Energi

21

Förslag till statsbudget för 2001

Energi

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Energi 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutvecklingen 9

2.3 Skatteavvikelser 9

3 Energipolitik 11

3.1 Omfattning 11

3.2 Utgiftsutveckling 11

3.3 Mål 12

3.4 Politikens inriktning 12

3.5 Insatser 14

3.5.1 Utvecklingen inom området 14

3.5.2 Statliga insatser inom politikområdet 19

3.6 Resultatbedömning 25

3.6.1 Verksamhetsresultat 25

3.6.2 Analys och slutsatser 33

3.6.3 Ekonomiskt resultat 33

3.7 Revisionens iakttagelser 33

4 Energimarknadspolitik 35

4.1 Omfattning 35

4.2 Utgiftsutvecklingen 35

4.3 Mål 35

4.4 Politikens inriktning 35

4.5 Insatser 40

4.6 Resultatbedömning 40

4.7 Anslag 41

4.7.1 35:1 Statens energimyndighet: Förvaltningskostnader 41

5 Politik för ett uthålligt energisystem 43

5.1 Omfattning 43

5.2 Utgiftsutveckling 43

5.3 Mål 43

5.4 Politikens inriktning 43

5.5 Insatser 43

5.6 Resultatbedömning 43

5.7 Revisionens iakttagelser 44

5.8 Anslag 44

5.8.1 35:2 Bidrag för att minska elanvändning 44

5.8.2 35:3 Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor 48

5.8.3 35:4 Åtgärder för effektivare energianvändning 52

5.8.4 35:5 Energiforskning 54

5.8.5 35:6 Energiteknikstöd 56

5.8.6 35:7 Introduktion av ny energiteknik 58

5.8.7 35:8 Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser 59

5.8.8 35:9 Täckande av förluster i anledning av statliga garantier inom

energiområdet 62

5.8.9 35:10 Skydd för småskalig elproduktion 62

5.8.10 35:11 Ersättning för vissa kostnader vid avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket 63

6 Vissa övriga frågor 67

6.1 Omfattning 67

6.2 Skattefriheten för vindkraftsproducerad elektrisk kraft 67

6.3 Biobränslenas konkurrenskraft vid fjärrvärmeleveranser till

 industrin 68

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 8

2.1 Utgiftsutveckling 9

2.2 Skatteavvikelser netto 10

3.1 Utgiftsutvecklingen 11

3.2 Energibalans för åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1998 och 1999 TWh 15

33 Elanvändning åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1998 och 1999 TWh 16

3.4 Elproduktion åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1998 och 1999 TWh 16

3.5 Utveckling av nättariffer, snittpris öre per kWh 18

3.6 Insatser inom utvecklingsområden i det energipolitiska programmets

 långsiktiga del 32

4.1 Utgiftsutvecklingen 35

4. 2 Investeringsplan och finansieringsplan 38

4.3 Avgiftsinkomster 39

4.4 Beräknade inleveranser 39

4.5 Anslagsutvecklingen 41

4.6 Avgiftsinkomster under anslag 42

5.1 Utgiftsutvecklingen 43

5.2 Anslagsutvecklingen 44

5.3 Anslagsutvecklingen 48

5.4 Vindkraft i Sverige under åren 1994 - 1999 48

5.5 Driftstatistik, kraftvärme och industriellt mottryck åren 1996 - 1999

49

5.6 Finansiering av skydd för småskalig elproduktion och utökat stöd till

 vindkraft 51

5.7 Ekonomiska planeringsramar för investeringsstöd inom anslaget

 B2/35:3 Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor 52

5.8 Anslagsutvecklingen 52

5.9 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 54

5.10 Anslagsutvecklingen 54

5.11 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 55

5.12 Anslagsutvecklingen 56

5.13 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 57

5.14 Anslagsutvecklingen 58

5.15 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 59

5.16 Anslagsutvecklingen 59

5.17 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 61

5.18 Anslagsutvecklingen 62

5.19 Anslagsutvecklingen 62

5.20 Anslagsutvecklingen 63

5.21 Stöd till projekt i Sydsverige 65

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner inriktningen för verksamheten

som finansieras från anslaget 35:2 Bidrag till

att minska elanvändning under 2001 och

2002, vilken beskrivs i avsnitt 5.8,

2. godkänner den delvis förändrade

inriktningen för verksamheten som

finansieras från anslaget 35:3 Bidrag till

investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor under 2001 och 2002, vilken

beskrivs i avsnitt 5.8,

3. bemyndigar regeringen att under år 2001,

ifråga om ramanslaget 35:4 Åtgärder för

effektivare energianvändning, besluta om

åtgärder som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 60 000 000 kronor

under 2002, (avsnitt 5.8),

4. bemyndigar regeringen att under år 2001,

ifråga om ramanslaget 35:5 Energiforskning,

besluta om stöd till forskning och

utveckling inom energiområdet som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst

1 300 000 000 kronor under 2002 2005,

(avsnitt 5.8),

5. bemyndigar regeringen att under år 2001,

ifråga om ramanslaget 35:6

Energiteknikstöd, besluta om stöd till

utveckling av ny energiteknik i företag och

branscher som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 530 000 000

kronor under 2002 - 2005, (avsnitt 5.8),

6. bemyndigar regeringen att under år 2001,

ifråga om ramanslaget 35:7 Introduktion av

ny energiteknik, besluta om stöd till

introduktion av ny energiteknik som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 722 000 000 kronor under 2002

2004, (avsnitt 5.8),

7. bemyndigar regeringen att under år 2001,

ifråga om ramanslaget 35:8 Energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser,

besluta om åtgärder som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst

45 000 000 kronor under 2002 2004,

(avsnitt 5.8),

8. godkänner investerings och

finansieringsplanen för

Affärsverkskoncernen svenska kraftnät för

perioden 2001 2003 (avsnitt 4.4),

9. godkänner omfattning och inriktning av

Affärsverket svenska kraftnäts beredskaps-

åtgärder enligt vad som anförts i avsnittet 4

Energimarknadspolitik (avsnitt 4.4),

10. bemyndigar regeringen finansiella

befogenheter för år 2001 rörande

Affärsverket svenska kraftnät i enlighet

med vad som förordas i avsnittet 4

Energimarknadspolitik (avsnitt 4.4),

11. bemyndigar regeringen att för 2001 låta

Affärsverket svenska kraftnät ta upp lån och

placera likvida medel i och utanför

Riksgäldskontoret samt att i övrigt ge

Affärsverket svenska kraftnät finansiella

befogenheter i enlighet med vad som

förordas i avsnittet 4

Energimarknadspolitik (avsnitt 4.4),

12. godkänner regeringens bedömning i kap 6

Vissa övriga frågor, underavsnitt 6.3

Biobränslenas konkurrenskraft vid

fjärrleveranser till industrin, att ett stöd till

biobränslen för fjärrvärmeleveranser till

industrin inte införs,

13. för budgetåret 2001 anvisar anslagen under

utgiftsområde 21 Energi enligt följande

uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

35:1

Statens energimyndighet: Förvaltningskostnader

ramanslag

120 235

35:2

Bidrag för att minska elanvändning

ramanslag

325 000

35:3

Bidrag till investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor

ramanslag

305 000

35:4

Åtgärder för effektivare energianvändning

ramanslag

119 000

35:5

Energiforskning

ramanslag

431 112

35:6

Energiteknikstöd

ramanslag

130 000

35:7

Introduktion av ny energiteknik

ramanslag

230 000

35:8

Energipolitiskt motiverade internationella klimatinsatser

ramanslag

50 000

35:9

Täckande av förluster i anledning av statliga garantier inom

energiområdet

ramanslag

5 000

35:10

Skydd för småskalig elproduktion

ramanslag

210 000

35:11

Ersättning för vissa kostnader vid avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket

ramanslag

337 000

Summa

2 262 347

2 Energ

2.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar politikområdet

energipolitik som i sin tur omfattar frågor

avseende tillförsel, distribution och användning

av energi.

2.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 21

Energi framgår i tabell 2.1 nedan.

Tabell 2.1 Utgiftsutveckling

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Politikområde Energipolitik

1 101

1 880

1 948

2 262

2 085

1 304

Totalt för utgiftsområde 21 Energi

1 1012

1 880

1 948

2 262

2 085

1 304

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive äldreanslag inom Politikområde Energipolitik.

2.3 Skatteavvikelser

Förutom de stöd till ett visst utgiftsområde som

redovisas via anslag på statsbudgetens utgiftssida

förekommer även stöd på statsbudgetens

inkomstsida i form av olika särregler i

skattelagstiftningen. Dessa stöd brukar kallas

saldopåverkande skatteavvikelser. Det handlar

om avvikelser från en enhetlig beskattning, t.ex.

att en viss grupp omfattas av en skattelättnad i

förhållande till en enhetlig norm, vilket kan

uppfattas som en skatteförmån.

Skatteavvikelser kan också innebära ett

"överuttag" av skatt och betecknas då

skattesanktion. I det fallet handlar det inte om

ett stöd till ett visst utgiftsområde utan om

motsatsen. Inom energiområdet förekommer

skattesanktioner när det gäller beskattning av

vattenkraftverk och el från kärnkraftverk.

Det förekommer många särbestämmelser för

punktskatter på energi. Endast en mindre del av

dessa skatteavvikelser hänför sig dock till

utgiftsområde 21 Energi. Skatteavvikelser för

industrin och växthusnäringen redovisas under

utgiftsområde 24 Näringsliv och för

transportområdet under utgiftsområde 22

Kommunikationer. Vidare redovisas

skatteavvikelser till följd av reducerad energiskatt

på el i vissa kommuner i Norrland och

Bergslagen under utgiftsområde 19 Regional

utjämning och utveckling och skattebefrielse för

biobränslen samt den s.k. miljöbonusen för el

producerad i vindkraftverk under utgiftsområde

20 Allmän miljö- och naturvård.

Nedan redovisas skatteavvikelser som är att

hänföra till utgiftsområde 21 Energi.

Redovisningen avser de förhållanden som gällde

vid presentationen av 2000 års ekonomiska

vårproposition.

Tabell 2.2 Skatteavvikelser netto

Miljarder kronor

2000

2001

Energiskatt på el för gas -

värme- vatten- och

elförsörjning

0,17

0,18

Differentierat skatteuttag på

fossila bränslen

3,96

4,04

Halvt avdrag för energiskatt på

bränsle i kraftvärmen

0,15

0,15

Energiskatt på bränsle som

åtgår för produktion av el

0,55

0,56

Koldioxidskatt på bränsle som

åtgår för produktion av el

0,52

0,53

Särskild skatt på el från

kärnkraftverk

-1,83

-1,83

Fastighetsskatt på markvärdet av

elproduktionsenheter

-0,26

-0,27

Summa

3,26

3,36

Summan i tabell 2.2 är ett netto av förmåner, dvs.

positiva avvikelser, och sanktioner, dvs. negativa

avvikelser. Det högsta beloppet rör

skatteförmåner som beror på skillnader i

skattesatser för energiskatt på el och fossila

bränslen. Skatteförmåner som är att hänföra till

produktion av el med fossila bränslen varierar

från år till år beroende på bl.a. tillgången på

vatten för elproduktion. Nedan ges en kort

förklaring till skatteavvikelserna, vilken bygger

på de förhållanden som gällde vid presentationen

av 2000 års ekonomiska vårproposition.

Skatteförmåner

Energiskatt på el för gas-, värme-, vatten- och

elförsörjning

Normen för energiskatt på el utgörs av den

skattesats som merparten av de svenska

hushållen betalar. Den uppgår under 2000 till

16,2 öre per kWh. Inom gas-, värme-, vatten-

och elförsörjningen betalas 13,9 öre per kWh

utom i Norrbottens, Västerbottens och

Jämtlands län samt i kommunerna Sollefteå,

Ånge, Örnsköldsvik, Malung,[REDACTED_EFTERNAMN], Orsa,

Älvdalen,[REDACTED_EFTERNAMN] och Torsby där skattesatsen är

10,6 öre per kWh. Skatten på el som under

perioden 1 november

31 mars förbrukas i elpannor är 16,2 öre per kWh

utom i de nämnda kommunerna och länen där

den är 12,9 öre per kWh.

Differentierat skatteuttag på fossila bränslen

Skatteavvikelserna beräknas som skillnaden

mellan skattesatserna för de olika energislagen

och normalskattesatsen för el. Under 2000

uppgår skatteavvikelsen för gasol till 15,0 öre per

kWh, för naturgas till 14,0 öre per kWh, för kol

till 12,0 öre per kWh, för tung eldningsolja till

9,3 öre per kWh och för villaolja till 8,7 öre per

kWh.

Halvt avdrag för energiskatt på bränsle i

kraftvärmeanläggningar

För bränsle som förbrukas för samtidig

produktion av värme och skattepliktig el i en

kraftvärmeanläggning medges avdrag med halva

energi

skatten.

Skatt på bränsle som åtgår för produktion av el

De fossila bränslen som används som insatsvaror

för produktion av el är befriade från energi- och

koldioxidskatt. Därmed undviks

dubbelbeskattning eftersom elen beskattas i

konsumtionsledet.

Skattesanktioner

Särskild skatt på el från kärnkraftverk/Skatt på

termisk effekt i kärnkraftreaktor

För el som produceras i kärnkraftverk finns en

särskild skatt som under 2000 motsvarar 2,7 öre

per kWh. Skatten kan likställas med en extra

inkomstskatt som lagts på vissa företag och är

därför att betrakta som en skattesanktion.

Dessutom utgör skatten en dubbelbeskattning av

el som har producerats vid kärnkraftverk.

Fastighetsskatt på elproduktionsenheter

Fastighetsskatten på elproduktionsenheter är en

objektskatt som enbart träffar fastighetskapital.

Eftersom intäkterna beskattas som inkomst av

näringsverksamhet utgör fastighetsskatten (som

är avdragsgill mot intäkterna), till den del den

inte reducerar skatten, en skatteavvikelse.

3 Energipolitik

3.1 Omfattning

Politikområdet omfattar frågor avseende

tillförsel, distribution och användning av energi.

Energipolitiken indelas i två delområden,

energimarknadspolitik och politik för ett

uthålligt energisystem. Myndigheter som ingår i

politikområdet är Statens energimyndighet och

Affärsverket svenska kraftnät. En beskrivning av

dessa

görs i kapitel 4 Energimarknadspolitik. Politik-

området omfattar vidare anslag föreslagna för

budgetåret 2001, se tabell 3.1 nedan.

Anslaget 35:1 beskrivs närmare i avsnitt 4.7.

Övriga anslag beskrivs närmare i avsnitt 5.8.

3.2 Utgiftsutveckling

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen

Tusental kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

35:1 Statens energimyndighet: Förvaltningskostnader

131 680

118 638

125 000

120 235

122 748

125 442

35:2 Bidrag för att minska elanvändning

194 946

105 000

227 218

325 000

255 000

0

35:3 Bidrag till investeringar i elproduktion från

förnybara energikällor

86 770

95 000

140 000

305 000

168 000

0

35:4 Åtgärder för effektivare energianvändning

58 688

65 000

63 000

119 000

111 000

0

35:5 Energiforskning

205 098

401 758

341 362

431 112

461 016

425 542

35:6 Energiteknikstöd

153 864

130 000

184 000

130 000

130 000

130 000

35:7 Introduktion av ny energiteknik

80 438

230 000

100 000

230 000

230 000

230 000

35:8 Energipolitiskt motiverade internationella

klimatinsatser

29 955

50 000

30 000

50 000

50 000

50 000

35:9 Täckande av förluster i anledning av statliga

garantier inom energiområdet

0

5 000

5 000

5 000

5 000

5 000

35:10 Skydd för småskalig elproduktion

-

250 000

200 000

210 000

210 000

0

35:11 Ersättning för vissa kostnader vid avveckling

av en reaktor i Barsebäcksverket

-

430 000

430 000

337 000

342 171

337 757

Totalt för Politikområde Energipolitik

941 4392

1 880 396

1 845 5802

2 262 347

2 084 935

1 303 741

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Exklusive äldreanslag inom politikområdet.

3.3 Mål

Den svenska energipolitikens mål är att på kort

och lång sikt trygga tillgången på el och annan

energi på med omvärlden konkurrenskraftiga

villkor för att främja en god ekonomisk och

social utveckling i Sverige.

Energipolitiken skall skapa villkoren för en

effektiv energianvändning och en

kostnadseffektiv svensk energiförsörjning med

låg negativ påverkan på hälsa, miljö och klimat

samt underlätta omställningen till ett ekologiskt

uthålligt samhälle.

Energipolitiken skall bidra till ett breddat

energi-, miljö- och klimatsamarbete i

Östersjöregionen.

Övriga relevanta mål för energipolitiken

framgår av det beslut som riksdagen fattade i juni

1997 om riktlinjer för energipolitiken (prop.

1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272).

Indikatorer för resultat av energipolitiken har

tagits fram i den plan för uppföljning och

utvärdering av insatserna för det energipolitiska

programmet som tidigare redovisats för

riksdagen (prop. 1999/2000:1, utg.omr. 21, bet.

1999/2000:NU3, rskr. 1999/2000:115).

3.4 Politikens inriktning

Energimarknadspolitik

Den 1 januari 1996 trädde ett nytt regelverk för

elmarknaden i kraft (prop. 1994/95:222, bet.

1995/96:NU1, rskr. 1995/96:2).

Elmarknadsreformen innebär konkurrens i

handeln med el, vilket skapar förutsättningar för

en ökad pris- och kostnadspress i elförsörjningen

och en ökad valfrihet för kunderna.

Nätverksamheten är ett naturligt monopol som

övervakas med stöd av ellagstiftningen. Den 1

januari 1998 trädde en ny ellag (1997:857) i kraft

(prop. 1996/97:136, bet. 1997/98:NU3, rskr.

1996/97:27). Den nya ellagen bygger på

elmarknadsreformens principer och innebär i

huvudsak en språklig och redaktionell

modernisering av den tidigare gällande

ellagstiftningen.

I regeringens proposition om införande av

schablonberäkning på elmarknaden, m.m. (prop.

1998/99:137) föreslog regeringen vissa ändringar

i ellagen i syfte att möjliggöra undantag från

grundprincipen om timvis mätning för vissa

elanvändare. För dessa elanvändare tillämpas

istället schablonberäkning. Förbrukningsgränsen

för schablonberäkning föreslogs bli 200 A för

kunder med säkringsabonnemang och 135 kW

för lågspänningskunder med effektabonnemang.

I propositionen föreslogs också att systemet med

leveranskoncession skulle upphöra i och med att

schablonberäkning infördes. Riksdagen

beslutade den 13 oktober 1999 i enlighet med

regeringens förslag (bet. 1999/2000:NU4,

rskr.1999/2000:1). De nya reglerna trädde i kraft

den 1 november 1999.

När leveranskoncessionssystemet avskaffades,

upphörde det ekonomiska stöd som ägare av

småskaliga produktionsanläggningar fick genom

leveranskoncessionärernas mottagningsplikt.

Med anledning av regeringens förslag i

budgetpropositionen för 2000 (prop.

1999/2000:1 utg.omr. 21, bet. 1999/2000:NU3,

rskr. 1999/2000:115) beslutade riksdagen om ett

tillfälligt stöd till småskalig elproduktion under

en övergångsperiod från den 1 november 1999

till utgången av 2000. Samtidigt angavs att en

långsiktig lösning för den småskaliga

elproduktionen borde tas fram under denna

övergångsperiod. I regeringens proposition om

ekonomiska förutsättningar för elproduktion

från förnybara energikällor (prop.

1999/2000:134), som överlämnades till riksdagen

våren 2000, lämnades förslag med denna

inriktning.

Inom EU pågår flera processer som är viktiga

för energimarknaderna. Vid

energiministerrådsmötet i maj 2000 presenterade

Europeiska kommissionen ett förslag till direktiv

om främjande av elproduktion från förnybara

energikällor på den inre marknaden för el

(KOM(2000) 279 slutlig). Förslaget skall nu

behandlas av ministerrådet och EU-parlamentet.

Politik för ett uthålligt energisystem

Politikområdet omfattar även det program för

omställning och utveckling av energisystemet

vars utformning godkänts av riksdagen i juni

1997 (prop. 1996/97:84, bet. 1996/97:NU12,

rskr. 1996/97:272). Programmets

huvudinriktning är en kraftfull långsiktig

satsning på forskning, utveckling och

demonstration av ny energiteknik. Programmet

löper över en sjuårsperiod t.o.m. 2004. Till

utgiftsområdet hör också energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser i

Baltikum och Östeuropa.

Enligt riktlinjerna för energipolitiken skulle en

reaktor i Barsebäcksverket ställas av före den

1 juli 1998. Regeringsrätten beslutade den 14 maj

1998 att inhibera regeringens beslut om

avställning av den första reaktorn i avvaktan på

ett rättsligt avgörande. Den 16 juni 1999

meddelade regeringsrätten att regeringens beslut

skall stå fast. Den 30 november 1999 ställdes den

första reaktorn av, efter att ett preliminärt avtal

om ersättning till kraftverkets ägare slutits

mellan staten, Vattenfall AB och Sydkraft AB.

De åtaganden som följer av avtalet har godkänts

av riksdagen (prop. 1999/2000:63, bet.

1999/2000:NU11, rskr. 1999/2000:200).

Den andra reaktorn i Barsebäck skall enligt

riktlinjerna för energipolitiken ställas av före den

1 juli 2001. Ett villkor för stängningen av den

andra reaktorn i Barsebäck är att bortfallet av

elproduktion kan kompenseras genom tillförsel

av ny elproduktion och minskad användning av

el. Det energipolitiska programmet innehåller

därför åtgärder för att under en femårsperiod

stimulera användningen av förnybara energislag

och en effektivare energianvändning.

Den svenska energipolitikens mål är att på

kort och lång sikt trygga tillgången på el och

annan energi på med omvärlden

konkurrenskraftiga villkor. Den skall skapa

villkoren för en effektiv energianvändning och

en kostnadseffektiv svensk energiförsörjning

med låg negativ påverkan på hälsa, miljö och

klimat samt underlätta omställningen till ett

ekologiskt uthålligt samhälle. Härigenom främjas

en god ekonomisk och social utveckling i

Sverige. Energipolitiken skall bidra till att stabila

förutsättningar skapas för ett konkurrenskraftigt

näringsliv och till en förnyelse och utveckling av

den svenska industrin.

Landets elförsörjning skall tryggas genom ett

energisystem som grundas på varaktiga, helst

inhemska och förnybara, energikällor samt en

effektiv energianvändning. Energin skall

användas så effektivt som möjligt med hänsyn

tagen till alla resurstillgångar. Stränga krav skall

ställas på säkerhet och omsorg om hälsa och

miljö vid användning och utveckling av all

energiteknik. En säker tillgång på el till ett

rimligt pris är en viktig förutsättning för den

svenska industrins internationella

konkurrenskraft. Energipolitiken skall utformas

så att denna förutsättning bevaras.

Målet för satsningen på forskning, utveckling

och demonstration av ny energiteknik är att

under de närmaste tio till femton åren kraftigt

öka el- och värmeproduktionen från förnybara

energikällor och utveckla kommersiellt lönsam

teknik för energieffektivisering. De övergripande

målen för energiforskningen är att bygga upp

vetenskaplig och teknisk kunskap och

kompetens inom universiteten, högskolorna och

i näringslivet för utveckling och omställning av

energisystemet i enlighet med riksdagens beslut

1997. Energiforskningen skall bidra till att stabila

förutsättningar skapas för ett konkurrenskraftigt

näringsliv och till en förnyelse och utveckling av

den svenska industrin. Energiforskningen skall

också bidra till ett breddat energi , miljö och

klimatsamarbete i Östersjöregionen.

Det ökade internationella samarbetet och

Sveriges medlemskap i EU har inneburit delvis

nya förutsättningar för arbetet med att utveckla

ny teknik på energiområdet. Genom det

internationella forskningssamarbetet höjs

kompetens och kvalitet i den nationella

forskningen.

Fullbordandet av den inre marknaden för el

och gas, liksom strävandena att utvidga EU,

ställer ökade krav på att de energipolitiska

åtgärder som vidtas i Sverige står i samklang med

utvecklingen i vår omvärld. Samarbetet på

gemenskapsnivå inom området icke-nukleär

energi genomförs sedan den 1 januari 1999 dels

inom ramen för EG:s femte ramprogram för

forskning och utveckling, dels inom EG:s

ramprogram för energi.

Forsknings- och utvecklingsaktiviteterna

rörande icke-nukleär energi bedrivs inom ett

särskilt delprogram för energi, miljö och hållbar

utveckling (1998 2002). Inom ramen för temat

energi fokuseras arbetet på renare energisystem,

inklusive förnybara energikällor och energi för

ett konkurrenskraftigt Europa. Utformningen av

det fortsatta europeiska

energiforskningssamarbetet kommer att

aktualiseras innevarande år då diskussionen om

EU:s sjätte ramprogram för forskning och

utveckling inleds.

Inrättandet av ett ramprogram för energi och

därmed sammanhörande åtgärder (1998 2002)

har slutförts genom Europaparlamentets och

rådets godkännande av delprogrammen Altener

(främjande av förnybara energikällor) och Save

(främjande av energieffektivisering). Själva

ramprogrammet och de fyra delprogrammen

Etap (analys inom energisektorn), Synergy

(samarbete med tredje land), Carnot (ny teknik

för fastbränsle) och Sure (säkerhetsaspekter

inom kärnenergisektorn) antogs 1998.

Vid Europeiska rådets möte i Helsingfors i

december 1999 presenterades en strategi för

hållbar utveckling på energiområdet på

gemenskapsnivå. Strategin ligger väl i linje med

1997 års energipolitiska beslut i Sverige eftersom

åtgärderna på ett effektivt sätt skall bidra till att

uppfylla gemenskapens prioriterade mål på

energiområdet: försörjningstrygghet,

konkurrenskraft och skyddet för miljön.

Avsikten är att verkställandet av strategin

fortlöpande skall följas upp så att arbetet för

hållbar utveckling inom området kan utvecklas

utifrån de erfarenheter som görs.

Omställningen av energisystemet måste vara

förenlig med de krav som ställs i en strategi mot

klimatförändringar av antropogent ursprung.

Energipolitiskt motiverade internationella

klimatinsatser ingår också som en viktig del i

strategin för minskad klimatpåverkan från

energisektorn. Av särskild betydelse är bilateralt

och multilateralt samarbete avseende utveckling

av energisystemet i Baltikum och Östeuropa

inom ramen för klimatkonventionen. En strategi

för minskad klimatpåverkan från energisektorn

ingår som en del i det energipolitiska beslut som

riksdagen fattade under våren 1997 (prop.

1996/97:84, bet. 1996/97:NU12, rskr.

1996/97:272).

I budgetpropositionen för 1998 (prop.

1997/98:1, utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) redogjordes för det energipolitiska

programmets finansiering. Statens energimyn-

dighet, som inrättades den 1 januari 1998, har

huvudansvaret för att verkställa den större delen

av det energipolitiska programmet.

En plan för uppföljning och utvärdering av

insatserna inom det energipolitiska programmet,

inklusive förslag på lämpliga nyckeltal och

indikatorer har tagits fram (Ds 2000:14). En

sammanfattning av planen redovisades för

riksdagen i budgetpropositionen för 2000.

Specifikt för de långsiktiga åtgärderna inom

programmet har metoder för resultatredovisning

utvecklats, vilket redovisas nedan under

avsnitten 3.5. respektive 3.6.

3.5 Insatser

3.5.1 Utvecklingen inom området

Nedan redovisas Sveriges energibalans och

elbalans över tiden samt information om

utvecklingen inom politikområdets delområden.

Tabell 3.2 Energibalans för åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1998 och 1999 TWh

1970

1980

1990

1995

1998

1999

Inhemsk energianvändning

Därav:

375

380

367

391

394

393

Industri

154

148

140

146

150

150

Inrikes transporter

56

68

84

87

89

91

Bostäder, service m.m.

165

165

143

158

155

152

Omvandlings- och distributionsförluster

Omvandlings- och distributionsförluster, FN/ECE 1

49

49

34

84

39

171

42

176

42

187

42

185

Utrikes sjöfart och energi för icke energiändamål

33

25

31

36

43

42

Total användning

Total användning FN/ECE

457

457

439

489

437

569

469

603

478

622

477

620

Tillförsel av bränslen:

Därav:

411

352

292

324

336

404

Oljor

350

285

187

203

207

206

Naturgas

-

-

9

9

9

9

Kol/koks

18

19

31

28

27

25

Biobränslen, torv m.m.

43

48

65

85

92

92

Vattenkraft, brutto

41

59

73

69

75

72

Kärnkraft, brutto

Kärnkraft, brutto FN/ECE

-

-

26

76

68

200

70

200

71

215

70

213

Spillvärme och värmepumpsvärme i

fjärrvärmeanläggningar

-

1

8

8

9

9

Netto import av el

4

1

-3

-2

-11

-7

Total tillförd energi

Total tillförd energi FN/ECE

457

457

439

489

437

569

469

603

478

622

477

620

1 Den metod som används av FN/ECE för att beräkna tillförseln från kärnkraften

uppger den angivna värmemängden från reaktorerna. I FN/ECE:s metod ingår

energiomvandlingsförlusterna i kärnkraftverken i den totala energitillförseln,

vilket utgör skillnaden gentemot den metod som Sverige använt sig av.

Källa: Statens energimyndighet

Energibalansen

Tillförseln av energi har varit relativt stabil i

Sverige under de senaste årtiondena enligt den

svenska redovisningsmetoden. Enligt det

internationella sättet att redovisa som, till

skillnad från det svenska, innefattar

omvandlingsförlusterna i kärnkraftverken, har

Sveriges energitillförsel ökat med 36 procent

under perioden 1970 1999. Betydande

förändringar har skett när det gäller vilka

energislag som används. Oljans andel har

minskat kraftigt, medan andelarna för el och

biobränslen har ökat. Den snabba expansionen

av biobränslen hänför sig främst till

fjärrvärmeproduktionen. Den slutliga

användningen av energi har i ett längre

tidsperspektiv sjunkit något inom industrin samt

inom bostads och servicesektorn. Variationer

förekommer dock mellan åren, främst beroende

på konjunktur och temperaturskillnader.

Bortsett från tillfälliga nedgångar har

transportsektorns energianvändning ökat

kontinuerligt.

Tabell 33 Elanvändning åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1998 och 1999 TWh

1970

1980

1990

1995

1998

1999

Total slutlig användning

Därav:

57,7

86,7

129,1

133,9

133,3

133,0

Industri

33,0

39,8

53,3

51,7

53,7

54,3

Transporter

2,1

2,3

2,5

2,5

2,5

2,6

Bostäder, service m.m.

22,0

43,0

63,3

72,1

70,3

69,9

Fjärrvärme

0,6

1,3

10,0

7,5

6,8

6,3

Distributionsförluster

5,8

8,2

10,7

7,5

10,6

10,3

Total användning netto

63,4

94,5

139,7

141,4

143,9

143,3

Källa: Statens energimyndighet

Tabell 3.4 Elproduktion åren 1970, 1980, 1990, 1995, 1998 och 1999 TWh

1970

1980

1990

1995

1998

1999

Vattenkraft

40,9

58,0

71,5

67,0

74,0

70,4

Vindkraft

-

-

0,0

0,1

0,3

0,4

Kärnkraft

-

25,3

65,3

66,7

70,5

70,1

Industriellt mottryck

3,1

4,0

3,1

4,2

4,5

4,4

Kraftvärme

2,4

5,6

2,1

4,7

5,1

4,8

Kondensanläggningar

12,0

0,9

0,3

0,4

0,3

0,3

Gasturbiner

0,7

0,2

0,1

0,2

0,0

0,0

Nettoproduktion

59,1

94,0

142,2

143,4

154,6

150,3

Nettoimport

4,3

0,5

-2,5

-1,8

-10,7

-7,0

Källa: Statens energimyndighet

Elbalansen

Sveriges elproduktion mer än fördubblades från

1970 till slutet av 1980 talet. Därefter har

produktionen varit nära nog konstant, bortsett

från variationer som beror på vattentillgången.

Ett antal oljekondensanläggningar med en

sammanlagd effekt på ca 2 400 MW har stängts,

liksom ett antal gasturbiner, under de senaste

åren. Vatten- och kärnkraft svarar vardera för

knappt hälften av elproduktionen under normala

förhållanden. Övrig produktion sker i huvudsak i

kraftvärmeanläggningar i fjärrvärmenäten och

inom industrin. Storleken och riktningen på

utlandshandeln med el varierar från år till år

främst beroende på vattentillgången i det

nordiska elsystemet. Den snabba ökningen i

elanvändningen under 1970 och 1980 talen

speglar till en del en övergång från olja till el

inom såväl industrin som bostadssektorn. Från

slutet av 1980 talet har ökningstakten mattats av

väsentligt och de senaste åren har

elanvändningen varit i det närmaste konstant.

Det energipolitiska programmet

En extern utvärdering har genomförts av de två

första verksamhetsåren inom 1997 års

energipolitiska program. Utvärderingen har

remissbehandlats. De huvudsakliga slutsatserna i

utvärderingen och remissinstansernas

synpunkter liksom regeringens slutsatser mot

bakgrund av utvärderingen och annat underlag

redovisas nedan, avsnitt 3.6 Resultatbedömning.

Statens energimyndighet har på uppdrag av

regeringen vidareutvecklat såväl redovisningen

och uppföljningen som strategin för

genomförandet av det långsiktiga programmet

(dnr N2000/5117/ESB). I myndighetens

rapportering görs prognoser för olika

utvecklingsområdens kommersiella mognad på

energiområdet. Utgångspunkter för prognoserna

är en analys av energisystemets utveckling i ett

marknadsperspektiv.

Rapportens innehåll redovisas i avsnittet

Statliga insatser.

Utvecklingen på elmarknaden

Den reformerade elmarknaden utvecklas i positiv

riktning i huvudsak i enlighet med

elmarknadsreformens intentioner. Införandet av

schablonberäkning har ökat konkurrenstrycket

och under det sista året har elpriset, även för

kunder med låg förbrukning, haft en mycket

gynnsam utveckling. Det är främst

handelsmarginalerna, dvs. skillnaden mellan

konsumentpriset och producentpriset på den

nordiska elbörsen som minskat. Ett uttryck för

den skärpta konkurrensen är även förekomsten

av nya aktörer som också bidragit till den för

konsumenterna gynnsamma utvecklingen.

Införandet av schablonberäkning innebär att

mycket stora mängder information måste

utbytas mellan nätföretag, elleverantörer,

balansansvariga och Affärsverket svenska

kraftnät. Nätföretagen har en central roll i detta

informationsutbyte. Erfarenheterna hittills visar

att det finns brister i nätföretagens rapportering

av mätvärden och andelstal. I Svenska kraftnäts

skrivelse till regeringen den 28 april 2000

konstateras vissa förbättringar, men verket

bedömer dock att organisation och datasystem

hos nätföretagen tidigast under hösten 2000

kommer att ha anpassats så att en

tillfredsställande rapportering kan uppnås. I

Energimyndighetens skrivelse till regeringen den

15 maj 2000 konstateras att regelverket klart och

tydligt anger hur berörda aktörer skall agera och

vilka tidsfrister som gäller samtidigt som

myndigheten framhåller att reformens och

elmarknadens trovärdighet kan skadas om inte

situationen snabbt förbättras.

Energimyndigheten avser därför att skärpa sin

tillsyn för att säkerställa att regelverket efterlevs.

Ett viktigt steg i anpassningsarbetet har också

tagits genom att Svenska kraftnät och branschen

har inrättat en särskild delegation med

representanter från myndigheter och

intresseorganisationer, den s.k.

Schablondelegationen.

Nord Pools funktion som en gemensam

handelsplats för det nordiska elsystemet är av

vital betydelse för elmarknadens effektivitet och

funktion. Under våren 2000 har perioder med

uppdelning i prisområde mellan Norge och

Sverige ökat i omfattning och prisskillnaderna

har vid flera tillfällen varit betydande mellan de

båda länderna. Detta har medfört en större

riskexponering för många företag eftersom de

hittills prissäkrat sig mot systempriset, samtidigt

som de

i dessa situationer varit tvungna att betala det

betydligt högre svenska områdespriset. Ett antal

företag har i skrivelser till regeringen framfört

sin oro över dessa förhållanden (dnr

N2000/4950/ESB m.fl.).

Nord Pool har vidtagit åtgärder för att om

möjligt förbättra situationen. Bland annat har

kompletterande uppgifter begärts in från vissa

aktörer på marknaden för att kunna granska

förloppet under den vecka i maj då

prisskillnaderna var som störst. Nord Pool

planerar vidare att till hösten införa nya

produkter på den finansiella marknaden för att

möjliggöra prissäkring i områdespriser. Detta ger

aktörerna på den svenska marknaden en

möjlighet att säkra sig i områdespriser utan att

behöva vända sig till någon av de stora

producenterna.

Ett sätt att på längre sikt lösa problemet är att

öka kapaciteten i överföringsförbindelserna

mellan Sydnorge och Västsverige. Ett annat

möjligt alternativ är att införa motköp för att

hantera överföringsbegränsningarna. Att skapa

förutsättningar för en väl fungerande konkurrens

på den nordiska elmarknaden är i första hand en

uppgift för de systemansvariga myndigheterna i

respektive land. Därutöver bör en

vidareutveckling av det nordiska politiska

samarbetet inom elmarknadsområdet på ett

konstruktivt sätt kunna bidra till att lösa

problemen genom en fortsatt integrering av

elmarknaderna i Norden. Det arbete som

Svenska kraftnät bedriver för att tillsammans

med Statnett och övriga stamnätsansvariga inom

elmarknadsområdet åtgärda flaskhalsar för

överföring bör redovisas till regeringen under

sommaren 2001.

Nätavgifterna har varit i stort sett oförändrade

mellan åren 1996 och 2000, vilket realt sett

innebär en liten sänkning av avgifterna.

Utvecklingen skiljer sig dock mellan olika

kundkategorier, se figur nedan.

Tariffskillnaderna mellan nätföretagen har

minskat, men spridningen är fortfarande

betydande. Det bedöms dock generellt finnas

effektiviseringsmöjligheter i nätverksamheten.

Strukturförändringen mot ökad vertikal och

horisontell integration har fortsatt under 1999.

Omstruktureringen sker främst inom den

kommunala sektorn genom utförsäljning av

kommunalt ägd elhandels och nätverksamhet.

Tabell 3.5 Utveckling av nättariffer, snittpris öre per kWh

Lägen-

het

Villa

utan

elvärme

Villa med

elvärme

Jordbruk

eller

skogsbruk

Närings-

verksam-

het

Småin

dustri

1996

40,8

35,9

21,5

-

-

-

1997

42,4

36,6

21,7

-

-

-

1998

41,4

37,2

20,7

18,9

15,2

14,9

1999

42,3

37,2

20,6

21,8

15,2

15,0

2000

42,3

37,2

20,8

21,9

15,3

15,2

Källa: Statens energimyndighet

Integrering av den europeiska elmarknaden

Rådet antog i december 1996 direktivet

(96/92/EG) om gemensamma regler för den inre

marknaden för el (elmarknadsdirektivet).

Medlemsstaterna skulle senast den 19 februari

1999 ha genomfört direktivet i nationell rätt. I

Europeiska kommissionens andra

harmoniseringsrapport konstateras att ytterligare

åtgärder utöver direktivet kommer att krävas om

en väl fungerande inre marknad för el skall

kunna utvecklas. Med denna insikt har rådet vid

sitt möte i Lissabon kommit överens om att

påskynda liberaliseringsprocessen med en fullt

operationell gemensam marknad som mål.

De aspekter som rör hinder mot en

gränsöverskridande handel såsom avgifter,

standarder, flaskhalsar m.m. har under 1998 och

1999 diskuterats i den s.k. Florens processen.

Denna process genomförs på initiativ av

kommissionen och är ett samarbete mellan

medlemsstaterna och nyckelaktörer på

elmarknaden, där de största hindren för en fri

marknad identifieras och möjliga vägar för att

undanröja dessa hinder utstakas. I processen har

två kärnområden identifierats:

- överenskommelse om ersättning vid

gränsöverskridande handel för att få bort

diskriminerande gränstariffer,

- effektiv och transparent hantering av

flaskhalsar och förbindelser mellan olika

nätområden.

På det senaste Florensmötet nåddes enighet bl.a.

om att inom UCTE-området ( Union of

Companies for Transmission of Electricity i

kontinentala Europa) införa ett system för

hantering av kostnader för gränsöverskridande

handel under en försöksperiod på ett år från den

1 oktober 2000. Vid energiministermötet den 30

maj 2000 uttalade ministrarna sitt stöd för

Florens-processen. Europeiska kommissionen

kommer att till nästa energiministermöte lägga

fram en rapport som behandlar erfarenheterna av

de inre marknaderna för el och gas.

Energiministrarna har också inbjudit

kommissionen att till Europeiska rådets möte i

Stockholm i mars 2001 lägga fram förslag som

syftar till att skapa en verklig gemensam

europeisk elmarknad.

Naturgasmarknaden

Den 22 juni 1998 antogs Europaparlamentets

och rådets direktiv 98/30/EG om gemensamma

regler för den inre marknaden för naturgas.

Direktivet bygger på samma principer som

elmarknadsdirektivet (96/92/EG), dvs. tillgång

till nätet, ömsesidighet, subsidiaritet och gradvis

öppnande av marknaden, men beaktar samtidigt

de särskilda villkoren för naturgasmarknaden. I

direktivet finns gemensamma regler för

överföring, distribution, leverans och lagring av

naturgas. Medlemsstaterna skall före den 10

augusti 2000 ha genomfört direktivet i nationell

rätt. Regeringen tillsatte i juni 1998 en särskild

utredare med uppgift att se över den lagstiftning

som reglerar handel, transporter och distribution

av naturgas och annan rörbunden energi (dir.

1998:41) och lämna ett förslag till

naturgaslagstiftning som tillgodoser det nya

direktivets krav. Utredningen redovisade sitt

slutbetänkande Handel med gas i konkurrens

(SOU 1999:115) i oktober 1999. Regeringen

föreslog i sin proposition om ny naturgaslag

(prop. 1999/2000:72) att en ny lagstiftning införs

på naturgasområdet. Bestämmelserna om

gasledningar i lagen (1978:160) om vissa

rörledningar föreslog överföras till den nya

naturgaslagen. Riksdagen antog en ny

naturgaslag (2000:599) i enlighet med

regeringens proposition och den nya

naturgaslagen trädde i kraft den 1 augusti 2000.

Den nya naturgaslagen reglerar i huvudsak

verksamheter avseende koncession,

ledningsägares skyldigheter, särredovisning och

tillsyn. Lagen innebär att naturgasmarknaden

inledningsvis öppnas för kunder med en årlig

förbrukning på mer än 25 miljoner kubikmeter

naturgas, vilket betyder att de fritt kan välja

naturgasleverantör. Detta innebär att ca 47

procent av naturgasmarknaden öppnas för

konkurrens.

Förnybar elproduktion

Vad gäller förnybara energislag har kostnaderna

för insatsvaror och teknik blivit lägre samtidigt

som teknikens tillgänglighet och effektivitet

ökat. Kostnadsskillnaden mellan elproduktion

baserad på förnybara energikällor och

konventionell teknik är dock fortfarande

betydande. Detta accentueras av den

kostnadspress som de fallande elpriserna givit

upphov till. Erfarenheten visar också att

nyttjandetiden och elproduktionen i befintliga

kraftvärmeanläggningar varit lägre än förväntat,

vilket till stor del kan förklaras av de ändrade

förutsättningarna på elmarknaden.

Avskaffandet av leveranskoncessionssystemet

har skapat helt nya marknadsvillkor för den

förnybara elproduktionen. För att inte bromsa

utvecklingen har, som tidigare nämnts, ett

tillfälligt stöd införts till småskalig elproduktion.

Stödet, som uppgår till 9 öre per kWh,

godkändes i juni 2000 av Europeiska

kommissionen. De villkor som gäller för stödet

regleras i förordningen om stöd till småskalig

elproduktion (2000:614) som trädde i kraft den

15 juli 2000. I regeringens proposition

Ekonomiska förutsättningar för elproduktion

från förnybara energikällor (prop.

1999/2000:134) framhålls att en fortsatt positiv

utveckling av den småskaliga elproduktionen är

beroende av en fortsatt anpassning till mer

marknadsnära förhållanden. Samtidigt krävs

stabila förhållanden i befintliga regelverk för att

denna marknadsanpassning skall kunna ske

parallellt med en fortsatt utbyggnad. Av detta

skäl föreslår regeringen att det tillfälliga stödet

till småskalig elproduktion förlängs till utgången

av 2002. Arbetet med att ta fram ett nytt system

för att stimulera förnybar elproduktion inriktas

mot genomförande fr.o.m. 2003. Systemets

utformning och producenternas

marknadskunnande och anpassningsförmåga

kommer att få en avgörande betydelse för den

framtida utvecklingen av elproduktion från

förnybara energikällor.

Utvecklingen av ny energiteknik

Statens energimyndighet redovisade den 15 juni

2000 ett uppdrag rörande redovisningen av de

långsiktiga energipolitiska åtgärderna (dnr

N2000/5117/ESB).

I rapporten konstateras att energiindustrin

och energimarknaderna i de flesta fall redan är

globaliserade eller på väg att bli det.

Utrustningsindustrin och även de större

energiproducenterna är delvis globaliserade.

Processindustrierna, som är de största enskilda

energiförbrukarna, har i ökande utsträckning

verksamheter på alla kontinenter och i ett stort

antal länder. Dessa aktörer är därmed utsatta för

internationell konkurrens i alla led.

Uppvärmning av bostäder är ett av få återstående

områden där nationella prioriteringar kan göras

utan betydande hänsyn till utvecklingen i

omvärlden.

I rapporten beskriver Statens energimyndighet

den tekniska, ekonomiska och miljömässiga

mognadsgraden för sexton utvecklingsområden

indelade på fem temaområden av betydelse för

omställningen av energisystemet. I rapporten

görs en beskrivning av dagsläget samt

utvecklingen fram till 2010 och 2020.

Utgångspunkten för myndighetens analys och

prognos är den s.k. ATLAS-modellen, en

metodik som utvecklats i ett projekt inom EU:s

Thermie-program för analys av utvecklingsläget

för enskilda teknikområden. Den använda

ansatsen är emellertid förenklad och samtidigt

vidareutvecklad för att beakta bl.a. marknadens

inflytande, innovationssystemens betydelse och

ny kunskap vid sidan om ny teknik. För att

markera dessa skillnader används benämningen

utvecklingsområden i stället för teknikområden.

Med utvecklingsområde menas ett väl avgränsat

område med någorlunda likartad bedömd tid till

kommersialisering.

Omvärldsbeskrivningen och -analysen av

respektive utvecklingsområde utgår från ett

marknadsperspektiv. Marknaden efterfrågar inte

specifika tekniker utan den lösning som bäst

tillfredsställer det upplevda behovet. Kärnan i

analysen och prognosen är således att rätt belysa

de framtida förutsättningarna för att de upplevda

behoven ska kunna fyllas på bästa sätt av de nya

tekniker som utvecklas i akademiska och

industriella utvecklingsmiljöer.

Rapporten visar att drivkrafterna skiljer sig

kraftigt mellan de sexton utvecklingsområdena.

Även svagheterna vad gäller aktörer och

drivkrafter skiljer sig, vilket motiverar olika

strategier för olika utvecklingsområden. I

avsnittet rörande statliga insatser inom området

ges en kortfattad beskrivning av de aktuella

sexton områdena samt en bedömning av behovet

av långsiktiga insatser inom respektive område.

3.5.2 Statliga insatser inom

politikområdet

Energimarknadspolitik

Under denna rubrik redovisas nätmyndighetens

(Statens energimyndighet) tillsyn av

nätverksamhet och leveranskoncessioner. Vidare

ingår Affärsverket svenska kraftnäts (Svenska

kraftnät) verksamhet och tillståndsärenden enligt

ellagen och rörledningslagen. Från och med den

1 januari 1998 har nätmyndigheten möjlighet att

självständigt bedöma vilka ärenden som skall bli

föremål för särskilda tillsynsinsatser både för

elpriser och nättariffer.

Nätmyndigheten har genomfört tillsyn och

prövning av nättariffer och elpriser inom

leveranskoncession. Tillsynen har med hänsyn

till beslutet att avskaffa

leveranskoncessionssystemet inriktats på tillsyn

av nätavgifterna. Föreläggande om sänkning av

nättariffen har gjorts i 48 fall, varav 41 har

överklagats. Myndigheten har också bedrivit

metodutveckling för att höja kvalitet och

effektivitet i tillsynsarbetet. Under året har stora

resurser använts för föreskriftsarbete och

därmed sammanhängande utredningsarbete,

framför allt avseende de nya reglerna om

schablonberäkning som trädde i kraft den 1

november 1999.

Myndighetens informationsinsatser har

koncentrerats till frågor som rör byte av

elleverantör inom ramen för det nya regelverket.

Vidare har Energimyndigheten på regeringens

uppdrag genomfört problemorienterade

uppföljningar av utvecklingen på elmarknaden.

Rapportering skall ske årligen senast den 1 mars,

den 15 maj och den 15 oktober. Syftet med dessa

uppföljningar är att snabbt identifiera och belysa

problem som kan finnas på marknaden.

I samband med införandet av

schablonberäkning avskaffades systemet med

leveranskoncession. Av detta skäl tillsatte

regeringen en utredare som hade till uppgift att

kartlägga omfattningen av de före detta

leveranskoncessionärernas långsiktiga

kraftanskaffningsavtal och avtalens utformning

och karaktär. Orsaken till detta uppdrag var oron

för att sådana avtal kunde ge upphov till allvarliga

ekonomiska svårigheter för företagen i samband

med införandet av schablonberäkning.

Utredaren skulle kartlägga omfattningen av f.d.

leveranskoncessionärers problem med

kraftanskaffnings- och prissäkringsavtal i

samband med leveranskoncessionens förtida

upphörande. Utredaren skulle också bedöma om

det fanns något behov av generella lösningar i

syfte att justera avtalsvillkor eller av att utredaren

skulle ta initiativ till förhandlingar mellan

berörda parter i syfte att få villkoren i enskilda

avtal justerade. Den 7 augusti 2000 överlämnade

utredaren sitt betänkande till regeringen. Enligt

utredarens mening är problemen inte av sådan

omfattning att allmänna och övergripande

åtgärder i syfte att justera avtalsvillkoren är

motiverade, eftersom sådana skulle innebära

stora ingrepp i elmarknadens funktionssätt.

Enligt utredarens uppfattning har endast ett fåtal

f.d. leveranskoncessionärer alltjämt mer

betydande problem. I den intervjuundersökning

som utredaren genomfört bedömde inget företag

att deras situation skulle förbättras om utredaren

tog initiativ till enskilda förhandlingar. Mot

bakgrund av detta gör utredningen bedömningen

att det inte heller föreligger något behov av att

utredaren tar initiativ till särskilda förhandlingar.

Regeringen har tillsatt en särskild utredare

med uppgift att utreda behovet av förändrade

regler för nätverksamhet i ellagen. Regeringen

beslutade den 6 juli 2000 att förlänga

redovisningstiden för den första delen i

utredarens uppdrag, från den 1 september 2000

till den 1 november 2000 (dnr

N2000/4938/ESB). Den första delen i uppdraget

omfattar att utreda behovet av förändringar av

regelverket och tillsynen av nätverksamhet,

behovet av skärpta regler för avgränsningen

mellan nätverksamhet och konkurrensutsatt

verksamhet och behovet av författningsstöd för

att främja en utjämning av tarifferna mellan

tätort och landsbygd. Den andra och sista delen

skall redovisas den 1 mars 2001 och innebär att

utredaren skall lämna förslag till regler för

tvångsförvaltning av överföringsnät.

En annan viktig fråga vad gäller elmarknadens

funktionssätt är tillgången på tillräcklig kapacitet

(effekt) i det svenska elsystemet och behovet av

åtgärder för att trygga elförsörjningen vid

höglast. Svenska kraftnäts roll och ansvar har

förtydligats i regleringsbrevet för år 2000 till

Svenska kraftnät. För det första skall Svenska

kraftnät bevaka tillgången på höglastkapacitet i

det svenska elsystemet och förmedla relevant

information till marknadens aktörer. För det

andra skall Svenska kraftnät utveckla

marknadsinstrument som kan bidra till att säkra

tillgången på effekt vid toppbelastning.

Resultatet av detta arbete har rapporterats till

regeringen den 15 augusti 2000 och redovisas i

avsnitt 3.6.

Sedan våren 1998 är Svenska kraftnät

tillsammans med den finska motsvarigheten

Fingrid Oy hälftendelägare i den finska elbörsen

EL EX som är under integration med Nord

Pool. I samband med detta justerades

gränstariffen i spothandeln med Finland. Den 1

mars 1999 togs gränstariffen bort helt för

elspothandel. Samtidigt öppnade EL EX också

ELBAS-marknaden. Genom ELBAS kan

aktörerna på elmarknaden justera sina elbalanser

efter att spotmarknaden på Nord Pool stängt

ända fram till två timmar före drifttimmen.

Under 1999 har Nord Pool utvecklat sin

verksamhet till att omfatta även Jylland och

arbete med att också integrera Själland pågår. I

augusti 2000 togs den nya likströmsförbindelse

mellan Sverige och Polen i drift. SwePol Link AB

äger och driver kabeln. Kabeln togs i

kommersiell drift den 2 augusti 2000.

Den nya modell för schablonberäkning som

Svenska kraftnät på regeringens uppdrag tagit

fram i samråd med Energimyndigheten innebär

delvis nya rutiner för Svenska kraftnäts arbete

med balansavräkningen. Ett omfattande

förberedelsearbete har genomförts för att

anpassa system och rutiner till det nya regelverk

som trätt i kraft den 1 november 1999. I

samband med övergången till schablonberäkning

har rapporteringen av mätvärden släpat efter,

vilket försenat balansavräkningen. Svenska

kraftnät arbetar tillsammans med elbranschen för

att öka tempot och kvaliteten i rapporteringen.

Restelektrifiering

Svenska kraftnäts bidragsverksamhet för

restelektrifiering regleras i förordningen

(1999:189) om stöd till viss elektrifiering. I

enlighet med förordningen skall vid beslut om

stöd beaktas att goda förutsättningar finns för

fortsatt permanentboende samt att ett större

antal fastigheter eller personer kan få en

tillfredsställande elförsörjning. Svenska kraftnät

har i enlighet med regeringens uppdrag redovisat

erfarenheterna av bidragsverksamheten med

restelektrifiering.

Stöd till elektrifiering har beviljats vid två

beslutstillfällen (den 1 oktober 1999 och den 29

februari 2000). Vid det första beslutstillfället

beviljades 19 sökanden bidrag till en sammanlagd

kostnad av 9,5 miljoner kronor. Nettokostnaden

för Svenska kraftnät blev 7,2 miljoner kronor

efter momsavdrag. Vid det andra beslutstillfället

beviljades 26 sökanden stöd till en sammanlagd

kostnad av 10,6 miljoner kronor.

Av sammantaget 97 ansökningar har således

45 bifallits. Av dessa avser två bidrag för

anskaffning av elproduktion medan övriga avser

bidrag för nätutbyggnad. För att så många

fastigheter som möjligt skall kunna beviljas

bidrag har Svenska kraftnät valt att av

ekonomiskt utrymmesskäl avvakta med projekt

som är mer kostsamma till senare

beslutstillfällen. Detta innebär att den sökande i

vissa fall får vänta på ett definitivt besked om

stöd. Vid rapporteringstillfället uppgick dessa

s.k. vilande ansökningar till 34 stycken. Dessa

vilande ansökningar motsvarar i bidrag ca 60,5

miljoner kronor vilket i genomsnitt motsvarar ca

1 780 000 kronor per fastighet.

Regeringen har i 2000 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1999/2000:100) anfört att

regeringen avser återkomma till riksdagen med

förslag om ett lämpligt planeringsmål för

vindkraften och förslag för att möjliggöra att ett

sådant planeringsmål uppfylls. Regeringen har

med anledning härav uppdragit åt Statens

energimyndighet att ta fram områden med

särskilt goda förutsättningar för vindkraftverk,

på land och till havs, samt lämna förslag till

planeringsmål för vindkraften. Uppdraget skall

redovisas senast den 30 april 2001. Regeringen

har vidare beslutat tillsätta en arbetsgrupp med

uppgift att genomföra en studie om de

övergripande förutsättningarna för lokalisering

av vindkraftverk till havs- och i fjällområden.

Som ett första steg bör ingå att redovisa förslag

på några områden, främst till havs, vilka kan

bedömas som lämpliga för ett pilotprojekt.

1997 års energipolitiska program

Åtgärder på kort sikt

Åtgärderna på kort sikt inom ramen för 1997 års

energipolitiska program omfattar bidrag för att

minska elanvändningen, bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara energikällor samt

åtgärder för effektivare energianvändning.

Statens energimyndighet har under 1999

beviljat bidrag till 31 vindkraftsansökningar med

en beräknad årsproduktion på 292 GWh och en

total effekt på drygt 56 MW. Tre anläggningar

för produktion av biobränslebaserad kraftvärme

med en sammanlagd eleffekt på 80 MW har

beviljats bidrag. Efter att Statens

energimyndighet under 1999 föreskrivit vilka

miljökrav ett vattenkraftverk av aktuell storlek

skall uppfylla för att anses som miljöanpassat har

bidrag till investering i småskalig vattenkraft

beviljats till åtta anläggningar med en

sammanlagd effekt på två MW.

Inom området upphandling av ny

elproduktionsteknik har metodutvecklingsarbete

bedrivits. Detta arbete har under slutet av 1999

samordnats med det arbete som genomförts

inom den interdepartementala arbetsgrupp för

förnybar elproduktion som tillsattes av

regeringen den 9 december 1999 och vars arbete

legat till grund för regeringens proposition

Ekonomiska förutsättningar för elproduktion

från förnybara energikällor (prop.

1999/2000:134).

Åtgärder på lång sikt

De långsiktiga åtgärderna inom ramen för 1997

års energipolitiska program omfattar stöd till

energiforskning samt till utveckling och

demonstration av ny energiteknik.

Medlen kan disponeras för stöd till

grundforskning, industriell forskning,

utvecklingsarbete före marknadsintroduktion

och teknikupphandling i programlagda insatser

eller fristående projekt. Stödformerna kan

kombineras och disponeras inom skilda

utvecklingsområden.

Statens energimyndighet redovisade den

18 januari 2000 en långsiktig strategi för arbetet

med forskning och utveckling, demonstration,

teknikupphandling och marknadsintroduktion

inom energiområdet (dnr N2000/367/ESB).

I rapporten rörande redovisningen av de

långsiktiga energipolitiska åtgärderna (dnr

N2000/5117/ESB) har Statens energimyndighet

vidareutvecklat såväl redovisningen som

strategin för det långsiktiga energipolitiska

programmet.

Regeringens slutsatser mot bakgrund av

redovisningen av detta uppdrag framgår av

avsnitt 5.8.

Nedan ges en kortfattad beskrivning av de

sexton utvecklingsområden som har definierats i

rapporten samt Energimyndighetens bedömning

av behovet av långsiktiga insatser inom

respektive område.

A. Bränslebaserade energisystem

A.1. Uthållig produktion av biobränslen

inklusive askåterföring

Biobränslen finns redan på marknaden sedan

drygt 20 år. Produktionskostnaderna har

minskat successivt och väntas fortsätta att

minska. Tekniskt utvecklingsarbete är av

betydelse för en fortsatt expansion på

marknaden. Forskningsarbetet är inriktat på

miljövärderingar och andra externa effekter som

t.ex. acceptans.

A.2. Avfallsbränslen inklusive biogas

Avfallsbränslen inklusive biogas finns också på

marknaden, och förbränning med

energiutvinning är den vanligaste metoden för

behandling av hushållsavfall i Sverige. Brännbart

avfall har hög konkurrenskraft som bränsle när

förbränning är miljömässigt acceptabel.

Forskning och tekniskt utvecklingsarbete är av

betydelse för att åstad

komma en hållbar energiutvinning ur avfall.

Systemkunskap behövs för att avgöra vilka avfall

som passar bäst för förbränning, rötning

respektive återvinning ur miljö- och

resursperspektiv.

A.3. Kraftvärme

Kraftvärme är etablerad på marknaden med ca 35

kraftvärmeanläggningar inom fjärrvärmesektorn

och ca 50 mottrycksanläggningar i industrin. De

statliga insatserna skall bidra till att dels

effektivisera den teknik som i dag är

kommersiell, dels utveckla ny konkurrenskraftig

teknik med högre verkningsgrad och lägre

miljöpåverkan. Av de nya tekniker som är under

utveckling ligger tekniken med evaporativ

gasturbin närmast introduktion på marknaden

med demonstration inom fem år för naturgas

och omkring tio år för biobränslen. Kostnaden

bedöms kunna nå ned till 20 öre per kWh i

naturgasfallet. Planerade forsknings- och

utvecklingsinsatser kommer att inriktas på

material- och systemutveckling av befintlig

teknik men även på utveckling av lovande ny

teknik.

A.4. Storskalig värmeproduktion

Storskalig värmeproduktion är etablerad såväl i

fjärrvärmesektorn som i industrins hetvatten-

och processångeproduktion. Forsknings- och

utvecklingsarbete kring själva

förbränningsprocesserna är ett betydelsefullt

område. Insatserna skall fortsatt bidra till att öka

energieffektiviteten, minska miljöbelastningen

och långsiktigt förbättra den ekonomiska

konkurrenskraften.

A.5. Vätgasbaserade energisystem

Vätgasbaserade energisystem innefattar även

bränsleceller. Inom området är vissa

utvecklingslinjer i en demonstrationsfas medan

andra som t.ex. artificiell fotosyntes ligger på

grundforskningsstadiet. Den artificiella

fotosyntesen prognostiseras att få stor betydelse

för framtidens energiförsörjning. När det gäller

bränsleceller skall insatserna bidra till att bygga

upp kunskap inför framtida kommersiella

tillämpningar. Forsknings- och

utvecklingsarbetet skall därför inriktas på frågor

som är relevanta för kraftindustrin.

Forskningsinsatserna rörande artificiell

fotosyntes skall bidra till att visa att tekniken kan

fungera. Först i ett senare skede, när tekniken

visats fungera, kan forsknings- och

utvecklingsinsatserna breddas.

B. Transport

B.6. Produktion av biodrivmedel

Produktion av biodrivmedel innefattar

biobränslebaserad etanol och metanol, dimetyl-

eter samt drivmedelskomponenter som t.ex.

rapsoljederivat. De kan ersätta bensin och diesel-

olja antingen genom inblandning eller i ren form

och skulle på tio års sikt kunna utgöra ett icke

obetydligt bidrag till den svenska

energiförsörjningen. Insatserna är inriktade på

att vidareutveckla dels de skilda

produktionsteknikerna och dels teknikerna för

inblandning i bensin och dieselolja. Insatserna är

inriktade på forskning och utveckling av

produktionstekniken så att kostnaderna för

produktionen av biodrivmedel sänks. De möjliga

kostnadsnivåerna har uppskattats till 4 kronor

per liter till 2010 och 3-3,50 kronor per liter till

2020 för cellulosabaserad etanol, 2 kronor per

liter till 2020 för biobränslebaserad metanol och

dimetyleter. Fortsatt stöd till utvecklingsinsatser

rörande biogas och biobränslebaserade

drivmedelskomponenter förväntas vidare bidra

till att sänka kostnadsnivån påtagligt till 2020.

B.7. Förbränningsmotorer

Förbränningsmotorer innefattar etablerad teknik

som de vanliga bensin- och dieselmotorerna såväl

som motortyper som inte marknadsförs i dag,

t.ex. gasturbinen, frikolvsmotorn, stirlingmotorn

och ångmotorn. Sveriges andel av de totala

forskningsinsatserna inom området är liten men

kompetensen är hög. Forsknings-, utvecklings-

och demonstrationsinsatserna är inriktade på att

reducera bränsleförbrukningen kraftigt för både

personbilar och tyngre fordon. Inom

utvecklingsområdet prioriteras stöd till

forskning som bidrar till utvecklingen av

hybridfordon, samt s.k. okonventionella

förbränningsmotorer som i framtiden kan

konkurrera med bränsleceller.

B.8. Elektriska drivsystem

Elektriska drivsystem innefattar både helt

batteridrivna elfordon, hybridfordon och

bränslecellsfordon. Insatserna skall bidra till en

ökad verkningsgrad hos fordon, ett effektivare

transportsystem och marknadsintroduktion av

energieffektiva fordon. Forsknings- och

utvecklingsinsatserna är inriktade på att skapa

nischer för svensk fordonsrelaterad industri

inom området. Inom utvecklingsområdet

prioriteras stöd till forskning och utveckling av

tunga hybridfordon, lätta elfordon, batteriteknik

och bränslecellsteknik för fordonstillämpningar.

C. Elproduktion och kraftöverföring

C.9. Vattenkraft

Vattenkraft är ett moget utvecklingsområde.

Inga större utbyggnader är aktuella. Det finns

dock ett ökande behov av upprustning av

befintliga verk vilket kräver ny kunskap.

Forsknings- och utvecklingsinsatserna bidrar till

att stärka kompetensen inom området, med

avseende på både teknikutveckling för och

miljöhänsyn vid de svenska vattenkraftverken.

Inom utvecklingsområdet prioriteras stöd till

forskning och utveckling av vattenbyggnad och

hydrologi.

C.10. Vindkraft

Vindkraft är ett etablerat men ännu inte moget

utvecklingsområde. Nyligen har ny teknik, den

s.k. Windformern, presenterats. Insatserna är

inriktade på forskning och utveckling av

produktionstekniken så att kostnaderna för

vindkraft kan sänkas. Med utgångspunkt från

den nya tekniken har de möjliga

kostnadsnivåerna för produktionen uppskattats

till 20 - 26 öre per kWh till 2005. Inom

utvecklingsområdet prioriteras stöd till fortsatt

forskning och utveckling rörande bl.a. nätfrågor

och miljö och hälsoaspekter kring vindkraft.

C.11. Solcellssystem

Solcellssystem är en etablerad teknik för vissa

fristående tillämpningar såsom t.ex.

fyrbelysningar och fritidsbåtar. I dagsläget kostar

el från solceller 3-5 kronor per kWh. Insatserna

är inriktade på att förbättra kostnadsläget genom

stöd till utvecklingen av billigare

tillverkningsprocesser dvs. tunnfilmsteknik och

nanokristallin teknik. De möjliga

kostnadsnivåerna har uppskattats till 1 2 kronor

per kWh till 2010. Kostnadsnivåerna för

nätanslutna solelsystem har uppskattats till

mindre än 1 krona per kWh till 2020. Inom

utvecklingsområdet prioriteras insatser som skall

bidra till att bygga upp en industriell tillverkning

av i första hand tunnfilmsceller. Vidare

prioriteras stöd till forskning och utveckling av

både tunnfilms och nanokristallina celler,

liksom utveckling av produktionsteknik och

system- och installationsteknik.

C.12. Kraftöverföring och distribution

Kraftöverföring och distribution är i huvudsak

ett moget utvecklingsområde. Elmarknadens

utveckling, men även ett ökat inslag av småskalig

elproduktion, ställer dock nya krav på

elsystemet. Inom området har stora möjligheter

till effektiviseringar, miljöförbättringar,

kvalitetsaspekter m.m. identifierats. Insatserna är

inriktade på att utveckla teknik för

kostnadseffektiva, miljöanpassade, driftsäkra och

kundanpassade system för distribution och

användning av elenergi. Inom området skall

forsknings- och utvecklingsinsatserna

intensifieras rörande anpassning av

kraftsystemen så att de på ett effektivt sätt klarar

övergången från ett centraliserat energisystem

med stora kraftverk till ett system med ökande

andel decentraliserad kraftproduktion från

mindre anläggningar. Ett viktigt framsteg på

detta område är den förbättrade

likspänningstekniken, HVDCLight, som ABB

tagit fram . HVDCLight bygger på

likströmsöverföring i liten skala med ny och

förbättrad teknik. En fördel med HVDCLight är

dess förmåga att hantera problem med

elkvaliteten i näten. HVDCLight passar därför

mycket bra för överföring från vindkraftverk

som normalt ger problem med elkvaliteten.

D. Industri

D.13. Enhetsprocesser inom industrin

Enhetsprocesser inom industrin innefattar de

strategiskt viktiga, energikrävande processtegen

inom skilda tillverkningsprocesser. Några stora

teknikgenombrott vid sidan av

svartlutsförgasning förväntas inte p.g.a. de ökade

kraven på kortsiktig lönsamhet och svårigheten

att utveckla och pröva ny teknik i de strategiskt

känsliga processerna. Insatserna skall bidra till att

skapa en samverkan mellan industrin och den

akademiska forskningen vad gäller

energieffektivisering. Inom området skall

branschforskningsinstitutens pilotinriktade

verksamhet samt uppbyggnaden av och stödet

till decentraliserade forskarmiljöer ute på

industrierna prioriteras. Vidare kommer

teknikutveckling som innebär minskad

klimatpåverkan att prioriteras.

D.14. Hjälpsystem inom industrin

Hjälpsystem inom industrin avser sådana

tekniska tillämpningar som inte direkt tillhör

själva processen inom industriverksamheten.

Några betydelsefulla hjälpsystem är fläktar,

pumpar, tryckluft och belysning. Minst två

tredjedelar av elenergianvändningen inom

industrin generellt härrör från sådana s.k.

tekniska hjälpsystem. Sådana energibesparingar

har bedömts vara betydande och lönsamma.

Insatserna inom utvecklingsområdet skall bidra

till att förfina kunskapen vad gäller

energieffektiva produkter och system och

omfatta såväl ren grundforskning som

utvecklingsarbete på högskolor och

industriföretag.

E. Bebyggelse

E.15. Uppvärmning, kylning och klimatskal

Uppvärmning, kylning och klimatskal innefattar

bl.a. småskalig biobränsleanvändning, fjärrvärme,

solvärme, värmepumpsteknik,

byggnadskomponenter och klimatskal (väggar,

tak m.m.), småskalig (mikro-) kraftvärme samt

naturgastillämpningar. Insatserna skall bidra till

att på sikt minska beroendet av el och olja för

uppvärmning. Inom området kommer

utveckling av

rumsvärmepumpar vars tekniska prestanda kan

förbättras att prioriteras. När det gäller

användningen av biobränslen för uppvärmning

kommer insatser för att underlätta eldning av

pelletter att prioriteras. Genom stöd till ökat

kunskapsutbyte mellan forskare och tillverkare

skall produkterna förbättras främst vad avser

bekvämlighet, driftsäkerhet och miljöprestanda.

E.16. Komponenter och hjälpsystem

Komponenter och hjälpsystem innefattar

ventilation och inomhusklimat, belysning och

dagsljus, vitvaror samt hemelektronik och

kontorsutrustning. Det är vanligen stora

internationella företag som levererar produkter

till hela världsmarknaden inom området.

Forsknings- och utvecklingsinsatserna inom

området har därför ett internationellt perspektiv

för att kunna bidra till energieffektivare vitvaror

samt hemelektronik och kontorsutrustning.

Inom området prioriteras insatser som kan bidra

till att öka eleffektiviteten för produkter och

system.

Samverkansprogram för utveckling av mer

miljöanpassade fordon

I april 2000 undertecknades ett avtal mellan

svenska staten och fordonstillverkarna om ett

Samverkansprogram för utveckling av mer

miljöanpassade fordon. Industrin inbjöds i

regeringsförklaringen 1998 till detta samarbete

som både syftar till att minska vägtrafikens

bidrag till miljöförstöringen och att skapa

förutsättningar för en långsiktigt

konkurrenskraftig svensk fordonsindustri.

Satsningen innebär att upp till

1 800 miljoner kronor satsas gemensamt under

perioden 2000 till 2005, varav den statliga

finansieringen kommer att uppgå till högst 500

miljoner kronor. (Den statliga finansieringen

sker från utgiftsområdena 21 Energi, 22

Kommunikationer och 24 Näringsliv). Industrin

bidrar således med ca 1 300 miljoner kronor.

Programmet omfattar områden såsom avancerad

förbränningsteknik, hybridfordon och

bränslecellsteknik, viktreduktion samt allmän

kompetensförsörjning. Förutom

fordonstillverkarna är avsikten att även

universitet och högskolor, forskningsinstitut

samt underleverantörer skall medverka i

programmet. NUTEK ansvarar tillsammans med

Programrådet för Fordonsteknisk Forskning

(PFF) för programmets genomförande.

Programmet har under våren inlett sin

verksamhet, och med tanke på verksamhetens

långsiktiga karaktär är det således ännu alltför

tidigt att rapportera konkreta resultat.

Energipolitiskt motiverade internationella klimat-

insatser

I december 1997 fattade klimatkonventionens

parter beslut om det s.k. Kyotoprotokollet.

Inom ramen för EU:s gemensamma åtagande har

Sverige godtagit men ännu inte ratificerat

protokollet. Protokollet innehåller bl.a. artiklar

om s.k. gemensamt genomförande. Med

gemensamt genomförande avses en bilateral eller

multilateral överenskommelse enligt vilken

länder med höga kostnader för åtgärder mot

utsläpp investerar i länder med låga

åtgärdskostnader. De länder som investerar

erhåller någon form av utsläppskreditering.

Diskussioner och förhandlingar om regler och

riktlinjer för gemensamt genomförande pågår

alltjämt. Vid den fjärde partskonferensen i

november 1998 beslutades om ett

handlingsprogram för utredning av regler och

riktlinjer med sikte på ett beslut vid den sjätte

partskonferensen i november 2000. Regelverket

för investeringsprojekt i utvecklingsländer, den

s.k. mekanismen för en ren utveckling, CDM,

skall prioriteras. Denna mekanism innebär också

möjlighet till utsläppskreditering för

investerarlandet. Vid den femte

partskonferensen i november 1999 beslutade

man om en förlängning av pilotfasen för

gemensamt genomförande.

Energipolitiskt motiverade insatser mot

klimatförändringar innefattar investeringsprojekt

för att minska eller begränsa utsläpp av

klimatpåverkande gaser i bl.a. Östeuropa.

Projekten bedrivs av Statens energimyndighet.

Avsikten med programmet är att erhålla

erfarenheter av åtgärder mot klimatförändringar

inför ett system med s.k. gemensamt

genomförande inom ramen för

klimatkonventionen och att delta i pilotfasen för

sådana insatser. Sedan verksamheten inleddes

1993 hade t.o.m. november 1999 Statens

energimyndighet genomfört 66 projekt varav tre

var under genomförande. Dessutom tillkom sju

vänortsprojekt.

Av de 66 projekten har 51 rapporterats till

klimatkonventionens sekretariat i Bonn. Flertalet

projekt avser konvertering av värmepannor till

biobränsledrift i Estland, Lettland och Litauen.

Förberedande arbete har även inletts avseende

investeringsprojekt i utvecklingsländer. I slutet

av 1999 ingick regeringen ett avtal med

Världsbanken om svenskt deltagande i den

multilaterala pilotverksamhet för gemensamt

genomförande Prototype Carbon Fund som

banken bygger upp med deltagande från

regeringar och företag i ett tiotal länder.

3.6 Resultatbedömning

3.6.1 Verksamhetsresultat

Energimarknadspolitik

Under verksamhetsåret 1999 har

nätmyndigheten (Statens energimyndighet)

genom en aktiv tillsyn av nätverksamheten samt

regelbunden prisuppföljning för nättariffer och

elpriser aktivt bidragit till elmarknadens

utveckling. Myndigheten har bedrivit

metodutveckling för att höja kvalitet och

effektivitet i det kommande tillsynsarbetet

samtidigt som myndighetens ansvarsområde

tydliggjorts bl.a. genom lagtillämpning och

informationsinsatser. Förändringen i

lagstiftningen vad avser tillsyn av elpriser och

nättariffer innebär att myndigheten numera

självständigt kan avgöra vilka ärenden som ska

bli föremål för särskilda tillsynsinsatser.

Tillsynen har med hänsyn till beslutet att

avskaffa leveranskoncessionssystemet inriktats

på tillsyn av nätavgifterna och specifikt på de

höjningar av nättariffer som vissa nätföretag

gjort under 1999. Föreläggande om sänkning av

nättariffen till 1998 års nivå har gjorts i 48 fall,

varav 41 har överklagats. Arbetet med att ta fram

en modell för bedömning av nättariffer har

drivits vidare. Modellen fokuserar på att kunna

mäta nätföretagens nättariffer i förhållande till de

prestationer de utför, istället för de insatta

resurserna. Arbetet med metodutveckling av

effektivitetsjämförelser mellan nätföretag med

hjälp av nyckeltal har fortsatt under året och ett

antal nyckeltal för effektivitetsjämförelse har

tagits fram. Vad gäller prövningsärenden (dvs i

huvudsak mätnings- och anslutningsärenden)

har ett stort antal ärenden avslutats under året.

Principiellt betydelsefulla beslut gäller bl.a.

anslutningsavgifter där en ny beräkningsmetod

utvecklats och tillämpats vid ärendenas

bedömning. I samband med

koncessionsprövning har ställning också tagits i

frågan om vad som är en lagenlig boskillnad

mellan produktion och handel med el samt

nätverksamhet. Nätmyndighetens

informationsinsatser har koncentrerats till frågor

som rör byte av elleverantör. Uppföljningen av

nätavgifter och elhandelspriser den 1 januari

1999 har genomförts och rutinerna för insamling

av nätföretagens årsrapporter har förbättrats.

Energimyndigheten har sedan flera år följt

utvecklingen på den svenska elmarknaden och

presenterat statistik och information i en skrift

med titeln Svensk Elmarknad. Från och med år

2000 har denna skrift utvecklats och fått ett

nordiskt perspektiv. I skriften redovisas bl.a.

huvuddragen i Danmarks, Finlands, Norges och

Sveriges energi- och miljöpolitik, statistik över

utvecklingen i ländernas elproduktion och

elanvändning och beskrivningar av ländernas

systemansvar. Den 15 maj 2000 överlämnades

denna skrift till regeringen.

Svenska kraftnät skall på ett affärsmässigt sätt

förvalta, driva och utveckla ett kostnadseffektivt,

driftsäkert och miljöanpassat

kraftöverföringssystem, sälja

överföringskapacitet samt i övrigt bedriva

verksamheter som är anknutna till

kraftöverföringssystemet. Driftsäkerheten har

legat på samma nivå som de senaste åren, vilket

får bedömas samhällsekonomiskt riktigt.

Överföringen på stamnätet har under året varit

något över det normala. Gränstariffer har tagits

bort eller reducerats. Detta gör att

utlandsförbindelserna ofta utnyttjas fullt ut för

antingen export eller import. De specifika

kostnaderna för stamnätet i öre per kWh har

minskat något, från 1,38 under 1998 till 1,28

under 1999. Detta beror främst på lägre

kostnader för inköp av el och för drift och

underhåll samt på sänkningen av

räntabilitetskravet.

Svenska kraftnät skall medverka till att det

nordiska samarbetet inom elförsörjningen

utvecklas. Svenska kraftnäts samarbete med

stamnätsoperatörerna i Norge och Finland har

underlättat elhandeln mellan länderna och skapat

förutsättningar för en ytterligare fördjupning av

samarbetet beträffande bl.a. elbörser och

gemensamma tarifferingsprinciper. Under 1999

har Nord Pool utvecklat sin verksamhet till att

omfatta även Jylland och arbete med att också

integrera Själland pågår. Sedan hösten 1999 pågår

också ett närmare samarbete med Statnett för

gemensam styrning av frekvenshållningen i

Norge och Sverige.

Utlandshandeln var under året mycket

omfattande. Den sammanlagda exporten uppgick

till 14 TWh och importen till 6,4 TWh, vilket gav

en nettoexport på 7,6 TWh. Sverige exporterade

stora mängder kraft till främst Finland och

Norge. År 1999 var vattenrikt vilket starkt

bidrog till att det lägsta genomsnittspriset

någonsin kunde noteras på Nord Pools

elspotmarknad. Omsättningen på

elspotmarknaden slog nytt rekord och ökade

med 34% jämfört med år 1998.

Svenska kraftnäts systemansvar innebär bl.a.

att hantera situationer med snabbt uppkomna

störningar eller andra extrema situationer med

stöd av disponibla störningsreserver och i värsta

fall genom att tillgripa tvångsmässig

bortkoppling av kraftleveranser. Regelverket på

elmarknaden omfattar därutöver ingen central

reglering av hur varje aktör skall uppfylla sin del

av det samlade ansvaret för fysisk kapacitet. Den

utvecklingsinriktning som eftersträvas är i stället

att effektbalansen skall kunna upprätthållas

genom marknadsmässiga mekanismer där priset

på el och olika former av tjänster är de viktigaste

styrsignalerna.

Svenska kraftnäts roll och ansvar har

förtydligats i regleringsbrevet för år 2000 till

Svenska kraftnät. För det första skall Svenska

kraftnät bevaka tillgången på höglastkapacitet i

det svenska elsystemet och förmedla relevant

information till marknadens aktörer. För det

andra skall Svenska kraftnät utveckla

marknadsinstrument som kan bidra till att säkra

tillgången på effekt vid toppbelastning. På

regeringens uppdrag har Svenska kraftnät den 15

augusti 2000 redovisat vilka aktiviteter som

genomförts och vilka resultat som uppnåtts vad

gäller utvecklingen av sådana

marknadsinstrument. Redovisningen omfattar

också en beskrivning av hur kraftbalansen har

upprätthållits under vintern 1999/2000 samt

prognoser för kraftbalansen under vintern

2000/2001.

Svenska kraftnät har i samarbete med andra

företag inom Norden utvecklat arbetet med att

analysera effektbalansen. Formerna för hur

informationen i det kortsiktiga driftskedet skall

förmedlas till marknadens aktörer kommer att

utvecklas inom etablerade samarbetsorgan på

såväl svensk som nordisk nivå. I linje med

regeringens uppdrag och med hänsyn till den

ansträngda effektbalanssituationen inför vintern

1999/2000 beslöt Svenska kraftnät att tillämpa

speciella priser för sådan kraft som kan komma

att dras från balanstjänsten av företag med

otillräcklig egen balans i situationer med risk för

eller verklig fysisk effektbrist. Priserna sattes till

3 respektive 9 kr/kWh, vilket reglerades i

balansavtalet mellan Svenska kraftnät och de

balansansvariga företagen. På grund av bl.a.

sträng kyla kom den nya ordningen att tillämpas

måndagen den 24 januari 2000, vilket innebar att

information om ansträngd effektbalans

meddelades under söndagen genom Nord Pools

informationskanaler. Utvärderingen av det som

hände den 24 januari har givit betydelsefulla

erfarenheter. Svenska kraftnäts allmänna

bedömning är att den utfärdade varningen och

åtföljande höga elspotpriser gav avsedd verkan

genom en positiv inverkan på effektbalansen.

Samtidigt innebar den höga prisnivån kännbara

förluster för elhandelsföretag utan egna

produktionsresurser.

Utifrån de aktiviteter som genomförts

bedömer Svenska kraftnät att potentialen för

reduktion av den maximala förbrukningen på

marknadsmässiga grunder är betydande vid de

prisnivåer som kan bli aktuella. För att uppnå

målet måste dock ett mycket stort antal företag

aktiveras till medverkan. Av denna orsak har

Svenska kraftnät startat ett samarbetsprojekt

med bl.a. industriföretag för att utveckla former

för en effektiv hantering av denna typ av åtgärder

på elmarknadens handelsplatser. Detta projekt

och andra parallella verksamheter bedöms kunna

ge väsentliga tillskott till effektbalansen men

påtagliga resultat kan förväntas först på några års

sikt.

Vad gäller effektbalansen under vintern

2000/2001 gör Svenska kraftnät bedömningen

att effektbalansen för Syd- och Mellansverige blir

ansträngd under de högsta förbrukningsnivåer

som kan uppstå vid kallt väder i södra

Skandinavien. Under förutsättning att alla

kärnkraftsblock är tillgängliga, att inga

störningar inträffar i överföringsnäten och att en

tillräcklig import på alla utlandsförbindelser kan

åstadkommas så kan balansen klaras. Skulle en

otillgänglighet i kärnkraften eller i

importmöjligheterna inträffa samtidigt med den

högsta förbrukningsnivån på

28 000 MW skulle detta i första hand innebära att

inga reserver finns tillgängliga för att hantera

eventuella uppkommande störningar och i andra

hand att all efterfrågan på kraft inte kan

tillgodoses. Det är enligt regeringens bedömning

nödvändigt att Svenska kraftsnäts arbete med att

utveckla marknadsmekanismer drivs vidare och

Svenska kraftnät bör även fortsättningsvis

regelbundet redovisa till regeringen hur detta

arbete fortskrider. Målet bör vara att dessa

mekanismer introduceras under vinter

2000/2001 för att vara fullt etablerade senast den

1 januari 2002.

Europeiska kommissionens uppföljning av

genomförandet av EG:s elmarknadsdirektiv

behandlar behovet av ytterligare

harmoniseringsåtgärder på elområdet, bl.a.

beträffande överföringstariffer,

miljöbestämmelser och relationen till tredje land.

Europeiska kommissionen presenterade vid

energiministermötet den 30 maj 2000 ett förslag

till direktiv om främjande av elproduktion från

förnybara energikällor på den inre marknaden

för el (KOM(2000) 279 slutlig). Syftet med

direktivet är att skapa ett regelverk som på

medellång sikt främjar en betydande ökning av

produktionen av el från förnybara energikällor i

EU. Direktivförslaget innehåller bl.a. förslag om

uppsättande av nationella mål för andelen el från

förnybara energikällor i elanvändningen och

inrättande av system för ursprungsgaranti av

elproduktion baserad på förnybara energikällor.

Direktivförslaget innehåller också förslag till

regler för att öka de förnybara energikällornas

tillträde till elnätet och för förenklade

administrativa rutiner vid planerings- och

tillståndsgivning för elproduktionsanläggningar

baserade på förnybara energikällor. I

direktivförslaget föreslås att EU-kommissionen

skall följa utvecklingen av stödsystemen i

medlemsländerna för att senast fem år efter

direktivets ikraftträdande lämna en rapport om

erfarenheterna och, om den finner det

nödvändigt, lämna förslag till gemensamt

ramverk för stödsystem till elproduktion från

förnybara energikällor. Direktivförslaget

kommer att behandlas i rådet under hösten 2000,

men förväntas finnas kvar på dagordningen

under det svenska ordförandeskapet.

I juni 1998 antogs Europaparlamentets och

rådets direktiv 98/30/EG om gemensamma

regler för den inre marknaden för naturgas.

Direktivet syftar till att öka konkurrensen på

gasmarknaden. Riksdagen antog en ny

naturgaslag (2000:599) i enlighet med

regeringens proposition (prop. 1999/2000:72).

Den nya naturgaslagen trädde i kraft den 1

augusti 2000 och lagen innebär att

naturgasmarknaden inledningsvis öppnas för

kunder med en årlig förbrukning på mer än 25

miljoner kubikmeter naturgas, vilket betyder att

dessa kunder fritt kan välja naturgasleverantör.

Detta innebär att ca 47 procent av

naturgasmarknaden öppnas för konkurrens.

Energimyndigheten har av regeringen fått i

uppdrag att ta fram en modell för uppföljning av

fjärrvärmemarknaden. I uppdraget ingår också

att bedöma riskerna för korssubventionering

mellan konkurrensutsatt och monopolskyddad

verksamhet och om myndigheten finner det

nödvändigt föreslå olika åtgärdsalternativ. Syftet

med uppdraget är att följa utvecklingen på

fjärrvärmemarknaden i syfte att klargöra

förutsättningarna för att skapa en väl fungerande

konkurrens på den oreglerade

fjärrvärmemarknaden. Uppdraget skall redovisas

senast den

1 oktober 2000.

1997 års energipolitiska program

Övergripande om utvärdering av programmet

Näringsdepartementet gav under våren två

konsultföretag uppdraget att göra en utvärdering

av de två första verksamhetsåren inom 1997 års

energipolitiska program. Resultatet av

utvärderingen skall utgöra grund för regeringens

bedömning av om villkoren för stängning av den

andra reaktorn i Barsebäcksverket kan uppfyllas.

Regeringens bedömning och det samlade

underlaget bakom denna utgör sedan ett

underlag för riksdagens slutliga avgörande i

frågan.

De båda konsultföretagens uppdrag skilde sig

åt i vissa avseenden. Den ena utvärderingen avsåg

således det energipolitiska programmet i sin

helhet, medan den andra fokuserade strikt på de

aspekter som är direkt kopplade till villkoren för

stängning av den andra Barsebäcksreaktorn,

d.v.s. programmets kortsiktiga del samt den s.k.

elpanneskatten.

I utvärderingarna drogs följande huvudsakliga

slutsatser.

- En gemensam slutsats för båda

konsultföretagen är att de kortsiktiga

åtgärder inom programmet som syftar till

att ersätta kraftbortfallet från den andra

reaktorn i Barsebäcksverket genom

minskad elanvändning respektive ökad

tillförsel av ny elproduktion inte kommer

att kunna nå den samlade ersättning på 3

TWh som är målet för åtgärderna vid

programtidens slut 2002.

- En annan gemensam slutsats i båda

utvärderingarna är att det främst är

åtgärderna för minskad elanvändning som

inte bedöms uppfylla uppsatta mål i tid. En

viktig orsak till att åtgärderna inte givit

önskvärd effekt är att konvertering från

elvärme visat sig vara dyrare än förutsatt.

De låga elpriserna har också minskat

investeringsviljan, framför allt i hushållen.

Bland åtgärderna för ökad tillförsel av ny

elproduktion är det främst stödet till

småskalig vattenkraft som varit

problematiskt.

- Om effekterna av åtgärder för effektivare

energianvändning respektive av skatten på

avkopplingsbara elpannor räknas med,

bedöms i båda utvärderingarna att

möjligheterna till kompensation för

kraftbortfallet ökar. Emellertid är en

gemensam slutsats också att effekterna av

dessa åtgärder är mycket osäkra och svåra

att mäta. Konsultföretagen anser vidare att

skatten på elpannor bygger på felaktiga

förutsättningar. Den totala användningen

av elpannorna har inte under något år på

1990-talet överstigit 3 TWh under

vinterperioden och skattens utformning

förutsätter en viss användning av

elpannorna under sommarhalvåret (skatten

gäller november - mars), vilket innebär att

målsättningen omöjligt kan uppnås med

skatten. Elpanneskatten bidrar maximalt

med en minskning på 0,5 TWh enligt det

ena företagets bedömning och

1 TWh enligt det andra konsultföretaget.

- Avgörande för elprisets utveckling på en

avreglerad marknad är i första hand

utvecklingen av de kortsiktiga

marginalkostnaderna för elproduktionen.

Denna utveckling kommer inte att påverkas

nämnvärt av en stängning av den andra

reaktorn i Barsebäcksverket, vilket innebär

att inte heller den genomsnittliga

elprisnivån kommer att påverkas.

- Elmarknadens avreglering och utvecklingen

av den nordiska elmarknaden innebär att vi

idag har ett överskott på

produktionskapacitet i det nordiska

elsystemet. Tillgången på elenergi för

industrin är således knappast ett problem.

- Av utvärderingarna framgår vidare att det

finns begränsningar i höglastkapacitet för

Syd- och Mellansverige och att denna

situation skulle förvärras vid en stängning

av den andra reaktorn.

- En gemensam slutsats i båda

utvärderingarna är vidare att en stängning

av Barsebäcksverket kommer att leda till en

nettoökning av koldioxidutsläpp, särskilt på

kort sikt, främst genom att ersättningskraft

till viss del kommer att behöva importeras

från länder med huvudsakligen

fossilbaserad elproduktion.

- Vad gäller åtgärder på lång sikt konstaterar

utvärderingen att det finns behov av att

tydliggöra målstrukturen och att utveckla

relevanta resultatmått för den långsiktiga

verksamheten, men att myndighetens

utveckling av en långsiktig strategi innebär

ett markant steg framåt när det gäller att

säkerställa att fördelningen av resurser till

delområden sker utifrån synliga

prioriteringar baserade på behovsanalyser.

- Vad gäller energipolitiskt motiverade

internationella klimatinsatser bedöms

Statens energimyndighet arbeta seriöst med

projekt och metodutveckling. Nya typer av

projekt kan väntas leda till högre kostnader.

Nedan redovisas först remissinstansernas

synpunkter på utvärderingen och därefter

utvärderingens slutsatser fördelade på åtgärder på

kort respektive lång sikt något mer i detalj.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser

anser att de två konsultrapporterna ger en god

beskrivning av det energipolitiska programmet

och att de utgör ett bra underlag för

energipolitiska ställningstaganden. Chalmers

tekniska högskola anser i sitt yttrande att

rapporterna är noggranna, systematiska och tar

med de flesta relevanta aspekterna.

Flertalet instanser konstaterar att rapporterna

redovisar att åtgärderna inom det energipolitiska

programmet inte når upp till de mål som är en

förutsättning för att stänga Barsebäck 2.

Riksrevisionsverket konstaterar att elmarknaden

och elpriset utvecklats annorlunda än vad som

antogs vid det energipolitiska beslutet 1997,

vilket medför att incitamenten minskat för vissa

aktörer att handla i enlighet med de

energipolitiska mål som riksdag och regering

fastslagit. Umeå universitet konstaterar i sitt

yttrande att huvudorsaken är att konverteringen

från el blivit mindre än förväntat.

Flera remissinstanser, bl.a.

Energimyndigheten och Fjärrvärmeföreningen,

instämmer med de bägge rapporterna om att

målet om 1,5 TWh för minskad elanvändning

inte kommer att nås till 2002, främst på grund av

att konvertering från elvärme visade sig bli

dyrare än vad som förutsattes i

energiöverenskommelsen 1997.

När det gäller stödet till tillförsel av ny

elproduktion har ingen av remissinstanserna

några invändningar mot utredningens slutsatser

beträffande måluppfyllelsen. Energimyndigheten

framhåller att målen varit realistiska och

regelverket ändamålsenligt.

Fjärrvärmeföreningen, LRF och SVEBIO

framhåller att hindren för att få fram ny

elproduktion framför allt sammanhänger med

situationen på elmarknaden där nuvarande

överkapacitet tillsammans med omregleringen

medfört mycket låga elpriser.

Flera remissinstanser, däribland

Kraftverksföreningen, Sveriges Elleverantörer

och Fjärrvärmeföreningen, anser att

elpanneskatten endast haft en marginell inverkan

på användningen av el i elpannor. Föreningarna

vill samtidigt framhålla det samhällsekonomiskt

riktiga i att elpannor utnyttjas vid låga elpriser

och god tillgång på el.

När det gäller effektbalansen uttrycker

flertalet remissinstanser en oro för den påverkan

som en avställning av Barsebäck 2 skulle få.

Svenska kraftnät anser att en stängning av

Barsebäck 2 skulle försvaga effektbalansen och

öka risken för att försörjningsförmågan inte

räcker till för att möta all efterfrågan på elkraft.

Ett antal remissinstanser, däribland

Energimyndigheten och Handelshögskolan i

Göteborg, anser att effektproblemen i Sydsverige

bör hanteras på marknadens villkor.

Flertalet remissinstanser konstaterar att de

kortsiktiga åtgärderna i det energipolitiska

programmet inte kommer att uppnå målet för en

ersättning av elproduktionen från

Barsebäcksverket. LO konstaterar att de båda

rapporterna drar likartade slutsatser avseende de

samlade effekterna av åtgärdsprogrammen, vilka

uppgår till ca

4,5 TWh, jämfört med målsättningen på 7,5

TWh.

Åtskilliga remissinstanser anser att elpriserna i

normalfallet påverkas i mycket begränsad

omfattning av en avställning av Barsebäck 2

utom vid extrema lastsituationer då spotpriserna

kan stiga kraftigt.

Huvuddelen av remissinstanserna framhåller

att en stängning av Barsebäck 2 kommer att leda

till en nettoökning av koldioxidutsläppen. Bland

andra Hyresgästernas Riksförbund och HSB:s

Riksförbund anser detta vara ett skäl till att

avvakta med stängningen av Barsebäck 2.

Utvärdering av åtgärder på kort sikt

Resultaten av utvärderingen av de kortsiktiga

åtgärderna avses redovisas mer i detalj i en

skrivelse som regeringen avser att lämna inom

kort (se även under 3.6.3).

Löpande uppföljning av åtgärder på kort sikt

När det gäller bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara energikällor kan

konstateras att det finns en efterfrågan som

relativt väl motsvarar anvisade medel till

biobränsleeldade kraftvärmeverk. Utvecklingen i

inkommande ansökningar visar på en betydande

efterfrågan på stöd till vindkraftverk. Vad gäller

stödet till småskalig vattenkraft förväntas

ansökningar om bidrag bli betydligt lägre än

anvisade medel. En mer detaljerad redovisning

återfinns i avsnittet 5.8, under anslaget 35:3

Bidrag till investeringar i elproduktion från

förnybara energikällor.

Fram till slutet av april 1998 hade ansökningar

om bidrag för konvertering till fjärrvärme av

totalt 15 000 lägenheter inkommit till

länsstyrelserna. Antalet ansökningar om bidrag

för konvertering till individuell bränsleeldning

och eleffektminskande åtgärder är 6 800

respektive

19 000. Statens energimyndighet och Boverket

har beräknat att hittills beviljade bidrag kan leda

till en minskning av den årliga elanvändningen

för uppvärmning med 111 GWh. Kostnaden

varierar mellan de olika åtgärderna. Regeringen

anförde i propositionen (1996/97:84) om en

uthållig energiförsörjning att det finns ett behov

av att minska kostnaden framför allt för

konvertering av direktverkande el till annat

distributionssystem. Denna slutsats kvarstår.

Utvärdering av åtgärder på lång sikt

I utvärderingen konstateras att området präglas

av ett flertal uppsatta mål av olika karaktär,

såsom övergripande och långsiktiga mål,

effektmål, återrapporteringskrav m.m., vilka

definieras i propositionstexter, gällande

förordningar, regleringsbrev och

verksamhetsplan. Utvärderingen pekar på att det

finns ett behov av att tydliggöra målstrukturen,

samt att utveckla relevanta resultatmått.

I utvärderingen konstateras vidare att det

under 1998 och 1999 inte funnits någon explicit

formulerad strategi som utgångspunkt för

fördelningen av resurser mellan olika teknik- och

resultatområden, vilket också satt sin prägel på

årsredovisningen. Under 1999 har Statens

energimyndighet dock utvecklat en långsiktig

strategi för verksamheten med forskning,

utveckling, demonstration, teknikupphandling

och marknadsintroduktion. I strategin ingår en

tentativ fördelning av medel mellan utvalda

områden utifrån analyser av relevanta

innovationssystem, och den synes innebära ett

markant steg framåt när det gäller att säkerställa

att fördelningen av resurser sker utifrån synliga

prioriteringar baserade på behovsanalyser.

Det är svårare att bedöma måluppfyllelsen när

det gäller verksamhetens bidrag till att främja

utvecklingen av ny energiteknik, och att bidra till

en ökad användning av renare och mer effektiv

energiteknik.

I utvärderingen av det energipolitiska

programmet konstateras att det finns ett fortsatt

behov av att utveckla robusta metoder för att

prognostisera den kommersiella användningen

av forskningsresultat. Dessutom noteras Statens

energimyndighets arbete med att utveckla sådana

metoder baserade på den s.k. ATLAS-metoden.

Löpande uppföljning av åtgärder på lång sikt

De uppsatta målen för de långsiktiga åtgärderna

har två huvudinriktningar, mål som är inriktade

på dels forskning och kompetensuppbyggnad,

dels utveckling av ny energiteknik och ökad

användning av renare och effektivare

energiteknik. Det finns således inga kvantitativa

och tidsbestämda mål uppsatta för de långsiktiga

åtgärderna. Huruvida forskningsmålen om att

etablera relevant forskning av hög kvalitet är

uppfyllda kommer först att kunna bedömas vid

avslutning av de enskilda forskningsprogrammen

och projekten.

Energimyndighetens satsningar på forskning

och utveckling har bidragit till att kompetensen

på landets lärosäten både breddats och

fördjupats. Mätbara indikatorer på detta är de 27

doktorsavhandlingar och 32 licentiatuppsatser

som under året lagts fram som resultat av

Energimyndighetens stöd till universitet och

högskola för kompetensuppbyggnad. Merparten

av dessa forskare stannar kvar på institutionen

eller tar anställning vid svenskt företag efter

examen.

Forsknings- och utvecklingsprogrammens

kvalitet och relevans följs regelmässigt upp

genom att dessa blir föremål för utvärdering,

vilket normalt sker under programmens sista år.

Vid utvärderingar kan tyngdpunkten, beroende

på programmets karaktär, läggas på vetenskaplig

kvalitet och/eller relevans. De nu löpande

forsknings- och utvecklingsprogrammen har till

stor del tillkommit som en följd av de riktlinjer

som drogs upp i 1997 års energipolitiska beslut.

Programmen är i regel treåriga, vilket innebär att

det kommer att ske en ökad utvärderingsaktivitet

under 2000 och 2001 eftersom flera program då

närmar sig sin avslutningsfas.

Under 1999 utvärderades sex program:

Svenskt gastekniskt centrum, Energirelaterad

forskning inom Sveriges stålindustri, Energi från

avfall, Kraftsystemprogrammet ELEKTRA,

Vattenturbinteknik och

Solcellssystemprogrammet SOLEL 97-99.

Forsknings- och utvecklingsverksamhetens

relevans för näringslivet och för

energiförsörjningen bevakas i stor utsträckning

av programmens styrgrupper. Under 1999

utgjordes i genomsnitt 57% av

styrgruppsledamöterna för forskningsprogram,

kompetenscentra och utvecklingsprogram av

representanter för näringslivet, medan 6% av

ledamöterna tillhörde olika

branschorganisationer.

En annan indikation på verksamhetens

relevans är det externa bidraget, främst från

näringslivet, till finansieringen av forsknings-

och utvecklingsprogram. Den verksamhet som

finansierades via anslaget B4 Energiforskning

omfattade under 1999 totalt 266 miljoner

kronor, varav huvuddelen går till universitet och

högskolor. Viss medfinansiering från näringslivet

förekommer men vanligen täcker anslaget 100%

av kostnaderna. Med andra ord realiserade varje

satsad statlig krona 0,47 kronor i form av extern

finansiering. De forsknings- och utvecklingspro

gram som stöds via anslaget B5 Energiteknikstöd

har en mycket större andel extern finansiering, i

genomsnitt cirka 70 procent, och varje statlig

bidragskrona genererade i genomsnitt 2,4

externa forskningskronor.

Det långsiktiga programmet förväntas bidra

till ökad användning av ny energiteknik först på

10-15 års sikt, vilket försvårar den årliga

resultatbedömningen. Statens energimyndighet

inledde 1998 arbetet med att utveckla metoder

för att prognostisera ny energitekniks tekniska

och kommersiella mognad. Avsikten är att dessa

metoder skall visa hur medlen inom det

långsiktiga programmet disponeras årligen inom

skilda utvecklingsområden, och hur insatserna

förväntas bidra till utveckling av ny energiteknik

och ökad användning av renare och effektivare

energiteknik. Statens energimyndighet har nu

utvecklat redovisningen av, och strategin för, det

långsiktiga energipolitiska programmet. I

tabellen nedan görs en sammanställning av hur

anslagen B4 Energiforskning, B5

Energiteknikstöd och B6 Introduktion av ny

energiteknik (betecknas 35:5 respektive 35:6 och

35:7 under 2001) disponeras inom de sexton

utvecklingsområden som används för analys- och

strategiarbetet, se avsnitt 3.5.1. Dessutom visas

medelsanvändningen för system- och/eller

grundforskning inom varje tematiskt område,

samt inom ett sjätte tematiskt område för

energisystemstudier och internationellt

samarbete.

Tabell 3.6 Insatser inom utvecklingsområden i det energipolitiska programmets

långsiktiga del

Utvecklingsområden/delområden

1998, Miljoner kronor

1998, Procent

1999, Miljoner kronor

1999, Procent

A. Bränslebaserade energisystem

243,7

49%

291,2

45%

A.1 Biobränslen inklusive askåterföring

Bioenergisystem, övergripande

Skogsbränslen

Åkerbränslen/energiodling

Askåterföring/hantering

44,4

23,0

8,9

10,1

2,5

64,6

10,1

39,4

10,1

5,1

A.2 Avfallsbränslen inklusive biogas

10,8

10,2

A.3 Kraftvärme

129,0

120,9

A.4 Storskalig värmeproduktion

40,9

67,7

A.5 Vätgasbaserade energisystem

Artificiell fotosyntes och vätgas

Stationära bränsleceller

Bränslerelaterad grundforskning

6,2

1,7

4,5

12,3

11,3

5,6

5,7

16,4

B. TRANSPORT

43,2

9%

106,0

16%

B.6 Biodrivmedel

Etanol

Övriga alternativa drivmedel

14,1

13,5

0,6

22,3

18,6

3,7

B.7 Förbränningsmotorer

19,6

49,5

B.8 El- och hybridfordon samt bränsleceller

Transportsystem

Transportrelaterad grundforskning

-

5,9

3,7

16,4

13,0

4,7

C. ELPRODUKTION/ELTEKNIK

95,5

19%

78,1

12%

C.9 Vattenkraft

2,0

4,2

C.10 Vindkraft

29,9

26,1

C.11 Solceller inklusive system

0,8

6,3

C.12 Elkraftteknik/överföring/distribution

Elproduktionsrelaterad grundforskning

52,5

10,3

30,4

11,2

D. INDUSTRI

32,1

6%

63,3

10%

D.13 Enhetsprocesser inom industrin 1

31,5

61,5

D.14 Hjälpsystem inom industrin

Industrirelaterad grundforskning

0,7

-

1,4

0,4

E. BEBYGGELSE

63,8

13%

85,4

13%

E.15 Uppvärmning/kylning

Småskalig förbränning

Fjärrvärme

Solvärme

Värmepumpar

Energilagring

Klimatskal

31,6

4,8

4,6

8,5

8,4

5,0

0,4

62,4

21,0

15,8

11,7

8,3

5,0

0,5

E.16 Komponenter, system och installationer 2

Bebyggelsesystem/planering

Bebyggelserelaterad grundforskning

25,0

7,3

-

12,1

9,7

1,2

F. SYSTEM/INTERNATIONELLT M.M.

16,3

3%

25,9

4%

Energisystemstudier, grundforskning m.m.

7,5

4,9

Övergripande internationellt samarbete 3

8,8

21,0

SUMMA

495

100%

650

100%

1 Varav 1999 Jernkontoret ca 35 miljoner kronor, STFI ca 10 miljoner kronor och

MEFOS 4 miljoner kronor.

2 Konvertering, IT, ventilation, inomhusklimat, belysning, vitvaror,

hemelektronik m.m.

3 Internationellt samarbete som inte kan fördelas på respektive område.

Inkluderar klimatsamarbete, Nordiskt samarbete samt IEA och EU.

Statens energimyndighet prognostiserar även

den tekniska, ekonomiska och miljömässiga

mognadsgraden för respektive

utvecklingsområde, samt hur dessa

mognadsgrader bedöms utvecklas fram till 2010

och 2020. Mognadsgraden anges översiktligt på

en skala från 1 till 5 där 5 är maxvärdet.

Prognosen ger dels en bild av var man för varje

utvecklingsområde bedömer att de största

framstegen återstår på det tekniska ,

ekonomiska eller miljöområdet, dels en

indikation om de tidshorisonter inom vilka de

olika utvecklingsområdenas potential förväntas

förverkligas.

Energipolitiskt motiverade internationella klimat-

insatser

Den totala koldioxidreduktionen för de 51

rapporterade och godkända projekten under

pilotfasen för gemensamt genomförande var 202

000 ton för 1999. Kostnaden för

utsläppsreduktioner för de svenska insatserna

varierar beroende på bl.a. projekttyp och

projektens beräknade livslängd.

Konverteringsprojekten är i jämförelse med

övriga projekttyper de mest kostnadseffektiva.

Kostnaden för att reducera koldioxid genom

dessa projekt uppgår i genomsnitt till ca 55-60

kronor/ton. Energieffektiviseringsprojekten har

de högsta reduktionskostnaderna med en

kostnad upp till 400 kronor/ton koldioxid.

Kostnadsuppskattningarna baseras oftast på en

jämförelse med utsläppen innan åtgärder vidtogs

och kan därför vara en underskattning av

reduktionskostnaden jämfört med

utsläppsminskning-

ar beräknade relativt referensscenarier. Dock

framstår, vid en jämförelse med kostnader för

motsvarande åtgärder i Sverige, insatserna ofta

som kostnadseffektiva.

3.6.2 Analys och slutsatser

Regeringens bedömning av om villkoren är

uppfyllda, för avställning av den andra reaktorn i

Barsebäck, kommer att redovisas i en särskild

skrivelse till riksdagen som överlämnas inom

kort. I denna skrivelse kommer också att

redovisas ställningstaganden om den fortsatta

omställningen av energisystemet.

3.6.3 Ekonomiskt resultat

Det ekonomiska resultatet i Affärsverket svenska

kraftnäts verksamhet redovisas i kapitel 4

Energimarknadspolitik.

3.7 Revisionens iakttagelser

Revisionens iakttagelser: Statens

energimyndighet har erhållit en

revisionsberättelse med invändning. Motiv för

denna invändning och de åtgärder som kommer

att vidtas till följd av invändningen redovisas i

kapitel 4 Energimarknadspolitik.

4 Energimarknadspolitik

4.1 Omfattning

Till delområdet hör Statens energimyndighet och

Affärsverket svenska kraftnät. De statliga

insatserna inom delområdet omfattar bl.a.

Statens energimyndighets verksamhet som

nätmyndighet enligt ellagen och Svenska

kraftnäts verksamhet som systemansvarig

myndighet enligt ellagen.

4.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

2522

119

1573

120

123

125

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för

budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive äldreanslag från 1995/96, 1997 och 1998.

3 Inklusive äldreanslag från 1997 och 1998.

4.3 Mål

En säker tillgång på el till ett rimligt pris skall

främjas. En utveckling av el- och

gasmarknadsreformerna både nationellt och

internationellt skall främjas.

Energimarknadspolitiken skall stimulera till ökad

konkurrens och effektivitet på värmemarknaden.

4.4 Politikens inriktning

Den allmänna inriktningen för politiken inom

energimarknadsområdet har redovisats på

politikområdesnivå, avsnitt 3.4. Nedan anges

verksamhetsinriktning för de myndigheter som

verkar inom området.

Statens energimyndighet

Statens energimyndighet inrättades den 1 januari

1998 för att tydliggöra och förstärka

myndighetsfunktionen inom energiområdet.

Myndigheten ansvarar för merparten av

myndighetsfunktionerna på energiområdet.

Statens energimyndighet är nätmyndighet enligt

ellagen och tillsynsmyndighet enligt

naturgaslagen. Myndigheten skall bevaka

energimarknadernas och energisystemets

utveckling och analysera sambanden mellan

energiteknik, miljö och ekonomisk tillväxt.

I myndighetens ansvar ingår

myndighetsuppgifterna inom tillförsel- och

distributionsområdet, energiberedskapen och

den kommunala energiplaneringen samt

myndighetsuppgifter med anknytning till

naturresursplanering. Myndigheten har

huvudansvaret för att verkställa större delen av

det energipolitiska programmet och ett

samordningsansvar för omställningsåtgärderna.

Myndighetens ansvarsområden och uppgifter i

övrigt har utförligt beskrivits i

budgetpropositionerna för 1999 och 2000.

Affärsverket svenska kraftnät

Affärsverket svenska kraftnät (Svenska kraftnät)

driver och förvaltar det svenska stamnätet och de

statligt ägda utlandsförbindelserna (prop.

1990/91:87, bet. 1990/91:NU38, rskr.

1990/91:318). Svenska kraftnät är enligt

förordningen (1994:1806) om systemansvaret

för elektrisk ström sedan den 1 januari 1995

systemansvarig myndighet enligt ellagen

(1997:857). Svenska kraftnät skall enligt

riksdagens riktlinjer ansvara för driften av

stamnätet, den löpande momentana elbalansen

och det svenska kraftsystemets övergripande

driftsäkerhet. Svenska kraftnät skall främja en

öppen svensk och nordisk elmarknad med

konkurrens.

Svenska kraftnät ansvarar vidare för

delfunktionen Elförsörjning inom funktionen

Energiförsörjning inom den civila delen av

totalförsvaret (prop. 1996/97:4, bet.

1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:112). Svenska

kraftnät är enligt elberedskapslagen (1997:288)

sedan den 1 juli 1997 elberedskapsmyndighet

(prop. 1996/97:86, bet. 1996/97:FöU6, rskr.

1996/97:204). Svenska kraftnät har vidare det

centrala myndighetsansvaret för

dammsäkerheten.

Verksamheten vid Svenska kraftnät finansieras

genom intäkterna från verkets affärsverksamhet,

med undantag för elberedskapsverksamheten

som finansieras med anslag på statsbudgeten

(Utgiftsområde 6 Totalförsvar).

Affärsverket svenska kraftnäts verksamhet år 1999

Elberedskapsverksamheten redovisas inom

Utgiftsområde 6 Totalförsvar.

Affärsverkskoncernen svenska kraftnäts

omsättning uppgick 1999 till 2 307 miljoner

kronor jämfört med 2 312 miljoner kronor år

1998. Av omsättningen utgjordes 2 080 miljoner

kronor av nät och systemintäkter, 28 miljoner

kronor av optoverksamhetens intäkter och 180

miljoner kronor av anslag till

elberedskapsverksamheten. 1999 års resultat

uppgick till 591 miljoner kronor, jämfört med

605 miljoner kronor 1998. Resultatminskningen

förklaras av att nät- och systemintäkterna blev

något lägre än föregående år, främst på grund av

att den särskilda värmekraftavgiften tagits bort.

Detta minskade stamnätstariffen med ca 3

procent. Räntabiliteten på justerat eget kapital

efter skatt uppgick till 8,8 procent (9,4) och

soliditeten till 44,6 procent (48,2). Svenska

kraftnät har därmed väl uppnått de finansiella

mål som regeringen ställt på koncernen. Under

2000 gjordes en extra inleverans om 430 miljoner

kronor.

Kostnaderna för forsknings- och

utvecklingsverksamheten uppgick till ca 14,5

miljoner kronor (16,4) och avsåg uppdrag till

andra organisationer, i första hand

intressebolagen STRI AB och Elforsk AB.

Investeringarna i affärsverkskoncernen har

under 1999 uppgått till totalt 1 381 miljoner

kronor. Av detta belopp stod affärsverket för

283 miljoner kronor, SwePol Link AB för

948 miljoner kronor och Svenska Kraftnät

Gasturbiner AB för 150 miljoner kronor.

Investeringarna i optofiberförbindelser uppgick

till

41 miljoner kronor.

Under 1997 bildade Svenska kraftnät

tillsammans med Vattenfall AB och det polska

företaget Polish Power Grid Company (PPGC)

SwePol Link AB. Bolagets uppgift är att bygga,

äga, driva och underhålla Polenkabeln. Bolaget

ägs till 51 procent av Svenska kraftnät, 48procent

av Vattenfall och 1 procent av PPGC. Arbetet

med Polenkabeln har drivits i huvudsak enligt

tidsplanen. I december 1999 kunde de sista

arbetena med återledaren färdigställas. Efter

leveransprovning m.m. togs kabeln i kommersiell

drift den 2 augusti 2000. Kabeln får en effekt på

ca 600 MW.

I slutet av 1999 etablerades dotterbolaget

Svenska Kraftnät Gasturbiner AB. Bolaget

bildades för att Svenska kraftnät långsiktigt skall

kunna säkra resurser för att hantera störningar i

kraftsystemet. I december 1999 köpte bolaget

sex gasturbiner med en total effekt om 400 MW.

Svenska kraftnät har även genom

utnyttjandeavtal med gasturbinägare säkrat

tillgången på reservkraft. Svenska Kraftnät

Gasturbiner AB ägs helt av Svenska kraftnät och

hade under år 1999 ingen omsättning. Svenska

kraftnät har också tillskjutit beredskapsmedel för

att garantera en fortsatt drift av

oljekondensblocket Karlshamn 3 (336 MW)

samt för att bibehålla gasturbinen

G11 i Halmstad (78 MW).

På uppdrag av regeringen utredde Svenska

kraftnät under hösten 1999 möjligheterna att

snabbt bygga ett landstäckande optofibernät till

landets alla kommunhuvudorter med

utgångspunkt från stamnätets infrastruktur.

Svenska kraftnät bedömde i utredningen att den

övervägande delen av en sådan investering bör

kunna genomföras med tillfredsställande

avkastning. I december 1999 bildades som en

förberedelse dotterbolaget Svenska KraftKom

AB med uppgift att planera och bygga ut

optofibernätet. Regeringen gjorde bedömningen

i propositionen Ett informationssamhälle för alla

(prop. 1999/2000:86, bet. 1999/2000:TU9, rskr.

1999/2000:256) att IT infrastrukturen bör

byggas ut med ett stamnät för hög

överföringskapacitet till alla kommuner.

Regeringens uppfattning är att ett steg i

utvecklingen mot en tillgänglig infrastruktur

med hög överföringskapacitet tas genom att

Svenska kraftnät i augusti fick i uppdrag att

bygga ut ett sådant stamnät. Utbyggnaden skall

ske på marknadsmässiga villkor och i

samförstånd med andra aktörer på marknaden

samt finansieras genom Svenska kraftnäts egen

försorg. Målet för utbyggnaden är att den skall

ske i sådan takt att alla kommunhuvudorter

senast december 2002 är anslutna till ett

landsomfattande stomnät och att förutsättningar

skapas för så långt som möjligt

avståndsoberoende priser i landet.

Svenska kraftnät anför att arbetet med att

förbättra kostnadseffektiviteten pågår ständigt,

bl.a. genom utvecklingen av verkets

ekonomistyrning. Effektiviteten mäts

kontinuerligt i jämförande studier med andra

företag, främst nationella stamnätsföretag i andra

länder. Studierna visar att Svenska kraftnät hör

till de allra effektivaste företagen i världen.

Jämförelser av nyckeltal visar att

överföringskostnaderna på det svenska stamnätet

är lägre än för andra företag. Det framgår också

att driftsäkerheten hos det svenska stamnätet är

god jämfört med flertalet företag.

Den totala transporten på stamnätet uppgick

till 117 TWh. Antalet driftstörningar på

stamnätet var 228 stycken, varav 10 stycken

medförde leveransavbrott för elkunder. Den

energi som inte levererats uppgick till 96 MWh.

För att upprätthålla drift och styrning av

elförsörjningen, även utan en fungerande

ordinarie elförsörjning, har mobil lokalkraft

installerats vid några av Svenska kraftnäts

anläggningar. Svenska kraftnät har även under

året planerat för åtgärder med syfte att stödja

drabbade elföretag vid svåra störningar i

elförsörjningen. Avtal mellan Svenska kraftnät

och Försvarsmakten om bistånd vid störningar

har slutits under 2000. Svenska kraftnät utarbetar

även en klassificering av kraftföretagens och

gruvindustrins dammar.

Verksamhetens inriktning m.m. åren 2001-2003

Svenska kraftnät har till regeringen redovisat sin

treårsplan på koncernnivå för perioden 2001

2003.

Enligt de övergripande målen skall Svenska

kraftnät på ett affärsmässigt sätt förvalta, driva

och utveckla ett kostnadseffektivt, driftsäkert

och miljöanpassat kraftöverföringssystem, sälja

överföringskapacitet samt i övrigt bedriva

verksamheter som är anknutna till

kraftöverföringssystemet. Svenska kraftnät skall

också främja en öppen svensk och nordisk

elmarknad med konkurrens.

Beredskapsverksamheten skall bedrivas så att

totalförsvarets och det övriga samhällets behov

av elkraft och annan energi kan tillgodoses under

höjd beredskap, men också kunna utnyttjas vid

svåra påfrestningar på samhället i fred samt för

internationella fredsfrämjande och humanitära

insatser.

Svenska kraftnät skall samordna och följa

utvecklingen för dammsäkerhet i landet samt

regelbundet avrapportera till regeringen.

Anvisningar för tillsyn av dammsäkerhet skall

vara framtagna. Samverkan mellan myndigheter

och dammägare skall medverka till att minska

risken för skador till följd av höga flöden eller

dammbrott.

För driftsäkerheten i det svenska stamnätet

gäller som mål att den bör ligga på en

samhällsekonomiskt rimlig nivå. För att uppfylla

detta mål genomför Svenska kraftnät utbyggnad,

underhåll och drift av stamnätet och

utlandsförbindelserna enligt vedertagna

dimensionerings- och säkerhetsprinciper.

För forsknings- och utvecklingsinsatserna

gäller att de skall inriktas på metoder och teknik

som kan öka driftsäkerheten, effektiviteten och

miljöanpassningen av det svenska stamnätet.

Samarbetsmöjligheterna med andra företag och

organisationer bör tas tillvara. Detta sker genom

utvecklingsbolagen STRI AB och Elforsk AB, i

vilka Svenska kraftnät äger 25 procent.

Svenska kraftnät skall uppnå en räntabilitet på

7procent på justerat eget kapital efter

schablonmässigt avdrag för skatt och reducerat

med kostnaderna för s.k. restelektrifiering.

Soliditetsmålet ligger kvar på lägst 38procent.

Kostnadseffektiviteten i Svenska kraftnäts

verksamhet bör vara minst lika hög som i

jämförbara företag.

Investerings- och finansieringsplan

Svenska kraftnäts förslag till investerings- och

finansieringsplan för åren 2001 2003 för

affärsverkskoncernen bygger på verkets

långsiktiga investeringsplanering för stamnätet

inklusive utlandsförbindelserna och utbyggnaden

av det planerade optofibernätet. De planerade

investeringarna inom affärsverkskoncernen

under perioden beräknas till ca 2 245 miljoner

kronor inklusive optofiberinvesteringar i

stamnätet varav ca 810 miljoner kronor under

2001.

Investeringarna i stamnätet avser enligt

förslaget dels åtgärder i befintliga anläggningar,

s.k. reinvesteringar, om sammanlagt ca 810

miljoner kronor, dels nyinvesteringar om

sammanlagt ca 1 435 miljoner kronor, inklusive

optofiberinvesteringar i stamnätet.

Reinvesteringarna syftar i första hand till att

bibehålla driftsäkerheten och

överföringskapaciteten i elsystemet och till att

uppfylla gällande säkerhetskrav i befintliga

anläggningar. Enligt Svenska kraftnät ökar

förnyelsebehovet under de kommande åren till

följd av en stigande åldersstruktur i

anläggningarna i det svenska stamnätet.

Investerings- och finansieringsplanen omfattar

bl.a. åtgärder i stamnätet till följd av beslutet om

avvecklingen av kärnkraftsreaktorerna i

Barsebäck.

Under perioden tas ett nytt system för

övervakning och styrning av stamnätet, KRASS,

i bruk. Projektet pågår och har en total kostnad

på ca 145 miljoner kronor, varav ca 80 miljoner

kronor under treårsperioden.

Ett åtgärdspaket föranlett av

kapacitetshöjnings- och förnyelsebehov på

Kontiskan 1:s mottagningsstation kommer att

genomföras. Kostnaderna för åtgärderna uppgår

till 340 mil-

joner kronor under perioden och totalt. I sam-

band med projektet utreds även

nätförstärkningar på Västkusten.

Svenska kraftnät har fått i uppdrag att bygga

ut ett landstäckande optofibernät till landets alla

kommunhuvudorter. Det planerade

optofibernätet kommer att byggas på stamnätets

kraftledningar, regionnätens kraftledningar och i

form av nedgrävd kabel sista delsträckan till

kommunerna. Målet för utbyggnaden är att den

skall ske i sådan takt att stomnätet nått alla

kommunhuvudorter senast i december 2002.

Investeringskostnaden har beräknats till ca 2 500

miljoner kronor. Svenska kraftnäts

investeringskostnader beräknas till ca 900

miljoner kronor.

Affärsverkets investeringsverksamhet föreslås

finansieras med egna medel under den aktuella

treårsperioden.

En sammanfattande investerings- och

finansieringsplan för Affärsverket svenska

kraftnät budgetåren 2001 2003 ges i tabell 4.2.

Tabell 4. 2 Investeringsplan och finansieringsplan

Miljoner kronor

Total kostnad

2001 - 2003

Anskaffat

t.o.m. 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Investeringar exkl. Polenlänken

och optofiberutbyggnaden 1

1 345

433

600

390

385

570

Optofiberutbyggnad 1

900

-

-

420

380

100

Polenlänken

0

948

100

-

-

-

Summa investeringar

2 245

1 381

700

810

765

670

Amortering av externa lån,

affärsverket 2

-

0

-400

-

-

-

Amortering av externa lån,

SwePol Link

-339

-

-

-113

-113

-113

Delägarlån till SwePol Link

-

-

350

-

-

-

Egen finansiering

2 000

379

718

623

705

672

Extern upplåning, affärsverket

584

0

-

300

173

111

Extern upplåning,

dotterbolagen

0

1 002

32

-

-

-

Summa finansiering

2 245

1 381

700

810

765

670

1 Med optofiberinvestering avses här utbyggnad i enlighet med Svenska kraftnäts

regeringsuppdrag.

2 Avgiftsinkomster för helt avgiftsfinansierade verksamheter.

Avgiftsinkomster för helt avgiftsfinansierade

verksamheter

Avgiftsinkomster för Affärsverket svenska

kraftnäts avgiftsfinansierade verksamhet

prognostiseras för åren 2001 2003 i tabell 4.3.

Tabell 4.3 Avgiftsinkomster

Miljoner kronor

1999

2000

2001

2002

2003

2 128

2 203

2 308

2 359

2 408

Beräknade inleveranser från affärsverk

Av Svenska kraftnäts verksamhetsplan 2001

2003 framgår ett beräknat resultat på 456, 465

respektive 477 miljoner kronor vid ett

avkastningskrav på sju procent av justerat eget

kapital. Aktuellt års utdelning inlevereras

nästkommande verksamhetsår.

Det beräknade resultatet samt utdelningen

och skattemotsvarigheten från Affärsverket

svenska kraftnät under budgetåren 2001 2003

givet prognosen för 2000, givet ett

avkastningskrav på sju procent och givet ett

utdelningskrav på 65 procent från och med 2000

redovisas i tabell 4.4.

Tabell 4.4 Beräknade inleveranser

Miljoner kronor

Utfall

1999

Prognos

2000

Beräknat

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Årets

resultat

591

528

456

465

477

Utdelning

och

skattemot-

svarighet 1

814 2

343

296

302

310

1 Inleverans nästföljande år.

2 384 miljoner kronor ordinarie utdelning, 430 i extra utdelning.

Övriga bemyndiganden

Svenska kraftnät hemställer i verksamhetsplanen

att verket även fortsättningsvis skall bemyndigas

att bilda aktiebolag samt förvärva och avyttra

aktier för ett sammanlagt belopp om 10 miljoner

kronor per år. Vidare hemställer Svenska kraftnät

att verket bemyndigas att lämna delägarlån eller

teckna borgen för lån till bolag, i vilka Svenska

kraftnät förvaltar statens aktier eller andelar,

intill ett belopp om 10 miljoner kronor per år.

Svenska kraftnät föreslår även att verket får

fortsatta finansiella befogenheter att ta upp lån i

och utanför Riksgäldskontoret inom en

sammanlagd ram om 1 500 miljoner kronor samt

placera likvida medel i och utanför

Riksgäldskontoret.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer att verksamheten vid

Svenska kraftnät har bedrivits i enlighet med de

mål och den inriktning som verket ålagts.

Regeringen har fastställt årsredovisningen och

beslutat om resultatdisposition med utdelning

och skattemotsvarighet.

Regeringen bedömer att Svenska kraftnät på

ett affärsmässigt sätt förvaltat och drivit

stamnätet med de statligt ägda

utlandsförbindelserna, samt fullgjort sin uppgift

beträffande systemansvar, balansavräkning,

FoU-verksamhet och integration av den

nordiska elmarknaden. Samarbetet med andra

nordiska stamnätsoperatörer bör framhållas som

särskilt viktigt för utvecklingen av en

konkurrensutsatt och integrerad nordisk

elmarknad. Verksamhetsmålen har därmed

uppnåtts.

Investerings- och finansieringsplan samt

beredskapsåtgärder

Regeringens förslag: Den av Affärsverket svenska

kraftnät föreslagna nu redovisade investerings-

och finansieringsplanen för treårsperioden 2001

 2003 samt omfattning och inriktning på

verkets beredskapsåtgärder godkänns som en

inriktning för treårsperioden 2001 2003.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har

inget att erinra mot de överväganden och förslag

om verksamhetens mål och inriktning som

presenteras i Svenska kraftnäts treårsplan.

Avkastningskravet för Affärsverkskoncernen är

7 procent på justerat eget kapital efter skatt. Som

riktlinje för affärsverkskoncernen gäller krav på

utdelning och skattemotsvarighet på 65 procent

av årets resultat.

Regeringen anser att den nu redovisade

investerings- och finansieringsplanen för Svenska

kraftnäts verksamhetsområde för treårsperioden

2001 2003 samt omfattning och inriktning av

verkets beredskapsåtgärder skall godkännas.

Investeringsverksamheten inom Svenska kraftnät

kan planeras med relativt god framförhållning.

Tidsmässiga förskjutningar som påverkar

investeringsnivåerna de enskilda åren kan dock

förekomma. Beträffande investeringsramen

förordar regeringen därför att riksdagen nu

godkänner inriktningen för treårsperioden.

Finansiella befogenheter

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

låta Svenska kraftnät ta upp lån i och utanför

Riksgäldskontoret inom sammanlagd ram om

1 500 miljoner kronor samt dels låta Svenska

kraftnät placera likvida medel i och utanför

Riksgäldskontoret, dels ge Svenska kraftnät rätt

att besluta om förvärv och avyttring av aktier och

bildande av bolag inom en sammanlagd ram av

högst 10 miljoner kronor. Svenska kraftnät ges

rätt att lämna delägarlån och teckna borgen för

lån till bolag, i vilka Svenska kraftnät förvaltar

statens aktier eller andelar, intill ett belopp om

10 miljoner kronor per år.

Regeringen bemyndigas även att delteckna

borgen för och lämna kreditgarantier till bolag, i

vilka Svenska kraftnät förvaltar statens aktier och

andelar inom ett sammanlagt belopp om 1 500

miljoner kronor, dels inom en total ram om 200

miljoner kronor besluta i frågor som rör förvärv

av aktier eller bildande av bolag inom Svenska

kraftnäts område.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen

föreslår att Svenska kraftnät under 2001 får rätt

att ta upp lån i och utanför Riksgäldskontoret

inom en sammanlagd ram om 1 500 miljoner

kronor. Regeringen föreslår även att riksdagen

bemyndigar regeringen att i likhet med

budgetåret 1999 låta Svenska kraftnät 2001

placera likvida medel i och utanför

Riksgäldskontoret i enlighet med nu gällande

ordning.

Regeringen föreslår att Svenska kraftnät

bemyndigas att lämna delägarlån eller teckna

borgen för lån till bolag i vilka Svenska kraftnät

förvaltar statens aktier eller andelar, intill ett

belopp om 10 miljoner kronor per år. Därvid

skall beaktas skälig ersättning för statens risk i

samband med borgensteckning eller långivning.

Regeringen har av riksdagen bemyndigats att ge

Svenska kraftnät rätt att besluta om förvärv och

avyttring av aktier och bildande av bolag inom en

ram av högst 10 miljoner kronor. Regeringen

föreslår att detta bemyndigande kvarstår

oförändrat under 2001.

Regeringen bemyndigas att teckna borgen för

och lämna kreditgarantier till bolag, i vilka

Svenska kraftnät förvaltar statens aktier och

andelar, intill ett sammanlagt belopp om 1 500

miljoner kronor. Regeringen har av riksdagen

bemyndigats att inom en given ram besluta i

frågor som rör förvärv av aktier eller bildande av

bolag inom Svenska kraftnäts

verksamhetsområde. För 2001 föreslår

regeringen en ram på 200 miljoner kronor för

detta bemyndigande.

4.5 Insatser

Statens energimyndighets verksamhet i

funktionen som nätmyndighet har beskrivits på

politikområdesnivå, avsnitt 3.5 och 3.6.

4.6 Resultatbedömning

En övergripande resultatbedömning av

utvecklingen på energimarknaderna och de

insatser som utförts där redovisas på

politikområdesnivå i avsnitt 3.6. Däri ingår såväl

Statens energimyndighets insatser i funktionen

som nätmyndighet som Affärsverket svenska

kraftnäts verksamhet som systemansvarig

myndighet.

Regeringen bedömer att verksamheten vid

Svenska kraftnät har bedrivits i enlighet med de

mål och den inriktning som verket ålagts.

Regeringen bedömer att Statens

energimyndighet bedrivit sin verksamhet i

enlighet med de mål som gäller för

verksamheten.

Revisionens iakttagelser: Riksrevisionsverket

har lämnat en revisionsberättelse med

invändning för Statens energimyndighet

avseende 1999. Av revisionsberättelsen framgår

att bristande styrning, analys och kvalitetssäkring

sammantaget har medfört väsentliga fel i

årsredovisningen. Regeringen konstaterar att

Statens energimyndighet till följd av denna kritik

har genomfört eller planerar att genomföra ett

flertal åtgärder för att förbättra

kvalitetssäkringen i redovisningen. Bland annat

skall myndighetens ekonomifunktion förstärkas

med en internrevision för att förbättra

kvalitetssäkringen och nya rutiner införas.

Kompetensutveckling i ekonomiadministration

av nyckelpersoner skall också genomföras.

Regeringen avser att kontinuerligt följa det

arbete som myndigheten genomför för att

förbättra ekonomiadministrationen.

4.7 Anslag

4.7.1 35:1 Statens energimyndighet:

Förvaltningskostnader

Tabell 4.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

131 680

1

Anslags-

sparande

8 896

2000

Anslag

118 638

1

Utgifts-

prognos

125 000

2001

Förslag

120 235

2002

Beräknat

122 748

2

2003

Beräknat

125 442

3

1 Varav 4 870 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 120 235 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 120 235 tkr i 2001 års prisnivå.

Statens energimyndighet bildades den 1 januari

1998. Myndighetens ansvar och

myndighetsuppgifter beskrivs under avsnitt 4.4.

Energimyndigheten ansvarar helt eller delvis för

förvaltningen av följande anslag på 2000 års

statsbudget ingår i programmet för omställning

till ett ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem.

B1 Bidrag för att minska elanvändning (35:2)

B2 Bidrag till investeringar i elproduktion från

förnybara energikällor (35:3)

B3 Åtgärder för effektivare energianvändning

(35:4)

B4 Energiforskning (35:5)

B5 Energiteknikstöd (35:6)

B6 Introduktion av ny energiteknik (35:7)

B7 Energipolitiskt motiverade internationella

klimatinsatser (35:8)

På tilläggsbudget för 1997 anvisades 30 miljoner

kronor till ramanslaget A7 Kostnader för bildan-

det av en ny energimyndighet. Budgetåret 1998

anvisades 25 miljoner kronor till ramanslaget A2

Kostnader för bildandet av en ny energimyndighet.

Anslagssparandet från 1997 års anslag har

överförts till 1998 års anslag A2 Kostnader för

bildandet av en ny energimyndighet. Fr.o.m.

budgetåret 1999 förs detta anslag inte upp på

statsbudgeten. Det ingående anslagssparandet år

2000 var 12,3 miljoner kronor. Statens

energimyndighet har prognostiserat att hela detta

belopp kommer att förbrukas 2000.

Statens energimyndighet är ansvarig

myndighet för funktionen Energiförsörjning och

delfunktionen Bränsle och

drivmedelsförsörjning inom det civila försvaret.

Funktionen redovisas under utgiftsområde 6

Totalförsvar.

Regeringens överväganden

I budgetpropositionen för 1998 har redogjorts

för finansieringen av anslaget A1 Statens

energimyndighet: Förvaltningskostnader. Det

som sagts om finansieringen ligger fast.

I budgetpropositionen för 1998 meddelade

regeringen sin avsikt att noga följa upp

förvaltningskostnaderna för att tillse att anslaget

i största möjliga utsträckning långsiktigt kan

användas för programverksamheten. Vidare

konstaterades att för de sakanslag som

myndigheten disponerar till investeringar i ny

elproduktion och energieffektivisering samt till

forsknings- och utvecklingsverksamhet inom det

energipolitiska programmet är det naturligt att

en mindre del av kvarvarande medel inom ramen

kan användas för programanknuten verksamhet,

som till exempel uppföljning och utvärdering. I

regleringsbrev för 1999 angav regeringen högsta

belopp för sådana programanknutna kostnader

under sakanslagen. I Statens energimyndighets

årsredovisning finns uppgifter om utfall och

generellt kan konstateras att medlen har

utnyttjats för samtliga berörda anslag, men i

flertalet fall enbart med en del av det tillåtna

beloppet.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Statens energimyndighet kan utföra viss

avgiftsfinansierad analysverksamhet på uppdrag

från externa beställare. Myndigheten disponerar

avgiftsinkomsterna. En budget för dessa

avgiftsinkomster under anslag för budgetåren

2000 2003 redovisas i tabell nedan.

Tabell 4.6 Avgiftsinkomster under anslag

Tusental kronor

1999

2000

2001

2002

2003

0

300

300

300

300

Slutsatser

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt.

5 Politik för ett uthålligt energisystem

5.1 Omfattning

Delområdet omfattar de åtgärder som ingår i

1997 års energipolitiska program, som redovisats

ovan på politikområdesnivå, avsnitt 3.5. Vidare

omfattar delområdet anslag för täckande av

förluster i anledning av garantier på

energiområdet samt anslag för skydd för

småskalig elproduktion och anslag för ersättning

för vissa merkostnader vid avveckling av

Barsebäcksverkets första reaktor.

5.2 Utgiftsutveckling

Tabell 5.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000 2

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

850

1 762

1 790

2 142

1 962

1 179

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för

budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive äldreanslag från 1999.

5.3 Mål

Energin skall användas så effektivt som möjligt

med hänsyn tagen till alla resurstillgångar.

Stränga krav skall ställas på säkerhet och omsorg

om hälsa och miljö vid användning och

utveckling av all energiteknik.

Bortfallet av el till följd av avställningen av

Barsebäcksverket skall kompenseras genom ef-

fektivare energianvändning, elhushållning,

konvertering från el samt tillförsel av el från

andra energikällor.

Vetenskaplig och teknisk kunskap och

kompetens på energiområdet skall byggas upp

inom universiteten, högskolorna och näringslivet

i enlighet med 1997 års energipolitiska beslut.

5.4 Politikens inriktning

Politikens inriktning sammanfaller med det som

redovisats ovan på politikområdesnivå om

inriktningen för det energipolitiska programmet,

avsnitt 3.4.

5.5 Insatser

En övergripande redovisning av insatser inom

det energipolitiska programmet ges på politik-

områdesnivå i avsnittet 3.5. Viss anslagsspecifik

information lämnas nedan under berörda anslag.

5.6 Resultatbedömning

En övergripande resultatbedömning för

åtgärderna inom det energipolitiska programmet

ges på politikområdesnivå i avsnittet 3.6. Viss

anslagsspecifik resultatinformation lämnas nedan

under berörda anslag.

5.7 Revisionens iakttagelser

Revisionens iakttagelser avseende Statens

energimyndighet redovisas ovan inom området

Energimarknadspolitik.

5.8 Anslag

5.8.1 35:2 Bidrag för att minska

elanvändning

Tabell 5.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

194 946

Anslags-

sparande

265 049

2000

Anslag

105 000

Utgifts-

prognos

227 218

2001

Förslag

325 000

2002

Beräknat

255 000

2003

Beräknat

0

Anslaget disponeras för stöd till vissa

investeringar för att minska elanvändningen i

bostäder och vissa lokaler samt till investering

för ombyggnad och anslutning av eluppvärmda

byggnader till fjärrvärme och stöd till

fjärrvärmenätet. Stöd lämnas i form av bidrag.

Boverket är ansvarigt för stöd enligt

förordningen (1997:635) om statligt bidrag till

vissa investeringar för att minska elanvändningen

i bostäder och vissa lokaler. Länsstyrelserna har

ansvar för att administrera stödet.

Statens energimyndighet ansvarar för stöd

enligt förordningen (1997:634) om statligt

bidrag till investering för ombyggnad och

anslutning av eluppvärmda byggnader till

fjärrvärme. Länsstyrelserna har ansvar för att

administrera stödet.

Den 20 april 1999 införde regeringen

begränsningar i behandlingen av ansökningar om

de befintliga bidragen. Dessa begränsningar

innebar att bidrag inte kunde beviljas för

ansökningar som inkommit efter nämnda datum.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272) utform-

ningen av ett flerårigt program för ett ekologiskt

och ekonomiskt uthålligt energisystem. I

programmet ingår bidrag till vissa investeringar

för att minska elanvändningen i bostäder och

vissa lokaler samt ombyggnad och anslutning av

eluppvärmda byggnader till fjärrvärme.

Riksdagen godkände hösten 1997 (prop.

1997/98:1, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 1 650 miljoner kronor för perioden

1998 2002.

Översyn av åtgärderna för att minska

elanvändningen för uppvärmning av bostäder och

lokaler

Såsom framgår av redovisningen av resultaten av

utvärderingen av det energipolitiska programmet

(avsnitt 3.6.2) kommer inte det av riksdagen

uppsatta målet för verksamheten att nås. Ett av

de konsultförtetag som utvärderat programmet

finner dock att målet skulle kunna nås om

åtgärderna ges längre tid. Båda utvärderarna

anser att det krävs förändringar av utformningen

av åtgärderna för att uppnå effektivitet.

Remissinstanserna delar utvärderarnas

uppfattning vad gäller förutsättningarna att nå

målet.

De problem som beskrivs ovan har

uppmärksammats också i tidigare utvärderingar

av det energipolitiska programmet. Regeringen

har därför givit Statens energimyndighet i

uppdrag att i samråd med Boverket och i

samverkan med branschen ta fram förslag till

förändringar i den del av det energipolitiska

programmet som syftar till att under de närmaste

åren åstadkomma en minskad elanvändning i

bostäder och lokaler. Tidpunkten för

redovisning av uppdraget framgår av

nedanstående beskrivning. Regeringen

informerade därför i den ekonomiska

vårpropositionen om sin avsikt att i

budgetpropositionen för år 2000 återkomma

med förslag på hur dessa åtgärder bör utformas

för att bli mer kostnadseffektiva.

För att skapa ekonomiskt utrymme för mer

kostnadseffektiva åtgärder längre fram införde

regeringen våren 1999 begränsningar i

behandlingen av ansökningar om de befintliga

bidragen.

Genom senareläggningen av utbetalningar av

medel skapas ett utrymme för metodutveckling

under 2000 och säkerställs att de nya åtgärderna

får tillräckliga ekonomiska resurser.

De förändringar som regeringen nu föreslår är

avsedda att på sikt öka effektiviteten hos

åtgärderna. Därmed ökar förutsättningarna att nå

de uppsatta målen.

Resultatinformation

Fjärrvärme

Den sista juni 2000 hade totalt 9 703 ansökningar

motsvarande 22 000 lägenheter inkommit.

Bidrag har beviljats i 6 504 fall motsvarande en

bidragssumma på 250 miljoner kronor. Av dessa

medel har totalt 141 miljoner kronor utbetalats.

Energimyndigheten har i tre omgångar under

1998 fördelat totalt 270 miljoner kronor till

länsstyrelserna, varav 170 miljoner kronor avser

utbetalningar under 1999. I den andra omgången

som fördelades i juni 1998 tog myndigheten

hänsyn till dels skillnad i efterfrågan mellan länen

och dels vilken typ av bostäder som

ansökningarna avser. Län med många ärenden

avseende småhus har prioriterats.

Konvertering av direktelvärmda småhus

prioriteras av flertalet länsstyrelser. Av beslutat

stöd har 43 procent (av antalet lägenheter) avsett

småhus medan 57 procent (av antalet lägenheter)

avsett flerbostadshus.

Statens energimyndighet har uppskattat att

hittills beviljade bidrag kan leda till en minskning

av den årliga elanvändningen för uppvärmning

med ca 264 GWh.

Kostnaden för konvertering per hus har sedan

stödet infördes minskat med i storleksordningen

10 15 procent. Om målet med bidraget skall

kunna nås måste dock kostnaden sänkas

ytterligare.

Konvertering till individuell bränsleeldning

Det totalt beviljade beloppet uppgick till

113,8 miljoner kronor per den 31 december

1999. Fram till den 20 april 1999 hade 7 690

ansökningar inkommit och den 31 december

1999 hade 8 107 ansökningar inkommit. Det

totalt ansökta beloppet per den 31 december var

164,1 miljoner kronor.

Det genomsnittliga bidraget per lägenhet är

för småhusärenden 19 722 kronor. För

flerbostadshus är det genomsnittliga bidraget per

ärende 97 870 kronor och för lokaler 60 062

kronor. De vanligaste typerna av

uppvärmningsform både bland ansökningar och

bland beviljade bidrag är ved , flis eller

pellettpanna samt värmepump. Boverket har

uppskattat att hittills beviljade bidrag kan leda till

en minskning av den årliga elanvändningen för

uppvärmning med 117 GWh.

Eleffektminskande åtgärder

Det totala antalet beviljade ansökningar uppgår

till 17 599 st (per den 31 december 1999)

motsvarande ett belopp på 162,3 miljoner

kronor. Av de ärenden där bidrag har beviljats

utgörs huvuddelen av direktverkande elvärme.

Den vanligaste bostadstypen där bidrag beviljats

är egnahem. Den vanligaste åtgärden både vad

gäller antal ansökningar och beviljade bidrag är

effektvakt i kombination med kompletterande

värmekälla. Det genomsnittliga bidraget per

ansökan är 9 222 kronor och per lägenhet 9 155

kronor.

Boverket har uppskattat att hittills beviljade

bidrag motsvarar en minskning av effektbehovet

på omkring 59 MW och en minskning av

elanvändningen för uppvärmning med ca 40

GWh. När det gäller effekten utgör den angivna

minskningen skillnaden mellan effekten

motsvarande huvudsäkringen före bidrag och

huvudsäkring efter bidrag. Av det följer att den

beräknade effektminskningen kan skilja sig högst

väsentligt från verklig minskning av effekten.

Då det gäller bidrag till kompletterande

värmekälla var ett syfte att effektuttaget under

dagtid dvs. under höglastperiod skulle minska.

Den uppföljning som har genomförts tyder dock

på att åtgärden endast har en marginell effekt på

eleffektbehovet under maxlast. Orsaken är att

det minskade effektbehovet som blir resultatet

av installation av exempelvis en kamin inträffar

vid en tidpunkt som inte sammanfaller med

tidpunkten för det maximala effektbehovet i det

nationella elsystemet.

Regeringen föreslog därför i

budgetpropositionen för 2000 att verksamheten

eleffektminskande åtgärder skulle upphöra.

Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens

förslag (prop. 1999/2000:1, utg.omr. 21, bet.

1999/2000:NU3, rskr. 1999/2000:115).

Regeringen beslutade i enlighet med detta den 22

december 1999 genom ändring i förordningen

(SFS 1997:635) att bidraget skulle upphöra.

Solvärme

I enlighet med budgetpropositionen för 2000

(prop. 1999/00:1, utg.omr. 21, bet.

1999/00:NU3, rskr. 1999/2000:115) har

regeringen analyserat formerna för ett

investeringsstöd till solvärme med syfte att

främja användningen av solvärmeteknik för

uppvärmning av bostäder och att främja

utvecklingen av mer kostnadseffektiv

solvärmeteknik.

Statens energimyndighet har på uppdrag av

regeringen i samverkan med Boverket och den

berörda branschen lämnat förslag till

utformningen av ett sådant stöd (dnr

N1999/12760/ESB). Ett investeringsstöd till

solvärme har därefter inrättats och 10 miljoner

kronor av anslaget B1/35:2 har avsatts för statligt

bidrag till ändamålet under 2000. Stödet regleras

av förordningen (2000:287) om statligt bidrag till

investeringar i solvärme, vilken trädde i kraft den

1 juni 2000.

Stödet har utformats så att bidragets storlek

bestäms på grundval av solfångarens beräknade

årliga energiproduktion och uppgår till ett

belopp som motsvarar 2 kronor och 50 öre per

kWh. Detta främjar kostnadseffektiv teknik på

ett mera ändamålsenligt sätt än ett stöd beräknat

som en andel av godkända kostnader.

Ett avtal mellan Statens energimyndighet och

branschen, representerad av Svenska

solenergiföreningen (Solar Energy Association

of Sweden, SEAS), har upprättats. Genom detta

avtal inrättas även en analysgrupp med

representanter från Energimyndigheten,

Boverket och SEAS. Analysgruppen har till

uppgift att analysera stödets utfall, föreslå

fortsatta åtgärder m.m. Som underlag för

analysgruppens arbete och för uppföljningen av

stödet planeras ett omfattande uppföljnings och

utvärderingsprogram i samverkan mellan

myndigheterna och branschen.

Från stödets införande och fram till den 31 juli

2000 hade 681 ansökningar om bidrag inkommit.

Av dessa har hittills 205 beviljats bidrag med

sammanlagt 1,5 miljoner kronor. Det totala

stödbeloppet för de ansökningar som inkommit

till och med den 31 juli 2000 beräknas till knappt

6,7 miljoner kronor. Det är ännu för tidigt att

utvärdera stödets effekter.

Slutsatser

Anslaget omfattar kortsiktiga åtgärder med syfte

att minska användningen av el för uppvärmning

av bostäder och lokaler. Ursprungligen

innefattade åtgärderna stöd till ökat utnyttjande

av fjärrvärme, stöd till konvertering från

eluppvärmning med direktverkande el till annan

distributionsform samt stöd till

eleffektminskande åtgärder (1997 års

energipolitiska beslut). Som framgår ovan har

stödet till eleffektminskande åtgärder upphört.

Målet med de två först nämnda åtgärderna är

att minska användningen av el för uppvärmning

av bostäder och lokaler. Målet med den sist

nämnda åtgärden är att minska effektuttaget i

småhus vid maxlast. Målet för stödet till

fjärrvärmeutbyggnad är att den årliga

elanvändningen skall minska med totalt 1,5 TWh

under en period av fem år.

De utvärderingar som genomförts visar att

målet med åtgärden inte kommer att nås till

2002. Utvärderarna konstaterar dock att

möjligheterna att nå målen skulle kunna öka om

åtgärderna gavs en annan utformning. En av

utvärderingsrapporterna visar att skillnaden i

kostnad mellan åtgärder som beviljats bidrag

respektive åtgärder för vilka medel verkligen

betalats ut är relativt stor. Kostnaden per

konverterad kWh för beviljade bidrag är 97

öre/kWh medan den för utbetalda enbart är 57

öre/kWh. Utöver detta medför de låga elpriserna

att den privatekonomiska lönsamheten för de

investeringar som omfattas av anslaget är alltför

dålig. Regeringen har därför gjort bedömningen

att det finns behov av vissa förändringar av de

kortsiktiga åtgärderna för att nå en bättre

måluppfyllelse.

Som redovisats i den ekonomiska

vårpropositionen för 1999 har en omfördelning

av anslagsbelopp gjorts över tiden.

Omfördelningen innebar att medel flyttades från

1999 respektive 2000 till 2001 respektive 2002.

Beslutet innebär att tillgången på medel under

2000 är relativt begränsad för att sedan öka

väsentligt under 2001 och 2002. Samtidigt

påtalade regeringen ett behov av att se över

utformningen av åtgärderna för minskad

elanvändning i bostäder och lokaler.

För att finansiera anslaget 35:10 Skydd för

småskalig elproduktion minskas den beräknade

ramen för anslaget 35:2 Bidrag för minskad

elanvändning med 150 miljoner kronor för vart

och ett av 2001 och 2002. En bedömning,

baserad på utvärderingen av det energipolitiska

programmet, skall göras i syfte att identifiera

möjligheter att finansiera åtgärder med samma

inriktning som den som finansieras via anslaget

35:2 och 35:3, under 2003 och 2004.

Det finns ett fortsatt behov av

investeringsstöd till vindkraft. Regeringen

föreslår att ytterligare 40 miljoner kronor skall få

användas till investeringsstöd till vindkraft för

vart och ett av åren 2001 och 2002. Denna

förstärkning finansieras under 2001 delvis genom

att den beräknade ramen för anslaget 35:2 Bidrag

för att minska elanvändning minskas med 20

miljoner kronor. Nivåhöjningen för

vindkraftsstödet under 2001 finansieras i övrigt

genom omfördelningar inom anslaget 35:3

Bidrag till investeringar i elproduktion från

förnybara energikällor. För 2002 finansieras

nivåhöjningen för vindkraftsstödet genom att

den beräknade ramen för anslaget 35:2 Bidrag för

att minska elanvändning minskas med

40 miljoner kronor detta år.

Nivån för anslaget 35:2 Bidrag för att minska

elanvändning föreslås därmed uppgå till

325 miljoner kronor under 2001. För 2002

beräknas nivån för anslaget uppgå till 255

miljoner kronor.

Mot bakgrund av de energipolitiska målen och

vad som sagts ovan föreslog regeringen i

budgetpropositionen för 2000 att verksamheten

under år 2000 främst skulle inriktas på

utvecklingsprojekt. Detta arbete har innefattat

stöd till ny teknik, nya systemlösningar, nya

metoder för t.ex. samordnad upphandling. Målen

med projekten är att uppnå

kostnadsminskningar.

Stöd till utbyggnad av fjärrvärmenät

Från och med 2000 utgår bidrag till utbyggnad

av fjärrvärmenät.

Utveckling av åtgärderna för minskad

elanvändning i bostäder och lokaler

I budgetpropositionen för 2000 föreslog

regeringen att stödet under 2000 ges en sådan

inriktning att utnyttjande av ny teknik och nya

metoder främjas. Riksdagen godkände denna

inriktning av åtgärderna. Regeringen gav därför i

januari 2000 Statens energimyndighet i uppdrag

att utveckla åtgärderna för minskad elanvändning

i bostäder och lokaler. Regeringen beslutade

också i december 1999 att i förordningen

(1997:634) om statligt bidrag till investering för

ombyggnad och anslutning av eluppvärmda

byggnader till fjärrvärme införa förändringar

som innebär att endast sådana projekt stöds som

innebär utnyttjande av ny teknik, och nya

metoder och som syftar till att ny och billigare

teknik utvecklas. I energimyndighetens uppdrag

ingick:

- att utvärdera de projekt som genomförs i

enlighet med förordningen (1997:634) i

dess nya lydelse och att med

utgångspunkt från resultaten analysera

behovet av förändringar av förordningen,

- undersöka förutsättningarna för att

delkonvertering skall omfattas av stödet,

- undersöka förutsättningarna för

samordnad upphandling.

Energimyndigheten skall rapportera till

regeringen den 1 december 2000. En delrapport

lämnades den 31 augusti 2000.

Den fortsatta utvecklingen mot allt lägre

elpriser samtidigt som motsvarande utveckling

inte skett då det gäller fjärrvärmepriset har lett

till vissa svårigheter då det gäller att genomföra

projekt med ny teknik. Problem har även

uppstått för planerade försök med samordnad

upphandling.

Myndigheten har beviljat bidrag till tre projekt

för utveckling av ny teknik. Två av projekten har

dock ännu inte påbörjats medan ett av projektet

kommer att påbörjas inom kort.

Vidare har Energimyndigheten påbörjat en

studie av förutsättningarna att genomföra

samordnad upphandling i Sverige. Studien

kommer bl.a. att omfatta intervjuundersökningar

bland aktörer och uppdatering av danska

erfarenheter av samordnad upphandling.

Myndigheten kommer även fortsatt att

studera förutsättningarna för delkonvertering.

Regeringens förslag: Regeringen föreslår att bidrag

för minskad elanvändning återinförs från och

med den 1 januari 2001. Åtgärden bör omfatta

bidrag till utbyggnad av fjärrvärmenät,

anslutning av fastigheter och lokaler till

fjärrvärme, konvertering till individuell

bränsleeldning samt stöd till solvärme i enlighet

med vad som beskrivs ovan. Dessutom föreslår

regeringen att Statens energimyndighet även

fortsättningsvis skall ha möjlighet att ge stöd till

projekt som innebär utveckling av ny teknik och

nya systemlösningar.

Regeringen avser att se över bidragsreglerna, bl.a.

avseende stödnivån, i syfte att stimulera

kostnadseffektiva lösningar.

Fortsatta åtgärder för att utveckla

incitamenten för minskad elanvändning och

energieffektivisering kommer att redovisas i den

särskilda skrivelse som regeringen avser att

lämna till riksdagen inom kort (se även 3.6.3).

5.8.2 35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara

energikällor

Tabell 5.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

86 770

Anslags-

sparande

228 197

2000

Anslag

95 000

Utgifts-

prognos

140 000

2001

Förslag

305 000

2002

Beräknat

168 000

2003

Beräknat

0

Anslaget disponeras för bidrag till vissa

investeringar inom energiområdet. Stödet lämnas

i form av bidrag till investeringar i

biobränslebaserad kraftvärme, vindkraftverk och

småskalig vattenkraft samt för utveckling och

provning av ett upphandlingsförfarande för ny

teknik för elproduktion med förnybara

energislag. Investeringarna i småskalig

vattenkraft torde i huvudsak komma att gälla

utnyttjande av redan befintliga regleringar samt

förbättrad turbinteknik.

Förordningen (1998:22) om statligt stöd till

vissa investeringar inom energiområdet trädde i

kraft den 15 februari 1998. I förordningen finns

bestämmelser om stöd till investeringar i

biobränslebaserad kraftvärme, vindkraftverk och

småskalig vattenkraft.

Vad gäller upphandling av ny

elproduktionsteknik så har det förslag till

förordning som tidigare anmälts till Europeiska

kommissionen för granskning enligt

statsstödsreglerna återkallats. Det

metodutvecklingsarbete som f.n. bedrivs av

Energimyndigheten för detta stöd har

tillsammans med Europeiska kommissionens

arbete med ett direktiv för förnybar

energiproduktion visat på behovet av en

vidareutveckling av stödets utformning. Detta

arbete har under slutet av 1999 samordnats med

det arbete som genomförts inom den

interdepartementala arbetsgruppen för förnybar

elproduktion som tillsattes av regeringen den 9

december 1999 och vars arbete legat till grund

för regeringens proposition Ekonomiska

förutsättningar för elproduktion från förnybara

energikällor (prop. 1999/2000:134).

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår bidrag till

investeringar i biobränslebaserad kraftvärme,

vindkraft och småskalig vattenkraft samt för

utveckling av ett upphandlingsförfarande för ny

teknik för elproduktion med förnybara

energislag. Riksdagen godkände hösten 1997

(prop. 1997/98:1, utg.omr. 21, bet.

1997/98:NU2, rskr. 1997/98:133) ekonomiska

ramar för anslaget om sammantaget 920 miljoner

kronor för perioden 1998 2002.

Resultatinformation

Stöd till vindkraft och biobränslebaserad

kraftvärme sedan 1991

De investeringsstöd som infördes inom ramen

för 1991 års energipolitiska program för

biobränslebaserad kraftvärme, solvärme och

vindkraft avslutades under 1996.

Driftdata från vindkraftsprojekten under de

sex senaste åren framgår i tabell 5.4. Tabellen

omfattar samtliga i Sverige byggda verk.

Tabell 5.4 Vindkraft i Sverige under åren 1994 - 1999

År

1994

1995

1996

1997

1998

1999

Totalinstallerad

effekt (MW)1

35

64

105

121

174

215

Elproduktion TWh 1

0,07

0,11

0,14

0,20

0,31

0,37

Antal verk 1

157

219

303

334

421

480

Tillkommande verk

under året

62

84

311

872

742

522

Antal verk som

beviljats stöd

-

-

-

-

146

49

1 Enligt statistik från Vattenfall.

2 Enligt Energimyndighetens statistik och beräkningar .

Av tabellen framgår att under perioden har

antalet aggregat drygt trefaldigats samtidigt som

den totala installerade effekten för de svenska

vindkraftverken ökat över sex gånger. Denna

utveckling kan sannolikt till största delen

tillskrivas det statliga programmet.

Vad gäller stödet till biobränslebaserad

kraftvärme följs effekterna av 1991 års

energipolitiska program upp utifrån driftstatistik

från anläggningar som beviljats stöd inom detta

program. Sammanlagt beviljades under 1991 -

1996 1 000 miljoner kronor till totalt 44

anläggningar varav 16 var biobränsleeldade

kraftvärmeanläggningar kopplade till

fjärrvärmesystem och industriellt mottryck.

Driftsdata för driftåren 1996 - 1999 för dessa 16

anläggningar visas i tabell 5.5.

Tabell 5.5 Driftstatistik, kraftvärme och industriellt

mottryck åren 1996 - 1999

År

1996

1997

1998

1999

Antal anläggningar

15

16

16

16

Installerad eleffekt, MW

259

302

302

302

Beräknad elproduktion

enligt ansökan, GWh

1 188

1 326

1 326

1 326

Beräknad fullasttid enligt

ansökan, timmar

4 590

4 390

4 390

4 390

Beräknad värmeproduktion

enligt ansökan, GWh

2 394

2 664

2 664

2 664

Utfall elproduktion, GWh1

754

748

869

803

Utfall värmeproduktion

GWh

2 167

2 832

2 981

2 920

Utfall utnyttjandetid

elproduktion, timmar

2 909

2 477

2 881

2 661

Källa: Statens energimyndighet

Av tabellen framgår att den årliga

elproduktionskapaciteten för de beviljade

anläggningarna uppgår till drygt 1 300 GWh, dvs.

1,3 TWh. Utfallet av elproduktionen är dock

lägre än den beräknade. Det finns olika orsaker

till detta. Samtliga år har varit mildare än

normalår vilket gett lägre behov av värme och

även lägre möjlig elproduktion. Anläggningar

med rökgaskondensering installerad har utnyttjat

denna vilket också lett till minskad elproduktion.

Låga elpriser gör det dessutom mindre intressant

att producera el.

1997 års energipolitiska program

Bidrag till investeringar i biobränslebaserad

kraftvärme

Totalt har 27 ansökningar om bidrag inkommit

till Statens energimyndighet. Av dessa har sex

återtagits och de ansökta beloppen uppgår

sammanlagt till närmare 1 100 miljoner kronor,

vilket är avsevärt högre än det belopp, 450

miljoner kronor, som har anvisats för

investeringsstödet under den femåriga

programperioden.

Hittills har tio anläggningar beviljats bidrag.

De tio projekt som beviljats bidrag svarar enligt

uppgifter i ansökningarna för 117 procent (880

GWh) av målet på 750 GWh och tar i anspråk

närmare 100 procent (445 miljoner) av den totala

bidragsvolymen på 450 miljoner kronor. Med de

tio beviljade projekten är således anvisade medel

ianspråktagna för hela perioden. Den

genomsnittliga utnyttjandetiden blir enligt

ansökningarna 5 389 timmar och

kostnadseffektiviteten 1,98 kWh per

bidragskrona.

Bidrag till investeringar i vindkraftverk

Statens energimyndighet har under 1999 beviljat

bidrag för 49 vindkraftsaggregat. Totalt beviljat

belopp för 1999 var 64,4 miljoner. Utbetalt

belopp till färdigbyggda vindkraftverk uppgick

till 39,6 miljoner kronor under 1999. Under året

togs 52 vindkraftverk med en total effekt på

41 MW i drift. Den årliga produktionen från

dessa beräknas till 91,3 GWh.

Energimyndigheten anger att alla större aktörer

på vindkraftsmarknaden har planerat för en

fortsatt stark utbyggnad av vindkraften. Några

har även långt gångna planer på anläggningar till

havs och i fjällregionen. Utbyggnadstakten

bedöms av Energimyndigheten bli högre under

2000 än under 1999. Vid 1999 års slut hade 202

verk beviljats stöd inom programmet.

Elproduktionen från dessa verk beräknas till 292

GWh. Statens energimyndighet bedömer att

målet på 0,5 TWh el från vindkraft kommer att

nås.

Bidrag till investeringar i småskaliga

vattenkraftverk

Statens energimyndighet har på regeringens

uppdrag, i samråd med Fiskeriverket,

Naturvårdsverket, föreskrivit vilka miljökrav ett

vattenkraftverk av aktuell storlek skall uppfylla

för att anses som miljöanpassat. En viktig aspekt

är de kultur- och miljöhänsyn som i samband

med utbyggnaden. Uppdraget redovisades den 1

april 1999. Sammanfattningsvis innebär dessa

riktlinjer att i princip bara effektivisering,

ombyggnad eller återuppbyggnad av befintliga

anläggningar kan komma ifråga för bidrag. En

gällande vattendom måste finnas. Totalt har 25

ansökningar inkommit och bidrag söks med

totalt 15,5 miljoner kronor. Hittills har åtta

anläggningar beviljats stöd med totalt 4,2

miljoner kronor. Elproduktionen i dessa verk

uppskattas till 7,5 GWh per år. Av de

vattenkraftverk som beviljats statligt

investeringsstöd har fyra tagits i drift. Dessa verk

beräknas producera 5,1 GWh per år. Statens

energimyndighet bedömer att det blir svårt att nå

målet om en ökad årlig elproduktion från små

vattenkraftverk med 0,25 TWh.

Bidrag till investeringar i upphandling av ny

elproduktionsteknik

Energimyndigheten skall utveckla ett

upphandlingsförfarande i syfte att på sikt

reducera kostnaderna för elproduktion från

förnybara energikällor. Målet är att därmed öka

etableringen på marknaden av ännu ej

kommersiellt etablerad teknik.

Energimyndigheten har på regeringens uppdrag i

skrivelse daterad den 31 mars 2000 redovisat en

samlad bedömning av de hittillsvarande

erfarenheterna av det pågående

metodutvecklingsarbetet för upphandling av ny

elproduktionsteknik. Under 1999 har

information om olika länders metoder för att

gynna förnybar energiproduktion inhämtats.

Utifrån dessa erfarenheter har ett urval

metodalternativ identifierats som mest lämpliga

att bearbeta för anpassning till den svenska

elmarknaden. Bearbetningen har skett med

utnyttjande av extern expertis inom områdena

teknik, ekonomi och marknadsföring.

Energimyndigheten betonar behovet av att det

fortsatta arbetet samordnas med det fortsatta

arbetet med ett system för främjande av

småskalig elproduktion (prop. 1999/200:134)

samt även en harmonisering med de metoder

som växer fram inom EU.

Slutsatser

Enligt 1997 års energipolitiska beslut är målet för

biobränslebaserad kraftvärme att under tiden

1998 - 2002 öka tillförseln av el från

biobränslebaserad kraftvärme med 0,75 TWh. De

under 1999 beviljade ansökningarna innebär att

målet bedöms uppnås. I samtliga tio projekt har

beslut tagits om att bygga kraftvärme- eller

mottrycksanläggningar. Målet för vindkraft är att

under tiden 1998 - 2002 öka tillförseln av el från

vindkraftverk med 0,5 TWh. Energimyndigheten

bedömer att målet kommer att nås. Målet för

småskalig vattenkraft är att under 1998 2002

öka tillförseln av el från vattenkraftverk med 0,25

TWh. Utifrån de riktlinjer som ställts upp

bedömer Energimyndigheten att det blir svårt att

nå målet.

Regeringen bedömer att verksamheten har

förutsättningar att bedrivas ändamålsenligt. Vad

gäller metodutvecklingsarbetet för upphandling

av ny elproduktionsteknik gör regeringen i likhet

med Energimyndigheten bedömningen att en

samordning är nödvändig av verksamheten med

det nyligen påbörjade utredningsarbetet för att

utveckla ett system för certifikatshandel baserat

på kvoter för användning av el från förnybara

energikällor (dir. 2000:56).

Beräkning av anslagsnivå

För att finansiera anslaget 35:10 Skydd för

småskalig elproduktion minskas den beräknade

ramen för anslaget 35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara energikällor med

60 miljoner kronor för vart och ett av åren 2001

och 2002. Indragningen skall belasta den

planerade ramen för småskalig vattenkraft med

40 miljoner kronor, respektive den planerade

ramen för upphandlingsförfarande för ny

elproduktionsteknik med 20 miljoner kronor,

för vart och ett av åren 2001 och 2002. En

bedömning, baserad på utvärderingen av det

energipolitiska programmet, skall göras i syfte att

identifiera möjligheter att finansiera åtgärder

med samma inriktning som den som finansieras

via anslaget 35:2 och 35:3, under åren 2003 och

2004.

Det finns ett forsatt behov av investeringsstöd

till vindkraft. Regeringen föreslår att ytterligare

40 miljoner kronor skall få användas till

investeringsstöd till vindkraft för vart och ett av

åren 2001 och 2002. Denna förstärkning

finansieras under 2001 delvis genom att den

beräknade ramen för anslaget 35:2 Bidrag för att

minska elanvändning minskas med 20 miljoner

kronor. Nivåhöjningen för vindkraftsstödet

under 2001 finansieras i övrigt genom en

omfördelning inom anslaget 35:3 Bidrag till

investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor på så sätt att den planerade ramen för

stöd till småskalig vattenkraft minskas med 10

miljoner kronor och att den planerade ramen för

upphandlingsförfarande för ny

elproduktionsteknik minskas med 10 miljoner

kronor. För 2002 finansieras nivåhöjningen för

vindkraftsstödet genom att den beräknade ramen

för anslaget 35:2 Bidrag för att minska

elanvändning minskas med 40 miljoner kronor

detta år. Effekten av dessa finansieringar

redovisas på anslagsnivå i tabellen nedan.

Tabell 5.6 Finansiering av skydd för småskalig elproduktion

och utökat stöd till vindkraft

Miljoner kronor

Anslag

 2001

 2002

B1/35:2 Bidrag för minskad elanvändning

Beräknad nivå i BP för 2000

495

445

B2/35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara energikällor

Beräknad nivå i BP för 2000

345

188

Nivåminskning avseende anslaget B1/35:2

för finansiering av skydd för småskalig

elproduktion

-150

-150

Nivåminskning avseende anslaget B1/35:2

för finansiering av utökat stöd till vindkraft

-201

-40

Nivåminskning avseende anslaget B2/35:3

för finansiering av skydd för småskalig

elproduktion

-60

-60

Nivåhöjning avseende anslaget B2/35:3 för

finansiering av utökat stöd till vindkraft

201

40

Förslag/beräknat för B1/35:2 efter

omfördelning

325

255

Förslag/beräknat för B2/35:3 efter

omfördelning

305

168

1 Övrig finansiering av utökad ram till vindkraft 2001, 20 miljoner kronor,

finansieras genom omfördelning inom ramen för anslag B2/35:3.

Som framgår av tabell 5:6 ovan blir nettoeffekten

för båda anslagen B1/35:2 Bidrag för minskad

elanvändning respektive B2/35:3 Bidrag till

investeringar i elproduktion från förnybara

energikällor att anslagsnivån minskar jämfört

med den som tidigare beräknats för 2001 och

2002. För

anslag B2/35:3 totalt sett innebär emellertid

resursförstärkningen till vindkraft att den totala

anslagsnivån kommer att ligga närmare den som

ursprungligen beräknats.Vad gäller ramen för de

enskilda stöden som finansieras inom anslaget

B2/35:3 blir effekten följande. Av totalt 305

miljoner kronor som anvisats 2001 uppgår ramen

för biobränsleeldad kraftvärme till 130 miljoner

kronor. Ramen för stöd till vindkraft 2001

uppgår efter förstärkning till 100 miljoner

kronor. Ramen för småskalig vattenkraft uppgår

efter finansiering av 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion respektive utökat investeringsstöd

till vindkraft till 47 miljoner kronor 2001. Efter

finansiering av skydd för småskalig elproduktion

respektive utökat investeringsstöd till vindkraft

uppgår ramen för upphandlingsförfarande för ny

teknik för elproduktion med förnybara

energislag under 2001 till 28 miljoner kronor. Av

totalt 168 miljoner kronor som beräknas anvisas

2002 uppgår ramen för biobränsleeldad

kraftvärme till 85 miljoner kronor, medan ramen

för vindkraft efter resursförstärkning uppgår till

70 miljoner kronor. Ramen för småskalig

vattenkraft respektive upphandingsförfarandet

uppgår till fyra respektive nio miljoner kronor

under 2002. Effekterna för de enskilda

stödformerna av de indragningar och

omfördelningar av medel som föreslås framgår i

tabellen nedan.

Tabell 5.7 Ekonomiska planeringsramar för

investeringsstöd inom anslaget B2/35:3 Bidrag till

investeringar i elproduktion från förnybara energikällor

Miljoner kronor

Anslag/stödformer

2001

2002

B2/35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara

energikällor

Beräknad nivå i BP för 2000

345

188

Biobränsleeldad kraftvärme

Del av beräknad nivå i BP för 2000

130

85

Vindkraft

Del av beräknad nivå i BP för 2000

60

30

Småskalig vattenkraft

Del av beräknad nivå i BP för 2000

97

44

Upphandlingsförfarande för ny teknik för

elproduktion med förnybara energislag

Del av beräknad nivå i BP för 2000

58

29

B2/35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara

energikällor

Beräknad nivå efter finansiering av

anslaget 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion

285

128

Biobränsleeldad kraftvärme

Beräknad nivå efter finansiering av

anslaget 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion

130

85

Vindkraft

Beräknad nivå efter finansiering av

anslaget 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion t

60

30

Småskalig vattenkraft

Beräknad nivå efter finansiering av

anslaget 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion

57

4

Upphandlingsförfarande för ny teknik för

elproduktion med förnybara energislag

Beräknad nivå efter finansiering av

anslaget 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion

38

9

B2/35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara

energikällor

Beräknad nivå efter resursförstärkning

till vindkraft

305

168

Biobränsleeldad kraftvärme

Beräknad nivå efter resursförstärkning

till vindkraft

130

85

Vindkraft

Beräknad nivå efter resursförstärkning

till vindkraft

100

701

Småskalig vattenkraft

Beräknad nivå efter resursförstärkning

till vindkraft

47

4

Upphandlingsförfarande för ny teknik för

elproduktion med förnybara energislag

Beräknad nivå efter resursförstärkning

till vindkraft

28

9

1 Ökad ram finansierad helt genom indragning från anslaget 35:2 Bidrag för att

minska elanvändning.

5.8.3 35:4 Åtgärder för effektivare

energianvändning

Tabell 5.8 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

58 688

Anslags-

sparande

29 517

2000

Anslag

65 000

Utgifts-

prognos

63 000

2001

Förslag

119 000

2002

Beräknat

111 000

2003

Beräknat

0

Anslaget disponeras för åtgärder för en

effektivare energianvändning i enlighet med

riktlinjerna i 1997 års energipolitiska beslut.

Anslaget omfattar teknikupphandling,

information, utbildning, provning, märkning och

certifiering samt kommunal energirådgivning.

Statens energimyndighet ansvarar för samtliga

delverksamheter utom provning, märkning och

certifiering som Konsumentverket ansvarar för.

Förordning (1999:344) om statligt bidrag till

teknikupphandling av energieffektiv teknik och

ny energiteknik trädde i kraft den 1 juli 1999. I

förordningen finns bestämmelser om stöd till

teknikupphandling inom ramen för 1997 års

energipolitiska program.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår information

och utbildning, teknikupphandling av

energieffektiv teknik, provning, märkning och

certifiering av energikrävande utrustning samt

kommunal energirådgivning. Riksdagen

godkände hösten 1997 (prop. 1997/98:1,

utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 446 miljoner kronor för perioden

1998 2002.

Resultatinformation

Det är svårt att bedöma resultaten av åtgärder i

syfte att effektivisera energianvändningen i

termer av total energianvändning. Detta beror

framför allt på svårigheter att särskilja effekterna

av statens insatser inom detta område jämfört

med utvecklingen inom andra områden eller

totalt sett. En annan orsak är också att flera av

åtgärderna får genomslag först på längre sikt.

Det är dock möjligt att indirekt beskriva

utvecklingen på området, t.ex. kan man

undersöka konsumenters intresse för

energianvändningen i de produkter de köper

eller utvecklingen av den specifika användningen

hos produkter som varit föremål för t.ex.

teknikupphandling.

Information, utbildning

Verksamheten omfattar information och

utbildning samt bidrag till särskilda

informationsprojekt.

Under året har Statens energimyndighet tagit

fram faktablad, skrifter och broschyrer som

riktar sig till installatörer, hushåll, återförsäljare,

kommunala aktörer, industri och service.

Härutöver har riktade informationsaktiviteter

som stimulerar spridning av ny teknik och som

är kopplade till teknikupphandlingar

genomförts. Myndigheten har också arrangerat

och deltagit i seminarier och konferenser.

Myndigheten har gett 22 projekt bidrag för

särskilda informations- och utbildningsinsatser.

Medel har lämnats till branschorganisationer,

företag, regionala energikontor samt kommuner

och kommunala organ.

En intervjuundersökning bland

vitvaruhandlare har visat att kunder i större

utsträckning än tidigare frågar efter de

energieffektiva produkterna. De

informationsaktiviteter som Energimyndigheten

genomfört bedöms ha en betydelse för denna

utveckling. Ett annat exempel på ett resultat av

insatserna är att efterfrågan på pelletsbrännare

och värmepumpar har ökat. Generellt kan sägas

att det är svårt att värdera insatserna i termer av

sparad energi eller förändringar i medvetenhet

eller beteende eftersom sådana förändringar

beror av flera externa faktorer. Då det gäller

beteendeförändringar sker dessa dessutom över

en längre tidsperiod.

Teknikupphandling

Under 1999 har Statens energimyndighet drivit

totalt 19 projekt rörande teknikupphandling. I

två projekt har vinnare utsetts under året och tre

upphandlingar har avslutats under året. Det finns

en stor bredd då det gäller vilka aktörer som

beviljats bidrag. Dessa är främst

branschorganisationer, privata företag, statliga

företag och kommunla företag. Dessutom har

energimyndigheten bidragit till samfinansiering

av vissa internationella projekt.

De teknikupphandlingar som har avslutats

berör mätutrustning för pumpar, effektiva

glödlampor och system för konvertering till

fjärrvärme. De projekt där vinnare utsetts berör

ventilation i befintliga flerbostadshus och

kopiatorer. I det förra fallet är energireduktionen

jämfört med tidigare förbrukning i lägenheter

där installation gjorts 100 - 260 kWh/lägenhet

och år. Teknikupphandlingen avseende kopiator

genomfördes i samarbete med andra länder inom

ramen för ett IEA-samarbete. Den kopiator som

bedömdes ha bäst prestanda har en

energiförbrukning som är 60 procent lägre än

den bästa tekniken på marknaden före

teknikupphandlingen.

Provning, märkning, certifiering

En annan viktig del av verksamheten är provning

och märkning. Konsumentverket, som ansvarar

för provning och märkning, följer upp

butikernas och leverantörernas efterlevnad av

den obligatoriska energimärkningen samt utför

provning avseende energi för en rad produkter.

Dessutom har Konsumentverket provat

energiutrustning för enskilda hus samt initierat

arbete för att få fram metoder att mäta utsläpp

till miljön från kaminer. Konsumentverket har

spridit den kunskap som byggts upp inom

verksamheten genom tidskrifter,

informationsblad, anordnande av kurser och

konferenser. Konsumentverket har också tagit

fram marknadsöversikter över energieffektiva

produkter.

På samma sätt som för övriga åtgärder för

effektivare energianvändning är det svårt att

särskilja effekterna av statens insatser på detta

område från annan påverkan på utvecklingen.

Det går inte att se något omedelbart samband

mellan provning, märkning samt certifiering och

ökad användning av energieffektiv utrustning.

Däremot har verksamheten effekt i kombination

med informationsinsatser som t.ex. publicering

av marknadsöversikter över energieffektiva

produkter. Sådana kombinerade insatser har en

positiv effekt på förbrukningsmönstret av de

aktuella produkterna.

Kommunal energirådgivning

Under 1999 har 285 kommuner beviljats bidrag

för kommunal energirådgivning. Totalt har ca

40,6 miljoner kronor beviljats i bidrag.

Energimyndigheten har också genomfört

informationsinsatser riktade till

energirådgivarna. Genom samarbetet mellan

Energimyndigheten och energirådgivarna kan

resurserna utnyttjas effektivt för att bistå

allmänheten med information och kunskap.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringen bör få möjlighet att göra åtaganden

även efter det aktuella budgetåret och fördela

åtaganden över femårsperioden enligt

nedanstående tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 5.9.

Tabell 5.9 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

3 387

3 614

10 614

Nya förpliktelser

50 546

70 000

127 386

Infriade förpliktelser*

50 319

63 000

78 000

60 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

3 614

10 614

60 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

-

15 000

60 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Regeringen bedömer att det finns

förutsättningar att bedriva en ändamålsenlig

verksamhet inom ramen för åtgärderna och

föreslår därför att dessa skall fortgå fram till

utgången av 2002. Det finns dock ett behov av

att utveckla åtgärderna så att en anpassning till

såväl utvecklingen på marknaden som till den

internationella utvecklingen kan ske. Regeringen

avser därför att tillsätta en arbetsgrupp i

Regeringskansliet med denna uppgift.

Anslagsnivån som föreslås för 2001 och

beräknas för 2002 ligger i linje med den

ekonomiska planeringsramen för dessa åtgärder

enligt 1997 års energipolitiska beslut.

5.8.4 35:5 Energiforskning

Tabell 5.10 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

205 098

Anslags-

sparande

412 455

2000

Anslag

401 758

Utgifts-

prognos

341 362

2001

Förslag

431 112

2002

Beräknat

461 016

1

2003

Beräknat

425 542

2

1 Motsvarar 452 716 tkr i 2001 års prisnivå.

2Motsvarar 409 508 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för stöd till forskning och

utveckling på energiområdet. Naturvetenskapliga

Forskningsrådet, Teknikvetenskapliga

forskningsrådet, Byggforskningsrådet,

Kommunikationsforskningsberedningen och

Statens energimyndighet disponerar delar av

anslaget. Statens energimyndighet ansvarar för

redovisningen av den verksamhet som

finansieras över anslaget. Förordningen

(1998:222) om stöd till energiforskning trädde i

kraft den 15 juni 1998. I förordningen finns

bestämmelser om stöd till energiforskning i

enlighet med 1997 års energipolitiska beslut.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd till

energiforskning, forskning om energisystemet,

forskningssamarbete med länderna i

Östersjöregionen och etanolproduktion från

skogsråvara. Riksdagen godkände hösten 1997

(prop. 1997/98:1, utg.omr. 21, bet. 1997/98:

NU2, rskr. 1997/98:133) ekonomiska ramar för

anslaget om sammanlagt 2 800 miljoner kronor

för perioden 1998 - 2004.

Regeringen har slagit fast att Sverige skall vara

ett föregångsland i omställningen till hållbar

utveckling. Såväl ur ett energipolitiskt som ur ett

närings- och transportpolitiskt perspektiv är det

en strategiskt avgörande fråga att minska

utsläppen från transportsektorns

energianvändning.

100 miljoner kronor disponeras därför från

anslaget för ett utökat samarbete med svensk

fordonsindustri kring utveckling av mer

miljövänliga och energieffektiva fordon under

perioden 2000 2005.

Regeringen har vidare konstaterat att regionala

tillväxtavtal för åren 2000 - 2002 omfattar

åtgärder inriktade på energiproduktion och

teknikutveckling. Anslaget får disponeras för att

medfinansiera sådana åtgärder.

Resultatinformation

Under 1999 har totalt 320 miljoner kronor

fördelats till energiforskning. Anslaget används i

huvudsak till att finansiera forskning vid

universitet och högskolor. Stöd över anslaget

täcker 100 % av projektkostnaderna.

Medfinansiering från andra statliga finansiärer

och samfinansiering från näringslivet

förekommer . Anslaget används tillsammans

med anslagen 35:6 Energitek-

nikstöd och 35:7 Introduktion av ny

energiteknik för att finansiera långsiktiga

forsknings- och utvecklingsinsatser. Den totala

medelsanvändning för dessa anslag fördelad på

utvecklingsområden redovisas i tabell 3.6.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Riksdagen har årligen bemyndigat regeringen att

i samband med stöd till energiforskning göra

åtaganden som innebär utgifter även efter det

akuella budgetåret. Sådana bemyndiganden

behövs även för 2001 för att möjliggöra

kontinuitet och långsiktighet i forsknings- och

utvecklingsarbetet. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 5.11.

Tabell 5.11 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

231 531

396 433

515 026

Nya förpliktelser

370 000

459 955

1 228 139

Infriade förpliktelser*

-205 098

-341 362

-443 165

-460 000

-840 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

396 433

515 026

1 300 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

1 199 056

1 200 000

1 300 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Enligt 1997 års energipolitiska beslut skall

insatserna för forskning och utveckling bidra till

en ekologiskt och ekonomiskt uthållig

samhällsutveckling. Såväl den tillämpade som

den grundläggande energiforskningen skall bidra

till denna utveckling. Den internationella

forskningen skall bevakas för att resultaten skall

kunna utnyttjas nationellt.

Regeringen bedömer att mot bakgrund av de

insatser som redovisats i avsnitt 3.5.1 har

verksamheten förutsättningar att bedrivas

ändamålsenligt.

5.8.5 35:6 Energiteknikstöd

Tabell 5.12 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

153 864

Anslags-

sparande

377 466

2000

Anslag

130 000

Utgifts-

prognos

184 000

2001

Förslag

130 000

2002

Beräknat

130 000

2003

Beräknat

130 000

Anslaget disponeras för stöd till utveckling av ny

energiteknik i företag och branscher.

Forskningsinsatser som är strategiska för

teknikutvecklingen skall genomföras i

samverkan mellan staten och näringslivet.

Förordningen (1998:653) om statligt stöd till

energiteknik trädde i kraft den 15 juli 1998. I

förordningen finns bestämmelser om stöd till ny

energiteknik i enlighet med 1997 års

energipolitiska beslut.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd till

utveckling av ny energiteknik i företag och

branscher. Riksdagens beslut 1997 om

energipolitiken och statsbudgeten för 1998

innebar en förstärkning av Energiteknikfonden

då en ekonomisk ram för anslaget om

sammantaget 870 miljoner kronor för perioden

1998 - 2004 godkändes. Utan att på något sätt

ändra inriktning på verksamhetens omfattning

beslutade riksdagen i beslutet om 1998 års

ekonomiska vårproposition (prop. 1997/98:150,

bet. 1997/98:FiU27, rskr. 1997/98:317) att den

från Energiteknikfonden finansierade

verksamheten skall finansieras direkt över det

här aktuella

ramanslaget som disponeras av Statens

energimyndighet. Anslaget bör fortsatt bidra till

att främja konkurrensneutralt samarbete. Det

finns ett behov av att formerna för

kunskapsöverföring mellan forskningssamhället,

energiproducenterna och de företag som

utvecklar energiteknik förstärks och

vidareutvecklas. Bidrag från anslaget bör även i

fortsättningen kunna lämnas med högst 50

procent av kostnaden för investeringar eller

forskningssamarbete. Undantagsvis bör dock

energiforskningsanslaget liksom hittills kunna

kombineras med stöd från det här aktuella

anslaget så att den totala stödnivån blir högre.

Det kan gälla för utveckling av samhälleligt

angelägen teknik där den ekonomiska

drivkraften saknas för företagen på kort sikt.

Regeringen har slagit fast att Sverige skall vara

ett föregångsland i omställningen till hållbar

utveckling. Såväl ur ett energipolitiskt som ur ett

närings- och transportpolitiskt perspektiv är det

en strategiskt avgörande fråga att minska

utsläppen från transportsektorns

energianvändning. 200 miljoner kronor

disponeras därför från anslaget för ett utökat

samarbete med svensk fordonsindustri kring

utveckling av mer miljövänliga och

energieffektiva fordon under perioden 2000

2005.

Regeringen har vidare konstaterat att regionala

tillväxtavtal för åren 2000 2002 omfattar

åtgärder inriktade på energiproduktion och

teknikutveckling. Anslaget får disponeras för att

medfinanisera sådana åtgärder.

Resultatinformation

Under 1999 har beslut fattats om totalt 236

miljoner kronor från anslaget. Anslaget används

till att finansiera forskning vid universitet och

högskolor samt tillämpad branschgemensam

forskning vid institut och företag. En nära

samverkan med näringslivet har eftersträvats och

samfinansiering från näringslivet med 60 procent

av de totala programkostnaderna är vanligast

förekommande. Viss medfinansiering från andra

statliga finansiärer förekommer dessutom.

Medfinansiering från andra statliga finansiärer

och samfinansiering från näringslivet

förekommer. Anslaget används tillsammans med

anslagen 35:5 Energiforskning och 35:7

Introduktion av ny energiteknik för att

finansiera långsiktiga forsknings- och

utvecklingsinsatser. Den totala

medelsanvändningen för dessa anslag fördelad på

utvecklingsområden redovisas i tabell 3.6.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Riksdagen har årligen bemyndigat regeringen att

i samband med energiteknikstöd göra åtaganden

som innebär utgifter även efter det aktuella

budgetåret. Sådana bemyndiganden behövs även

för 2001. Riksdagen bör bemyndiga regeringen

att besluta om sådana åtaganden. Högsta belopp

enligt tabell 5.13.

Tabell 5.13 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

281 601

281 602

257 602

Nya förpliktelser

153 865

160 000

406 298

Infriade förpliktelser*

-153 864

-184 000

-133 900

-220 000

-310 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

281 602

257 602

530 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

335 000

520 000

530 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Anslagsnivån för 2001 är i enlighet med den

ekonomiska ram som riksdagen godkände

hösten 1997 (prop. 1997/97:1, utg.omr. 21, bet.

1997/98:NU2, rskr. 1997/98:133).

Enligt 1997 års energipolitiska beslut är syftet

att forsknings- och utvecklingsinsatser skall

stödjas som är strategiska för teknikutvecklingen

på energiområdet. Verksamheten innebär en

fortsatt användning och förstärkning av det stöd

som hittills givits för branschgemensam

forskning.

Regeringen bedömer att mot bakgrund av de

insatser som redovisats i avsnitt 3.5.1 har

verksamheten förutsättningar att bedrivas

ändamålsenligt.

5.8.6 35:7 Introduktion av ny

energiteknik

Tabell 5.14 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

80 438

Anslags-

sparande

266 307

2000

Anslag

230 000

Utgifts-

prognos

100 000

2001

Förslag

230 000

2002

Beräknat

230 000

2003

Beräknat

230 000

Anslaget disponeras för att främja utvecklingen

av teknik baserad på förnybara energislag och

effektiv energianvändning i industriella processer

i försöks- eller fullskaleanläggningar.

Förordningen (1998:654) om energiteknikbidrag

trädde i kraft den 15 juli 1998. I förordningen

finns bestämmelser om stöd till ny energiteknik i

enlighet med 1997 års energipolitiska beslut.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd till ny

teknik baserad på förnybara energislag och

effektiv energianvändning i industriella processer

i försöks- eller fullskaleanläggningar. Riksdagen

godkände hösten 1997 (prop. 1997/98:1,

utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 1 610 miljoner kronor för perioden

1998 - 2004.

Regeringen har vidare konstaterat att regionala

tillväxtavtal för åren 2000 2002 omfattar

åtgärder inriktade på energiproduktion och

teknikutveckling. Anslaget får disponeras för att

medfinanisera sådana åtgärder.

Som framgått ovan är ett av anslagets syften

att främja effektiv energianvändning i industrin.

För att integrera miljöhänsyn och åtgärder för en

hållbar utveckling krävs en balans mellan

kompletterande styrmedel. Skatteinstrumentet

kan till en del bidra till måluppfyllelsen. Men det

finns också ett behov av att utveckla och

introducera nya typer av styrmedel som

komplement till lagstiftning, skatter och

subventioner. Regeringen har därför den 31

augusti i år beslutat om att inom

regeringskansliet tillsätta en förhandlare med

uppgift att ta fram underlag och förslag till

långsiktiga avtal med syfte att på ett

kostnadseffektivt sätt uppnå effektivare

energianvändning i den energiintensiva industrin

och minska utsläppen av växthusgaser.

Förhandlaren skall till sitt förfogande ha en

expertgrupp bestående av representanter för

berörda departement och myndigheter. Denna

verksamhet är förenlig med ändamålet för

anslaget 35:7 Introduktion av ny energiteknik.

Resultatinformation

Under 1999 har beslut fattats om totalt

138 miljoner kronor. Under perioden 1998 -

2000 har hittills beslut fattats om 494 miljoner

kronor och 153 miljoner kronor har betalats ut.

Medfinansiering från andra statliga finansiärer

och samfinansiering från näringslivet

förekommer. Anslaget används tillsammans med

anslagen 35:5 Energiforskning och 35:6

Energiteknikstöd för att finansiera långsiktiga

forsknings- och utvecklingsinsatser. Den totala

medelsanvändningen för dessa anslag fördelad på

utvecklingsområden redovisas i tabell 3.6.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Riksdagen har årligen bemyndigat regeringen att

i samband med stöd till introduktion av ny

energiteknik göra åtaganden som innebär

utgifter även efter det aktuella budgetåret.

Sådana bemyndiganden behövs även för 2001.

Riksdagen bör bemyndiga regeringen att besluta

om sådana åtaganden. Högsta belopp enligt

tabell 5.15.

Tabell 5.15 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

319 477

341 583

421 583

Nya förpliktelser

102 544

180 000

536 900

Infriade förpliktelser*

-80 438

-100 000

-236 900

-250 000

-472 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

341 583

421 583

721 583

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

1 150 000

920 000

722 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Anslagsnivån för anslaget B6 Introduktion av ny

energiteknik för 2000 är i enlighet med den

ekonomiska ram som riksdagen godkände

hösten 1997 (prop. 1997/98:1, utg.omr. 21, bet.

1997/98:NU2, rskr. 1997/98:133).

Enligt 1997 års energipolitiska beslut är syftet

med energiteknikbidraget att stödja ny teknik

som med reducerad risk för företagen kan

utvecklas i full skala och demonstreras inför

kommersiell användning. Vidare skall

teknikupphandling kunna utnyttjas inom ramen

för anslaget. De enskilda projekten kan bli

mycket omfattande. En förutsättning för

initiering av nya projekt är ett väsentligt

ekonomiskt engagemang från näringslivet, vilket

dock kan bli svårt i nuläget med hänsyn till de

låga elpriserna. Det ligger därför i verksamhetens

natur att det är svårt att planera och överblicka

vilka projekt som kan komma att aktualiseras

under den återstående programperioden.

Regeringen gör dock bedömningen att mot

bakgrund av de insatser som redovisats i avsnitt

3.5.1 har verksamheten förutsättningar att

bedrivas ändamålsenligt under perioden.

5.8.7 35:8 Energipolitiskt motiverade

internationella klimatinsatser

Tabell 5.16 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

29 955

Anslags-

sparande

72 949

2000

Anslag

50 000

Utgifts-

prognos

30 000

2001

Förslag

50 000

2002

Beräknat

50 000

2003

Beräknat

50 000

Anslaget disponeras för energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser. Sådana

insatser ingår som en viktig del i strategin för

minskad klimatpåverkan från energisektorn.

Insatserna skall huvudsakligen avse s.k.

gemensamt genomförande inom ramen för FN:s

klimatkonvention. Med gemensamt

genomförande avses att konventionens parter

med höga åtgärdskostnader för

utsläppsminskningar tillsammans med ett

mottagarland med lägre åtgärdskostnader vidtar

åtgärder i detta land och i gengäld erhåller en

kreditering som kan räknas av mot egna utsläpp

vid uppfyllande av åtaganden att minska eller

begränsa utsläpp av växthusgaser.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände år 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett sjuårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatser som en

viktig del i strategin för minskad klimatpåverkan.

Riksdagen godkände hösten 1997 (prop.

1997/98:1, utg.omr. 21, bet. 1997/98:NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget

uppgående till sammantaget 350 miljoner kronor

för perioden 1998 2004.

Resultatinformation

Under åren 1993 1997 genomförde NUTEK

åtgärder för att effektivisera energianvändning

och introducera förnybara energislag i Baltikum

och Östeuropa i syfte att minska utsläppen av

koldioxid och andra klimat- och

miljöpåverkande ämnen från energisystemen i

dessa länder. Sedan den 1 januari 1998 ansvarar

Statens energimyndighet för motsvarande

verksamhet, vars klimatinriktning har

tydliggjorts ytterligare. Sammantaget har

regeringen beviljat 368,4 miljoner kronor för

insatser under perioden 1993 1999.

Huvuddelen av medlen har använts för

långivning till anläggningsägare för att finansiera

investeringar i uppvärmningssektorn. Under

perioden t.o.m. 1999 omfattade programmet 63

projekt som var färdigställda och tagna i drift

samt ytterligare tre projekt som var under

genomförande. Dessutom tillkom sju

vänortsprojekt. Dessa projekt utgörs

huvudsakligen av pannkonverteringar (27 st) för

vilka investeringarna uppgått till 105 miljoner

kronor. Inom området fjärrvärmedistribution

har 15 projekt genomförts till en

investeringskostnad på 29,6 miljoner kronor och

inom energieffektiviseringsområdet 11 projekt

motsvarande investeringar på 17 miljoner

kronor. Dessutom har 13 systemprojekt

genomförts till en investeringskostnad på 74

miljoner kronor.

Kostnaden för utsläppsreduktioner för de

svenska insatserna varierar beroende på bl.a.

projekttyp och projektens beräknade livslängd.

Konverteringsprojekten är i jämförelse med

övriga projekttyper de mest kostnadseffektiva.

Kostnaden för att reducera koldioxid genom

dessa projekt uppgår i genomsnitt till ca 55 60

kronor/ton. Energieffektiviseringsprojekten har

de högsta reduktionskostnaderna med en

kostnad upp till 400 kronor/ton koldioxid.

Kostnadsuppskattningarna baseras oftast på en

jämförelse med utsläppen innan åtgärder vidtogs

och kan därför vara en underskattning av

reduktionskostnaden jämfört med

utsläppsminskningar beräknade relativt

referensscenarier. Dock framstår, vid en

jämförelse med kostnader för motsvarande

åtgärder i Sverige, insatserna ofta som

kostnadseffektiva.

Inom ramen för 1999 års utvärdering av det

energipolitiska programmet har en översiktlig

bedömning av Statens energimyndighets insatser

på detta område gjorts. I utvärderingen bedöms

att myndigheten arbetar seriöst med projekt och

metodutveckling. I utvärderingen påpekas också

att en introduktion av nya slags projekt

energieffektivisering och kraftvärme kan leda

till sämre effektivitet och högre kostnader.

Vidare leder projekt med elproduktion till

relativt högre kostnader eftersom den ersatta

elkraften ofta härrör från icke fossila

energikällor. Det påpekas också att myndigheten

inte inkluderar driftkostnader i sina

kostnadsberäkningar. Klimatkonventionens

sekretariat efterfrågar dock för närvarande ingen

information om driftskostnader för projekt

under pilotfasen för gemensamt genomförande.

Ett viktigt syfte med de svenska insatserna är

att bidra till kunskap om förutsättningar och

kostnadsförhållanden för s.k. gemensamt

genomförande inom ramen för åtaganden under

klimatkonventionen. Det är särskilt viktigt att

belysa möjligheterna att utveckla denna

mekanism till ett internationellt klimatpolitiskt

instrument som är effektivt, tillförlitligt och

rättvist. Insatserna har därför rapporterats till

klimatkonventionens sekretariat, som

sammanställer och analyserar uppgifter från

konventionens parter inom ramen för den

pågående pilotfasen för gemensamt

genomförande. De många och relativt små

svenska projekten utgör en stor andel av samtliga

inrapporterade projekt.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringen bör få möjlighet att göra åtaganden

även efter det aktuella budgetåret och fördela

åtaganden som innebär utgifter enligt

nedanstående tabell. Riksdagen bör bemyndiga

regeringen att besluta om sådana åtaganden.

Högsta belopp enligt tabell 5.17.

Tabell 5.17 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

32 380

57 380

Nya förpliktelser

62 335

55 000

37 620

Infriade förpliktelser*

29 955

30 000

50 000

30 000

15.000

Utestående förpliktelser vid årets slut

32 380

57 380

45 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

23 600

45 000

45 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Vid klimatkonventionens partsmöte i Kyoto i

december 1997 enades konventionens parter om

åtaganden för att begränsa och minska utsläppen

av klimatpåverkande gaser samt öka upptaget av

sänkor. Ett mål motsvarande en total minskning

för de industrialiserade länderna på 5,2 % sattes

upp för perioden 2008 2012. Protokollet

innehåller bestämmelser för gemensamt

genomförande såväl i industrialiserade som

utvecklingsländer. Dessa bestämmelser skall

preciseras under kommande partsmöten.

Pilotfasen för gemensamt genomförande som

inleddes år 1995 togs upp till beslut år 1999 och

förlängdes.

Mot bakgrund av överenskommelsen i Kyoto,

erfarenheterna under pilotfasen och de

genomförda utvärderingarna av insatser på

energiområdet har regeringen kontinuerligt

anpassat inriktningen för de energipolitiskt

motiverade internationella klimatinsatserna. Bl.a

har en förbättrad samordning mellan Sidas och

Energimyndighetens verksamhet inom klimat-

och energiområdet genomförts.

Verksamheten inriktas nu på egentligt

gemensamt genomförande med möjlighet till

faktisk framtida kreditering av uppnådda resultat

beträffande utsläppsförändringar. De höga krav

som då ställs på trovärdighet bör ges en stor vikt

vid projektens utformning och avtal slutas med

mottagarländer. Detta kan påverka antalet

projekt och även tidsutdräkten vid förberedelse-

och genomförandefaserna. Den klimatpolitiska

målsättningen skall ytterligare förtydligas och

prioriteras. Kostnadseffektiviteten med avseende

på den klimatpolitiska effekten bör jämte kravet

på säkerställd additionalitet beträffande ut-

släppsminskningar vara avgörande vid projektens

utformning. Kostnaderna för uppföljning av

faktisk utveckling bör hållas nere samt större

projekt eftersträvas.

Vid Kyotoförhandlingarna definierades

mekanismen för ren utveckling (den s.k. Clean

Development Mechanism) för insatser i

utvecklingsländerna. Insatser, som uppfyller

kraven i det regelverk man nu förhandlar om för

denna mekanism och som begränsar utsläpp eller

ökar upptag av klimatpåverkande gaser, skall

enligt protokollet kunna tillgodoräknas

investerarna fr.o.m. 2000. Det är mot denna

bakgrund angeläget att eftersträva att insatser

görs även i utvecklingsländer. Regeringen har

därför uppdragit åt Statens energimyndighet att

genomföra en förstudie för ett projekt som skall

uppfylla de krav som kan ställas på detta slags

projekt, bl. a. som bidrag till en hållbar

utveckling. Myndigheten har redovisat kriterier

för sådana projekt och sin avsikt att förbereda ett

projekt i Afrika.

Sverige har i avtal med Världsbanken beslutat

delta tillsammans med andra länder och även

företag i Världsbankens pilotprojekt för en

internationell klimatfond Prototype Carbon

Fund, som avses genomföra investeringsprojekt

med syfte att minska klimatpåverkan i såväl

utvecklingsländer som industriländer. Ett syfte

med fonden är att åstadkomma projekt som kan

ge underlag för tillgodoräknande enligt

bestämmelserna om gemensamt genomförande

respektive Clean Development Mechanism. Ett

annat minst lika viktigt syfte är att åstadkomma

kunskapsutveckling rörande de metodologiska

frågor som aktualiseras i dessa sammanhang. Det

hittillsvarande arbetet med fonden har redan

burit frukt och utgjort ett verkningsfullt och

mönsterbildande bidrag till förhandlingarna om

regler och riktlinjer för Kyotoprotokollets

flexibla mekanismer.

För att utreda hur klimatkonventionens ovan

nämnda flexibla mekanismer samt internationell

handel med överlåtbara utsläppsrätter kan

introduceras i Sverige har en av regeringen tillsatt

expertutredning (dir. 1999:25) utarbetat ett

förslag till fortsatt arbete (SOU 2000:45).

Utredaren har haft löpande kontakt med och

redovisat resultat till Klimatkommittén (dir.

1998:40) som redovisat ett förslag till svensk

klimatstrategi

(SOU 2000:23). Betänkandena har nyligen

remissbehandlats och beredningen fortgår nu

inom Regeringskansliet.

5.8.8 35:9 Täckande av förluster i

anledning av statliga garantier inom

energiområdet

Tabell 5.18 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

0

Anslags-

sparande

10 000

2000

Anslag

5 000

Utgifts-

prognos

5 000

2001

Förslag

5 000

2002

Beräknat

5 000

2003

Beräknat

5 000

Anslaget disponeras för utgifter för förluster i

samband med lånegarantier som har lämnats

enligt förordningen (1981:717) om statlig garanti

för utvinning m.m. av olja, naturgas eller kol och

förordningen (1988:805) om statligt stöd ur

Energiteknikfonden, m.m. Anslaget har t.o.m. år

1995/96 även disponerats för utgifter för

förluster i samband med lånegarantier som har

lämnats enligt förordningen (1983:1107) om

statligt stöd för att ersätta olja m.m.

Ställda garantier enligt förordningen om

statlig garanti för utvinning m.m. av olja,

naturgas eller kol har avvecklats successivt och

avser numera enbart verksamhet inom

naturgasområdet. Dessa garantier är bundna

genom avtal (prop. 1987/88:72, bet.

1987/88:NU16, rskr. 1987/88:120).

Garantiramen uppgår till 1 000 miljoner kronor

(prop. 1991/92:100 bil. 13, bet. 1991/92:NU25,

rskr. 1991/92:271). Den 31 december 1997

uppgick summan av utestående garantier till ca

116 miljoner kronor. Någon avgift för garantin

tas inte ut. Motsvarande belopp belastar i stället

anslaget.

Under budgetåret 1999 har inga infrianden

gjorts under anslaget. Inga återvinningar och

inga avgifter har inbetalats för garantier

hänförliga till förordningen (1981:717) om

statlig garanti för utvinning av olja, naturgas eller

kol.

Regeringens överväganden

Beräknade förluster uppgår till 5 miljoner kronor

för vart och ett av åren 2001, 2002 och 2003.

5.8.9 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion

Tabell 5.19 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

-

Anslags-

sparande

-

2000

Anslag

250 000

Utgifts-

prognos

200 000

2001

Förslag

210 000

2002

Beräknat

210 000

2003

Beräknat

0

Anslaget disponeras av Energimyndigheten för

bidrag till småskalig elproduktion. Stödet

utbetalas med 9 öre/kWh el som under perioden

1 november 1999 till 1 januari 2001 produceras i

elproduktionsanläggningar med en effekt om

högst 1 500 kW. Stödet godkändes i juni 2000 av

Europeiska kommissionen. De villkor som gäller

för stödet regleras i förordningen om stöd till

småskalig elproduktion (2000:614) som trädde i

kraft den 15 juli 2000.

Regeringens överväganden

Leveranskoncessionssystemets upphörande

innebar att det ekonomiska stöd som ägare av

småskaliga produktionsanläggningar erhöll

genom leveranskoncessionärernas

mottagningsplikt togs bort. Med anledning av

regeringens förslag i budgetpropositionen för

2000 (prop. 1999/2000:1 utg. omr. 21, bet.

1999/2000:NU3, rskr. 1999/2000:115) beslutade

riksdagen att under en övergångsperiod från den

1 november 1999 till utgången av 2000 införa ett

tillfälligt stöd till småskalig elproduktion. I

regeringens proposition om ekonomiska

förutsättningar för elproduktion från förnybara

energikällor (prop. 1999/2000:134) föreslås att

det nuvarande tillfälliga stödet till småskalig

elproduktion förlängs till utgången av 2002.

Regeringen föreslår också att stödnivån på 9 öre

per kWh behålls under hela perioden.

Resultatinformation

Statens energimyndighet har utfärdat föreskrifter

om formerna för redovisning och utbetalning

m.m. av stöd till småskalig elproduktion.

Myndigheten fattar sedan den 1 september 2000

beslut om utbetalning av stödet. Utbetalning av

stödet kommer att ske i efterskott och

kvartalsvis. I den första omgången fattas beslut

om utbetalning av stöd för elproduktion under

perioden 1 november 1999 30 juni 2000. Efter

september kommer beslut fattas om stöd för

kvartalet 1 juli 30 september och efter

december kommer beslut att fattas om stöd för

kvartalet 1 oktober 31 december 2000.

Slutsatser

Regeringen föreslår att anslaget förlängs t.o.m.

utgången av 2002. Regeringen föreslår att

anslaget skall finansieras genom att 150 miljoner

kronor förs bort från den beräknade ramen för

anslaget 35:2 Bidrag för att minska elanvändning

för vart och ett av åren 2001 och 2002 och att

60 miljoner kronor förs bort från den beräknade

ramen för anslaget 35:3 Bidrag till investeringar i

elproduktion från förnybara energikällor för vart

och ett av åren 2001 och 2002. Dessa

indragningar skapar tillsammans ett utrymme

inom utgiftsområde 21 Energi på 210 miljoner

kronor för anslaget 35:10 Skydd för småskalig

elproduktion under vart och ett av åren 2001 och

2002.

5.8.10 35:11 Ersättning för vissa

kostnader vid avveckling av en

reaktor i Barsebäcksverket

Tabell 5.20 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

-

1

Anslags-

sparande

-

2000

Anslag

430 000

1

Utgifts-

prognos

430 000

2001

Förslag

337 000

2002

Beräknat

342 171

2

2003

Beräknat

337 757

3

1 Varav 430 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 336 000 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 325 000 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget B10 anvisades på tilläggsbudget för

2000 i samband med 2000 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1999/2000:100, bet.

1999/2000:FiU27, rskr. 1999/2000:262). Från

och med 2001 har anslaget beteckningen 35:11.

Anslaget skall användas för ersättning till

Barsebäcks Kraft AB (BKAB) för de särskilda

kostnader som uppstår vid singeldrift i

Barsebäcksverket, till följd av avställningen av

den första reaktorn i verket. Vidare skall anslaget

användas för att utbetala ersättning till BKAB för

merkostnader för avställnings- och servicedrift

för den avställda reaktorn. Ersättningen skall

utbetalas månadsvis i efterskott och de angivna

beloppen skall uppräknas med nettoprisindex.

De första utbetalningarna blir aktuella i

anslutning till tillträdesdagen, som kan infalla

tidigast en månad efter det slutliga godkännandet

av avtalet.

Regeringen beslutade den 5 februari 1998 med

stöd av lagen om kärnkraftens avveckling, att

rätten enligt regeringens beslut den 6 februari

1970 och den 17 oktober 1985 att driva

kärnkraftsreaktorn Barsebäck 1 för att utvinna

kärnenergi skulle upphöra vid utgången av juni år

1998. Regeringen förordnade f.d.

generaldirektören Kaj Janérus att företräda

staten i förhandlingar med Barsebäcksverkets

ägare Sydkraft AB om avvecklingen av

kärnkraftsanläggningen.

Regeringsrätten beslutade den 14 maj 1998 om

inhibition av regeringens beslut om stängning av

Barsebäck 1 före den 1 juli 1998. Den 16 juni

1999 meddelade regeringsrätten att regeringens

beslut skall stå fast. Emellertid skulle rätten att

driva kärnkraftsreaktorn Barsebäck 1 inte

upphöra förrän vid utgången av november 1999.

Den 30 november 1999 slöts ett förslag till

ramavtal om förtida avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket mellan staten, Sydkraft AB och

Vattenfall AB. I samband med att förslaget till

avtal slöts, ställdes Barsebäck 1 av. Riksdagen har

godkänt de åtaganden som följer av avtalet

(prop. 1999/2000:63, bet. 1999/2000:NU11,

rskr. 1999/2000:200)

Av avtalet framgår att Sydkraft AB har rätt till

ersättning i form av pengar för vissa kostnader

som uppstår till följd av avställningen av

Barsebäck 1. Det rör sig om särskilda kostnader

som uppstår till följd av att enbart en av

kraftverkets reaktorer får drivas för utvinning av

kärnenergi, s.k. singeldrift samt om kostnader

för avställnings- och servicedrift av Barsebäck 1.

Åtgärder för el- och värmeförsörjning i

Sydsverige

Anslaget B 9 Åtgärder för el- och

värmeförsörjning i Sydsverige, som var uppfört

på statsbudgeten under 1998 och 1999,

disponeras för åtgärder som stärker el- och

värmeförsörjningen i Sydsverige. Från och med

2000 förs anslaget inte längre upp på

statsbudgeten.

Regeringen beslutade den 26 juni 1997 att

inrätta en delegation med uppgift att utveckla el-

och värmeförsörjningen i Sydsverige (DESS).

Delegationen skulle ursprungligen redovisa sitt

arbete till regeringen senast den 1 oktober 1999.

Regeringen beslutade den 18 februari 1999 om

förlängd tid för redovisning av delegationens

uppdrag.

Förordningen (1999:213) om statligt stöd till

energiförsörjningen i Sydsverige trädde i kraft

den 15 maj 1999.

Regeringen beslutade den 11 november 1999

förordning om ändring i förordningen (1999:62)

med instruktion för Delegationen för

Energiförsörjning i Sydsverige. Ändringen

innebär att delegationen senast den 31 mars 2000

i en särskild redovisning skall bedöma

utvecklingen när det gäller el- och

värmeförsörjningen i Sydsverige och att

verksamheten skall slutredovisas senast den 31

december 2000.

Delegationen har i en skrivelse den 30 juni

2000 anhållit om att delegationens mandattid

utsträcks till i första hand den 31 december 2002

och att slutrapporten får senareläggas till nämnda

datum.

Regeringens överväganden

Riksdagen godkände 1997 (prop. 1996/97:84,

bet. 1996/97:NU12, rskr. 1996/97:272)

utformningen av ett flerårigt program för ett

ekologiskt och ekonomiskt uthålligt

energisystem. I programmet ingår stöd för

åtgärder för att utveckla energiförsörjningen i

Sydsverige. Regeringen har för detta ändamål

tillkallat en delegation. Riksdagen godkände

hösten 1997 (prop. 1997/98:1,

utg.omr. 21, bet. 1997/98: NU2, rskr.

1997/98:133) ekonomiska ramar för anslaget om

sammantaget 400 miljoner kronor för perioden

1998 1999.

Enligt regeringsbeslut den 26 juni 1997 har

Delegationen för Energiförsörjning i Sydsverige

till uppgift att initiera åtgärder som stärker

regionens el och värmeförsörjning. Åtgärderna

bör kunna gälla såväl energihushållning och

minskad elanvändning som utbyggnad av el och

värmeproduktion. Delegationen skall bidra med

planerings och projekteringsstöd och utreda

behovet av investeringar i infrastruktur.

Effektivare energianvändning och en ökad

användning av förnybara energislag är angelägna

mål liksom ett bättre utnyttjande av det

befintliga naturgasnätet.

Resultatinformation

Statens energimyndighet disponerar anslaget för

Delegationens för Energiförsörjning i Sydsverige

räkning. Enligt Energimyndighetens årsrapport

har 40 miljoner kronor utbetalats till

delegationen under 1999. Under det första

halvåret 2000 har enligt Energimyndighetens

delårsrapport 20,6 miljoner kronor betalats ut.

Totalt har prognostiserats utbetalningar

uppgående till 70 miljoner kronor innevarande

budgetår.

Delegationen för Energiförsörjning i

Sydsverige har överlämnat redogörelser för

verksamheten under första och andra halvåret

1999 samt för första halvåret 2000. Under 1999

inkom till delegationen 67 ansökningar om

ekonomiskt stöd. Under första halvåret 2000

inkom ytterligare 111 ansökningar om

ekonomiskt stöd. Vid halvårsskiftet var totalt

143 ansökningar föremål för någon form av

åtgärd.

Delegationen har den 31 mars 2000

överlämnat sin särskilda rapport om

utvecklingen av el- och värmeförsörjningen i

Sydsverige, Energirapport Sydsverige. I

rapporten redovisas dels delegationens arbete

med att stärka el- och värmeförsörjningen på

kort sikt, dels arbetet med att stödja utveckling

av ny energiteknik. Redovisningen sammanfattas

nedan.

Tabell 5.21 Stöd till projekt i Sydsverige

Projekt för att stärka el- och

värmeförsörjningen på kort sikt

Antal

projekt

Beviljat stöd-

belopp

(Miljoner

kronor)

Effektivare energianvändning

7

23,4

Konvertering från el

10

39,8

Tillförsel av el

11

76,3

Summa

28

139,5

Projekt för att stärka utveckling av

ny energiteknik

Ny energianvändningsteknik

9

7,1

Ny energitillförselteknik

13

61,0

Planerings- och projekteringsstöd

12

10,9

Summa

34

79,0

Summa alla projekt

62

218,5

Således har delegationen per den 31 mars 2000

beslutat om stöd till 62 olika projekt till ett

sammantaget belopp av 218,5 miljoner kronor.

Vid halvårsskiftet hade denna siffra stigit till ca

230 miljoner kronor.

Slutsatser

Förordningen om statligt stöd till

energiförsörjningen i Sydsverige trädde inte i

kraft förrän den 15 maj 1999, vilket har försvårat

delegationens verksamhet. Före detta datum

kunde endast principbeslut om stöd fattas av

delegationen. Efter det att förordningen trätt i

kraft har principbesluten effektuerats i form av

konkreta beslut om stöd från delegationen.

Utbetalade medel uppgick vid utgången av 1999

till knappt 40 miljoner kronor. Anledningen till

att mer pengar inte har kunnat betalas ut är dels

att projekten blivit fördröjda på grund av att

stödförordningen trädde i kraft så sent, dels de

utgiftsbegränsningar som gällt för delegationens

verksamhet under 1999. Begränsning av

utgifterna gäller även under 2000.

Regeringen har beslutat att delegationens

verksamhet i dess nuvarande form skall få

fortsätta till och med utgången av år 2000.

Därefter kan uppföljnings- och

avslutningsarbeten bli aktuella. Delegationens

framställan om förlängd mandattid bereds för

närvarande i Regeringskansliet.

6 Vissa övriga frågor

6.1 Omfattning

I detta avsnitt redogörs för vissa frågor med

anknytning till delområdet Politik för ett

uthålligt energisystem, vilka emellertid inte

belastar statsbudgetens utgiftssida och därför

redovisas i särskild ordning.

6.2 Skattefriheten för

vindkraftsproducerad elektrisk

kraft

Regeringens bedömning: Skattefriheten för

vindkraftsproducerad elektrisk kraft skall gälla

till utgången av 2002.

Skälen för regeringens bedömning: Den s.k.

miljöbonusen infördes den 1 juli 1994 på initiativ

av riksdagen (bet. 1993/94:SkU34). Införandet

innebar att bestämmelserna i lagen (1994:1776)

om skatt på energi (LSE) kompletterades med

bestämmelser om att avdrag får göras i

deklarationen avseende vindkraftsproducerad

elkraft av den som är skyldig att betala

energiskatt för elektrisk kraft (11 kap. 10 § fjärde

stycket). För avdraget tillämpas den skattesats

som gäller för hushållsförbrukning i södra

Sverige (11kap., 3 § första stycket 4), f.n. 16,2

öre/kWh. Avdragets storlek är således

oberoende av vilken skattesats som tillämpats vid

leveransen av den vindkraftsproducerade kraften,

dvs. det finns ingen direkt koppling mellan den

skatt som faktiskt skulle ha betalats för en

elleverans och det belopp med vilket avdrag får

göras i deklarationen.

Skattelagstiftningen innehåller inte några

regler om i vilken utsträckning miljöbonusen

skall föras vidare till producenten. Riksdagen

förutsatte dock vid sin behandling av reglerna att

så skulle ske och uttalade att miljöbonusen utgår

utöver det pris som följer av reglerna i övrigt. På

dagens fria elmarknad utgör miljöbonusen

självklart ett viktigt element vid

elhandelsföretagens värdering av den

vindkraftsproducerade kraften och enligt vad

regeringen har erfarit innehåller avtalen mellan

producent och köpare vanligtvis en särskild

bestämmelse om överföring av miljöbonusen till

producenten.

Den 26 oktober 1999 beslutade Europeiska

kommissionen att miljöbonusen är förenlig med

EG-fördraget (statsstödsärende NN143:96, dnr.

EUN96/1788). Enligt kommissionens praxis bör

driftsstöd för elproduktion från förnybara

energikällor vara tillfälligt. Vid utgången av år

2000 kommer miljöbonusen att ha gällt under

sex och ett halvt år. I samband med ärendets

behandling har regeringen hänvisat till den

pågående översynen av de stödformer som nu

tillämpas för förnybar elproduktion och att ett

nytt skyddssystem beräknas träda i kraft den 1

januari 2001. Regeringen har därvid förbundit sig

att i samband med införandet av det nya

skyddssystemet avskaffa miljöbonusen i dess

nuvarande form eller att under 2000 göra en

förnyad anmälan av miljöbonusen till Europeiska

kommissionen.

I regeringens proposition om Ekonomiska

förutsättningar för elproduktion från förnybara

energikällor (prop. 1999/2000:134) föreslås att

ett marknadsbaserat stödsystem för förnybar

elproduktion införs från och med 2003.

Miljöbonusen utgör i dag ca 40 procent av

vindkraftproducenternas intäkter och är

nödvändig för vindkraftens överlevnad. För att

uppfylla riksdagens riktlinjer för energipolitiken

bör miljöbonusen därför behållas under åren

2001 och 2002, tills det nya systemet införs. En

förutsättning för detta är dock att

kommissionen, vid en förnyad prövning, finner

stödet förenligt med EG-fördraget.

6.3 Biobränslenas konkurrenskraft

vid fjärrvärmeleveranser till

industrin

Regeringens bedömning: Något förslag om stöd

till biobränslen för fjärrvärmeleveranser till

industrin läggs inte fram.

Bakgrund

Regeringen har givit Statens energimyndighet i

uppdrag att utreda frågan om biobränslenas

konkurrenskraft vid fjärrvärmeleveranser till

industrin. I sin rapport föreslår

Energimyndigheten att ett stöd inrättas till

biobränslegenererad värme som levereras till

industrin. Rapporten har remissbehandlats.

Energiskattereformen 1993 innebar att för

industrin slopades den allmänna energiskatten på

bränslen och el och koldioxidskatten reducerades

vid bränsleförbrukning inom denna sektor till

25 procent av den generella nivån. Numera

uppgår koldioxidskattenivån för industrin till

50 procent av den generella nivån. De skillnader i

energibeskattningen mellan industrin och

värmesektorn, som uppkom till följd av

reformen, ledde till behov av särskilda regler för

fjärrvärmeleveranser till industrin. För att den

lägre skattenivå som gällde för industrins

bränsleanvändning inte skulle leda till att

värmeverkens konkurrensvillkor försämrades

infördes regler som innebar att den lägre

industriskattenivån även gällde vid verkens

leverans av värme till industrin. I syfte att söka

uppnå en ytterligare ökning av utrymmet för

användning av skattefria biobränslen i

värmeverken infördes den 1 juli 1994 den s.k.

nioöringen, som innebar att fjärrvärmeföretag

fick en kompensation på nio öre per kWh

levererad värme, oavsett om skatte

pliktiga eller skattefria bränslen hade använts vid

värmeproduktionen. Systemet kom dock att

utnyttjas på ett sätt som inte var avsett, bl.a.

genom att värmeproduktionen bröts ut från

tillverkningsföretagen och lades i särskilda bolag.

Kostnaderna för bidragen ökade mycket snabbt

och den 1 september 1996 avskaffades

nioöringen och de gamla reglerna återinfördes.

Skatteutskottet uttalade därvid att behovet av

bibehållna konkurrensförutsättningar borde

tillgodoses genom ett särskilt stöd (prop.

1995/96:198, bet. 1995/96:SkU31 rskr.

1995/96:305). Frågan har också behandlats av

riksdagen vid senare tillfällen med anledning av

motionsyrkanden. (1996/97:SkU16, rskr.

1996/97:156 och 1997/98:SkU18, rskr.

1997/98:155). När Skatteutskottet senast

behandlade frågan med anledning av ett

motionsyrkande (bet. 1998/99:SkU13, rskr.

1998/99:146) framfördes dock av utskottet att

man delade uppfattningen inom

Regeringskansliet att ett ställningstagande till

frågan hur konkurrensproblemen för

biobränslena skall lösas och vad som möjligen

bör komma i stället för den slopade

värmekompensationen (nioöringen) bör anstå

till dess att den pågående översynen av

energiskatterna har avslutats.

Nioöringsproblematiken kan delas upp i tre

delproblem:

- konkurrensförhållandet mellan bio-

bränslen och fossila bränslen i befintliga

anläggningar,

- lönsamheten för investeringar i nya

biobränsleeldade anläggningar för fjärr-

värmeleveranser till industrin och

- den ekonomiska situationen för vissa

fjärrvärmeföretag.

Det tredje delproblemet hänger samman med att

det efter sänkningen av industrins energiskatter

inte är möjligt för fjärrvärmeföretagen att ta ut

lika höga priser vid försäljning av värme till

industrikunder som före reformen. När

nioöringen togs bort fick därför några företag

med hög andel industrikunder och

biobränslebaserad värmeproduktion svårigheter

att täcka sina kostnader, beroende på

biobränsleanläggningarnas höga

kapitalkostnader. I dagsläget är detta problem

mindre, eftersom det värmepris som kan tas ut

av industrikunderna har ökat p.g.a. höjda

oljepriser.

Energimyndighetens förslag

Energimyndigheten föreslår att ett stöd

konstrueras som ett driftsbidrag, dvs. med ett

bestämt belopp för varje kWh

biobränslegenererad värme som levereras till

industrin. När värme levereras till företag som

har egen produktion av biobränslen minskar den

stödberättigade värmemängden med

energiinnehållet i den mängd biobränslen

företagen avyttrar. Kostnaden för stödet

beräknas till ca 25 miljoner kronor årligen för

varje öre per kWh värme som stödet uppgår till.

Vid exempelvis den gamla stödnivån på nio öre

skulle kostnaden således bli 225 miljoner kronor

per år. Stödet föreslås finansieras genom en

omfördelning inom sektorn, innebärande ett

ökat skatteuttag på fossila bränslen.

Vidare föreslår Energimyndigheten att

behovet av att stimulera till investeringar i nya

biobränslebaserade fjärrvärmeanläggningar, där

industrier utgör en del av den tilltänkta

kundkretsen, tills vidare täcks genom

utnyttjande av stödet till de lokala

investeringsprogrammen. Det finns enligt

Energimyndigheten vid nuvarande förhållanden

därför inte tillräckliga skäl att skapa en särskild

stödordning för detta slag av investeringar.

Energimyndighetens genomgång av befintliga

former av företagsstöd visar att det inte finns

någon stödform som direkt kan tillämpas på de

problem som kvarstår i vissa företag efter

energiskatteomläggningen 1993. Möjligheterna

att inrätta ett särskilt företagsstöd för att lösa

dessa problem bedöms som mycket små.

Energimyndigheten anser att det föreslagna

systemet med driftsbidrag skulle kunna utvecklas

till att i någon utsträckning kompensera för de

underskott som tidigare genererats i företagen.

Förslagen i sina detaljer skall, enligt

Energimyndigheten, ses som en temporär

lösning i avvaktan på resultaten av den större

översyn av energiskattesystemet som pågår inom

Regeringskansliet. Förslagens huvudsakliga

utformning avses dock vara långsiktig.

Remissinstanserna: Rapporten har tillställts 16

remissinstanser. Yttrande har avgetts av

Ekonomistyrningsverket, Riksrevisionsverket

(RRV), Riksskatteverket (RSV),

Naturvårdsverket, Konkurrensverket, Svenska

Kommunförbundet, Industriförbundet,

Lantbrukarnas Riksförbund (LRF),

Kraftverksföreningen, Fjärrvärmeföreningen,

Svenska Bioenergiföreningen (SVEBIO),

Svenljunga Energi AB och Svenska

Gasföreningen.

Många remissinstanser (Svenska

Kommunförbundet, LRF, Kraftverksföreningen,

Fjärrvärmeföreningen, SVEBIO, Svenljunga

Energi AB, Svenska Gasföreningen) påtalar

behovet av ett nytt energiskattesystem som en

långsiktig lösning på problemet. Som en

temporär lösning förordar vissa remissinstanser

(Svenska Kommunförbundet, LRF,

Fjärrvärmeföreningen, SVEBIO, Svenljunga

Energi AB) ett stöd, dock i de flesta fall med en

annan utformning än Energimyndighetens

förslag. Kraftverksföreningen påpekar att det

finns ett övergångsbehov av speciallösning för

särskilt drabbade företag. Svenska Gasföreningen

är tveksam till stödet. Industriförbundet anser

att ett stöd inte bör införas. Naturvårdsverket

anser att en förstärkning av biobränslenas

konkurrenskraft vid leveranser till industrin är

önskvärd, men att det är bättre att höja skatterna

för industrin. Ekonomistyrningsverket påpekar

att avvägningen mellan olika miljömål är en

politisk fråga och har inga invändningar mot

utredningens förslag under förutsättning att ett

stöd skall lämnas. Verket efterlyser en analys av

måluppfyllelse och kostnader. Riksskatteverket

anser att förslaget innebär att avsevärda

hanteringsproblem för berörda

värmeproducenter och myndigheter kommer att

uppstå och att ett stödsystem bör hanteras

utanför skattesystemet. Riksrevisionsverket

påpekar att riksdagens uttalanden inte kan utgöra

motiv för en stödmodell som kompenserar

företagen för underskott som generats efter det

att regeländringar genomförts som försämrat

företagens förutsättningar. Konkurrensverket

har inga avgörande invändningar mot förslaget

mot bakgrund av målen i det energipolitiska

programmet. Verket instämmer i

Energimyndighetens bedömning att en ny

särskild stödform för vissa

fjärrvärmeanläggningar får anses sakna möjlighet

att godtas enligt EU:s statsstödsregler och därför

inte bör inrättas.

Regeringens överväganden

Vad gäller förhållandena i befintliga anläggningar

framgår av Energimyndighetens beräkningar att

de rörliga produktionskostnaderna per kWh

värme är lägre i biobränsleeldade än i oljeeldade

anläggningar vid leveranser till industrin vid de

energipriser som rådde 1998. Oljepriserna var

detta år extremt låga. I dag är priset på råolja mer

än dubbelt så högt som 1998. Regeringen finner

därför att det inte föreligger något problem med

biobränslenas konkurrenskraft i befintliga

anläggningar vid fjärrvärmeleveranser till

industrin med nuvarande koldioxidskatt på 50

procent av den allmänna nivån. Detta gäller även

om oljepriserna faller tillbaka till en lägre nivå.

Ett driftsbidrag för att stärka biobränslenas

konkurrenskraft i befintliga anläggningar är

därför enligt regeringens mening inte motiverat.

Beträffande frågan om lönsamheten för

investeringar i nya biobränslebaserade

anläggningar för att öka värmeleveranserna till

industrin eller för att ersätta fosileldade

fjärrvärmeanläggningar som används för sådan

produktion anser regeringen att det inte är

ändamålsenligt att stimulera investeringar via ett

driftsbidrag. Aktörerna kan knappast uppleva ett

sådant system som en tillräckligt stabil och

långsiktig grund för ett investeringsbeslut, inte

minst med tanke på de krav på degressivitet och

tidsbegränsning som ställs på stödet utifrån EU:s

statsstödsregler. En diskussion om ett eventuellt

stöd till investeringar i biobränslebaserade

anläggningar för fjärrvärme

leveranser till industrin, utöver vad som täcks av

stödet till de lokala investeringsprogrammen, bör

sättas in i ett större energi- och klimatpolitiskt

sammanhang och kostnaderna för och effekterna

av ett sådant stöd bör vägas mot andra åtgärder

för att stimulera användningen av förnybara

energikällor. Det bör också påpekas att det redan

finns ett investeringsstöd till biobränslebaserade

kraftvärmeanläggningar.

Sammanfattningsvis finner regeringen att ett

bidrag till biobränslen för fjärrvärmeleveranser

till industrin inte är motiverat. Omständigheten

att vissa företag har lönsamhetsproblem utgör

inget skäl för staten att införa ett generellt.

Regeringen avser därför inte att lägga fram något

sådant förslag. Regeringen avser att följa

utvecklingen på området. Den mer generella

frågan om biobränslenas konkurrenskraft

hanteras inom ramen för diskussionerna om

energiskattesystemets utformning. Arbete pågår

också med att ta fram nya styrmedel för att

främja förnybara energikällor, såsom

certifikatshandel med el från förnybara

energikällor och handel med utsläppsrätter

Bilaga 1

Nya anslagsbenämningar

Bilaga 1

Nya anslagsbenämningar

Innehållsförteckning

Nya anslagsbenämningar 74

Tabellförteckning

Tabell 1.1 Anslagsbenämningar 2000 och 2001 74

Nya anslagsbenämningar

Av tabellen nedan framgår benämningen på anslagen åren 2000 och 2001. Syftet med

 tabellen är att

underlätta övergången till dom nya benämningar som följer av att politikområden

införts.

Tabell 1.1 Anslagsbenämningar 2000 och 2001

Benämning

2000

Benämning

2001

Anslagets namn

A1

35:1

Statens energimyndighet:

Förvaltningskostnader

B1

35:2

Bidrag för att minska elanvändning

B2

35:3

Bidrag till investeringar i elproduktion

från förnybara energikällor

B3

35:4

Åtgärder för effektivare

energianvändning

B4

35:5

Energiforskning

B5

35:6

Energiteknikstöd

B6

35:7

Introduktion av ny energiteknik

B7

35:8

Energipolitiskt motiverade

internationella klimatinsatser

B8

35:9

Täckande av förluster i anledning av

statliga garantier inom energiområdet

B9

35:10

Skydd för småskalig elproduktion

B10

35:11

Ersättning för vissa kostnader vid

avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

2

9

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

10

11

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

32

33

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

42

41

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

64

65

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

70

71

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 21

74

73