Arbetsliv 14

PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Förslag till statsbudget för 2003 Förslag till riksdagsbeslut Innehållsförteckning

1

Förslag till riksdagsbeslut.......................................................................................

9

2

Arbetsliv ................................................................................................................

11

2.1

Omfattning............................................................................................

11

2.2

Utgiftsutvecklingen...............................................................................

11

3

Arbetslivspolitik ...................................................................................................

13

3.1

Omfattning............................................................................................

13

3.2

Utgiftsutveckling...................................................................................

13

3.3

Mål..........................................................................................................

14

3.3.1

Mål för politikområde Arbetsliv...........................................................

14

3.3.2

Mål för verksamhetsområdena under politikområdet.........................

14

3.3.3

Resultatindikatorer................................................................................

14

3.4

Politikens inriktning .............................................................................

14

3.5

Insatser...................................................................................................

16

3.5.1

Insatser inom politikområdet...............................................................

16

3.5.2

Insatser utanför politikområdet ...........................................................

18

3.6

Resultatbedömning ...............................................................................

18

3.6.1

Resultat ..................................................................................................

18

3.6.2

Analys och slutsatser.............................................................................

20

3.7

Revisionens iakttagelser........................................................................

22

4

Verksamhetsområde Arbetsmiljö.........................................................................

23

4.1

Omfattning............................................................................................

23

4.2

Mål och resultatindikatorer ..................................................................

23

4.2.1

Mål..........................................................................................................

23

4.2.2

Resultatindikatorer................................................................................

23

4.3

Politikens inriktning .............................................................................

24

4.4

Insatser...................................................................................................

24

4.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet .....................................................

24

4.5

Resultatbedömning ...............................................................................

25

4.5.1

Resultat ..................................................................................................

25

4.5.2

Analys och slutsatser.............................................................................

27

5

Verksamhetsområde Kunskap och kompetens ...................................................

28

5.1

Omfattning............................................................................................

28

5.2

Mål..........................................................................................................

28

3 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

5.3

Politikens inriktning.............................................................................

28

5.4

Insatser ..................................................................................................

29

5.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet.....................................................

29

5.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet .................................................

30

5.5

Resultatbedömning...............................................................................

30

5.5.1

Resultat..................................................................................................

30

5.5.2

Analys och slutsatser ............................................................................

32

6

Verksamhetsområde Arbetsrätt...........................................................................

33

6.1

Omfattning............................................................................................

33

6.2

Mål .........................................................................................................

33

6.3

Politikens inriktning.............................................................................

33

6.4

Insatser ..................................................................................................

33

6.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet.....................................................

33

6.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet .................................................

33

6.5

Resultatbedömning...............................................................................

33

6.5.1

Resultat..................................................................................................

33

6.5.2

Analys och slutsatser ............................................................................

34

7

Verksamhetsområde 

Icke-diskriminering...........................................................

35

7.1

Omfattning............................................................................................

35

7.2

Mål .........................................................................................................

35

7.3

Politikens inriktning.............................................................................

35

7.4

Insatser ..................................................................................................

35

7.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet.....................................................

35

7.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet .................................................

36

7.5

Resultatbedömning...............................................................................

36

7.5.1

Resultat..................................................................................................

36

7.5.2

Analys och slutsatser ............................................................................

37

8

Verksamhetsområde Medling och lönebildning .................................................

39

8.1

Omfattning............................................................................................

39

8.2

Mål .........................................................................................................

39

8.3

Politikens inriktning.............................................................................

39

8.4

Insatser ..................................................................................................

39

8.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet.....................................................

39

8.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet .................................................

40

8.5

Resultatbedömning...............................................................................

40

8.5.1

Resultat..................................................................................................

40

8.5.2

Analys och slutsatser ............................................................................

40

9

Förslag inom arbetslivspolitiken .........................................................................

43

9.1

23:1 Arbetsmiljöverket.........................................................................

43

9.2

23:2 Arbetslivsinstitutet .......................................................................

45

9.3

23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m ...............................................

48

9.4

23:4 Arbetsdomstolen ..........................................................................

49

9.5

23:5 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar............................

49

9.6

23:6 Internationella arbetsorganisationen (ILO) ...............................

50

9.7

23:7 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell

läggning (HomO).................................................................................

50

9.8

23:8 Medlingsinstitutet.........................................................................

51

4

PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

10

Jämställdhetspolitik..............................................................................................

53

10.1

Omfattning............................................................................................

53

10.2

Utgiftsutveckling...................................................................................

53

10.3

Mål..........................................................................................................

53

10.4

Politikens inriktning .............................................................................

54

10.5

Insatser...................................................................................................

54

10.5.1

Insatser inom politikområdet...............................................................

54

10.5.2

Insatser utanför politikområdet ...........................................................

56

10.6

Resultatbedömning ...............................................................................

56

10.6.1

Resultat ..................................................................................................

57

10.6.2

Analys och slutsatser.............................................................................

58

10.7

Revisionens iakttagelser........................................................................

58

11

Förslag inom jämställdhetspolitiken ...................................................................

59

11.1

24:1 Jämställdhetsombudsmannen.......................................................

59

11.2

24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder.....................................................

59

5 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Tabellförteckning

Anslagsbelopp 

.....................................................................................................................

9

2.1

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet ..............................................................

11

2.2

Härledning av ramnivå 

2003-2004,

 Utgiftsområde 14 Arbetsliv...........................

12

3.1

Utgiftsutveckling för politikområdet......................................................................

13

3.2

Anställningsrelation 1991 respektive 2001..............................................................

18

3.3

Anmälda arbetssjukdomar per 1 000 förvärvsarbetande 

1994-2000......................

18

3.4

Andel arbetstagare som upplever olika tecken på uttröttning vid

arbetsdagens slut ..................................................................................................

18

3.5

Andel arbetstagare med ryggsmärtor ......................................................................

19

3.6

Tillgång och kontakt med företagshälsovården......................................................

20

4.1

Statistik om arbetsolyckor 1997 respektive 2000 ...................................................

25

5.1

Procentuell fördelning av projekt i samverkan med externa aktörer ....................

30

5.3

Vidareutbildning. Andel i procent av befolkningen 

(25-64

 år) som deltagit i

utbildning och träning de fyra senaste veckorna................................................

31

5.2

Fördelning på typ av utbildning ..............................................................................

31

Diagram 5.1 Procentuell fördelning avseende målgrupperna för utbildning..............

31

6.1

Målstatistik vid Arbetsdomstolen ...........................................................................

34

6.2

Genomströmningstider för mål i Arbetsdomstolen...............................................

34

7.1

HomO:s ärendestatistik...........................................................................................

36

8.1

Antal förlorade arbetsdagar på grund av konflikt 

1997-2001 ................................

40

8.2

Totala löneutvecklingen per timme inom näringslivet 

1997-2001.

 Procentuell

förändring från föregående år. .............................................................................

40

8.3

Löneutveckling för hela arbetsmarknaden 

1997-2001.

 Procentuell

förändring från föregående år. .............................................................................

40

9.1

Anslagsutveckling.....................................................................................................

43

9.2

Offentligrättslig verksamhet....................................................................................

43

9.3

Uppdragsverksamhet................................................................................................

43

9.4

Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för

23:1 Arbetsmiljöverket......................

44

9.5 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden

.............................................................

44

9.6

Anslagsutveckling.....................................................................................................

45

9.7

Uppdragsverksamhet................................................................................................

45

9.8

Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för

23:2 Arbetslivsinstitutet ....................

47

9.9 Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden...........................................................

47

9.10 Anslagsutveckling...................................................................................................

48

9.11 Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för 23:3 Särskilda utbildningsinsatser

m.m........................................................................................................................

48

9.12 Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden.........................................................

48

9.13 Anslagsutveckling...................................................................................................

49

9.14 Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för 23:4 Arbetsdomstolen ......................

49

9.15 Anslagsutveckling...................................................................................................

49

9.16 Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för 23:5 Statens nämnd för

arbetstagares uppfinningar...................................................................................

49

6

PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

9.17

Anslagsutveckling ...................................................................................................

50

9.18

Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för 23:6 Internationella

arbetsorganisationen (ILO).................................................................................

50

9.19

Anslagsutveckling ...................................................................................................

50

9.20

Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för 23:7 Ombudsmannen mot

diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) ......................................

51

9.21

Anslagsutveckling ...................................................................................................

51

9.22

Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för 23:8 Medlingsinstitutet .....................

51

10.1

Utgiftsutveckling inom politikområdet ................................................................

53

11.1

Anslagsutveckling ...................................................................................................

59

11.2

Härledning av anslagsnivån 

2003-2004,

 för

24:1 Jämställdhetsombudsmannen ......................................................................

59

11.3

Anslagsutveckling ...................................................................................................

59

11.4

Härledning av anslagsnivå 

2003-2004,

 för

24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder....................................................................

60

7 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Diagramförteckning

8.1 Antal medlingsärenden i riksavtalsförhandlingar 

1997-2001.................................

40

8 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att riksdagen

1.

bemyndigar regeringen att under 2003, i fråga om ramanslaget 23:1 

Arbetsmiljöverket , ingå ekonomiska förpliktelser som inklusive tidigare åtaganden medför utgifter på högst 18 550 000 kronor under året 2004 (avsnitt 9.1)

2.

bemyndigar regeringen att under 2003, i fråga om ramanslaget 23:2

Arbetslivsinstitutet , ingå ekonomiska förpliktelser som inklusive tidigare åtagandenmedför utgifter på högst 100 000 000 kronor under åren 2004 2005 (avsnitt 9.2)

3.

bemyndigar regeringen att under 2003, i fråga om ramanslaget 23:3 

Särskilda utbildningsinsatser m.m. , ingå ekonomiska förpliktelser som inklusive tidigare åtaganden medför utgifter på högst 34 200 000 kronor för 2004 (avsnitt 9.3)

4.

för budgetåret 2003 anvisar anslagen under utgiftsområde 14 

Arbetsliv enligt följande uppställning: Anslagsbelopp Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

23:1

Arbetsmiljöverket

ramanslag

650 578

23:2

Arbetslivsinstitutet

ramanslag

317 952

23:3

Särskilda utbildningsinsatser m.m.

ramanslag

46 000

23:4

Arbetsdomstolen

ramanslag

19 971

23:5 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

ramanslag

61

23:6

Internationella arbetsorganisationen (ILO)

ramanslag

26 681

23:7 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell lägg-

ning (HomO)

ramanslag

4 493

23:8

Medlingsinstitutet

ramanslag

46 891

24:1

Jämställdhetsombudsmannen

ramanslag

21 294

24:2

Särskilda jämställdhetsåtgärder

ramanslag

13 706

Summa

1 147 627

9 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 2 Arbetsliv

2.1

Omfattning

Utgiftsområde 14 Arbetsliv består av politikområdena arbetslivspolitik och jämställdhetspolitik.

2.2

Utgiftsutvecklingen

Utgifterna inom utgiftsområdet har minskat Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet Miljoner kronor Utfall 2001 kraftigt mellan 2001 och 2002. Utgifterna uppgick till 8,5 miljarder kronor för 2001. För 2002 beräknas utgifterna uppgå till 1,1 miljarder kronor. Den största anledningen till de minskade utgifterna beror på att politikområdet Effektiv statsförvaltning fördes över till utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning från och med budgetåret 2002 .

Anslag

Utgiftsprognos

Förslag anslag

Beräknat anslag

2002 1

2002

2003

2004

Arbetslivspolitik

1 008

1 019

1 027

1 113

1 035

Jämställdhetspolitik

39

33

40

35

35

Effektiv statsförvaltning

7 460

-

-

-

-

Totalt för utgiftsområde 14 Arbetsliv

8 507

1 052

1 067

1 148

1 070

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med 2002 års ekonomiska vårproposition och förslag till tilläggsbudget i denna proposition. 11 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Tabell 2.2 Härledning av ramnivå 2003-2004, Utgiftsområde 14 Arbetsliv Miljoner kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

1 047 542

1 047 542

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning

30 628

52 951

Beslut

94 326

-7 559

Övriga makroekonomiska

förutsättningar

0

0

Volymer

0

0

Överföring till/från andra

utgiftsområden

-30 855

-28 367

Övrigt

5 986

5 848

Ny ramnivå

1 147 627

1 070 414 Av tabell 2.2 framgår att omfattningen av beslut beräknas öka kraftigt mellan 2002 och 2003. Anledningen till ökningen beror på regeringens föreslagna satsning för att minska ohälsan i arbetslivet. I övrigt är förändringarna inom utgiftsområdet relativt måttliga mellan åren. 12 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 3 Arbetslivspolitik

3.1

Omfattning

Politikområdet omfattar verksamhetsområdena Arbetsmiljö, Kunskap och kompetens, Arbetsrätt, Icke-diskriminering samt Medling och lönebildning. Till politikområdet hör myndigheterna Arbetsmiljöverket (anslag 23:1), Arbetslivsinstitutet (anslagen 23:2 och 23:3),

3.2

Utgiftsutveckling

Arbetsdomstolen (anslag 23:4), Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar (anslag 23:5), Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (anslag 23:7) och Medlingsinstitutet (anslag 23:8). Därtill kommer anslaget Internationella arbetsorganisationen (anslag 23:6), där ILO-kommittén ingår. Myndigheternas verksamhet finns kort beskriven under avsnitt 9. Tabell 3.1 Utgiftsutveckling för politikområdet Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Utgiftsprognos

Förslag anslag

Beräknat anslag

2001

2002 1

2002

2003

2004

23:1 Arbetsmiljöverket

490,8

561,5

572,5

650,6

586,5

23:2 Arbetslivsinstitutet

340,1

319,2

314,0

318,0

302,9

23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m.

82,5

46,0

46,0

46,0

46,0

23:4 Arbetsdomstolen

19,7

19,0

19,9

20,0

20,4

23:5 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

0,0

0,1

0,0

0,1

0,1

23:6 Internationella arbetsorganisationen (ILO)

23,8

22,2

22,2

26,7

26,5

23:7 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av

sexuell läggning (HomO)

4,1

4,9

4,9

4,5

4,6

23:8 Medlingsinstitutet

46,8

46,1

47,4

46,9

48,0

Totalt för utgiftsområde Arbetsliv

1 007,8

1 019,0

1 026,9

1 112,7

1 035,0

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med 2002 års ekonomiska vårproposition och förslag till tilläggsbudget i denna proposition. 13 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Utgiftsutvecklingen 2001 2004 Den beräknade utgiftsprognosen för 2002 är endast något högre än utfallet för 2001 för politikområde Arbetsliv . Utgiftsutvecklingen beräknas dock stiga kraftigt mellan 2002 och 2003. Ökningen beror på regeringens omfattande satsning på ohälsan, vilket framgår under avsnitt 3.6.2. Utgifterna under 2004 beräknas återgå till en nivå som mer liknar 2001 och 2002 års nivåer. Större avvikelser mellan dels anvisat belopp 2001 och utfall 2001, dels anvisat belopp 2002 och beräknat utfall 2002. Utfallet för politikområdet uppgick till 1,0 miljarder kronor, vilket kan jämföras med totalt tilldelat anslagsbelopp om 1,1 miljarder kronor. Differensen mellan tilldelade medel och utfall beror på det anslagssparande som uppstod för Arbetsmiljöverket vid utgången av 2001 (se avsnitt 9.1). Prognoserna för 2002 uppgår till 1,0 miljarder kronor.

3.3

Mål

3.3.1

Mål för politikområde Arbetsliv

Regeringen föreslår att följande mål skall fortsätta gälla för politikområdet Arbetslivspolitik:Ett bra arbetsliv med väl fungerande arbets- villkor Arbetslivspolitiken skall inom ramen för målet bidra till tillväxt, sysselsättning och ett konkurrenskraftigt näringsliv.

3.3.2

Mål för verksamhetsområdena under politikområdet

De olika verksamhetsområdena och dess mål som bidrag till politikområdet är: Arbetsmiljö: En bra och utvecklande arbetsmiljö Kunskap och kompetens: En ökad kunskap om och i arbetslivet Arbetsrätt: En arbetsrätt som skapar trygghet, flexibilitet och delaktighet

Icke-diskriminering: Diskriminering i arbetslivet och i samhället i övrigt skall ej förekomma Medling och lönebildning: Arbetsfred och en lönebildning i samhällsekonomisk balans

3.3.3

Resultatindikatorer

Resultatindikatorer framgår under respektive verksamhetsområde.

3.4

Politikens inriktning

Ett bra arbetsliv med väl fungerande arbetsvillkor är ett grundläggande mål i regeringens politik. Det handlar framför allt om att ha ett helhetsperspektiv och att säkerställa en samverkan mellan de olika verksamhetsområdena inom arbetslivspolitiken. En av de viktigaste uppgifterna framöver är att åstadkomma ett hållbart arbetsliv som står i samklang med målet om en stabil och hög tillväxt. Globalisering samt snabb teknisk och ekonomisk utveckling skapar nya förutsättningar för näringsliv och arbetsmarknad. Till detta kommer en demografisk utveckling med en åldrande befolkning samt en ökande ohälsa, vilket bl.a. innebär en uppenbar risk att allt färre måste försörja allt fler. Utmaningen ligger i att förena individens rättigheter, trygghet och kompetensutveckling med den förnyelse och utvecklingskraft som krävs för hållbar ekonomisk tillväxt. En god och utvecklande arbetsmiljö, kunskap och kompetens i arbetslivet, en arbetsrätt som skapar trygghet, flexibilitet och delaktighet, mångfald, jämställdhet och icke-diskriminering samt arbetsfred och lönebildning i samhällsekonomisk balans ger tillsammans en god grund för tillväxt, sysselsättning och ett konkurrenskraftigt näringsliv. Grupper som står utanför arbetsmarknaden måste beredas tillträde och de som finns i arbetskraften får inte slitas ut. Människor måste uppmuntras att bidra med sin kunskap och erfarenhet så länge som möjligt. Utrymme för individens initiativ och företagsamhet måste skapas. Allt detta ställer stora krav på arbetets organisation, ledarskap 14 och möjlighet till individuell flexibilitet liksom kompetensutveckling. Resultatet måste bli ett arbetsliv där den enskilde individen känner trygghet, tillfredsställelse och behåller sin hälsa. Utvecklingen inom arbetslivet med den ökande sjukfrånvaron och de snabba omställningarna inom delar av näringslivet har visat på nödvändigheten av en kraftfull politik på dessa områden för att värna den enskildes hälsa och trygghet. Den negativa utvecklingen av ohälsan fortsätter och det finns för närvarande inga tecken på att utvecklingen vänder. Orsakssambanden är komplexa, varför de åtgärder som vidtas måste omfatta många olika områden. Förhållandena i arbetslivet är emellertid av avgörande betydelse. Mot bakgrund av den stora ökningen av sjukfrånvaron och särskilt de långa sjukskrivningarna påbörjade regeringen hösten 2001 ett långsiktigt arbete inom ramen för en strategi för hälsa i arbetslivet i form av ett 11-punktsprogram. Inriktningen är att sätta individen i centrum och att göra arbetsgivarens ansvar för ohälsan tydligare. Den negativa utgiftsutvecklingen inom ohälsoförsäkringarna skall hejdas och den framtida utgiftsutvecklingen vara långsiktigt samhällsekonomiskt stabil. Strategin bygger på insikten att det inte går att med några enskilda åtgärder komma till rätta med den komplexa problembilden bakom ohälsan i arbetslivet. Det krävs insatser på ett flertal olika områden, där arbetsvillkoren och förhållandena i arbetslivet i övrigt är centrala. Särskilt viktigt är att uppmärksamma kvinnors hälsa och arbetsvillkor. De pågående förändringar som det kunskapsbaserade och internationaliserade arbetslivet innebär kräver en arbetsrätt som kan möta dessa förändringar. Den måste även samtidigt möta kraven på trygghet och inflytande för de anställda inom ramen för en effektiv och flexibel arbetsmarknad samt bidra till ett gynnsamt företagsklimat. Sammantaget ska detta bidra till högre produktivitet och högre tillväxt. Vidare bör arbetstagarnas inflytande över arbetstiden stärkas. Arbetstidens längd och förläggning har stor betydelse för människors möjlighet att planera sin tid, för möjligheten att kombinera arbetslivet och livet i övrigt samt för arbetsgivarnas möjligheter att organisera och planera sin verksamhet. Inte minst är möjligheten att kunna påverka sin arbetstid viktig för människors välbefinnande. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Det arbetsrättsliga arbetet bör dessutom riktas in på att antalet former för tidsbegränsade anställningar skall minska. Det skall bli lättare att få en tillsvidareanställning. Chansen att få återanställning skall öka. Föräldraledigheten skall inte kunna missbrukas som uppsägningstid. Undantaget i turordningsreglerna skall tas bort. Även inom ramen för EU:s arbete bedriver regeringen en politik för att uppnå ett bra arbetsliv med väl fungerande arbetsvillkor. Sverige arbetar aktivt för att förstärka den sociala dimensionen inom EU. Den sociala agendan som antogs vid europeiska rådet i Nice är ett viktigt verktyg för att förstärka den sociala modellen. Vid europeiska rådets möte i Stockholm 2001 fastslogs att full sysselsättning inte bara handlar om en inriktning på fler arbeten, utan också på högre kvalitet i arbetet, vilket ligger i linje med det arbete som regeringen bedriver nationellt. Den europeiska sysselsättningsstrategin (Luxemburgprocessen) sjösattes med målet att skapa en sysselsättningsunion med social sammanhållning. Sysselsättningens kvalitet skall öka särskilt vad gäller arbetsvillkor, hälsa och säkerhet, lön, lika möjligheter, balans mellan flexibilitet och säkerhet. Det sker årliga uppföljningar av strategin, bl.a. med hjälp av indikatorer på olika politikområden. Europeiska rådet i Lissabon 2000 fastställde det strategiska målet att EU skall bli världens mest konkurrenskraftiga och dynamiska kunskapsbaserade ekonomi, med möjlighet till hållbar ekonomisk tillväxt med fler och bättre arbetstillfällen och en högre grad av social sammanhållning till 2010, den s.k Lissabonstrategin. Vid europeiska rådets möte i Barcelona 2002 fastslogs att målen för Lissabonstrategin kan nås endast genom en balanserad ansträngning såväl på den ekonomiska som på den sociala fronten. Det innebär för den sociala fronten bl.a. att arbetstagare i högre grad är delaktiga i förändringar som berör dem. Arbetsmarknadens parter uppmanades därför att hitta vägar att hantera omstrukturering av företag bättre genom dialog och en förebyggande strategi. De uppmanades också att förstärka de kvalitativa aspekterna på arbete, särskilt beträffande hälsa och säkerhet. Inom EU pågår ett arbete för att främja företagens sociala ansvarstagande både på europeisk och nationell nivå. Förslagen är baserade på OECD:s riktlinjer som i sin tur är 15 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 baserade på grundläggande ILO-konventioner. Företagens sociala ansvar är ett begrepp som innebär att företagen på frivillig grund utöver vad som är lagstadgat integrerar sociala och miljömässiga hänsyn i sin verksamhet och samverkar med anställda, aktieägare, investerare, underleverantörer m.fl., vilket i sin tur kan förväntas bidra till att öka företagens lönsamhet. Internationella arbetsorganisationens (ILO) Decent work agenda är, liksom under den föregående tvåårsperioden, organiserad efter fyra strategiska mål. Agendan skall främja och genomföra grundläggande principer och rättigheter i arbetslivet. Den skall öka möjligheter för såväl kvinnor som män att finna god sysselsättning och tryggad försörjning. Därtill skall den stödja ett mer omfattande och effektivt socialt trygghetssystem för alla samt främja ett trepartiskt samarbete och en social dialog. Europarådets reviderade sociala stadga ställer höga krav på arbetsrätten och arbetsmiljölagstiftningen. Stadgan skyddar bl.a. rätten till arbete, skäliga arbetsvillkor samt säkra och hälsosamma arbetsförhållanden. Vidare skyddas föreningsrätten och strejkrätten. Stadgan ger även skydd mot diskriminering och trakasserier i arbetslivet och ålägger staterna att möjliggöra för arbetstagare med föräldraansvar att kunna kombinera arbetsliv och familjeliv.

3.5

Insatser

3.5.1

Insatser inom politikområdet

Hälsan i arbetslivet Mot bakgrund av den stora ökningen av sjukfrånvaron och särskilt de långa sjukskrivningarna påbörjade regeringen hösten 2001 ett arbete med en strategi för hälsa i arbetslivet i form av ett 11- punktsprogram (prop. 2001/02:1). Arbetet sker i samarbete mellan Justitie-, Social-, Finans- och Näringsdepartementen. Programmet innehåller åtgärder inom tre huvudområden: åtgärder för bättre arbetsmiljö och tydligare arbetsgivaransvar, åtgärder för snabb återgång till arbete vid ohälsa samt forskning m.m. Följande kan redovisas för de punkter i programmet som närmast faller inom politikområdet Arbetsliv . Trepartssamtal Regeringen har inlett trepartssamtal med arbetsmarknadens parter för att skapa samsyn och samordna insatserna i strategin för att motverka ohälsa i arbetslivet. En avstämning har skett vid halvårsskiftet 2002. Arbete pågår för närvarande med att utforma en handlingsplan för att utveckla strategin och klargöra parternas åtaganden. Inom ramen för samtalen har regeringen vidare samrått med arbetsmarknadens parter om de åtgärder som regeringen avsett att vidta inom 11-punktsprogrammet.

Utveckling av arbetsmiljöarbetet Arbetsmiljöverket har fått i uppdrag att i samverkan med Arbetslivsinstitutet använda 10 miljoner kronor för att stärka metodutvecklingen inom företagshälsovården. Detta skall i första hand ske genom utbildningsinsatser. I december 2001 avlämnade Statskontoret - med anledning av regeringens uppdrag i mars 2001 - rapporten Utnyttja företagshälsovården bättre

(2001:29). Rapporten har remissbehandlats. En förstärkt utbildning för regionala skyddsombud genomförs under 2001 och 2002. För detta ändamål har det avsatts sammanlagt 20 miljoner kronor. Se vidare avsnitt 4.4.1. Ett uppdrag gavs i mars 2002 åt Arbetsmiljöverket att utreda hur arbetsmiljöcertifiering kan utnyttjas för att stärka arbetsmiljöarbetet. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast i december 2002. Se vidare avsnitt 4.5.2. Hälsobokslut En arbetsgrupp inom Regeringskansliet har tagit fram promemorian Obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron (Ds 2002:22). Arbetsgruppen föreslår att regeringen skall införa en skyldighet för statliga, kommunala och privata arbetsgivare att redovisa sjukfrånvaron. Förslaget har remissbehandlats. Efter granskning av Lagrådet lämnas proposition, i samband med budgetpropositionen för 2003, till riksdagen om obligatorisk redovisning av sjukfrånvaro (prop. 2002/03:6). Vidare beslutade regeringen i maj 2002 om medel till försöksverksamhet avseende hälsobokslut. 16 Försök att minska ohälsan inom den offentliga sektorn Regeringen beviljade i maj och juni 2002 anslagna medel på tillsammans 20 miljoner kronor till elva projekt avseende försöksverksamhet för att minska ohälsan inom den offentliga sektorn. Genom dessa beslut, tillsammans med de beslut om 50 miljoner kronor som fattades i december 2001, har samtliga medel som anvisats för denna försöksverksamhet fördelats till sammanlagt 19 projekt. Trygghet och delaktighet i arbetslivet Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över arbetstidslagen, semesterlagen och övrig ledighetslagstiftning (dir. 2000:97). Arbetsmarknadens parter har knutits till kommittén. Den 1 mars 2003 skall kommittén lämna sitt slutbetänkande. I juli 2000 gav regeringen Arbetslivsinstitutet i uppdrag att se över den arbetsrättsliga lagstiftningen i vissa hänseenden. Uppdraget skall redovisas senast den 31 oktober 2002. Uppdraget syftar till att se över den arbetsrättsliga lagstiftningen så att den uppfyller kraven på trygghet och inflytande för de anställda inom ramen för en flexibel och effektiv arbetsmarknad. Regeringen har även lämnat ett tilläggsuppdrag åt institutet om att överväga om det finns behov av att förstärka skyddet för de arbetstagare som väljer att utnyttja sin rätt till ledighet i samband med föräldraskap. En utredning som sett över behovet av lagstiftning och andra åtgärder för att stärka skyddet av den enskildes personliga integritet i arbetslivet har nyligen lämnat sitt betänkande (SOU 2002:18). Regeringen beslutade i september 2001 att tillsätta en arbetsgrupp, bestående av företrädare för Näringsdepartementet, arbetsmarknadens parter och branschföreträdare, med uppdrag att inventera de problem som kan vara förknippade med en anställning i ett bemanningsföretag. Uppdraget skall rapporteras senast i november 2002. I december 1997 antogs inom EU ett direktiv om ramavtalet om deltidsarbete och i juni 1999 antogs ett direktiv om ramavtalet om visstidsarbete. Båda dessa direktiv har genomförts i svensk rätt genom lag om förbud mot diskriminering av deltidsarbetande arbetstagare och arbetstagare PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 med tidsbegränsad anställning. Lagen trädde i kraft i juli 2002. I mars 2002 antogs direktiv 2002/14/EG om inrättande av en allmän ram för information till och samråd med arbetstagare i Europeiska gemenskapen. Direktivet skall vara genomfört senast i mars 2005. Regeringen beslutade den 6 juni 2002 att tillkalla en särskild utredare om arbetstagarinflytande i europabolag. Utredningen skall lämna förslag till hur rådets direktiv 2001/86/EG om komplettering av stadgan för europabolag vad gäller arbetstagarinflytande skall genomföras i svensk rätt. Utredaren skall redovisa sitt uppdrag senast den 15 maj 2003. Rådet för sysselsättnings- och socialpolitik enades den 3 juni 2002 om en allmän riktlinje avseende ett förslag till EU-direktiv rörande komplettering av stadgan för europeiska kooperativa föreningar med avseende på arbetstagarinflytande. Rådet beslutade även om förnyad konsultation av Europaparlamentet. Äldre i arbetslivet I oktober 2001 tillsattes inom Näringsdepartementet en arbetsgrupp benämnd Seniorgruppen. Gruppens uppgift var att undersöka vilka hinder som finns i avtal och lagstiftning för äldre att vara kvar på arbetsmarknaden. Seniorgruppen rapporterade till regeringen i april 2002 (Ds 2002:10) en rad förslag för att underlätta flexibel anställning, flexibel pensionering och bättre omställningsmöjligheter på arbetsmarknaden. ILO Regeringen avser att i en senare skrivelse till riksdagen redovisa beslut som antagits av Internationella arbetskonferensen vad gäller 2000 års konvention (nr 183) och rekommendation (nr 191) om skydd vid havandeskap och barnsbörd, 2001 års konvention (nr 184) och rekommendation (nr 192) om arbetarskydd inom lantbruket samt 2002 års protokoll till 1981 års konvention (nr 155) om arbetarskydd och arbetsmiljö och rekommendation (nr 193) om främjande av kooperativ. 17 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

3.5.2

Insatser utanför politikområdet

Det finns ytterligare åtgärder som vidtagits inom ramen för 11-punktsprogrammet, som inte ryms under politikområdet. Dessa återfinns under politikområdena Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp och Arbetsmarknad , liksom i finansplanen. Utveckling/tillståndet inom området Utvecklingen inom området kan belysas med hjälp av den officiella statistiken. Nedanstående uppgifter är hämtade från SCB:s publikation

Arbetsmiljö 2001 , liksom från SCB:s Arbetssjukdomar och arbetsolyckor 2000.

Tabell 3.2 Anställningsrelation 1991 respektive 2001 I procent

1991

2001

3.6

Resultatbedömning

3.6.1

Resultat

Arbetet med 11-punktsprogrammet för hälsa i arbetslivet pågår och ett flertal åtgärder har vidtagits inom ramen för programmet. Arbetet fortsätter och det är för närvarande inte möjligt att närmare redogöra för resultatet av vidtagna åtgärder. Vissa resultat inom politikområdet redovisas på verksamhetsområdesnivå. Tidsbegränsad anställning

* Kvinnor

12,0 %

17,1 %

* Män

7,5 %

14,0 % Källa: SCB En ökning av andelen tidsbegränsade anställningar skedde mellan 1991 och 2001, både för kvinnor och män. Ökningstakten var högre för männen. Kvinnorna hade dock en högre andel tidsbegränsade anställningar än männen även 2001. Tabell 3.3 Anmälda arbetssjukdomar per 1 000 förvärvsarbetande 1994-2000

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

Belastningsfaktorer

* Kvinnor

3,6

3,1

2,6

2,6

3,4

4,0

4,3

* Män

2,6

2,0

1,8

1,7

2,0

2,5

2,9

Sociala/organisatoriska faktorer

* Kvinnor

0,4

0,4

0,4

0,5

0,8

1,3

1,7

* Män

0,2

0,2

0,1

0,2

0,3

0,5

0,6

Källa: SCB

Tabell 3.4 Andel arbetstagare som upplever olika tecken på uttröttning vid arbetsdagens slut

1989

1991

1993

1995

1997

1999

2001

Uttröttad i kroppen

* Kvinnor

40 %

39 %

39 %

44 %

45 %

48 %

46 %

* Män

37 %

35 %

37 %

39 %

40 %

43 %

42 %

Inte koppla av tankarna från jobbet

* Kvinnor

39 %

35 %

37 %

44 %

45 %

47 %

46 %

* Män

38 %

38 %

41 %

44 %

44 %

44 %

44 %

Svårt att sova p.g.a. att tankar på jobbet håller en vaken

* Kvinnor

13 %

13 %

12 %

16 %

18 %

22 %

22 %

* Män

13 %

13 %

13 %

15 %

16 %

19 %

19 %

Källa: SCB

18 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Antalet anmälda arbetssjukdomar som berodde på belastningsfaktorer ökade mellan 1994 och 2000. Ökningstakten var högre för kvinnor än för män. Antalet anmälda arbetssjukdomar som berodde på belastningsfaktorer var högre för kvinnor än för män under hela perioden. Även antalet anmälda arbetssjukdomar som berodde på sociala/organisatoriska faktorer ökade under perioden. Ökningstakten var högre för sociala/organisatoriska faktorer än för Tabell 3.5 Andel arbetstagare med ryggsmärtor belastningsfaktorer. Antalet anmälda arbetssjukdomar som berodde på sociala/organisatoriska faktorer var betydligt högre för kvinnor än för män under perioden. Tabell 3.4 visar att tecken på uttröttning vid arbetsdagens slut ökade mellan 1989 och 2001, både för kvinnor och för män. En högre andel kvinnor än män upplevde uttröttning vid dagens slut under i stort sett hela perioden.

1989

1991

1993

1995

1997

1999

2001

Ont i övre del av rygg

* Kvinnor

32 %

32 %

32 %

36 %

38 %

42 %

40 %

* Män

19 %

19 %

20 %

21 %

22 %

24 %

25 %

Ont i nedre del av rygg

* Kvinnor

24 %

23 %

22 %

25 %

26 %

29 %

29 %

* Män

20 %

20 %

20 %

22 %

22 %

21 %

23 % Källa: SCB 19 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Tabell 3.5 visar att andelen arbetstagare med ryggsmärtor ökade successivt från 1989 till 2001, både bland kvinnor och män. Trenden har dock stannat upp eller t.o.m. gått tillbaka sedan 1999. Det var vanligare att kvinnor hade ryggsmärtor än män under perioden. Sammantaget ger arbetsmiljöundersökningen en bild av att den psykiska pressen i arbetslivet ökade starkt för de flesta under 1990-talet, men att en svag men dock märkbar förbättring inträtt efter sekelskiftet. När det gäller ryggont är förbättringen inte lika tydlig vilket kan sammanhänga med att ryggproblem normalt har en viss varaktighet. Vissa frågor i arbetsmiljöundersökningen var nya 2001 varför jämförelse bakåt inte är möjlig. Bl.a. uppger var tionde man och kvinna att de får klart otillräckligt med sömn, och mer än hälften har upprepade gånger under det senaste året arbetat trots att de borde ha sjukskrivit sig. 15 procent av männen och 24 procent av kvinnorna bedömer att de av hälsoskäl inte kommer att kunna arbeta fram till ordinarie pensionsålder. Utredningen (S 2002:1) om Analys av Hälsa och Arbete (AHA-utredningen) har i ett delbetänkande som presenterades den 5 augusti 2002 (SOU 2002:62) redovisat den fortsatta utvecklingen av hälsa och ohälsa i arbetslivet samt ytterligare analyserat denna utveckling med utgångspunkt från tidigare utredningar på området. Långtidssjukskrivningarna ökar snabbast. Den diagnosgrupp som ökade mest under 1990-talet var psykiska sjukdomar. Rörelseorganens sjukdomar ökade också under perioden. Arbetslivet blev mer pressat och det psykiska välbefinnandet försämrades. Belastningsskadorna fortsätter att utgöra en stor andel av arbetsskadorna. Utredningen lyfter fram två faktorer som kan anses väga tyngst för att förklara sjukfrånvaron. Den ena faktorn är förändringar av ålderssammansättningen av befolkningen som, även vid oförändrade ohälsotal i olika åldersgrupper, skulle gett upphov till en kraftig ökning av antalet ohälsodagar. Administrativa tillkortakommanden och mer restriktiva bedömningar i förtidspensionssystemet har lett till att denna ökning nästan uteslutande hamnat i sjukförsäkringssystemet. Den andra faktorn har angivits vara mer komplex. Under 1990-talet blev arbetslivet mer pressat och det psykiska välbefinnandet minskade. Det senare berodde, enligt utredningen, sannolikt både på situationen i arbetsli- vet och på andra faktorer i samhället. Utredningen kommer till slutsatsen att något sannolikt har hänt i samspelet mellan individ, arbetsplats och läkare. Utredningen konstaterar vidare att arbetsmiljön utvecklades negativt under 1990- talet och att arbeten med hög anspänning ökade. Samtidigt anges att det finns en del som nu pekar mot att ökningstakten när det gäller sjukskrivningar avtagit något. Tabell 3.6 Tillgång och kontakt med företagshälsovården

Genomsnitt

1999

2001

1997/01

Tillgång till

företagshälsovård

72 %

70 %

* Kvinnor

71 %

* Män

72 %

Kontakt med

företagshälsovård

33 %

32 %

* Kvinnor

28 %

* Män

37 % Källa: SCB När det gäller arbetsmiljöarbetet kan konstateras att hälften av de tillfrågade i arbetsmiljöundersökningen sade att systematiskt arbetsmiljöarbete pågick på arbetsplatsen. Andelen som uppgav att de har tillgång till, liksom kontakt med, företagshälsovård sjönk något mellan 1999 och 2001, vilket framgår av tabell 3.6. Antalet personer verksamma i företagshälsovården har minskat med ungefär en tredjedel (antal i dag ca 5 100). Utvecklingen av sjukpenning och arbetsskador redovisas ytterligare under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp i denna proposition .

3.6.2

Analys och slutsatser

Regeringen konstaterar att den negativa utvecklingen av hälsan i arbetslivet fortsätter. Även om denna utveckling inte enbart kan förklaras av förhållandena i arbetslivet anser regeringen att mycket återstår att göra för att villkoren i arbetslivet skall anses vara tillfredsställande. Åtgärderna inom ramen för 11-punktspro- grammet för hälsa i arbetslivet kräver för sitt genomförande ytterligare beslut och uppföljning. 20 Hälsan i arbetslivet Regeringen har inom utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp i denna proposition redovisat ett mål för hälsan i arbetslivet. Målet innebär att frånvaron i arbetslivet på grund av sjukskrivning skall (i förhållande till 2002) halveras fram till 2008, samtidigt som antalet personer med aktivitets- och sjukersättning (f.d. förtidspensionärer) inte skall öka, varvid hänsyn skall tas till den demografiska utvecklingen under perioden. Regeringen anser att grunden för det fortsatta arbetet på ohälsoområdet är en utveckling på de lokala arbetsplatserna. Det behövs olika åtgärder för att stödja en sådan utveckling. Medvetenhet och attityder behöver förändras. Arbetsmiljöarbetet och hur arbetet organiseras på de lokala arbetsplatserna måste utvecklas. Arbetet måste vidare bättre anpassas till de äldres förutsättningar i arbetslivet. Möjligheterna för äldre att kunna stanna kvar och utvecklas i arbetslivet måste öka. För att åstadkomma detta krävs utvecklings- och forskningsinsatser på bred front. Som närmare utvecklas under verksamhetsområdet Kunskap och kompetens behövs ökade kunskaper om hur arbetsplatser och arbetsorganisation bäst kan utformas för att underlätta en återgång till arbete efter sjukskrivning, ge bra förutsättning att kombinera föräldraskap och arbete samt behålla fler äldre i arbetslivet. Förbättrad uppföljning och utvärdering av vidtagna åtgärder och insatser behövs också såväl på samhälls- och myndighetsnivå som inom ramen för arbetsmarknadsparternas arbete på området. Regeringen avser att arbeta vidare med dessa frågor efter att AHA-utredningen lämnat sitt slutbetänkande i slutet av året. Arbetsmiljöverkets tillsyn är väsentlig för att motverka ohälsa i arbetslivet särskilt när det gäller de arbetsplatser som har de största riskerna. Tillsynsåtgärder på arbetsplatserna har bl.a. bidragit till att säkra företagens och förvaltningarnas interna styrning av hälso- och säkerhetsfrågorna. Arbetsmiljöverkets uppgifter utvidgades väsentligt under 1990-talet, främst beroende på att tillsynen på det arbetsorganisatoriska området är mycket mer resurskrävande än traditionell tillsyn samt beroende på EU- arbetet. Regeringen avser att låta följa upp och utvärdera försöksverksamheten inom ramen för PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 regeringens 11-punktsprogram. Syftet är att resultaten och erfarenheterna från försöksverksamheten skall kunna spridas för att utveckla metoder och arbetssätt i det förebyggande och rehabiliterande arbetet. Försöksverksamheten skall också ge upphov till ytterligare utvecklings- och forskningsverksamhet. Ett antal åtgärder har aktualiserats inom ramen för trepartssamtalen för att förbättra det förebyggande och rehabiliterande arbetet. Företagshälsovården verkar i huvudsak på en fri marknad. Enligt arbetsmiljölagen finns en skyldighet för arbetsgivaren att se till att den företagshälsovård som arbetsförhållandena kräver finns att tillgå. Det är ett samhällsintresse att skapa förutsättningar för att företagshälsovården skall kunna ge tillräcklig hjälp i det arbetsmiljöarbete som efterfrågas. Regeringen kommer att utreda förutsättningarna för en obligatorisk certifiering av företagshälsovården för att se om det gynnar företagen och samhället i stort. Andra frågor som bör utredas närmare är företagshälsovårdsutbildningens huvudmannaskap och organisation samt hur personalförsörjningen skall kunna ske utan negativa effekter för sjukvården eller annan för samhället viktig verksamhet. Regeringen lägger fram förslag om en ytterligare förstärkning av utbildningen av personal inom företagshälsovården. Risken för skador på grund av isocyanater måste tas på största allvar. Regeringen avser att under 2003 stödja denna forskning. På den enskilda arbetsplatsen spelar skyddsombuden en viktig roll. En förstärkt utbildning för regionala skyddsombud inom ramen för utvecklingen av arbetsmiljöarbetet genomförs under 2001 och 2002. Regeringen föreslår att denna verksamhet förstärks även under 2003, vilket framgår senare i detta avsnitt. I anslutning till att trepartssamtalen avslutas och resultatet av samtalen presenteras bör det genomföras en informationsinsats med medverkan av samtliga parter som har deltagit i samtalen. En proposition som rymmer förslag om obligatorisk redovisning av sjukfrånvaron kommer att lämnas till riksdagen i samband med 2003 års budgetproposition. Frågan om ett utvecklat redovisningssystem kommer att kunna övervägas i samband med uppföljningen av den försöksverksamhet på området som nu pågår. 21 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Regeringen avser att arbeta vidare med Seniorgruppens förslag. Regeringen föreslår följande åtgärder för hälsa i arbetslivet inom politikområde Arbetsliv för 2003: Totalt 20 miljoner kronor avsätts för en informationssatsning. En förutsättning för denna satsning är att parterna medverkar både i genomförande och finansiering (se avsnitt 9.1), Totalt 30 miljoner kronor avsätts som en resursförstärkning till Arbetsmiljöverkets tillsynsverksamhet (se avsnitt 9.1), Totalt 30 miljoner kronor satsas för att förstärka den regionala skyddsombudsverksamheten (se avsnitt 9.1), Totalt 15 miljoner kronor skjuts till för att förstärka utbildningen av personal inom företagshälsovården (se avsnitt 9.2), Totalt 6,7 miljoner kronor avsätts för att stärka isocyanatforskningen (se avsnitt 9.2). En samlad presentation av den fortsatta strategin för hälsa i arbetslivet görs under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp under avsnitt 2.6.3. Trygghet och delaktighet i arbetslivet En viktig del av arbetet på arbetsrättens område sker idag inom ramen för det europeiska samarbetet. Det ger Sverige en möjlighet att påverka utvecklingen inom EU, men arbetet påverkar även Sverige. Det kan konstateras att det inom det arbetsrättsliga området är fortsatt viktigt att arbetsmarknadens parter, både på nationell och på europeisk nivå, är engagerade i och tar sin del av ansvaret för utvecklingen av en modern och väl fungerande arbetsrätt. Tillgången till kollektivavtal som ett alternativt regleringsinstrument ökar möjligheterna till ändamålsenliga lösningar. Regeringen har gett Arbetslivsinstitutet i uppdrag att se över bland annat reglerna för tidsbegränsade anställningar i anställnings- skyddslagen för att begränsa den väsentliga ökningen av andelen tidsbegränsade anställningar. Ett viktigt mål för regeringen är att forma en arbetsrätt som skapar trygghet, flexibilitet och delaktighet i arbetslivet. Regeringen avser att arbeta vidare med frågan när Arbetslivsinstitutet redovisat sitt uppdrag.

3.7

Revisionens iakttagelser

RRV bedömer att årsredovisningarna för myndigheterna inom politikområdet för 2001 är i allt väsentligt rättvisande, vilket är samma bedömning som för 2000. RRV har dock i en revisionsrapport för 2001 rekommenderat att Arbetsmiljöverket bl.a. inför en modernare och säkrare ekonomistyrningsmodell. RRV föreslår också att redovisningsplanen anpassas till regleringsbrevets krav på indelning. RRV anser att tidredovisning bör införas inom hela myndigheten. RRV föreslår i en revisionspromemoria en skärpt intern kontroll inom vissa verksamheter. Vidare har RRV lämnat en revisionspromemoria för Arbetsmiljöverkets delårsrapport 2002. RRV rekommenderar bl.a. att Arbetsmiljöverket förbättrar sin prognosverksamhet. RRV upprepar rekommendationer kring intern kontroll. Regeringen (Näringsdepartementet) och Arbetsmiljöverket för kontinuerliga diskussioner om ekonomistyrningen vid myndigheten. Arbetsmiljöverket driver även ett utvecklingsarbete tillsammans med ESV, vilket regeringen (Näringsdepartementet) ser positivt på. Arbetsmiljöverket prövar för närvarande bl.a. formerna för tidredovisning. Regeringen förutsätter att myndigheten, som utlovat, kommer att införa en objektplan från den 1 januari 2003. Vidare bör myndigheten presentera en fungerande tidredovisning från den 1 juli 2003. Regeringen kommer även fortsättningsvis att noga följa de prognoser som Arbetsmiljöverket lämnar. 22 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 4 Verksamhetsområde Arbetsmiljö

4.1

Omfattning

Verksamhetsområdet Arbetsmiljö omfattar insatser för att förebygga ohälsa och olycksfall i arbetet samt för en god arbetsmiljö i övrigt. Häri ingår bl.a. de pågående trepartssamtalen om ohälsan liksom Arbetsmiljöverkets tillsyn och övriga verksamhet. Vidare ingår stöd till den regionala skyddsombudsverksamheten och bl.a. kostnader för tidningen Du 

1997

2000

Antalet rapporterade arbets-

olyckor

34 800

35 900

* Kvinnor

12 600

13 400

* Män

22 200

22 500

Totalt antal förlorade arbetsda-

gar beroende på arbetsolyckor

901 800

1 337 400 Källa: Arbetsmiljöverket Antalet rapporterade arbetsolyckor ökade något mellan 1997 och 2000. Arbetsolyckor var betydligt vanligare bland män än bland kvinnor under perioden. Antalet förlorade arbetsdagar beroende på arbetsolyckor ökade med nästan 50 procent mellan 1997 och 2000. Tillsynen Arbetsmiljöverkets förvaltningsanslag ökade, som tidigare nämnts, med 70 miljoner kronor från och med den 1 januari 2001. Detta innebar i första hand rekrytering och utbildning av arbetsmiljöinspektörer på det arbetsorganisatoriska området. Rekrytering och utbildning har skett kontinuerligt under 2001 och 2002. Eftersom den utbildning som är aktuell till stor del genomförs av verkets egen personal och den nya personalen endast i begränsad utsträckning har börjat fungera operativt har satsningen i ett kort perspektiv snarast belastat tillsynen. Först i ett längre perspektiv kan resultatet av satsningen visa sig. Arbetsmiljöverket har sedan senare delen av 1990-talet intensifierat sina insatser framförallt när det gäller belastningsskador, psykologiska och sociala förhållanden, överkänslighet, farliga maskiner och allvarliga olycksfall. Andelen av Arbetsmiljöverkets krav i samband med tillsyn som gällt belastningsergonomiska eller psykosociala problem ökade från 10 till 21 procent mellan 1997 och 2001. Huvuddelen av de inspektioner som genomförs har till väsentlig del till syfte att få arbetsgivarna att i ökad utsträckning införa interna system för arbetsmiljöarbetet, s.k. systematiskt 25 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 arbetsmiljöarbete (SAM). Särskild uppmärksamhet har ägnats åt offentlig förvaltning, utbildning, hälso- och sjukvård, förskolor och omsorg. Statistiken visar att det på dessa områden finns en hög andel arbetsskador. Efter att nya föreskrifter trätt i kraft används begreppet SAM-status för att markera hur långt införandet av systematiskt arbetsmiljöarbete framskridit i en verksamhet. Eftersom inspektionsverksamheten prioriteras till de verksamheter som har den sämsta arbetsmiljön ger siffrorna för SAM- status hos inspekterade arbetsgivare ingen rättvisande bild för alla företag inom området. Det kan nämnas att för inspekterade arbetsställen inom de nämnda verksamhetsområdena har arbetsställen med SAM-status 2 (påbörjat systematiskt arbetsmiljöarbete, finns i teorin) ökat från 49,1 till 53,7 procent mellan åren 2000 och 2001 och arbetsställen med SAM-status 3 (inordnat i verksamheten) ökat från 33,8 till 36,4 procent. I en enkätundersökning som genomförts av TEMO och som avser ett genomsnitt av alla arbetsgivare uppger två av tre arbetsplatser inom offentlig sektor att systematiskt arbetsmiljöarbete införts medan andelen i privat sektor är 28 procent. Särskilt låg är andelen inom handel och byggbranschen. De allra minsta arbetsställena har generellt lägre siffror. En utvärdering har gjorts av Arbetsmiljöverket när det gäller tillsynsinsatsernas resultat på arbetsgivarnas systematiska arbetsmiljöarbete under åren 1996 - 1999. Bland företag med mer än 500 anställda uppnådde cirka 70 procent ett systematiskt arbetsmiljöarbete som var inordnat i verksamheten. I gruppen med 50 500 anställda hade cirka hälften nått lika långt. Bland företag med färre än 50 anställda i riskfyllda branscher har flertalet (67 procent 1999) kommit igång med det systematiska arbetsmiljöarbetet med riskbedömning, handlingsplaner och genomförande av åtgärder. De små företagen har fortfarande betydligt sämre systematiskt arbetsmiljöarbete än de större. När det gäller större arbetsgivare särskilt inom offentlig förvaltning, har det systematiska arbetsmiljöarbetet inte utvecklats som förväntat. I privat sektorn har 28 procent av arbetsställena infört SAM och 66 procent i offentlig sektor. Arbetsmiljöverket har bedrivit ett flertal informationskampanjer. Enligt gjorda enkät- och intervjuundersökningar har informationen nått målgrupperna. Informationen har av majoriteten uppfattats ha en god kvalitet. Regelverket på arbetsmiljöområdet har förenklats. Trots införande av en rad EU-regler har antalet paragrafer eller punkter i Arbetsmiljöverkets regelmängd minskat med cirka 30 procent under perioden 19972000.

Marknadskontroll av maskiner och andra produkter som saluförs har lett till väsentliga förbättringar när det gäller antalet brister. Mellan 1996 och 1999 minskade andelen maskiner som avviker från reglerna om CE-märkning från 51 till 9 procent. Arbetsmiljöverkets övertagande av ansvaret för den officiella statistiken om arbetsmiljö och arbetsskador har lett till att statistiken blivit mer relevant och fått ökad användning. Regionala skyddsombud Den ovan nämnda extra satsningen på 10 miljoner kronor för utbildning av regionala skyddsombud har resulterat i utbildning av 1200 personer inom LO, 237 inom TCO och 40 inom SACO. Företagshälsovård Av de 10 miljoner kronor som under åren 2001 och 2002 satsats på utbildning och metodutveckling inom företagshälsovården har 4,4 miljoner kronor använts för regionaliserade och utökade utbildningsinsatser särskilt avsedda för att främja företagshälsovårdens arbetsmetoder, 2,1 miljoner kronor till åtgärder för att öka tillgängligheten av arbetsmiljörelaterad information, 0,5 miljoner kronor för analys av hittillsvarande kvalitetsarbete och 3 miljoner kronor för utveckling av god praxis i företagshälsovårdens arbete såsom förbättring av kvalitetssäkringsdokument och stärkande av metoder på nya områden. Standardisering Från Arbetsmiljöverkets förvaltningsanslag betalas bidrag till den svenska standardiseringsorganisationen för att verka för svensk standardisering, nationellt, europeiskt och globalt. Det övergripande målet för standardiseringen är att öppna marknader, höja produktiviteten och konkurrenskraften hos svenskt näringsliv samt bidra till att statens specifika ansvar för medborgarnas skydd för liv, hälsa, miljö och egendom tillgodoses. Från anslaget 38:12 under utgiftsområde 24 lämnas också bidrag till forskning och utveckling inom experimentell teknik. För teknisk informationsförsörjning lämnas 26 bidrag till AB Terminologicentrum TNC och Svenska föreningen för informationsspecialister.

4.5.2

Analys och slutsatser

Det är viktigt att främja arbetsförhållanden som sett över en längre tid bidrar till människors hälsa. Bl.a. måste åtgärder undvikas som medför ökad sjuknärvaro och som leder till en kortsiktig minskning av sjukfrånvaron men på längre sikt kan förvärra problemet. En bra arbetsmiljö är viktig för en långsiktigt hållbar ökning av tillväxten. Framför allt har det allmänna ett ansvar för att åstadkomma förbättringar av de sämsta arbetsmiljöerna där människor riskerar skador eller ohälsa på grund av arbetsförhållandena. För en analys av de åtgärder som vidtagits enligt det tidigare omnämnda 11-punktspro- grammet, se avsnitt 3.6. En förstärkning av tillsynsresurserna för 2003 framgår under avsnitt 3.6.2. Utvecklingen av de tillsynsmetoder som används bör noga följas upp och en bedömning göras av tillsynens effekter. En noggrann uppföljning bör också göras av resultatet av bildandet av en samlad arbetsmiljömyndighet, särskilt när det gäller effektivitets- och kvalitetsutveckling. Bl.a. avser regeringen att initiera en utvärdering rörande effekterna på arbetsmiljön av den PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 satsning som under de senaste tio åren gjorts på att införa SAM i olika verksamheter. Utvärderingen skall också omfatta den tillsyn som är inriktad på införande av SAM. Det särskilda stödet till tidningen Du

1999

Island

23,5

23,5

20,2

Storbritannien

21,7

21,0

19,2

SVERIGE

21,6

21,6

25,8

Finland

19,3

19,6

17,6

Danmark

17,8

20,8

19,8

Nederländerna

16,3

15,6

13,6

Belgien

7,3

6,8

6,9

Luxemburg

5,3

4,8

5,3

Tyskland

5,2

5,2

5,5

Italien

5,1

5,5

5,5

Spanien

4,7

4,9

4,9

Portugal

3,3

3,3

3,2

Frankrike

2,7

2,8

2,6

Grekland

1,4

1,1

1,2

Totalt

100,0

100,0

100,0 Källa: Eurostat När det gäller individers egen vidareutbildning har Sverige i jämförelse med de 15 medlemsländerna i EU en hög kompetensutvecklingsnivå. Det beror på att Sverige har ett omfattande vuxenutbildningssystem och även förhållandevis ambitiösa utbildningsprogram inom företagen. Kunskapsförmedling Genomförda utbildningar samt målgrupper Arbetslivsinstitutet har under 2001 bedrivit utbildningar framför allt för företagshälsovårdens personal, ergonomer, fackligt förtroendevalda, personalansvariga och skolpersonal. En 10-poängskurs i arbetsorganisation och förändringsarbete har startats. Arbetslivsinstitutets forskare genomförde under 2001 utbildningsinsatser motsvarande nära 6 000 undervisningstimmar. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

Tabell 5.2 Fördelning på typ av utbildning

Timmar

Pro-

cent

Enstaka föreläsningar, temadagar,

1 415

24

externa sem.

Fristående kurser/yrkesutbildningar

997

16

som inte ger högskolepoäng

Högskoleutbildning 40-poängsnivå

1 760

30

Högskoleutbildning 60-poängsnivå

1 219

21

eller med krav på grundexamen

Högskoleutbildning på forskarutbild-

562

9

ningsnivå

Totalt

5 953

100

Källa: Arbetslivsinstitutet

Diagram 5.1 Procentuell fördelning avseende målgrupperna för utbildning

E

A

17%

25%

D

B

32%

17%

C

9% Källa: Arbetslivsinstitutet Utbildning för högskolestuderande (D) är den mest omfattande verksamheten, liksom utbildning i företagshälsovård, vårdsektorn i övrigt och inspektörer (A). Utbildning för fackliga representanter, särskilda yrkesgrupper (B) och övrigt (E) är jämnstora. Utbildning av företagsrepresentanter, myndigheter och politiker (C) utgör den minsta andelen. Kunskapskommunikation SCB:s statistik för 2001 visar att Arbetslivsbiblioteket är ett av Sveriges mest utlånande bibliotek (avser lån utanför den egna organisationen) i jämförelse med övriga universitets- och forsk ningsbibliotek. Biblioteket har under 2001 levererat nära 26 000 dokument som lån eller arti 31 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 kelkopia i tryckt form samt ca 10 800 i elektronisk form. Arbetslivsinstitutets webbplats hade drygt 1,6 miljoner besök under 2001. Nya tjänster och avdelningar på webbplatsen utvecklades. Media utgör en viktig kanal för vidare spridning av information och kunskap. Under 2001 behandlades Arbetslivsinstitutets verksamhet i dags- och fackpress med 637 respektive 457 artiklar samt i 42 nyhetstelegram. Under 2001 har Arbetslivsinstitutet själva anordnat eller medverkat vid totalt 336 olika konferenser. I januari 2001 anordnades i Malmö slutkonferensen av den stora satsningen Work Life 2000. Arbetslivsinstitutets forskare engageras för olika expertuppdrag både nationellt och internationellt. Arbetslivsinstitutet har här en viktig roll som kunskapsförmedlare till bland annat regeringen. Under 2001 har Arbetslivsinstitutet haft uppdrag i sammanlagt sex statliga utredningar. Bland annat har flera av institutets forskare varit engagerade i utredningen Handlingsplan för ökad hälsa i arbetslivet (HpH).

5.5.2

Analys och slutsatser

Arbetslivsinstitutet påbörjade under 2001 ett stort omstruktureringsarbete. Bland annat har förändringarna medfört att Arbetslivsinstitutets verksamhet har blivit mer överskådlig och därmed mer lättillgänglig för användarna. Regeringen ställer sig mycket positiv till de insatser som gjorts och kommer att fortsätta att följa utvecklingen framöver. Arbetslivsinstitutets kraftiga expansion av verksamheten såväl centralt som regionalt under åren 19992000 resulterade i en obalans mellan verksamhetens omfattning och tillgängliga resurser. Under 2001 genomfördes regelbundna avstämningar mellan Arbetslivsinstitutet och regeringen med syfte att styra verksamheten och säkra den långsiktiga forskningen och kunskapsspridningen inom området. Ett omfattande omställningsarbete för att uppnå en budget i balans inleddes under 2001 och beräknas att slutföras under 2003. Organisationen har setts över med syfte att åstadkomma en ökad fokusering av resurserna, ett förtydligande av Arbetslivsinstitutets sektorsforskningsroll samt en ökad satsning på utbildning och kunskapsspridning. Den nya organisationen, som trädde i kraft den 1 juli 2002, innebär en ökad inriktning mot ett programinriktat, tematiskt arbetssätt. Arbetslivsinstitutet har också tagit fram ett underlag för vilken kompetensprofil och storlek som krävs för att Arbetslivsinstitutet skall kunna fullgöra sitt uppdrag. Ett viktigt led i arbetet med att omstrukturera institutets verksamheter har varit att pröva om forskningen inom vissa program med fördel kan bedrivas av annan huvudman. Skälen till en överflyttning kan vara forskningens karaktär och möjliga effektivitetsvinster samtidigt som viktig forskning säkras och kan leva vidare inom högskolans ram. Riksdagen godkände förra året förslag om överföring av delar av fyra laborativa program till näraliggande forskning inom högskolan. Arbetslivsinstitutet bör fortsätta den påbörjade kraftsamlingen med inriktning mot arbetsorganisationsområdet. Bland annat behöver frågor om arbetsorganisationens betydelse för såväl hälsan i arbetslivet som för förmågan till tillväxt ytterligare belysas. Regeringen bedömer att ytterligare insatser behövs för att tillgodose behovet av utbildning av personal inom företagshälsovård, vilket framgår under avsnitt 3.6.2. Frågor angående isocyanatforskning behandlas under avsnitt 3.6.2. 32 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 6 Verksamhetsområde Arbetsrätt

6.1

Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar verksamheten vid Arbetsdomstolen och Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar. Arbetsrätten i stort redovisas under avsnitt 3.

6.2

Mål

Målet för verksamhetsområdet är en arbetsrätt som skapar trygghet, flexibilitet och delaktighet. Resultatindikatorer för Arbetsdomstolen är: Antal mål som kommit in och antalet som har avgjorts, uppdelat på A- och B- mål, liksom om målet har avgjorts efter dom eller särskilt uppsatt beslut. Antalet balanserade mål samt antalet balanserade mål äldre än sex månader, men yngre än tolv, respektive äldre än tolv månader, uppdelat på A- och B-mål.

6.3

Politikens inriktning

Arbetsrätten är en betydelsefull del av arbetslivspolitiken. Den skall medverka till jämställdhet, delaktighet i arbetslivet, samt till att det skapas trygghet och inflytande för de anställda inom ramen för en flexibel och effektiv arbetsmarknad. Den måste beakta de nya former för arbete som har utvecklats och arbetslivets internationalisering. Ett viktigt komplement till lagstiftning är avtal mellan parterna. Det arbetsrättsliga regelverket syftar därför även till att vara ett stöd och en ram för arbetsmarknadens parter så att en utveckling av arbetsrätten även kan ske genom kollektivavtal.

6.4

Insatser

6.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet

Insatserna inom arbetsrätten redovisas på politikområdesnivå.

6.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet

En skärpning av jämställdhetslagen har genomförts genom lagen (2000:773) om ändring i jämställdhetslagen (1991:433), som trädde i kraft den 1 januari 2001. I ett nyligen presenterat betänkande, Ett utvidgat skydd mot diskriminering (SOU 2002:43), föreslås att skyddet mot diskriminering på grund av etnisk tillhörighet, religion eller övertygelse, funktionshinder samt sexuell läggning skall utökas. Förslaget bereds för närvarande.

6.5

Resultatbedömning

6.5.1

Resultat

De resultat som hittills tagits fram inom verksamhetsområdet berör främst Arbetsdomstolens verksamhet. A-målen representerar de arbetsrättsliga tvister där Arbetsdomstolen är 33 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 första och sista instans. B-målen utgörs av överklagade arbetstvister som prövats i tingsrätt. Av tabell 6.1 framgår att antalet inkomna mål var relativt konstant mellan 1999 och 2001. Antalet avgjorda mål var högst under 1999. Antalet inneliggande mål ökade under perioden. Det framgår också att antalet inkomna A-mål successivt ökade från 1999 till 2001, medan antalet B-mål som kom in successivt minskade. Antalet inneliggande A-mål ökade under perioden, medan antalet inneliggande B-mål var konstant. Den genomsnittliga genomströmningstiden var i linje med eller överträffade målet för A- respektive B-målen för 2001. Genomströmningstiderna för A- respektive Tabell 6.1 Målstatistik vid Arbetsdomstolen

B-målen, avgjorda efter dom eller särskilt uppsatt beslut, nådde dock inte målet för 2001. Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar har inte hållit något sammanträde under vare sig 2001 eller 2000. Resultat för verksamheten saknas därmed.

6.5.2

Analys och slutsatser

Regeringen bedömer att verksamheten har fungerat väl vid Arbetsdomstolen. En analys saknas dock om orsakerna till A-målens ökning och B-målens minskning. Regeringen avser att följa utvecklingen.

1999

2000

2001

Antal inkomna A-mål

180

210

240

Antal inkomna B-mål

180

160

110

Summa inkomna mål

360

370

350

Antal avgjorda A-mål

220

170

240

Antal avgjorda B-mål

180

150

120

Summa avgjorda mål

400

320

360

Antal domar och särskilt uppsatta beslut

150

120

110

Antal inneliggande A-mål

110

150

150

Antal inneliggande B-mål (vid budgetårets slut)

70

70

60

Summa inneliggande mål

180

220

210

Källa: Arbetsdomstolen

Tabell 6.2 Genomströmningstider för mål i Arbetsdomstolen

Antal månader

Mål för 2001

Utfall 1999

Utfall 2000

Utfall 2001

A-mål totalt

7

7

6

7

A-mål avgjorda efter dom eller särskilt uppsatt beslut

10

10

9

12

B-mål totalt

5

4

3

4

B-mål avgjorda efter dom eller särskilt uppsatt beslut

10

10

9

12

Källa: Arbetsdomstolen 34 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 7 Verksamhetsområde Icke-diskriminering

7.1

Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar verksamheten vid Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO).

7.2

Mål

Målet för verksamhetsområdet är att diskriminering i arbetslivet och i samhället i övrigt ej skall förekomma. Resultatindikatorer är antalet ärenden om diskriminering på grund av sexuell läggning hos HomO, ärendenas fördelning på anmälningsärenden och initiativärenden, deras fördelning mellan arbetslivet, högskolan och övriga samhällslivet, samt handläggningstid och ärendebalans. Ytterligare indikatorer är antalet telefon- och brevförfrågningar av informations- och rådgivningskaraktär som inkommit till HomO, samt antalet externa utbildnings- och informationsarrangemang som medarbetare vid HomO har deltagit i.

7.3

Politikens inriktning

Det är varje människas rätt att inte bli utsatt för diskriminering och kränkande bemötande i arbetslivet eller i samhällslivet i övrigt. Under 2001 lades inriktningen för arbetet med att förebygga och motverka diskriminering fast i regeringens handlingsplan mot rasism, främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering (skr. 2000/2001:59). I regeringens nationella handlingsplan för mänskliga rättigheter (skr. 2001/02:83), som lades fram i januari 2002, tydliggjordes ombudsmännens roll i arbetet med de mänskliga rättigheterna. Även inom EU är arbetet mot diskriminering prioriterat. Artikel 13 i Romfördraget ger Europeiska unionens råd befogenhet att besluta om lämpliga åtgärder för att bekämpa diskriminering på grund av kön, ras, etniskt ursprung, religion eller övertygelse, funktionshinder, ålder eller sexuell läggning. På grundval av denna artikel har rådet beslutat att inrätta EU:s handlingsprogram mot diskriminering (20012006). Programmet har som mål att öka förståelsen när det gället frågor som har samband med diskriminering, att utveckla förmågan att förebygga och ta itu med diskriminering på ett effektivt sätt, samt att främja och sprida de värderingar och den praxis som ligger till grund för kampen mot diskriminering. Kommissionen har ansvar för att programmet genomförs. Den svenska regeringen deltar i den programkommitté som biträder kommissionen. Regeringen har även gett Svenska ESF-rådet i uppdrag att informera och bistå frivilligorganisationer och andra som vill ansöka om ekonomiskt stöd från kommissionen inom ramen för programmet.

7.4

Insatser

7.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet

En omfattande del av HomO:s verksamhet består av utbildnings- och informationsinsatser för att förebygga diskriminering och förbättra 35 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 kunskaperna om hur man kan förhindra diskriminering och om hur den som drabbats kan få upprättelse. Under 2001 aktualiserade HomO frågor som rör likabehandling oavsett sexuell läggning inom många organisationer och myndigheter, såsom fackförbund, försvaret, Svenska kyrkan, polisen och åklagarväsendet. Ett annat prioriterat område för HomO var att aktualisera frågor om icke-diskriminering oavsett sexuell läggning när det gäller barn och ungdomars situation, skola och utbildning. HomO utvecklade under 2001 sitt utbildnings- och informationsmaterial, både i pappersform och på sin webbplats. Tillsammans med de övriga ombudsmännen inrättade HomO en gemensam webbplats: www.antidiskriminering.nu. Sidan riktar sig till fackliga företrädare, arbetsgivare, branschorganisationer och alla andra som arbetar för att förebygga diskriminering.

7.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet

Åtgärder utanför verksamhetsområdet vidtas framför allt av Jämställdhetsombudsmannen (utgiftsområde 14), Ombudsmannen mot etnisk diskriminering (DO) (utgiftsområde 8) och Handikappombudsmannen (utgiftsområde 9). En lag om likabehandling av studenter i högskolan trädde i kraft den 1 mars 2002. Lagen har till syfte att motverka diskriminering på grund av könstillhörighet, etnisk tillhörighet, sexuell läggning samt funktionshinder på högskoleområdet. Det europeiska gemenskapsinitiativet Equal syftar till att genom transnationellt samarbete främja nya metoder för att motverka all slags diskriminering och ojämlikhet i anknytning till arbetsmarknaden. Två svenska projekt som arbetar mot diskriminering på grund av sexuell läggning har fått finansiering genom Equal. De verkar inom den kommunala barn- och äldreomsorgen, respektive Svenska kyrkan, försvaret och polisen. Projekten kommer att pågå till 2004. Diskrimineringsutredningen 2001 lämnade den 2 maj 2002 sitt betänkande Ett utvidgat skydd mot diskriminering (SOU 2002:43). I betänkandet föreslås att HomO skall få tillsynsansvar över den nya lagen om förbud mot diskriminering på grund av sexuell läggning. Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 2003. Regeringen har givit en ny parlamentarisk kommitté (N 2002:06) i uppdrag att bl.a. överväga en gemensam lagstiftning mot diskriminering som omfattar alla eller flertalet diskrimineringsgrunder och samhällsområden (dir. 2002:11). Kommittén skall även överväga en samordning eller sammanslagning av några eller samtliga ombudsmän mot diskriminering. Kommittén skall redovisa uppdraget senast den 1 december 2004. Statens folkhälsoinstitut arbetar med frågor som rör diskriminering på grund av sexuell läggning ur ett hälsoperspektiv. Institutet initierar forskning, tar fram utbildningsmaterial, anordnar seminarier, administrerar en forskningsdatabas m.m..

7.5

Resultatbedömning

7.5.1

Resultat

Tabell 7.1 HomO:s ärendestatistik

2000

2001

Antal ärenden totalt

44

35

Varav

- anmälningsärenden

28

26

- initiativärenden

16

9

Antal ärenden som

avsåg

- arbetslivsområdet

10

17

- högskoleverksamhet

-

1

- samhällslivet i

34

17

övrigt

Källa: HomO Antalet ärenden hos HomO minskade under 2001 jämfört med 2000. Framför allt minskade antalet initiativärenden, medan antalet anmälningsärenden endast minskade marginellt. Arbetslivsärendenas andel av diskrimineringsanmälningarna ökade från en tredjedel till hälften under 2001 jämfört med året innan. Under 2001 inkom drygt 600 telefonsamtal och cirka 200 förfrågningar per brev och e-post av informations- eller rådgivningskaraktär. Mängden telefonförfrågningar ökade med nästan 75 procent jämfört med 2000. Dubbelt så många 36 män som kvinnor hörde av sig med frågor och den övervägande delen av förfrågningarna gällde andra delar av samhällslivet än arbetsmarknaden. Samtalen om arbetslivet rörde i ungefär samma omfattning offentlig och privat sektor. Under 2001 deltog vidare medarbetare vid HomO i externa utbildnings- och informationsarrangemang vid omkring 75 olika tillfällen. Det innebar en ökning jämfört med 2000 med omkring 25 procent.

7.5.2

Analys och slutsatser

Regeringen kan konstatera att intresset i samhället för frågor som rör homo- och bisexuellas rättigheter har ökat under de senaste åren. Regeringen bedömer att HomO:s intensiva insatser har bidragit till att arbetet mot diskriminering på grund av sexuell läggning har gått framåt. HomO och diskrimineringsfrågorna har fått mycket uppmärksamhet i medierna. Diskrimineringskommittén (N 2002:06) har fått i uppdrag att se över ansvarsområden och uppgifter för bl.a. HomO. Regeringen kommer att avvakta resultatet från detta arbete innan någon fördjupad prövning av HomO kan bli aktuell. Riksdagen påpekade i betänkande 2001/02:AU1 att verksamhetsområdet har större räckvidd än målet för politikområdet, samt att regeringen så långt som möjligt bör eftersträva mät- och uppföljbara mål. Regeringen avser att genomföra en samlad översyn av verksamhets- PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 områden, mål och resultatindikatorer för utgiftsområdet och återkommer till riksdagen i budgetpropositionen för 2004. Kunskapen om hur vanligt det är att människor utsätts för diskriminering är begränsad. I en undersökning 1998 angav över hälften av arbetsgivarna att en arbetssökandes homosexuella läggning skulle vara negativ eller åtminstone skulle kunna ha betydelse för ett anställningsbeslut. I studien Föreställningar/vanföreställningar. Allmänhetens attityder till homosexualitet (Statens folkhälsoinstitut 2002) anges att inställningen till homosexuella är förhållandevis mer positiv i Sverige än i många andra länder. Enligt undersökningen uppskattas att mellan var fjärde och var tredje invånare är mer eller mindre negativ till homosexuella. Skillnaderna mellan olika befolkningsgrupper och olika delar av landet kan dock vara stora. Kännedom om homosexuella och erfarenhet av människor med denna läggning har stor betydelse för att minska de negativa uppfattningarna. Det är svårt att mäta diskrimineringens omfattning och utveckling. För att insatserna skall kunna bedömas i förhållande till målet krävs jämförande studier av upplevelsen av diskriminering. Någon sådan studie har inte genomförts i Sverige och regeringen kan därför inte bedöma måluppfyllelsen. Om en sådan studie i framtiden visar en minskning av diskrimineringen återstår svårigheten att avgöra i vilken utsträckning utvecklingen beror på HomO:s insatser. 37 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 8 Verksamhetsområde Medling och lönebildning

8.1

Omfattning

Verksamhetsområdet Medling och lönebildning omfattar Medlingsinstitutets verksamhet inklusive statistikansvaret för den officiella lönestatistiken.

8.2

Mål

Målet för verksamhetsområdet är arbetsfred och en lönebildning i samhällsekonomisk balans. Följande indikatorer utgör en del i bedömningsunderlaget för insatserna inom verksamhetsområdet. Antalet medlingsärenden i avtalsförhandlingar på riksnivå Antalet förlorade arbetsdagar på grund av konflikt Den totala löneutvecklingen per timme inom näringslivet, mätt som procentuell förändring från föregående år i förhållande till euroområdet och USA Löneutvecklingen per timme på hela arbetsmarknaden

8.3

Politikens inriktning

Lönebildningen har en avgörande betydelse för den samhällsekonomiska utvecklingen. Sysselsättningen och inflationstrycket i ekonomin påverkas i hög utsträckning av hur väl lönebild- ningen fungerar. Formerna för lönebildningen är enligt regeringens mening i första hand en fråga för arbetsmarknadens parter. Avtal är att föredra framför lagstiftning eftersom ett brett samförstånd mellan parterna skapar stabilitet och legitimitet åt träffade överenskommelser. Därutöver behövs ett starkt nationellt ramverk för lönebildningen. I syfte att förbättra förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning inrättades Medlingsinstitutet under 2000. Medlingsinstitutet har i uppgift att medla i arbetstvister och verka för en väl fungerande lönebildning. Institutet skall bidra till en fredlig lösning av arbetstvister och medverka till att arbetsmarknadskonflikter undviks eller upphör så snart som möjligt utan att åsidosätta målet om en väl fungerande lönebildning.

8.4

Insatser

8.4.1

Insatser inom verksamhetsområdet

Avtalsrörelsen 2001 omfattade större delen av arbetsmarknaden. Förhandlingarna kännetecknades av ett stort antal medlingsinsatser men få utlösta konflikter. Medlingsinstitutet förordnade medlare i 20 tvister på central nivå på avtalsområden som inte omfattas av förhandlingsordningsavtal liknande det så kallade industriavtalet. I syfte att säkra tillgången på medlare anordnade Medlingsinstitutet seminarier för information och erfarenhetsutbyte mellan erfarna och nya medlare. 39 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Inom ramen för uppgiften att främja en väl fungerande lönebildning anordnade Medlingsinstitutet en rad seminarier med deltagare från arbetsmarknadens parter. Frågor som har behandlats är bland annat de samhällsekonomiska förutsättningarna för lönebildningen och jämställdhet i lönebildningen. Våren 2002 presenterade Medlingsinstitutet sin första årsrapport om avtalsrörelsen och lönebildningen. Rapporten beskriver avtalsrörelsen under 2001 och analyserar lönebildningen utifrån olika perspektiv som jämställdhet och konkurrenskraft. Den 1 januari 2001 tog Medlingsinstitutet över statistikansvaret för den officiella lönestatistiken från Statistiska centralbyrån. I syfte att få underlag för framtida förbättringar av lönestatistiken har Medlingsinstitutet inlett samråd med lönestatistikens användare.

8.4.2

Insatser utanför verksamhetsområdet

Konjunkturinstitutet har sedan 2000 regeringens uppdrag att årligen ge ut en rapport som analyserar de samhällsekonomiska förutsättningarna för löneförhandlingarna. Tabell 8.1 Antal förlorade arbetsdagar på grund av konflikt 1997-2001

1997 1998 1999 2000 2001 23 600 1 700 78 800 300 11 100 Källa: Medlingsinstitutet Antalet arbetsdagar som gick förlorade genom arbetsinställelser under 2001 uppgick till 11 098. Sedan 1990 har antalet förlorade arbetsdagar varit färre endast under 1998 och 2000. Med tanke på att avtalsrörelsen 2001 omfattade större delen av arbetsmarknaden var antalet konfliktdagar under 2001 påtagligt lågt. Tabell 8.2 Totala löneutvecklingen per timme inom näringslivet 1997-2001. Procentuell förändring från föregående år.

Euroområdet

USA

Sverige

1997

2,6

3,5

4,2

1998

1,9

4,0

4,3

1999

2,6

3,4

3,3

2000

3,4

4,1

3,7

2001

3,6

3,8

4,1 Källa: Medlingsinstitutet Löneutvecklingen i Sverige har legat något över den i euroområdet och i USA den senaste treårsperioden. Skillnaden var dock mindre än under åren dessförinnan.

8.5

Resultatbedömning

Målet för verksamhetsområdet Medling och lönebildning är arbetsfred och en lönebildning i samhällsekonomisk balans.

8.5.1

Resultat

Tabell 8.3 Löneutveckling för hela arbetsmarknaden 1997- 2001. Procentuell förändring från föregående år. 1997 1998 1999 2000 2001 4,5 3,8 3,4 3,7 4,3 Källa: Medlingsinstitutet Av tabell 8.3 framgår att de svenska löneökningarna under 2001 var högre om även den offentliga sektorn beaktas. Diagram 8.1 Antal medlingsärenden i riksavtalsförhandlingar 1997-2001

2 5

2 0

1 5

1 0

5

0

9 7

9 8

9 9

0 0

0 1 Källa: Medlingsinstitutet

8.5.2

Analys och slutsatser

Sedan avtalsrörelsen 1998 har lönebildningen fungerat relativt väl. Förhållandevis måttliga nominella löneökningar har givit påtagliga ökningar av reallönerna samtidigt som sysselsättningen har ökat. Industriavtalet och efterföljande samarbetsavtal på andra områden har haft en positiv inverkan på utvecklingen. Löneutvecklingen i Sverige har dock varit något snabbare än i euroområdet. Det finns en risk att 40 denna skillnad åter ökar. Givet en likartad produktivitetsutveckling är det inte samhällseko- PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 nomiskt hållbart med en snabbare löneutveckling i Sverige än i våra konkurrentländer. 41 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 9 Förslag inom arbetslivspolitiken

9.1

23:1 Arbetsmiljöverket

Tabell 9.1 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

490 799

sparande

76 222

2002

Anslag

561 461

1

Utgifts-

572 460

prognos

2003

Förslag

650 578

2004

Beräknat

586 462

2

1

Inklusive beslut om en minskning om 5 150 tkr till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med 2002 års ekonomiska vårproposition.

2

Motsvarar 573 668 tkr i 2003 års prisnivå.

Anslaget avser kostnader för personal, lokaler samt övriga förvaltningskostnader vid Arbetsmiljöverket. Anslaget omfattar även kostnader för bl.a. den regionala skyddsombudsverksamheten och tidningen Du 

(intäkt -

verksamhet

(Som inte får

disponeras

kostnad)

disponeras)

Utfall 2001

0

88

88

0

Prognos 2002

0

40

40

0

Budget 2003

0

40

40

0

Tabell 9.3 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -kost-

nad)

Utfall 2001

63 901

63 155

746

(varav tjänsteexport)

(9 465)

(8 056)

(1 409)

Prognos 2002

52 122

53 790

-1 668

(varav tjänsteexport)

(7 800)

(7 300)

(500)

Budget 2003

44 157

47 322

-3 165

(varav tjänsteexport)

(0)

(0)

(0)

Uppdragsverksamheten omfattar huvudsakligen den avgiftsbelagda informationsverksamheten, men även tjänsteexport och försäljning från informationssystemet om arbetsskador (ISA). Omfattningen av tjänsteexporten minskar under kommande år. Arbetsmiljöverket håller på att avsluta sina tre twinningprojekt i Östeuropa 43 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 under 2002. Resultatet av uppdragsverksamheten beräknas bli negativt under 2002 och 2003. Regeringens överväganden Regeringen föreslår att anslaget 23:1 Arbetsmiljöverket tillförs ytterligare 30 000 000 kronor för den regionala skyddsombudsverksamheten för 2003. Regeringen föreslår även att anslaget tillförs ytterligare 30 000 000 kronor för att förstärka tillsynsverksamheten för 2003. Regeringen föreslår också att anslaget tillförs ytterligare 20 000 000 kronor för 2003 för en informationssatsning. En förutsättning för denna satsning är att parterna medverkar både i genomförande och finansiering. Regeringen föreslår vidare att anslaget tillförs 2 500 000 kronor avseende bidrag till standardisering, forskning och utveckling inom experimentell teknik m.m. Myndigheten har tidigare disponerat medel för denna verksamhet inom utgiftsområde 24 Näringspolitik under anslag 38:12 Bidrag till standardisering och FoU inom experimentell teknik m.m.

Tabell 9.5 Bemyndigande om ekonomiska åtaganden Tusental kronor Regeringen föreslår samtidigt att anslaget minskas med 8 000 000 kronor för att finansiera överflyttningen av BSC under 2003 (se avsnitt 9.2.). Därutöver har anslagsnivån justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett ramanslag om 650 578 000 kronor för 2003. Tabell 9.4 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:1 Arbetsmiljöverket Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

566 611

566 611

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

13 480

26 418

Beslut

75 987

-4 122

Överföring till/från andra

-5 500

-2 445

anslag

Övrigt

-

-

Förslag/beräknat anslag

650 578

586 462

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning.

2001

2002

2003

utfall

prognos 1

beräknat

Utestående åtaganden vid årets början

-

-

18 550

Nya åtaganden

-

18 550

18 550

Infriade åtaganden 2

-

-18 550

Utestående åtaganden vid årets slut

-

18 550

18 550

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

18 550

18 550

1

Förslag i tilläggsbudget i samband med 2003 års budgetproposition.

2

Utgiftsutfall till följd av ingångna åtaganden.

44

9.2

23:2 Arbetslivsinstitutet

Tabell 9.6 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

340 090

sparande

-658

2002

Anslag

319 235

1

Utgifts-

313 972

prognos

2003

Förslag

317 952

2004

Beräknat

302 899

2

1

Inklusive beslut om 9 150 tkr till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med 2002 års ekonomiska vårproposition.

2

Motsvarar 296 253 tkr i 2003 års prisnivå.

Anslaget avser kostnader för Arbetslivsinstitutets forsknings- och utvecklingsverksamhet, inklusive samarbetsavtal med externa parter samt utbildningsverksamhet och annan kunskapsförmedling (bibliotek och information). Anslaget omfattar även kostnader för personal och lokaler samt övriga förvaltningskostnader vid Arbetslivsinstitutet. Myndighetsspecifika resultat Under åren 2001 och 2002 har flera åtgärder vidtagits för att utveckla verksamheten vid Arbetslivsinstitutet och samtidigt klara kraven på att uppnå en budget i balans. En strategi har tagits fram för perioden 20022006 där bland annat kompetensområden för institutets verksamhet har definierats. Utifrån strategin har en kompetensprofil tagits fram. Kompetensområdena Arbetshälsa och Arbetets organisering har prioriterats jämfört med tidigare fördelning. Arbetslivsinstitutet har genomfört externa rådslag som bl.a. resulterat i att myndigheten kommer att utveckla nya former för systematiska kontakter med näringsliv och arbetsmiljöpraktiker. Bedömningen är att rådslagen kan utgöra ett viktigt led i att relevanssäkra det vetenskapliga arbetet vid institutet. Arbetslivsinstitutets forsknings- och utvecklingsverksamhet är organiserad i olika program. Under året har vissa program avvecklats och andra programområden slagits samman. Härigenom har antalet program minskats från 21 till 11. De laborativa programmen i Solna har från årsskiftet fått en ny hemvist inom universitetens ram. Det har medfört besparingar för Arbetslivsinstitutet samtidigt som forskningen har kunnat leva vidare i liknande akademisk miljö. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Under 2001 har Arbetslivsinstitutet gått igenom alla externa samarbetsavtal i syfte att uppfylla regeringens riktlinje att Arbetslivsinstitutet endast skall finansiera sådan forskning där institutet självt aktivt deltar med egen personal. Arbetslivsinstitutet har under året avvecklat långsiktiga åtaganden gentemot i första hand Karolinska Institutet och Stockholms universitet, där personal och verksamhet från tidigare omstruktureringar förts över till universiteten. Kostnader för samarbetsavtal har genom avvecklingen minskats med ca 30 miljoner kronor från 2001 till 2002. Den totala kostnaden för Arbetslivsinstitutets verksamhet uppgick till drygt 425 miljoner kronor under 2001, varav 51 procent utgjordes av kostnader för personal och 35 procent av övriga driftskostnader. I driftskostnaderna ingår köpta forskningstjänster, knappt 80 miljoner kronor. Verksamheten finansierades till 80 procent från anslaget 23:2 Arbetslivsinstitutet och 17 procent av verksamheten finansierades genom intäkter från bidrag. De största finansiärerna är VINNOVA, FAS, Sida och EU. Finansieringen från EU ökade kraftigt under 2001. Budget för avgiftsbelagd verksamhet Tabell 9.7 Uppdragsverksamhet Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt 

kostnad)

Utfall 2001

2 834

9 843

-7 000

(varav tjänsteexport)

-

-

-

Prognos 2002

3 000

7 000

-4 000

(varav tjänsteexport)

-

-

-

Budget 2003

5 000

9 000

-4 000

(varav tjänsteexport)

-

-

-

Regeringen anser att Arbetslivsinstitutet bör öka sin kostnadstäckning avseende den avgiftsbelagda verksamheten. Målet skall vara full kostnadstäckning i de fall där det är möjligt utan att det motverkar syftet med verksamheten eller strider mot annat regelsystem. Regeringen kommer att följa Arbetslivsinstitutets hantering av avgiftsfinansieringen och särskilt de tillfällen när full kostnadstäckning inte tillämpas. 45 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Regeringens överväganden Anslagsfrågor Regeringen föreslår nu två ytterligare överflyttningar av forskningsprogram till lärosäten. Den ena överföringen rör forskning om belastningsskador. I enlighet med en avsiktsförklaring mellan Arbetslivsinstitutet och högskolan i Gävle föreslår regeringen att programmet i sin helhet, i fortsättningen benämnt Belastningsskadecentrum (BSC), får ny hemvist i Högskolan i Gävle. BSC inrättas som en centrumbildning inom högskolan med en egen styrelse. Verksamheten skall utvärderas efter tre år. Regeringen föreslår därför att anslaget 23:2 Arbetslivsinstitutet minskas med 23 283 000 kronor, som tillförs anslaget 23:73 Forskning och konstnärligt utvecklingsarbete vid vissa högskolor under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, från 2003.

Utöver medel för löpande drift disponerar BSC för närvarande, i likhet med övriga program inom institutet, medel för samarbetsavtal. BSC bör i ökad omfattning finansieras med externa medel. Under en övergångsperiod anser regeringen dock att BSC bör tillföras 8 000 000 kronor under 2003. Finansiering föreslås ske från 23:1 Arbetsmiljöverket med motsvarande belopp. Den andra överföringen avser klimatforskning. I enlighet med en avsiktsförklaring mellan Arbetslivsinstitutet och Lunds universitet föreslår regeringen att verksamheten får ny hemvist vid Lunds universitet. Regeringen föreslår därför att anslaget 23:2 Arbetslivsinstitutet minskas med 3 000 000 kronor, som tillförs anslaget 25:22 Lunds universitet, Forskning och forskarutbildning under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, från 2003.

Regeringen föreslår en satsning på företagshälsovårdsutbildning. Regeringen föreslår därför att 15 000 000 kronor tillförs anslaget 23:2 Arbetslivsinstitutet för 2003.

Vidare föreslår regeringen en förstärkning av isocyanatforskningen. Regeringen föreslår därför att 6 700 000 kronor tillförs anslaget 23:2 Arbetslivsinstitutet för 2003.

Anslaget tillförs samtidigt 936 000 kronor från 2003 som ersättning för premier för de statliga avtalsförsäkringarna. Dessa medel avser forskning och utveckling som sker vid lärosäten och som finansieras av Arbetslivsinstitutet. Ersättningen har tidigare betalats ut av Högskoleverket, men skall fr.o.m. 2003 betalas ut av Arbetslivsinstitutet. Premierna har tidigare finansierats genom utgiftsområde 16, anslaget 25:76 Universitets och högskolors premier för de statliga avtalsförsäkringar na, som upphör fr.o.m. 2003. Regeringen föreslår vidare att anslaget minskas med 500 000 kronor för 2003 i samband med att regeringen skärper finansieringskravet för myndighetens avgiftsbelagda verksamhet. Därutöver har anslagsnivån justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett ramanslag om 317 952 000 kronor för 2003. Myndighetens styrning Arbetslivsinstitutet bör fortsätta att utveckla metoder där forskningen kan utvecklas i nära samarbete med privata och offentliga aktörer på arbetsmarknaden. Vidare bör arbetslivsforskningen även fortsättningsvis bedrivas i aktiv samverkan med regionala och lokala aktörer. Arbetslivsinstitutet bör fortsätta den ökade tydligheten i sina prioriteringar för verksamheten. Samverkan med andra forskande organisationer och praktiker bör fortsättningsvis ske inom ramen för tidsbegränsade projekt och innebära ett ömsesidigt mervärde för Arbetslivsinstitutet och dess samarbetspartner. Arbetslivsinstitutet har under 2002 genomfört en utvärdering av de samarbetsavtal för regional verksamhet som löper ut under året. Arbetslivsinstitutet bör fortlöpande utvärdera och pröva sin verksamhet med syfte att åstadkomma en effektiv resursanvändning och ökat nyttiggörande av forskningsresultaten. Regeringen avser att följa detta arbete. 46 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Tabell 9.8 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:2 Arbetslivsinstitutet Bemyndigande om ekonomiska åtaganden

Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

310 085

310 085

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

14 212

21 487

Beslut

19 002

-2 758

Överföring till/från andra anslag

-25 347

-25 916

Övrigt

-

-

Förslag/beräknat anslag

317 952

302 899

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. Arbetslivsinstitutet har en bemyndiganderam för anslaget 23:2 Arbetslivsinstitutet för 2002. Den medger att myndigheten får besluta om bidrag och uppdrag som medför utgifter för budgetåret 20032005 inom en ram som, tillsammans med tidigare fattade beslut, får uppgå till högst 100 miljoner kronor för åren 20022005, inklusive tidigare åtaganden. Arbetslivsinstitutets bemyndiganderam minskades med 80 miljoner kronor under 2001 jämfört med året innan. Regeringen föreslår att bemyndiganderamen uppgår till 100 miljoner kronor även för 2003. Tabell 9.9 Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden Tusental kronor

2001

2002

2003

2004

2005

utfall

prognos

beräknat

beräknat

beräknat

Utestående åtaganden vid årets början

85 417

62 487

45 000

40 000

40 000

Nya åtaganden

55 600

35 703

30 000

30 000

30 000

Infriade åtaganden*

-78 530

- 53 190

-35 000

-30 000

-30 000

Utestående åtaganden vid årets slut

62 487

45 000

40 000

40 000

40 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

100 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna åtaganden. 47 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

9.3

23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m

Tabell 9.10 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

82 508

sparande

34 677

2002

Anslag

46 000

Utgifts-

46 000

prognos

2003

Förslag

46 000

2004

Beräknat

46 000

Anslaget administreras av Arbetslivsinstitutet och avser bidrag till arbetsmarknadens parter. Främst går anslaget till arbetsmiljöutbildningar för fackliga förtroendemän och viss EU-bevak- ning. Under 2001 betalades 36 miljoner kronor ut till regionala skyddsombud, 40 miljoner kronor till funktionsutbildning och drygt 5 miljoner kronor till EU-bevakning.

Regeringen föreslår på tilläggsbudget i samband med budgetpropositionen för 2003 att Arbetslivsinstitutet för 2002 får en bemyndiganderam för anslaget 23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m. Den medger att Tabell 9.12 Bemyndiganden om ekonomiska åtaganden Tusental kronor myndigheten får besluta om bidrag och uppdrag som medför utgifter för budgetåret 2003. Regeringen föreslår att bemyndiganderamen för 2003 uppgår till 34,2 miljoner kronor för att ingå ekonomiska åtaganden för 2004. Regeringens överväganden Regeringen föreslår att anslaget anvisas 46 000 000 kronor för 2003. Tabell 9.11 Tabell Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:3 Särskilda utbildningsinsatser m.m. Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

46 000

46 000

Förändring till följd av:

Beslut

-

-

Överföring till/från andra anslag

-

-

Övrigt

-

-

Förslag/beräknat anslag

46 000

46 000

2001

2002 1

2003

utfall

prognos

beräknat

Utestående åtaganden vid årets början

34 200

Nya åtaganden

34 200

34 200

Infriade åtaganden 2

-34 200

Utestående åtaganden vid årets slut

34 200

34 200

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

34 200

34 200

1

Förslag i tilläggsbudget i samband med 2003 års budgetproposition.

2

Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

48 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

9.4

23:4 Arbetsdomstolen

Tabell 9.13 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

19 655

sparande

924

2002

Anslag

19 032

Utgifts-

19 917

prognos

2003

Förslag

19 971

2004

Beräknat

20 409

1

1 Motsvarar 19 971 tkr i 2003 års prisnivå. Anslaget avser kostnader för personal, lokaler samt övriga förvaltningskostnader vid Arbetsdomstolen. Regeringens överväganden Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett ramanslag om 19 971 kronor för 2003. Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. Regeringen föreslår att 8 000 kronor överförs från anslaget 23:4 Arbetsdomstolen till utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid, anslaget 28:21 Riksarkivet och landsarkiven för arkivkostnader avseende material som levererats från Arbetsdomstolen till Riksarkivet från 2003. Tabell 9.14 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:4 Arbetsdomstolen Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

19 032

19 032

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

1 097

1 539

Beslut

-150

-153

Överföring till/från andra anslag

-8

-8

Övrigt

Förslag/beräknat anslag

19 971

20 409

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning.

9.5

23:5 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

Tabell 9.15 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

41

sparande

19

2002

Anslag

59

Utgifts-

40

prognos

2003

Förslag

61

2004

Beräknat

62

1

1 Motsvarar 61 tkr i 2003 års prisnivå. Anslaget avser kostnader för nämndens verksamhet, som huvudsakligen består av arvodes- och ersättningskostnader. Regeringens överväganden Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett ramanslag om 61 000 kronor för 2003. Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. Tabell 9.16 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:5 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

59

59

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

2

3

Beslut

-

-

Överföring till/från andra anslag

-

-

Övrigt

-

-

Förslag/beräknat anslag

61

62

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 49 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14

9.6

23:6 Internationella arbetsorganisationen (ILO)

Tabell 9.17 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

23 817

sparande

-170

2002

Anslag

22 195

Utgifts-

21 874

prognos

2003

Förslag

26 681

2004

Beräknat

26 543

1

1 Motsvarar 26 681 tkr i 2003 års valutanivåer. Anslaget avser huvudsakligen kostnader för Sveriges medlemsavgift till Internationella arbetsorganisationen (ILO). En del av anslaget avser kostnader för deltagande i ILO:s verksamhet och för ILO-kommittén.

Utfallet för 2001 översteg anslaget belopp med 1,6 miljoner kronor. Det beror delvis på en ogynnsam förändring av växelkursen mellan schweizerfrancen, som medlemsavgiften fastställs i, och den svenska kronan. Den förändrade växelkursen påverkar i än högre grad prognosen för 2002. Den relativt låga utgiftsprognosen för 2002 beror på att delar av medlemsavgiften för 2002 betalades in i förskott i december 2001. ILO:s beslutande församling, Internationella arbetskonferensen, antog i juni 2001 arbetsprogram och budget för perioden 200203, omfattande totalt 768 miljoner schweizerfranc. Konferensen antog även en ny skala för medlemsländernas bidrag till organisationen. Sveriges andel utgör 1,019 procent av ILO:s budget 2003. Länder som betalar sin avgift tidigt under budgetåret får ett avdrag följande år genom ett så kallat incentive scheme . Efter avdrag är Sveriges medlemsavgift ca 3,9 miljoner schweizerfranc för 2003. Beloppet i kronor beror på rådande valutakurs vid betalningstillfället. Regeringens överväganden Regeringen bedömer att anslaget bör justeras för växelkursens inverkan på Sveriges medlemsavgift till ILO. Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett anslag om 26 681 000 kronor för 2003. Tabell 9.18 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:6 Internationella arbetsorganisationen (ILO) Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

22 195

22 195

Förändring till följd av:

Beslut

-

-

Överföring till/från andra anslag

-

-

Övrigt

4 486

4 348

Förslag/beräknat anslag

26 681

26 543

9.7

23:7 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO)

Tabell 9.19 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

4 096

sparande

145

2002

Anslag

4 894

1

Utgifts-

4 950

prognos

2003

Förslag

4 493

2004

Beräknat

4 593

2

1

Inklusive beslut om 500 tkr till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2002.

2

Motsvarar 4 493 tkr i 2003 års prisnivå.

Anslaget avser kostnader för personal, lokaler och andra förvaltningskostnader för HomO. Anslagssparandet för 2001 berodde på den slutjustering av premierna för statliga avtalsförsäkringar som gjordes i början av 2002. Regeringens överväganden Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett ramanslag på 4 493 kronor för 2003. Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. 50 Tabell 9.20 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:7 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell läggning (HomO) Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

4 394

4 394

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

131

232

Beslut

-32

-33

Överföring till/från andra anslag

Övrigt

-

-

Förslag/beräknat anslag

4 493

4 593

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning.

9.8

23:8 Medlingsinstitutet

Tabell 9.21 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

46 753

sparande

4 799

2002

Anslag

46 074

Utgifts-

47 407

prognos

2003

Förslag

46 891

2004

Beräknat

47 974

1

1 Motsvarar 46 891 tkr i 2003 års prisnivå. Anslaget avser kostnader för personal, lokaler, lönestatistik och andra förvaltningskostnader. Medlingsinstitutets anslagssparande 2001 uppgick till 4,8 miljoner kronor. Regeringen har beslutat att Medlingsinstitutet får disponera 2,2 miljoner kronor av anslagssparandet. Indrag har skett med 1,2 miljoner kronor. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Uppbyggnaden av Medlingsinstitutet försenades, vilket medförde en förskjutning av kostnader från budgetåret 2000 till budgetåren 2001 och 2002. Detta förklarar det anslagssparande som uppstod 2001. Verksamheten under 2001 dominerades av avtalsrörelsen som omfattade större delen av arbetsmarknaden. Regeringens överväganden Regeringen föreslår att riksdagen anvisar ett ramanslag om 46 891 000 kronor för 2003. Anslagsnivån har justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. Tabell 9.22 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 23:8 Medlingsinstitutet Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

46 074

46 074

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

1 148

2 239

Beslut

-331

-339

Överföring till/från andra anslag

-

-

Övrigt

-

-

Förslag/beräknat anslag

46 891

47 974

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning. 51 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 10 Jämställdhetspolitik

10.1

Omfattning

Politikområdet omfattar följande två verksamhetsområden: samordningsansvar för jämställdhetspolitiken och särskilda jämställdhetsåtgärder samt motverka könsdiskriminering. Till politik-

10.2

Utgiftsutveckling

området hör Jämställdhetsombudsmannen (JämO). JämO:s uppgift är enligt jämställdhetslagen (1991:433) att utöva tillsyn över lagens efterlevnad. Politikområdet omfattar anslagen 24:1 (JämO) och 24:2 (Särskilda jämställdhetsåtgärder). Tabell 10.1 Utgiftsutveckling inom politikområdet Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Utgifts-

Förslag

Beräknat

2001

2002 1

prognos

anslag

anslag

2002

2003

2004

24:1 Jämställdhetsombudsmannen

18,6

20,9

20,8

21,3

21,8

24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder

20,2

12,2

19,2

13,7

13,7

Totalt för politikområde Jämställdhet

38,8

33,1

40,0

35,0

35,5

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget i samband med 2002 års ekonomiska vårpropositionen och förslag till tilläggsbudget i denna proposition. För anslag 24:2 följer ett anslagssparande från 2001 på 13 miljoner kronor. Anslagssparandet har uppstått främst på grund av att projektmedel ofta rekvireras en tid efter beslut. Utbetalningstakten har dock ökat betydligt, från 6 miljoner kronor 1999 till 20 miljoner kronor 2001, vilket gör att prognosen för 2002 är att tillgängliga medel i det närmaste förbrukas.

10.3

Mål

Målet för politikområdet är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom livets alla områden. Jämställdhet är ett sektorsövergripande politikområde, vilket innebär att jämställdhet även är ett mål i andra politikområden. Jämställdhetspolitikens mål innebär en jämn fördelning av makt och inflytande, samma möjligheter till ekonomiskt oberoende, lika villkor och förutsättningar i fråga om företagande, arbete, arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Det innebär också lika tillgång till utbildning och möjligheter till utveckling av personliga ambitioner, intressen och talanger, delat ansvar för hem och barn samt frihet från könsrelaterat våld. Resultaten av jämställdhetspolitiken kan mätas bland annat genom att följa de ekonomiska resursernas fördelning mellan kvinnor och män samt kvinnors och mäns representation i kom- 53 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 mittéer och statliga lekmannastyrelser. Jämställdhetspolitikens resultat framkommer även i övriga politikområdens resultatredovisning.

10.4

Politikens inriktning

Ett jämställdhetsperspektiv genomsyrar alla delar av regeringens politik. Jämställdhetspolitikens inriktning på utvecklings- och förändringsarbete ligger fast. Arbetet med att vidareutveckla metoder och strategier för att stärka jämställdhetsintegrering fortsätter under 2003. Arbetsmarknaden och arbetslivet är centrala områden för jämställdhetspolitiken. Arbetsmarknadens parter har ett stort ansvar för att bekämpa löneskillnader mellan kvinnor och män, motverka den könsuppdelade arbetsmarknaden och skapa förutsättningar för människor att kombinera arbete och familjeliv. Viktiga instrument för den statliga politiken på detta område är såväl JämO som övriga myndigheter på ar- betsmarknads-, arbetslivs- och utbildningsområdet. Skärpningen av jämställdhetslagen som trädde i kraft i januari 2001 innebär att regeringen söker nya lösningar för att förverkliga målet om jämställdhet i arbetslivet. Förutom att arbeta för förändring inom det statliga området, har regeringen en viktig roll i att stimulera aktörer även inom andra samhällssektorer. Ett led i detta arbete utgörs av det stöd som ges för projektverksamhet och insatser för att främja utvecklingen mot jämställdhet på särskilt angelägna områden. Under det senaste året har det bland annat omfattat stöd till det intresse och engagemang som finns bland unga människor för frågor om feminism och jämställdhet. Projekt för att förebygga våld mot kvinnor har också givits stort stöd under året, inte minst projekt som riktar sig till kvinnor och flickor med invandrarbakgrund. Regeringens arbete har genom Kvinnofridsreformen inriktats på att förbättra och skärpa lagstiftning, vidta förebyggande åtgärder samt att arbeta för att våldsutsatta kvinnor ska få ett bättre bemötande. Regeringen har de senaste åren lyft upp frågan om mäns villkor och hur män skall fås att ta en mer aktiv del i arbetet för att nå jämställdhet mellan kvinnor och män. Frågan har också börjat lyftas fram på ett internationellt plan och i detta arbete deltar Sverige aktivt. Den privata sektorns medverkan i jämställdhetsarbetet är av stor betydelse. Regeringen fortsätter dialogen med näringslivet om jämställdhetsfrågor. Regeringen fortsätter det långsiktiga arbetet med att representationen i beslutsfattande organ skall vara jämnt fördelad mellan kvinnor och män. Regeringen arbetar också för att andelen kvinnor i ledande ställning skall öka. Regeringen kommer återkomma till riksdagen under 2003 med en skrivelse. I skrivelsen skall redovisas vad regeringen gjort för ökad jämställdhet under senare år samt en handlingsplan för regeringens fortsatta arbete med jämställdhetspolitiken.

10.5

Insatser

10.5.1 Insatser inom politikområdet Verksamhetsområde samordningsansvar och särskilda åtgärder Verksamhetsområdet innefattar samordningsansvar av regeringens jämställdhetsarbete, att utveckla strategier samt stöd till organisationer, utvecklingsprojekt och informationsinsatser för att främja jämställdhetsarbetet. Arbetsgruppen för metodutveckling i jämställdhetsarbetet inom Regeringskansliet presenterade i december 2001 slutrapporten Ändrad ordning strategisk utveckling för jämställdhet (Ds 2001:64) samt metodhandboken Gör det jämt att integrera jämställdhet i verksamheten. I rapporten lämnas slutsatser och förslag till hur arbetsformerna kan stärkas i Re- geringskansliet och den statliga sektorn, där bl. a. en ny förordning för jämställdhet i den statliga sektorn föreslås. Under våren 2002 har ett projekt satts i gång inom Regeringskansliet som syftar till att stärka förutsättningarna för jämställdhetsintegrering. Målet är att ta fram en strategi med förslag till förbättringar av styrningen, utbildningsinsatser, metoder och stödfunktioner. För närvarande övervägs hur ett köns- och jämställdhetsperspektiv mera strukturerat skall integreras i regeringens samlade politik och hur den bör redovisas inom ramen för budgetprocessen. Uppsatta jämställdhetsmål och verksamhet för att främja jämställdheten inom andra politik- 54 områden bör tydligare relateras till de övergripande målen för jämställdhetspolitiken. Syftet är bl.a. att skapa ett bättre underlag för att bedöma vilka resultat som erhållits och i vilken mån de jämställdhetspolitiska målen uppnåtts. I syfte att stimulera utveckling av nya instrument och metoder tillsatte regeringen en utredning om frivillig jämställdhetsmärkning av varor och tjänster (FRIJA). Utredningen har i april 2002 presenterat sitt slutbetänkande Märk-vär- dig jämställdhet. Förslaget remissbehandlas för närvarande. Statistiska centralbyrån (SCB) har på regeringens uppdrag genomfört en tidsanvändningsundersökning under åren 2000 och 2001. I maj 2002 presenterades de första resultaten vilka kan jämföras med resultaten från motsvarande undersökning tio år tidigare. Undersökningarna ger värdefull kunskap om hur kvinnor och män fördelar sin tid på olika aktiviteter och hur jämställdheten utvecklas i vardagslivet. Ytterligare resultat kommer att presenteras efter hand. SCB publicerade även i maj 2002 rapporten Lön för mödan fakta om arbetsvillkor och löner för kvinnor och män inom vård och omsorg. Kvinnofridsreformens uppdrag sträcker sig fram t.o.m. 2002. Regeringen har tillsatt ett Na- tionellt råd för kvinnofrid för att motverka mäns våld mot kvinnor. Rådet fortsätter sitt arbete t.o.m. augusti 2003. Dess uppgift är att vara ett rådgivande organ för frågor som rör våld mot kvinnor. Det har startat utgivningen av en skriftserie där fokuseringen sker på olika problemområden gällande våld i nära relationer. Kostnaden för rådets verksamhet under 2001 var 1,4 miljoner kronor och för 2002 beräknas den bli 1,5 miljoner kronor. Regeringen har genomfört flera åtgärder för att stödja utsatta flickor som lever i strängt patriarkala familjer. Integrations- och jämställdhetspolitiken är viktiga nycklar i arbetet med att motverka den typ av förtryck dessa flickor lever under. Insatserna beskrivs under politikområdet Integrationspolitik. Inom jämställdhetspolitiken har avsatts medel för olika projekt som syftar till att stödja de utsatta flickorna. Bland annat har länsstyrelserna i storstadslänen beviljats medel för att kartlägga behovet av skyddat boende för flickor som hotas av sina familjer samt för att i ett inledningsskede bistå kommunerna med att samordna sina insatser avseende skyddat boende för dessa flickor. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Jämställdhetsministrarna i de nordiska och baltiska staterna har beslutat att genomföra en gemensam kampanj mot handel med kvinnor under 2002. Senare anslöts sig även de åtta ländernas justitieministrar till kampanjen. Den svenska kampanjen fokuserar på män som utnyttjar prostituerade kvinnor och barn, i Sverige och i resten av världen. I augusti arrangerade Ar- kiska rådet en konferens i norra Finland om kvinnans levnadsvillkor. Sveriges jämställdhetsminister deltog och ett seminarium om prostitution arrangerades av Sverige. Den svenska kampanjen har en budget om 4,3 miljoner kronor. Jämställdhetsrådet är ett forum för idéutbyte med representanter för 41 organisationer såsom arbetsmarknadens parter, politiska partier och deras kvinnoorganisationer samt olika frivillig- och folkrörelseorganisationer. Rådet träffas fyra gånger per år. Projektet Män och jämställdhet har pågått sedan 2001. Syftet har varit att öka kunskaperna om vilka hinder som finns och vilka ytterligare insatser som behövs för att öka mäns medverkan i jämställdhetsarbetet. I april 2002 har projektet presenterat förslag till åtgärder för att öka mäns medverkan i jämställdhetsarbetet. En uppföljning görs fram till juni 2003 och inriktas på mäns våld, i synnerhet mäns våld mot kvinnor. Tidskriften Nya livet delades ut via försäkringskassorna till alla nyblivna föräldrar i Sverige under Sveriges ordförandeskap 2001. Med tidningen ville regeringen ge fakta och information samt visa nyblivna föräldrar på nya möjligheter och uppmuntra dem att inte ge efter för invanda mönster och traditionellt tänkande. Regeringen har beslutat fortsätta satsningen och att utöka den så att alla blivande och nyblivna föräldrar också får tidningen under 2002. För att påskynda processen för ett mera jämställt näringsliv när det gäller kvinnor och män på ledande poster och i styrelser beslutade regeringen i januari 2002 att avsätta 1,1 miljoner kronor för projektet Jämnt på toppen. Regeringen inbjuder därmed länen att söka medel för att anordna ett kunskapsutbyte i form av seminarier på temat Kvinnor och män, makt och ledarskap. Seminarierna kommer att äga rum från hösten 2002 t.o.m. september 2003. Regeringen tillkallade i mars 2002 en särskild utredare med uppdraget att följa upp 1994 års utredning Mäns föreställningar om kvinnor och chefskap (SOU 1994:3). Utredningen skall kartlägga kvinnors deltagande på lednings- och 55 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 styrelsenivå i svenskt näringsliv och föreslå åtgärder för att kvinnornas andel skall öka. Sedan 1999 arrangeras en årlig näringslivskonferens med svenska företagare för att stimulera näringslivets jämställdhetsarbete. I alltfler företag ser man betydelsen av att modernisera sin struktur och anpassa sin organisation för att på bästa sätt ta vara på kvinnors och mäns kompetens och erfarenhet. Det är också en nödvändig strategi för både maximal tillväxt och framåtskridande. Konferensen söker härvid lyfta fram goda exempel och genom erfarenhetsutbyte skapa förutsättningar för en fortsatt utveckling. Verksamhetsområde Motverka könsdiskriminering JämO:s uppgift att se till att jämställdhetslagen efterföljs sker i första hand genom att förmå arbetsgivare att frivilligt följa föreskrifterna i lagen. JämO skall också i övrigt medverka i strävandena att främja jämställdhet i arbetslivet. JämO har sedan den 1 mars 2002 också till uppgift att se till att lagen om likabehandling av studenter i högskolan efterlevs. Lagens ändamål är att på högskoleområdet främja lika rättigheter för studenter och sökande samt att motverka diskriminering på grund av könstillhörighet, etnisk tillhörighet, sexuell läggning och funktionshinder. Med anledning av de nya bestämmelserna i jämställdhetslagen om kartläggning, analys och årlig handlingsplan för jämställda löner genomför JämO bl.a. en riktad granskning under 2002. Ett urval av arbetsgivare uppmanas att sända in lönekartläggningar och handlingsplaner till myndigheten. Resultaten av denna granskning kommer att ge en uppfattning om hur lagen efterlevs. Avsikten är också att öka arbetsgivarnas och de fackliga organisationernas aktiviteter för att uppnå jämställda löner. JämO bedriver sedan hösten 2001 projektet barn och jobb. Syftet är att informera allmänheten om gällande regler och rättigheter samt att informera och aktivt påverka politiska beslutsfattare och arbetsmarknadens parter så att diskriminering som har samband med föräldraskap och föräldrars möjlighet att förena föräldraskap och arbete kan upphöra. 10.5.2 Insatser utanför politikområdet Länsstyrelserna har till uppgift att verka för att de nationella jämställdhetsmålen får genomslag i respektive län. Som ett led i detta läggs tyngdpunkten i deras jämställdhetsarbete alltmer på att införliva ett jämställdhetsperspektiv i länsstyrelsernas löpande verksamhet, samt att stötta en liknande utveckling i länen. De ekonomiska förutsättningarna för verksamhetsgrenen jämställdhet varierar mellan länen. Detta beror främst på att länsstyrelserna gjort olika prioriteringar och att förutsättningarna är olika när det gäller att få del av regionala utvecklingsmedel. Länsstyrelsernas jämställdhetsarbete finansieras till en del av ramanslag, samtidigt som finansiering med projektmedel har ökat i betydelse som finansieringskälla. Trenden är dock att verksamhetsgrenens andel av länsstyrelsernas totala verksamhetskostnader har minskat åren 19982001. 16 av de 21 länen levde upp till regeringens krav 2001. Ett visst samband kan utläsas mellan verksamhetsgrenens andel av länsstyrelsens totala verksamhetskostnader och regeringens bedömning av resultatet. Projekt Jämställda tillväxtavtal är ett treårsprojekt som avslutas under 2002. Uppdraget till tre pilotlän (Västra Götaland, Blekinge och Jämtland) är att utveckla metoder för att jämställdhetsperspektivet skall få ett starkare genomslag i tillväxtavtalen. Den totala kostnaden för projektet är 3 miljoner kronor.

10.6

Resultatbedömning

Målet för politikområdet är att kvinnor och män skall ha samma möjligheter, rättigheter och skyldigheter inom livets alla områden. Jämställdhetspolitikens mål innebär en jämn fördelning av makt och inflytande, samma möjligheter till ekonomiskt oberoende, lika villkor och förutsättningar i fråga om företagande, arbete, arbetsvillkor samt utvecklingsmöjligheter i arbetet. Det innebär också lika tillgång till utbildning och möjligheter till utveckling av personliga ambitioner, intressen och talanger, delat ansvar för hem och barn samt frihet från könsrelaterat våld. 56 Jämställdhet är ett sektorsövergripande politikområde, vilket innebär att jämställdhet även är ett mål inom andra politikområden. 10.6.1 Resultat Verksamhetsområde samordningsansvar och särskilda åtgärder Kartläggningen av de ekonomiska resursernas fördelning mellan kvinnor och män visar att kvinnor fortfarande har mindre ekonomiska resurser än män (bilaga 1). Redovisningen av tidsanvändningen visar att det skett en viss utjämning i fördelningen av betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män under den senaste tioårsperioden samt att ett ökat antal kvinnor gått från deltid till heltidsarbete, men fortfarande förvärvsarbetar kvinnor i mindre utsträckning än män. Detta ger effekter på löner och transfereringar, eftersom dessa i stor utsträckning är knutna till inkomstnivåer. En könsuppdelad arbetsmarknad, kvinnors lägre löner och pensioner samt en ojämlik fördelning av betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män utgör de huvudsakliga förklaringarna till varför kvinnor har sämre ekonomiska villkor än män. Ensamstående kvinnor med barn utgör en av de grupper där socialbidragsberoendet är störst. Var fjärde ensamstående kvinna med barn är beroende av socialbidrag. I arbetslivet har stora förändringar skett de senaste åren, framförallt inom den offentliga sektorn när det gäller kvinnor i styrelserna inom statligt ägda bolag. Utvecklingen inom det privata näringslivet har däremot i stort sett stått stilla. Män är fortfarande överrepresenterade i näringslivet vad gäller ledande befattningar och i styrelserna. Totalt utgör männen 82 procent av samtliga chefer i näringslivet och i toppskiktet är de ännu fler. I de börsnoterade bolagens styrelser är cirka 95 procent av ledamöterna män. Könsfördelningen i de statliga centrala styrelserna och nämnderna under de två senaste åren redovisas i bilaga 1. Målet om en jämn könsfördelning 2001 har inte uppfyllts, även om det skett en ökning med en procentenhet när det gäller andelen kvinnor i de centrala styrelserna och med två procentenheter i de regionala styrelserna jämfört med föregående år. En ökning har även skett i andelen styrelser med kvinnor som PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 ordförande, med tre procent enheter till drygt 31 procent. De projektmedel som finns inom politikområdet är avsedda att stödja organisationer och verksamheter vilka driver projekt som syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män samt metodutveckling inom jämställdhetsområdet. Under 2001 fattades ett fyrtiotal beslut om projektmedel. Trettio av dessa bidrag riktades till föreningar m.m. för utvecklingsprojekt inom jämställdhetsområdet på sammantaget 8,8 miljoner kronor. Av resterande medel användes 3,8 miljoner kronor för jämställdhetsåtgärder i samband med Sveriges ordförandeskap i EU. Vi- dare initierades utvecklingsinsatser och informationskampanjer. Resultatet av dessa insatser kan ofta vara svåra att mäta, då syftet ofta är att via information öka kunskapen och påverka attityder i samhället. Resultaten från Arbetsgruppen för metodutveckling har inneburit att grunden lagts för att gå vidare i utvecklingsarbetet inom myndigheterna och i Regeringskansliet. Metodhandboken Gör det jämt syftar till att på ett strukturerat sätt samla erfarenheterna från metodområdet och sprida dessa till myndigheter och organisationer i såväl den privata som offentliga sektorn. Metodhandboken har nått en mycket god spridning till tänkta målgrupper. Utvärderingen av den andra omgången tillväxtavtal (Ds 2002:34) visar på ett fortsatt svagt genomslag för jämställdhetsperspektivet. Samtidigt indikerar uppföljningen att i de län där jämställdhetsfrågorna hanterats i avtalen upplever också partnerskapen att de fått ökad kunskap om och förståelse för dessa frågor. Under hösten 2002 kommer de tre pilotlänen i projektet Jämställda tillväxtavtal att rapportera sina slutsatser som ett underlag inför de tillväxtprogram som skall tas fram för 20042007.

SCB:s tidsanvändningsstudie genomfördes på uppdrag av regeringen under åren 2000 och 2001. Genom att jämföra med en liknande undersökning som genomfördes tio år tidigare kan förändringar i människors vardagsliv under den senaste tioårsperioden identifieras. Några slutsatser som kan dras av de första analyserna är: Kvinnor och män har blivit mer lika i sin tidsanvändning de senaste 10 åren. Men fortfarande kvarstår stora skillnader där kvinnor utför den största delen av det obe- 57 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 talda hemarbetet och män den största delen av det betalda marknadsarbetet. Tiden till produktiva verksamheter (summan av betalt och obetalt arbete) minskar. Sett över veckans samtliga dagar har män reducerat sin tid till förvärvsarbete med en halvtimme per dag. Småbarnspapporna förvärvsarbetar mindre idag än för tio år sedan. Kvinnor och män utför fortfarande lika mycket arbete totalt sett (obetalt och betalt inräknat). Både kvinnor och män har fått ökad fri tid. Verksamhetsområde Motverka könsdiskriminering Antalet anmälningar till JämO om diskriminering p.g.a. kön ökade från 120 stycken 2000 till 177 stycken 2001. I denna siffra ingår dock tre gruppanmälningar med sammanlagt 82 anmälningar. Under 2001 har inga större massgranskningar av jämställdhetsplaner genomförts, utan istället har utbildning och metodutveckling om de nya lönekartläggningsbestämmelserna prioriterats. Arbetsdomstolen har under 2001 avgjort tre domar där JämO fört talan, två av dem avser lönediskriminering och ett könsdiskriminering. JämO:s talan har i all tre fallen avslagits. Under 2001 har inget ärende förts till Jämställdhetsnämnden. Inte heller har nämnden avgjort något tidigare ärende. 10.6.2 Analys och slutsatser Målet om att kvinnor och män ska ha samma möjligheter till ekonomiskt oberoende är inte uppnått. Kvinnor har generellt sett sämre ekonomiska villkor än män. Kvinnors villkor skiftar också mellan olika skeden i livet, vilket inte gäller för män i lika hög grad. Skillnaderna är i flera avseenden större mellan sammanboende kvinnor och män än mellan ensamstående kvinnor och män. Fördelningen av betalt och obetalt arbete mellan kvinnor och män samt villkoren på arbetsmarknaden är centrala frågor i arbetet för att stärka kvinnors ekonomiska ställning. Därför bör regeringens insatser fortsättningsvis vara inriktade på att skapa möjligheter för kvinnor att arbeta heltid, att få män att delta i det obetalda arbetet, att föräldraförsäkringen delas lika och att bekämpa den könsuppdelade arbetsmarknaden och osakliga löneskillnader mellan kvinnor och män. För att ta de sista stegen mot en jämn könsfördelning i statliga styrelser krävs fortsatt uppmärksamhet vid tillsättning av nya ledamöter. Målet om en jämn könsfördelning kvarstår. Särskild uppmärksamhet krävs vid tillsättning av styrelser med ojämnt antal ledamöter, då den udda platsen oftast tillsätts med en man. För att kvinnor och män skall få lika inflytande är det också av stor betydelse att ordförandeplatserna fördelas jämnt mellan könen. Andelen kvinnor som är ordförande ökar mycket långsamt och uppgick 2001 till knappt 31 procent. Regeringen avser därför öka ansträngningarna att finna kvinnliga ordförande.

10.7

Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har för JämO lämnat en revisionsberättelse utan anmärkning, men har ändå kommenterat vissa brister i myndighetens årsredovisning. RRV tar bl.a upp att årsredovisningen inte följer regleringsbrevets indelning, kvalitetsbrister i redovisningen av volymer och kostnader samt brister i den finansiella redovisningen. Regeringen kommer med anledning av detta att följa myndighetens arbete med att åtgärda bristerna. 58 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 11 Förslag inom jämställdhetspolitiken

11.1

24:1 Jämställdhetsombudsmannen

Tabell 11.1 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

18 621

sparande

1 075

2002

Anslag

20 886

Utgifts-

20 757

prognos

2003

Förslag

21 294

2004

Beräknat

21 766

1

1 Motsvarar 21 294 tkr i 2003 års prisnivå. Anslaget avser kostnader för JämO med kansli och för Jämställdhetsnämnden. De huvudsakliga faktorer som styr utgifterna på området är antalet anmälningar om könsdiskriminering respektive arbetsgivares bristande förmåga att leva upp till jämställdhetslagens krav på aktiva åtgärder. Vidare styrs utgifterna av JämO:s insatser för att följa upp lagens krav på aktiva åtgärder och för att fullgöra det informationsansvar som åläggs myndigheten. Regeringens överväganden JämO:s uppgift skall fortsatt vara att motverka könsdiskriminering på arbetsmarknaden och i högskolan. Myndigheten skall i detta syfte utöva tillsyn över jämställdhetslagen samt se till att metoder för att motverka könsdiskriminering (inkulsive lönediskriminering) finns tillgängliga samt sprida dessa. Regeringen föreslår att riksdagen anvisar 21 294 000 kronor för 2003. Därutöver har anslagsnivån justerats i syfte att begränsa statlig konsumtion, se volym 1, avsnitt 6.2.1. Tabell 11.2 Härledning av anslagsnivån 2003-2004, för 24:1 Jämställdhetsombudsmannen Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

20 886

20 886

Förändring till följd av:

Pris- och löneomräkning 1

558

1 034

Beslut

-150

-153

Överföring till/från andra anslag

Övrigt

Förslag/beräknat anslag

21 294

21 766

1 Pris- och löneomräkningen baseras på anvisade medel i 2002 års statsbudget. Övriga förändringskomponenter redovisas i löpande priser och inkluderar därmed en pris- och löneomräkning.

11.2

24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder

Tabell 11.3 Anslagsutveckling Tusental kronor

Anslags-

2001

Utfall

20 179

sparande

13 055

2002

Anslag

12 206

Utgifts-

19 247

prognos

2003

Förslag

13 706

2004

Beräknat

13 706

Anslaget avser kostnader för jämställdhetsåtgärder som syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Anslaget skall användas för att stödja verksamheter som syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män samt organisationer som driver projekt med detta syfte. Anslaget kan även användas för att pröva nya metoder inom jämställdhetsarbetet. 59 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 Regeringens överväganden För 2003 bör inriktningen fortsatt vara en satsning på utvecklings- och förändringsarbete som syftar till att främja jämställdhet mellan kvinnor och män. Regeringen föreslår att riksdagen anvisar 13 706 000 kronor för 2003. Tabell 11.4 Härledning av anslagsnivå 2003-2004, för 24:2 Särskilda jämställdhetsåtgärder Tusental kronor

2003

2004

Anvisat i 2002 års statsbudget

12 206

12 206

Förändring till följd av:

Beslut

Överföring till/från andra anslag

1 500

1 500

Övrigt

Förslag/beräknat anslag

13 706

13 706 60

Bilaga 1 Fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Bilaga 1 Fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män

Innehållsförteckning

Fördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män........................................

7

Inledning .................................................................................................................

7

Förvärvsarbetstid och tid i hemarbete...................................................................

7

Månadslön ...............................................................................................................

9

Inkomster..............................................................................................................

10

Kapital ................................................................................................................

12

Pensionsrätt och premier .....................................................................................

13

Disponibel inkomst ..............................................................................................

14

Sammanfattning....................................................................................................

16 3 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Tabellförteckning

1.1

Befolkningen 20- 64 år i och utanför arbetskraften 2001 ........................................

8

1.2

Sysselsatta 20 64 år efter arbetstidens längd 2001 .................................................

8

1.3

Månadslön efter sektor 2000 och kvinnors lön som andel av mäns lön

efter sektor 1992 2001.........................................................................................

9

1.4

De tio vanligaste yrkesgrupperna 2000 ...................................................................

10

1.5

Arbetsinkomst 2000 för anställda och företagare 20-64 år efter livscykel............

10

1.6

Sammanräknad förvärvsinkomst 2000 för personer 20 år och äldre efter

livscykel.................................................................................................................

11

1.7

Antal personer med överskott av kapital 2000 för personer 20 år och

äldre efter livscykel...............................................................................................

12

1.8

Antal personer med underskott av kapital 2000 för personer 20 år och

äldre efter livscykel...............................................................................................

13

1.9

Förmögenhet 1999 efter typ av tillgång.................................................................

13

1.10 Frivilligt pensionssparande 2000 för personer i åldern 20-64 år..........................

14

1.11 Sammansättning 2000 av individuell disponibel inkomst för personer

i åldern 20-64 år ....................................................................................................

14

1.12 Andel med inkomstslag samt medelinkomst 2000 för personer 20-64 år...........

15 4 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Diagramförteckning

1.1

Antal timmar i förvärvsarbete efter näringsgren 2000..............................................

7

1.2

Antal timmar för hemarbete efter aktivitet 2000/2001 ............................................

7

1.3

Faktiskt arbetad tid i betalt arbete efter livscykel 2001............................................

8

1.4

Tid för obetalt arbete efter livscykel 2000/01 ...........................................................

8

1.5

Pensionsgrundande inkomst 2000 för personer i åldern 20-64 år..........................

13 5 Fördelning av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män Inledning Denna bilaga visar fördelningen av ekonomiska resurser mellan kvinnor och män. Uppgifterna avser huvudsakligen personer i åldern 20-64 år, men i några tabeller finns uppgifter för personer äldre än 64 år. Redovisningen omfattar de inkomster kvinnor respektive män får från marknadsbaserat arbete, ersättning och bidrag från socialförsäkringssystemen samt från arbetslöshetsförsäkringen. I ett inledande avsnitt framgår hur mycket förvärvsarbete kvinnor och män utför under en vecka i olika branscher. Önskvärt vore att redovisa den sammanlagda arbetsvolymen under ett år enligt Statistiska centralbyråns (SCB) nationalräkenskaper, men i dessa är inte redovisningen uppdelad efter kön. Därefter följer uppgifter om det oavlönade arbetet från SCB:s senaste tidsanvändningsundersökning. Detta är ett viktigt komplement till det marknadsavlönade arbetet. Befolkningens anknytning till arbetsmarknaden enligt SCB:s Arbetskraftsundersökning (AKU) avslutar avsnittet. I löneavsnittet redovisas månadslön och löneskillnader mellan kvinnor och män inom olika arbetsmarknadssektorer samt uppgift om månadslön i de tio vanligaste yrkesgrupperna. Inkomstavsnittet inleds med uppgift om arbetsinkomst efter livscykeln. Då arbetsinkomst endast är en del av inkomsten kompletteras denna med uppgift om den sammanlagda förvärvsinkomsten. I tabellen finns även uppgifter för ålderspensionärer. Förekomsten av kapital behandlas i ett särskilt avsnitt. I en särskild tabell visas tillgångar och skulder samt nettoförmögenheten. Pensionsgrundande inkomst som underlag för intjänade pensionspoäng och förekomsten av frivilligt pensionssparande har samlats i nästa avsnitt. Bilagan avslutas med en tabell över hela inkomststrukturen för kvinnor och män, dvs. de komponenter som utgör delar av den enskilda personens disponibla inkomst. Vissa av dessa inkomstslag är en följd av individens val, andra är en följd av händelser som den enskilde inte råder över och som försäkringssystemen skall kompensera för. Hushållsgemensamma transfereringar har fördelats med hälften var på vardera av de vuxna. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Förvärvsarbetstid och tid i hemarbete Enligt AKU utförde år 2000 kvinnor och män i åldern 20-64 år 128 miljoner timmars förvärvsarbete per vecka på marknaden. Av dessa timmar svarade kvinnor för 42 procent och män för 58 procent. Diagram 1.1 Antal timmar i förvärvsarbete efter näringsgren 2000 Miljoner timmar per vecka

Jord, skog, fiske

Tillverkning m.m.

Byggverksamhet

Handel o kommunik

Finans verks, ftg-tj.

Utbildning o forskning

Vård o omsorg

Personl. o kultur tj, renh

Kvinnor

Offentlig förvaltn

Män

0

10

20

30

40

50

60

Källa: Arbetskraftsundersökningen, SCB

Förvärvsarbete, betalt arbete, redovisas i den ekonomiska statistiken. Hemarbete, obetalt arbete, redovisas i tidsanvändningsundersökningen. För 2000/01 har tiden för hemarbete skattats till 126 miljoner timmar per vecka, dvs. ungefär lika mycket som för det betalda arbetet. Fördelningen mellan kvinnor och män är emellertid den omvända kvinnor utför 58 procent och män 42 procent av det obetalda arbetet. Diagram 1.2 Antal timmar för hemarbete efter aktivitet 2000/2001 Miljoner timmar per vecka

Hushållsarbete

Underhållsarbete

Omsorg om egna barn

Omsorg om andra

Inköp av varor o tjänster

Annat hemarbete

Kvinnor

Resor i smb.m hemarbete

Män

0

10

20

30

40

50

60

Källa: Tidsanvändningsundersökningen, SCB

Mängden obetalt arbete är av ungefär samma omfattning som mängden betalt arbete. Kvinnor som grupp ägnar 60 procent åt obetalt arbete 7 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 och 40 procent åt betalt arbete. Män som grupp fördelar 41 procent till obetalt och 59 procent till betalt arbete. Sett över veckans alla dagar arbetar kvinnor och män lika mycket, ca. 8 timmar per dag. Kvinnor arbetar lika mycket betalt som obetalt, medan män arbetar dubbelt så mycket betalt som obetalt. I tabell 1 redovisas befolkningen i åldern 20- 64 år efter arbetskraftstillhörighet enligt AKU

2001. Nästan 2

miljoner kvinnor

och drygt

2 miljoner män

är sysselsatta. Det

motsvarar 76 procent kvinnor och 81 procent män av befolkningen i åldersgruppen. Av arbetskraften uppgick arbetslösheten till 3 procent för kvinnor och 4 procent för män. Bland de sysselsatta var 6 procent kvinnor och 14 procent män företagare. Kvinnor arbetar deltid i betydligt större omfattning än män. Kvinnor har främst lång deltid nästan 30 procent av kvinnorna arbetar 20- 34 timmar i veckan medan den motsvarande andelen för män är 6 procent. 67 procent av kvinnorna och 92 procent av männen arbetar heltid. Orsakerna till kvinnors deltid går dels att söka i den ojämna fördelningen av ansvar och arbete med hem och familj och dels i arbetsmarknadens struktur, på så sätt att det inte går att få längre arbetstid hos nuvarande arbetsgivare. Män arbetar deltid i huvudsak för att de studerar, är sjukskrivna eller har delpension. Tabell 1.1 Befolkningen 20- 64 år i och utanför arbetskraften 2001 Antal och procentuell fördelning

Kvinnor

Proc.

Män

Antal

Antal

Proc. för-

1 000-tal

fördelning

1000-tal

delning

Befolkningen

2 574

100

2 651

100

Ej arbetskraften

535

21

413

16

I arbetskraften

2 039

79

2238

84

Arbetslösa

71

3

92

4

Sysselsatta

1 968

76

2 146

81 Källa: AKU, SCB Tabell 1.2 Sysselsatta 20 64 år efter arbetstidens längd 2001 Procentuell fördelning

Kvinnor

Män

Sysselsatta

100

100

Heltid

67

92

Lång deltid

28

6

Kort deltid

5

2 Källa: AKU, SCB I tabell 2 redovisas den överenskomna arbetstiden och i diagram 3 den faktiskt arbetade tiden. Den genomsnittliga faktiska förvärvsarbetstiden per vecka är 34 timmar för kvinnor och 40 timmar för män. För män överstiger den 40 timmar för vissa grupper vilket bland annat beror på att övertid ingår i underlaget men även på att företagare ofta har en längre faktisk arbetstid än 40 timmar per vecka. Den faktiska arbetstiden för kvinnor är lägre på grund av större frånvaro för vård av barn och större andel deltidsarbete. Diagram 1.3 Faktiskt arbetad tid i betalt arbete efter livscykel 2001* Timmar per vecka

Ensam m barn 0-6 år

Sambo m barn 0-6 år

Ensam m barn 7-17 år

Sambo m barn 7-17 år

Ensam 20-44 år

Kv

M

Sambo 20-44 år

Ensam 45-64 år

Sambo 45-64 år

0

10

20

30

40

50

Källa: AKU, SCB

* Avser sysselsatta personer i arbete under mätveckan. Det obetalda arbetet mäts genom tidsanvändningsundersökningen. Den visar större skillnader mellan kvinnor och män och variation efter livscykeln. Genomgående ägnar män kortare tid åt obetalt arbete i hemmet än kvinnor. Sammanboende kvinnor med barn arbetar mer obetalt än ensamstående kvinnor med barn. Diagram 1.4 Tid för obetalt arbete efter livscykel 2000/01 Timmar per vecka Ensam m barn 0-6 år Sambo m barn 0-6 år Ensam m barn 7-17 år

 Kv 

 M Sambo m barn 7-17 år Ensam 20-44 år Sambo 20-44 år Ensam 45-64 år Sambo 45-64 år

0

10

20

30

40

50 Källa: Tidsanvändningsundersökningen, SCB 8 Månadslön I tabell 3 redovisas månadslön för kvinnor och män i olika sektorer under år 2000. Uppgifterna avser heltids- och deltidsanställda, där månadslönen för deltidsanställda har räknats om till heltidslön. För timavlönade redovisas en beräknad månadslön. Löneskillnader mellan kvinnor och män kan till en stor del förklaras med skillnader i yrke, sektor, befattning, arbetslivserfarenhet och ålder. Det finns emellertid löneskillnader mellan kvinnor och män som inte går att förklara på detta sätt utan kan antas bero på kön, s.k. osakliga löneskillnader. Tilläggas kan att kvinnor generellt har högre utbildning än män och en större andel kvinnor än män har minst 3-årig eftergymnasial utbildning. Redovisning av kvinnors lön i relation till mäns lön görs i två olika serier. Den ena avser kvoten mellan kvinnors och mäns månadslön. I den andra serien är månadslönen beräknad med antagandet att kvinnor och män fördelar sig lika PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 på ålder, utbildning, arbetstid och sektor inom varje yrkesgrupp. Även när detta antagande har gjorts kvarstår löneskillnader mellan kvinnor och män. Storleken på löneskillnaden varierar mellan sektorerna, men över tid är de i stort sett oförändrade. Vad beträffar fördelning av de anställda på olika sektorer på arbetsmarknaden arbetar hälften av de anställda kvinnorna som ingår i lönestatistiken inom privat sektor och en tredjedel inom kommunal sektor. För män är andelen 83 procent inom privat sektor och 9 procent inom kommunal sektor. I tabell 4 redovisas antal, könsfördelning och månadslön för de tio vanligaste yrkesgrupperna. I dessa grupper finns 47 procent av alla anställda kvinnor och 31 procent av alla anställda män, dvs. sammanlagt 1,4 miljoner anställda. Ingen av dessa tio yrkesgrupper har en jämn könsfördelning, det vill säga minst 40 procent av vardera kön. Endast i en grupp, grundskollärare, har kvinnor och män lika stor månadslön. Tabell 1.3 Månadslön efter sektor 2000 och kvinnors lön som andel av mäns lön efter sektor 1992 2001 Månadslön, kronor samt kvinnors lön som andel av mäns lön, procent

År

Primärkommunal sektor

Landstingssektor

Statlig sektor

Privat sektor

Alla sektorer

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

2000

17 000

18 900

19 600

27 500

19 800

23 600

18 700

22 400

18 300

22 300

Kvinnors lön som andel av mäns lön, %

År

Primärkommunal sektor

Landstingssektor

Statlig sektor

Privat sektor

Alla sektorer

Ej stv

Stv

Ej stv

Stv

Ej stv

Stv

Ej stv

Stv

Ej stv

Stv

1992

86

.

75

.

84

.

83

.

84

.

1996

87

98

71

94

83

93

85

91

83

92

1997

88

98

71

94

83

92

84

91

83

93

1998

89

98

71

93

84

92

83

90

82

91

1999

90

98

71

93

84

92

84

90

83

92

2000

90

98

71

93

84

92

84

90

82

92

2001

90

98

71

93

84

92

84

90

82

92 Månadslönen är standardvägd (stv) med antagande att kvinnor och män fördelar sig lika på ålder, utbildning, arbetstid och sektor inom varje yrkesgrupp. Källa: Medlingsinstitutet och SCB, Lönestatistik 9 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Tabell 1.4 De tio vanligaste yrkesgrupperna 2000 Rangordnade efter samtliga i yrkesgruppen

Yrkesgrupp

Antal

Könsfördelning, %

Medellön, kronor

Kvinnors lön i

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

% av mäns

Vård- och omsorgspersonal m.fl.

374 000

46 000

89

11

16 100

16 500

98

Försäljare, detaljhandel, demon-

stratörer

115 000

52 000

69

31

16 500

17 500

94

Säljare, inköpare, mäklare m.fl.

57 000

88 000

39

61

21 200

26 900

79

Ingenjörer o. Tekniker

18 000

105 000

15

85

20 600

23 400

88

Övrig kontorspersonal

79 000

17 000

82

18

16 500

17 800

93

Byggnadshantverkare

4 000

89 000

5

95

15 900

19 500

81

Fordonsförare

6 000

82 000

7

93

17 600

18 100

97

Grundskollärare

59 000

21 000

74

26

19 200

19 200

100

Städare

65 000

15 000

81

19

14 700

15 600

95

Företagsekonomer, personal-

tjänstemän m. fl.

38 000

35 000

81

19

25 600

33 100

77 Källa: Medlingsinstitutet och SCB, Lönestatistik Inkomster Tabell 5 visar kvinnors och mäns ekonomiska situation för personer med någon form av arbetsinkomst . Detta inkomstbegrepp omfattar förutom lön även de inkomstrelaterade transfereringar (t.ex. sjukpenning och föräldrapenning) som är knutna till arbetet och kompenserar för inkomstbortfall. Inkomst av näringsverksamhet för företagare ingår i arbetsinkomsten. Uppgifterna är hämtade från SCB:s undersökning av hushållens ekonomi (HEK) och avser åldersgruppen 20-64 år. Skillnader i inkomst mellan kvinnor och män påverkas förutom av löneskillnader också av skillnader i kvinnors och mäns olika uttag av föräldraledighet, sjukskrivning och arbete på deltid. Ersättning från socialförsäkringssektorn uppgår normalt till 80 procent av lönen, dock med ett tak på 274 500 kronor år 2000. Detta medför således skillnad i vilken ersättning som kvinnor och män får från socialförsäkringen, eftersom denna är knuten till inkomsten. Dubbelt så många män som kvinnor har arbetsinkomst från eget företag. Företagarinkomsten är högre för män än för kvinnor. Tabell 1.5 Arbetsinkomst 2000 för anställda och företagare 20-64 år efter livscykel Inkomst, kronor per år

Antal

Könsfördelning

Inkomst

Kvinnors inkomst

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

i % av mäns

Samtliga

2 007 000

2 149 000

48

52

223 800

260 200

86

Ensamstående

644 000

757 000

46

54

181 300

216 900

84

Ensam m barn

0-6 år

48 000

..

83

17

165 700

..

..

Ensam m barn

7-17 år

107 000

28 000

79

21

184 300

271 300

68

Ensam 20-44 år

287 000

519 000

36

64

165 900

205 800

81

Ensam 45-64 år

202 000

199 000

50

50

205 300

235 400

87

Sammanboende

1 363 000

1 392 000

49

51

186 400

283 800

66

Sambo m barn

0-6 år

350 000

383 000

48

52

160 400

282 000

57

Sambo m barn

7-17 år

367 000

379 000

49

51

197 400

308 100

64

Sambo 20-44 år

164 000

167 000

50

50

184 600

273 300

78

Sambo 45-64 år

482 000

463 000

51

49

197 700

282 100

70 Arbetsinkomst utgör summan av lön, företagarinkomst, sjukpenning, föräldrapenning och dagpenning vid utbildning eller tjänstgöring inom totalförsvaret. Ägare av fåmansbolag räknas som anställd. Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkningar 10 För att studera den ekonomiska situationen för samtliga förvärvsarbetande och pensionärer måste inkomstbegreppet sammanräknad förvärvsinkomst användas. Detta är ett taxeringsmässigt begrepp, vilket består av inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. Här ingår även ersättning vid arbetslöshet och förtidspension. Eftersom personer äldre än 64 år är med i redovisningen ingår även pensioner. In- komst av kapital ingår däremot inte. I tabell 6 redovisas uppgifter för samtliga personer med sammanräknad förvärvsinkomst. Skillnaderna i inkomster är större mellan PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 sammanboende kvinnor och män än mellan ensamstående kvinnor och män. En orsak är att sammanboende kvinnor arbetar deltid i större utsträckning än ensamstående kvinnor vare sig de har barn eller inte. Kvinnors lägre inkomster och kortare yrkesverksamma tid leder till att kvinnor har lägre ATP-pension än män. Förvärvsinkomsten visar emellertid inte individens hela konsumtionsmöjligheter. Förekomst av kapital kan öka eller minska faktorinkomsten, skattefria transfereringar i form av familjestöd och skatt på förvärvsinkomsten ger en individuell disponibel inkomst (se tabell 12). Tabell 1.6 Sammanräknad förvärvsinkomst 2000 för personer 20 år och äldre efter livscykel Inkomst, kronor per år

Antal

Könsfördelning, %

Inkomst

Kvinnors inkomst

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

i % av mäns

Samtliga

3 268 000

3 116 000

51

49

157 800

233 300

68

Ensamstående

1 337 000

1 162 000

54

46

146 700

188 400

78

Ensam m barn 0-6 år

65 000

11 000

86

14

150 700

..

..

Ensam m barn 7-17 år

128 000

31 000

81

19

186 800

289 300

65

Ensam 20-44 år

377 000

648 000

37

63

140 400

179 000

78

Ensam 45-64 år

267 000

282 000

49

51

202 300

220 200

92

Ensam 65-74 år

165 000

82 000

67

33

133 100

167 400

80

Ensam 75+ år

335 000

108 000

76

24

99 800

141 000

71

Sammanboende

1 932 000

1 954 000

50

50

165 400

259 900

64

Sambo m barn 0-6 år

398 000

403 000

50

50

156 400

276 400

57

Sambo m barn 7-17 år

399 000

401 000

50

50

196 500

305 200

64

Sambo 20-44 år

188 000

179 000

50

50

171 900

227 700

75

Sambo 45-64 år

601 000

540 000

53

47

189 500

287 600

66

Sambo 65-74 år

220 000

252 000

47

53

106 000

200 400

53

Sambo 75+ år

125 000

180 000

41

59

73 700

154 600

48 Sammanräknad förvärvsinkomst består av inkomst av tjänst och inkomst av näringsverksamhet. Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkningar 11 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Kapital Skattesystemet skiljer på förvärvsinkomster och inkomst av kapital. I tabellerna 7 och 8 redovisas medianer för de personer som har överskott respektive underskott av kapital. Överskott av kapital kan för vissa personer vara en väsentlig källa till ökad disponibel inkomst. Ett överskott betyder att det antingen finns räntebärande tillgångar eller att en realisationsvinst gjorts under året till följd av försäljning av eget hem, bostads- rätt, aktier eller liknande. Underskott av kapital uppstår vid reaförluster eller då lån på t.ex. egna hem eller bostadsrätter är större än tillgångarna. När det gäller överskott av kapital råder stora skillnader mellan kvinnor och män beträffande beloppens storlek. Underskott av kapital är i jämförelse med överskott jämnare fördelat mellan kvinnor och män. Underskotten kan fördelas mellan personer som är sambeskattade, en möjlighet som inte ensamstående har. Tabell 1.7 Antal personer med överskott av kapital 2000 för personer 20 år och äldre efter livscykel Medianvärde, kronor per år

Antal

Könsfördelning, %

Kapitalöverskott

Kvinnors kapital

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

i % av männens

Samtliga

1 421 000

1 167 000

55

45

2 800

6 100

46

Ensamstående

654 000

471 000

58

42

2 100

3 300

64

Ensam m barn 0-6 år

10 000

2 000

83

17

1 000

..

..

Ensam m barn 7-17 år

24 000

5 000

83

17

4 500

..

..

Ensam 20-44 år

177 000

248 000

42

58

1 100

2 000

55

Ensam 45-64 år

109 000

103 000

51

49

6 200

6 900

90

Ensam 65-74 år

95 000

36 000

73

27

3 500

3 400

103

Ensam 75+ år

240 000

77 000

76

24

1 900

3 300

58

Sammanboende

767 000

696 000

52

48

3 500

9 000

39

Sambo m barn 0-6 år

78 000

73 000

52

48

2 200

11 500

19

Sambo m barn 7-17 år

98 000

86 000

53

47

3 100

22 700

14

Sambo 20-44 år

73 000

63 000

54

46

1 200

5 300

23

Sambo 45-64 år

271 000

192 000

59

41

5 000

14 400

35

Sambo 65-74 år

152 000

151 000

50

50

4 400

8 400

52

Sambo 75+ år

94 000

132 000

42

58

2 300

3 800

61 Kapitalinkomst består av inkomstränta, utdelning, realisationsvinst minus skuldränta, realisationsförlust och förvaltningskostnad. Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkningar 12 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Tabell 1.8 Antal personer med underskott av kapital 2000 för personer 20 år och äldre efter livscykel Medianvärde, kronor per år

Antal

Könsfördelning, %

Kapitalunderskott

Kvinnors kapital

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

i % av männens

Samtliga

1 514 000

1 712 000

47

53

7 200

10 600

68

Ensamstående

483 000

535 000

47

53

3 700

5 000

74

Ensam m barn 0-6 år

49 000

8 000

86

14

4 200

..

..

Ensam m barn 7-17 år

91 000

24 000

79

21

5 700

13 000

44

Ensam 20-44 år

139 000

309 000

31

69

1 700

4 000

43

Ensam 45-64 år

132 000

146 000

47

53

6 300

7 500

84

Ensam 65-74 år

41 000

31 000

57

43

3 300

5 200

63

Ensam 75+ år

30 000

16 000

65

35

2 100

2 000

105

Sammanboende

1 032 000

1 177 000

47

53

9 200

13 700

67

Sambo m barn 0-6 år

285 000

310 000

48

52

11 700

16 900

69

Sambo m barn 7-17 år

280 000

303 000

48

52

11 600

18 200

64

Sambo 20-44 år

94 000

103 000

48

52

5 900

6 800

87

Sambo 45-64 år

315 000

340 000

48

52

8 000

12 800

63

Sambo 65-74 år

46 000

91 000

34

66

3 600

6 700

54

Sambo 75+ år

12 000

30 000

39

71

2 500

4 200

60 Kapitalinkomst består av inkomstränta, utdelning, realisationsvinst minus skuldränta, realisationsförlust och förvaltningskostnad. Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkningar Förekomst av tillgångar att sälja är en förutsättning för att reavinster/reaförluster ska uppkomma. I tabell 9 finns uppgifter om tillgångar, skulder och nettoförmögenhet. Tillgångar är uppdelade på reala (t.ex. eget hem och andra fastigheter) och finansiella (t.ex. bankmedel och aktier). Av tabellen framgår att av den totala nettoförmögenheten utgör kvinnors andel 42 procent och mäns andel 58 procent. Medelvärdet för nettoförmögenheten var för samtliga kvinnor 275 000 kronor och för samtliga män 392 000 kronor. Tabell 1.9 Förmögenhet 1999 efter typ av tillgång Miljarder kronor samt andel

Kvinnor

Män

Könsfördelning, %

Kvinnor

Män

Summa tillgångar

1 661

2 343

41

59

Real tillgång

929

1 323

41

59

Finansiell tillgång

655

875

43

57

Skulder

430

626

41

59

Nettoförmögenhet

1 231

1 717

42

58 Källa: SCB, Förmögenhetsrapport Pensionsrätt och premier Män har högre ATP-poäng än kvinnor i varje åldersgrupp. I diagram 6 visas en beräkning av den pensionsgrundande inkomsten vilken är underlag för poängen. Inkomsten ökar med stigande ålder upp till 50-årsåldern men avtar sedan de sista åren inför pensioneringen för både kvinnor och män. Diagram 1.5 Pensionsgrundande inkomst 2000 för personer i åldern 20-64 år Medelinkomst i 1000-tal kronor

250

200

150

100

Män

50

Kvinnor

0

20-24

25-29

30-34

35-39

40-44

45-49

50-54

55-60

60-64

Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkning

13 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 År 2000 har enligt Riksförsäkringsverket (RFV) 16 procent inkomster över 7,5 basbelopp, dvs. högsta pensionspoäng enligt ATP-systemet. Här är emellertid skillnaden mellan kvinnor och män stor. Andelen kvinnor med maximal poäng är 7 procent, medan andelen för män är 23,6 procent. Det är således 3,6 gånger fler män (540 000) än kvinnor (150 000) som uppnådde maximal ATP-poäng.

Av tabell 10 framgår att fler kvinnor än män avsätter pengar till ett privat pensionssparande genom avdrag i inkomstdeklarationen. De avdragna beloppen är emellertid högre för män än för kvinnor. Avdragsbeloppen ökar med stigande ålder och är högst strax innan pensionsåldern. Fler sammanboende än ensamstående har möjlighet att göra avdrag och beloppen är i genomsnitt något högre. Tabell 1.10 Frivilligt pensionssparande 2000 för personer i åldern 20-64 år Andel av gruppen med avdragsgill pensionspremie och avdragets storlek

Kvinnor

Män

Andel,

Avdrag,

Andel,

Avdrag,

%

kronor

%

kronor

Samtliga

42

5 900

34

7 300

Ensamstående

32

5 100

24

5 800

Ensam m barn

0-6 år

26

2 700

29

4 900

Ensam m barn

7-17 år

38

4 100

30

4 900

Ensam 20-44 år

24

3 100

22

4 200

Ensam 45-64 år

42

7 600

40

9 300

Sammanboende

47

6 100

40

7 800

Sambo m barn

0-6 år

43

3 800

40

4 900

Sambo m barn

7-17 år

52

5 500

41

7 600

Sambo 20-44 år

38

3 900

38

4 300

Sambo 45-64 år

49

8 500

39

11 300 Medelvärden är beräknade för den grupp som haft avdrag. Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkning Disponibel inkomst Den inkomst en person har kan komma från marknadsbaserat arbete, kapital eller ersättning och bidrag från socialförsäkringssystemen. Av tabell 11 framgår medelvärden för de olika inkomstslagen, vilka kan ses som delkomponenter av en individuell disponibel inkomst, där transfereringar till hushållen delats lika mellan de samboende. Faktorinkomsten för män är väsentligt högre än för kvinnor som grupp och samma relation finns för skatter. Skattepliktiga transfereringar, övriga bidrag och familjestöd går i större utsträckning till kvinnor, delvis för att de i större utsträckning är ensamstående med försörjningsansvar för barn. Tabell 1.11 Sammansättning 2000 av individuell disponibel inkomst för personer i åldern 20-64 år Kronor per år

Inkomstslag

Medelinkomst

Kvinnor i

Kvinnor

Män

% av män

Faktorinkomst

150

700

258

000

59

Skattepliktiga ersättningar

+35

200

+30

300

117

Skattefria individuella

bidrag

+5

700

+2

800

204

Familjestöd

+7

100

+4

500

158

Negativa transfereringar

-59

500

-101

200

59

Summa individuell dispo-

nibel inkomst

139

200

194

500

71 Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkningar I tabell 12 visas medelvärden för de personer som har de respektive inkomstslagen. Hur många detta är i relation till befolkningen mellan 20-64 år framgår av kolumn ett och två i tabellen. Medelvärdena är beräknade utan hänsyn till hur lång tid under året ersättningen mottagits. Un- derhållsstödet har tagits med trots att det egentligen är ett stöd till barnen. För sammanboende personer har barnbidrag och bostadsbidrag delats lika mellan makarna. Hänsyn har inte tagits till försörjningsbörda, dvs. att fler personer skall leva på den inkomst som ett hushåll med barn har. Gruppen ensamstående mödrar är väsentligt större än gruppen ensamstående fäder. Av tabellen framgår att en större andel kvinnor än män får inkomstrelaterade bidrag. Medelbeloppet är emellertid högre för kvinnor än för män endast när det gäller föräldrapenning. Män får i genomsnitt högre arbetsmarknadsstöd, sjukpenning och pension än kvinnor. Mäns högre inkomster får genomslag i de inkomstrelaterade bidragen. Att kvinnor i högre utsträckning tar ansvaret för barn visar sig i att kvinnor tar ut flest dagar med föräldrapenning. Det visar sig också när det gäller barnbidrag och underhållsstöd som i större utsträckning utgår till kvinnor på grund av att kvinnor i högre grad än män är ensamstående föräldrar. Kvinnor i egenskap av ensamförälder får också i högre utsträckning än män del av behovsrelaterade bidrag såsom socialbidrag och bostadsbidrag. 14 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Tabell 1.12 Andel med inkomstslag samt medelinkomst 2000 för personer 20-64 år Kronor per år samt andel kvinnor och män med inkomstslaget

Andel med värde på inkomstslaget, %

Medelinkomst för personer med värde

Inkomstslag

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

Kvinnors inkomst i

% av mäns

Marknaden

Lön

83

84

161 100

243 500

66

Näringsinkomst

8

15

40 700

69 000

59

Ränta, utdelning

62

64

5 600

15 800

35

Reavinst

22

25

45 600

128 700

35

Summa faktorinkomst

92

94

163 700

274 700

60

Skattepliktiga ersättningar

Sjukersättning

19

12

42 200

46 500

91

Föräldrapenning

20

14

20 900

9 000

233

Arbetsmarknadsstöd

17

12

46 800

57 400

82

Studiestöd

10

2

37 100

52 400

97

Pension

14

13

84 000

108 900

77

Summa skattepl. ersättningar

57

47

61 700

64 900

95

Skattefria individuella bidrag

Studiestöd

10

6

37 100

38 100

97

Underhållsstöd

11

2

20 000

16 200

123

Summa skattefria bidrag

19

9

29 500

31 700

93

Familjestöd

Bostadsbidrag

11

6

18 200

14 300

127

Barnbidrag

37

31

9 200

7 700

119

Socialbidrag

63

6

25 500

22 800

112

Summa familjestöd

43

37

16 500

12 100

136

Negativa transfereringar

Statlig o kommunal inkomstskatt

95

96

49 600

80 400

62

Annan skatt

98

97

11 500

22 600

51

Återbetalt studielån

18

13

5 900

6 900

86

Givet underhållsstöd

1

7

10 500

15 300

69

Summa negativa transfereringar

97

97

61 400

103 800

59

Summa disponibel inkomst

100

100

139 500

194 800

72 Medelinkomst beräknad för dem som har inkomstslaget oavsett om det är för endast en del av året eller vid tillfälliga behov. Källa: HEK, SCB, Finansdepartementets beräkningar 15 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 1 Sammanfattning Sammantaget visar bilagan att kvinnors ekonomiska resurser är lägre än mäns. Välfärdsstaten bidrar till att stärka kvinnors ekonomiska ställning, men kan också innebära att kvinnor är mer beroende av välfärdsstaten än män. Detta betyder att kvinnor är mer känsliga än män för förändringar i skatter och transfereringssystem, i synnerhet gäller detta ensamstående kvinnor med barn. Även män är beroende av transfereringar, men av andra typer och i mindre utsträckning än kvinnor. Kvinnor har högre utbildning än män och finns i arbetskraften i lika stor utsträckning som män. Kvinnor är emellertid mer jämnt fördelade mellan sektorerna. Hälften av kvinnorna i arbetskraften arbetar i privat sektor och hälften i offentlig. Motsvarande siffra för män är 83 procent i privat och 17 procent i offentlig sektor. Fördelning av betalt respektive obetalt arbete skiljer sig markant mellan kvinnor och män. Av den sammanlagda arbetstiden stod kvinnorna för 60 procent av det obetalda arbetet, medan män stod för 60 procent av det betalda arbetet. Samtidigt skall det framhållas att deltidsarbete inte gäller samtliga kvinnor. Av de sysselsatta kvinnorna arbetar 67 procent heltid och 33 procent deltidsarbetar. En viss ökning av heltidsarbetet har skett de senaste åren. För många kvinnor är deltidsarbetet ofrivilligt då det inte är möjligt att få heltidsarbete. Kvinnor tjänar mindre än män inom samtliga sektorer och oavsett utbildningsnivå. Skillnader i inkomst påverkar storleken på föräldrapenning, sjukpenning och andra inkomstrelaterade bidrag och i förlängningen även på den upparbetade pensionsrätten. Bilagan visar tvåförsörjarnormens genomslag genom att sammanboende kvinnor och män generellt sett har bättre ekonomiska villkor än ensamstående. En jämförelse ur köns- och livscykelperspektiv visar emellertid på variationer. Ensamstående kvinnor arbetar mer betalt än sammanboende kvinnor som arbetar deltid i större utsträckning. Sammanboende kvinnor med barn utför mer obetalt arbete än ensamstående kvinnor med barn. Skillnaderna är däremot mycket små mellan män i olika livscykler, där tendensen snarare är att sammanboende män arbetar mer betalt och mindre obetalt än ensamstående män. Skillnaderna i den sammanräknade förvärvsinkomsten är större mellan sammanboende kvinnor och män än mellan ensamstående kvinnor och män. Att de ekonomiska villkoren skiftar i olika skeden i livet gäller för kvinnor i mycket större utsträckning än för män. Därav följer betydelsen av att se till ett livscykelperspektiv när kvinnors och mäns ekonomiska villkor skall beskrivas. 16

Bilaga 2 Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

Bilaga 2

Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser

Innehållsförteckning

Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser ...............................................................

5

Centrala myndigheters styrelser............................................................................

5

Regionala myndigheters styrelser..........................................................................

5 3 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Tabellförteckning

1.1

Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på

departement; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare ..............................

6

1.2

Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på

myndighet; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare .................................

6

1.3

Andelen kvinnor i regionala myndigheters styrelser; ordinarie leda-

möter exkl. personalföreträdare ..........................................................................

12

1.4

Antal kvinnor och män i regionala myndigheters styrelser fördelade

på län; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare........................................

13 4 Könsfördelningen i statliga lekmannastyrelser Sedan 1988 har könsfördelningen i statliga myndighetsstyrelser på central och regional nivå redovisats årligen för att ge riksdagen möjlighet att kunna följa utvecklingen. Bakgrunden är de mål för kvinnorepresentationen i statliga organ som riksdagen beslutade om med anledning av propositionen Jämställdhetspolitiken inför 90-talet (prop. 1987/88:105, bet. 1987/88:AU17, rskr. 1987/88:364). Det första etappmålet som angavs i propositionen om 30 procent kvinnor år 1992 uppnåddes år 1992 och redovisades i 1992 års budgetproposition (1992/93:100, bilaga 12, s. 337 f.). Det andra delmålet om 40 procent kvinnor år 1995 uppnåddes i de centrala styrelserna och redovisades i regeringens skrivelse Jämställdhetspolitiken (skr. 1996/97:41, bilaga 2, bet. 1996/97:AU 8, rskr. 1996/97:155). Andelen kvinnor uppgick då till 42 procent. De regionala styrelserna hade detta år 34 procent kvinnor. Slutmålet om 50 procent kvinnliga ledamöter i de statliga lekmannastyrelserna år 1998 uppnåddes inte. Arbetet för att öka andelen kvinnliga ledamöter i de centrala och regionala styrelserna har totalt sett ändå utvecklats mycket positivt. År 1988 hade de centrala styrelserna 28 procent och de regionala 15 procent kvinnliga ledamöter. Tio år senare, 1998, hade de centrala

styrelserna

44 procent och de

regionala

40 procent

kvinnor i sina styrelser.

Vid den senaste kartläggningen, för 2000, uppgick andelen kvinnor i de centrala styrelserna till 46 procent och 45 procent i de regionala styrelserna. Regeringen har angivit att slutmålet om en jämn könsfördelning i statliga styrelser skall ligga fast och vara uppnått senast 2001 (rskr. 1999/2000:24, AU 6). Årets redovisning avser förhållanden per den 31 december 2001. Då uppgick andelen kvinnor till 47 procent i de centrala respektive de regionala styrelserna. Målet om en jämn könsfördelning 2001 har således inte uppfyllts, även om det skett en ökning med en procentenhet när det gäller andelen kvinnor i de centrala styrelserna och med två procentenheter i de regionala styrelserna jämfört med föregående år. Andelen kvinnor i statliga kommittéer redovisas årligen i kommittéberättelsen. PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Centrala myndigheters styrelser Centrala myndigheter, nämnder m.m. ingår i redovisningen. Av tabell 1 och 2 nedan framgår att andelen kvinnor bland de ordinarie ledamöterna (inklusive ordförande) uppgår till 47 procent, en ökning med en procentenhet från föregående år. De genomsnittligt mest jämställda styrelserna återfinns under Utbildnings- och Kulturdepartementen med vardera 49 procent kvinnor och 51 procent män. Högst andel kvinnliga ledamöter finns i styrelser under Socialdepartementet med 54 procent kvinnor, och flest manliga ledamöter har styrelser under Försvarsdepartementet med 60 procent män samt Miljödepartementet med 55 procent män. Av totalt 230 nämnder och styrelser är endast 36 stycken, eller knappt 16 procent jämnt könsfördelade. Det är dock en ökning med knappt 5 procentenheter sedan föregående år. 132 stycken, eller 57 procent domineras av män, medan endast 62 stycken, eller 27 procent har kvinnlig dominans. Andelen styrelser med kvinnor som ordförande uppgår till knappt 33 procent, vilket är en ökning med knappt 5 procentenheter sedan föregående år. Det finns kvinnor som ordförande i styrelser under alla departement. Styrelser under Socialdepartementet och Kulturdepartementet har högst andel kvinnor som ordförande, cirka 44 procent, tätt följt av Näringsdepartementet med 43 procent. Utrikesdepartementet med 20 procent kvinnliga ordföranden är det departement under vilket styrelserna har lägst andel kvinnliga ordföranden. Regionala myndigheters styrelser I tabell 3 redovisas andelen kvinnor i fem regionala myndighetsgrupper. Uppgifterna omfattar samtliga län och avser även här förhållanden per den 31 december 2001. Kvinnorna utgör 47 procent av de ordinarie ledamöterna (inklusive ordförande). Motsvarande andel för 2000 var 45 procent. Av tabell 3 framgår att flest kvinnliga ledamöter återfinns i försäkringskassornas och länsarbetsnämndernas styrelser med 50 respektive 48 procent. 5 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Tabell 1.1 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på departement; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare

ORDFÖRANDE

LEDAMÖTER INKL. ORDFÖRANDE

DEP.

ANTAL

KVINNOR

MÄN

SAMTLIGA

KV

M

ANTAL

%

%

ANTAL

%

%

ANTAL

%

2001

2001

2001

2001

2000

2001

2001

2000

2001

2001

Ju

9

28

131

48

49

143

52

51

274

100

UD

2

8

67

46

45

79

54

55

146

100

Fö

6

12

69

40

38

104

60

62

173

100

S

8

10

84

54

53

73

46

47

157

100

Fi

5

15

74

47

44

83

53

56

157

100

U

5

18

103

49

49

106

51

51

209

100

Jo

5

8

50

48

50

54

52

50

104

100

Ku

11

14

105

49

48

110

51

52

215

100

N

16

21

131

46

45

156

54

55

287

100

M

7

19

105

45

43

129

55

57

234

100

Totalt

74

153

919

47

46

1037

53

54

1956

100

Tabell 1.2 Könsfördelningen i centrala statliga lekmannastyrelser fördelade på myndighet; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

J ustitiedepartementet

Domstolsverket

1

4

6

10

Rikspolisstyrelsen

1

4

4

8

Kriminalvårdsstyrelsen

1

3

4

7

Brottsförebyggande rådet

1

5

6

11

Datainspektionen

1

6

4

10

Registernämnden

1

1

4

5

Personalansvarsnämnden vid Rikspolisstyrelsen

1

1

2

3

Tjänsteförslagsnämnden vid Rikspolisstyrelsen

1

4

4

8

Brottsoffermyndighetens nämnd

1

3

3

6

Tjänsteförslagsnämnden för domstolsväsendet

1

6

5

11

Notarienämnden

1

3

3

6

Rådgivande nämnden vid Riksåklagarens kansli

1

6

1

7

Tjänsteförslagsnämnden för åklagarväsendet

1

5

4

9

Gentekniknämnden

1

6

10

16

Rättshjälpsnämnden

1

3

2

5

Fideikommissnämnden

1

1

4

5

Rättsmedicinalverket

1

4

3

7

Statistiska centralbyrån

1

4

6

10

Kammarkollegiet

1

4

4

8

Statens skaderegleringsnämnd vid Kammarkollegiet

1

2

7

9

6 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Statens kvalitets- och kompetensråd

1

4

4

8

Statens pensionsverk

1

4

5

9

Statens ansvarsnämnd

1

3

2

5

Offentliga sektorns särskilda nämnd

1

4

3

7

Nämnden för statens avtalsförsäkringar

1

1

3

4

Statens tjänstepensions- och grupplivnämnd

1

5

3

8

Statens trygghetsnämnd

1

5

1

6

Trygghetsstiftelsen

1

1

2

3

Statens utlandslönenämnd

1

3

1

4

Skiljenämnden för grupplivfrågor

1

5

3

8

Skiljenämnden i vissa trygghetsfrågor

1

2

2

4

Statshälsan

1

1

1

2

Statskontoret

1

3

5

8

Statens personadressregisternämnd

1

3

6

9

Revisorsnämnden

1

2

7

9

Konsumentverket

1

5

3

8

Ungdomsstyrelsen

1

5

6

11

Utrikesdepartementet

SIDA

1

4

7

11

SIDA: Forskningsnämnden

1

5

6

11

Nordiska afrikainstitutet

1

7

5

12

Utlänningsnämnden

17

13

30

Rådet för flykting- och invandrarfrågor

8

8

16

Migrationsverket

1

3

5

8

Inspektionen för strategiska produkter: Teknisk-

vetenskapliga rådet

1

2

5

7

Inspektionen för strategiska produkter:

Exportkontrollrådet

1

3

8

11

Delegationen för utländska investeringar i Sverige

1

4

5

9

Exportkreditnämnden

1

5

6

11

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll

1

4

5

9

Svenska institutet

1

5

6

11

Försvarsdepartementet

Rådet för insyn i Försvarsmakten

1

4

4

8

Försvarets materielverk

1

2

3

5

Totalförsvarets forskningsinstitut

1

4

5

9

Totalförsvarets pliktverk

1

3

4

7

Kustbevakningen

1

3

7

10

Nämnden för personalvård för totalförsvarspliktiga

1

7

9

16

Försvarshögskolan

1

5

8

13

Försvarets underrättelsenämnd

1

2

4

6

Granskningsnämnden för försvarsuppfinningar

1

2

5

7

Riksvärderingsnämnden

1

2

3

5

7 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Överklagandenämnden för totalförsvaret

1

2

5

7

Rådet för räddningstjänst

1

9

10

19

Överstyrelsen för civil beredskap

1

4

5

9

Statens räddningsverk

1

4

6

10

Totalförsvarets chefsnämnd

1

8

11

19

Styrelsen för psykologiskt försvar

1

1

4

5

Totalförsvarets folkrättsråd

1

5

6

11

Delegationen för folkrättslig granskning av

vapenprojekt

1

2

5

7

Socialdepartementet

Alkoholsortimentsnämnden

1

2

3

5

Arvsfondsdelegationen

1

3

4

7

Barnombudsmannens råd

1

4

1

5

Forskningsrådet för arbetsliv och socialvetenskap

1

7

6

13

Handikappombudsmannens råd

1

8

8

16

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

1

5

4

9

Institutet för psykosocial medicin

1

4

5

9

Läkemedelsverket

1

3

4

7

Riksförsäkringsverket

1

5

4

9

Smittskyddsinstitutet

1

3

4

7

Socialstyrelsen

1

6

5

11

Statens beredning för utvärdering av medicinsk

metodik m.m.

1

6

4

10

Statens folkhälsoinstitut

1

3

3

6

Statens institutionsstyrelse

1

4

5

9

Statens medicinsk-etiska råd

1

4

5

9

Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor

1

7

4

11

Statens institut för särskilt utbildningsstöd

1

6

4

10

Steriliseringsersättningsnämnden

1

4

0

4

Finansdepartementet

Arbetsgivarverket

1

7

8

15

Bokföringsnämnden

1

5

5

10

Bostadskreditnämnden

1

3

2

5

Ekonomiska rådet

1

1

4

5

Ekonomistyrningsverkets råd

1

5

4

9

Ekonomistyrningsverkets redovisningsråd

1

4

5

9

Riksgäldskontoret

1

4

5

9

Finansinspektionen

1

3

6

9

Forskarskattenämnden

1

4

2

6

Insättningsgarantinämnden

1

3

4

7

Nämnden för offentlig upphandling

1

4

3

7

Riksrevisionsverkets råd

1

5

4

9

Riksskatteverket

1

4

7

11

8 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Fastighetsverket

1

3

4

7

Lotteriinspektionen

1

3

2

5

Fortifikationsverket

1

4

3

7

Premiepensionsmyndigheten

1

3

4

7

Skatterättsnämnden för Direkt Skatt

1

3

4

7

Skatterättsnämnden för Indirekt Skatt

1

3

4

7

Tullverket

1

3

3

6

Utbildningsdepartementet

Specialpedagogiska institutet

1

4

4

8

Skolväsendets överklagandenämnd

1

4

2

6

Skolverkets kvalitetsgranskningsnämnd

1

7

5

12

Specialskolemyndigheten

1

4

5

9

Statens skolor för vuxna

1

4

5

9

Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning

1

5

5

10

Internationella programkontoret för

utbildningsområdet

1

5

6

11

Högskoleverket

1

4

6

10

Verket för högskoleservice

1

4

5

9

Överklagandenämnden för högskolan

1

2

6

8

Högskolans avskiljandenämnd

1

4

1

5

Distansutbildningsmyndigheten

1

5

6

11

Kungliga biblioteket

1

6

4

10

Statens ljud- och bildarkiv

1

4

4

8

Vetenskapsrådet

1

2

3

5

Polarforskningssekretariatet

1

4

2

6

Institutet för rymdfysik

1

3

5

8

Rådet för forsknings- och utvecklingssamarbete inom

EU

1

4

6

10

Centrala studiestödsnämnden

1

6

7

13

Överklagandenämnden för studiestöd

1

5

7

12

Centrala studiestödsnämndens delegation för

utländska studerande

1

2

3

5

Svenska unescorådet

1

10

6

16

Delegationen för IT i skolan

1

5

3

8

Jordbruksdepartementet

Statens jordbruksverk

1

3

5

8

Livsmedelsverket

1

5

6

11

Fiskeriverket

1

2

4

6

Statens utsädeskontroll

1

2

4

6

Statens veterinärmedicinska anstalt

1

4

5

9

Sveriges lantbruksuniversitet

1

6

3

9

Centrala försöksdjursnämnden

1

7

7

14

Fasta utskottet enligt svensk-norska

renbeteskonventionen (svenska delegationen)

1

1

2

3

9 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Livsmedelsekonomiska institutet

1

4

3

7

Svenska FAO-kommittén

1

6

4

10

Statens växtsortnämnd

1

5

4

9

Styrelsen för samefonden

1

2

4

6

Veterinära ansvarsnämnden

1

3

3

6

Kulturdepartementet

Statens kulturråd

1

8

5

13

Riksarkivet

1

5

4

9

Riksantikvarieämbetet

1

4

5

9

Livrustkammaren, Skokloster slott och Hallwylska

museet

1

3

3

6

Naturhistoriska riksmuseet

1

5

5

10

Arkitekturmuseet

1

3

4

7

Statens musiksamlingar

1

4

5

9

Talboks- och punktskriftsbiblioteket

1

5

3

8

Svenskt biografiskt lexikon

1

3

4

7

Statens biografbyrå

1

4

3

7

Granskningsnämnden för radio och TV

1

4

3

7

Presstödsnämnden

1

4

6

10

Taltidningsnämnden

1

4

5

9

Nämnden för hemslöjdsfrågor

1

4

4

8

Språk- och folkminnesinstitutet

1

4

5

9

Moderna museet

1

4

5

9

Nationalmuseum med Prins Eugens Waldemarsudde

1

4

5

9

Riksutställningar

1

6

3

9

Statens historiska museer

1

4

5

9

Statens museer för världskultur

1

5

3

8

Samarbetsnämnden för statsbidrag till trossamfund

1

4

5

9

Statens sjöhistoriska museer

1

3

6

9

Konstnärsnämnden

1

5

6

11

Statens konstråd

1

3

4

7

Statens försvarshistoriska museer

1

3

4

7

Näringsdepartementet

Affärsverket svenska kraftnät

1

4

3

7

Arbetslivsinstitutet

1

4

4

8

Arbetsmarknadsstyrelsen

1

4

7

11

Arbetsmiljöverket

1

3

4

7

Banverket

1

3

5

8

Elsäkerhetsverket: Elsäkerhetsrådet

1

2

8

10

Flygplatsnämnden

1

1

2

3

Glesbygdsverket

1

3

3

6

Handelsflottans kultur- och fritidsråd

1

3

5

8

Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering

1

4

6

10

10 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Institutet för tillväxtpolitiska studier

1

4

5

9

Integrationsverket

1

4

4

8

Jämställdhetsnämnden

1

4

4

8

Konkurrensverkets råd för konkurrensfrågor

1

5

5

10

Luftfartsverket

1

3

5

8

Medlingsinstitutet

1

1

2

3

Nämnden för styrelserepresentationsfrågor

1

4

5

9

Nämnden mot diskriminering

1

6

4

10

Oljekrisnämnden

1

2

3

5

Patent- och registreringsverket

1

5

3

8

Tjänsteförslagsnämnden för Patentbesvärsrätten

1

4

4

8

Post- och telestyrelsen

1

4

5

9

Rederinämnden

1

3

4

7

Rikstrafiken

1

3

3

6

Rymdstyrelsen

1

3

4

7

Rådet för Europeiska socialfonden i Sverige

1

3

4

7

Sjöfartsverket

1

5

5

10

Skogsstyrelsen

1

5

4

9

Statens energimyndighet

1

4

5

9

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

1

4

3

7

Statens väg- och transportforskningsinstitut

1

3

5

8

Stängselnämnden

1

1

2

3

Sveriges geologiska undersökning

1

3

4

7

Turistdelegationen

1

3

4

7

Verket för Innovationssystem

1

4

5

9

Verket för näringslivsutveckling

1

5

4

9

Vägverket

1

5

4

9

Miljödepartementet

Kemikalieinspektionen

1

4

4

8

Kemikalieinspektionen: Toxikologiska rådet

1

8

11

19

Statens kärnkraftinspektion

1

5

3

8

Statens strålskyddsinstitut

1

6

3

9

Statens strålskyddsinstitut: Forskningsnämnden

1

5

5

10

Naturvårdsverket

1

4

5

9

Naturvårdsverket: Miljöforskningsrådet

1

5

6

11

Naturvårdsverket: Miljöövervakningsnämnden

1

4

1

5

Naturvårdsverket: Tillsyns- och föreskriftsrådet

1

5

12

17

Naturvårdsverket: Vetenskapliga rådet för biologisk

mångfald

1

7

7

14

Boverket

1

6

3

9

Boverket: Stadsmiljörådet

1

7

7

14

Boverket: Samlingslokaldelegationen

1

4

2

6

Statens institut för ekologisk hållbarhet

1

4

5

9

Fonden för fukt- och mögelskador

1

2

3

5

11 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2

ORDFÖRANDE

ANTAL LEDAMÖTER

INKL. ORDFÖRANDE

CENTRALA MYNDIGHETER

KV

M

KV

M

SAMTLIGA

Statens geotekniska institut

1

3

3

6

Lantmäteriverket

1

4

5

9

Kärnavfallsfonden

1

1

4

5

Statens meteorologiska och hydrologiska institut

1

3

3

6

Statens va-nämnd

1

0

3

3

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande

1

5

6

11

Finsk-svenska gränsälvskommissionen 1

1

2

3

Lokala säkerhetsnämnden vid Barsebäcks

kärnkraftverk

1

4

5

9

Lokala säkerhetsnämnden vid Forsmarks kärnkraftverk

1

1

4

5

Lokala säkerhetsnämnden vid Oskarhamns

kärnkraftverk

1

1

6

7

Lokala säkerhetsnämnden vid Ringhals kärnkraftverk

1

2

8

10

Lokala säkerhetsnämnden vid Studsvik AB:s

anläggningar

1

4

3

7

1 Tre ledamöter (1 kvinna, ordförande och 2 män) som inte utsetts av den svenska regeringen ingår i styrelsen för Finsksvenska gränsälvskommissionen (Miljödepartementet). Dessa ledamöter är inte angivna i tabellen.

Tabell 1.3 Andelen kvinnor i

regionala myndigheters styrelser; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare

Procent

MYNDIGHETSGRUPPER

KVINNOR %

FÖRÄNDRING

2001

2000

PROCENTENHETER

Försäkringskassor

50

49

+1

Skattemyndigheter

44

44

0

Kronofogdemyndigheter

41

42

-1

Länsarbetsnämnder

48

43

+5

Skogsvårdsstyrelser

46

47

-1

Samtliga

47

45

+2

1

1 Stämmer ej med kolumnsumman p.g.a. decimalavrundning 12 PROP. 2002/03:1 UTGIFTSOMRÅDE 14 BILAGA 2 Tabell 1.4 Antal kvinnor och män i regionala myndigheters styrelser fördelade på län; ordinarie ledamöter exkl. personalföreträdare

LÄN

Försäkringskassan

Skattemynd.

Kronofogedmynd.

Länsarbetsnämnd

Skogsvårdsstyr.

Kv

M

Kv

M

Kv

M

Kv

M

Kv

M

BLEKINGE

4

3

-

-

-

-

4

4

-

-

DALARNA

4

3

-

-

-

-

5

4

-

-

GOTLAND

2

3

-

-

-

-

-

-

-

-

GÄVLEBORG

3

4

5

4

6

4

3

6

4

5

VÄSTRA GÖTALAND

5

6

4

4

4

5

4

6

4

5

HALLAND

4

3

-

-

-

-

4

5

-

-

JÄMTLAND

3

4

4

5

-

-

4

4

-

-

JÖNKÖPING

3

4

-

-

2

7

5

4

-

-

KALMAR

3

4

-

-

4

5

5

4

4

5

KRONOBERG

4

3

3

5

-

-

5

4

4

5

NORRBOTTEN

3

4

4

5

-

-

6

3

4

5

SKÅNE

6

5

4

4

3

6

4

5

4

5

STOCKHOLM

5

6

3

7

3

6

5

4

-

-

SÖDERMANLAND

4

3

-

-

3

6

4

5

-

-

UPPSALA

4

3

-

-

-

-

4

5

5

4

VÄRMLAND

4

3

-

-

4

4

3

6

4

5

VÄSTERBOTTEN

4

3

-

-

4

4

5

3

4

5

VÄSTERNORRLAND

4

3

-

-

3

5

3

6

4

5

VÄSTMANLAND

3

4

4

6

-

-

3

6

-

-

ÖREBRO

3

4

5

4

-

-

5

4

-

-

ÖSTERGÖTLAND

4

5

3

5

-

-

5

4

-

-

SUMMA

79

80

39

49

36

52

86

92

41

49

13