Regeringens proposition

2000/01:71

Nytt huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningar

Prop.

2000/01:71

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 15 mars 2001

Lena Hjelm-Wallén

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utbildningsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Landstingen och Gotlands kommun är i dag huvudmän för

vårdhögskoleutbildningarna, dvs. utbildning till arbetsterapeut, audionom,

barnmorska, biomedicinsk analytiker, ortopedingenjör, sjukgymnast, sjuksköterska

 (inklusive specialistutbildningar) och tandhygienist samt utbildning inom

social omsorg. I propositionen föreslås att staten från och med den 1 januari

2002 övertar huvudmannaskapet för dessa utbildningar.

Med ett övertagande av huvudmannaskapet avses att staten tar över det

övergripande ansvaret för att organisera, genomföra och finansiera

utbildningarna. Samtliga landsting med undantag av Jönköpings läns landsting och

 Gotlands kommun har under 1995-1999 genom avtal överlämnat ett

utbildningsuppdrag till den statliga högskolan. Parterna avser att träffa avtal

om att dessa avtal skall upphöra att gälla i samband med att staten tar över

huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna.

Reformen skall vara kostnadsneutral, och en ekonomisk reglering bör ske genom

att det generella statsbidraget till landstingen från och med 2002 reduceras med

 1 420 miljoner kronor. Som en konsekvens av ett förstatligande av

vårdhögskoleutbildningarna föreslås att lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag

till kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för

kommuner och landsting skall ändras så att det för varje landsting och Gotlands

kommun inte längre skall beräknas standardkostnad för högskoleutbildning. Vidare

 bör det särskilda statsbidraget till landstingen under utgiftsområde 16, vilket

 för 2000 uppgick till 246 miljoner kronor, upphöra från samma tidpunkt.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till

 kommuner och landsting 5

2.2 Lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och

landsting 6

3 Ärendet och dess beredning 7

3.1 Bakgrund 7

3.2 Förhandlingsdelegationerna 8

4 Huvudmannaskap 8

4.1 Tidigare utredningar om huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningar

8

4.2 Huvudsakliga skillnader mellan staten och landstinget som huvudman

11

5 Avtal mellan staten och landstingen om vårdhögskoleutbildning 14

5.1 Inledning 14

5.2 Tillkomst och utformning av avtalen 14

5.3 Avtalens tecknande, godkännande och giltighet 15

5.4 Granskning och utvärdering av avtalen 16

6 Utvärdering av vårdhögskoleutbildningar 18

7 Vårdhögskoleutbildningarna 2000 19

7.1 Lokalisering 19

7.2 Enkätundersökningen 20

7.3 Principöverenskommelsen 25

8 Statens övertagande av huvudmannaskapet 26

8.1 Ett förändrat huvudmannaskap 26

8.2 Jönköpings läns landsting 29

8.3 De enskilda utbildningsanordnarna i Stockholm och Stockholms universitet

 29

8.4 Gotlands kommun 30

8.5 Klinisk praktik 32

8.5.1 Samverkan mellan universitet eller högskola och vårdgivare 32

8.5.2 Tillgång på praktikplatser 32

8.5.3 Ersättning för klinisk praktik 33

8.6 Forskningssatsningar inom vårdhögskoleutbildningarna 34

9 Ekonomisk reglering 36

9.1 Minskning av det generella statsbidraget till landstingen 36

9.2 Upphörande av statsbidraget till utbildning för vårdyrken 36

9.3 Ändringar i utjämningssystemet för landstingen 37

9.4 Statens planerade utökning av utbildningsplatser 2001 - 2003 38

Protokoll 10 vid regeringssammanträde 43

Enkätundersökning inför förhandlingar 47

Regeringsbeslut 4 56

1

Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

dels antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och

landsting,

2. lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och

landsting,

dels godkänner

3. vad regeringen föreslår om ett förändrat huvudmannaskap för

vårdhögskoleutbildningar (avsnitt 8.1),

4. principöverenskommelsen mellan svenska staten och Landstingsförbundet av den

11 januari 2001 om ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för landstingens

 vårdhögskoleutbildningar (avsnitt 8.1).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till

kommuner och landsting

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner

 och landsting skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §1

För varje kommun beräknas standardkostnad för barnomsorg, äldreomsorg, individ-

och familjeomsorg, grundskola, gymnasieskola, vatten och avlopp, gator och

vägar, näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, byggkostnader,

uppvärmningskostnader, kallortstillägg, merkostnader till följd av

befolkningsminskning och svagt befolkningsunderlag, barn och ungdomar med

utländsk bakgrund samt administration, resor och räddningstjänst.

För varje landsting beräknas standardkostnad för hälso- och sjukvård,

högskoleutbildning och kallortstillägg.

För varje landsting beräknas standardkostnad för hälso- och sjukvård och

kallortstillägg.

Standardkostnad beräknas också för kollektivtrafik. Kostnaden fördelas mellan

kommuner och landsting enligt bestämmelser som regeringen meddelar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002.

2.1

2.2 Lag om ändring i lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och

landsting

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner

och landsting skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §1

För varje kommun beräknas standardkostnad för barnomsorg, äldreomsorg, individ-

och familjeomsorg, grundskola, gymnasieskola, vatten och avlopp, gator och

vägar, näringslivs- och sysselsättningsfrämjande åtgärder, byggkostnader,

uppvärmnings- kostnader, kallortstillägg, merkostnader till följd av

befolkningsminskning och svagt befolkningsunderlag, barn och ungdomar med

utländsk bakgrund samt administration, resor och räddningstjänst.

För varje landsting beräknas standardkostnad för hälso- och sjukvård,

högskoleutbildning och kallortstillägg.

För varje landsting beräknas standardkostnad för hälso- och sjukvård och

kallortstillägg.

Standardkostnad beräknas också för kollektivtrafik. Kostnaden fördelas mellan

kommuner och landsting enligt bestämmelser som regeringen meddelar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2002.

2

3 Ärendet och dess beredning

3.1 Bakgrund

Landstingen och Gotlands kommun är i dag huvudmän för

vårdhögskoleutbildningarna, dvs. utbildning till arbetsterapeut, audionom,

barnmorska, biomedicinsk analytiker, ortopedingenjör, sjukgymnast, sjuksköterska

 (inklusive specialistutbildningar) och tandhygienist samt utbildning inom

social omsorg.

Regeringen tillsatte i juni 1998 den s.k. Vårdkommissionen med uppgift att bl.a.

 kartlägga rekryteringsbehovet inom vård- och omsorgssektorn, analysera villkor

som påverkar rekryteringen samt ge förslag till åtgärder mot kommande

bristsituation inom vårdyrken. Kommissionen hade också som del i sitt uppdrag

att "överväga en långsiktig lösning av dimensioneringsfrågan för högre

utbildning inom vård- och omsorgssektorn". I detta sammanhang skulle

kommissionen även diskutera huvudmannaskapet för vårdutbildningarna och dess

effekter för såväl dimensionering av som rekrytering till vård- och

omsorgsutbildningarna.

Kommissionen redovisade sitt arbete i rapporten Den ljusnande framtid är vård

(Ds 1999:44) och föreslog beträffande landstingens vårdhögskoleutbildningar att

huvudmannaskapet för dessa i sin helhet skulle överföras till staten senast år

2001. Av rapporten framgick också att kommissionen ansåg att regeringen i detta

syfte snarast borde inleda diskussioner med landstingen. Som skäl för

kommissionens uppfattning angavs den otydliga rollfördelningen som kommissionen

ansåg förelåg med ett huvudmannaskap där landstingen är finansiär medan den

statliga högskolan är utförare av utbildning.

Representanter för Regeringskansliet och Landstingförbundet utarbetade 1998

promemorian Underlag för samtal kring vårdhögskolornas huvudmannaskap - en

lägesrapport (dnr U2000/1461/UH). Syftet med promemorian var att redovisa

dagsläget för vårdhögskoleutbildningarna avseende kostnader, hur den kliniska

praktiken var anordnad och finansierad, utbildningsvolym samt styrning och

inflytande över utbildningen. Promemorian redovisade en kartläggning av

förhållandena 1999 som underlag för fortsatta samtal kring vårdhögskolornas

huvudmannaskap.

I budgetpropositionen för 2000 (prop. 1999/2000:1) framförde regeringen att den

hade för avsikt att inleda förhandlingar med landstingen i syfte att klargöra

under vilka förutsättningar det samlade huvudmannaskapet för landstingens

vårdhögskoleutbildningar skulle kunna överföras till staten.

Utbildningsdepartementet inbjöd den 6 april 2000 Landstingsförbundet, samtliga

landsting och Gotlands kommun till ett möte för att diskutera promemorians

innehåll. Vid mötet informerades deltagarna om regeringens avsikt att tillkalla

en förhandlingsdelegation för den fortsatta beredningen av ärendet. De

närvarande ställde sig positiva till att förhandlingar skulle komma till stånd

och några övriga synpunkter på promemorians innehåll framfördes inte.

3.2 Förhandlingsdelegationerna

Vid regeringssammanträdet den 27 april 2000 bemyndigades chefen för

Utbildningsdepartementet, statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], att tillkalla en

förhandlingsdelegation med uppdrag att förhandla med landstingen och Gotlands

kommun i syfte att klargöra under vilka förutsättningar det samlade

huvudmannaskapet för landstingens vårdhögskoleutbildningar kunde överföras till

staten (dnr U2000/1813/UH).

Av direktiven till förhandlingsdelegationen (bilaga 1) framgår bl.a. att en

förutsättning för ett ändrat huvudmannaskap är att det sker kostnadsneutralt

samt att utgångspunkten skall vara att en eventuell ändring av huvudmannaskapet

blir rikstäckande.

Med anledning av Utbildningsdepartementets initiativ i budgetpropositionen för

2000 (prop. 1999/2000:1) till inledande diskussioner, utsåg Landstingsförbundets

 styrelse den 17 mars 2000, en förhandlingsdelegation inför kommande

överläggningar med regeringen.

Förhandlingarna har koncentrerats till två huvuduppgifter: dels att utforma,

bearbeta och sammanställa en enkätundersökning (bilaga 2) till samtliga

högskolor och landsting som underlag för beräkning av kostnader och

utbildningsvolymer, dels att utforma en principöverenskommelse (bilaga 3) om ett

 förändrat huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningarna från landstingen och

Gotlands kommun till staten.

Principöverenskommelsen undertecknades av staten och Landstingsförbundet den 11

januari 2001 och godkändes av regeringen den 18 januari 2001 och av

Landstingsförbundets styrelse den 19 januari 2001. För att äga giltighet fordras

 att principöverenskommelsen också godkänns av riksdagen, samtliga landsting och

 Gotlands kommun. Landstingens och Gotlands kommuns godkännande beräknas vara

klart i god tid före riksdagens beslut.

4 Huvudmannaskap

4.1 Tidigare utredningar om huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningar

Det som i denna proposition kallas vårdhögskoleutbildningar är de utbildningar

för vilka landstingen är huvudmän och som i samband med högskolereformen 1977

kom att betecknas som de s.k. medellånga vårdutbildningarna, i jämförelse med de

 kortare gymnasieutbildningarna och de långa högskoleutbildningarna till bl.a.

läkare och tandläkare. Till dessa medellånga vårdutbildningar räknades med

dagens benämningar utbildningar till arbetsterapeut, audionom, barnmorska,

biomedicinsk analytiker, ortopedingenjör, sjukgymnast, sjuksköterska,

sjuksköterska med specialistkompetens och tandhygienist samt yrken inom social

omsorg.

Frågan om ett förstatligande av landstingens vårdutbildningar har debatterats

alltsedan betänkandet Högskolan (SOU 1973:2) som lades fram av 1968 års

utbildningsutredning (U68). Enligt utredningen skulle med högskoleutbildning

avses sådan utbildning som förutsätter högre skolunderbyggnad än grundskola

eller ställer krav på bestämda erfarenheter utöver grundskolan.

Regeringen och riksdagen anslöt sig till U68:s förslag till definition och

avgränsning av begreppet högskoleutbildning. Beteckningen högskola skulle

omfatta alla läroanstalter med högskoleutbildning och därtill hörande forskning.

I propositionen Reformering av högskoleutbildningen (prop. 1975:9) framhöll

regeringen att det fanns skäl för ett enhetligt, och då i första hand statligt

huvudmannaskap för vårdutbildningarna genom att detta skulle främja en

helhetssyn på den grundläggande högskoleutbildningen. Huvudmannaskapet behövde

dock ses i ett vidare perspektiv än enbart högskolans och flera faktorer ansågs

inverka på möjligheten för ett statligt huvudmannaskap. Hit hörde t.ex. frågor

som rörde avgränsningen mellan kommunernas och landstingens verksamhetsområden,

fördelningen mellan stat och kommun av det ekonomiska ansvaret för skilda slag

av offentlig verksamhet, liksom de kommunala vårdutbildningarnas kopplingar till

 gymnasieskolan och sjukvården. Ett fortsatt kommunalt huvudmannaskap ansågs

dock inte innebära att vårdutbildningarna enbart skulle planeras utifrån

enskilda landstingskommunala behov utan att samma mål som för den statliga

högskolan skulle gälla även i ett regionalt perspektiv.

I propositionen Om utbildning och forskning inom högskolan m.m. (prop.

1976/77:59) framhölls åter att ett enhetligt huvudmannaskap skulle främja en

helhetssyn på den grundläggande högskoleutbildningen. Regeringen var dock inte

beredd att ta ställning till huvudmannaskapet i den blivande kommunala högskolan

 innan mera övergripande frågor kring det kommunala och landstingskommunala

verksamhetsområdets utveckling klarlagts. I samband med högskolereformen den 1

juli 1977 tillsatte regeringen en kommitté, Vård 77 (U1977:06), som i sitt

betänkande Ny vårdutbildning (SOU 1978:50) lämnade förslag till en ny

organisation av de medellånga vårdutbildningarna. Regeringen behandlade detta i

propositionen Vårdutbildningen inom högskolan (prop. 1978/78:197). Riksdagen

fattade beslut i december 1979 (bet. 1979/80: UbU 7, rskr. 1979/80:100).

Ledningen av och ansvaret för den kommunala högskolan blev en uppgift i huvudsak

 för styrelserna för de olika landstingen. I Göteborg och Malmö fick kommunerna

motsvarande ansvar. I Stockholm fanns dessutom, och finns fortfarande, tre

fristående sjuksköterskeskolor med egna styrelser som kom att underställas

beslut i Stockholms läns landsting. Landstingen inrättade för sin

högskoleutbildning vårdhögskolor. Några vårdhögskolor ändrade sedan namnet till

hälsohögskolor.

Vård 77 gjorde inte någon genomlysning av huvudmannaskapsfrågan varför

regeringen tillsatte en särskild kommitté, Huvudmannaskapskommittén (U1978:16).

Kommittén lade i januari 1981 fram sitt betänkande Enhetligt huvudmannaskap för

högskolan - Förstatligande av de medellånga vårdutbildningarna (SOU 1981:9).

Regeringen behandlade huvudmannaskapsfrågan i propositionen om kommunal

högskoleutbildning m.m. (prop. 1981/82:89) och tog där fasta på resonemang såväl

 i Vård 77 som i Huvudmannaskapskommittén att både ett enhetligt

landstingskommunalt och ett enhetligt statligt huvudmannaskap var fullt

genomförbart. Därmed blev alternativens ekonomiska konsekvenser av avgörande

betydelse. Enligt Huvudmannaskapskommitténs beräkning skulle den totala

kostnadsöverföringen uppgå till drygt 300 miljoner kronor, vilket enligt

kommitténs bedömning skulle vara statsfinansiellt neutralt. Denna uppfattning

delades inte av regeringen som ansåg att det av statsfinansiella skäl inte var

möjligt att genomföra kommitténs förslag att överföra de kommunala

högskoleutbildningarna till staten. Detta blev också riksdagens beslut (bet.

1981/82:UbU20, rskr. 1981/82:248).

I propositionen 1981/82:89 föreslogs dock en rad andra genomgripande

organisatoriska förändringar för den landstingskommunala högskoleutbildningen

inom vårdsektorn. Förslag lämnades om ny studieorganisation, nytt

statsbidragssystem, ny beslutsordning för dimensionering och lokalisering,

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) som ny central myndighet, en ny central

antagningsnämnd inrättad av Landstingsförbundet liksom övergång till en ny

tjänsteorganisation för den kommunala högskolan. Den nya organisationen trädde i

 kraft den 1 juli 1982 och den nya tjänsteorganisationen den 1 juli 1983.

Vårdhögskolornas situation aktualiserades åter i samband med

högskoleutredningens betänkande Frihet - Ansvar - Kompetens: Grundutbildningens

villkor i högskolan (SOU 1992:1). Högskoleutredningen uppmärksammade

vårdhögskolornas situation och med anledning härav fick en arbetsgrupp inom

utredningen till uppgift att särskilt studera vårdhögskolorna. Arbetsgruppen

avlämnade i februari 1990 en delrapport - Vårdhögskolornas situation (SOU

1992:1) i vilken det påpekades att landstingens vårdhögskolor intar en

särställning inom Sveriges högskoleorganisation, vilket till stora delar ansågs

hänga samman med huvudmannaskapet.

Enligt arbetsgruppens redovisning utgör vårdhögskolorna en heterogen grupp där

det finns avsevärda skillnader beträffande kunskapssyn, kompetens,

studieorganisation och inte minst i fråga om resurser mellan olika huvudmän och

olika högskolor. Rapporten pekade på att den högskolereform som genomfördes 1977

 startade en process som lade grunden till en radikal förändring av villkoren

för vårdutbildningarna, vilket lett till en förändringsprocess som knappast

någon annan sektor inom högskolan genomgått.

Rapporten gav upphov till intensiva diskussioner kring

vårdhögskoleutbildningarnas situation. En rad övriga rapporter och utredningar

presenterades därefter och bl.a. kan nämnas Statskontorets översyn av

statsbidraget till vårdhögskolorna (rapport 1991: 25), Landstingsförbundets

utredning om vårdhögskolornas organisation och styrformer (Ställdal,[REDACTED_EFTERNAMN],

1991), UHÄ:s översyn av Vårdhögskolornas organisation och innehåll (Aldskogius

m.fl., 1991) samt Landstingsförbundets skrivelse hösten 1991 (dnr Lf 666/90) där

 förbundet redogjorde för pågående åtgärder när det gällde styrelseformer för

vårdhögskolorna, landstingens insatser beträffande forskningsanknytning,

förstärkning av handledarfunktionen inom klinisk praktik m.m.

Riksdagens utbildningsutskott har vid flera tillfällen (bet. 1988/89:UbU5, bet.

1989/90:UbU21) kommit till slutsatsen att principiella skäl talar för ett

statligt huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningarna men att det

statsfinansiella läget inte har gjort detta möjligt. Vid riksmötet 1990/91

begärde riksdagen emellertid att huvudmannaskapsfrågan för

vårdhögskoleutbildningarna återigen skulle utredas (bet. 1990/91:UbU12,

rskr.1990/91:355). Med anledning härav tillkallades en särskild utredare med

uppdrag att undersöka möjligheterna att överföra vårdhögskolorna till statligt

huvudmannaskap (dir. 1992:03). Utredaren lade i februari 1993 fram sitt

betänkande Vårdhögskolor-Kvalitet-Utveckling-Huvudmannaskap (SOU 1993:12).

Utredaren ansåg att det fanns skäl att överföra vissa delar av utbildningarna

till statligt huvudmannaskap för att därigenom uppnå ett mer rationellt

utnyttjande av utbildningsresurserna, kunna utveckla sambandet mellan utbildning

 och forskning samt att generellt stärka vårdhögskoleutbildningarnas ställning.

Propositionen Universitet och högskolor - frihet för kvalitet (prop. 1992/93:1)

låg till grund för den nya högskolelag (1992:1434) och högskoleförordning

(1993:100) som trädde i kraft den 1 juli 1993 och som gav universitet och

högskolor ändrade planeringsförutsättningar. Högskolans allmänna

utbildningslinjer och påbyggnadslinjer avskaffades och generella examina på

olika nivåer infördes. De allmänna utbildningslinjerna ersattes av en

examensordning för yrkesexamina för de yrken som hade särskilda behörighetskrav.

 Detta innebar också att flera av utbildningarna förlängdes. Ett nytt

ersättningssystem baserat på helårsstudenter och helårsprestationer infördes

från och med budgetåret 1993/94.

I utredningen Den ljusnande framtid är vård (Ds 1999:44), föreslås att

huvudmannaskapet för landstingskommunala vårdutbildningar inom högskolan i sin

helhet överförs till staten senast 2001.

4.2 Huvudsakliga skillnader mellan staten och landstinget som huvudman

Landstingen har haft en viktig roll i uppbyggnaden av vårdhögskolorna och för

att ge dessa förutsättningar att utvecklas. I många landsting har också,

särskilt under senare år, stora ansträngningar gjorts för att höja kvaliteten

hos vårdhögskoleutbildningarna.

I 2 kap. högskolelagen (1992:1434) och i 2 kap. högskoleförordningen (1993:100)

ges riktlinjer för statliga universitet och högskolor och i 11 kap.

högskoleförordningen ges bestämmelser om kommuners och landstings

högskoleutbildning. Därutöver regleras landstingens verksamhet av kommunallagen

(1991:900). Vårdhögskolorna intar därmed en annan ställning särskilt beträffande

 forskning och forskarutbildning än statliga universitet och högskolor.

Nedan följer en jämförelse beträffande hur styr- och ledningsfunktion,

anställningsstruktur, forskning/forskarutbildning och resurstilldelning påverkas

 om en högskola har staten eller ett landsting som huvudman.

Staten som huvudman

Landstinget som huvudman

Styr- och ledningsfunktion

Styr- och ledningsfunktion

2 kap. högskoleförordningen. Styrelsen för en högskola består, förutom av

ordföranden och rektor, av högst tretton ledamöter.

11 kap. högskoleförordningen. Som styrelse för högskolorna skall finnas en eller

 flera nämnder. För sådan nämnd gäller vad som är föreskrivet om nämnder i

kommunallagen (1991:900).

Rektor får i egenskap av utbildningschef vara föredragande i nämnden men ej

ledamot.

Rektor anställs av regeringen för högst sex år. Behörig är den som uppfyller

kraven för anställning som professor eller lektor.

Rektor utses av landstingsnämnd ofta en utbildningsnämnd. Reglering av

behörighet finns ej.

Regeringen utser ordförande i högskolans styrelse och flertalet av styrelsens

ledamöter.

Styrelsen utgörs av en politisk nämnd i enlighet med 3 kap. kommunallagen.

Lärare och studenter har rätt att vara representerade i styrelsen.

Lärare och studenter är ej representerade i styrelsen men studenter har rätt att

 vara representerade i beslutsorgan under styrelsen som behandlar frågor om

utbildning och studenternas situation.

Högskolelagen och högskoleförordningen reglerar styrelsens uppgifter.

Kommunallagen reglerar styrelsens uppgifter. Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får dock meddela föreskrifter om organisationen av

landstings högskoleutbildning.

Anställningsstruktur

Anställningsstruktur

Högskolorna får anställa lärare som professorer, lektorer, adjunkter

forskarassistenter (inbegripet adjungerade professorer, lektorer och adjunkter)

samt timlärare och gästlärare. Högskolorna får inte anställa några andra

kategorier av lärare.

Landsting skall för sin högskoleutbildning ha lärare med samma behörighet som

gäller för adjunkter och lektorer vid statliga universitet eller högskolor.

Landsting får inte anställa lärare som professorer.

Högskolorna får anställa assistenter, amanuenser eller klinisk assistent.

Högskolorna får ha särskilda anställningar för doktorander för att dessa skall

genomföra sin forskarutbildning.

Motsvarande anställningar finns inte.

Forskning och forskarutbildning

Forskning och forskarutbildning

Samtliga lärosäten har fasta forskningsresurser. Lärosäten som är universitet

eller lärosäten som har vetenskapsområden har rätt att anordna forskarutbildning

 och utfärda doktorsexamen.

Vårdhögskolor saknar fasta forskningsresurser. Landsting får inte bedriva

forskarutbildning.

Resurstilldelningssystem

Resurstilldelningssystem

Staten tilldelar sina universitet och högskolor ersättning för utförda

prestationer upp till ett takbelopp. Ersättningen består av två delar,

ersättning för helårsstudenter och helårsprestationer. Riksdagen beslutar

årligen om storleken på ersättningen, för olika utbildningsområden. Dessutom

kan högskolorna få ersättning för särskilda åtaganden.

Landstingens kostnader för utbildning beräknas av Statistiska centralbyrån (SCB)

 som en schablonkostnad; en standardkostnad för landstingens högskoleutbildning

baserad på helårsstudenter. Standardkostnaden ingår i det kommunala

utjämningssystemet.

Landstingen erhåller statligt stöd till vårdhögskoleutbildning i form av

statsbidrag.

5 Avtal mellan staten och landstingen om vårdhögskoleutbildning

5.1 Inledning

I propositionen Utbildning och forskning - kvalitet och konkurrenskraft (prop.

1993/94:177) anfördes beträffande vårdhögskolor att det borde skapas alternativa

 samarbetsformer med universitet och högskolor för att garantera kvaliteten,

mångfalden och den akademiska anknytningen i vårdhögskoleutbildningarna. Det

övergripande målet för detta var att höja vårdhögskoleutbildningarnas kvalitet

och akademiska anknytning. Forskning och utvecklingsarbete inom

vårdhögskoleutbildningarnas karaktärsämnen angavs som viktiga medel för att ge

dessa ämnen en klarare profil. Vidare borde vårdhögskolornas kontaktvägar till

den statliga forskningsorganisationen stärkas.

För att uppnå detta angav regeringen olika alternativ:

* staten övertar huvudmannaskapet för vårdutbildning och landstinget utgör

huvudsaklig beställare av utbildning,

* staten övertar huvudmannaskapet samt hela beställaransvaret för

vårdutbildningen, eller

* landstingen fortsätter att driva utbildning vid vårdhögskolor.

Samtliga lösningar förutsatte kostnadsneutralitet som skulle regleras genom

avtal mellan staten och berörda landsting.

5.2 Tillkomst och utformning av avtalen

Tillkomsten av avtal

Regeringen beslöt den 14 juli 1994 att tillkalla en särskild förhandlare (dir.

1994:76) med uppgift att utifrån de förslag som förelagts riksdagen i ovan

nämnda proposition, utarbeta förhandlingsunderlag, inklusive ramavtal mellan

staten och berörda landsting.

En modell för ett kommunalt beställaransvar där landstinget köper utbildning av

den statliga högskolan inom ramen för ett långsiktigt avtal utformades. I

modellen ingick även att vårdhögskolans personal skulle erbjudas anställning vid

 den statliga högskolan. I avtalen skulle också de ekonomiska villkoren i

samband med övergången regleras, t.ex. vad gäller lokaler, utrustning och

landstingets pensionsåtagande gentemot personalen.

Innebörden och utformningen av avtalen

Avtalen skulle enligt direktiv från regeringen kunna omfatta såväl kommunalt

beställaransvar som statligt beställaransvar. Utformningen av ramavtalet skulle

omfatta en mall för utbildningsavtal mellan landsting och statlig högskola,

ersättningsbelopp för teoretisk och klinisk utbildning inklusive lokaler,

personalöverföringsfrågor inklusive reglering av pensionsfrågor samt former för

redovisning. De avtal som slöts kom att bestå av tre delar: ett ramavtal, ett

överflyttingsavtal och ett utbildningsavtal.

I ramavtalet regleras de övergripande villkoren för överlämnande av uppdraget

till staten, avtalets varaktighet samt former för förlängning och uppsägning av

avtalen, former för ersättning m.m. Överflyttningsavtalet omfattar själva

överförandet till den statliga högskolan, formerna för övertagande av personal,

frågor som rör de studenter som antagits till utbildning, ersättningen för

lokaler, inredning och utrustning m.m. I utbildningsavtalen fastställs den

ekonomiska ersättningen för helårsstudenter och helårsprestationer,

utbildningarnas inplacering i olika utbildningsområden, utbildningens

lokalisering samt övriga individuella överenskommelser som bedömdes nödvändiga.

För avtalens giltighet erfordrades godkännande dels från respektive

landstingsfullmäktige, dels från regeringen.

De tecknade avtalen kom att få två olika utformningar. Dels de avtal som

tecknades före den 1 december 1997, dels de som tecknades efter den 1 december

1997.

Inom varje avtalstyp finns två modeller där den ena har en uppdragsliknande och

mera preciserad utformning medan den andra endast har en generell ram med

fastställt belopp. Klinisk praktik är antingen inräknad i det totala beloppet

eller "utan kostnad tillhandahållen".

De tecknade avtalen innebär att statliga universitet och högskolor anordnar

vårdhögskoleutbildningar på uppdrag av ett, i förekommande fall två, landsting.

Dessa avtal innebär dock inte att huvudmannaskapet för utbildningarna har

flyttats över på staten.

5.3 Avtalens tecknande, godkännande och giltighet

Tecknande och godkännande av avtal

Den 12 april 1995 godkände regeringen sex överflyttningsavtal som tecknats

mellan Mitthögskolan och Jämtlands läns landsting, Mitthögskolan och

Västernorrlands läns landsting, Mälardalens högskola och Västmanlands läns

landsting, Mälardalens högskola och Södermanlands läns landsting, Högskolan i

Örebro och Örebro läns landsting samt Högskolan i Halmstad och Hallands läns

landsting. Senare under året tecknade även Östergötlands läns landsting avtal

med staten avseende överförande av vårdhögskoleutbildning till Linköpings

universitet.

Under 1998 tecknade ett flertal övriga landsting avtal med staten antingen genom

 tilläggsavtal till äldre avtal eller helt nya avtal baserade på förändringar

som Riksrevisionsverket (RRV) hade föreslagit (se vidare avsnitt 5.4.). Den 1

januari 2000 hade samtliga landsting tecknat avtal med staten med undantag för

Jönköpings läns landsting som saknar statlig högskola i länet. Inte heller

Gotlands kommun har något avtal med staten om vårdhögskoleutbildning (se

avsnittet 8.4).

Avtalens giltighet

Avtalen gäller tillsvidare med en ömsesidig uppsägningstid eller med ett fast

datum för upphörande. Inget avtal löper ut under 2000 eller 2001.

Enligt de avtal som har tecknats med landstingen i Södermanlands län,

Västmanlands län, Örebro län, Jämtlands län, Västernorrlands län och Norrbottens

 län gäller att ramavtalen skall upphöra att gälla i förtid, om riksdagen

beslutar om ett förändrat huvudmannaskap

5.4 Granskning och utvärdering av avtalen

Riksrevisionsverkets granskning av avtal 1995

Inför regeringens godkännande av de sex avtal om vårdhögskoleutbildning som 1995

 slöts med landstingen i Västmanlands län, Hallands län, Södermanlands län,

Örebro län, Jämtlands län och Västernorrlands län uppdrog regeringen åt RRV att

för statens räkning göra en bedömning av avtalen avseende kostnadsneutralitet,

enhetlighet mellan avtalen med respektive landsting, överflyttningsavtalens

regleringar avseende tillgångar och skulder liksom regleringar avseende

landstingens avtal med tredje part, t.ex. hyresavtal, forskningsprojekt m.m.

RRV:s granskning (RRV dnr 20-95-0559) omfattade såväl de ramavtal som tecknats

mellan staten och respektive landsting som de utbildnings- och

överflyttningsavtal som tecknats mellan respektive högskola och landsting. I sin

 analys av avtalen påpekade RRV att vissa delar i avtalen borde ha utformats

annorlunda. Det gällde de avsnitt som reglerar betalningstidpunkter,

ränteberäkning, reservation av medel inom takbelopp, prisjustering, hyresavtal,

moms, inventarier, klassificering av utbildningsområden samt praktikplatser. RRV

 ansåg sig inte kunna fastslå om kostnadsneutralitet förelegat i samtliga fall

bl.a. beroende på att definitiva hyreskostnader inte var kända när avtalen

tecknades.

Riksrevisionsverkets granskning av avtal 1997

År 1997 lämnades avtal in, för regeringens godkännande, om ett

utbildningsuppdrag som upprättats mellan Stockholms läns landsting och

Karolinska institutet, Västerbottens läns landsting och Umeå universitet samt

Bohuslandstinget och Göteborgs kommun med Göteborgs universitet. RRV fick i

uppdrag att granska avtalen och rekommenderade i sin rapport (RRV dnr

20-97-2498):

* att tilläggsavtal skulle tecknas med krav på att övertagandebokslut per den 31

 december 1997 skulle upprättas, enligt enhetliga principer för att säkerställa

ett för båda parter kostnadsneutralt övertagande,

* att avtalet skulle kompletteras med en klausul om hur ansvaret för framtida

över- och underskott skulle regleras under den första perioden,

* att personalförteckningen skulle revideras före övergången den 1 januari 1998

för att undvika övertalighet efter denna tidpunkt,

* att ett förtydligande skulle göras under vilka betingelser som avtalet inte

skall gälla, dvs. villkor för omförhandling, samt

* att avtal med tredje part skulle granskas före den 1 januari 1998 för att

eliminera avtal som inte var förenliga med det statliga regelverket, t.ex.

leasingavtal.

Rapporten Vårdhögskolorna nu och i framtiden - särskild utvärdering

I juni 1997 tillsatte regeringen en utredare med uppgift att utvärdera de under

1995 ingångna avtalen. Utredaren skulle framför allt analysera om avtalen som

slutits var kostnadsneutrala för staten, dvs. om det i efterhand visat sig att

avtalen var konstruerade på ett sådant sätt att de garanterade att staten inte

påtagit sig större kostnader än före genomförandet av utbildningarnas överföring

 till den statliga högskolan. Därutöver skulle utredaren göra en bedömning om de

 huvudsakliga skälen för tillkomsten av avtalen tillgodosetts beträffande

utbildningarnas kvalitetsförstärkning, om nya utbildningsområden uppstått till

följd av integreringen med vårdhögskoleutbildningarna samt om

forskningsanknytningen stärkts. Vidare skulle utredaren ge regeringen underlag

för en bedömning om huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna i sin helhet

 borde övergå till staten.

Utredaren skulle också analysera de avtal som i januari 1997 inkom från

Göteborg, Stockholm och Umeå efter att dessa granskats av RRV.

Resultatet av uppdraget presenterades i oktober 1997 i rapporten Vårdhögskolorna

 nu och i framtiden (dnr U1997/3561/UH). Av rapporten framgår att erfarenheterna

 från de vårdhögskolor som överflyttats till den statliga högskolan var mycket

positiva, vårdhögskoleutbildningarna hade successivt integrerats i den statliga

högskolan och samverkan etablerats mellan olika utbildningsprogram. Intresset

att tillvarata vårdhögskolornas erfarenheter hade varit stort bland de statliga

högskolorna och antalet disputerade lärare inom vårdhögskoleutbildningarna hade

ökat markant. Mot bakgrund av vad som framkommit vid den genomförda

utvärderingen lämnades följande förslag till regeringen:

* att godkänna avtalen mellan Stockholms läns landsting och Västerbottens läns

landsting, samt Bohus läns landsting och Göteborgs kommun å ena sidan och

Karolinska institutet, Umeå universitet och Göteborgs universitet å andra sidan

med verkan från den 1 januari 1998 under förutsättning att RRV:s krav på

tilläggsavtal tecknades,

* att övriga till regeringen insända avtal borde godkännas eventuellt med

tilläggsavtal som garanterar kostnadsneutralitet,

* att regeringen rekommenderar att förhandlingar snarast påbörjas med övriga

landsting som önskar ingå avtal och

* att statsmakterna snarast tar ställning till frågan vad som skall ske med

vårdhögskoleutbildningen när huvuddelen av landstingen träffat avtal med

högskolan.

I alla avtal som har slutits sedan dess har dessa klausuler infogats.

6 Utvärdering av vårdhögskoleutbildningar

Högskoleverkets utvärdering 1995/96

I december 1994 gav regeringen dåvarande Kanslersämbetet i uppdrag att utvärdera

 de medellånga vårdutbildningarna. Uppdraget var ett led i statsmakternas

ambitioner att uppnå ökad kvalitet och bättre forskningsanknytning i

vårdhögskoleutbildningarna. Uppdraget omfattade dels utbildningen vid

vårdhögskolorna, dels de statliga sjukgymnastutbildningarna i Stockholm och
[REDACTED_EFTERNAMN], sammanlagt 113 utbildningsprogram. Syftet var att ge underlag för

regeringens senare bedömning av lärosätenas rätt att utfärda examina.

De grundläggande föreskrifterna om examina i högskolan finns i den s.k.

examensordningen, bilaga 2 till högskoleförordningen (1993:100). Här anges vilka

 examina som får avläggas inom grundläggande högskoleutbildning och vilka krav

som skall uppfyllas för respektive examen.

Utvärderingsuppdraget redovisades till regeringen i april 1996 i rapporten

Vårdutbildningar i högskolan - en utvärdering (1996:7 R). Högskoleverket

konstaterade i rapporten att utvecklingen av de medellånga vårdutbildningarna

hade intensifierats under de senaste åren. Av de granskade 113

utbildningsprogrammen bedömdes 69 uppfylla Högskoleverkets kvalitetskriterier

medan 44 program inte ansågs uppfylla dessa kriterier.

Resultatet av Högskoleverkets granskningar ledde till en massiv satsning på att

utveckla de olika utbildningsprogrammen liksom på att öka lärarkompetensen.

Forskarutbildningen av lärare intensifierades och andelen lektorer ökade

markant. I avvaktan på effekterna av dessa utvecklingssatsningar gjordes inga

ställningstaganden beträffande lärosätenas rätt att utfärda examina. I augusti

1996 fick Högskoleverket i uppdrag att bl.a. beakta om tillräckligt utrymme

givits i utbildningarna åt förmedlande av yrkeskunnande och yrkeskompetens. I

rapporten Högskoleutbildningar inom vård och omsorg - En utredning (1997:2 R)

redovisas bl.a. att utbildningarnas teoretiska och tillämpade kliniska delar bör

 ömsesidigt kunna stärka varandra genom större integration.

Högskoleverkets uppföljande utvärdering 1999

Hösten 1998 initierade Högskoleverket en uppföljande utvärdering av vård- och

omsorgsutbildningarna som genomfördes under 1999. Flertalet landsting hade då

genom avtal lämnat utbildningsuppdrag till den statliga högskolan och

vårdhögskoleutbildningarna hade börjat etableras i den statliga högskolemiljön.

Den uppföljande utvärderingen omfattade nio yrkesexamina: arbetsterapeut-,

audionom-, barnmorske-, biomedicinsk analytiker-, ortopedingenjörs-,

sjukgymnast-, sjuksköterske-, social omsorgs- och tandhygienistexamen.

Resultatet av den uppföljande utvärderingen redovisade Högskoleverket i december

 1999 (2000:5 R).

Rapporten omfattade bedömningen av 84 program fördelade på 25 lärosäten. Av

dessa bedömdes 75 program uppfylla Högskoleverkets kvalitetskriterier medan nio

program inte gjorde det. En jämförelse från föregående utvärdering visar att de

vårdhögskoleutbildningar som uppfyllde Högskoleverkets kvalitetskriterier ökat

från 60 procent till 90 procent på tre år.

Bland de nio utbildningsprogram som inte bedömdes uppfylla kvalitetskriterierna

ingick tre program som hade godkänts vid den första utvärderingen. Dessa

lärosäten ålades att till Högskoleverket inkomma med en handlingsplan med de

åtgärder som lärosätet avsåg att vidta med anledning av utvärderingen.

För övriga sex program återkallade Högskoleverket examenstillståndet från och

med den 1 juli 2000. Detta gällde tre tandhygienistprogram, ett

barnmorskeprogram, ett sjuksköterskeprogram och en utbildning inom social omsorg

 vid totalt sex olika lärosäten. Av dessa har tre lärosäten omstrukturerat sina

program med stöd från övriga lärosäten och ansökt om nya examenstillstånd.

Högskolan Dalarna har åter erhållit examensrätt för tandhygienister. Av de

övriga tre lärosätena har två avvecklat de ej godkända utbildningarna och det

tredje har avbrutit antagningen av studenter till berörd utbildning.

7 Vårdhögskoleutbildningarna 2000

7.1 Lokalisering

Enligt vad som har framgått av den tidigare redogörelsen har samtliga

landsting, med undantag av Jönköpings läns landsting och Gotlands kommun, i

avtal med staten överlämnat ett utbildningsuppdrag till statlig högskola eller

universitet. Detta innebär att landstingens vårdhögskoleutbildningar i dag

bedrivs vid följande universitet och högskolor: Stockholms läns landsting -

Karolinska institutet (inklusive de tre enskilda utbildningsanordnarna Ersta

Diakonisällskap för Ersta Sköndal högskola, Stiftelsen Rödakorshemmet för Röda

Korsets Högskola och Stiftelsen Sophiahemmet för Sophiahemmets

sjuksköterskehögskola samt Stockholms universitet och Gotlands kommun), Uppsala

läns landsting - Uppsala universitet, Södermanlands läns landsting - Mälardalens

 högskola, Östergötlands läns landsting - Linköpings universitet, Kronobergs

läns landsting - Växjö universitet, Kalmar läns landsting - Högskolan i Kalmar,

Blekinge läns landsting - Blekinge tekniska högskola, Skåne läns landsting -

Lunds universitet, Malmö högskola och Högskolan Kristianstad, Hallands läns

landsting - Högskolan i Halmstad, Västra Götalands läns landsting - Göteborgs

universitet, Högskolan i Borås, Högskolan i Skövde och Högskolan i

Trollhättan/Uddevalla, Värmlands läns landsting - Karlstads universitet, Örebro

läns landsting - Örebro universitet, Västmanlands läns landsting - Mälardalens

högskola, Dalarnas läns landsting - Högskolan Dalarna, Gävleborgs läns landsting

 - Högskolan i Gävle, Västernorrlands läns landsting - Mitthögskolan, Jämtlands

läns landsting - Mitthögskolan, Västerbottens läns landsting - Umeå universitet

och Norrbottens läns landsting - Luleå tekniska universitet. Jönköpings läns

landsting bedriver utbildning vid Hälsohögskolan i Jönköping.

7.2 Enkätundersökningen

För att ge staten och Landstingsförbundet ett aktuellt underlag för kommande

beräkningar inför ett eventuellt överflyttande av huvudmannaskapet för

vårdhögskoleutbildningarna utformades av Landstingsförbundets och regeringens

utsedda förhandlingsdelegationer en gemensam enkät (bilaga 2). I enkäten

efterfrågades uppgifter om det totala antalet helårsstudenter och

nybörjarplatser utifrån gällande grundavtal och eventuella tilläggsavtal, hur

studenterna fördelade sig på program och fristående kurser samt högskolans

ekonomiska ersättning för grundutbildning, forskning samt klinisk praktik. Den

kliniska praktikens omfattning, tillgång till praktikplatser och hur dessa

fördelade sig mellan olika vårdgivare efterfrågades också. Därutöver fanns det

möjlighet att i enkäten ge öppna kommentarer.

Ett viktigt ställningstagande var att enkäten skulle besvaras och undertecknas

gemensamt av företrädare för landstinget och respektive högskola. Principen var

således ett enkätsvar per avtal mellan högskola och landsting. En

sammanställning av det insamlade materialet kom därefter att utgöra en gemensam

plattform som underlag för fortsatta diskussioner och förhandlingar om ett

förändrat huvudmannaskap. I förhandlingsdiskussionerna enades parterna om att

2000 skulle vara det år för vilket totalkostnaden skulle beräknas för statens

övertagande av huvudmannaskapet. Nedanstående redovisningar av enkätsvaren

baserar sig därför huvudsakligen på de förhållanden som gällde 2000.

Vårdhögskoleutbildningarnas volym och fördelning per lärosäte

Resultatet av enkätundersökningens sammanställning visar följande fördelning och

 omfattning av de olika lärosätenas vårdhögskoleutbildning, se tabell 1. Av

tabellen framgår att det är stor spridning av antal program och att antalet

studenter varierar kraftigt mellan olika lärosäten och program. En dominans av

sjuksköterskeutbildning med påbyggnadsutbildningar till specialistsjuksköterskor

 framgår av sammanställningen medan utbildning till ortopedingenjör endast ges

vid Hälsohögskolan i Jönköping.

Av tabellen framgår vidare att utbildning bedrivs vid 25 lärosäten. Därutöver

ger vissa högskolor utbildning på flera orter som t.ex. Mälardalens högskola med

 vårdhögskoleutbildning i Västerås och Eskilstuna, Högskolan i Halmstad bedriver

 utbildning i Halmstad och Varberg. Karolinska institutet bedriver även

utbildning på Gotland och har också lämnat uppdrag till de enskilda

utbildningsanordnarna i Stockholm och till Stockholms universitet.

I tabell 1 redovisas fördelningen av antal helårsstudenter per program och

lärosäte 2000.

Tabell 1. Fördelning av antal helårsstudenter per program och lärosäte, 2000.

Förkortningar

Audionom

Arbets-terapeut

Biomedicinsk analytiker

Barn-morska

Sjuk-sköterska

Specialist-sjuksköterska

Sjuk-gymnast

Ortoped-ingenjör

Social omsorg

Tand-hygienist

Summa

Uppsala universitet

UU

180

515

45

240

980

Lunds universitet

LU

20

192

30

31

447

174

227

1 121

Göteborgs universitet

GU

42

144

90

74

405

222

240

240

50

1 507

Stockholms universitet

SU

143

143

Umeå universitet

UmU

150

75

450

180

150

141

40

1 186

Linköpings universitet

LiU

125

0

22

594

133

129

136

1 139

Karolinska institutet

KI

30

180

210

81

930

375

432

80

2 318

Luleå tekniska universitet

LTU

85,5

244

92,5

66,5

118,5

607

Karlstads universitet

KU

54

272

40

72

22

460

Växjö universitet

VU

316

65

210

591

Örebro universitet

ÖU

54

193

87

378

162

116

27

1 017

Mitthögskolan

MH

36

18

595

93

65

807

Blekinge tekniska högskola

BTH

60

310

50

420

Malmö högskola

MaH

120

330

16

275

8

749

Högskolan i Kalmar

HK

15

138

24

145

322

Mälardalens högskola

MdH

20

807

110

120

1 057

Högskolan i Borås

HB

29

339

127

495

Högskolan Dalarna

HD

10

265

50

60

30

415

Högskolan i Gävle

HGä

400

65

104

569

Högskolan i Halmstad

HH

277

87

364

Högskolan Kristianstad

HKr

364

86

84

41

575

Högskolan i Skövde

HS

30

485

63

578

Högskolan i Trollhätten/Uddevalla

HTU

380

50

20

450

Hälsohögskolan i Jönköping

HJ

185

49

623

45

52

161

30

1 145

Ersta Sköndal högskola

215

215

Röda korsets högskola

349

349

Sophiahemmets sjuksköterskehögsk.

281

281

Fristående kurser

2 913

Summa1

146

1 254,5

991

330

10 709

2 354,5

1 484,5

52

2 210,5

328

22 773

1 Summan räknad per program blir 306 helårsstudenter större än beräkning enligt

avtal tabell 2 beroende på visst överintag.

Anm: Mitthögskolan: Barnmorskeutbildningen nedlagd från 1/1-01. Örebro

universitet: Tandhygienstutbildningen nedlagd från ht-00. Mälardalens högskola:

Ingen antagning till sociala omsorgsprogrammet.

Omfattning och fördelning av klinisk praktik

På enkätfrågan om klinisk praktik, ombads lärosätena att redovisa antalet poäng

i klinisk praktik för de olika utbildningsprogrammen samt hur poängen fördelade

 sig inom landstingens, kommunernas eller annan vårdgivares verksamhet och i

vilken omfattning högskolans lokaler användes. Redovisningen visade att 61

procent av samtliga praktikplatser finns inom landstingen. Inom kommunernas

verksamhet återfinns 18 procent av samtliga praktikplatser och här dominerar

utbildningarna inom social omsorg, men även andra utbildningsprogram är

representerade med undantag av utbildningarna till barnmorska och tandhygienist.

 Inom högskolan sker 19 procent av tillämpad klinisk praktik och två procent av

praktikplatserna återfinns hos annan vårdgivare.

Landstingens kostnad/ersättning till lärosätena för vårdhögskoleutbildningarnas

grundutbildning

I enkätundersökningen efterfrågades hur stor ersättning som landstingen lämnade

till högskolorna för att dessa skall genomföra utbildning. Ersättningen skulle

anges både avseende grundavtal och eventuella tilläggsavtal som tecknats mellan

landsting och respektive lärosäte. Av det sammanställda beloppet framgår att

denna ersättning uppgår till 1,05 miljarder kronor. Tillsammans med en

schablonberäkning av klinisk praktik, motsvarande 1 200 konor per student och

praktikvecka, och det statsbidrag som utgår till landstingen för

vårdhögskoleutbildning blir totalsumman för vårdhögskoleutbildningen drygt 1,5

miljarder.

Summan för klinisk praktik avser endast den summa som överförts från landstingen

 i uppgörelsen med staten och som enligt ovanstående utgör 61 procent av den

totala praktikkostnaden. Se vidare avsnitt 8.5 Klinisk praktik.

Den angivna per capitasiffran per helårsstudent är beräknad utifrån den totala

kostnaden för grundutbildning och enligt avtal angivet antal helårsstudenter.

Sammanställningen visar att stora skillnader mellan lärosätena föreligger med en

 minsta ersättning på 43 256 tkr till en högsta ersättningen med 84 399 tkr per

helårsstudent. En sammanställning redovisas i tabell 2.

Landstingens kostnad/ersättning till lärosätena för forskning och särskilda

insatser avseende vårdhögskoleutbildningarna

I de utbildningsavtal som tecknats ingår även ersättning till högskolorna för

forskning antingen inom ramen för avtalet eller som separata tilläggsavtal.

Därutöver har flera landsting gjort särskilda tidsbegränsade åtaganden och

insatser. Såväl medlen för forskning som de medel som tillförts lärosätena för

särskilda insatser ingår i det belopp som i förhandlingar överförts till staten

att disponera för vårdhögskoleutbildning. Tillsammans utgör detta ett avrundat

belopp på 130 miljoner kronor. En sammanställning hur detta belopp fördelar sig

mellan olika landsting och lärosäten redovisas i tabell 2.

Tabell 2: Sammanställning av kostnader (tkr) för landstingens

vårdhögskoleutbildningar

Landsting/Lärosäte

Grund-utbildning

Klinisk

praktik1

Statsbidrag 2000

Totalt inkl statsbidrag

Helårsstud. enligt avtal

Per capita

2000

Summa Forskning m.m.

Stockholm/KI och Gotlands kommun

157 294

33 641

39 060

229 995

3 167

72 622

10 000

Uppsala/UU

36 655

11 469

13 220

61 344

1 050

58 423

5 000

Södermanland/MdH

25 308

4 968

5 465

35 741

600

59 568

1 833

Östergötland/LiU

65 594

12 018

13 165

90 777

1 335

67 998

7 656

Jönköping/HHJ

70 210

6 262

14 092

90 564

1 400

64 689

02

Kronoberg/VU

21 884

6 936

6 174

34 994

809

43 256

3 314

Kalmar/HK

18 826

1 513

4 089

24 428

350

69 794

3 606

Blekinge/BTH

29 037

4 288

4 552

37 877

670

56 533

7 241

Skåne/MaH

31 459

7 656

7 562

46 677

730

61 996

8 828

Skåne/LU

82 443

13 248

14 378

110 069

1 388

80 538

5 200

Skåne/HKr

31 371

6 663

6 422

44 456

620

71 224

6 100

Halland/HH

18 387

5 861

4 157

28 405

400

71 013

4 905

Vä Götaland/GU

68 641

13 931

17 689

100 261

1 620

61 010

6 434

Vä Götaland/HB

33 521

5 644

7 829

46 994

717

65 701

11 830

Vä Götaland/HTU

35 338

3 616

8 735

47 689

800

59 159

5 242

Vä Götaland/HS

35 403

8 114

6 715

50 232

615

84 399

1 500

Värmland/KU

24 112

3 869

5 888

33 869

440

77 063

2 500

Örebro/ÖU

53 957

10 888

12 743

77 588

1 200

64 657

14 750

Västmanland/MdH

20 636

6 060

4 566

31 262

537

58 216

3 064

Dalarna/HDa

26 459

6 284

6 201

38 994

515

75 619

2 244

Gävleborg/HGä

30 145

6 314

6 760

43 219

670

64 506

2 523

Västernorrland/MH

28 477

5 672

7 523

41 672

548

76 044

5 400

Jämtland/MH

18 158

3 066

3 871

25 095

355

70 690

2 500

Västerbotten/UmU

58 127

12 485

16 341

86 953

1 256

69 230

5 317

Norrbotten/LTU

32 572

5 545

8 804

46 921

675

69 513

2 523

Totalt

1 054 014

206 011

246 001

1 506 026

22 467

129 510

1Avser till staten överförd summa för klinisk praktik inom landstingens

vårdverksamhet.

2 Av landstinget anvisade medel till Hälsohögskolan i Jönköping har fördelning

mellan grundutbildning och forskning inte tillämpats.

Landstingens utbyggnad av vårdhögskoleutbildningen 2000 - 2001

Med hänsyn till den brist på vårdpersonal och då framför allt sjuksköterskor som

 råder i landet har landstingen under de senaste åren initierat en volymökning.

Genom tillägg till ingångna utbildningsavtal har en utbyggnad alltsedan 1998

påbörjats som för 2000 motsvarar 393 helårsstudenter eller 287 nybörjarplatser.

För 2001 är motsvarande siffror 674 helårsstudenter och 350 nybörjarplatser.

Tilläggsavtalen gäller huvudsakligen en utbyggnad av sjuksköterskeutbildningen

samt i någon mån utbildning till specialistsjuksköterska.

Vid ett statligt övertagande av huvudmannaskapet avser regeringen att fortsätta

den utbyggnad som landstingen har initierat för att uppnå Vårdkommissionens mål

om 1 000 nybörjarplatser senast 2003 på sjuksköterskeutbildningen. Fullt utbyggt

 på en treårig utbildning ger detta en volym på totalt 3 000 helårsstudenter. En

 sammanställning av statens och landstingens utbyggnad finns presenterat i

avsnitt 9.4 och tabell 3.

7.3 Principöverenskommelsen

På grundval av ovan redovisade enkätsvar har svenska staten och

Landstingsförbundet slutit en principöverenskommelse om ett statligt övertagande

 av huvudmannaskapet för landstingens vårdhögskoleutbildningar. Syftet med

överenskommelsen (bilaga 3) är att dokumentera de principiella förhållanden som

parterna ömsesidigt anser skall ligga till grund för ett överförande av

huvudmannaskapet. Av principöverenskommelsen framgår hur parterna vill utveckla

fortsatta samverkansformer mellan landstingen och högskolorna inom vård- och

omsorgsutbildningarna.

De frågor som parterna har ansett som särskilt angelägna att lyfta fram i

principöverenskommelsen gäller förutsättningarna för vårdhögskoleutbildningarnas

 volymökning och då speciellt sjuksköterskeutbildningen, klinisk praktik,

etableringen i den statliga högskolemiljön, forskningsmöjlighet, fortsatt

samverkan mellan högskola och landsting. Därutöver innehåller överenskommelsen

bestämmelser som rör Jönköpings läns landsting, de enskilda

utbildningsanordnarna i Stockholm samt Gotlands kommun.

Utifrån resultatet av enkätundersökningen har ett totalbelopp för statens

övertagande av huvudmannaskapet fastställts. Övertagandet skall vara

kostnadsneutralt. Härmed menas att staten inte skall åsamkas större kostnader än

 landstingen för vårdhögskoleutbildningarna och att landstingen varken skall

vinna eller förlora på att staten tar över verksamheten.

Principöverenskommelsen undertecknades av staten och Landstingsförbundet den 11

januari 2001 och godkändes av regeringen den 18 januari 2001 och av

Landstingsförbundets styrelse den 19 januari 2001. För principöverenskommelsens

giltighet krävs även godkännande av riksdagen, samtliga landstings fullmäktige

samt Gotlands kommun. Vidare krävs att de ramavtal som har slutits angående

överflyttning av vårdhögskoleutbildningen (se ovan avsnitt 5) skall upphöra att

gälla den dag som ett förändrat huvudmannaskap träder i kraft. Här avser staten

och landstingen att sluta särskilda avtal, och regeringen har genom beslut den

18 januari 2001 (dnr U2001/88/UH) uppdragit åt en person att för statens räkning

 sluta sådana avtal med respektive landsting. Påpekas bör att de ramavtal som

staten har slutit med Södermanlands läns landsting, Örebro läns landsting,

Västmanlands läns landsting, Västernorrlands läns landsting, Jämtlands läns

landsting och Norrbottens läns landsting redan innehåller bestämmelser om att

avtalen skall upphöra att gälla vid ett förändrat huvudmannaskap.

8 Statens övertagande av huvudmannaskapet

8.1 Ett förändrat huvudmannaskap

Regeringens förslag: Huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningar skall övergå

från landstingen och Gotlands kommun till staten den 1 januari 2002. Vidare

skall principöverenskommelsen av den 11 januari 2001 om ett statligt övertagande

 av huvudmannaskapet för landstingens vårdhögskoleutbildningar mellan svenska

staten och Landstingsförbundet godkännas.

Regeringens bedömning: Vid ett statligt övertagande bör

vårdhögskoleutbildningarna överföras till det eller de statliga lärosäten som

finns i respektive landsting med undantag av Jönköpings läns landsting och

Gotlands kommun.

Förhandlingsdelegationens förslag: Den av regeringen utsedda

förhandlingsdelegationen (dnr U2000/1813/UH) och Landstingsförbundet har

föreslagit att staten skall överta huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningar

 den 1 januari 2002, vilket har kommit till uttryck i den principöverenskommelse

 som har slutits mellan svenska staten och Landstingsförbundet. Enligt

principöverenskommelsen skall samtliga landsting och Gotlands kommun godkänna

överenskommelsen.

Remissinstanser: Vid remissmöte den 6 april 2000 ställde sig

Landstingsförbundet, Stockholms läns landsting, Landstinget i Uppsala,

Landstinget i Jönköpings län, Landstinget i Kalmar län, Landstinget Blekinge,

Region Skåne, Landstinget Halland, Västra Götalandsregionen, Landstinget i

Värmland, Örebro läns landsting, Landstinget Västmanland, Landstinget Dalarna,

Landstinget Gävleborg, Landstinget Västernorrland, Jämtlands läns landsting,

Norrbottens läns landsting, Gotlands kommun positiva till att förhandlingar

rörande huvudmannaskapsfrågan skulle komma till stånd.

Skälen för regeringens förslag och bedömning: Högre utbildning är enligt

regeringens mening en nationell angelägenhet, och staten har ett ansvar för att

högskoleutbildning av hög kvalitet bedrivs inom samtliga samhällssektorer. Ett

fullständigt överförande av huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna till

 staten innebär att dessa utbildningar på lika villkor och med samma

förutsättningar som övrig högskoleutbildning kommer att ingå i den statliga

universitets- och högskolekulturen.

I propositionen Utbildning och forskning - kvalitet och konkurrenskraft (prop.

1993/94:177, bet. 1993/94:UbU13, rskr. 1993/94:400) framförde regeringen att

utrymme skulle skapas för alternativa samarbets- och huvudmannaskapsformer för

vårdhögskoleutbildningarna i syfte att höja utbildningarnas kvalitet och

forskningsanknytning. Av det skälet tecknades de avtal som har redovisats i

avsnitt 5 och som innebär att statliga universitet och högskolor anordnar

vårdhögskoleutbildning på uppdrag av landsting. Dessa avtal har i flera fall

medverkat till att påskynda kvalitetsutvecklingen inom berörda utbildningar.

Vårdsektorn lider i dag av en väl dokumenterad brist på personal, särskilt

sjuksköterskor med eller utan specialistkompetens. I Vårdkommissionens rapport

Den ljusnande framtid är vård (Ds 1999:44) påtalades detta problem och

kommissionen gjorde bedömningen att ett utökat behov med 1000 nybörjarplatser på

 sjuksköterskeutbildningen behövdes senast hösten 2002. Genom att staten övertar

 det fulla ansvaret för vårdhögskoleutbildningarna från landstingen har

lärosätena möjlighet att på ett adekvat sätt göra en övergripande bedömning av

samtliga utbildningars behov av dimensionering.

Regeringen anser att ett statligt huvudmannaskap förbättrar förutsättningarna

för vårdhögskoleutbildningarnas samarbete och samverkan både inom respektive

lärosäte men också med övriga utbildningar inom universitet och högskolor.

Mot denna bakgrund föreslår regeringen att huvudmannaskapet för

vårdhögskoleutbildningarna - dvs. utbildning till arbetsterapeut, audionom,

barnmorska, biomedicinsk analytiker, ortopedingenjör, sjukgymnast, sjuksköterska

 (inklusive specialistutbildningar) och tandhygienist samt utbildning inom

social omsorg - skall övergå från landstingen och Gotlands kommun till staten.

Denna övergång föreslås ske per den 1 januari 2002. Tidpunkten är vald med

hänsyn till att medge tid för anpassning till byte av huvudman och inordning i

förändrat regelverk. Statens övertagande av huvudmannaskapet föreslås ske i

överensstämmelse med den principöverenskommelse om ett statligt övertagande av

huvudmannaskapet för landstingens vårdhögskoleutbildningar som har slutits

mellan svenska staten och Landstingsförbundet (bilaga 3). I de följande

avsnitten redovisas regeringens bedömningar med anledning av

principöverenskommelsen.

Såsom framgått av avsnitt 7.3 är principöverenskommelsens giltighet beroende av

att den har godkänts av riksdagen, regeringen och Landstingsförbundets styrelse,

 samtliga landsting samt Gotlands kommun. Vidare krävs det för att

överenskommelsen skall bli gällande att staten och samtliga landsting har enats

om att de ramavtal som har slutits angående överflyttning av

vårdhögskoleutbildning (se avsnitt 7.3) skall upphöra att gälla den dag som ett

ändrat huvudmannaskap träder i kraft. Regeringen föreslår därför att riksdagen

skall godkänna principöverenskommelsen.

Regeringen och Landstingsförbundets styrelse har godkänt principöverenskommelsen

 den 18 januari 2001 respektive den 19 januari 2001. Landstingen och Gotlands

kommun avser att inom kort godkänna överenskommelsen. När det gäller upphörande

av de ramavtal som gäller mellan staten och landstingen avser parterna att sluta

 ett avtal om att dessa ramavtal skall upphöra att gälla den dag som ett ändrat

huvudmannaskap träder i kraft.

Regeringen avser att informera riksdagen när ovan redovisade förutsättningar för

 principöverenskommelsens giltighet är uppfyllda. Detta kan förväntas ske i god

tid före riksdagens ställningstagande.

De utbildningsuppdrag som i dag finns gällande vårdhögskoleutbildning vid de

statliga högskolorna har lett till att olika former av samverkan inom utbildning

 och forskning har etablerats mellan vårdhögskoleutbildningarna och den övriga

högskoleverksamheten. Detta har på ett påtagligt sätt gynnat studenters och

lärares etablering och utveckling i högskolemiljön.

Vården har som tidigare nämnts stor brist på personal och framför allt beskrivs

tillgången på sjuksköterskor som prekär. Arbetsmarknadsstyrelsens undersökning i

 oktober 2000 visar att sjuksköterskeyrket är det största bristyrket av 180

undersökta yrken med ett bristindextal på 4,53 (skala 1 - 5) med små variationer

 över landet. Norrbotten utnyttjar viss möjlighet att rekrytera sjuksköterskor

från Finland men i övrigt råder det viss brist eller stor brist över hela

landet. Åldersstrukturen inom kåren innebär stora pensionsavgångar inom en snar

framtid och efter 2005 beräknar SCB att de som lämnar yrket är fler än

nytillkomna.

Sverige är i dag ett mångkulturellt samhälle och den etniska mångfalden i vården

 rymmer en rad olika aspekter. Detta återspeglas inte alltid i den

studentsammansättning som finns inom vårdutbildningarna. En allsidigt sammansatt

 studentgrupp ökar förståelsen för skillnader i tradition och synsätt mellan

olika etniska grupper vilket är en viktig del för att bibringa studenterna

kunnande om olika patientgruppers särskilda behov och hur de bör tillgodoses i

vårdverksamheten. Det är också angeläget att tillvarata det kunnande som finns

hos människor med utländsk vårdutbildning och underlätta för dem att på olika

sätt göra de eventuella kompletteringar som bedöms nödvändiga för svenska behov.

 Vid den utbyggnad som staten nu initierar bör mångfaldsperspektivet beaktas och

 rekrytering av studenter med olika bakgrund eftersträvas. Inte minst gäller

detta stockholmsområdet och andra större städer som uppvisar en rik provkarta på

 den etniska mångfaldens olika aspekter.

Tillgången på sökande till vårdhögskoleprogrammen är god. Sökandetrycket till

sjuksköterskeprogrammen är högt över hela landet med ett medeltal av 3,1

förstahandssökande per antagen student för höstterminen 2000. Variationer

förekommer dock, lägsta siffran var 1,8 och den högsta siffran var 5,9. Även

övriga utbildningsprogram har god tillgång på sökande och sjukgymnastprogrammet

visar ett medeltal för höstterminen 2000 på 7,5 förstahandssökande per

utbildningsplats. Lägsta tillgången på sökande har utbildningsprogrammen till

audionom och biomedicinsk analytiker där motsvarande siffra är 1,0 respektive

0,7.

Regeringen anser att staten vid övertagandet av huvudmannaskapet bör ta tillvara

 nuvarande struktur i form av de högskolor där vårdhögskoleutbildning i dag

bedrivs.

8.2 Jönköpings läns landsting

Regeringens bedömning: Vid ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för

vårdhögskoleutbildningarna bör Stiftelsen Högskolan i Jönköping erbjudas ett

utbildningsuppdrag av staten.

Skälen för regeringens bedömning: Landstinget i Jönköping bedriver sedan

högskolereformen 1977 vårdhögskoleutbildning vid Hälsohögskolan i Jönköping.

Utbildningsprogrammen omfattar utbildning till arbetsterapeut, biomedicinsk

analytiker, ortopedingenjör, sjuksköterska, specialistsjuksköterska,

tandhygienist samt utbildning inom social omsorg. Dessutom ges utbildning inom

diagnostisk och radiologisk diagnostik. Hälsohögskolan i Jönköping redovisade

vid årsredovisningen för 1999 en volym av 1 422 helårsstudenter.

Vid högskolereformens införande 1993 och i enlighet med förslaget i

propositionen Högskolor i stiftelseform (prop. 1992/93:231) beslutade

regeringen den 16 september 1993 att bl.a. Högskolan i Jönköping skulle övergå i

 stiftelseform.

En funktionell samverkan mellan Stiftelsen Högskolan i Jönköping och

Hälsohögskolan i Jönköping inleddes 1994 och har därefter fördjupats och

intensifierats på en rad områden för att kunna utnyttja samverkans- och

stordriftsfördelar.

Jönköpings län saknar statlig högskola och olika alternativa lösningar har

diskuterats. Staten har redan i dag ett långsiktigt avtal med Stiftelsen

Högskolan i Jönköping om ett utbildnings- och forskningsuppdrag. Vid ett

statligt övertagande av vårdhögskoleutbildningarna som i dag anordnas av

Hälsohögskolan i Jönköping, ser regeringen att redan påbörjade samverkansformer

med Stiftelsen Högskolan i Jönköping är så betydande att det utgör stora

praktiska fördelar för högskoleverksamheten i Jönköping att från och med den 1

januari 2002 samlas i en enhet.

Enligt regeringens bedömning bör Stiftelsen Högskolan i Jönköping därför

erbjudas ett utökat utbildningsuppdrag som i huvudsak omfattar den utbildning

som Jönköpings läns landsting bedriver vid Hälsohögskolan i Jönköping. Detta

aktualiserar frågan om bl.a. staten och Stiftelsen Högskolan i Jönköping skall

ändra det långsiktiga ramavtal som slutits mellan parterna den 8 juli 1994 och

förutsätter att Jönköpings läns landsting och stiftelsen har slutit ett avtal om

 övertagande av Hälsohögskolans personal, studenter, lokaler, inventarier, avtal

 med tredje man m.m.

8.3 De enskilda utbildningsanordnarna i Stockholm och Stockholms universitet

Regeringens bedömning: Staten bör erbjuda Ersta Diakonisällskap för Ersta

Sköndal högskola, Stiftelsen Rödakorshemmet för Röda Korsets Högskola och

Stiftelsen Sophiahemmet för Sophiahemmets sjuksköterskehögskola ett

utbildningsuppdrag.

Skälen för regeringens bedömning: Det avtal som Stockholms läns landsting har

tecknat med Karolinska institutet, vilket har redovisats i avsnitt 5.4, omfattar

 även den utbildning som bedrivs av tre enskilda utbildningsanordnare i

Stockholm. Vid ett statligt övertagande av vårdhögskoleutbildningar upphör denna

 koppling till Karolinska institutet och Stockholms läns landsting. Vidare har

Karolinska institutet, såsom framgått av nämnda avsnitt, tecknat ett avtal med

Stockholms universitet om att institutet ersätter universitetet för att

genomföra den utbildning inom social omsorg som Stockholms läns landsting i

utbildningsuppdrag lämnat till institutet.

Enligt regeringens bedömning bör, vilket också följer av

principöverenskommelsen, staten från och med 2002 erbjuda Ersta Sköndal

högskola, Röda Korsets Högskola och Sophiahemmets sjuksköterskehögskola ett

utbildningsuppdrag beträffande vårdhögskoleutbildningarna som i huvudsak

motsvarar det uppdrag som erhålls från Stockholms läns landsting via Karolinska

institutet. De berörda huvudmännen är Ersta Diakonisällskap för Ersta Sköndal

högskola, Stiftelsen Rödakorshemment för Röda Korsets Högskola och Stiftelsen

Sophiahemmet för Sophiahemmets sjuksköterskehögskola.

Som ovan nämnts har Karolinska institutet i särskilt avtal med Stockholms

universitet lämnat ett utbildningsuppdrag till universitetet, eftersom

institutet inte själv ger utbildning inom detta ämnesområde. För detta betalar

Karolinska institutet en årlig ersättning på 11 miljoner kronor till Stockholms

universitet för antagning och examination av studenterna samt för utbildningens

genomförande.

Mot denna bakgrund bör Stockholms universitet vid ett förändrat huvudmannaskap

tilldelas medel som i huvudsak motsvarar det uppdrag inom socialt

omsorgsutbildning som Karolinska institutet lämnar i dag till Stockholms

universitet.

8.4 Gotlands kommun

Regeringens bedömning: Staten bör uppdra åt Karolinska institutet att anordna

vårdhögskoleutbildning på Gotland. Detta bör ske i samverkan med Gotlands kommun

 och utgöra en fortsättning på det samarbete som sker i dag.

Skälen för regeringens bedömning: I varje län finns i dag högskoleutbildning

inom vårdområdet. I Gotlands län fullgörs dessa uppgifter av Gotlands kommun.

Kommunen har emellertid inte själv bedrivit någon vårdutbildning och något

överförande av utbildning till statligt huvudmannaskap är därför inte aktuellt

på Gotland. Viss vårdutbildning har i stället utförts av statliga högskolor

genom särskilda avtal med Gotlands kommun. Sedan ett par år tillbaka har

kommunen avtal med Karolinska institutet om att sjuksköterskeutbildning förläggs

 till Visby. Avtalet avser en antagning om tolv studenter 2000 och ytterligare

ett intag av samma omfattning 2001. Utbildningen bedrivs som distansutbildning,

och Gotlands kommun medverkar i betydande omfattning genom att tillhandahålla

lokaler, handledare, vissa lärare och administration liksom klinisk praktik.

Avtalet har inte karaktär av ramavtal, vilka reglerar verksamheten i övriga län,

 utan anknyter genom samverkansavtal mellan Stockholms läns landsting och

Gotlands kommun till ramavtal och utbildningsavtal mellan Karolinska institutet

och Stockholms läns landsting. Därigenom omfattas studenterna i denna utbildning

 av samma villkor och regler som gäller för övriga vårdhögskoleutbildningar,

vilka den statliga högskolan utför på uppdrag av landstingen. Den statliga

högskolan på Gotland medverkar i utbildningen genom att tillhandahålla viss

infrastruktur men har inte någon egen kompetens på vårdhögskoleområdet.

Avtalet mellan Gotlands kommun och Karolinska institutet har främst ingåtts i

syfte att trygga kommunens tillgång på sjuksköterskor. Detta är förvisso ett

viktigt syfte med vårdhögskoleutbildningen generellt sett. Gotlands län bör

dock, liksom övriga län, tillförsäkras vårdhögskoleutbildning i syfte att vara

en generell resurs på högskoleområdet. Omfattning, inriktning och periodicitet

måste dock anpassas till studenternas efterfrågan och andra förutsättningar för

utbildningen.

Det avtalsreglerade samarbetet mellan Gotlands kommun och Karolinska institutet

synes ha utvecklats väl. Studenternas intresse för denna utbildning är stort,

vilket visar sig i bl.a. ett stort antal sökande till utbildningsplatserna. Vid

ett statligt huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningarna avser regeringen att

uppdra åt Karolinska institutet att långsiktigt trygga tillgången på

vårdhögskoleutbildning på Gotland i överensstämmelse med

principöverenskommelsen. På grund av de speciella förhållanden som råder, inte

minst i geografiskt hänseende, behövs ett samarbete med Gotlands kommun och med

Högskolan på Gotland. Karolinska institutet bör här ha den statliga högskolans

frihet att bestämma utbildningens volym, inriktning och kvalitet, men resurser

bör särskilt anvisas för institutets åtagande.

Högskolan på Gotland har ingen egen kompetens på vårdhögskoleområdet. Det är

inte heller motiverat att utveckla sådan kompetens för den förhållandevis ringa

utbildningsvolym som det kommer att handla om. Högskolan erbjuder dock i form av

 lokaler, datasalar, bibliotek och uppehållsutrymmen en viktig infrastruktur för

 studenterna och deras utbildning. Denna infrastruktur är ett viktigt stöd för

Karolinska institutets studenter på Gotland. Den verksamhet som studentkåren vid

 Högskolan på Gotland bedriver är också av stor betydelse i sammanhanget.

Institutets studenter på Gotland måste få tillgång till det stöd och den

gemenskap som en studentkår erbjuder.

I fråga om kommunens medverkan i vårdhögskoleutbildningen förutsätter regeringen

 att en överenskommelse träffas mellan Gotlands kommun och Karolinska institutet

 där bl.a. frågor om ekonomisk ersättning till kommunen regleras.

8.5 Klinisk praktik

8.5.1 Samverkan mellan universitet eller högskola och vårdgivare

Regeringens bedömning: Universitet och högskolor bör samverka med landstingen

och andra vårdgivare för att utveckla en väl fungerande klinisk praktik.

Skälen för regeringens bedömning: Den kliniska praktiken är en nödvändig del av

utbildningen och utgör för studenten den brygga som skall knyta an de teoretiska

 studierna med den kommande yrkesverksamheten. Högskolan har ansvar för att

såväl den teoretiska utbildningen som den utbildning som är förlagd till klinik

eller motsvarande kvalitetsmässigt ligger på en hög nivå.

I dagens hälso- och sjukvård med allt kortare vårdtider för patienterna och med

hög arbetsbelastning för personalen har det visat sig nödvändigt att utveckla

olika samverkansformer. Inom vården förskjuts fokus alltmer från de stora

akutsjukhusens vårdavdelningar till mer avancerad sjukvård i hemmiljö. Detta

ställer stora krav på flexibiliteten för den kliniska praktiken. Under senare år

 har olika initiativ och förändringar skett som ett led i att utveckla

möjligheten för studenterna att på ett tillfredsställande sätt få ta del av den

verksamhet som skall bli deras framtida arbetsplats. Satsningar har gjorts för

att tydligare koppla teoretiska studier till klinisk verksamhet genom inrättande

 av kliniska adjunkts- och lektorstjänster, kombinationstjänster som gör det

möjligt att förena egen klinisk verksamhet med undervisning, liksom utveckling

av olika former av centrumbildningar. I några fall har även särskilda kliniska

utbildningsavdelningar inrättats där studenter från olika utbildningsprogram

gemensamt under handledning driver egna vårdavdelningar.

Ett statligt huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningarna förändrar inte

behoven av kliniska utbildningsplatser. I principöverenskommelsen framhålls att

parterna är ense om vikten av samverkan mellan högskola och vårdgivare för att

utveckla den kliniska praktiken och ett huvudmannaskapsskifte kan tjäna som

startskott för olika utvecklingsarbeten.

Universitet och högskolor bör samverka med landstingen samt andra vårdgivare för

 att utveckla en väl fungerande klinisk praktik.

8.5.2 Tillgång på praktikplatser

Regeringens bedömning: Universitet och högskolor, landsting, kommuner och andra

vårdgivare bör samverka så att praktikplatser tillhandahålls i tillräcklig

omfattning.

Skälen för regeringens bedömning: Även vid ett statligt huvudmannaskap är det

angeläget att landstingen tillhandahåller praktikplatser i sin verksamhet.

Enligt principöverenskommelsen är inriktningen att landstingen skall erbjuda

minst det antal praktikplatser med inriktning mot landstingens verksamhet som

högskolan disponerar vid övertagandet och att genom ytterligare praktikplatser

tillgodose framtida behov. Tillgången på praktikplatser är enligt samstämmiga

bedömningar utbildningarnas kritiska moment. Mot bakgrund av att landstingen är

huvudman för vårdhögskoleutbildningarna återfinns av naturliga skäl de flesta

utbildningsplatserna i klinisk praktik inom landstingens verksamhetsområden. I

den genomförda enkätundersökningen framkom att cirka 60 procent av samtliga

praktikplatser var förlagda till landstingen som vårdgivare. Resterande platser

fördelade sig mellan kommunal vårdgivare och privat vårdgivare. Viss praktisk

utbildning bedrevs också i högskolans egna lokaler.

I de enkätsvar som har redovisats i avsnitt 7.2 har högskolorna framfört att

bristen på praktikplatser är ett allt mer växande bekymmer som med få undantag

gäller generellt över hela landet. Särskilt gäller detta klinisk praktik för

studenter på sjuksköterskeutbildningen, men även för studenter på

arbetsterapeut- och sjukgymnastprogrammen och i vissa fall inom social

omsorgsverksamhet. Flera högskolor påpekar också att ansträngningarna att hitta

väl fungerande praktikplatser kräver orimligt hög personalinsats. I de

utbildningsavtal som har tecknats mellan landsting och högskola garanterar

landstingen att tillhandahålla viss volym av utbildningsplatser. Skulle

landstinget i något fall inte kunna uppfylla detta åtagande förbinder sig

landstinget att ersätta högskolan för detta, den s.k. garantiklausulen. Av

enkätundersökningen framgår att denna endast behövt tillämpas i några enstaka

fall.

Bristen på praktikplatser är sedan lång tid tillbaka väl känd och påtalades

redan i Vård 77-utredningens behandling av praktikfrågorna (SOU 1978:15).

Konkurrensen om praktikplatserna medförde enligt utredningen att utbildningen

inte kunde bedrivas i önskvärd omfattning. En förutsättning för en kommande

volymökning inom vården är således att tillgången på platser i klinisk praktik

kan säkras på ett tillfredsställande sätt. Stora ansträngningar görs redan i

dag, och såväl landsting och kommuner som lärosäten är väl medvetna om det

gemensamma ansvaret för att denna fråga löses på bästa möjliga sätt.

Den förändrade vårdsituationen med allt kortare vårdtider, vårdens

strukturförändringar mot allt mera akutsjukvård i hemmen, en hårt ansträngd

personalsituation samt brist på handledare gör det nödvändigt för högskolorna

och de olika vårdgivarna att gemensamt på ett kreativt sätt finna nya lösningar

och former för den kliniska praktiken.

8.5.3 Ersättning för klinisk praktik

Regeringens bedömning: Den kliniska praktiken bör regleras i avtal mellan

respektive högskola och landsting senast vid den tidpunkt då huvudmannaskapet

övergår till staten. Om inte annat överenskoms mellan högskola och landsting,

bör landstinget få ersättning från högskolan för den kliniska praktik, som är

förlagd till landstingets verksamheter, med 1 200 kronor per student och

praktikvecka.

Skälen för regeringens bedömning: I förhandlingarna mellan staten och

Landstingsförbundet har kostnaden för den kliniska praktiken utgjort en

komplicerad fråga. I dag tillhandahåller landstingen huvudsakligen

praktikplatser utan särskild ersättning från högskolan. Av redovisningarna i

enkätundersökningen (se avsnitt 7.2) framgår att det förhållandet där högskolan

ersätter landstinget för klinisk praktik endast föreligger vid tre lärosäten.

Det är Lunds universitet som betalar ersättning inom logoped- och

sjukgymnastprogrammen, Högskolan i Halmstad som ersätter för sjuksköterskor och

specialistsjuksköterskor samt Hälsohögskolan i Jönköping som betalar ersättning

för tandhygieniststudenter.

Från högskolornas sida har det framhållits att man anser att rådande förhållande

 fungerat väl men att det finns ett värde i att högskolan själv förfogar över

medel för klinisk praktik. Härigenom ges högskolorna en valfrihet att disponera

platser i klinisk praktik på det sätt som gagnar utbildningens bästa. Från

landstingens sida har det framhållits att det vore en fördel om reformen blir så

 komplett som möjligt genom att kostnad för klinisk praktik ingår i den

ekonomiska överföringen från landstingen till staten för att sedan återgå till

landstingen i form av praktikersättning.

Enligt vad som överenskommits i principöverenskommelsen baseras beräkningen av

kostnaden för klinisk praktik inom landstingens vårdverksamhet på en

schablonberäkning som motsvarar 1 200 kronor per student och praktikvecka.

Samverkan kring frågor som rör den kliniska praktiken är av så fundamental

betydelse att regeringen bedömer att parterna genom avtal bör överenskomma hur

utformningen av den kliniska praktiken i de enskilda fallen bäst organiseras.

Här finns stort utrymme för alternativa samverkansformer. Skulle landstinget och

 den enskilda högskolan däremot inte komma överens i fråga om den kliniska

praktiken, bör ovanstående ekonomiska överenskommelse att klinisk praktik

ersätts med 1 200 kronor per student och praktikvecka gälla.

Förutom landstingens vårdorganisation har allt sedan Ädelreformens

ikraftträdande också primärkommunerna utgjort sjukvårdshuvudmän med ansvar för

en allt växande vårdorganisation liksom olika privata vårdgivare. För flera av

vårdhögskoleutbildningarna utgör primärvården en stor arbetsmarknad för

utexaminerade studenter. Här bedömer regeringen att det finns ett gemensamt

intresse för högskolorna och primärvårdens personalrekryterare att utveckla

olika samverkansformer för att studenterna i sin utbildning även skall ha

tillgång till den sjuk- och socialvård som kommunerna bedriver. Någon

överenskommelse mellan staten och kommunerna om ersättning för klinisk praktik

inom ramen för denna överenskommelse har inte kunnat göras varför regeringen

förutsätter att berörda kommuner fortsätter att tillgodose behovet av

praktikplatser på samma sätt som hittills.

8.6 Forskningssatsningar inom vårdhögskoleutbildningarna

Regeringens bedömning: Lärosätena bör i ökad utsträckning samverka med varandra,

 i syfte att utveckla och stärka miljöerna för forskning och forskarutbildning.

Skälen för regeringens bedömning: Vårdforskningen är ett nytt forskningsområde

som får allt större betydelse för utvecklingen av hälso- och sjukvården. Genom

den medicinska vetenskapens utveckling ändras förutsättningarna för hälso- och

sjukvården. Fler människor kan behandlas allt högre upp i åldrarna, och fler

sjukdomar botas. Hälso- och sjukvården har under senare år genomgått omfattande

strukturella förändringar, samtidigt som det tekniska innehållet i vården

ständigt ökar. Dessutom kortas vårdtiden på sjukhus, och hemvården blir alltmer

omfattande. Detta skapar nya krav på vård och omsorg. Forskningen bidrar till

att utveckla och förbättra vårdmetoderna och höja vårdpersonalens kompetens.

Det är angeläget att öka antalet forskarutbildade lärare inom vårdområdet samt

att utveckla vårdforskningen för att därigenom ytterligare stärka

forskningsanknytningen av vårdutbildningarna. Detta är särskilt viktigt mot

bakgrund av de stora pensionsavgångar som väntar inom lärarkåren de kommande

10-15 åren. Riksdagen har efter förslag av regeringen i budgetpropositionen för

2001 (prop. 2000/01:1) och propositionen Forskning och förnyelse (prop.

2000/01:3) för det ändamålet beslutat att tillföra området nya resurser - totalt

 35 miljoner kronor under 2001-2003. Av dessa 35 miljoner kronor skall 20

miljoner kronor fördelas inom Vetenskapsrådets ram och 15 miljoner kronor

fördelas till en forskarskola inom vård och omsorg. Dessutom fördelar

Vårdalstiftelsen cirka 100 miljoner kronor per år till vård- och

allergiforskning.

I de utbildningsavtal som tecknats ingår även ersättning till högskolorna för

forskning och vissa särskilda insatser, totalt cirka 130 miljoner kronor

(avsnitt 7.2).

Forskningen inom vård och omsorg har utvecklats snabbt under de senaste åren,

även sett ur ett internationellt perspektiv. Utredningen om hälso- och

sjukvårdens finansiering och organisation konstaterade emellertid i sitt

betänkande God vård på lika villkor (SOU 1996:66) att forskningsmiljöerna ofta

är alltför små och utspridda för att en nödvändig kritisk massa skall uppnås.

Regeringen anser därför att det är viktigt att lärosätena i betydligt större

omfattning samverkar med varandra för att därigenom utveckla goda

forskningsmiljöer.

9 Ekonomisk reglering

9.1 Minskning av det generella statsbidraget till landstingen

Regeringens bedömning: Det under utgiftsområde 25 Allmänna statsbidrag till

kommuner uppförda anslaget 91:1 Generellt statsbidrag till kommuner och

landsting, anslagsposten 3 bidrag till landsting, bör från och med 2002 minskas

med 1 420 miljoner kronor till följd av det statliga övertagandet av

huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna.

Skälen för regeringens bedömning: Den kommunala finansieringsprincipen innebär

att statligt beslutade åtgärder som direkt tar sikte på den kommunala

verksamheten och som får ekonomiska konsekvenser, bör regleras (prop.

1994/95:150, bet. 1993/94:FiU19, rskr. 1993/94:442). Från och med 1996 sker

sådana regleringar genom att det generella statsbidraget till kommuner och

landsting ökas eller minskas.

I enlighet med principöverenskommelsen mellan staten och Landstingsförbundet om

ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för landstingens

vårdhögskoleutbildningar, bör det generella statsbidraget till landstingen under

 utgiftsområde 25, från och med 2002 reduceras med 1 420 miljoner kronor.

Regeringen återkommer i denna anslagsfråga i budgetpropositionen för 2002.

9.2 Upphörande av statsbidraget till utbildning för vårdyrken

Regeringens bedömning: Det statsbidrag som för närvarande ges till landstingen

till utbildning för vårdyrken bör upphöra från och med 2002.

Skälen för regeringens bedömning: Under utgiftsområde 16 finns upptaget ett

anslag 25:69 Enskilda och kommunala högskoleutbildningar m.m. Från detta anslag

erhåller landstingen årligen en ersättning för vårdhögskoleutbildning. För 2001

fördelades drygt 250 miljoner kronor till de olika landstingen och Gotlands

kommun för detta ändamål.

Vid ett överförande av huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna från

landstingen och Gotlands kommun till staten bör detta statsbidrag till

landstingen upphöra. Regeringen återkommer även i denna anslagsfråga i

budgetpropositionen för 2002.

9.3 Ändringar i utjämningssystemet för landstingen

Regeringens förslag: Som en konsekvens av förstatligandet av

vårdhögskoleutbildningarna skall kostnadsutjämningen för landstingen från och

med 2002 inte omfatta högskoleutbildning. Lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag

till kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för

kommuner och landsting skall därför ändras så att standardkostnad för

högskoleutbildning inte längre skall beräknas för varje landsting. Med landsting

 avses också kommuner som inte ingår i ett landsting.

Förhandlingsdelegationens förslag: Den av regeringen utsedda

förhandlingsdelegation (dnr U2000/1813/UH) har tillsammans med

Landstingsförbundet föreslagit att kostnadsutjämning inte längre skall omfatta

högskoleutbildning enligt lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner

och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och

landsting. Detta har staten och Landstingsförbundet enats om i den

principöverenskommelse som slutits mellan parterna den 11 januari 2001 och som

skall godkännas av bl.a. samtliga landsting och Gotlands kommun.

Skälen för regeringens förslag: Landstingen omfattas av det kommunala

utjämningssystemet. Utjämningssystemet är uppbyggt som två parallella system,

ett för kommunerna och ett för landstingen.

I utjämningssystemet ingår dels utjämning för skillnader i skatteunderlag per

invånare, dels utjämning för s.k. strukturella kostnadsskillnader. Med

strukturella kostnadsskillnader avses kostnadsskillnader som beror på faktorer

som i huvudsak är opåverkbara för kommuner och landsting. Kommuner och landsting

 med gynnsamma förutsättningar betalar en utjämningsavgift till staten, medan

kommuner och landsting med ogynnsamma förutsättningar erhåller ett statligt

utjämningsbidrag.

Kostnadsutjämningen är uppbyggd av flera olika beräkningsmodeller, en för varje

verksamhet eller kostnadsslag som ingår i utjämningen. Både systemet som helhet

och varje enskild beräkningsmodell är uppbyggda som ett nollsummespel.

I landstingens kostnadsutjämning ingår en modell för utjämning av

kostnadsskillnader inom vårdhögskoleutbildning (högskoleutbildning), baserad på

antalet helårsstudenter. Med landsting avses också kommuner som inte ingår i ett

 landsting. Som en konsekvens av förstatligandet av vårdhögskoleutbildningarna

skall kostnadsutjämningen för landstingen och Gotlands kommun från och med 2002

inte omfatta högskoleutbildning. Lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till

kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner

och landsting skall därför ändras i enlighet därmed. Vidare ankommer det på

regeringen att ändra förordningen (1995:1645) om utjämningsbidrag och

utjämningsavgift för kommuner och landsting.

9.4 Statens planerade utökning av utbildningsplatser 2001 - 2003

Regeringens bedömning: Enligt regeringen bör utbyggnaden av

sjuksköterskeutbildningen ske med en ökning av antagningen från och med hösten

2001 med cirka 500 nybörjarplatser samt med ytterligare cirka 400

nybörjarplatser från och med våren 2003.

Skälen för regeringens bedömning: Med anledning av 1999 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1998/99:100, bet. 1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:249) beslöt

 riksdagen att utbyggnaden av grundutbildningen vid universitet och högskolor

skulle fortsätta. Medel för 10 000 nya platser tillfördes högskolan från och med

 den 1 juli 2001 och för ytterligare 10 000 platser från och med den 1 juli

2002. I enlighet med regeringens förslag i budgetpropositionen för 2000 har

riksdagen senare beslutat att denna utökning får omfatta ett större antal

platser (prop. 1999/2000:1, bet. 1999/2000:UbU1, rskr. 1999/2000:94). I

budgetpropositionen för 2000 redovisade regeringen en fördelning av platserna på

 olika lärosäten och på olika utbildningsområden. Härvid reserverades 1 000

platser utan angivande av utbildningsområde för vart och ett av åren 2001 och

2002 för senare fördelning. Samtidigt gjorde regeringen den bedömningen att

vårdutbildningar hörde till de utbildningar som skulle prioriteras vid

utbyggnaden.

I de ramavtal som landstingen slutit med universitet och högskolor anges

omfattningen av den vårdutbildning som lärosätena skall svara för. I

tilläggsavtal mellan landsting och lärosäten finns överenskommelser om en

utbyggnad av framför allt sjuksköterskeutbildningen som 2000 motsvarar cirka 350

 nybörjarplatser. För att fullfölja denna av landstingen inledda utbyggnad krävs

 enligt regeringens beräkningar ett tillskott på 41 miljoner kronor från och med

 2002.

Behovet av utbyggnad är stort såväl inom sjuksköterskeutbildningen som inom

utbildningar för specialistsjuksköterskor. Tillsammans med den ökning som följer

 av tilläggsavtalen mellan landstingen och lärosätena innebär statens utbyggnad

jämte lärosätenas omfördelning en permanent ökning av antagningen till

sjuksköterskeutbildningen med cirka 1 200 nybörjare per år. Fördelningen av nya

platser inom sjuksköterskeprogrammet redovisas i tabell 3. Härvid har den

utökning som kan ske inom ramen för nuvarande takbelopp markerats med * intill

antalet nybörjarplatser.

Tabell 3: Sammanställning av helårsstudenter (Hst) och nybörjarplatser (Npl)

enligt grundavtal (G) och tilläggsavtal (T) mellan 2000 och 2001, redovisade i

enkätundersökningen samt statens utbyggnad av sjuksköterskeutbildningen från

2001

Landstingens grundavtal och utbyggnad (hst)

Statens utbyggnad

2000

2001

2001 1

(G)

(T)

(G+T)

Npl

(G)

(T)

(G+T)

Npl

Hst

Npl

Stockholm/KI

3 050

105

3 155

30

3 050

150

3 200

60

82

164

Uppsala/UU

1 050

1 050

1 050

1 050

5

10

Södermanland/

MdH 2

600

600

630

630

5

10

Östergötland/LiU

1 335

1 335

1 348

1 348

8

16

Jönköping/HHJ

1 400

1 400

1 400

1 400

Kronoberg/VU

809

809

809

809

Kalmar/HK

350

350

350

350

15

30

Blekinge/BTH

670

670

710

710

7,5

15*

Skåne/MaH

700

30

730

50

700

110

810

80

7,5

15

Skåne/LU

1 368

20

 1368

32

1 368

36

1 404

32

Skåne/HKr

600

20

620

20

600

600

Halland/HH

400

400

420

420

8

16

Vä Götaland/GU

1 575

45

1 620

60

1 575

105

1 680

60

5

10

Vä Götaland/HB

692

25

717

25

710

50

760

25

10

20

Vä Götaland/HTU

775

25

800

25

775

50

825

23

7,5

15

Vä Götaland/HS

610

5

615

10

610

15

625

10

15

30*

Värmland/KU

432

8

439,5

15

432

38

470

30

Örebro/ÖU

1 200

1 200

1 200

1 200

20

40

Västmanland/

MdH 2

537

537

570

570

Dalarna/HD

515

515

515

515

7,5

15*

Gävleborg/HGä

670

670

670

670

Västernorrland/

MH 2

548

548

594

10

604

20

10

20*

Jämtland/MH 2

355

355

352

352

Västerbotten/UmU

1 176

80

1 256

20

1 176

80

1 256

10

12,5

25*

Norrbotten/LTU

645

30

675

0

645

30

675

0

12

24*

Gotlands kommun

12

12

12

12

Summa

22 074

393

22 467

287

22 271

674

22 945

350

237,5

475

1 Ökningen avser höstterminsantagning. För hösten 2002 beräknas antalet

nybörjarplatser totalt vara detsamma. Från 2003 beräknas ytterligare 400

nybörjarplatser tillkomma genom en ökning av antalet platser på vårantagningen.

2 Statens utbyggnad avser Mitthögskolan och Mälardalens högskola utan uppdelning

 på län.

* Utökning inom oförändrat takbelopp.

För att tillgodose ett akut behov av utbildade specialistsjuksköterskor bör även

 antagningen till de ettåriga specialistutbildningarna tillfälligt öka under

läsåret 2001/02. En avvägning måste härvid göras mellan behovet av utbildade och

 lärosätenas möjlighet att rekrytera studenter. Bristen på sjuksköterskor

innebär svårigheter för arbetsgivaren att ge de anställda sjuksköterskorna

möjlighet till vidareutbildning inom olika specialiteter. En avvägning måste här

 göras mellan kortsiktiga och långsiktiga behov. Efter att ha inhämtat

lärosätenas bedömning av möjligheterna att öka

specialistsjuksköterskeutbildningarna fördelar regeringen engångsvis 381

nybörjarplatser för dessa utbildningar läsåret 2001/02. Se tabell 4.

Tabell 4: Engångssatsning på utbildning av specalistsjuksköterskor läsåret

2001/02

Universitet/högskola/landsting

2001

2002

Nyb.pl1

Hst.2

Hst.2

Uppsala universitet/Uppsala

20

10

10

Göteborgs universitet/Vä Götaland

45

22,5

22,5

Karolinska institutet/Stockholm

40

20

20

Luleå tekniska universitet/Norrbotten

38*

19

19

Malmö högskola/Skåne

 60

30

30

Högskolan i Borås/Vä Götaland

 20

 10

10

Högskolan Dalarna/Dalarna

 48*

 24

24

Högskolan i Halmstad/Halland

40

20

20

Högskolan Kristianstad/Skåne

 60

 30

 30

Högskolan i Skövde/Vä Götaland

 10*

 5

 5

Summa

381

190,5

190,5

1 Avser höstterminsantagningarna av specialistsjuksköterskor 40 poäng.

2 Antalet helårsstudenter bygger på halvårseffekter.

*Utökningen inom oförändrat takbelopp.

Kostnaden för den här skisserade utbyggnaden under budgetåren 2001-2003 beräknas

 kunna rymmas inom ramen för de medel som tidigare beräknats för utbyggnaden

2001 och 2002. För 2004 och 2005 krävs ytterligare medel. Dessa ryms dock inom

ramen för de 500 miljoner kronor som riksdagen i 2000 års ekonomiska

vårproposition (prop. 1999/2000:100) anvisat för en fortsatt utbyggnad av

grundutbildningen från och med 2003. Den totala årliga kostnaden för utbyggnaden

 beräknas till 209 miljoner kronor. Härav avser 168 miljoner kronor statens

utbyggnad av sjuksköterskeutbildningen med 400 nybörjarplatser från och med 2001

 och ytterligare 400 nybörjarplatser från och med 2003 inklusive ett

engångsbelopp för utökning av specialistutbildningarna för sjuksköterskor under

läsåret 2001/02. Den statliga ökningen av volymen motsvarar 2 400

helårsstudenter vilket är drygt 10 procent av vårdutbildningens omfattning år

2000. Till grund för den angivna totalkostnaden ligger en beräknad kostnad på

drygt cirka 70 000 kronor per helårsstudent inklusive kostnader för klinisk

praktik. Återstående 41 miljoner kronor avser fullföljandet av den ökning med

cirka 300 nybörjarplatser inom sjuksköterskeutbildningen från och med 2000 som

följer av tilläggsavtal mellan landstingen och lärosätena.

Till denna utbyggnad kommer de cirka 100 platser som lärosätena från och med

2001 kan tillföra sjuksköterskeutbildningen genom omfördelning från andra

utbildningsområden.

En viktig utgångspunkt för kostnadsberäkningen har varit den faktiska kostnaden

för vårdhögskoleutbildningarna under 2000. Sammantaget för alla lärosäten

uppgick denna kostnad för grundutbildningen till 1 506 miljoner kronor,

inkluderande såväl ersättningar enligt ramavtal och tilläggsavtal som

statsbidrag och kostnader för klinisk praktik men exklusive kostnaden för

forskning m.m. som uppgick till 130 miljoner kronor. Antalet helårsstudenter

enligt grundavtalen och tilläggsavtalen för 2000 uppgick totalt till 22 467 och

det faktiska antalet helårsstudenter uppgick till 22 773. Detta innebär en per

capita-kostnad på cirka 67 000 kronor.

Som framgår av tabell 2 är variationen mycket stor mellan de olika lärosätenas

kostnader per helårsstudent. För den utbildning som nu genom byte av huvudman

förs över till den statliga högskolan innebär detta att en anpassning på sikt

måste ske. Regeringen avser att återkomma till frågan om hur en sådan anpassning

 skall genomföras.

Protokoll 10 vid regeringssammanträde

2000-04-27 dnr U200/1813/UH

Förhandlingsdelegation med uppdrag att förhandla om en överföring av

huvudmannaskapet för de landstingskommunala vårdhögskoleutbildningarna till

staten

__________________________________________________________

1 bilaga

Regeringen bemyndigar chefen för Utbildningsdepartementet att

* tillkalla en förhandlingsdelegation med uppdrag att förhandla med landstingen

och Gotlands kommun i syfte att klargöra under vilka förutsättningar det samlade

 huvudmannaskapet för de nuvarande landstingskommunala

vårdhögskoleutbildningarna kan överföras till staten, samt att till

förhandlingsdelegationen knyta en referensgrupp,

* utse de personer som skall ingå i förhandlingsdelegationen ocg utse en av dem

att leda delegationen,

* besluta om biträde åt förhandlingsdelegationen.

Förhandlingsdelegationen skall följa de direktiv som framgår av bilagan.

Kostnaderna skall belasta anslaget i C1 Regeringskansliet m.m., anslagsposten

Utbildningsdepartementet inom utgiftsområde 1.

Utdrag till

Socialdepartementet

Finansdepartementet (Fi/Ba, Fi/Ke)

Näringsdepartementet

Regeringskansliets förvaltningsavdelning

Förhandlingsdelegationen

Bilaga till protokoll till regeringssammanträde 2000-04-27

Förhandlingsdelegation med uppdrag att förhandla om en överföring av

huvudmannaskapet för de landstingskommunala vårdhögskoleutbildningarna till

staten

_________________________________________________________

Bakgrund

År 1991 beslöt riksdagen att huvudmannaskapsfrågan skulle utredas för de s.k.

medellånga vårdutbildningarna. Riksdagen beslutade våren 1994, med anledning av

propositionen Utbildning och forskning - Kvalitet och konkurrenskraft (prop.

1993/1994:177, bet. 1993/1994:UbU12, rskr. 1993/94: 399) att skapa utrymme för

alternativa samarbetsformer i syfte att höja kvaliteten och

forskningsanknytningen i vårdutbildningen. Däribland föreslogs möjligheter att

genom avtal mellan staten och berörda landsting flytta över genomförandet av

vårdutbildningarna till statliga högskolor.

Mot denna bakgrund tillkallades i juli 1994 en särskild utredare med uppdrag att

 förhandla med landsting och kommuner om statens möjlighet att genom avtal med

landstingen anordna vårdhögskole-utbildningar. Förutsättningen för att teckna

avtal var att kostnads-neutralitet skulle gälla.

Förhandlingarna ledde fram till att under åren 1995 - 1999 samtliga landsting

utom ett tecknade avtal med statliga universitet och högskolor. Undantaget är

Jönköpings läns landsting som saknar statlig högskola samt de tre enskilda

stiftelsehögskolorna Röda Korsets högskola, Ersta- Sköndals högskola samt

Sophiahemmets sjuksköterskehögskola för vilka Karolinska institutet är ansvarigt

 genom sitt avtal med Stockholms läns landsting.

Avtalen innebär att landstingen lämnar ett utbildningsuppdrag till staten där

landstingen som uppdragsgivare svarar för den övergripande inriktningen av

utbildningen, utbildningens volym och finansiering medan de statliga

universiteten och högskolorna som utbildnings-anordnare svarar för planering,

innehåll och genomförande av utbildningen samt intagning av sökande och

examination av studenter.

Nuläget

Landstingens avtal med statliga universitet och högskolor har inneburit att all

vårdhögskoleutbildning i landet, med undantag för Jönköpings läns landsting och

de enskilda stiftelsehögskolorna, från och med den 1 januari 2000 är överflyttad

 till den statliga högskolan.

De avtal som tecknats mellan landsting och respektive högskola omfattar

ramavtal, överflyttningsavtal och utbildningsavtal. Av ramavtalen framgår

villkoren för överlämnande av utbildningsuppdraget till staten, avtalets

varaktighet samt former för förlängning/uppsägning av avtalen, former för

ersättning m.m. Av överflyttningsavtalen framgår integrationen i den statliga

högskolan, formerna för övertagande av personal, frågor som rör de studerande

som antagits till utbildning, frågor som rör lokaler, inredning och utrustning

m.m. Av utbildningsavtalen framgår landstingens ekonomiska ersättning för

utbildningens genomförande inom högskolan samt övriga individuella

överenskommelser som bedöms nödvändiga.

I rapporten Den ljusnande framtid är vård (DS 1999:44), som Kommissionen för

rekrytering till Vård och omsorg lade fram i juli 1999, anfördes beträffande

avtalen att nuvarande avtalskonstruktion innebar en oklar ansvarsfördelning

mellan stat, landsting och högskola. Med anledning av detta framförde

kommissionen att de landstingskommunala utbildningarna i sin helhet borde

överföras till staten senast under 2001 och att diskussioner mellan regeringen

och landstingen borde inledas snarast. Som skäl för detta angav kommissionen

bl.a. att ett samlat statligt huvudmannaskapet utgör en viktig princip för att

staten skall kunna göra en helhetsbedömning och ta ansvar för den högre

utbildningens inriktning.

I budgetpropositionen (1999/2000:1, bet. 1999/2000:UbU1, rskr. 1999/2000:96)

framhåller regeringen att man har för avsikt att under hösten inleda

förhandlingar med landstingen i syfte att klargöra under vilka förutsättningar

de landstingskommunala utbildningarna kan överföras till staten.

Uppdraget

Mot bakgrund av det anförda skall en förhandlingsdelegation tillsättas och till

denna knytas en referensgrupp med representanter för Utbildningsdepartementet,

Finansdepartementet, Socialdepartementet och Näringsdepartementet.

Förhandlingsdelegationen skall genom överläggningar med företrädare för

landstingen klargöra under vilka förutsättningar det samlade huvudmannaskapet

för de nuvarande landstingskommunala

vårdhögskoleutbildningarna kan överföras till staten. En förutsättning för ett

ändrat huvudmannaskap är att det sker kostnadsneutralt.

I överläggningarna med landstingen skall frågor behandlas som rör totalkostnader

 inklusive pris- och löneomkostnader för ett statligt övertagande,

utbildningsplatser, statlig resursfördelning, kostnader för volymökning,

kostnader för praktik samt övriga frågor som delegationen finner nödvändiga för

uppdragets fullföljande. En utgångspunkt skall vara att en eventuell ändring av

huvudmannaskapet skall vara rikstäckande.

Uppdraget skall slutredovisas skriftligt till regeringen senast den 31 oktober

2000.

Enkätundersökning inför förhandlingar

2000-05-22 dnr U2000/2244/UH

Enkätundersökning inför förhandlingar om ett överförande av huvudmannaskapet för

 de landstingskommunala vårdutbildningarna till staten

Syftet med enkäten är att få en korrekt redovisning av dimensionering och

kostnader för den vårdhögskoleutbildning som bedrivs via de s.k.

vårdhögskoleavtalen. I redovisningen skall endast sådana uppgifter som direkt

hör samman med grundutbildningen och den därtill knutna forskningen,

kompetensutvecklingen eller forskarutbildning ingå. Om det i avtalen förekommer

uppdragsutbildning, forsknings- /utvecklingsprojekt eller andra tidsbegränsade

insatser skall detta redovisas separat. Vid ett eventuellt förstatligande skall

den sist nämnda verksamheten ingå i den externa verksamheten som varje högskola

normalt bedriver.

Enkäten är uppdelad i 4 huvudområden:

A. Grundutbildningens dimensionering och finansiering

B. Klinisk praktik eller motsvarande

C. Forskning

D. Övrigt

Enkäten skall ifyllas och besvaras av landstinget och högskolan gemensamt dvs.

ett enkätsvar per samverkansavtal. För att underlätta ifyllandet distribueras

enkäten såväl per brev som med elektronisk post.

Den besvarade enkäten sändes i 3 exemplar per post till

Utbildningsdepartementet, U/H-enheten, 103 33 Stockholm.

(Sänd gärna också en version per E-post till gunilla.borjesson@

education.ministry.se).

Enkätsvaren skall vara Utbildningsdepartementet, 103 33 Stockholm tillhanda

senast den 16 juni 2000.

Frågor kring enkäten besvaras av Gunilla[REDACTED_EFTERNAMN] per E-post gunilla.borjesson@

 education.ministry.se eller tel 08/405 1327.

Landstingets namn:

Uppgiftslämnare:

Namn:

Telefon:

E-post:

Högskolan/universitetets namn:

Uppgiftslämnare:

Namn:

Telefon:

E-post:

A.

GRUNDUTBILDNINGENS DIMENSIONERING OCH FINANSIERING

1.

Totala antalet helårsstudenter (HÅS) enligt gällande utbildningsavtal mellan

landstinget och högskolan samt faktiskt utfall 1998 och 1999.

(1)

HÅS enligt avtal

(2)

HÅS enligt ev. tilläggsavtal eller motsvarande

(3)

Totala HÅS enligt avtal

(4)

HÅS enligt årsredovisning

1998

1999

2000

2001

2002

2.

Om tilläggsavtal eller motsvarande har träffats ange antalet nybörjarplatser

(NPL) och antalet helårsstudenter (HÅS)

Utbildningsprogram:

....................................

Utbildningsprogram:

...........................................

NPL

HÅS

NPL

HÅS

1998

1999

2000

2001

2002

3. Högskolans intäkter (tkr) för grundutbildningen 1998 - 2002

Redovisa i tabellen intäkterna för 1998 och 1999 samt den beräknade intäkten för

 2000-2002. Om det i utbildningsavtalet anges specificerat belopp för

grundutbildning skall detta belopp anges. Om utbildningsavtalet omfattar

totalram för grundutbildning och forskning skall det belopp som disponeras för

grundutbildning anges.

Landstinget enligt avtal exklusive. statsbidrag enl fråga 1:1

Ev. övriga tilläggsavtal eller motsvarande enligt fråga 1:2

Statsbidrag

Summa

Intäkter

(tkr)

1998

1999

2000

2001

2002

4. Har resultatet av Högskoleverkets senaste utvärdering föranlett några

särskilda åtgärder utöver avtalets ram. Ange i så fall vilka åtgärder och den

beräknade resursinsatsen för dessa per år samt hur finansieringen har skett.

I högskoleverkets senaste utvärdering har ett antal högskolor fått påpekanden

resp indragna examensrättigheter. Dessa har sannolikt föranlett satsningar för

att rätta till de uppkomna bristerna. Om sådana åtgärder har beslutats ange i så

 fall vilka åtgärder som högskolan vidtagit, vilken tidsperiod samt den

beräknade resursinsatsen. Bifoga eventuella avtal om detta.

5.

Ange antalet nybörjarplatser (NPL) och totala antalet helårsstudenter (HÅS)

fördelade på utbildningsprogram eller motsvarande

Utbildningens totala dimensionering redovisas för resp år fördelade efter

program. (Den totala summan skall vara lika med summan som har redovisats under

fråga 1 och 2)

Program

Poäng

1998

1999

2000

NPL

HÅS

NPL

HÅS

NPL

HÅS

Arbetsterapeut

Audionom

Biomed. analytiker*)

Barnmorska

Sjuksköterska**)

Specialistsjuksk.

Social omsorg

Tandhygienist

Sjukgymnast

Fristående kurser

TOTALT

-------

*) inklusive klinisk fysiologi

**)inklusive diagnostisk radiologi

B.

KLINISK PRAKTIK ELLER MOTSVARANDE

6.

Redovisa totala antalet poäng enligt utbildningsplanen som utgörs av klinisk

praktik eller motsvarande samt hur dessa är fördelade enligt nedan.

Under rubriken "Annan" avses klinisk praktik hos t.ex. privat

vårdgivare/motsvarande. Under rubriken "Högskola" avses tillämpningsmoment,

instuderingsuppgifter eller liknande som ingår i klinisk praktik men som

genomförs vid högskolan.

Utbildnings-program

Totalt antal poäng enl. utbildningsplan

Fördelning av poäng

Landsting

Kommun

Annan

Hög-skola

Arbetsterapeut

Audionom

Barnmorska

Biomed. analytiker

Sjuksköterska

Specialistsjuksk.

Social omsorg

Sjukgymnast

Tandhygienist

7.

Erhåller högskolan platser i klinisk praktik eller motsvarande, inom avtalets

ram, utan extra kostnad?

I avtalen har tillgången till praktikplatser lösts antingen genom att högskolan

ersätter landstinget för utnyttjad praktikplats eller att landstinget ställer

praktikplatser till förfogande utan ersättning. I det senare fallet har det i

avtalen skrivits in att landstinget får betala antingen ett fast belopp eller

faktiska kostnader ifall praktikplats inte har kunnat tillhandahållas. Fråga 7a

skall besvaras av dem som normalt har tillgång till praktikplatser utan

ersättning men där landstinget har fått betala för att praktikplats inte har

kunnat tillhandahållits. Fråga 7 b skall endast besvaras av de högskolor som

ersätter landstinget/motsv. för praktikplatserna

Ja

Nej

7a

Om Ja

Har garantiklausulen tillämpats och i så fall i vilken omfattning?

Antal platser:

Genomsnittlig kostnad(tkr):

7b

Om Nej

Vilken ersättning per poäng har använts och hur stor är den totala kostnaden?

Utbildningsprogram

Ersättning per poäng

Summa total kostnad för klinisk praktik, tkr:

8.

Vilka erfarenheter finns vad gäller tillgången på praktikplatser?

C. FORSKNING

9.

Hur regleras resurserna för forskning mellan landstinget och högskolan?

Redovisa det aktuella läget för högskolan ifråga. För 1998 och 1999 gäller det

redovisade beloppet i högskolans årsredovisning. För 2000 2002 redovisas det

budgeterade beloppet.I vissa avtal har man hänvisat till att särskilda avtal om

forskningsverksamhet skulle slutas. I så fall skall innehåll och resursnivå i

detta avtal redovisas särskilt

Särskilt belopp finns angivet i avtalet

tkr

Inom totalramen där följande belopp disponerats

tkr

Enligt separat avtal eller motsvarande

tkr

1998

1999

2000

2001

2002

D. ÖVRIGT

10.

Finns det i utbildningsavtalet specificerade överenskommelser om forsknings

eller grundutbildningsresurser som skall användas till annat än den reguljära

verksamheten? T.ex. uppdragsutbildning (enl. förordningen om uppdragsutbildning

vid universitet och högskolor; SFS1997:845), forskning/ utvecklingsverksamhet

eller liknande om vänder sig till landstingets verksamhet

Om det belopp som finns i avtalen är avsedda för någon annan verksamhet än den

som är direkt hänförbar till den reguljära grundutbildningen skall detta i så

fall redovisas. (Exempel på sådan verksamhet är regionala satsningar för

vårdområdet, forskningscentra som är gemensamma för landstinget och högskolan

och som även har verksamhet utanför själva grundutbildningen)

Överenskommelse

Tidsperiod

Belopp

kkr

11.

Finns det i avtal andra ekonomiska åtagande av långsiktig natur? Ange i så fall

tidsperiod och belopp.

I vissa avtal finns särskilda garantier för t.ex. lokalkostnader,

kompetenshöjning mm Redovisa, i förekommande fall, tidsperioden samt

omfattningen av dessa åtaganden

Åtagande

Tidsperiod

Belopp

tkr

SÄRSKILDA KOMMENTARER

som tillägg eller kompletteringar till tidigare svar.

Regeringsbeslut 4

2001-01-18 dnr U2001/100/UH

Godkännande av principöverenskommelse mellan svenska staten och

Landstingsförbundet om ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för

landstingens vårdhögskoleutbildningar

____________________________________________________

1 bilaga

Ärendet

Svenska staten och Landstingsförbundet har träffat en principöverenskommelse om

ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för landstingens

vårdhögskoleutbildningar. Överenskommelsen är träffad med förbehåll för bl.a.

regeringens godkännande. Överenskommelsen fogas som bilaga till detta beslut.

Regeringens beslut

Regeringen godkänner principöverenskommelsen.

På regeringens vägnar

Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 Gunilla[REDACTED_EFTERNAMN]

Kopia till

Socialdepartementet

Jämtlands läns landsting

Finansdepartementet

Västerbottens läns landsting

Näringsdepartementet

Norrbottens läns landsting

Riksrevisionsverket (3)

Gotlands kommun

Högskoleverket (3)

Uppsala universitet (3)

Lunds universitet (3)

Göteborgs universitet (3)

Umeå universitet (3)

Linköpings universitet (3)

Karolinska institutet (3)

Luleå tekniska universitet (3)

Karlstads universitet (3)

Växjö universitet (3)

Örebro universitet (3)

Mitthögskolan (3)

Blekinge tekniska högskola (3)

Malmö högskola (3)

Högskolan i Kalmar (3)

Mälardalens högskola (3)

Högskolan i Borås (3)

Högskolan Dalarna (3)

Högskolan i Gävle (3)

Högskolan i Halmstad (3)

Högskolan Kristianstad (3)

Högskolan i Skövde (3)

Högskolan i Trollhättan/Uddevalla (3)

Hälsohögskolan i Jönköping

Stockholms läns landsting

Uppsala läns landsting

Södermanlands läns landsting

Östergötlands läns landsting

Jönköpings läns landsting

Kronobergs läns landsting

Kalmar läns landsting

Blekinge läns landsting

Skåne läns landsting (Region Skåne)

Hallands läns landsting

Västra Götalands läns landsting

(Västra Götalandsregionen)

Värmlands läns landsting

Örebro läns landsting

Västmanlands läns landsting

Dalarnas läns landsting

Gävleborgs läns landsting

Västernorrlands läns landsting

PRINCIPÖVERENSKOMMELSE

om ett statligt övertagande av huvudmannaskapet för landstingens

vårdhögskoleutbildningar

mellan

svenska staten

och

Landstingsförbundet

_________________________________________________________

Stockholms läns landsting, Uppsala läns landsting (Landstinget i Uppsala län),

Södermanlands läns landsting (Landstinget Sörmland), Östergötlands läns

landsting (Landstinget i Östergötland), Jönköpings läns landsting (Landstinget i

 Jönköpings län), Kronobergs läns landsting (Landstinget Kronoberg), Kalmar läns

 landsting (Landstinget i Kalmar län), Blekinge läns landsting (Landstinget

Blekinge), Skåne läns landsting (Region Skåne), Hallands läns landsting

(Landstinget Halland), Västra Götalands läns landsting (Västra

Götalandsregionen), Värmlands läns landsting (Landstinget i Värmland), Örebro

läns landsting, Västmanlands läns landsting (Landstinget Västmanland), Dalarnas

läns landsting (Landstinget Dalarna), Gävleborgs läns landsting (Landstinget

Gävleborg), Västernorrlands läns landsting (Landstinget Västernorrland),

Jämtlands läns landsting, Västerbottens läns landsting, Norrbottens läns

landsting och Gotlands kommun

är i dag huvudmän för vårdhögskoleutbildningarna, dvs. utbildning till

arbetsterapeut, audionom, barnmorska, biomedicinsk analytiker, sjukgymnast,

sjuksköterska (inkl specialistutbildningar) och tandhygienist samt utbildning

inom social omsorg.

Med huvudmannaskap förstås i denna överenskommelse det övergripande ansvaret för

 att organisera, genomföra och finansiera högskoleutbildningar inom vårdområdet.

 De förhållanden, som redovisas nedan, där den statliga högskolan på uppdrag av

landstingen svarar för själva genomförandet av nämnda utbildningar innebär inte

att staten är huvudman.

Med landsting avses i det följande samtliga landsting, inklusive Region Skåne

och Västra Götalandsregionen, och Gotlands kommun.

BAKGRUND

1977 omorganiserades den svenska högskolan och högskolebegreppet vidgades. Detta

 som en följd av Högskoleutredningen, U68, som i sitt betänkande (SOU 1973:2)

presenterade ett förslag till omstrukturering av den svenska högskolan där

högskolan indelades i en statlig och en kommunal högskolesektor. Med anledning

av omorganisationen föreskrevs i då gällande högskolelag, (1977:218), att

huvudman för högskolan är staten samt, efter medgivande av regeringen eller

myndighet som regeringen utser, kommun och landstingskommun. Enligt nu gällande

högskolelag (1992:1434) får kommuner och landsting anordna högskolor endast med

regeringens medgivande.

Huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna har varit föremål för

utredningar och diskussioner alltsedan reformen 1977 och riksdagen beslöt 1991

att huvudmannaskapsfrågan för de s.k. medellånga vårdutbildningarna åter skulle

utredas. I enlighet med innehållet i propositionen Utbildning och forskning -

Kvalitet och konkurrenskraft (prop.1993/1994:177) beslöt regeringen att skapa

utrymme för alternativa samarbetsformer i syfte att höja kvaliteten och

forskningsanknytningen i vårdhögskoleutbildningarna. Därmed gavs landstingen

möjlighet att genom avtal med staten överlämna utbildningsuppdrag till statliga

universitet och högskolor. Under åren 1995 - 1999 kom samtliga landsting med

undantag av Jönköpings läns landsting och Gotlands kommun att teckna sådana

avtal med staten.

I juni 1998 tillsatte regeringen den s.k. Vårdkommissionen med uppgift att bland

 annat kartlägga rekryteringsbehovet inom vård- och omsorgssektorn, analysera

villkor som påverkar rekryteringen samt ge förslag till åtgärder mot kommande

bristsituation inom vårdyrken. Kommissionen redovisade sitt arbete i rapporten

Den ljusnande framtid är vård (Ds 1999:44). I rapporten föreslog kommissionen

beträffande landstingens vårdhögskole-utbildningar att huvudmannaskapet för

dessa i sin helhet borde överföras till staten senast år 2001. Regeringen avsåg

att i detta syfte snarast inleda diskussioner med landstingen.

I budgetpropositionen för år 2000 (1999/2000:1) framförde regeringen också att

man hade för avsikt att inleda förhandlingar med landstingen i syfte att

klargöra under vilka förutsättningar det samlade huvudmannaskapet för de

nuvarande landstingskommunala vårdhögskoleutbildningarna kan överföras till

staten. Med anledning av detta tillsatte regeringen i april 2000 en

förhandlingsdelegation med representanter för Utbildningsdepartementet och

Finansdepartementet. Likaså utsåg Landstingsförbundets styrelse i mars 2000 en

förhandlingsdelegation inför kommande överläggningar med staten.

NULÄGE OCH GÄLLANDE AVTAL

Avtalen som 1995 - 1999 tecknats mellan landsting och respektive högskola

omfattar ramavtal, överflyttningsavtal och utbildningsavtal.

Av ramavtalen framgår de övergripande villkoren för överlämnande av uppdraget

till staten, avtalens varaktighet samt former för förlängning/uppsägning av

avtalen, former för ersättning m.m. Överflyttningsavtalen omfattar själva

överförandet till den statliga högskolan, formerna för övertagande av personal,

frågor som rör de studenter som antagits till utbildning, ersättningen för

lokaler, inredning och utrustning m.m. I utbildningsavtalen regleras den

ekonomiska ersättningen för helårsstudenter och helårsprestationer,

utbildningarnas inplacering i olika utbildningsområden, utbildningens

lokalisering samt övriga individuella överenskommelser som har bedömts

nödvändiga.

Två typer av utbildningsavtal förekommer. Dels de som tecknades före den 1

december 1997 dels de som tecknades efter detta datum. Inom varje avtalstyp

finns två modeller där den ena har en uppdragsliknande och mer preciserad

utformning medan den andra endast har en generell ram med fastställt belopp.

Klinisk praktik är antingen inräknad i det totala beloppet eller "utan kostnad

tillhandahållen". Avtalens giltighet anges som tillsvidare med en ömsesidig

uppsägningstid eller med ett fast datum för upphörande. Inget avtal löper ut

under år 2000 och 2001.

_ _ _ _ _ _ _

Mot bakgrund av ovanstående har parterna denna dag träffat följande

överenskommelse och enats om följande avsiktsförklaring, vilka grundar sig på en

 samsyn att utbildningarna i fråga bäst genomförs och utvecklas under ett

statligt huvudmannaskap men i ett nära samarbete med landstingen.

FÖRÄNDRAT HUVUDMANNASKAP

§1

Parterna är överens om att huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna skall

 övergå till staten den 1 januari 2002 i enlighet med vad som anförs nedan.

PARTERNAS AVSIKTSFÖRKLARING

§2

Parterna är överens om att utbildningsvolymen inom vårdhögskoleområdet skall

öka. På grundval av utbildningsvolymen 1998 bedömde Vårdkommissionen, att

utbildningen av sjuksköterskor borde ökas med 1000 nybörjarplatser för att

tillgodose en förväntad efterfrågeökning. Denna volymökning är till betydande

delar redan förverkligad genom landstingens insatser under de senaste åren.

I det fall att riksdagen under våren 2001 beslutar om ett förändrat

huvudmannaskap avser regeringen att föreslå riksdagen att redan under år 2001

tillföra nya utbildningsplatser till vårdhögskoleområdet. Vidare avser staten

att, vid ett förändrat huvudmannaskap, under de närmaste åren verka för en

fortsatt volymökning inom vårdhögskoleområdet.

§3

En utbyggd vårdhögskoleutbildning förutsätter ett effektivt utnyttjande av såväl

 högskolans utbildningskapacitet som landstingens vårdorganisation.

Vid övertagandet av huvudmannaskapet har staten för avsikt att ta tillvara

nuvarande struktur i form av de högskolor där vårdhögskoleutbildning idag

bedrivs.

§4

Staten avser att erbjuda de fristående högskolorna, Röda Korsets högskola,

Sophiahemmets sjuksköterskehögskola och Ersta Sköndal högskola ett

utbildningsuppdrag med i huvudsak samma omfattning och inriktning som då

Karolinska institutet erhöll utbildningsuppdraget beträffande

vårdhögskoleutbildningarna från Stockholms läns landsting.

§5

Ett överförande av huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna till staten

medför att dessa blir en del av den etablerade högskolekultur som finns vid

statliga universitet och högskolor. Detta ger vårdhögskole-utbildningarna samma

villkor och möjligheter som gäller för övrig högskoleutbildning.

Regeringen inleder redan år 2001 en förstärkning av forskningen inom vårdområdet

 vilket framgår av regeringens proposition om Forskning och förnyelse (prop.

2000/01:3) liksom av budgetproposition för 2001 (prop. 2000/01:1) om satsning på

 forskarskola och forskning inom vård- och omsorgsområdet.

§6

En väl fungerande klinisk praktik är av grundläggande betydelse för en bra

vårdhögskoleutbildning. Vid ett statligt huvudmannaskap är högskolan beroende av

 att landstingen även fortsättningsvis tillhandahåller praktikplatser i sin

verksamhet. Inriktningen är att landstingen skall erbjuda minst det antal

praktikplatser med inriktning mot landstingskommunal verksamhet som högskolan

disponerar vid övertagandet och att genom ytterligare praktikplatser tillgodose

framtida behov. Parterna är ense om vikten av samverkan mellan högskola och

vårdgivare för att utveckla den kliniska praktiken.

§7

Det uppdrag som landstingen lagt på den statliga högskolan har lett till ett

förtroendefullt samarbete. Parterna är ense om vikten av en fortsatt och

utvecklad samverkan mellan landsting och högskola i utbildningsfrågor även vid

ett statligt huvudmannaskap för vårdhögskolorna. I denna samverkan utgör

landstingens representation i berörda högskolestyrelser ett betydelsefullt

inslag.

§8

De regionala frågorna har kommit alltmer i fokus för landstingen och kommunerna.

 Parterna är därför ense om att samverkansformerna behöver utvecklas mellan

landstingen och högskolan för en gemensam strävan att förbättra

förutsättningarna för tillväxt i regionen. Denna samverkan är en viktig del i

högskolans fullgörande av sin s.k. tredje uppgift.

EKONOMISK REGLERING

§9

Överföring av huvudmannaskapet för vårdhögskoleutbildningarna till staten medför

 en reducering av det generella statsbidraget till landstingen under

utgiftsområde 25 från och med år 2002 med 1 420 miljoner kronor.

§10

Det statsbidrag som för närvarande utgår till landstingen för utbildning till

vårdyrken upphör att gälla från och med år 2002. Detta gäller den särskilda

fördelningen till landsting/kommun som finns angiven under utgiftsområde 16,

anslag 25:69 avseende Enskilda och kommunala högskoleutbildningar.

§11

Landstingen omfattas av det kommunala utjämningssystemet. I utjämningssystemet

ingår bl.a. utjämning för kostnadsskillnader (kostnadsutjämning) avseende

landstingskommunal högskoleutbildning. Som en konsekvens av förstatligandet av

vårdhögskolorna skall kostnadsutjämningen från och med år 2002 inte omfatta

högskoleutbildning. Regeringen avser därför att föreslå riksdagen att ändra i

lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och i lagen

(1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting i enlighet därmed.

§12

I det belopp som anges i § 9 ingår ersättning för klinisk praktik.

Parterna är överens om att frågor rörande den kliniska praktiken skall regleras

i avtal mellan högskola och landsting senast vid den tidpunkt då

huvudmannaskapet övergår till staten. Om inte annat överenskoms mellan högskola

och landsting erhåller landstinget ersättning från högskolan för den kliniska

praktik, som är förlagd till landstingets verksamheter, med

1 200 kr per student och praktikvecka.

§13

I så kallade överflyttningsavtal, som samtliga landsting med undantag för

Jönköpings läns landsting och Gotlands kommun under åren 1995 - 1999 tecknat med

 staten, regleras kostnader för statens övertagande av personal, studenter,

lokaler, inventarier, avtal med tredje man m.m.

För Jönköpings läns landsting, som bedriver utbildning vid Hälsohögskolan i

Jönköping, är ovanstående förhållanden oreglerade gentemot staten. Även vid ett

statligt huvudmannaskap kommer vårdhögskoleutbildningar att bedrivas i

Jönköpings län. I det fall staten avser att själv bedriva utbildningen behöver

en särskild överenskommelse i form av ett överflyttningsavtal tecknas mellan

staten och Jönköpings läns landsting. I den reglering som avses i 9 - 12 §§

ingår inte de ekonomiska konsekvenserna av ett sådant överflyttningsavtal.

För Gotlands kommun där kommunen inte själv bedriver någon

vårdhögskoleutbildning är tecknande av överflyttningsavtal inte aktuellt.

Karolinska institutet har idag, genom avtal med Gotlands kommun och i samverkan

med kommunen, viss vårdhögskoleutbildning förlagd till Visby. Regeringen avser

att vid ett statligt huvudmannaskap uppdra åt Karolinska institutet att

långsiktigt fortsätta sitt engagemang på Gotland. Detta behöver regleras i

särskild överenskommelse mellan kommunen och institutet.

ÖVERENSKOMMELSENS IKRAFTTRÄDANDE

§14

Denna överenskommelse blir gällande

när den har godkänts av

* regeringen och Landstingsförbundets styrelse,

* samtliga landsting inkl. Region Skåne, Västra Götalandsregionen och Gotlands

kommun

* riksdagen

samt när staten och samtliga landsting, förutom Jönköpings läns landsting och

Gotlands kommun, har enats om att de ramavtal som har slutits angående

överflyttning av vårdhögskoleutbildning skall upphöra att gälla den dag som ett

ändrat huvudmannaskap träder i kraft.

Undertecknat i Stockholm den 11 januari 2001 i två likalydande exemplar av vilka

 parterna tagit var sitt.

Utbildningsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 mars 2001

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:71 Nytt huvudmannaskap för

vårdhögskoleutbildningar

1 Senaste lydelse 1999:675.

1 Senaste lydelse 1999:676.

Prop. 2000/01:71

5

1

6

1

8

1

13

1

17

1

19

1

20

1

Prop. 2000/01:71

21

23

24

26

35

1

41

1

Prop. 2000/01:71 Bilaga 1

45

1

Prop. 2000/01:71 Bilaga 2

54

1

Prop. 2000/01:71 Bilaga 3

63

1

Prop. 2000/01:71 Bilaga 3

65

1

Prop. 2000/01:71

Prop. 2000/01:71 Bilaga 3