Regeringens proposition

2000/01:53

Försvarsmaktens framtida fartygsunderhåll m.m.

Prop.

2000/01:53

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 14 december 2000

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn von[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Försvarsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas en ändring i lagen (1988:97) om

förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och

domstolarna under krig eller krigsfara m.m.

I propositionen lämnar regeringen även förslag om inriktningen för

det framtida marina fartygsunderhållet.

Mot bakgrund av den säkerhetspolitiska utvecklingen bedömer

regeringen att utbildningen av totalförsvarspliktiga beredskapsmän och

banverksreparatörer för det civila försvaret kan upphöra från och med

den 1 januari 2002. En översyn av behovet avseende övriga utbildnings-

kategorier skall göras.

Innehållsförteckning

Fel! Bokmärket är inte definierat.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:97) om förfarandet hos

kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under

krig eller krigsfara m.m. 4

3 Ärendet och dess beredning 5

4 Ändring i lagen om förfarandet hos kommunerna,

förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig och

krigsfara 6

5 Försvarsmaktens framtida fartygsunderhåll 7

6 Behovet av totalförsvarspliktiga inom det civila försvaret 13

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1988:97) om

förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och

domstolarna under krig eller krigsfara m.m.

2. godkänner vad regeringen föreslår om inriktning av Försvarsmaktens

framtida fartygsunderhåll.

2

3 Förslag till lag om ändring i

lagen (1988:97) om förfarandet hos

kommunerna, förvaltningsmyndigheterna

och domstolarna under krig eller krigsfara

m.m.

Härigenom föreskrivs att 13 § lagen (1988:97) om förfarandet hos

kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig

eller krigsfara m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 §

För fall då riket är i krig och

förbindelsen mellan en del av

riket och riksstyrelsen inte alls

eller endast med avsevärda

svårigheter kan upprätthållas eller

omedelbara åtgärder annars måste

vidtas får regeringen överlåta åt

civilbefälhavaren eller

länsstyrelsen att inom sitt område

fullgöra de uppgifter, som enligt 8

kap. regeringsformen ankommer

på regeringen, och besluta att en

lag i visst ämne skall börja

tillämpas.

För fall då riket är i krig och

förbindelsen mellan en del av

riket och riksstyrelsen inte alls

eller endast med avsevärda

svårigheter kan upprätthållas eller

omedelbara åtgärder annars måste

vidtas får regeringen överlåta åt

länsstyrelsen att inom sitt område

fullgöra de uppgifter, som enligt 8

kap. regeringsformen ankommer

på regeringen, och besluta att en

lag i visst ämne skall börja

tillämpas.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

4 Ärendet och dess beredning

Propositionen är i huvudsak en uppföljning av det beslut som riksdagen

fattade våren 2000 (prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret, bet.

1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168, samt prop. 1999/2000:97

Vissa organisatoriska frågor inom Försvarsmakten m.m., bet.

1999/2000:FöU7, rskr. 1999/2000:250, bet. 1999/2000:FöU8, rskr.

1999/2000:251).

Regeringen föreslog i propositionen Det nya försvaret att Civil-

befälhavaren i Södra civilområdet, Civilbefälhavaren i Mellersta civil-

området och Civilbefälhavaren i Norra civilområdet skall läggas ned den

31 december 2000. Riksdagen beslutade i enlighet med regeringens

förslag.

 I propositionen Det nya försvaret angav regeringen att inriktningen

för Försvarsmaktens fartygsunderhåll bör vara att ansvaret för att

genomföra det framtida marina fartygsunderhållet läggs på civil

varvsindustri. Regeringen framhöll dock att vissa frågeställningar först

bör klaras ut. I samband med att propositionen beslutades gav regeringen

Försvarsmakten i uppdrag att, i samverkan med Försvarets materielverk,

redovisa under vilka förutsättningar och till vilka kostnader civil

varvsindustri kan svara för genomförandet av det marina fartygs-

underhållet i anslutning till de föreslagna marina fartygsbaserna. Vidare

ingick i uppdraget att redovisa hur de övriga verksamheter som i dag

bedrivs inom och i anslutning till Musköanläggningen, t.ex. verkstads-

och vapenfunktionerna samt reservdelsförråd och sjöbevakningscentral

påverkas om ansvaret för genomförandet av det marina fartygs-

underhållet läggs på civil varvsindustri och om Ostkustens marin-

kommando läggs ned. Regeringen informerade också riksdagen att

regeringen vid behov avsåg återkomma till riksdagen i denna fråga.

Försvarsmakten redovisade resultatet av uppdraget den 1 mars 2000.

För att ytterligare belysa kopplingen mellan underhållsåtgärder och

nyproduktion för Kockums AB uppdrog regeringen åt Försvarets

materielverk att, i samråd med Försvarsmakten, redovisa en bedömning

av i vilken omfattning Försvarsmaktens fartygsunderhåll inklusive

halvtidsmoderniseringar bör genomföras av Kockums AB för att

väsentlig kompetens avseende nyproduktion av fartyg och särskilda

teknikområden skall kunna behållas och vidareutvecklas vid företaget.

Därutöver ingick i uppdraget att, med beaktande av resultatet från

redovisningen den 30 juni 2000, redovisa förslag till ett affärsmässigt

genomförande av Försvarsmaktens fartygsunderhåll. Försvarets

materielverk redovisade resultaten av uppdragen den 28 juni respektive

den 29 september 2000.

Regeringen har den 23 juni 1999 uppdragit till Överstyrelsen för civil

beredskap att efter samråd med berörda myndigheter och Svenska

kommunförbundet redovisa såväl det statliga som det kommunala

behovet av totalförsvarspliktiga inom det civila försvaret efter 2001.

Uppdraget redovisades den 24 februari 2000 samt den 29 september

2000.

Förslagen i föreliggande proposition har beretts med berörda

myndigheter.

5 Ändring i lagen om förfarandet hos

kommunerna, förvaltningsmyndigheterna

och domstolarna under krig och krigsfara

Regeringens förslag: Lagen (1988:97) om förfarandet hos

kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig

eller krigsfara m.m. ändras för att återspegla den nya lednings-

strukturen för civilt försvar.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslog i prop.

1999/2000:30 att Civilbefälhavaren i Södra civilområdet, Civil-

befälhavaren i Mellersta civilområdet och Civilbefälhavaren i Norra

civilområdet skall läggas ned den 31 december 2000. Riksdagen

beslutade i enlighet med regeringens förslag (bet. 1999/2000:FöU2,

rskr. 1999/2000:168). Mot bakgrund av detta bör en ändring ske i lagen

(1988:97) om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna

och domstolarna under krig eller krigsfara m.m. Ändringen innebär att

civilbefälhavaren i 13 § tas bort. Regeringen får alltjämt överlåta på

länsstyrelserna att fullgöra uppgifter som enligt 8 kap. regeringsformen

ankommer på regeringen och att besluta att en lag i ett visst ämne skall

börja tillämpas. Föreskrifter härom finns i förordningen (1988:1215)

om förfarandet hos kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och

domstolarna under krig eller krigsfara m.m.

6

7 Försvarsmaktens framtida

fartygsunderhåll

Regeringens förslag: Inriktningen av Försvarsmaktens

fartygsunderhåll skall vara att verksamheten vid Muskö örlogsvarv

överförs till i första hand civil industri och, om detta inte är möjligt, i

andra hand till annan verksamhetsform.

Inriktningen skall vidare vara att Försvarsmaktens upphandling av

marint fartygsunderhåll så långt möjligt skall ske på affärsmässiga

grunder. Hänsyn skall därvid tas till behovet av att nyproduktions-

kompetens hos civil varvsindustri kan bibehållas och utvecklas samt

av en rationell förbandsproduktion.

Skälen för regeringens förslag

Bakgrund

Regeringen framhöll i propositionen Det nya försvaret följande vad

gäller Försvarsmaktens framtida behov av fartygsunderhåll.

 Den framtida militära organisationen kommer från ungefär år 2004 att

innehålla betydligt färre fartyg än i dag. Det innebär också att det totala

underhållsbehovet liksom behovet av torrsättningsresurser för mer kvalificerat

underhåll minskar. I dag bedrivs underhåll både vid Muskö örlogsvarv och vid

Kockums AB i Karlskrona. För att få en rationell verksamhet framöver krävs

dock att det marina fartygsunderhållet koncentreras. En viktig resurs i

sammanhanget är kompetens för produktion av nya fartyg och fartygstyper.

Denna produktionsresurs finns i dag vid Kockums AB i Karlskrona.

Regeringen anser att det är av vikt att produktion och underhåll så långt

möjligt hålls samman för att på bästa sätt utveckla dessa kompetenser.

Inriktningen bör därför vara att ansvaret för att genomföra det framtida

marina fartygsunderhållet läggs på civil varvsindustri. Vissa frågeställningar

bör dock klaras ut. Den viktigaste frågan är hur nödvändiga resurser för

underhåll kan säkerställas i anslutning till de framtida fartygsförbandens

baseringar.

I propositionen Vissa organisatoriska frågor inom Försvarsmakten

m.m. föreslog regeringen att en ny organisationsenhet skulle bildas för

Försvarsmaktens underhållstjänst och stödverksamhet vari bl.a. verksam-

heten vid Muskö örlogsvarv föreslogs inordnas. Försvarsutskottet

framhöll dock att innan bindande beslut fattas av regeringen eller

Försvarsmakten i fråga om Muskövarvets framtid borde regeringen

återkomma till riksdagen i frågan.

Med anledning av utskottets begäran redovisar regeringen i denna

proposition sammanfattningsvis resultatet av de utredningar som nämnts

under avsnitt 3, ärendets beredning, samt regeringens bedömning av de

aspekter som ligger till grund för regeringens förslag.

Fartygsförbandens behov av underhåll

Riksdagen har beslutat att sjöstridskrafterna bör inriktas mot att kunna

uppträda i division inom flottiljs ram och mot att tidigt kunna uppnå

förmåga att hävda rikets territoriella integritet. Försvarsmakten skall

därmed kunna upptäcka och ingripa mot kränkningar av territoriet, varvid

förmågan, särskilt i Östersjöområdet, snabbt skall kunna ökas i

anslutning till akuta kriser. För de sjöoperativa förbandens verksamhet

har bedömningen gjorts att det behövs två baser och möjlighet till en

tillfällig basering. Riksdagen har beslutat att marinbaserna skall

förläggas till Haninge/Berga och Karlskrona och med möjlighet till

tillfällig basering i Göteborg (prop. 1999/2000:30, bet.

1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168, prop. 1999/2000:97, bet.

1999/2000:FöU8, rskr. 1999/2000:251).

Under den grundläggande utbildningen opererar förbanden en stor del

av tiden kustnära för att personalen skall få kunskap om olika

kustområden och lokala förhållanden. Under senare delen av utbild-

ningen opererar stridsfartygen till havs, men i huvudsak i farvatten

utanför sina hemmabaser. Sålunda sker huvuddelen av förbandsut-

bildningen i anslutning till förbandens baseringsområde.

Övningstiden till sjöss är resurskrävande och för att Försvarsmakten

skall kunna nå utbildningsmålen måste tiden utnyttjas effektivt. Det sker

bl.a. genom att flera fartygssystem övas samtidigt, vilket förutsätter att

olika fartygssystem lokaliseras till samma bas. Därmed kommer också

de framtida huvudsakliga övningsområdena att förläggas till

Stockholms- och Karlskronaområdena.

Marinens utbildning till sjöss sker till sin huvuddel under perioden

april november. Under den övriga tiden utförs i så stor utsträckning

som möjligt det förebyggande underhållet. Under övningsverksamheten

förekommer mer eller mindre akuta behov av underhåll. Möjligheten att

snabbt få stöd och service i övningsområdets närhet är av stor betydelse

eftersom det bidrar till att minimera bortfall av övningstid och kostnader

som är förknippade med ombaseringar.

Vid årsöversyner, vilka huvudsakligen sker under perioden december

 mars, har fartygen som regel påmönstrad besättning. Deltagande i

underhållsåtgärderna utgör en naturlig del i besättningens utbildning

både under övningar till sjöss och under fartygens planerade underhåll

vid varv. Under årsöversynen genomförs även annan utbildning, ofta

förlagd till andra fartyg i förbandet.

Vid generalöversyn, som genomförs ungefär vart sjätte år, avrustas

fartygen och endast ett fåtal befäl deltar i underhållsåtgärderna som

biträdande kontrollant för beställaren.

Den mest omfattande typen av fartygsunderhåll är den s.k.

halvtidsmoderniseringen, vilken genomförs cirka 12 år efter leverans. I

praktiken utgör denna typ av underhåll en blandning av underhålls- och

modifieringsåtgärder. Halvtidsmoderniseringen innebär att väsentliga

delar på fartyget kan komma att bytas ut, ny utrustning kan monteras och

ombyggnationer kan förekomma, allt beroende på graden av slitage och

behovet av ny eller moderniserad utrustning. En halvtidsmodernisering

innebär att fartyget är borta från utbildningsverksamheten i ett till två år.

I samma takt som antalet ytstridsfartyg och ubåtar minskar ökar

betydelsen av att även minska den tid som fartygen måste tas ur

förbands-produktionen. Enligt regeringens bedömning har därmed

tillgången till varvsresurser i närheten till fartygsbaserna, och då särskilt

möjligheten till torrsättning av flera fartyg samtidigt, stor betydelse för

Försvarsmaktens förmåga att bedriva sjöoperativ verksamhet i enlighet

med statsmakternas beslut.

Underhållets betydelse för kompetensutveckling och nyproduktion

vid Kockums AB

Den industri i Sverige som i dag har förmåga att vara leverantör till

Försvarsmakten av kvalificerade ubåts- och ytstridsfartygssystem är

Kockums AB. Kockums AB är ett helägt dotterbolag till tyska

Howaldswerke-Deutsche Werft AG (HDW), och har sitt huvudkontor i

Malmö. Där bedrivs även utveckling och projektledning av ubåtsprojekt.

Vid företagets anläggningar i Karlskrona bedrivs utveckling av

ytfartygsprojekt samt produktion för hela det örlogsmarina programmet,

inkluderande nybyggnation, modifieringar och översyner. Kockums AB

förmåga att agera som leverantör till Försvarsmakten av kvalificerade

ubåts- och ytstridsfartygssystem ställer krav på kompetens inom bl.a.

områdena projektering och systemintegration, konstruktion, produktion,

driftsättning samt provning. Därutöver måste företaget även i framtiden

kunna utveckla kompetens inom olika teknikområden.

Huvuddelen av Försvarsmaktens större ytstridsfartyg och samtliga

ubåtar har levererats av Kockums AB. Även den nya korvettklassen

(benämnd Visby), som kommer att utgöra en betydande del av

Försvarsmaktens framtida sjöoperativa förmåga, levereras av Kockums

AB. Företaget innehar därmed väsentlig kompetens vad gäller

produktion av nya fartygstyper samt vidmakthållande och

vidareutveckling av befintliga fartyg. Denna kompetens tillsammans med

bl.a. Försvars-maktens och Försvarets materielverks beställarkompetens

har bidragit till att företaget i dag besitter unik förmåga att skapa

tekniska lösningar anpassade till specifika svenska förhållanden.

För att företaget långsiktigt skall kunna behålla och utveckla den för

det militära försvaret väsentliga produktionskompetensen, krävs i första

hand att företaget kan rekrytera personal med rätt kompetens, t.ex.

genom att erbjuda intressanta utvecklingsuppdrag i större projekt.

Exempel på sådana uppdrag är den nu hittills genomförda utvecklingen

av korvetter av Visbyklass och den pågående nordiska ubåtsstudien

Viking. För att upprätthålla kompetens inom vissa strategiskt viktiga

teknikområden krävs också en fortsatt satsning på forsknings- och

teknikutvecklings-projekt.

Försvarets materielverks har i ärendet (Fö2000/1598/MIL) bedömt

att generalöversyner, årsöversyner, avhjälpande underhåll och haveriåt-

gärder inte är av primär betydelse avseende kompetensöverföring till

nyproduktion av fartyg och därmed sammanhängande särskilda

teknikområden. De mer kvalificerade halvtidsmoderniseringarna av

ubåtar och korvetter har däremot betydelse för kompetensöverföringen

genom återföring av erfarenheter. Vidare menar Kockums att volymen

underhållsåtgärder har betydelse för företagets förmåga att kunna

behålla och vidareutveckla väsentlig kompetens och för företagets

fortsatta förmåga att leverera kvalificerade fartyg till Försvarsmakten. I

detta ligger att kompetenserna inom olika teknikområden måste ha en

viss volym för att kunna vidareutvecklas. Försvarsmaktens beställning av

fartygsunderhåll hos Kockums AB kan därutöver utgöra en referens vid

export av bl.a. fartyg, genom att Kockums AB kan visa på Försvars-

maktens förtroende för företaget.

Regeringen anser att det även i fortsättningen är viktigt att Sverige har

tillgång till kompetens att producera och underhålla stridsfartyg

anpassade till specifika svenska förhållanden. Regeringens fortsatta

inriktning är att ansvaret för att genomföra det framtida marina

fartygsunderhållet läggs på civil varvsindustri för att dessa kompetenser

fortsatt skall kunna vidareutvecklas. För att erfarenhetsöverföring från

underhåll skall kunna bidra till bibehållandet av viktig kompetens krävs

bl.a. fungerande system för dokumentation av erfarenheter och

kompetensöverföring inom industrin och system för uppföljning av

kompetensutvecklingen inom Försvarets materielverk.

Varvsresurser

Försvarsmakten och Försvarets materielverk har på regeringens uppdrag

analyserat om det i dag finns alternativa varvsresurser till

Musköanläggningen för underhåll av de fartyg som är baserade vid

Ostkustens marinbas. Faktorer som har varit avgörande för myndig-

heternas bedömning är bl.a. Försvarsmaktens behov av att det planerade

underhållet kan genomföras under perioden december mars och att det

avhjälpande underhållet kan utföras i närheten av övningsområdena.

Försvarsmaktens redovisning visar att det i dag inte finns några

alternativa varvsresurser i närheten till Ostkustens marinbas som upp-

fyller Försvarsmaktens behov.

Som ytterligare ett alternativ till Musköanläggningen har

Försvarsmakten och Försvarets materielverk, tillsammans med

Kockums AB analyserat under vilka förutsättningar och till vilka

kostnader företaget kan ansvara för genomförandet av det marina

fartygsunderhållet vid Ostkustens marinbas. Ett av alternativen som

belysts innebär att en ny varvsresurs byggs upp i anslutning till

Ostkustens marinbas och att Musköanläggningen avvecklas. Alternativet

innebär att varvsverksamhet upprättas vid Vitså i norra delen av

Bergaområdet. Anläggningsmässigt bygger alternativet på att

torrsättning sker i flytdocka från vilken mindre fartyg kan tas upp på

land. I dockan kommer endast ett större fartyg att kunna underhållas åt

gången. Vid uppställningsplatsen för torrsatta fartyg uppförs en verkstad,

kontor och personalutrymmen. Alternativet innebär att

varvsverksamheten vid Musköanläggningen läggs ned och att maskiner

och utrustning flyttas till Berga medan vapen- och motorunderhåll

överförs till försvarsindustrin. Vare sig Försvarsmakten, Försvarets

materielverk eller Kockums AB rekommenderar detta alternativ.

Eftersom endast ett större fartyg kan underhållas åt gången och då

flytdockan används låses möjligheterna till torr- respektive sjösättning

av mindre fartyg.

Det enda tänkbara alternativet med tillräckliga underhållsresurser och

med tillräcklig närhet till Ostkustens marinbas är därmed, enligt

regeringens uppfattning, Musköanläggningen.

Upphandling av Försvarsmaktens fartygsunderhåll

Försvarsmaktens fartygsinnehav skall, enligt riksdagsbeslut minska till

cirka hälften vad avser de mer kvalificerade fartygstyperna, korvetter

och ubåtar, från och med 2004. Målbilden som ligger till grund för detta

beslut sträcker sig till cirka 2010. Fokus för ett resonemang om

upphandling av Försvarsmaktens fartygsunderhåll bör därmed läggas på

tidsperioden 2004-2010.

Försvarets materielverk har i en rapport den 28 september 2000

analyserat på vilka grunder Försvarsmaktens fartygsunderhåll bör

upphandlas. Myndigheten menar att det mer omfattande underhållet av

ubåtar bör genomföras sammanhållet på grund av den komplexa

ubåtstekniken och med hänsyn till ubåtssäkerhetsfrågor. Detta skulle

enligt myndighetens bedömning säkerställa specifika kompetenser för

genomförande av ubåtsunderhåll. Därutöver anser Försvarets materiel-

verk att en stor del av halvtidmoderniseringarna och underhållet av

mindre fartyg bör upphandlas i konkurrens.

Försvarets materielverk lyfter även upp frågan att staten, för att

säkerställa en kompetensprofil hos Kockums, bör teckna ett kompetens-

avtal med HDW/Kockums för att möjliggöra en genomlysning och

anpassning av kompetensområden till aktuellt behov mellan Försvarets

materielverk och företaget.

Offentlig upphandling skall enligt huvudregeln ske i konkurrens.

Regeringen kan dock besluta om undantag från bestämmelserna i lagen

(1992:1528) om offentlig upphandling om det är nödvändigt med

hänsyn till försvars- och säkerhetspolitiska intressen, t.ex. genom riktad

upphandling. Regeringen anser att delar av upphandlingen av

fartygsunderhåll har sådan effekt på de sjöoperativa förbandens behov av

långsiktig materielförsörjning att riktad upphandling bör övervägas.

Ekonomiska förutsättningar för verksamheten vid Muskö örlogsvarv

Under förutsättning att riksdagen godkänner den av regeringen

föreslagna inriktningen för hur det marina fartygsunderhållet bör

upphandlas påverkas Försvarsmaktens möjligheter att koncentrera

fartygsunderhållet till Muskö örlogsvarv. Varvet, som i dag drivs av

Försvarsmakten, kan då inte få en sådan beläggning grundat enbart på det

marina fartygsunder-hållet att verksamheten även på sikt kan drivas

rationellt.

Berganläggningen där Muskö örlogsvarv ingår är byggd i olika block

som bara delvis fungerar oberoende av varandra på grund av luft-, el- och

vattenförsörjningen. De delar som Försvarsmakten inte använder kan

därför inte avskiljas. Försvarsmakten kan därför inte heller säga upp

upplåtelseavtalet med Fortifikationsverket avseende de outnyttjade

delarna. Försvarsmakten kommer därför att ha kostnader för ränta och

amortering även för de delar myndigheten inte utnyttjar. Regeringen

avser därför att pröva vilka ytterligare verksamheter som kan förläggas

till Musköanläggningen för att få en långsiktigt rationell verksamhet.

I juni 1994 tillsatte regeringen en utredning för att närmare granska

förutsättningarna för ett ändrat huvudmannaskap för Muskö örlogsvarv.

Utredningen fann att Muskövarvets verksamhet inte lämpar sig för drift

utanför försvarets ägo och att ett aktiebolag inte skulle ha möjlighet att

operera på ett marknadsmässigt och företagsmässigt sätt med de stora

begränsningar som skulle behöva gälla. Hösten 1995 behandlade

riksdagen Muskö örlogsvarvs framtid (prop. 1995/96:11, bet.

1995/96:FöU2, rskr. 1995/96:105). Riksdagen beslutade att

verksamheten vid varvet skall förbli under statligt huvudmannaskap och

att inriktningen borde vara att inte bolagisera eller privatisera varvs-

verksamheten.

Under 1990-talet har en genomgripande förändring skett i vår

omvärld, det säkerhetspolitiska läget har förändrats avsevärt och

Försvarsmakten har påbörjat en omfattande omstrukturering. Mot den

bakgrunden finner regeringen att det inte nu längre föreligger några

principiella skäl mot att Muskövarvets verksamhet bedrivs av annan än

staten. Regeringen anser därför att det bör prövas om verksamheten vid

Muskö örlogsvarv kan överlåtas till civil industri. Om sådan överlåtelse

inte är möjlig, bör i andra hand en annan verksamhetsform prövas.

Vidare avser regeringen att pröva vilka åtgärder som behöver vidtas för

att även civilt fartygs-underhåll skall kunna bedrivas vid Muskö

örlogsvarv.

För att möjliggöra för civil industri att överta verksamheten vid

Muskö örlogsvarv avser regeringen att låta göra en marknadsmässig

värdering av örlogsvarvet. Regeringen återkommer vid behov till

riksdagen.

8 Behovet av totalförsvarspliktiga inom det civila

försvaret

Regeringens bedömning: Den säkerhetspolitiska utvecklingen

medger att utbildningen av totalförsvarspliktiga beredskapsmän för

det kommunala behovet kan upphöra från och med 2002. Inriktningen

vad gäller utbildningsvolymen av övriga totalförsvarspliktiga med en

längre grundutbildning än 60 dagar för det kommunala behovet bör i

planeringen vara 700 och för det statliga behovet 520 utbildade. Det

bör göras en översyn av behovet av totalförsvarspliktiga inom

utbildningskategorierna.

Skälen för regeringens bedömning: I 1996 års försvarsbeslut angav

regeringen att det skulle ske en successiv utökning av antalet

totalförsvarspliktiga under försvarsbeslutsperioden (prop. 1996/97:4).

Utbildningen syftar dels till att stärka kommunernas krigsorganisation

(beredskapsmän och räddningsmän, sanerare och ammunitionsröjare),

dels till att stärka statliga myndigheters förmåga att hantera en

krigssituation (flygplatsbrandmän, banverksreparatörer, linjereparatörer

etc.). Inriktningen som angavs i försvarsbeslutet var att 5 000 total-

försvarspliktiga skulle ha utbildats för det civila försvarets behov vid

utgången av försvarsbeslutsperioden. Regeringen menade dock att det

fanns osäkerheter i planeringen då kommunernas planering för

räddningstjänsten i krig inte var färdig och behovet av pliktpersonal

därmed inte var känt. I anslutning till den säkerhetspolitiska

kontrollstationen skulle enligt regeringen en förnyad bedömning göras

av fördelningen av totalförsvarspliktiga för utbildning inom det civila

respektive det militära försvaret.

I propositionen Förändrad omvärld omdanat försvar (prop.

1998/99:74) ansåg regeringen att utbildningsvolymen vad gäller antalet

totalförsvarspliktiga för det kommunala behovet borde minska från

3 000 till 1 500 totalförsvarspliktiga.

Regeringen uppdrog den 23 juni 1999 åt Överstyrelsen för civil

beredskap (ÖCB) att efter samråd med berörda myndigheter och

Svenska kommunförbundet redovisa såväl det statliga som det

kommunala behovet av totalförsvarspliktiga inom det civila försvaret

efter 2001. Överstyrelsen föreslog i sin redovisning från den 24

februari 2000 att utbildningsvolymen av totalförsvarspliktiga kunde

minska från 2 060 till 900. I en kompletterande redovisning den 29

september 2000 föreslog ÖCB en något justerad utbildningsvolym,

totalt 920 grundutbildade totalförsvarspliktiga per år.

Bemanningsansvariga statliga myndigheter och Svenska

kommunförbundet delar ÖCB:s bedömning. Statens räddningsverk anser

däremot att utbildningsvolymen vad gäller räddningsmän, sanerare och

ammunitionsröjare totalt borde öka från dagens utbildningsvolym om

700 totalförsvarspliktiga per år till ca 900.

Regeringen anser i likhet med ÖCB att en viss neddragning av

utbildningsvolymen vad gäller totalförsvarspliktiga för det civila

försvarets behov kan ske. Mot bakgrund av den säkerhetspolitiska

utvecklingen har behovet av att i nuläget utbilda totalförsvarspliktiga

minskat och regeringen bedömer att utbildningen kan anstå till de i

propositionen Förändrad omvärld omdanat försvar (prop. 1998/99:74)

angivna anpassningsperioder. Regeringen anser därför att antalet

utbildade bör reduceras jämfört med dagens utbildningsvolym. Behovet

kan preliminärt uppskattas till drygt 1 200 utbildade totalförsvarspliktiga

från och med 2002 varav 700 för kommunala behov och 520 för statliga

behov. Regeringen har den 16 november 2000 uppdragit åt ÖCB att

redovisa konsekvenserna för den civila ekonomiska planeringsramen vid

en neddragning av utbildningsvolymen till totalt 900 civilpliktiga.

Uppdraget skall redovisas senast den 1 mars 2001.

Utbildningen av beredskapsmän skall enligt regeringen upphöra men

det skall finnas en fortsatt planering för hur utbildningen skall kunna

återupptas i händelse av ett förändrat säkerhetspolitiskt läge. Vidare

anser regeringen att utbildningen av banverksreparatörer kan upphöra

och att utbildningen av ställverksreparatörer kan slås ihop med

utbildningen till linjereparatörer. Regeringen anser att det bör ske en

översyn av övriga utbildningskategorier för det civila försvarets behov.

Regeringen avser mot bakgrund av detta att uppdra åt Statens

räddningsverk att utreda och redovisa möjligheterna att under höjd

beredskap använda totalförsvarspliktiga räddningsmän, sanerare och

ammunitionsröjare som en gemensam resurs som kan omfördelas

mellan kommunerna. Räddningsverket skall vidare redovisa hur

möjligheter att omfördela påverkar hur stort behovet av räddningsmän,

sanerare och ammunitionsröjare kommer att vara samt vilka

konsekvenser detta skulle få för dimensionering och krigsplacering.

Möjligheterna att skriva in, grundutbilda och repetitionsutbilda under en

anpassningsperiod skall beaktas. Idag skrivs totalförsvarspliktiga in och

krigsplaceras vid enskilda kommuner. Uppdraget skall genomföras i

samråd med ÖCB, Svenska kommunförbundet och Totalförsvarets

pliktverk.

 Regeringen avser vidare att uppdra åt Luftfartsverket att i samråd med

ÖCB och Totalförsvarets pliktverk redovisa grunder för dimensionering

av totalförsvarspliktiga flygplatsbrandmän samt vilka konsekvenser en

minskning av utbildningsvolym från dagens 400 till 300 totalförsvars-

pliktiga grundutbildade per år skulle få, samt vilken effekt en minskning

av utbildningstiden får för uppfyllnad av utbildningsmål. Möjligheterna

att skriva in, grundutbilda och repetitionsutbilda under en anpassnings-

period skall beaktas.

Regeringen avser att återkomma till riksdagen under 2001 i frågan om

utbildningsvolymer för det civila försvarets behov för tiden efter 2002.

Regeringen vill i sammanhanget understryka att trots minskade

utbildningsvolymer till befattningar inom det civila försvaret som de

totalförsvarspliktiga är avsedda för, ställs fortsatt höga kvalitativa krav

på fysik liksom på specifika förkunskaper och förmåga i olika

avseenden. Det är angeläget att inskrivning till civila befattningar sker

vid mönstring och efter uppställda kravprofiler.

Försvarsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 december 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet von[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:53 Försvarsmaktens framtida

fartygs underhåll m.m.

Prop. 2000/01:53

2

1