Regeringens proposition

 1993/94:1

 om organisationen vid

 fastighetstaxeringen

 Regeringen föreslår riksdagen att anta de

 förslag som tagits upp i bifogade utdrag

 ur regeringsprotokollet den 17 juni 1993.

 På regeringens vägnar

 Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 I propositionen föreslås att

 fastighetstaxeringsförfarandet i allt

 väsentligt anpassas till förfarandet vid

 inkomsttaxeringen.

 Fastighetstaxeringsnämnderna slopas.

 Beslut om fastighetstaxering fattas i

 stället av skattemyndigheten. I flertalet

 fall skall fastighetstaxeringsärenden

 avgöras av tjänstemän.

 Lekmannainflytandet säkerställs bl.a.

 genom att vissa beslut skall fattas av

 den inom skattemyndigheten verksamma

 skattenämnden. Även vid

 förberedelsearbetet säkerställs

 lekmannainflytandet genom skapandet av

 referensgrupper. Referensgruppperna skall

 bestå av de förtroendevalda ledamöterna i

 skattenämn-den och beredas tillfälle att

 yttra sig över förberedelsearbetet under

 arbetets gång.

 Skattemyndigheten skall i

 fastighetstaxeringsärenden fatta

 grundbeslut, omprövningsbeslut och beslut

 om taxeringsåtgärder. Omprövning genom

 eftertaxering får ske även vid

 fastighetstaxeringen. Beslut om detta

 fattas av skattemyndigheten.

 Skattemyndighetens beslut om

 fastighetstaxering fattas av skattenämnd

 när det är fråga om omprövning av en

 tvistig fråga som nämnden inte tidigare

 prövat. Samma sak gäller om ärendet rör

 en skälighets- eller bedömningsfråga som

 har väsentlig ekonomisk betydelse för

 fastighetsägaren eller avser någon annan

 fråga som av särskild anledning bör

 prövas av nämnden. Detta innebär ett

 förstärkt lekmannainflytande. I övriga

 ärenden skall tjänstemän fatta beslut.

 Beslut fattas normalt av

 skattemyndigheten i det län där

 fastigheten ligger.

 1

 Reglerna för fastighetstaxering vad

 avser utredningsskyldighet,

 kommunikationsplikt och muntlig

 handläggning skall i huvudsak överens-

 stämma med taxeringslagens regler.

 Förseningsavgift införs i likhet med vad

 som gäller vid inkomsttaxeringen. Anstånd

 med att lämna deklaration kan medges om

 den deklarationsskyldige visar att han är

 förhindrad att lämna deklaration på grund

 av särskilda omständigheter.

 Fastighetsägare kan inom fem år efter

 taxeringsårets utgång begära omprövning

 av skattemyndighetens beslut. En

 förutsättning är att frågan inte prövas

 eller har prövats av domstol.

 Skattemyndigheten kan inom fem år efter

 utgången av taxeringsåret på eget

 initiativ meddela omprövningsbeslut till

 fastighetsägarens fördel. Beslut till

 nackdel för fastighetsägaren kan meddelas

 inom ett år efter utgången av

 taxeringsåret. Omprövningsbeslut till

 fastighetsägarens nack-del kan dock

 därefter och intill utgången av femte

 året efter taxeringsåret fattas i form av

 eftertaxeringsbeslut om vissa

 förutsättningar är uppfyllda. Möjligheten

 till eftertaxering omfattar i huvudsak

 samtliga grunder som för närvarande

 medger det allmänna rätt till besvär i

 särskild ordning till fastighetsägarens

 nackdel. Beslut om följdändringar får

 fattas även efter femårsperioden.

 Har fastighetsägaren inte lämnat

 deklaration i rätt tid får omprövnings-

 beslut till nackdel m eddelas inom ett år

 efter det att deklarationen kommit in

 till skattemyndigheten men inte senare än

 inom fem år efter utgången av

 taxeringsåret.

 Regler om överklagande som

 överensstämmer med taxeringslagens regler

 införs. Detta innebär bl.a. att

 fastighetsägaren kan överklaga

 omprövningsbeslut och beslut om

 taxeringsåtgärder till länsrätt.

 Överklagande får ske inom fem år efter

 taxeringsårets utgång eller, om det är

 fråga om beslut som fattats efter den 30

 juni det femte året efter taxeringsåret,

 och fastighetsägaren har fått del av

 beslutet efter utgången av oktober samma

 år, inom två månader från det

 fastighetsägaren fick del av beslutet.

 Kommunens generella rätt att överklaga

 beslut om fastighetstaxering slopas.

 Även reglerna för det allmännas

 processföring anpassas till reglerna i

 taxeringslagen.

 Fastighetstaxeringsprocessen utformas

 som en sakprocess. Processföremålet skall

 i stället för att omfatta hela beslutet

 om fastighetstaxering utgöras av de olika

 delfrågor som skall avgöras vid

 taxeringen. Någon kvittningsrätt för det

 allmänna skall inte finnas.

 En väckt talan får i princip inte

 ändras. En förändring av ett yrkande till

 att avse ett högre belopp är tillåten om

 den fråga som är föremål för prövning

 därigenom inte ändras. I länsrätt får

 klaganden dessutom, inom den tid som

 gäller för överklagandet, föra in en ny

 fråga som har samband med den som skall

 prövas, om domstolen finner att den nya

 frågan utan olägenhet kan prövas i målet.

 Regler om deldom och mellandom införs i

 fastighetstaxeringsprocessen.

 Skattemyndigheten skall besluta om

 taxeringsåtgärder vid fastighetstaxering

 på motsvarande sätt som vid

 inkomsttaxeringen.

 2

 De nya reglerna om

 fastighetstaxeringsprocessen föreslås

 träda i kraft den 1 december 1993 och

 tillämpas första gången vid den allmänna

 och särskilda fastighetstaxeringen 1994.

 3

 1 Förslag till

 Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

 (1979:1152)

 Härigenom föreskrivs i fråga om

 fastighetstaxeringslagen (1979:1152)1

 dels att 17 kap. 4-14, 16, 18, 20-22 och

 24-25 §§, 20 kap. 2, 4 och 21-23 §§, 22

 kap. 7 §, 23 kap., 24 kap. 2-7 §§, 25

 kap. 1-5 och 7 §§, 27 kap., 28 kap. 2 och

 5-12 §§, 29 kap. 2 och 3 §§, 31 kap. samt

 32 kap. 2 § skall upphöra att gälla,

 dels att nuvarande 17 kap. 15 § skall

 betecknas 17 kap. 4 §, 17 kap. 17 § skall

 betecknas 17 kap. 5 §, 17 kap. 19 § skall

 betecknas 17 kap. 1 §, 17 kap. 23 § skall

 betecknas 17 kap. 6 §, 20 kap. 5 § skall

 betecknas 20 kap. 3 a §, 20 kap. 11 §

 skall betecknas 20 kap. 2 §, 20 kap.

 12 § skall betecknas 20 kap. 4 §, 20 kap.

 13 § skall betecknas 20 kap. 5 §, 20 kap.

 14 § skall betecknas 20 kap. 5 a § och

 20 kap. 15 § skall betecknas 20 kap. 6 §,

 dels att 17 kap. nya 1 §, 2 och 3 §§ och

 nya 4-6 §§, 18 kap. 1,

 6-10, 12, 14, 15, 22-26, 28-30, 32, 38

 och 41 §§, 19 kap. 1-3 och 5-8 §§,

 20 kap. 1 §, nya 2 §, 3 §, nya 3 a §, nya

 4 §, nya 5 a §, nya 6 §, 7-10 §§, nya

 11-15 §§, 16-20 §§, 21 kap. 1-7 §§, 22

 kap. 1-3 §§, 24 kap. 1 §, 25 kap. 6 §,

 26 kap. 2 och 3 §§, 28 kap. 1, 3 och 4

 §§, 29 kap. 1 §, 30 kap. 1 § och 32 kap.

 1 § samt rubrikerna närmast före 20 kap.

 1 §, 21 kap. 1 §, 22 kap. 1 §, 24 kap.

 1 §, 28 kap. 1 §, 29 kap. 1 §, 30 kap.

 1 § och 32 kap. 1 § skall ha följande

 lydelse,

 dels att det i lagen skall införas nya

 bestämmelser 18 kap. 9 a och 42*46 §§ och

 26 kap. 4 § samt nya rubriker av följande

 lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 17 kap.

 1 §

 (19 §)

 Riksskatteverket leder och ansvarar för

 skatteförvaltningens verksamhet enligt

 denna lag.

 Skattemyndigheten leder och ansvarar för

 verksamheten i länet.

 Det allmännas talan

 i ärenden enligt

 denna lag förs av

 skattemyndigheten.

 Beslutande

 myndigheter

 2 §2

 Län indelas i fas- Beslut i

 tighetstaxerings- taxeringsärende

 distrikt. För hyres- fattas av skatte-

 husenheter får myndigheten i det

 särskild län där fastigheten

 distriktsindelning är belägen.

 ske. En skattemyndighet

 Taxeringsenhet får får uppdra åt en

 utan hinder av vad annan skattemyndig-

 som sägs i första het att fatta

 stycket hänföras beslut i dess

 till annat fas- ställe i ett visst

 tighetstaxe- ärende eller en

 ringsdistrikt om det viss grupp av ären-

 erfordras med hänsyn den. Ett sådant

 till behovet av uppdrag får ges

 lokalkännedom i endast om den andra

 nämnden eller eljest myndigheten medger

 för taxeringsarbete. det och om det kan

 Alla ske utan avsevärd

 taxeringsenheter, olägenhet för fas-

 som bildas av samma tighetsägaren.Att

 vissa

 fastighet, hänförs taxeringsärenden

 till samma avgörs i

 fastighetstaxerings- skattenämnd framgår

 distrikt. av 20 kap. 3 §.

 Skattenämnden

 3 §

 Skattenämnd enligt

 Fastighetstaxeringsdistrikttaxeringslagen

 för (1990:324) utgör

 taxering av skattenämnd vid

 småhusenheter tillämpning av

 omfattar kommun denna lag.

 eller del av kommun.

 Fastighetstaxeringsdistrikt

 för

 taxering av

 lantbruks-, hyres-

 hus- och

 industrienheter om-

 fattar kommun, del

 av kommun eller

 flera kommuner.

 Kommun eller del av

 kommun får ingå i

 två eller flera fas-

 tighetstaxerings-

 distrikt.

 K o n s u l e n t e

 r m. m.

 4 §

 (15 §)3

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

 förordar senast den får förordna det

 15 september andra antal personer med

 året före det år, då sakkunskap i fråga

 allmän fastighets- om fastig-

 taxering äger rum, hetsvärdering

 erforderligt antal (konsulenter för

 personer med fastighetstaxering)

 sakkunskap i fråga som behövs för att

 om fastig- biträda skatte-

 hetsvärdering (kon- myndigheten vid den

 sulenter för allmänna fastig-

 fastighetstaxering) hetstaxeringen.

 att biträda fas-

 tighetstaxeringsnämnd

 vid den allmänna Konsulenten får

 fastighetstaxe- inte vara ledamot

 ringen. av skattenämnd vid

 Konsulent får ej den skattemyndighet

 vara ledamot av som han biträder.

 fastighetstaxeringsnämnd

 som han biträder.

 Kommunstyrelsen får

 förordna tjänsteman

 hos kommunen som

 skattemyndigheten

 godkänner att

 granska deklara-

 tioner och andra

 handlingar.

 Godkännandet får när

 som helst

 återkallas.

 Mot

 skattemyndighetens

 beslut enligt denna

 paragraf får talan

 en föras.

 5 §

 (17 §)4

 Konsulent för Konsulent för

 fastighetstaxering fastighetstaxering

 skall enligt skall enligt

 skattemyndighetens skattemyndighetens

 bestämmande medverka bestämmande

 vid förbere- medverka vid

 delsearbetet inför förberedelsearbetet

 den allmänna inför den allmänna

 fastighet-

 fastighetstaxeringen.

 staxeringen. Han Han skall vid

 skall vid taxeringen taxeringen granska

 granska de deklara- de deklarationer

 tioner och andra och andra hand-

 handlingar som lingar som skatte-

 nämnden för sådant myndigheten för

 ändamål överlämnar sådant ändamål

 till honom. överlämnar till

 Konsulenten skall honom samt vid

 efter erforderlig behov biträda

 utredning avge skattemyndigheten

 skriftliga utlå- vid utredning av

 tanden till ledning taxeringsfrågor som

 vid taxeringen. Han kräver särskild

 skall, i den omfatt- sakkunskap.

 ning nämndens

 ordförande finner

 påkallat, i nämnden

 föredra ärenden i

 vilka han har

 avgivit utlåtande.

 6 §

 (23 §)

 Kostnad för Ersättning för

 sakkunnig eller tolk konsulent eller

 betalas av tolk betalas av

 statsmedel med statsmedel med

 belopp som bestäms belopp som bestäms

 av regeringen eller av regeringen eller

 myndighet som av myndighet som

 regeringen bestäm- regeringen be-

 mer. stämmer.

 18 kap.

 1 §5

 Till ledning vid Till ledning vid

 allmän fas- allmän fastighet-

 tig-etstaxering staxering skall

 skall ägaren utan ägaren utan före-

 anmaning lämna läggande lämna

 deklaration (allmän deklaration (allmän

 fas-

 fastighetsdeklaration)

 tighetsdeklaration) för varje

 för varje fastighet. fastighet.

 Deklaration skall Deklaration skall

 dock inte lämnas för dock inte lämnas

 staten tillhörig för försvarsfastig-

 försvarsfastighet het som tillhör

 som enligt 3 kap. 2 staten och som

 § är undantagen från enligt 3 kap. 2 §

 skatteplikt eller är undantagen från

 för fastighet som skatteplikt eller

 vid föregående års för fastighet som

 taxering inte åsatts vid föregående års

 högre taxeringsvärde taxering inte

 än 1 000 kronor. åsatts högre

 taxeringsvärde än

 1 000 kronor.

 Deklaration skall inte heller lämnas för

 fastighet för allmänna kommunika-

 tionsändamål eller för dis-

 tributionsbyggnad, värmecentral eller

 reningsanläggning som enligt 3 kap. 2 §

 är undantagen från skatteplikt eller för

 byggnad på annans mark då byggnadens

 värde understiger 50 000 kronor.

 Finns på sådan kommunikationsfastighet

 som nyss har nämnts husbyggnad som

 används för annat än

 kommunikationsändamål skall dock

 deklaration lämnas.

 Efter anmaning är Efter föreläggande

 också den som inte är också den som

 på grund av första inte på grund av

 stycket har första stycket har

 deklarationsskyldig- deklarations-

 het, skyldig att skyldighet, skyldig

 avge fastig- att lämna

 hetsdeklaration.

 fastighetsdeklaration.

 6 §

 Fastighetsägare bör utöver uppgifter

 enligt 4 § lämna de upplysningar som är

 av betydelse för taxering av fastigheten.

 Efter anmaning är Efter föreläggande

 fastighetsägare är en fastighets-

 skyldig att till ägare skyldig att

 ledning vid fastig- till ledning vid

 hetens taxering fastighetens taxe-

 lämna upplysningar ring lämna upplys-

 också om andra för- ningar också om

 hållanden än dem, andra förhållanden

 som anges i deklara- än dem som anges i

 tionsformuläret. deklarationsformu-

 Upplysningarna skall läret. Upplys-

 lämnas skriftligen ningarna skall

 om annat inte har lämnas skriftligen

 sagts i anmaningen. om annat inte har

 sagts i föreläggan-

 det.

 7 §

 Deklarationsskyldig Den som är

 skall efter anmaning deklarationsskyldig

 förete alla skall efter

 handlingar som föreläggande visa

 behövs för kontroll alla handlingar som

 av egen behövs för kontroll

 fastighetsdeklaration av egen fas-

 såsom skogsbruksplan tighetsdeklaration,

 eller annan upp- såsom skogs-

 skattningshandling bruksplan eller

 som avser skog på annan uppskatt-

 fastigheten, ningshandling som

 byggnadsritningar avser skog på

 eller köpeavtal. fastigheten,

 byggnadsritningar

 eller köpeavtal.

 8 §

 Besiktning av Besiktning av

 fastighet får före- fastighet får göras

 tas vid förfarande vid förfarande

 enligt 19 kap. 3 § enligt 19 kap. 3 §

 och vid taxering om och vid taxering,

 fastighets- om skattemyndig-

 taxeringsnämndens heten kommer

 ordförande eller överens med fas-

 tjänsteman som tighetsägaren om

 biträder nämnden sådan besiktning.

 kommer överens med

 fastighetsägaren om

 sådan besiktning.

 9 §6

 Allmän Allmän

 fastighetsdeklara-

 fastighetsdeklaration,

 tion, som skall som skall lämnas

 avges utan anmaning, utan föreläggande,

 skall vara lämnad skall lämnas senast

 senast den 1 de- den 1 november året

 cember året före det före det år då all-

 år då allmän fastig- män

 hetstaxering äger fastighetstaxering

 rum. äger rum.

 Fastighetsdeklarationen med tillhörande

 handlingar skall lämnas till

 skattemyndighet.

 Skattemyndighet får efter samråd med

 kommun bestämma att det inom kommunen

 skall finnas särskilt insamlingsställe

 för deklarationer, som skall lämnas till

 ledning för taxering inom länet.

 4

 9 a §

 Om någon visar att

 han på grund av

 särskilda

 omständigheter är

 förhindrad att

 lämna allmän fas-

 tighetsdeklaration

 inom föreskriven

 tid, får han efter

 ansökan beviljas

 anstånd med att

 lämna deklaratio-

 nen. Anstånd får

 inte utan att det

 finns synnerliga

 skäl medges längre

 än till utgången av

 februari månad

 under taxe-

 ringsåret.

 En sådan ansökan

 görs hos och prövas

 av skattemyndig-

 heten i det län där

 fastigheten är

 belägen. Har

 ansökan gjorts hos

 en annan

 skattemyndighet,

 skall denna pröva

 ansökan om tiden

 inte medger att

 ansökan överlämnas

 till rätt myn-

 dighet.

 10 §7

 Överlåts fastighet Om en fastighet

 efter det att allmän överlåts efter det

 fastighetsdeklara- att allmän

 tion har lämnats men fastighetsdek-

 före taxeringsårets laration har

 ingång, är såväl den lämnats men före

 förutvarande som den taxeringsårets

 nye ägaren skyldiga ingång, är såväl

 att inom tio dagar den förutvarande

 därefter göra anmä- som den nye ägaren

 lan om överlåtelsen skyldiga att inom

 till fastighets- tio dagar därefter

 taxeringsnämndens göra anmälan om

 ordförande eller överlåtelsen till

 till skattemyndigheten.

 skattemyndigheten.

 Har fastigheten blivit uppdelad i

 samband med överlåtelsen skall

 överlåtelsehandlingen företes i

 huvudskrift eller bestyrkt avskrift.

 12 §

 Brandförsäkringsanstalt

 Brandförsäkringsanstalt

 är efter anmaning är efter

 skyldig att till föreläggande

 ledning vid allmän skyldig att till

 fastighetstaxering ledning vid allmän

 lämna uppgift om fastighetstaxering

 försäkringsvärdet på lämna uppgift om

 byggnader, som är försäkringsvärdet

 hos anstalten på byggnader, som

 försäkrade mot är hos anstalten

 brandskada. försäkrade mot

 brandskada.

 14 §

 Uppgiftspliktig, En uppgiftspliktig

 från vilken allmän person, som inte

 fastighetsdeklaration har lämnat in

 eller annan uppgift allmän fas-

 inte har inkommit tighetsdeklaration

 inom föreskriven eller annan uppgift

 tid, får anmanas att inom föreskriven

 lämna sådan tid, får föreläggas

 deklaration eller att lämna sådan

 uppgift. deklaration eller

 Är deklaration uppgift.

 eller uppgift ej Om deklarationen

 upprättad i enlighet eller uppgiften

 med denna lag, får inte är upprättad i

 den uppgiftspliktige enlighet med denna

 anmanas att avhjälpa lag, får den

 bristen. uppgiftspliktige

 föreläggas att

 avhjälpa bristen.

 15 §

 Allmän Allmän

 fastighetsdeklaration

 fastighetsdeklaration

 och annan uppgift och annan uppgift

 eller upplysning eller upplysning

 till ledning vid till ledning vid

 egen taxering, som egen taxering, som

 skall avgivas på skall avges på

 grund av anmaning, grund av förelägg-

 skall lämnas inom ande, skall lämnas

 den tid, som anges i inom den tid, som

 anmaningen. Skyl- anges i

 dighet föreligger föreläggandet.

 dock ej att på grund Uppgiftslämnaren är

 av anmaning lämna dock inte skyldig

 deklaration eller att på grund av

 uppgift på tidigare föreläggandet lämna

 dag än handlingen deklaration eller

 skulle ha lämnats uppgift på tidigare

 utan anmaning. dag än handlingen

 skulle ha lämnats

 utan föreläggande.

 22 §8

 Anmaning får Föreläggande får

 utfärdas av utfärdas av en

 skattemyndighet skattemyndighet

 eller fastighets- eller konsulent för

 taxeringsnämnd samt fastighetstaxering.

 tjänsteman eller En konsulent för

 konsulent för fas- fastighetstaxering

 tighetstaxering som får dock inte

 biträder fas- förelägga någon att

 tighetstaxe- lämna allmän

 ringsnämnden. Kon- fastig-

 sulent för fas- hetsdeklaration.

 tighetstaxering får

 dock ej anmana någon

 att lämna allmän

 fastighets-

 deklaration.

 23 §

 Anmaning skall

 Fastighetsdeklaration

 innehålla eller annan uppgift

 föreläggande för den skall efter före-

 anmanade att lämna läggande lämnas

 fastighetsdeklara- till den som

 tion, annan uppgift utfärdat före-

 eller upplysning läggandet, inom

 till den som viss efter omstän-

 utfärdat anmaningen, digheterna lämpad

 inom viss efter tid, minst fem

 omständigheterna dagar efter

 lämpad tid, minst mottagandet.

 fem dagar efter mot- Föreläggandet skall

 tagandet. Vidare innehålla uppgift

 skall anmaningen om postadress för

 innehålla uppgift om den som utfärdat

 postadress för den föreläggandet.

 som utfärdat

 anmaningen.

 24 §9

 I anmaning, som Ett föreläggande

 utfärdas av som utfärdas av

 skattemyndighet skattemyndighet får

 eller fastighets- förenas med vite

 taxeringsnämnd, får utom i fall som

 vite föreläggas utom sägs i 7 §.

 i fall som sägs i 7

 §.

 25 §

 Finner man Finner man,

 beträffande anmaning beträffande före-

 eller annan i denna läggande eller

 lag avsedd handling annan i denna lag

 att det är av avsedd handling,

 betydelse att att det är betydel-

 erhålla bevis för sefullt att få

 att handlingen bevis för att hand-

 kommer dek- lingen kommer den

 larationsskyldig deklarations-

 eller annan till skyldige eller an-

 handa, skall nan till handa,

 handlingen delges skall handlingen

 honom, om det ej är delges honom, om

 känt att han inte det inte är känt

 kan anträffas. att han inte kan

 anträffas.

 26 §

 Har i anmaning vite Om ett

 förelagts, skall föreläggande har

 anmaningen delges förenats med vite,

 den som avses med skall föreläggandet

 föreläggandet. delges den som

 avses med detta.

 28 §10

 Vid prövning av ansökan om utdömande av

 vite får även vitets lämplighet bedömas.

 Över beslut,

 varigenom vite före-

 lagts, får talan ej

 föras.

 29 §11

 Fastighetstaxeringsnämnden

 Skattemyndigheten

 får besiktiga får besiktiga en

 fastighet även i fastighet även i

 annat fall än som annat fall än som

 avses i 8 §, om avses i 8 §, om

 uppgift som behövs uppgift som behövs

 för att taxera en för att taxera en

 fastighet saknas fastighet saknas

 eller det finns eller det finns

 grundad anledning grundad anledning

 anta att uppgift som anta att uppgift

 fastighetsägare som fastig-

 lämnat är felaktig hetsägaren lämnat

 eller ofullständig. är felaktig eller

 Besiktning får dock ofullständig.

 ske endast om Besiktning får dock

 tillförlitlig ske endast om

 uppgift inte utan tillförlitlig

 avsevärd olägenhet uppgift inte utan

 kan erhållas på an- avsevärd olägenhet

 nat sätt och kan fås på annat

 uppgiften är av sätt och uppgiften

 väsentlig betydelse är av väsentlig

 för åsättande av en betydelse för att

 riktig taxering. I åsätta en riktig

 fråga om besiktning taxering. I fråga

 enligt denna om besiktning

 paragraf gäller enligt denna para-

 30-40 §§. graf gäller 30-40

 §§.

 30 §12

 Länsrätten i det Länsrätten i det

 län där fastigheten län där fastigheten

 är belägen beslutar är belägen beslutar

 om besiktning på om besiktning på

 framställning av framställning av

 fastighetstaxeringsnämn-

 skattemyndigheten.

 den.

 Mot beslut om

 besiktning får talan

 inte föras.

 32 §13

 Har Om

 fastighetstaxeringsnämndskattemyndigheten

 gjort framställning har gjort

 om besiktning och framställning om

 behövs inte längre besiktning och

 åtgärden skall åtgärden inte

 nämnden genast längre behövs skall

 anmäla detta till myndigheten genast

 länsrätten. anmäla detta till

 länsrätten.

 38 §14

 Fastighetstaxeringsnämn-

 Skattemyndigheten

 dens ordförande, eller en konsulent

 konsulent eller verkställer beslut

 tjänsteman som om besiktning.

 biträder nämnden

 verkställer beslut

 om besiktning. Om

 det är påkallat får

 annan ledamot i

 nämnden närvara.

 Åtgärd som avses i 36 § sista meningen

 skall verkställas av kronofog-

 demyndigheten.

 41 §14a

 Den som till ledning vid allmän

 fastighetstaxering uppsåtligen eller av

 grov oaktsamhet lämnar handling med

 oriktig uppgift och därigenom föranleder

 fara för att taxeringen blir för låg

 dömes till böter eller fängelse i högst

 sex månader.

 Den som uppsåtligen

 eller av grov

 oaktsamhet

 underlåter att lämna

 allmän I ringa fall döms

 fastighetsdeklaration inte till ansvar.

 dömes till böter.

 I ringa fall dömes

 ej till ansvar

 enligt första eller

 andra stycket.

 Förseningsavgift

 42 §

 Om en

 deklarationsskyldig

 inte har kommit in

 med allmän fastig-

 hetsdeklaration

 inom föreskriven

 tid eller endast

 har lämnat en all-

 män

 fastighetsdeklaration

 med så bristfälligt

 innehåll att den

 uppenbarligen inte

 är ägnad att ligga

 till grund för

 taxering, skall en

 särskild avgift (f

 ö r s e n i n g s -

 a v g i f t) om 500

 kronor påföras

 honom.

 Om en

 deklarationsskyldig

 som utan

 föreläggande skall

 lämna allmän

 fastighetsdeklaration,

 inte har kommit in

 med deklaration

 senast den 1 maj

 under taxeringsåret

 eller om han

 dessförinnan endast

 har kommit in med

 en allmän fas-

 tighetsdeklaration

 med så bristfälligt

 innehåll att den

 uppenbarligen inte

 är ägnad att ligga

 till grund för tax-

 ering, bestäms

 förseningsavgiften

 till 2 000 kronor.

 Har den

 deklarationsskyldige

 inom föreskriven

 tid lämnat en

 deklarationshandling

 som inte är

 behörigen

 undertecknad tas

 förseningsavgift ut

 endast om handling-

 en inte

 undertecknas inom

 den tid som

 föreskrivs i ett

 föreläggande. I

 sådant fall

 beräknas avgiften

 enligt första

 stycket.

 43 §

 Förseningsavgift

 skall efterges helt

 om underlåtenheten

 kan antas ha ett

 sådant samband med

 den

 deklarationsskyldiges

 ålder, sjukdom,

 bristande

 erfarenhet eller

 liknande

 förhållande att den

 framstår som

 ursäktlig. Detsamma

 gäller om

 underlåtenheten

 framstår som

 ursäktlig med

 hänsyn till sär-

 skilda

 omständigheter

 eller om det

 framstår som

 uppenbart oskäligt

 att ta ut

 förseningsavgiften.

 44 §

 Bestämmelserna om

 eftergift skall

 beaktas även om

 något yrkande om

 detta inte har

 framställts, i den

 mån det föranleds

 av vad som före-

 kommit i ärendet

 eller målet om

 förseningsavgift.

 45 §

 Förseningsavgift

 får inte påföras

 sedan den

 deklarationsskyldige

 har avlidit.

 46 §

 Bestämmelserna i

 denna lag om

 omprövning och

 överklagande av be-

 slut om

 fastighetstaxering

 gäller i

 tillämpliga delar

 för beslut om

 förseningsavgift.

 I fråga om

 debitering och upp-

 börd av

 förseningsavgift

 enligt denna lag

 gäller

 bestämmelserna i

 uppbördslagen

 (1953:272). Förse-

 ningsavgift skall

 debiteras för det

 inkomstår den

 påförs.

 5

 19 kap.

 1 §15

 Senast den 31 Senast den 1

 december andra året oktober andra året

 före det år då före det år då

 allmän fas- allmän fastighets-

 tighetstaxering äger taxering äger rum,

 rum, skall skall regeringen

 regeringen eller eller den myndighet

 myndighet som rege- som regeringen be-

 ringen bestämmer stämmer besluta

 besluta föreskrifter föreskrifter för

 för förberedel-

 förberedelsearbetet.

 searbetet. Senast den 15

 Senast nämnda dag november samma år

 lämnar riks- lämnar

 skatteverket Riksskatteverket

 beträffande småhus beträffande småhus

 och tomtmark, utom och tomtmark, utom

 såvitt avser småhus såvitt avser småhus

 och tomtmark för och tomtmark för

 småhus som ingår i småhus som ingår i

 lantbruksenhet, för- lantbruksenhet,

 slag till sådana förslag till sådana

 föreskrifter som föreskrifter som

 avses i 7 kap. 7 §. avses i 7 kap. 7 §

 med undantag för

 föreskrifter om in-

 delning i

 värdeområden.Senast

 den 15 mars

 året före det år då

 allmän

 fastighetstaxering

 äger rum upprättar

 skattemyndigheten

 Senast den 15 maj förslag till

 året före det år då indelning i värde-

 allmän fas- områden för småhus

 tighetstaxering äger hyreshus, avkast-

 rum lämnar ningsvärderad

 Riksskatteverket be- industri och

 träffande övriga tomtmark.

 byggnadstyper och Senast sistnämnda

 ägoslag förslag till dag lämnar

 de föreskrifter som Riksskatteverket

 avses i 7 kap. 7 §. förslag till före-

 skrifter om indel-

 Sådana föreskrifter ning i värdeområden

 och förslag till för övriga ägoslag

 föreskrifter skall samt förslag till

 omedelbart övriga föreskrifter

 tillställas statens enligt 7 kap. 7 §

 lantmäteriverk och för samtliga bygg-

 skattemyndigheterna. nadstyper och

 ägoslag.

 2 §16

 Under Under

 förberedelsearbetet förberedelsearbetet

 skall i varje fas- skall det vid varje

 tighetstaxe- skattemyndighet

 ringsdistrikt finnas finnas en eller

 en arbetsgrupp be- flera refe-

 stående av rensgrupper

 ledamöterna i fas- bestående av

 tighetstaxerings- förtroendevalda

 nämnden. Ersättarna ledamöter i

 skall delta i skattenämnden.

 arbetsgruppens sam- Regeringen eller

 manträden i samma den myndighet som

 omfattning som vid regeringen

 taxeringen. bestämmer fast-

 ställer det antal

 ledamöter som skall

 ingå i en

 referensgrupp.

 3 §17

 Statens Statens

 lantmäteriverk och lantmäteriverk och

 arbetsgruppen skall skatte-myndigheten

 undersöka vilka skall undersöka

 riktvärdetabeller vilka

 för småhus som inte riktvärdetabeller

 ingår i för småhus som inte

 lantbruksenhet, som ingår i

 med hänsyn till lantbruksenhet, som

 rådande prisläge bör med hänsyn till

 användas inom olika rådande prisläge

 delar av fas- bör användas inom

 tighetstaxeringsdistriktet.olika delar av

 Förslag härom skall länet. Förslag

 upprättas. Undersök- härom skall upp-

 ningen skall även rättas.

 omfatta upprättande Undersökningen

 av förslag till skall även omfatta

 riktvärdekartor för upprättande av för-

 tomtmark som inte slag till

 ingår i riktvärdekartor för

 lantbruksenhet inom tomtmark som inte

 distriktet. ingår i

 Statens lantbruksenhet inom

 lantmäteriverk och länet.

 arbetsgruppen skall

 vidare pröva att en Statens

 tillämpning av lantmäteriverk och

 förslag till före- skattemyndigheten

 skrifter enligt 1 § skall vidare pröva

 andra stycket leder att en tillämpning

 till taxeringsvärden av förslag till

 som svarar mot föreskrifter enligt

 taxeringsvärdenivå 1 § andra-fjärde

 enligt 5 § kap. 2 §. styckena leder till

 Motsvarande prövning taxeringsvärden som

 görs av förslag till svarar mot

 riktvärdekartor för taxeringsvärdenivå

 tomtmark och enligt 5 kap. 2 §.

 riktvärdetabeller Motsvarande pröv-

 för småhus enligt ning görs av

 första stycket. förslag till rikt-

 värdekartor för

 tomtmark och rikt-

 värdetabeller för

 småhus enligt

 första stycket.

 5 §18

 Arbetsgruppen skall Skattemyndigheten,

 senast den 30 juni skall, i samråd med

 året före det år då Statens

 allmän lantmäteriverk

 fastighetstaxering senast den 1 juni

 äger rum till året före det år då

 skattemyndigheten allmän

 överlämna förslag fastighetstaxering

 till riktvärdekartor därom äger rum

 för tomtmark som upprätta förslag

 inte ingår i lant- till riktvärde-

 bruksenhet och kartor för tomtmark

 riktvärdetabeller som inte ingår i

 för småhus som inte lantbruksenhet och

 ingår i lantbruksen- riktvärdetabeller

 het. På samma gång för småhus som inte

 skall arbetsgruppen ingår i lant-

 föreslå ändringar i bruksenhet. På

 de förslag till samma gång skall

 föreskrifter som det föreslås

 avses i 1 § andra ändringar som

 stycket. behövs i de förslag

 till föreskrifter

 som avses i 1 §

 andra-fjärde styck-

 ena. Referensgrupp

 skall under ar-

 betets gång beredas

 möjlighet att lämna

 synpunkter.

 6 §19

 På grundval av På grundval av

 arbetsgruppernas upprättade förslag

 förslag samt de samt de

 upplysningar som i upplysningar som i

 övrigt kan vinnas övrigt kan vinnas

 skall skatte- skall skattemyn-

 myndigheten senast digheten senast den

 den 15 augusti året 1 juni året före

 före det år då det år då allmän

 allmän fastig- fastighetstaxering

 hetstaxering äger äger rum till

 rum till regeringen regeringen eller

 eller myndighet som den myndighet som

 regeringen bestämmer regeringen be-

 avge yttrande över stämmer avge

 de enligt 1 § andra yttrande över de

 stycket lämnade enligt 1 §

 förslagen till före- andra-fjärde

 skrifter. styckena lämnade

 förslagen till

 föreskrifter.

 7 §20

 Senast den 1 Senast den 1

 oktober året före september året före

 det år då allmän det år då allmän

 fastighetstaxering fastighetstaxering

 äger rum skall äger rum skall

 regeringen eller regeringen eller

 myndighet som den myndighet som

 regeringen bestämmer regeringen bestäm-

 besluta sådana mer besluta sådana

 föreskrifter som föreskrifter som

 avses i 7 kap. 7 §. avses i 7 kap. 7 §.

 8 §21

 Den som under andra Den som under

 året före andra året före

 taxeringsåret äger taxeringsåret äger

 småhusenhet, som en småhusenhet, som

 förvärvats under förvärvats under

 tredje året före tredje året före

 taxeringsåret, är taxeringsåret, är

 efter anmaning av efter föreläggande

 skattemyndighet av skattemyndighet

 skyldig att lämna de skyldig att lämna

 uppgifter som behövs de uppgifter som

 till ledning inför behövs till ledning

 allmän fastighets- inför allmän fas-

 taxering. tighetstaxering.

 Den som under andra Den som under

 eller tredje året andra eller tredje

 före taxeringsåret året före

 äger hyreshusenhet taxeringsåret äger

 eller industrienhet en hyreshusenhet

 är efter anmaning av eller industrienhet

 skattemyndighet är efter

 skyldig att lämna de föreläggande av

 uppgifter som behövs skattemyndighet

 till ledning inför skyldig att lämna

 allmän fas- de uppgifter som

 tighetstaxering. behövs till ledning

 Den som under andra inför allmän

 året före fastighetstaxering.

 taxeringsåret är Den som under

 innehavare av täkt- andra året före

 enhet eller annan taxeringsåret är

 taxeringsenhet på innehavare av

 vilken täktenhet eller

 täktverksamhet pågår annan

 eller eljest är taxeringsenhet på

 tillåten, är efter vilken

 anmaning från täktverksamhet

 skattemyndighet pågår eller annars

 skyldig att till är tillåten, är

 ledning inför allmän efter föreläggande

 fastighetstaxering från

 lämna uppgift om de skattemyndighet

 priser som under skyldig att till

 andra året före ledning inför

 taxeringsåret allmän fas-

 uppburits för tighetstaxering

 brytvärd fyndighet. lämna uppgift om de

 Den som under andra priser som under

 året före andra året före

 taxeringsåret äger taxeringsåret

 lantbruksenhet, som uppburits för

 helt eller delvis brytvärd fyndighet.

 förvärvats under Den som under

 tiden den 1 juli andra året före

 1987 -- den 31 taxeringsåret äger

 december 1990, är en lantbruksenhet,

 efter anmaning av som helt eller

 skattemyndighet delvis förvärvats

 skyldig att lämna de under tiden den 1

 uppgifter som behövs juli 1987 -- den 31

 till ledning inför december 1990, är

 allmän fastighets- efter föreläggande

 taxering. av skattemyndighet

 skyldig att lämna

 de uppgifter som

 behövs till ledning

 inför allmän

 fastighetstaxering.

 6

 20 kap.22

 Fas- Taxering m.m.

 tighetstaxeringsnämndernas

 verksamhet m.m.

 1§23

 Beslut om

 Fastighetstaxeringsnämnden

 fastighetstaxering

 sammanträder på tid är grundläggande

 och plats som beslut om fastig-

 bestäms av hetstaxering,

 ordföranden. Denne omprövningsbeslut

 kallar ledamöterna och beslut om

 och underrättar taxeringsåtgärder

 ersättarna om efter domstols

 sammanträdena. Finns beslut.

 det behov av

 medverkan av

 konsulent för fas-

 tighetstaxering

 kallar ordföranden

 denne till sam-

 manträde. Till det

 första sammanträdet

 för årets taxering

 kallas även

 ersättarna.

 Skattemyndigheten

 och statens

 lantmäteriverk skall

 i god tid un-

 derrättas om tid och

 plats för

 sammanträdena.

 2 §

 (11 §)24

 Fastighetstaxeringsnämnden

 Skattemyndigheten

 skall senast den 15 skall senast den 15

 juni under taxe- juni under

 ringsåret meddela taxeringsåret med-

 beslut om taxering dela grundläggande

 av fastighet som beslut om taxering

 ingår i distriktet. av fastighet som är

 belägen i länet.

 Har

 fastighetsägaren,

 trots att han

 varit skyldig att

 lämna fas-

 tighetsdeklaration,

 inte avgett nå-gon

 sådan, eller kan

 fastighetens

 taxeringsvärde inte

 beräknas till-

 förlitligt på grund

 av brister i eller

 bristfälligt under-

 lag för deklaratio-

 nen, skall taxer-

 ingsvärdet uppskat-

 tas till det belopp

 som framstår som

 skäligt med hänsyn

 till vad som

 framkommit i

 ärendet

 (s k ö n s t a x e

 r i n g).

 3 §

 Vid sammanträdena Taxeringsärende

 förs protokoll avgörs i skatte-

 enligt de närmare nämnd, om ärendet

 föreskrifter som 1. avser

 meddelas av omprövning av en

 regeringen eller tvistig fråga och

 myndighet som nämnden inte

 regeringen bestäm- tidigare prövat de

 mer. omständigheter och

 bevis

 fastighetsägaren

 åberopar,

 2. avser en

 skälighets- eller

 bedömningsfråga av

 väsentlig ekonomisk

 betydelse för fas-

 tighetsägaren eller

 3. av någon annan

 särskild anledning

 bör prövas i

 nämnden.

 3 a §

 (5 §)

 Ägare av fastighet Skattemyndigheten

 är berättigad att skall se till att

 företräda inför fas- ärendena blir

 tighetstaxeringsnämnd tillräckligt

 för att meddela utredda.

 upplysningar till Vill

 ledning för taxering fastighetsägaren

 av fastigheten. lämna upplysningar

 muntligt inför

 skattenämnden i ett

 fastighetstaxe-

 ringsärende som

 angår honom och som

 skall avgöras i

 nämnden, skall han

 få tillfälle till

 det om inte

 särskilda skäl

 talar emot det.

 4 §

 (12 §)25

 I I

 fastighetstaxeringsnämnds

 skattemyndighetens

 beslut skall beslut om

 redovisas dels taxe- fastighetstaxering

 ringsbeslutet enligt skall redovisas

 punkterna 1-3, dels

 grunderna för

 beslutet enligt

 punkterna 4-7,

 nämligen

 1. fastighetens indelning i

 taxeringsenheter,

 2. typ av taxeringsenhet och

 taxeringsenhetens

 skattepliktsförhållande,

 3. skattepliktig enhets taxeringsvärde

 och däri ingående delvärde samt värde av

 varje värderingsenhet,

 4. storleken av sådan värdefaktor som

 särskilt anges i 8-15 kap.,

 5. storleken av riktvärde,

 6. exploateringsfaktor enligt 12 kap.

 6 §, utbyggd effekt, taxeringseffekt,

 utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och

 belägenhet enligt 15 kap. 7 § samt

 7. säreget förhållande enligt 7 kap. 5 §

 eller annat förhållande som har föranlett

 ändring av riktvärde.

 Värdet av en Värdet av en

 enskild värderings- enskild värderings-

 enhet anges i fulla enhet anges i fulla

 tusental kronor. tusental kronor.

 Avrundning sker så Avrundning sker så

 att överstigande att överstigande

 belopp, som inte belopp, som inte

 uppgår till fullt uppgår till fullt

 tusental kronor, tusental kronor,

 faller bort. Rege- faller bort. Rege-

 ringen eller ringen eller den

 myndighet som rege- myndighet som rege-

 ringen bestämmer får ringen bestämmer

 föreskriva om de får föreskriva om

 ytterligare av- de ytterligare av-

 rund-ningsregler som rundningsregler som

 behövs. behövs.

 I fråga om

 elproduktionsenheter

 får grunderna för

 beslutet redovisas i

 särskild bilaga till

 nämndens beslut.

 5 a §

 (14 §)26 Skattemyndigheten

 Skattemyndighet skall senast den 30

 skall senast den 30 juni under

 juni under taxeringsåret

 taxeringsåret under- underrätta

 rätta ägare av fastighetsägaren om

 fastighet om 1. innehållet i

 1. innehållet i skattemyndighetens

 fastighetstaxerings- grundläggande

 nämndens beslut om beslut om fas-

 fastighetstaxering, tighetstaxering,

 2. att ägaren 2. att ägaren kan

 senast den 31 begära omprövning

 augusti till fas- av beslutet,

 tighetstaxerings- 3. vad som skall

 nämndens ordförande iakttas av den som

 får avge skriftliga vill begära

 erinringar mot omprövning av eller

 beslutet, överklaga beslutet.

 3. att ny

 underrättelse kommer

 att sändas ut endast

 om ägaren har avgett

 erinringar mot

 beslutet eller

 fastighetstaxeringsnämnden,

 utan att erinringar

 har avgetts, har

 beslutat åsätta

 annan taxering än

 som framgår av 11 §

 eller annars har

 frångått sådant

 beslut,

 4. vad som skall

 iakttas av den som

 vill överklaga fas-

 tighetstaxe-

 ringsnämndens beslut

 om fastig-

 hetstaxering,

 5. innehållet i

 skiljaktig mening.

 6 §

 (15 §)27

 Ingår i Om det i en

 taxeringsenhet flera taxeringsenhet

 fastigheter eller ingår flera fas-

 delar av fastigheter tigheter eller

 skall delar av

 fastighetstaxeringsnämndenfastigheter

 skall

 efter ansökan ange skattemyndigheten

 hur stor del av efter ansökan ange

 taxeringsvärdet och hur stor del av

 i 5 kap. 7 § nämnda taxeringsvärdet och

 delvärden som i 5 kap. 7 § nämnda

 belöper på fastighet delvärden som

 eller fastighetsdel. belöper på

 Ansökan skall göras fastigheten eller

 hos fastighetstaxe- fastighetsdelen.

 ringsnämnden och får Ansökan skall göras

 lämnas av ägare, hos skattemyn-

 arrendator, digheten av ägaren

 skattemyndighet eller arrendatorn.

 eller be-

 svärsberättigad

 kommun.

 7 §28

 Om det inte är Skattemyndigheten

 påkallat av särskild skall ompröva ett

 anledning att beslut om

 ärendet prövas av fastighetstaxering

 fullsutten nämnd, är om fastighetsägaren

 fastighets- begär det eller om

 taxeringsnämnd det finns skäl för

 beslutför med ord- det. Att omprövning

 föranden ensam vid skall ske när

 1. beslut som ej fastighetsägare

 innefattar prövning överklagat ett

 av ärendet i sak beslut om fas-

 2. beslut om tighetstaxering

 fördelning av taxe- framgår av 21 kap.

 ringsvärde enligt 5 §.

 15 § Om något

 3. beslut om grundläggande

 rättelse av tidigare beslut om

 beslut, som till fastighetstaxering

 följd av skrivfel, inte har fattats

 räknefel eller annat får taxering ske

 sådant förbiseende genom omprövning.

 innehåller uppenbar Skattemyndigheten

 oriktighet får avstå från att

 4. beslut om på eget initiativ

 taxering utan av- ompröva ett beslut,

 vikelse från allmän om omprövningen

 fastighetsdek- skulle avse endast

 laration eller annan ett mindre belopp.

 av ägaren till

 ledning för taxering

 av fastigheten

 lämnad uppgift och

 taxeringen sker med

 direkt tillämpning

 av behörig

 myndighets anvisning

 för taxeringen

 5. beslut om

 taxering med av-

 vikelse från allmän

 fastighetsdek-

 laration eller annan

 av ägaren till

 ledning för taxering

 lämnad uppgift, om

 taxeringsvärdet till

 följd av beslutet

 kommer att avvika

 med högst 20 000 kr.

 från det värde som

 skulle ha beslutats

 om de lämnade

 uppgifterna hade

 följts.

 Fastighetstaxeringsnämnd

 är beslutför med av

 skattemyndighet

 förordnad ledamot

 ensam vid beslut om

 taxering i fall som

 avses i första

 stycket 4.

 8 §

 Är ordförande i En fråga som

 fastighet- avgjorts av allmän

 staxe-ringsnämnd förvaltningsdomstol

 jävig, utser nämnden får inte omprövas

 inom sig viss av

 ledamot att föra skattemyndigheten

 ordet vid ärendets enligt

 behandling. 7 §.

 9 §29

 Bestämmelserna i Vill

 16 kap. fastighetsägaren

 rättegångsbalken om begära omprövning

 omröstning tillämpas av ett beslut,

 på avgörande av fas- skall han göra

 tighetstaxeringsnämnden.detta skriftligt.

 Ordföranden skall Begäran skall ha

 dock säga sin mening kommit in till

 först. skattemyndigheten

 Skiljaktig mening före utgången av

 hos ledamot, det femte året

 föredragande efter

 tjänsteman eller taxeringsåret.

 konsulent för Om

 fastighetstaxering fastighetsägaren

 skall avfattas gör sannolikt att

 skriftligen och han inte inom två

 avges inom en vecka månader före

 efter sammanträdet. utgången av den tid

 Ordföranden skall som anges i första

 underrätta stycket fått känne-

 skattemyndighet om dom om ett beslut

 skiljaktig mening i om fas-

 den ordning som tighetstaxering som

 föreskrivs av är till hans

 regeringen eller nackdel, får han

 myndighet som ändå begära

 regeringen omprövning. Begäran

 bestämmer. skall ha kommit in

 inom två månader

 från den dag han

 fick sådan känne-

 dom.

 Har

 fastighetsägaren

 inom den tid som

 anges i första

 eller andra stycket

 lämnat in

 skrivelsen med

 begäran om

 omprövning till en

 annan

 skattemyndighet än

 den som fattat

 beslutet eller till

 en allmän

 förvaltningsdomstol,

 får ärendet ändå

 prövas. Skrivelsen

 skall då omedelbart

 översändas till den

 skattemyndighet som

 fattat beslutet med

 uppgift om den dag

 då handlingen kom

 in till myndigheten

 eller domstolen.

 10 §30

 FastighetstaxeringsnämndensOm en begäran

 om

 första sammanträde omprövning inte är

 skall äga rum senast egenhändigt

 den 15 december året undertecknad av

 före taxeringsåret. fastighetsägaren

 Vid sammanträdet eller hans ombud,

 skall ordföranden får

 lämna noggrann skattemyndigheten

 redogörelse för de utfärda

 föreskrifter och föreläggande om att

 anvisningar angående undertecknande

 taxeringen som berör skall ske med

 distriktet. påföljd att

 omprövning annars

 inte görs.

 11 §

 Trots bestämmelsen

 i 8 § får en fråga

 som har avgjorts av

 länsrätt eller

 kammarrätt genom

 beslut som vunnit

 laga kraft

 omprövas, om

 beslutet avviker

 från rättstillämp-

 ningen i ett

 regeringsrättsavgöran-

 de som har

 meddelats därefter.

 12 §

 Omprövar

 skattemyndigheten

 självmant ett

 beslut om fas-

 tighetstaxering,

 får omprövningsbe-

 slut som är till

 fastighetsägarens

 fördel meddelas

 före utgången av

 det femte året

 efter

 taxeringsåret.

 Ett sådant

 omprövningsbeslut

 får meddelas även

 efter utgången av

 det femte året

 efter

 taxeringsåret, om

 det föranleds av

 skattemyndighets

 beslut om

 fastighetstaxering

 eller allmän

 förvaltningsdomstols

 beslut i mål om

 fastighetstaxering

 avseende ett annat

 taxeringsår eller

 en annan

 taxeringsenhet.

 13 §

 Ett

 omprövningsbeslut

 som är till nackdel

 för

 fastighetsägaren

 får, utom i fall

 som avses i andra

 stycket samt 15 och

 16 §§, inte medde-

 las efter utgången

 av året efter

 taxeringsåret.

 Har

 fastighetsägaren

 inte gett in allmän

 fastighetsdeklaration

 i rätt tid, får ett

 omprövningsbeslut

 som är till hans

 nackdel meddelas

 efter utgången av

 den tid som anges i

 första stycket. Ett

 sådant ompröv-

 ningsbeslut får

 meddelas inom ett

 år från den dag

 deklarationen kom

 in till

 skattemyndigheten,

 dock senast före

 utgången av det

 femte året efter

 taxeringsåret.

 14 §

 Skattemyndigheten

 får meddela ett

 omprövningsbeslut

 som är till nackdel

 för

 fastighetsägaren

 efter utgången av

 den tid som anges i

 13 § första stycket

 under de förutsätt-

 ningar och på det

 sätt som anges i

 15-20 §§ (e f t e

 r - t a x e r

 i n g).

 15 §

 Eftertaxering får

 ske om fas-

 tighetsägaren

 1. i

 fastighetsdeklaration

 eller på annat sätt

 under förfarandet

 lämnat oriktig

 uppgift till

 ledning för taxe-

 ringen,

 2. lämnat oriktig

 uppgift i mål om

 fastighetstaxering

 eller

 3. underlåtit att

 lämna fastighets-

 deklaration,

 uppgift eller in-

 fordrad upplysning

 trots att han är

 deklarationsskyldig

 eller uppgifts-

 pliktig.

 Vad nu sagts

 gäller om den

 oriktiga uppgiften

 eller under-

 låtenheten medfört

 att ett beslut om

 fastighetstaxering

 blivit felaktigt

 eller inte fattats.

 16 §31

 FastighetstaxeringsnämndenEftertaxering

 får

 skall ompröva beslut också ske

 när fastighetsägaren 1. vid rättelse av

 avger erinringar felräkning,

 eller skäl annars misskrivning eller

 föreligger. Fråga om annat uppenbart

 nytt beslut får inte förbiseende,

 prövas av nämnden 2. när en ändring

 efter den 30 i ett beslut om

 september under fastighetstaxering

 taxeringsåret. föranleds av

 be-slut som avses i

 12 § andra stycket.

 17 §32

 FastighetstaxeringsnämndensEftertaxering

 arbete beträffande enligt 15 § samt

 fastighetstaxeringen 16 § 1 får ske

 skall vara avslutat endast om den avser

 senast den 30 belopp av någon

 september under betydelse.

 taxeringsåret. Eftertaxering får

 inte ske om be-

 slutet med hänsyn

 till omständig-

 heterna skulle

 framstå som uppen-

 bart oskäligt eller

 om skattemyn-

 digheten tidigare

 fattat beslut om

 eftertaxering i

 samma fråga.

 18 §33

 Skattemyndighet Skattemyndighetens

 skall senast den 31 beslut om

 oktober under eftertaxering skall

 taxeringsåret till meddelas före

 ägare av fastighet utgången av femte

 sända underrättelse året efter taxe-

 om fas- ringsåret om inte

 tighetstaxerings- annat följer av 19

 nämndens avgörande eller 20 §.

 enligt 16 §. Vidare

 skall

 skattemyndighet se-

 nast samma dag sända

 underrättelse till

 sökande som begärt

 fördelning av

 taxeringsvärdet

 enligt 15 §.

 Underrättelse skall

 innehålla upplysning

 om vad som skall

 iakttas av den som

 vill överklaga fas-

 tighetstaxeringsnämndens

 beslut om

 fastighetstaxering

 samt om innehållet i

 skiljaktig mening.

 Underrättelse skall

 vidare sändas till

 ägare som före

 utgången av juli

 månad under

 taxeringsåret inte

 erhållit

 underrättelse enligt

 14 § och som senast

 den 25 augusti under

 taxeringsåret anmält

 att han önskar

 underrättelse om

 innehållet i beslut

 om

 fastighetstaxering.

 19 §

 Underrättelser Beslut om

 enligt 14 och 18 §§ eftertaxering

 skall sändas till enligt 16 § 2 får

 ägare av fastighet i meddelas även efter

 vanligt brev. den tid som anges i

 Försändelsen får i 18 § men senast sex

 särskilda fall månader efter det

 rekommenderas eller beslut som

 delges ägaren. föranleder

 ändringen.

 Beslut om

 eftertaxering på

 grund av oriktig

 uppgift i

 omprövningsärende

 eller mål om fas-

 tighetstaxering får

 meddelas efter den

 tid som anges i 18

 § men senast inom

 ett år från

 utgången av den

 månad då

 skattemyndighetens

 eller domstolens

 beslut i ärendet

 eller målet vunnit

 laga kraft.

 20 §34

 Fastighetstaxeringsnämndens

 Skattemyndigheten

 beslut enligt 11 § skall snarast efter

 skall föras in i det att en domstol

 stomme till fas- meddelat beslut i

 tighetslängd. Beslu- ett mål om

 ten skall med de fastighetstaxering

 ändringar som gjorts vidta de

 med stöd av 16 § taxeringsåtgärder

 föras in i som föranleds av

 fastighetslängd. domstolens beslut.

 Nämndens beslut om

 byggnad på annans

 mark med värde under

 10000 kronor skall

 dock ej föras in i

 fastighetslängd

 eller stomme till

 sådan längd.

 Annan än staten

 tillhörig för-

 svarsbyggnad, som

 enligt 3 kap.

 2 § är undantagen

 från skatteplikt,

 skall inte föras in

 i fastighetslängd

 eller stomme till

 sådan längd.

 Närmare

 föreskrifter om fas-

 tighetslängd

 meddelas av rege-

 ringen eller

 myndighet som rege-

 ringen bestämmer.

 7

 21 kap.35

 Besvär över fas- Överklagande av

 tighetstaxerings- skattemyndighets

 nämnds beslut. beslut.

 1 §36

 En En

 fastighetstaxeringsnämndsskattemyndighets

 beslut får beslut om

 överklagas genom fastighetstaxering

 besvär hos får överklagas hos

 länsrätten. länsrätten av

 Besvär får anföras fastighetsägaren

 av ägare av den och

 fastighet beslutet Riksskatteverket.

 rör samt av Fastighetsägaren

 vederbörande kommun får överklaga

 och skattemyndighet. beslut att avvisa

 En fastighetsägare en begäran om

 eller en kommun omprövning av

 skall ge in beslut om fas-

 besvärsskrivelsen tighetstaxering.

 till

 skattemyndigheten i

 det län där

 fastigheten är

 belägen. Skattemyn-

 digheten skall

 överlämna besvärs-

 skrivelsen och

 övriga handlingar i

 ärendet till den

 länsrätt som skall

 pröva överklagandet.

 Besvär av en

 skattemyndighet

 skall ges in till

 länsrätten.

 Länsrätten prövar

 om besvärsskrivelsen

 har kommit in i rätt

 tid.

 Ett överklagande av

 en fastighetstaxe-

 ringsnämnds beslut

 förfaller, om

 beslutet med stöd av

 20 kap. 23 § ändrats

 så som klaganden

 begärt.

 2 §37

 Har en Ett beslut om

 fastighetsägare föreläggande vid

 eller en kommun inom vite får inte

 överklagandetiden överklagas.

 gett in

 besvärsskrivelsen

 till en annan

 skattemyndighet än

 den som anges i 1 §

 tredje stycket,

 skall detta inte

 hindra att målet

 prövas. Detsamma

 gäller om skrivelsen

 getts in till en

 fastighetstaxerings-

 nämnd eller en

 länsrätt. Skrivelsen

 skall i sådana fall

 omedelbart över-

 sändas till den

 skattemyndighet som

 enligt 1 § tredje

 stycket skall ta

 emot den.

 Har en

 skattemyndighet inom

 överklagandetiden

 gett in besvärs-

 skrivelsen till en

 annan länsrätt än

 den som skall pröva

 överklagandet skall

 inte heller detta

 hindra att målet

 prövas. I sådant

 fall skall

 skrivelsen

 omedelbart

 översändas till den

 länsrätt som skall

 pröva överklagandet.

 Fastighetsägares

 överklagande

 3 §38

 Besvär av ägare av Fastighetsägares

 fastighet skall ha överklagande skall

 inkommit senast den vara skriftligt och

 15 december under ha kommit in före

 taxeringsåret. utgången av det

 femte året efter

 taxeringsåret. Om

 beslutet om

 fastighetstaxering

 har meddelats efter

 den 30 juni femte

 året efter det

 taxeringsår som

 beslutet avser och

 fastighetsägaren

 har fått del av

 beslutet efter

 utgången av oktober

 samma år, får

 överklagandet dock

 komma in inom två

 månader från den

 dag då han fick del

 av beslutet.

 Fastighetsägare

 får överklaga ett

 beslut om

 fastighetstaxering

 även om det inte

 gått honom emot.

 4 §39

 Kommuns besvär Skattemyndigheten

 skall anföras före skall pröva om

 utgången av januari överklagandet har

 året efter kommit in i rätt

 taxeringsåret. tid. Har

 överklagandet

 kommit in för sent,

 skall myndigheten

 avvisa det, om inte

 annat följer av

 andra eller tredje

 stycket.

 Överklagandet

 skall inte avvisas,

 om förseningen

 beror på att

 skattemyndigheten

 har lämnat

 fastighetsägaren en

 felaktig under-

 rättelse om hur man

 överklagar.

 Överklagandet

 skall inte heller

 avvisas, om det

 inom överklagan-

 detiden kommit in

 till en annan

 skattemyndighet än

 den som fattat

 beslutet eller till

 en allmän förvalt-

 ningsdomstol.

 Överklagandet skall

 då omedelbart

 översändas till den

 skattemyndighet som

 fattat beslutet med

 uppgift om den dag

 då handlingen kom

 in till myndigheten

 eller domstolen.

 5 §40

 Skattemyndighet har Skattemyndigheten

 rätt att anföra skall snarast

 besvär intill ompröva det

 utgången av maj året överklagade

 efter taxeringsåret. beslutet. Detta

 Myndigheten skall gäller dock inte om

 inom samma tid ange överklagandet skall

 yrkanden och grunder avvisas enligt 4 §

 för besvärstalan, om eller om en

 inte med hänsyn till omprövning strider

 utredningens mot 20 kap. 8 §.

 vidlyftighet eller Ett överklagande

 andra synnerliga förfaller, om

 skäl länsrätten skattemyndigheten

 medger anstånd. ändrar beslutet så

 som

 fastighetsägaren

 begär.

 Om myndigheten

 ändrar beslutet på

 annat sätt än

 fastighetsägaren

 begär, skall

 överklagandet anses

 omfatta det nya

 beslutet. Finns det

 skäl för det, får

 myndigheten lämna

 fastighetsägaren

 tillfälle att

 återkalla

 överklagandet.

 6 §41

 Inkommer besvär Om överklagandet

 från ägare av inte avvisas enligt

 fastighet efter den 4 § eller

 i 3 § angivna tiden förefaller enligt

 men före utgången av 5 §, skall

 maj året efter skattemyndigheten

 taxeringsåret, får överlämna

 länsrätten pröva överklagandet, sitt

 besvären om skatte- omprövningsbeslut

 myndigheten helt och övriga

 eller delvis biträ- handlingar i

 der besvären i sak. ärendet till

 länsrätten. Om det

 finns särskilda

 skäl får överkla-

 gandet överlämnas

 till länsrätten

 utan föregående

 omprövning.

 Riksskatteverkets

 över-

 klagande

 7 §42

 Har länsrätten Riksskatteverkets

 avgjort besvär över överklagande skall

 viss taxering, får vara skriftligt och

 besvär inte anföras ha kommit in inom

 hos länsrätten den tidsfrist som

 rörande samma enligt 20 kap.

 taxering. gäller för beslut

 om omprövning på

 initiativ av

 skattemyndighet,

 eller efter sådan

 tid, inom två

 månader från den

 dag då det

 överklagade

 beslutet

 meddelades.

 Om ett

 omprövningsbeslut

 som avser

 eftertaxering

 överklagas och en

 ändring till

 fastighetsägarens

 nackdel yrkas,

 skall överklagandet

 ha kommit in inom

 två månader från

 den dag beslutet

 meddelats.

 8

 22 kap.43

 Besvär över Överklagande av

 länsrätts och kam- länsrätts och

 marrätts beslut. kammarrätts beslut

 m.m.

 1 §44

 Besvär över Länsrätts beslut i

 länsrätts beslut i mål om fas-

 mål om tig-hetstaxering

 fastighetstaxering får överklagas även

 får, även om det ej om det inte följer

 följer av 33 § av 33 § för-

 förvaltnings- valtningsprocess-

 processlagen lagen (1971:291) om

 (1971:291) anföras länsrätten har änd-

 om länsrätten har rat fastig-hetens

 ändrat fastighetens taxering utan att

 taxering utan att klaganden har yrkat

 klaganden har yrkat en sådan ändring.

 sådan ändring.

 2 §45

 Mot länsrätts Överklagande får

 beslut i fråga, som inte ske av

 avses i 20 kap. länsrätts beslut

 15 §, får talan inte som avser

 föras. 1. en

 skattemyndighets

 beslut att avvisa

 en begäran om

 omprövning såsom

 för sent inkommen,

 2. frågor som

 avses i 20 kap. 6 §

 eller

 3. beslut om

 besiktning enligt

 18 kap. 30 §.

 3 §46

 Vid besvär över Bestämmelserna i 6

 länsrätts beslut kap. 11-24 §§

 skall taxeringslagen

 besvärshandlingen ha (1990:324) gäller i

 kommit in tillämpliga delar

 om besvären ha för mål enligt

 anförts av fas- denna lag. Vad som

 tighetsägare, inom i taxeringslagen

 två månader från det sägs om

 han har fått del av skattskyldig skall

 det överklagade gälla

 beslutet, samt fastighetsägare.

 om besvären har

 anförts av skatte-

 myndighet eller

 kommun, inom två

 månader från den

 dag, då länsrättens

 beslut meddelades.

 9

 24 kap.47

 Övriga bestämmelser Övriga

 om besvär bestämmelser om om-

 prövning och

 överklagande

 1 §48

 Besvärsrätt, som Rätt att begära

 enligt omprövning eller

 21-23 kap. gäller att överklaga som

 för ägare av enligt 20-22 kap.

 fastighet, gäller för ägare av

 tillkommer den som fastighet, till-

 vid ingången av kommer den som vid

 taxeringsåret är ingången av

 ägare av fastighet taxeringsåret är

 liksom den som ägare av fastighet

 därefter, dock liksom den som

 senast före ingången därefter, dock

 av femte året efter senast före

 taxeringsåret, har ingången av femte

 blivit ägare av året efter

 fastigheten ävensom taxeringsåret, har

 arrendator, vilken blivit ägare av

 jämlikt avtal, fastigheten. Vad nu

 ingånget efter sagts gäller även

 kommunalskat- en arrendator, som

 tela-gens enligt avtal,

 ikraftträdande, ingånget efter kom-

 gentemot äga-re har munalskattelagens

 att ansvara för (1928:370)

 skatt för fastighets ikraftträdande,

 garantibelopp. gentemot ägare har

 att ansvara för

 skatt för fas-

 tigheten.

 En ny ägare har

 rätt att begära

 omprövning eller

 att överklaga

 endast när ärende

 avser senaste

 allmänna fas-

 tighetstaxering

 eller ny taxering

 avseende

 taxeringsenhe-ten

 som därefter skett

 genom särskild

 fastighetstaxering.

 10

 25 kap.

 6 §49

 Bestämmelserna i 17 Bestämmelserna i

 kap. 8--13, 15--17 17 kap. 2-6 §§

 och 19--25 §§ skall skall i tillämpliga

 i tillämpliga delar delar gälla även i

 gälla även i fråga fråga om särskild

 om särskild fastighetstaxering.

 fastighetstaxering.

 För-ordnande av

 konsulenter som

 avses i 17 kap. 15 §

 skall emellertid äga

 rum senast den 30

 november året före

 det år då särskild

 fastighetstaxering

 äger rum.

 Skattemyndigheten

 skall åt särskild

 fastighetstaxeringsnämnd

 bereda ärenden och

 ombesörja göromål av

 expeditionell art.

 Skattemyndigheten

 granskar fastighets-

 deklarationer och

 tillhandahåller i

 den omfattning som

 arbetsförhållandena

 medger föredragande

 i ärende som

 myndigheten grans-

 kat.

 11

 26 kap.

 2 §50

 Efter anmaning är Efter föreläggande

 den som vid årets är den som vid

 ingång var ägare årets ingång var

 till fastighet ägare till en

 skyldig att lämna fastighet skyldig

 särskild fastighets- att lämna särskild

 deklaration. fas-

 Deklarationen med tighetsdeklaration.

 tillhörande hand- Deklarationen med

 lingar skall lämnas tillhörande

 till den som har handlingar skall

 utfärdat anmaningen lämnas till den som

 eller till har utfärdat

 skattemyndigheten föreläggandet eller

 inom den tid som till

 anges i anmaningen. skattemyndigheten

 Sluttiden får inte inom den tid som

 bestämmas till anges i

 tidigare dag än föreläggandet.

 tionde dagen efter Sluttiden får inte

 mottagandet av bestämmas till

 anmaningen. tidigare dag än

 Sluttiden får inte tionde dagen efter

 heller bestämmas mottagandet av

 till tidigare dag än föreläggandet.

 den 15 februari Sluttiden får inte

 under taxeringsåret. heller bestämmas

 Anmaning utfärdas till tidigare dag

 om det kan antas att än den 15 februari

 det vid årets ingång under

 förelegat sådant taxeringsåret.

 förhållande som Föreläggande

 enligt 16 kap. skall utfärdas om det kan

 medföra ny taxering. antas att det vid

 Anmaning får också årets ingång

 utfärdas om fram- funnits sådant

 ställning enligt 16 förhållande som

 kap. 4 eller 5 § har enligt 16 kap.

 gjorts utan att skall medföra ny

 särskild fastig- taxering.

 hetsdeklaration har Föreläggande får

 lämnats. Anmaning också utfärdas om

 behöver inte framställning

 utfärdas, om det är enligt 16 kap. 4

 uppenbart att eller 5 § har

 deklaration inte gjorts utan att

 behövs för särskild

 taxeringen.

 fastighetsdeklaration

 har lämnats.

 Föreläggande

 behöver inte

 utfärdas, om det är

 uppenbart att någon

 deklaration inte

 behövs för taxe-

 ringen.

 3 §51

 Bestämmelserna i 18 Bestämmelserna i

 kap. 2-9, 12-14, 16, 18 kap. 2-9, 12-14,

 22-40 §§ samt 41 § 16, 22-40 §§ samt

 första och tredje 41 § första och

 styckena skall i den andra styckena

 mån inte annat är skall, om inte

 föreskrivet i detta annat är föreskri-

 kapitel äga vet i detta

 motsvarande tillämp- kapitel, gälla vid

 ning vid särskild särskild fas-

 fastighetstaxering. tighetstaxering. I

 I anmaning att lämna föreläggande att

 fas- lämna

 tighetsdeklaration fastighetsdeklara-

 skall vidare lämnas tion skall vidare

 uppgift om den grund lämnas uppgift om

 på vilken anmaning den grund på vilken

 sker. föreläggandet

 Vite får inte sker.

 föreläggas i fall Föreläggande får

 som sägs i 2 §. I inte förenas med

 förnyad anmaning att vite i fall som

 lämna särskild sägs i 2 §. Förnyat

 fastighetsdeklara- föreläggande att

 tion får däremot lämna särskild

 vite föreläggas.

 fastighetsdeklaration

 får däremot förenas

 med vite.

 4 §

 Om en

 deklarationsskyldig

 som förelagts att

 lämna särskild fas-

 tighetsdeklaration

 inte har kommit in

 med deklarationen

 inom föreskri-ven

 tid eller endast

 har lämnat en

 deklaration med så

 bristfälligt

 innehåll att den

 uppenbarligen inte

 är ägnad att ligga

 till grund för

 taxering, skall en

 särskild avgift

 (förseningsavgift)

 om 500 kronor

 påföras honom. Har

 någon dekla-ration

 inte lämnats inom

 föreskriven tid

 efter förnyat

 föreläggande

 bestäms

 förseningsavgiften

 till 2 000 kronor.

 Har den

 deklarationsskyldige

 in-om föreskriven

 tid lämnat en dek-

 larationshandling

 som inte är be-

 hörigen

 undertecknad, tas

 förseningsavgift ut

 endast om handling-

 en inte

 undertecknas inom

 den tid som

 föreskrivs i ett

 föreläggande. I

 sådant fall bestäms

 avgiften till 500

 kronor.

 Bestämmelserna i

 18 kap. 43-46 §§

 gäller för

 förseningsavgift

 enligt denna

 paragraf.

 12

 28 kap.52

 De särskilda Taxering

 fastighetstaxerings-

 nämndernas

 verksamhet m.m.

 1 §53

 Bestämmelserna i 20 Bestämmelserna i

 kap. 1-9 §§ samt 15 20 kap.

 § gäller i 1-3 a §§ samt 6-20

 tillämpliga delar §§ gäller i

 vid särskild tillämpliga delar

 fastighetstaxering. vid särskild fas-

 tighetstaxering.

 3 §54

 Bestämmelserna i 20 Bestämmelserna i

 kap. 12 och 13 §§ om 20 kap. 4 och 5 §§

 fastighetstaxeringsnämn-om beslut gäller

 dens beslut gäller vid särskild fas-

 vid särskild fastig- tighetstaxering. I

 hetstaxering. I be- beslutet skall

 slutet skall också också redovisas de

 redovisas de skäl skäl som ligger

 som ligger till till grund för

 grund för verkställd verkställd ny

 ny taxering eller, taxering eller, om

 om särskild särskild fas-

 fastighetsdeklara- tighetsdeklaration

 tion har lämnats har lämnats eller

 eller om framställ- om framställning om

 ning om ny taxering ny taxering har

 har gjorts, de skäl gjorts, de skäl som

 som ligger till ligger till grund

 grund för beslut att för beslut att ny

 ny taxering inte taxering inte skall

 skall ske. ske.

 4 §55

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

 skall senast den 30 skall senast den 30

 juni under juni under

 taxeringsåret taxeringsåret

 underrätta den som underrätta den som

 var ägare till var ägare till

 fastighet vid fastighet vid

 ingången av året om ingången av året om

 1. innehållet i den 1. innehållet i

 särskilda fas- skattemyndighetens

 tighetstaxeringsnämndensbeslut om ny

 beslut om ny taxering av fas-

 taxering av tighet,

 fastighet, 2. att ägaren kan

 2. att ägaren begära omprövning

 senast den 31 av beslutet,

 augusti till fas- 3. vad som skall

 tighetstaxerings- iakttas av den som

 nämndens ordförande vill begära

 får avge skriftliga omprövning av eller

 erinringar mot be- överklaga

 slutet, skattemyndighetens

 3. att ny beslut.

 underrättelse kommer

 att sändas ut endast

 om ägaren har avgett

 erinringar mot

 beslutet eller

 fastighetstaxeringsnämnden,

 utan att erinringar

 har avgetts, har

 beslutat åsätta

 annan taxering än

 som framgår av 2 § Senast den 30 juni

 eller annars har under taxeringsåret

 frångått sådant skall

 beslut, skattemyndigheten

 4. vad som skall underrätta den som

 iakttas av den som har lämnat särskild

 vill överklaga den

 fastighetsdeklaration

 särskilda fas- eller som har gjort

 tighetstaxeringsnämndensframställning om

 ny

 beslut, 5. innehållet itaxering i det

 fall

 skiljaktig mening. skattemyndigheten

 Senast den 30 juni har beslutat att ny

 under taxeringsåret taxering inte skall

 skall den lokala ske. Vidare skall

 skattemyndigheten gälla vad som sägs

 underrätta den som i första stycket

 har lämnat särskild punkterna 2-3.

 fastighetsdeklara-

 tion eller som har

 gjort framställning Underrättelse

 om ny taxering i det skall också sändas

 fall till den som har

 skattemyndigheten blivit ägare till

 har beslutat att ny en fastighet efter

 taxering inte skall ingången av året om

 ske. Underrättelsen han hos

 skall innehålla de skattemyndigheten

 skäl som ligger till har anmält att han

 grund för beslutet. vill ha en sådan

 Vidare skall gälla underrättelse.

 vad som sägs i

 första stycket

 punkterna 2-5.

 Underrättelse skall

 också sändas till

 den som har blivit

 ägare till fastighet

 efter ingången av

 året om han hos den

 lokala skattemyndig-

 heten har anmält att

 han vill ha en sådan

 underrättelse.

 13

 29 kap.56

 Besvär över särskild Överklagande av

 fas- skattemyndighetens

 tighetstaxeringsnämndsbeslut

 beslut

 1 §57

 Bestämmelserna i Bestämmelserna i

 21 kap. 1, 2 och 7 21 kap. skall i

 §§ skall gälla även tillämpliga delar

 i fråga om särskild gälla även i fråga

 fastighetstaxering. om särskild

 fastighetstaxering.

 14

 30 kap.58

 Besvär över Överklagande av

 länsrätts och kam- länsrätts och

 marrätts beslut kammarrätts beslut

 1 §59

 Bestämmelserna i 22 Bestämmelserna i

 kap. 1 § samt 3-7 §§ 22 kap. skall i

 skall även gälla i tillämpliga delar

 fråga om särskild även gälla i fråga

 fastighetstaxering. om särskild

 Mot länsrätts fastighetstaxering.

 beslut om sådan för-

 delning av

 taxeringsvärde som

 skett med

 tillämpning av 28

 kap. 1 § och 20 kap.

 15 § får talan inte

 föras.

 15

 32 kap.60

 Övriga bestämmelser Övriga

 om bestämmelser om om-

 besvär prövning och

 överklagande

 1 §61

 Besvärsrätt, som Rätt att begära

 enligt 29-31 kap. omprövning och att

 gäller för ägare av överklaga, som

 fastighet, enligt 28-

 tillkommer den som 30 kap. gäller för

 vid ingången av ägare av fastighet,

 taxeringsåret är tillkommer den som

 ägare av fastighet vid ingången av

 liksom den som taxeringsåret är

 därefter, dock ägare av fastighet

 senast före ingången liksom den som

 av det taxeringsår därefter, dock

 då allmän fastig- senast före

 hets-taxering sker ingången av det

 nästa gång, har taxeringsår då

 blivit ägare av allmän fas-

 fastigheten ävensom tighetstaxering

 arrendator, vilken sker nästa gång,

 jämlikt avtal, har blivit ägare av

 ingånget efter fastigheten. Vad nu

 kommunalskattelagens sagts gäller även

 ikraftträdande, arrendator, som

 gentemot ägare har enligt avtal,

 att ansvara för ingånget efter

 skatt för fastighets kommunal-

 garantibelopp. skattelagens

 (1928:370) i-

 kraftträdande,

 gentemot ägare har

 att ansvara för

 skatt för

 fastigheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 december

 1993 och tillämpas första gången vid

 allmän och särskild fastighetstaxering år

 1994.

 1Senaste lydelse av

 17 kap. 6 § 1990:379.

 7 § 1991:1679.

 8 § 1991:1679.

 9 § 1990:379.

 10 § 1991:1679.

 11 § 1990:379.

 12 § 1991:1679.

 13 § 1990:379.

 14 § 1991:1679.

 16 § 1990:379.

 18 § 1990:379.

 19 § 1990:379.

 20 § 1990:379.

 21 § 1990:379.

 22 § 1990:379.

 24 § 1990:379.

 20 kap. 2 § 1991:1679.

 4 § 1991:1679.

 21 § 1990:379.

 22 § 1985:820.

 23 § 1990:379.

 22 kap. 7 § 1981:280.

 23 kap. 1 § 1985:820.

 2 § 1981:1119.

 3 § 1981:280.

 4 § 1981:280.

 24 kap. 2 § 1990:379.

 3 § 1981:280.

 4 § 1981:280.

 5 § 1981:280.

 6 § 1991:1679.

 7 § 1981:280.

 25 kap. 1 § 1981:1119.

 2 § 1981:1119.

 4 § 1991:379.

 3 § 1981:1119.

 5 § 1991:1679.

 7 § 1991:1679.

 27 kap. 1 § 1981:1119.

 2 § 1981:1119.

 28 kap. 2 § 1989:477.

 5 § 1989:477.

 6 § 1989:477.

 7 § 1990:379.

 8 § 1981:1119.

 9 § 1992:1666.

 10 § 1981:1119.

 11 § 1981:1119.

 12 § 1992:1666.

 29 kap. 2 § 1990:379.

 3 § 1981:1119.

 31 kap. 1 § 1990:379.

 2 § 1985:820.

 3 § 1981:1119.

 4 § 1981:1119.

 32 kap. 2 § 1981:1119.

 2Senaste lydelse 1985:820.

 3Senaste lydelse 1990:379.

 4Senaste lydelse 1990:379.

 5Senaste lydelse 1992:1666.

 6Senaste lydelse 1990:379.

 7Senaste lydelse 1990:379.

 8Senaste lydelse 1990:379.

 9Senaste lydelse 1990:379.

 10Senaste lydelse 1990:379.

 11Senaste lydelse 1981:280.

 12Senaste lydelse 1981:280.

 13Senaste lydelse 1981:280.

 14Senaste lydelse 1981:280.

 14aSenaste lydelse 1981:280.

 15Senaste lydelse 1992:1127.

 16Senaste lydelse 1991:1679.

 17Senaste lydelse 1990:1382.

 18Senaste lydelse 1990:1382.

 19Senaste lydelse 1990:379.

 20Senaste lydelse 1986:258.

 21Senaste lydelse 1990:1382.

 22Senaste lydelse 1981:1119.

 23Senaste lydelse 1991:1679.

 24Senaste lydelse 1989:477.

 25Senaste lydelse 1992:1666.

 26Senaste lydelse 1990:379.

 27Senaste lydelse 1990:379.

 28Senaste lydelse 1990:379.

 29Senaste lydelse 1990:379.

 30Senaste lydelse 1986:258.

 31Senaste lydelse 1985:820.

 32Senaste lydelse 1985:820.

 33Senaste lydelse 1990:379.

 34Senaste lydelse 1992:1666.

 35Senaste lydelse 1981:1119.

 36Senaste lydelse 1990:379.

 37Senaste lydelse 1990:379.

 38Senaste lydelse 1985:820.

 39Senaste lydelse 1985:820.

 40Senaste lydelse 1990:379.

 41Senaste lydelse 1990:379.

 42Senaste lydelse 1981:280.

 43Senaste lydelse 1981:1119.

 44Senaste lydelse 1981:280.

 45Senaste lydelse 1981:280.

 46Senaste lydelse 1990:379.

 47Senaste lydelse 1981:280.

 48Senaste lydelse 1981:280.

 49Senaste lydelse 1990:379.

 50Senaste lydelse 1990:379.

 51Senaste lydelse 1981:1119.

 52Senaste lydelse 1981:1119.

 53Senaste lydelse 1981:1119.

 54Senaste lydelse 1981:1119.

 55Senaste lydelse 1990:379.

 56Senaste lydelse 1981:1119.

 57Senaste lydelse 1981:1119.

 58Senaste lydelse 1981:1119.

 59Senaste lydelse 1981:1119.

 60Senaste lydelse 1981:1119.

 61Senaste lydelse 1981:1119.

 16

 2 Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1993:941) om

 ändring i

 uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 1 §

 uppbördslagen (1953:272) i bestämmel-sens

 lydelse enligt lagen (1993:941) om

 ändring i nämnda lag samt

 ikraftträdandebestämmelserna till lagen

 (1993:941) om ändring i upp-bördslagen

 (1953:272), skall ha följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Med skatt avses i denna lag, om inte

 annat anges:

 1. kommunal inkomstskatt,

 2. statlig inkomstskatt,

 3. statlig förmögenhetsskatt,

 4. statlig fastighetsskatt,

 5. skogsvårdsavgift,

 6. egenavgifter enligt lagen (1981:691)

 om socialavgifter,

 7. avkastningsskatt i fall som avss i

 2 § första stycket 1-5 lagen (1990:661)

 om avkastningsskatt på pensionsmedel,

 8. särskild löneskatt enligt lagen

 (1991:687) om särskild löneskatt på

 pensionskostnader,

 9. skattetillägg 9. skattetillägg

 och och

 försenings-avgift försenings-avgift

 enligt enligt

 taxeringslagen taxeringslagen

 (1990:324), (1990:324) samt

 förseningsavgift

 enligt

 fastighetstaxeringslagen

 (1979:1152)

 10. mervärdeskatt i fall som avses i 21

 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt,

 11. annuitet på avdikningslån,

 12. avgift enligt lagen (1992:1745) om

 allmän sjukförsäkringsavgift.

 Att vad som sägs i denna lag om

 egenavgifter enligt lagen om

 social-avgifter även tillämpas i fråga om

 skatt enligt 2 § lagen (1990:659) om

 särskild löneskatt på vissa

 förvärvsinkomster följer av 3 §

 sistnämnda lag.

 Denna lag träder i Denna lag träder i

 kraft den 1 januari kraft den 1

 1994. december 1993

 såvitt avser

 änd-ringen i första

 stycket 9 och den 1

 januari 1994 såvitt

 avser övriga

 ändringar.

 17

 18

 3 Förslag till

 Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 3 § 1 mom. och

 13 § 3 mom. uppbördslagen (1953:272)1

 skall ha följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §

 1 mom.2 I den I den omfattning

 omfattning nedan nedan anges skall

 anges skall skattskyldig betala

 skattskyldig betala preliminär skatt

 preliminär skatt med med belopp, vilket

 belopp, vilket så så nära som möjligt

 nära som möjligt kan kan antasmotsvara

 antasmotsvara den den slutliga

 slutliga skatten skatten minskad med

 minskad med överskjutande

 överskjutande ingående

 ingående mervärde-skatt.

 mervärdeskatt. Hänsyn skall dock

 Hänsyn skall dock inte tas till i den

 inte tas till i den slutliga skatten

 slutliga skatten ingående

 ingående skattetillägg och

 skattetillägg och förseningsavgift

 förseningsavgift enligt

 enligt taxeringslagen

 taxeringslagen (1990:324) samt

 (1990:324) eller förseningsavgift

 annuitet på enligt

 avdikningslån.

 fastig-hetstaxeringslagen

 (1979:1197) eller

 annuitet på

 avdikningslån.

 Den preliminära skatten skall betalas

 genom skatteavdrag (preliminär A-skatt)

 el ler enligt särskild debitering

 (preliminär F-skatt och särskild

 A-skatt). Den skattskyldige får därutöver

 betala preliminär skatt i annan ordning.

 Handelsbolag skall, om inte annat sägs i

 denna lag, betala preliminär

 A-skatt trots att slutlig skatt inte

 skall påföras.

 13 §

 3 mom.3 Vid Vid tillämpning av

 tillämpning av bestämmelserna i

 bestämmelserna i 1 mom. första

 1 mom. första stycket, 2 mom.

 stycket, 2 mom. andra stycket och

 andra stycket och 17 17 § 1 mom. 2

 § 1 mom. 2 avses med avses med skatt

 skatt slutlig skatt slutlig skatt

 minskad med dels minskad med dels

 skattetillägg och skattetill-lägg och

 förseningsavgift förseningsavgift

 enligt taxerings- enligt

 lagen (1990:324), taxeringslagen

 dels överskjutande (1990:324) samt

 ingående förseningsavgift

 mervärdeskatt. enligt fastighets-

 taxeringslagen

 (1979:1152), dels

 överskjutande

 ingående

 mervärde-skatt.

 1Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik

 1974:771.

 2Senaste lydelse 1992:680.

 3Senaste lydelse 1992:680.

 Denna lag träder i kraft den 1 december

 1993.

 19

 4 Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1941:416) om

 arvsskatt och gåvoskatt

 Härigenom föreskrivs att 22 § 2 mom.

 lagen (1941:416) om arvsskatt och

 gåvoskatt skall ha följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 22 §

 2 mom.1 Har fast egendom efter den

 tidpunkt, som näst föregående årets

 taxeringsvärde avsett, nedgått i värde

 genom eldsvåda, vattenflöde eller annan

 dylik tilldragelse eller genom

 borttagande av byggnad eller

 annan anläggning å egendomen eller av

 tillbehör därtill eller genom

 skogsavverkning eller genom nedläggning

 eller väsentlig förändring av verksamhet

 i vilken egendomen varit använd, eller av

 annan liknande anledning, skall

 skattemyndigheten i det län där egendomen

 är belägen på

 ansökan av skattskyldig, boutredningsman

 eller testamentsexekutor, efter

 verkställd utredning, åsätta egendomen

 särskilt värde till ledning för beräkning

 av på egendomen belöpande arvsskatt.

 Där efter tidpunkt som nyss nämnts

 fortsatt bebyggelse skett å fast egendom

 eller dess värde eljest förhöjts till

 följd av ny-, till- eller ombyggnad eller

 väsentlig förändring av verksamhet, vari

 egendomen varit använd, eller annan

 liknande anledning, äger

 beskattningsmyndig-heten hos

 skattemyndigheten påkalla att egendomen

 för ändamål, som i föregående stycke

 sägs, åsättes särskilt värde.

 Fast egendom som inte har särskilt

 taxeringsvärde skall också värderas av

 skattemyndigheten till ledning för

 arvsskattens bestämmande. Det åligger

 skattskyldig, boutredningsman eller

 testamentsexekutor att ansöka om detta.

 Värdering behövs dock inte om det är

 uppenbart att

 egendomens värde inte överstiger 50 000

 kronor. Skattemyndigheten skall vidare

 göra värdering om beskattningsmyndigheten

 begär det.

 Vid värdering Vid värdering

 enligt detta moment enligt detta moment

 skall hänsyn tas skall hänsyn tas

 till egendomens till egendomens

 beskaffenhet vid den beskaffenhet vid

 tidpunkt som avses i den tidpunkt som

 21 §. Värdet skall avses i 21 §.

 uppskattas enligt de Värdet skall

 grunder som gäller uppskattas enligt

 för bestämmande av de grunder som

 taxeringsvärde året gäller för

 före det år då denna bestämmande av

 tidpunkt inföll. taxeringsvärde året

 Föreskrif-terna i före det år då

 22 § 1 mom. andra denna tidpunkt

 och tredje inföll.

 meningarna skall Föreskrif-terna i

 därvid tillämpas. 22 § 1 mom. andra

 Skattskyldig, och tredje

 boutredningsman meningarna skall

 eller därvid tillämpas.

 Skattskyldig,

 boutredningsman

 eller

 20

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 testamentsexekutor testamentsexekutor

 skall lämna skall lämna

 skattemyndigheten de skattemyndigheten

 upplysningar som de upplysningar som

 behövs för prövning behövs för prövning

 av ansökningen. av ansök-ningen.

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

 får i ärendet får även besluta om

 inhämta yttrande besiktning av

 från ordföranden i egendomen. Har

 fastighetstaxerings-nämndärendet tagits

 upp

 för det distrikt, på ansökan av annan

 inom vilket än

 egendomen är

 beskatt-ningsmyndigheten,

 belägen. får dock sådant

 Skatte-myndigheten beslut fattas

 får även besluta om endast om sökanden

 besiktning av åtar sig att betala

 egendomen. Har kostnaderna för

 ärendet tagits upp besiktningen. Har

 på ansökan av annan värderingen

 än be-gärts av

 beskattningsmyndigheten,

 beskattningsmyndigheten

 får dock sådant skall kostnaderna

 beslut fattas endast betalas av

 om sökanden åtar sig all-männa medel.

 att betala

 kostnaderna för

 besiktningen. Har

 väderingen begärts

 av

 beskatt-ningsmyndigheten

 skall kostna-derna

 betalas av allmänna

 medel besiktningen.

 Skattemyndighetens beslut enligt detta

 moment får inte överklagas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december

 1993.

 1.Senaste lydelse 1990:430.

 21

 Finansdepartementet

 Utdrag ur protokoll vid

 regeringssammanträde den 17 juni 1993

 Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN],

 ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], af

[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 Proposition om organisationen vid

 fastighetstaxeringen

 1 Ärendet och dess beredning

 Genom beslut av riksdagen under maj 1990

 (prop. 1989/90:74, bet. 1989/90:SkU32,

 rskr. 1989/90:217 har

 taxeringsförfarandet och skatteprocessen

 reformerats. Till grund för propositionen

 låg dels Skatteförenklingskommitténs

 (SFK) slutbetänkande Ny taxeringslag *

 reformerad skatteprocess

 (SOU 1988:21-22), dels riksdagens

 principbeslut på grundval av prop.

 1986/87:47. Till grund för sistnämnda

 proposition låg SFK:s betänkande

 Förenklad taxering (SOU 1985:42).

 Reglerna om den s.k. förenklade

 taxeringen omfattar inte förfarandet vid

 fastighetstaxering. Detta ingick inte i

 SFK:s uppdrag. Den ansåg emellertid att

 det på sikt vore naturligt att avveckla

 även fastighetstaxeringsnämnderna och

 inordna fastighetstaxeringsbesluten i

 skattemyndighetsorganisationen.

 Ett förslag om att inordna besluten i

 skattemyndighetsorganisationen lämnades

 redan av Fastighetstaxeringskommittén i

 betänkandet Rullande fastighetstaxering

 m.m. (SOU 1984:37-38). I prop.

 1984/85:222 anförde föredragande

 departementschefen att SFK:s förslag till

 omläggning av taxeringsförfarandet i

 fråga om inkomst- och förmögenhetstaxer-

 ingen skulle avvaktas innan ställning

 kunde tas till hur taxeringsarbetet vid

 fastighetstaxering skulle ske i

 framtiden.

 Med hänsyn till den nu genomförda

 reformeringen av taxeringsförfarandet och

 skatteprocessen vid inkomsttaxeringen är

 det naturligt att på nytt ta upp frågan

 om att införa det nya förfarandet inom

 inkomst-

 skatteområdet även vid

 fastighetstaxering. Inom

 Finansdepartementet har därför arbetats

 fram en promemoria om organisationen vid

 fastighets-taxeringen (Ds 1993:10). I

 promemorian presenteras ett förslag till

 en sådan omläggning av förfarandet.

 Utgångspunkten har därvid varit att så

 långt möjligt anpassa förfarandet vid

 fastighetstaxering till vad som numera

 gäller vid inkomsttaxeringen.

 Det finns anledning framhålla att även

 andra åtgärder i syfte att

 åstadkomma en förenklad hantering

 avseende deklarationer, beslut och

 underrättelser vid fastighetstaxering bör

 övervägas. Exempelvis skulle en s.k.

 registerbaserad taxering eventuellt kunna

 införas för vissa fastighetstyper. Med

 detta avses att beslut fattas direkt med

 ledning av i fastighetstaxeringsregistren

 tillgängliga uppgifter. Dessa åtgärder

 kräver emellertid ytterligare utredning.

 Regeringen har mot bakgrund härav

 bemyndigat mig att tillkalla en särskild

 utredare med uppdrag att bl.a. se över

 dessa frågor (dir. 1993:57).

 Förslagen i promemorian föranleder

 relativt omfattande ändringar i

 fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

 FTL. Dessa ändringar är i huvudsak gjorda

 inom ramen för den nuvarande uppbyggnaden

 av lagen. Det torde dock finnas behov av

 en mer genomgripande redaktionell översyn

 av FTL än som gjorts i promemorian. En

 sådan översyn bör dock anstå tills

 ställning också tagits till nyssnämnda

 frågor om bl.a. ytterligare förenklingar

 av taxeringsförfarandet. I den särskilde

 utredarens uppdrag ingår därför även att

 företa en författningsteknisk översyn av

 lagen.

 Promemorian har remissbehandlats. En

 förteckning över de remissinstanser som

 har yttrat sig bör fogas som bilaga 1

 till protokollet i detta ärende. En

 sammanställning över remissyttrandena har

 upprättats och finns tillgänglig i

 Finansdepartementet (dnr 854/93).

 Jag kommer nu att redovisa mitt förslag

 till ny organisation vid

 fastighetstaxeringen. Förslaget bygger på

 promemorians förslag.

 Förslaget föranleder också

 följdändringar i vissa andra lagar.

 Lagrådet

 Regeringen beslutade den 13 maj 1993 att

 inhämta Lagrådets yttrande över ett

 förslag till lag om ändring i FTL. Det

 till Lagrådet remitterade lagförslaget

 bör fogas till protokollet som bilaga 2.

 Lagrådet har i yttrande lämnat förslaget

 utan erinran.

 Lagrådets yttrande bör fogas till

 protokollet som bilaga 3.

 Vissa ändringar av närmast redaktionell

 karaktär har företagits i förhållande

 till det till Lagrådet remitterade

 förslaget.

 2 Ny organisation för

 fastighetstaxeringen

 2.1 Allmänna utgångspunkter

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Lantbrukarnas

 Riksförbund, Sveriges Fas-

 tighetsägareförbund och Villaägarnas

 Riksförbund avstyrker den föreslagna

 förändringen. De anför därvid i första

 hand att fastighetsskatten bör slopas,

 varvid fastighetstaxeringsförfarandet

 inte längre skulle behövas. Övriga

 remissinstanser tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Målen med den

 genomförda förändringen av

 beslutsorganisationen och införandet av

 ett nytt taxeringsförfarande för

 inkomsttaxeringen har enligt förarbetena

 till taxeringslagen (1990:324), TL,

 framför allt varit att skapa bättre

 förutsättningar för en rättvis och

 likformig beskattning, större

 rättssäkerhet för de skattskyldiga samt

 enklare och mer överblickbara regler. En

 grundförutsättning för att uppnå de

 uppställda målen ansågs vara en väl

 fungerande, modern skatteorganisation. En

 ny modern skatteorganisation ansågs också

 ge möjlighet till ett enhetligt

 uppträdande från skatteförvaltningens

 sida. Vidare ansågs samordnade

 förfaranderegler ha en central betydelse

 för möjligheterna att på ett rationellt

 sätt organisera beslutsfattandet och

 skapa förutsättningar för en integrering

 av beskattningsverksamheten. Ett annat

 mål vid reformeringen av taxerings-

 processen har varit att åstadkomma en

 förskjutning av taxeringsarbetet till

 första instans. Domstolarnas resurser

 skall tas i anspråk enbart för att slita

 tvister.

 Organisationen vid fastighetstaxering är

 i huvudsak fortfarande densamma som den

 som tidigare gällde för inkomst- och

 förmögenhetstaxeringen och de brister som

 fanns i den sistnämnda föreligger därför

 fortfarande i stor utsträckning i

 förfarandet vid fastighetstaxering.

 Besluten fattas av

 fastighetstaxeringsnämnderna, FTN, som

 verkar inom de distrikt som länet delats

 in i. Nämndernas beslut vid allmän

 fastighetstaxering gäller, om inte ny

 taxering sker vid särskild fas-

 tighetstaxering, från ingången av det

 taxeringsår då allmän fastighetstaxering

 av taxeringsenheten sker till ingången av

 det taxeringsår då allmän

 fastighetstaxering sker nästa gång (den

 löpande taxeringsperioden). FTN är

 emellertid inte verksam under hela den

 löpande taxeringsperioden och har

 dessutom endast möjlighet att ompröva

 sitt beslut under en begränsad tid det år

 taxeringsbeslutet fattas.

 Skattemyndigheten har vissa begränsade

 rättelsemöjligheter. I övrigt kan ändring

 ske endast efter överklagande till

 domstol, även i otvistiga fall.

 Vid den allmänna fastighetstaxeringen

 1981 fanns ca 2 500 FTN. Därefter har en

 successiv minskning skett och vid den

 allmänna fastighetstaxeringen 1990 har

 efter införandet av

 tjänstemannagranskning antalet nämnder

 reducerats till ca 350. Trots minskningen

 av antalet nämnder innebär den nuvarande

 organisationen med FTN nackdelar vad

 gäller möjligheterna att nå en likformig

 regeltillämpning.

 På samma sätt som för inkomsttaxeringen

 borde enligt min mening en ny

 beslutsorganisation och ett nytt

 fastighetstaxeringsförfarande kunna

 medföra ett enklare och smidigare

 taxeringsförfarande med mer enhetlig

 regeltillämpning. Kvaliteten på

 taxeringsarbetet skulle därigenom kunna

 höjas ytterligare. Vidare skulle en

 förskjutning av taxeringsarbetet till

 första instans kunna ske och ett

 omprövningsförfarande enligt TL:s regler

 införas också för fastighetstaxeringen.

 Ett förfarande som överensstämmer med

 vad som gäller för inkomstbeskattningen

 skulle vidare bidra till att öka

 överskådligheten för de skattskyldiga.

 Likartade förfaranderegler inom olika

 områden är i sig en fördel från

 rättssäkerhetssynpunkt. Det skulle

 dessutom ytterligare öka möjligheterna

 att på ett rationellt sätt organisera

 beslutsfattandet och skapa

 förutsättningar för en integrering av

 beskattningsverksamheten. En bättre

 samstämmighet i förfarandena skulle

 således öka förutsättningarna för

 effektivisering och förenkling och därmed

 också till lägre administrationskostnader

 för fastighetstaxeringen.

 Sammanfattningsvis finns det således

 enligt min mening starka skäl för att

 inordna fastighetstaxeringsförfarandet i

 skattemyndigheternas övriga verksamhet.

 Denna inställning delas också av

 flertalet remissinstanser.Beträffande den

 kritik som har förts fram av

 Lantbrukarnas Riksförbund och Sveriges

 Fastighetsägareförbund vill jag framhålla

 följande.

 Man kan givetvis ha delade meningar om

 det lämpliga i att ta ut fastighetsskatt

 enligt dagens modell samt anse att

 fastighetsskatten bör avskaffas. Enligt

 min bedömning medger emellertid inte det

 statsfinansiella läget att

 fastighetsskatten nu skulle kunna slopas.

 Dessutom torde beskattningen av

 bostadsfastigheter komma att bestå i en

 eller annan form under överskådlig tid.

 För detta syfte behövs

 fastighetstaxeringen. Denna har dessutom

 andra funktioner vid sidan av att utgöra

 underlag för det löpande

 skatteuttaget.Det är därför inget

 realistiskt alternativ att slopa

 fastighetstaxeringen eller, som Sveriges

 Fastighetsägareförbund föreslagit, grunda

 skatteuttaget på gamla taxeringsvärden. I

 perspektivet av att fastighetsskatten

 kommer att finnas kvar tills vidare finns

 det starka skäl att eftersträva att

 fastighetstaxeringen med bibehållen eller

 stärkt rättssäkerhet blir så effektiv och

 billig som möjlig. De förslag som jag

 avser att lägga fram i det följande är

 ett viktigt steg i syfte att uppnå

 sistnämnda mål. De förändringar som

 hittills genomförts på skatteområden har

 emellertid minskat betydelsen av

 taxeringsvärden som grund för beskattning

 vad gäller näringsfastigheter. Så har

 till exempel skogsvårdsavgifter och

 förmögenhetsskatten på arbetande kapital

 slopats. Utöver förslagen i detta ärende

 är det angeläget att efterhand ta vara på

 alla möjligheter att förenkla

 fastighetstaxeringen. Som jag tidigare

 nämnt kommer därför en särskild utredare

 att tillkallas med uppdrag att bl.a. se

 över uppgiftsinsamlingen och

 deklarationsförfarandet vid

 fastighetstaxeringen i syfte att åstad-

 komma förenklingar.

 Jag anser således sammanfattningsvis att

 det inte finns anledning att tillmötesgå

 den framförda kritiken.

 I det följande diskuterar jag den

 närmare innebörden av en omläggning vad

 gäller bl.a. förfarandet vid

 fastighetstaxeringen, lekmannamedverkan

 och en övergång från belopps- till

 sakprocess.

 För inkomstbeskattningen har reglerna

 samlats i två lagar, TL som innehåller

 förfarandereglerna och lagen (1990:325)

 om självdeklaration och

 kontrolluppgifter, LSK, som innehåller

 regler om deklarations- och

 uppgiftsskyldighet. Reglerna för

 fastighetstaxering bör såsom föreslagits

 i promemorian samlas i FTL. Det bör också

 uppmärksammas att handläggningen av

 fastighetstaxeringsärenden även regleras

 i förvaltningslagen (1986:223), FL.

 2.2 Myndighetsbeslut och

 lekmannamedverkan

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Som framgått av

 vad jag anfört i det föregående bör

 enligt min mening förfarandet vid

 fastighetstaxeringen anpassas till vad

 som gäller vid inkomsttaxeringen. Fas-

 tighetstaxe-ringsnämnderna bör således

 slopas och besluten om fastighetstaxering

 bör i stället fattas av

 skattemyndigheten.

 Lekmannainsyn i taxeringsförfarandet är

 av stor betydelse bl.a. för att

 upprätthålla allmänhetens förtroende för

 skattemyndigheternas verksamhet. Det är

 därför angeläget att denna insyn bevaras

 även vid ett ändrat förfarande för

 fastighetstaxering. I TL har

 lekmannainsynen bibehållits men

 koncentrerats till de beslut där

 lekmännens medverkan är av särskild

 betydelse. Deras medverkan har inriktats

 på omprövningsbeslut och beslut som

 innefattar viktigare skälighets- eller

 bedömningsfrågor. Så bör bli fallet även

 beträffande fastighetstaxering.

 Det kan i sammanhanget påpekas att en

 stor del av fastighetstaxeringsbesluten

 redan enligt det nuvarande förfarandet i

 praktiken inte fattas av FTN. Ordföranden

 har möjlighet att ensam fatta beslut i

 vissa okomplicerade ärenden. Det är

 således endast en mindre del av ärendena

 som föredras i FTN. Av denna anledning

 innebär en övergång till

 tjänstemannabeslut ingen reell skillnad i

 flertalet fall vad gäller t.ex.

 lekmannainsyn. Däremot undviks det

 dubbelarbete som det nuvarande

 förfarandet medför genom att granskaren

 först upprättar ett förslag till beslut

 som sedan ytterligare en gång granskas av

 ordföranden. Frågan om lekmannamedverkan

 kommer jag att behandla ytterligare i det

 följande (nästföljande avsnitt och i

 avsnittet om förberedelsearbetet, 3.2.2,

 och om beslutsbehörighet, 4.2).

 Redan enligt nuvarande regler (17 kap.

 19 § FTL) skall skattemyndigheten leda

 och ansvara för fastighetstaxeringen inom

 länet. Utrednings- och

 kontrollfunktionerna ligger också hos

 skattemyndigheterna. Fastighetstaxeringen

 ingår således som en del av skattemyn-

 dighetens arbetsuppgifter även om de

 formella taxeringsbesluten inte fattas av

 skattemyndigheten. En övergång till ett

 förenklat taxeringsförfarande bör inte

 föranleda någon förändring vad gäller

 skattemyndigheternas ansvar för den

 formella och materiella styrningen och

 inte heller för ledning av granskning och

 kontroll. Vad gäller granskningen av

 fastighetsdeklarationer kan påpekas att

 denna redan nu i huvudsak görs av

 tjänstemän inom skatteförvaltningen,

 således av andra personer än de

 förtroendevalda ledamöterna i FTN.

 Frågorna om arbetsformerna inom

 skattemyndigheterna kommer jag att

 närmare behandla senare (avsnitt 4).

 2.3 Ordförande och övriga ledamöter i

 skattenämnd

 Promemorians förslag: Överensstämmer i

 stort sett med mitt.

 Remissinstanserna: Kammarrätten i

 Jönköping anför att det är värdefullt att

 ledamöterna i skattenämnden har viss

 sakkunskap och att detta bör göra det

 lättare att nå ett materiellt riktigt

 resultat och öka allmänhetens förtroende

 för nämnden. Sveriges

 Fastighetsägareförbund anför att det bör

 finnas möjlighet att förordna ordförande

 och vice ordförande i skattenämnd bland

 personer som inte är anställda hos

 skattemyndighet.

 Villaägarnas Riksförbund anser att det

 uttryckligt skall krävas att de

 förtroendevalda ledamöter som deltar i

 arbetet med taxering av småhus skall vara

 villaägare och ha god boendekännedom.

 Övriga remissinstanser tillstyrker

 förslaget eller har inget att erinra mot

 detta.

 Skälen för mitt förslag: Enligt TL

 skall det vid varje skattekontor finnas

 en skattenämnd. I skattenämnden skall

 finnas en ordförande och ett antal vice

 ordförande samt förtroendevalda

 ledamöter. En skattenämnd kan betå av

 flera avdelningar. En vice ordförande

 skall inte vara knuten till en viss

 avdelning. Det ankommer på

 Riksskatteverket, RSV, att fastställa hur

 många vice ordförande som skall finnas

 vid varje skattekontor.

 Till ordförande och vice ordförande i

 skattenämnd skall enligt TL förordnas

 tjänstemän inom skattemyndigheterna. Som

 skäl till detta anfördes i förarbetena

 att nämnden utgör en del av

 skattemyndigheten och att tjänstemännen

 har erforderliga sakkunskaper. Vidare får

 skattemyndighetens chef träda in som

 ordförande i skattenämnden vid behandling

 av ärende som av särskild anledning

 kräver hans medverkan. Tjänsteman inom

 skatteförvaltningen eller vid allmän

 förvaltningsdomstol eller nämndeman i

 allmän förvaltningsdomstol får inte

 väljas till ledamot i skattenämnd (7 kap.

 6 § TL).

 De förtroendevaldas medverkan vid

 inkomsttaxeringen avser att tillförsäkra

 lekmän såväl insyn i som inflytande på

 taxeringsarbetet. Antalet förtroendevalda

 ledamöter i skattenämnd bestäms av RSV

 och skall hållas på en sådan nivå att

 tjänstgöringen i nämnden inte blir

 alltför betungande. De valda ledamöterna

 ingår i en "pool" vid skattekontoret för

 att organisationen skall bli flexibel och

 kunna anpassas till skiftande behov.

 Några nackdelar med att låta dessa

 regler gälla även vid fastighetstaxering

 synes enligt min mening inte föreligga.

 Förslaget har också i allt väsentligt

 tillstyrkts av remissinstanserna.

 Promemorians förslag bör därför

 genomföras.

 I förarbetena till FTL har förutsatts

 att ordföranden i FTN har sakkunskap i

 fråga om värdering. I och med det

 integrerade arbetssätt som införts inom

 skatteförvaltningen torde det knappast

 uppkomma svårigheter att utse en

 ordförande med tillräckliga kunskaper

 även inom fastighetstaxering. Ett

 alternativ är att utse ett antal vice

 ordföranden som är specialister i

 fastighetstaxering och som kan leda

 skattenämndens sammanträden när

 fastighetstaxeringsärenden behandlas.

 Valbarhets- och behörighetsreglerna för

 skattenämndens ledamöter är något

 annorlunda än gällande regler avseende

 ledamöter i FTN och tidigare gällande

 regler avseende ledamöter i

 taxeringsnämnder. I förarbetena motiveras

 dessa förändringar av skäl som är av

 allmängiltig natur. Valbarhets- och

 behörighetsreglerna för FTN har tidigare

 anpassats till vad som gäller vid in-

 komsttaxeringen. Så bör ske nu också om

 fastighetstaxeringsärendena skall

 överföras på skattenämnderna.

 Vid val av förtroendevalda ledamöter i

 skattenämnd skall eftersträvas att kåren

 av valda får en allsidig sammansättning

 med hänsyn till ålder, kön och yrke. Det

 bör uppmärksammas att det är

 betydelsefullt för fastighetstaxeringen

 att det vid valet av ledamöter

 eftersträvas att de som tjänstgör vid

 skattemyndigheten har lokalkännedom inom

 olika delar av länet. Skattemyndigheten

 kan sedan upprätta tjänstgöringslistor

 som med hänsyn till de olika

 fastighetstaxeringsärendena tillgodoser

 kravet på lokalkännedom. Detta torde inte

 medföra några större svårigheter eftersom

 det i praktiken utses ledamöter med

 anknytning till det lokala skattekon-

 torets verksamhetsområde.

 Arbetsbelastningen för skattenämnderna

 kan som nämnts regleras genom indelning i

 avdelningar. Indelningen i olika

 avdelningar torde vid behov även medge

 att vissa avdelningar enbart ombesörjer

 fastighetstaxering.

 Kammarrätten i Jönköping har anfört att

 det vore värdefullt att

 lekmannaledamöterna i skattenämnden har

 viss sakkunskap. Liknande synpunkter har

 framförts av Villaägarnas Riksförbund.

 På samma sätt som vid inkomsttaxering

 skall ordföranden, föredraganden och

 konsulenter inom skattenämnden svara för

 den särskilda sakkunskapen i

 fastighetstaxeringsfrågor. Något krav på

 särskild insikt i fastighetstaxerings-

 frågor kan därför enligt min mening inte

 anses behöva uppställas beträffande

 lekmannaledamöterna.

 De nya reglerna om skattenämnd tas in i

 17 kap. 3 §. Samtidigt upphävs 17 kap. 6

 - 14, 16, 22 och 25 §§ samt 25 kap. 4 - 5

 och 7 §§.

 22

 2.4 Konsulenter, sakkunniga m.fl.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna

 tillstyrker eller har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Konsulenter är

 sakkunniga i fråga om fastighetsvär-

 dering. De biträder FTN och förordnas för

 särskilt slag av värderingsobjekt.

 Exempelvis har taxeringsarbetet avseende

 industri-enheter och större skogsarealer

 ingående i lantbruksenheter utförts av

 konsulenter. Konsulenterna kan även

 medverka under förberedelsearbetet.

 Förfarandet har vid genomförda

 fastighetstaxeringar fungerat väl. Även

 vid kommande taxeringar finns ett behov

 av att vid fastighetstaxeringen ha

 tillgång till den sakkunskap

 konsulenterna representerar. Reglerna bör

 enligt min mening bibehållas i princip

 oförändrade och avse både allmän och

 särskild fastighetstaxering. Konsulenter

 för fastighetstaxering bör fortsätt-

 ningsvis biträda skattemyndigheterna.

 Vid fastighetstaxering har sakkunniga

 utsetts i mycket ringa omfattning. Den

 särskilda sakkunskap som behövs vid

 värdering av speciellt svårvärderade

 objekt har tillgodosetts genom

 konsulenternas medverkan. Särskilda

 regler avseende förordnande av sakkunniga

 torde enligt min mening inte behövas.

 Däremot bör skattemyndigheten även

 fortsättningsvis ha möjlighet att kalla

 värderingstekniker, konsulenter och andra

 för att erhålla upplysningar av dem.

 I FTL finns även regler för ersättning

 åt de personer som deltar i arbetet med

 fastighetstaxeringen. Reglerna i TL om

 ersättning till förtroendevalda ledamöter

 kommer med en integrering av

 fastighetstaxe-ringen i det övriga

 taxeringsarbetet att avse även

 fastighetstaxering.

 I författningsförslaget har reglerna om

 konsulenter tagits in i 17 kap. 4 - 6 §§.

 Bestämmelserna om sakkunnig och om vissa

 ersättningar i 17 kap. 20-22 §§ upphävs.

 Bestämmelserna i 17 kap. 23 § har

 flyttats till 17 kap. 6 §.

 2.5 Distriktsindelning

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Villaägarnas

 Riksförbund anför att det är angeläget

 att om den nuvarande distriktsindelningen

 slopas en ny indelning sker på ett sådant

 sätt att kravet på god lokalkännedom

 tillgodoses. Övriga remissinstanser

 tillstyrker eller har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälet för mitt förslag: Indelningen i

 fastighetstaxeringsdistrikt har betydelse

 för möjligheterna att nå en rättvis och

 likformig fastighetstaxering.

 Antalet fastighetstaxeringsdistrikt har

 vid de senaste allmänna

 fastighetstaxeringarna uppgått till drygt

 300 (332 vid AFT 1988, 345 vid AFT 1990

 och 320 vid AFT 1992). Vid särskild

 fastighetstaxering har antalet distrikt

 uppgått till ca 300.

 Distriktsindelningen syftar till att

 tillgodose kravet på dels särskild

 sakkunskap genom indelning efter

 fastighetskategorier, dels lokalkännedom

 genom distriktens storlek. Indelningen

 skall även medföra en lagom mängd arbete

 för nämnderna genom en begränsad

 geografisk omfattning.

 Erfarenheterna rörande

 distriktsindelningen från genomförda fas-

 tighetstaxeringar från och med 1988 har

 enligt RSV överlag varit goda. Enligt

 promemorian har från några

 skattemyndigheter framförts att vissa

 distrikt har varit något för stora för

 att helt kunna tillgodose kravet på

 lokalkännedom hos nämndledamöterna. I

 några fall har distrikten varit för små

 för att medföra en lämplig

 arbetsbelastning. Nämnden har i dessa

 fall fått för liten arbetsmängd.

 Distrikten har även betydelse för det

 förberedelsearbete som bedrivs inför en

 allmän fastighetstaxering. Inom varje

 distrikt utgör FTN en arbetsgrupp som

 tillsammans med Lantmäteriverket, LMV,

 arbetar fram förslag till

 riktvärdeangivelser och genomför de s.k.

 provvärderingarna. Införandet av ett

 förenklat taxeringsförfarande medför att

 en del av de grundläggande krav som

 uppställts för distriktsindelningen och

 FTN måste gälla även för skattenämnden.

 Distriktsindelningen skall som nämnts

 tillgodose kravet på särskild sakkunskap

 hos de förtroendevalda ledamöterna. Något

 krav på särskild sakkunskap finns inte

 för ledamöterna i skattenämnd. I det

 föregående (avsnitt 2.3) har jag

 föreslagit att, på samma sätt som vid

 inkomsttaxering, ordföranden,

 föredragande och konsulenter skall svara

 för den särskilda sakkunskapen i fas-

 tighetstaxeringsfrågor. Skattenämndens

 verksamhetsområde behöver därför inte

 tillgodose detta krav.

 Kravet på lokalkännedom kan enligt min

 mening tillgodoses genom att de ledamöter

 som utses har anknytning till det lokala

 skattekontorets verksamhetsområde. För

 närvarande finns det en skattenämnd för

 varje lokalt skattekontor. Antalet lokala

 skattekontor uppgår till ca 130. Med

 hänsyn till att skattenämnden kan delas

 in i avdelningar och att beslut av

 skattenämnd endast kommer att fattas för

 en mindre del av fastighetsbeståndet bör

 enligt min mening de lokala

 skattekontorens verksamhetsområden kunna

 uppfylla de krav som ställts på

 distriktsindelningen. Det lokala

 skattekontorets geografiska

 verksamhetsområde kan sägas utgöra en

 motsvarighet till fas-

 tighetstaxeringsdistrikt.

 Vidare anser jag att det är av väsentlig

 betydelse att skattenämndernas

 arbetsbelastning inte blir för stor. Som

 framgått är antalet FTN i stort sett lika

 oberoende av vilken typ av fastigheter

 som är föremål för fastighetstaxering. I

 huvudsak har arbetsmängden varit

 avgörande för den geografiska

 omfattningen av distrikten. Allmän

 fastighetstaxering omfattade år 1988 ca

 300 000 enheter, år 1990 ca 2 400 000

 enheter och år 1992 ca 368 000 enheter.

 Anledningen till att distrikten i antal i

 stort överensstämmer mellan de olika åren

 beror på att AFT 88 och 92 krävde mer

 arbete per taxeringsenhet i förhållande

 till AFT 90. Vid särskild

 fastighetstaxering har av praktiska skäl

 distriktsindelningen bibehållits i stort

 sett oförändrad. Det kan således

 konstateras att antal distrikt vid olika

 taxeringsår i stort har varit detsamma.

 En framtida arbetsbelastning på

 skattenämnderna är svår att uppskatta,

 bl.a. därför att uppgifterna om antal

 omprövningar och överklaganden visar på

 stor variation mellan de olika allmänna

 fastighetstaxeringarna. Exempelvis inkom

 ca 100 000 mål till länsrätt efter AFT

 1981 medan perioden 1988-1991 endast

 medförde ca 32 500 mål. Vidare är det av

 stor betydelse vilka omprövningsbeslut

 som kommer att kunna fattas av

 tjänstemän. Antalet omprövningar av FTN

 var vid AFT 1990 ca 72 000 och vid AFT

 1992 ca 15 400.

 Arbetsbelastningen för skattenämnden

 kommer också att variera över tiden. För

 att få en lagom fördelad arbetsbelastning

 vid allmän fastighetstaxering bör

 skattenämnden vid vissa lokala

 skattekontor vid taxering av småhusen-

 heter kunna delas upp i avdelningar. Vid

 taxering av lantbruksenheter bör enligt

 min mening besluten fattas enbart av

 vissa skattenämnder inom länet. Vidare

 bör beslut om fastighetstaxering för

 vissa speciellt svårvärderade objekt,

 såsom elproduktionsenheter, eventuellt

 hänföras till en och samma skattenämnd

 inom länet eller eventuellt till en

 gemensam nämnd för hela riket. Samma

 ordning torde kunna bibehållas vid

 särskild fastighetstaxering. På detta

 sätt behålls även vissa fördelar från

 värderingsteknisk synpunkt.

 Ny taxering vid särskild

 fastighetstaxering under ett år då allmän

 fastighetstaxering inte genomförs

 omfattar normalt 5-10 % av beståndet. Den

 särskilda fastighetstaxeringen torde

 således endast marginellt påverka

 skattenämndens arbetsbelastning. Vid de

 särskilda fastighetstaxeringarna har

 nämnderna i genomsnitt endast haft ett

 eller två möten.

 Slutsatsen av det jag anfört i det

 föregående är att vid införande av ett

 förenklat taxeringsförfarande bör

 indelningen i fastighetstaxeringsdistrikt

 slopas. Skattemyndigheten bör ges

 möjlighet att organisera arbetet vid

 fastighetstaxeringen inom länet på sätt

 som ovan beskrivits.

 Förslaget innebär att reglerna om

 distriktsindelning i 17 kap. 2 - 5 §§ och

 25 kap. 1 - 3 §§ FTL slopas.

 23

 2.6 Kommunala taxeringsrevisorer m.m.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Svenska

 kommunförbundet anför att det vore

 naturligt att stärka den kommunala

 insynen i stället för att avveckla den.

 Övriga remissinstanser tillstyrker eller

 har inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Redan i

 Fastighetstaxeringskommitténs betänkande

 Fastighetstaxering 81 (SOU 1979:32)

 föreslogs att reglerna om kommunala

 taxeringsrevisorer inte skulle tas med i

 FTL.

 Med hänsyn till att

 fastighetsbeskattningen,

 förmögenhetsbeskattningen samt arvs- och

 gåvobeskattningen enbart är statlig torde

 något behov av denna regel inte finnas.

 Den bör därför slopas.

 Bestämmelsen finns i 17 kap. 15 § och 25

 kap. 6 § FTL.

 24

 3 Förberedelsearbetet

 3.1 Inledning

 Under förberedelsearbetet utarbetas

 föreskrifter och rekommendationer. Dessa

 testas genom en s.k. provvärdering. Vid

 provvärderingen undersöks även vilka

 värdenivåer som bör rekommenderas inom

 olika värdeområden. Under

 förberedelsearbetet läggs grunden till

 fastighetstaxeringen och stor vikt har

 således lagts vid förberedelsearbetet.

 Tidplanen har anpassats så att tidspress

 inte skall uppkomma. Vidare finns

 tillgång till värderingsteknisk expertis

 och allmänheten har garanterats

 inflytande.

 Slopandet av FTN och distriktsindel-

 ningen samt vissa erfarenheter från

 förberedelsearbetet inför 1988, 1990 och

 1992 års allmänna fastighetstaxeringar

 leder till att vissa ändringar bör göras

 även vad avser arbetsordningen och

 formerna för förberedelsearbetet.

 3.2 Förändringar av förberedelsearbetet

 3.2.1 Föreskrifter och rekommendationer

 Promemorians förslag: Överensstämmer i

 stort sett med mitt.

 Remissinstanserna: Lantmäteriverket

 anför att tidpunkten för förslag till

 vissa föreskrifter och rekommendationer

 bör flyttas från den 1 till den 15 mars

 för att undvika en alltför pressad tid

 plan.

 Statskontoret ifrågasätter om det är

 nödvändigt att lagreglera exakta

 tidpunkter för när arbetet i

 skatteförvaltningen skall ske samt

 Lantmäteri-verkets medverkan i

 fastighetstaxeringen. Övriga

 remissinstanser tillstyr-ker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: RSV leder och

 ansvarar för förberedelsearbetet. Av

 detta följer att RSV beslutar om bl.a.

 föreskrifter för förberedelsearbetet och

 förslag till värderingstekniska

 föreskrifter. Vidare lämnar RSV förslag

 till anvisningar av värderingsteknisk och

 organisatorisk natur. För det centrala

 arbetet med fastighetstaxeringen finns en

 arbetsgrupp vid RSV:s avdelning för

 personbeskattning - administrativa

 frågor.

 Under förberedelsearbetet samarbetar RSV

 med Lantmäteriverket, LMV, Skogsstyrelsen

 och Jordbruksverket. Vidare sammankallar

 RSV en referensgrupp bestående av

 representanter för RSV och olika

 fastighetsägare samt värderingsteknisk

 expertis. Denna referensgrupp ges

 möjlighet att lämna synpunkter löpande

 under arbetets gång.

 Vidare har det vid AFT 88 och 92 bildats

 expertgrupper för speciella

 värderingsobjekt. Vid AFT 92 bildades

 dessutom länsarbetsgrupper. Dessa grupper

 har varit rådgivande. I expertgrupperna

 utvärderades värderingsmodellerna med

 avseende på speciella objekt och i

 länsarbets-grupperna har länsspecifika

 frågor behandlats.

 LMV medverkar i en betydande del av det

 centrala förberedelsearbetet genom att

 tillsammans med RSV utvärdera

 värderingsmodeller och arbeta fram

 förslag till värderingstekniska

 bestämmelser och riktvärden. I detta

 arbete har vid AFT 92 även Skogsstyrelsen

 och till viss del Jordbruksverket

 medverkat. Dessutom ansvarar LMV för

 redovisning av den köpeskillingsstatistik

 som ligger till grund för förberedelsear-

 betet.

 Enligt promemorian har erfarenheterna av

 förberedelsearbetet inför de allmänna

 fastighetstaxeringarna åren 1988, 1990

 och 1992 på central nivå överlag varit

 goda.

 Vid en anpassning till det förenklade

 taxeringsförfarandet och med hänsyn till

 erfarenheter från förberedelsearbetet

 inför genomförda allmänna

 fastighetstaxeringar bör dock enligt min

 mening vissa ändringar göras även vad

 avser förberedelsearbetet.

 Enligt 19 kap. 1 § FTL skall RSV senast

 den 31 december andra året före

 taxeringsåret beträffande småhus och

 tomtmark till småhus, utom såvitt avser

 småhus och tomtmark till småhus som ingår

 i en lantbruksenhet, lämna förslag till

 värderingstekniska föreskrifter. Detta

 förslag skall således innehålla förslag

 till regler för indelning i värdeområden.

 Förslagen till indelning i värdeområden

 tas i praktiken fram på regional nivå.

 Arbetet är för detaljerat och omfångsrikt

 för att det skall kunna ske på central

 nivå. Det är dessutom skattemyndigheten

 som sedan skall fatta beslut om indelning

 i värdeområden för tomtmark och småhus.

 Även arbetet med att ta fram förslag till

 regler för indelning i värdeområden för

 tomtmark och småhus bör därför

 fortsättningsvis ligga på skattemyn-

 digheterna.

 Beträffande övriga byggnadstyper och

 ägoslag lämnar RSV förslag till

 värderingstekniska föreskrifter och

 förslag till anvisningar om riktvärden

 senast den 15 maj året före det år då

 allmän fastighetstaxering äger rum.

 Av samma skäl som jag tidigare angett

 avseende indelning i värdeområden för

 småhus och tomtmark utförs arbetet med

 att ta fram förslag till indelning i

 värdeområden för hyreshus och

 avkastningvärderad industri på regional

 nivå. För elproduktionsenheter,

 produktionskostnadsvärderad industri och

 lantbruksenheter utförs detta arbete av

 praktiska skäl däremot på central nivå.

 Förslag till indelning i värdeområden

 för hyreshus och avkastningsvärderad

 industri bör enligt min mening

 fortsättningsvis tas fram på regional

 nivå. På samma sätt som för tomtmark och

 småhus bör även beslut om indelning i

 värdeområden sedan fattas av

 skattemyndigheterna, som har bäst kunskap

 om de regionala förhållandena.

 Förslag till anvisningar om

 riktvärdeangivelser omfattar dels

 riktvärden i de tabeller som regeringen

 fastställer, dels anvisade riktvärden

 (nivåer) för respektive värdeområde.

 Riktvärden i tabellerna utarbetas på

 central nivå. Till grund för detta arbete

 ligger bl.a. utvärderingar av

 värderingsmodellerna och bearbet-

 ningar av köpeskillingsstatistik som LMV

 tar fram. Exempelvis utfördes detta

 arbete inför allmän fastighetstaxering år

 1992 gemensamt av RSV, Skogsstyrelsen och

 LMV.

 Förslag till riktvärden för varje

 värdeområde utarbetas däremot i praktiken

 på regional nivå vad avser småhus,

 tomtmark, hyreshus, avkastningsvärderad

 industri samt åker och betesmark. För

 övriga typer av fastigheter sker detta

 arbete på central nivå.

 Denna arbetsfördelning har skett för att

 erhålla en lämplig fördelning med hänsyn

 till behovet av lokalkännedom och

 avstämningar mellan olika län samt mot

 bakgrund av vad som med hänsyn till

 arbetets omfattning är lämpligt att

 utföra regionalt respektive centralt.

 Denna arbetsfördelning bör enligt min

 mening bestå och även framgå av

 författningstexten. Samordningen över

 länsgränser kan lämpligen regleras genom

 direktiv från RSV.

 Erfarenhetsmässigt kan provvärderingarna

 påbörjas under början av året före

 taxeringsåret. För att i god tid hinna

 analysera genomförda provvärderingar och

 efter förslag om ändringar eventuellt

 genomföra ytterligare erforderliga

 provvärderingar bör tidpunkten den 15 maj

 avseende förslag till föreskrifter och

 rekommendationer flyttas till den 15 mars

 under taxeringsåret.

 Beslut om föreskrifter och

 rekommendationer skall fattas senast den

 1 oktober året före taxeringsåret. Jag

 kommer senare (avsnitt 4.4) föreslå att

 deklarationstidpunkten ändras till den 1

 november året före taxeringsåret. Detta

 kräver att deklarationsblanketter och

 upplysningsbroschyrer skickas ut omkring

 den 1 oktober. Tidpunkten för att fatta

 beslut om föreskrifter och

 rekommendationer måste följdenligt ändras

 till den 1 september.

 Skattemyndigheten skall yttra sig till

 RSV över bl.a. förslaget till

 föreskrifter senast den 15 augusti året

 före taxeringsåret. Som jag senare kommer

 att föreslå skall skattemyndighetens

 ansvar för förberedelsearbetet inom länet

 framgå tydligare. Eftersom

 provvärderingen kommer att utföras

 tidigare och skattemyndighetens yttrande

 över föreskrifter och rekommendationer

 behövs i god tid före den 1 september då

 beslut skall fattas, bör

 skattemyndigheterna kunna avge yttrande

 senast den 30 juni året före

 taxeringsåret.

 Med hänsyn till att skattemyndigheten

 skall avge yttrande till RSV senast den

 30 juni bör RSV lämna förslag till

 organisatoriska anvisningar och

 anvisningar om grunderna för

 värdesättningen och värderingen senast

 den 15 maj under taxeringsåret.

 Statskontoret har i sitt remissyttrande

 ifrågasatt om det är nödvändigt att i lag

 ange exakta tidpunkter för när arbetet

 inom skatteförvaltningen skall ske. Jag

 anser för egen del att det finns visst

 fog för denna syn-punkt. Som jag tidigare

 nämnt (avsnitt 1) har jag för avsikt att

 förordna en särskild utredare för att se

 över vissa fastighetstaxeringsfrågor och

 bl.a. göra en författningsteknisk översyn

 av FTL. Den av Statskontoret

 aktualiserade frågan anser jag vara en

 lämplig fråga för utredningen att ta upp.

 3.2.2 Provvärdering m.m.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget. Sveriges

 Fastighetsägareförbund och Villaägarnas

 Riksförbund är kritiska till att

 arbetsgruppen ersätts med en

 referensgrupp.

 Skälen för mitt förslag: Genom de s.k.

 värderingsteknikerna biträder LMV FTN:s

 arbetsgrupper i deras arbete med att

 lämna förslag till föreskrifter och

 rekommendationer samt att genomföra och

 utvärdera provvärderingarna.

 LMV och arbetsgruppen skall upprätta

 förslag till riktvärden för småhus och

 förslag till riktvärdekarta för tomtmark.

 De skall dessutom genomföra en provvär-

 dering för samtliga byggnadstyper och

 ägoslag.

 Av en utvärdering som LMV gjort avseende

 förberedelsearbetet inför 1988 och 1992

 års AFT framgår att LMV i praktiken utför

 detta arbete. Arbetsgruppen har efter

 föredragning av värderingsteknikern

 lämnat synpunkter under arbetets gång. På

 grund av att arbetsgruppen inte haft en

 uttalat rådgivande funktion har arbetet

 varit tidskrävande.

 Förberedelsearbetet sköts således i

 dessa delar helt av LMV i samarbete med

 skattemyndigheterna. Lekmannamedverkan

 sker indirekt genom arbetsgruppen som

 bl.a. lämnar synpunkter på valda

 provvärde-ringsobjekt och värdenivåer

 inom olika områden inom länet.

 För att göra förberedelsearbetet mer

 rationellt bör enligt min mening de

 förtroendevalda ledamöterna

 fortsättningsvis inte medverka vid det

 direkt värderingstekniska arbetet med att

 ta fram förslag till föreskrifter och

 rekommendationer samt att genomföra

 provvärderingen. Dessa arbetsuppgifter

 utförs lämpligen av den

 värderingstekniska expertis som finns

 tillgänglig under förberedelsearbetet.

 De förtroendevalda ledamöterna bör i

 stället vartefter arbetet fortskrider

 beredas möjlighet till insyn och att

 lämna synpunkter. Detta bör ske genom att

 det vid varje skattemyndighet tillskapas

 en referensgrupp bestående av

 förtroendevalda. En sådan ordning över-

 ensstämmer bättre med den funktion

 lekmännen i praktiken har haft och

 tillgodoser enligt min mening behovet av

 lekmannainsyn vid förberedelsearbetet.

 Enligt LMV medför det betydande

 kostnadsbesparingar om arbetet kan

 organiseras på detta sätt.

 Mot bakgrund av vad jag nyss anfört bör

 arbetsgruppens arbetsupp-gifter kunna

 överföras till skattemyndigheterna. Genom

 referensgruppen kan skattemyndighetens

 delaktighet i förberedelsearbetet

 dessutom förbättras. Detta är enligt min

 mening av stor vikt med hänsyn till att

 skattemyndigheten beslutar om

 föreskrifter och rekommendationer samt

 avger yttrande över RSV:s förslag till

 föreskrifter och rekommendationer.RSV

 ansvarar för det centrala

 förberedelsearbetet. Detta arbete utförs

 i huvudsak i samarbete med LMV. Vid

 förberedelsearbetet inför allmän

 fastighetstaxering år 1992 av lantbruk-

 senheter deltog även skogsstyrelsen och

 Skogsvårdsstyrelserna. Exempelvis

 utgjorde skogsvårdsstyrelserna ett

 värdefullt stöd vid upprättande av

 förslag till skogstaxeringsområden. På

 samma sätt ansvarar skattemyndigheten för

 det regionala förberedelsearbetet. Detta

 bör enligt min mening förtydligas i

 författningstexten. Dessutom bör

 skattemyndigheten ges möjlighet att

 organisera och genomföra förberedel-

 searbetet vad avser upprättande av

 riktvärdekartor och framtagande av

 riktvärden samt genomförande av

 provvärderingen. I huvudsak bör LMV

 biträda skattemyndigheterna även på

 regional nivå.

 Som jag tidigare nämnt har arbetet på

 regional nivå i praktiken bestått av att

 även upprätta förslag till indelning i

 värdeområden och tabellval för hyreshus

 och avkastningsvärderad industri. Arbetet

 har fungerat väl. Någon förändring bör

 således inte ske och denna

 arbetsfördelning bör komma till uttryck i

 FTL.

 Förslaget berör 19 kap. 1 - 3 och 5 - 7

 §§ FTL.

 25

 4 Skattemyndigheternas verksamhet

 4.1 Sammanträden, beslutförhet,

 omröstning m.m.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag:

 Fastighetstaxeringsförfattningarna

 innehåller ganska detaljerade regler om

 sammanträden, närvarorätt m.m. Dessa

 regler avser själva taxeringsarbetet. De

 avser däremot inte det förberedelsearbete

 som arbetsgruppen utför men skall enligt

 förarbetena tillämpas analogt.

 I TL och taxeringsförordningen

 (1990:1236), TF, finns däremot inte någon

 detaljreglering för skattenämndens

 verksamhet. Något behov av

 detaljreglering av skattenämndernas

 verksamhet vid fastighetstaxering

 föreligger enligt min mening inte heller.

 Vid en jämförelse mellan TL och TF samt

 fastighetstaxeringsförfattningarna

 framkommer vissa skillnader som det kan

 finnas anledning att särskilt kommentera.

 För närvarande kan ersättarna i FTN

 delta vid överläggningar men inte i

 besluten. I skattenämnden får inte fler

 än ordföranden eller vice ordföranden och

 fem övriga ledamöter delta i behandlingen

 av ett ärende. Vidare har det inte tagits

 in någon reglering om protokollföring i

 TL eller TF. Protokoll skall emellertid

 föras i princip på samma sätt som

 hitintills. Några skäl för att bibehålla

 särskilda regler om ersättare eller

 protokollföring vid beslut om fastighets-

 taxering torde inte föreligga.

 Med hänsyn till ordningen för

 skattenämndens sammanträden bör särskilt

 uppmärksammas att värderingstekniker bör

 få företräda inför nämnden och lämna

 upplysningar. Konsulent bör kunna närvara

 vid skattenämndens överläggningar

 eftersom de i princip har samma arbets-

 uppgifter som föredragande tjänsteman.

 Några särskilda tidpunkter för nämndens

 första sammanträde erfordras inte.

 Skattenämnd är beslutför när ordföranden

 eller vice ordföranden och fyra övriga

 ledamöter är närvarande. Normalt skall

 fem ledamöter delta vid beslut. I

 jämförelse med reglerna för FTN innebär

 reglerna om beslutförhet i skattenämnd

 att fler ledamöter skall delta för att

 nämnden skall vara beslutför. Ett utökat

 antal ledamöter vid beslut i fas-

 tighets-taxeringsärenden medför inga

 nackdelar.

 Som jag nämnt i det föregående (avsnitt

 2.5) bör skattenämndernas verksamhet-

 sområde anpassas med hänsyn till kravet

 på lokalkännedom

 och en rimlig arbetsbörda vid

 fastighetstaxering. Med hänsyn till det

 antal ledamöter som krävs för att

 skattenämnden skall vara beslutför torde

 enligt min mening några speciella regler

 om beslutförhet för skattenämnder med

 olika stora verksamhetsområden inte

 behövas.

 FL:s regler tillämpas vid omröstning i

 skattenämnd. Som skäl för detta angavs i

 förarbetena till nya TL att det inte

 fanns anledning att för de ärenden som

 skattemyndigheten avgör ha annan ordning

 än för förvaltningen i övrigt. Reglerna

 synes ändamålsenliga även vid fastighets-

 taxe-ring.

 Bestämmelserna om skattenämnd har tagits

 in i 17 kap. 3 § FTL.

 4.2 Beslutsbehörighet

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Svenska kommunförbundet anför att de

 lokala skattemyndigheterna inte kommer

 att kunna tillföras en sådan teknisk

 kompetens som finns i dagens

 fastighetstaxeringssystem.

 Skälen för mitt förslag

 Skattemyndighetens beslutsbehörighet

 I TL har de taxeringsbeslut som fattas av

 skattemyndigheten delats upp i

 grundläggande beslut om årlig taxering,

 omprövningsbeslut och beslut om

 taxeringsåtgärder. Beslut om

 taxeringsåtgärder fattas efter det att

 domstol ändrat ett tidigare

 taxeringsbeslut. Dessa begrepp bör

 införas även vid fastighetstaxeringen vid

 en övergång till ett förenklat taxerings-

 förfarande.

 På motsvarande sätt som vid

 inkomsttaxeringen bör enligt min mening

 skattemyndigheten beträffande

 fastighetstaxeringsärenden vara behörig

 att fatta grundbeslut, omprövningsbeslut

 och beslut om taxeringsåtgärder.

 Enligt TL kan skattemyndigheten fatta

 beslut om omprövning till den

 skattskyldiges nackdel i form av

 eftertaxering. Dessa beslut fattades

 tidigare av länsrätt. Eftertaxering

 kommer normalt i fråga först om den

 skattskyldige lämnat oriktiga uppgifter

 eller underlåtit att lämna föreskrivna

 uppgifter. Det rör sig alltså om material

 som inte tidigare varit föremål för

 skattemyndighetens bedömning. Att i

 sådant fall låta domstol som första

 instans fatta ett beskattningsbeslut på

 grundval av de nya uppgifterna strider

 mot strävandena att renodla taxerings-

 processen och avlasta domstolarna

 uppgifter av taxeringskaraktär. Att

 eftertaxeringsbeslut fattas av

 skattemyndigheterna är enligt förarbetena

 till TL dessutom en förutsättning för den

 integrering och samordning av beskatt-

 ningsverksamheten som

 skatteförvaltningens nya organisation

 syftar till.

 Omprövning till fastighetsägares nackdel

 i form av eftertaxering finns inte vid

 fastighetstaxering. I stor utsträckning

 motsvaras det emellertid av möjligheterna

 till besvär i särskild ordning. Med

 hänsyn till de skäl jag tidigare anfört

 bör eftertaxering kunna ske även vid fas-

 tighetstaxering och beslut om eftertaxe-

 ring bör kunna fattas av skattemyn-

 digheterna. Jag återkommer till den

 närmare utformningen av

 eftertaxeringsreglerna (avsnitt 6.2.3).

 Beslutsbehörighetens fördelning inom

 skattemyndigheten

 Vid inkomsttaxering gäller att

 skattemyndighetens beslut skall fattas

 med skattenämnd när det är fråga om

 omprövning av en tvistig fråga och

 nämnden inte tidigare prövat de

 omständigheter och bevis som åberopas.

 Samma sak gäller om ärendet rör en

 skälighets- eller bedömningsfråga som har

 väsentlig ekonomisk betydelse för den

 skattskyldige eller avser någon annan

 fråga som av särskild anledning bör

 prövas av nämnden. I övriga ärenden skall

 tjänsteman fatta beslut.

 Som skäl för denna ordning anges i

 förarbetena till TL att kravet på insyn

 och inflytande genom förtroendemän bör

 koncentreras till de ärenden där kravet

 på myndighetens objektivitet behöver

 stärkas. Som exempel på ärenden där så

 inte är fallet nämns de rutinärenden som

 ordföranden beslutade ensam. Dessa

 ärenden utgör en huvudsaklig del av

 antalet taxeringsärenden.

 De motiv som anges i förarbetena till TL

 är relevanta även för fastighetstaxering.

 Beslutsbehörigheten för skattemyn-

 digheterna bör därför utformas på

 motsvarande sätt även vid fas-

 tighetstaxering.

 Skattemyndighetens beslut om

 fastighetstaxering bör således normalt

 fattas av tjänsteman medan omprövning

 rörande tvistiga frågor normalt prövas av

 skattenämnden. På detta sätt tillgodoses

 enligt min mening kravet på insyn och

 inflytande för de förtroendevalda

 ledamöterna.

 Vad gäller omprövningsbeslut kan

 tjänsteman fatta dessa när den

 skatt-skyldiges yrkanden skall bifallas

 om inte andra omständigheter föranleder

 att ärendet bör prövas av skattenämnd. Om

 tjänstemannen inte kommer att bifalla

 framförda yrkanden fullt ut och nämnden

 inte tidigare prövat de omständigheter

 och bevis som åberopats skall

 omprövningsbeslutet fattas av

 skattenämnd. Beslut om s.k. självrättelse

 och fördelning av taxeringsvärde bör

 fattas av tjänsteman.

 Skälighets- och bedömningsfrågor bör

 också enligt min mening avgöras av

 skattenämnden om de har väsentlig

 ekonomisk betydelse för den

 skatt-skyldige.

 Enligt förarbetena till TL skall

 bedömningen av om en fråga är av

 väsentlig ekonomisk betydelse för en

 skattskyldig göras utifrån den

 skattskyldiges egna förhållanden.

 Departementschefen angav i det

 sam-manhanget att för en normal löntagare

 måste frågan, för att anses ha väsentlig

 ekonomisk betydelse i inkomsthänseende,

 gälla en taxerad inkomst om minst 10 000

 kr i dåvarande penningvärde, medan det

 för större bolag krävs ett mångdubbelt

 större belopp.

 Vad som är väsentlig ekonomisk betydelse

 kan vid fastighetstaxering inte på samma

 sätt direkt kopplas till den

 skattskyldiges förhållanden. Det är här

 främst fråga om den fastighetsskatt som

 för vissa fastigheter utgår på grundval

 av taxeringsvärdet. Men även andra

 ekonomiska omständigheter kan behöva

 beaktas. Frågan kommenteras närmare i

 författningskommentaren till 20 kap. 3 §.

 På samma sätt som vid inkomsttaxering

 anser jag att beslut om fastighetstaxe-

 ring som följer utfärdade riktlinjer

 normalt bör kunna fattas av tjänsteman

 och således inte anses omfatta

 skälighets* eller bedömningsfrågor. Denna

 typ av beslut fattas för närvarande

 normalt av ordfö-randen och den av

 skattemyndigheten valde ledamoten ensam.

 Ett ärende skall avgöras i skattenämnden

 om ärendet av särskild anled-ning bör

 prövas av nämnden. Som exempel på fall

 där särskild anledning för prövning i

 skattenämnden kan föreligga anges i

 förarbetena till TL ärenden med frågor,

 som i och för sig inte är så

 kvalificerade att de av det skälet kräver

 skattenämndens medverkan, men som har

 betydelse för ett mycket stort antal

 andra taxeringsbeslut, s.k. pilotärenden.

 Institutet skönstaxering finns inte

 reglerat för fastighetstaxering.

 Taxe-ring sker i stället på befintliga

 uppgifter som inkommit i huvudsak från

 andra myndigheter, såsom t.ex.

 byggnadsnämnder, men även kan ha

 er-hållits från fastighetsdeklaration som

 lämnats vid tidigare fastighetstaxering.

 Skönstaxering bör författningsregleras

 även för fastighetstaxeringen. Normalt

 bör dessa beslut fattas av skattenämnden.

 Jag återkommer till frågan strax (avsnitt

 7.5).

 Beslut om taxeringsåtgärder efter en

 domstols avgörande av en sakfråga innebär

 normalt ett fastställande av taxerings-

 värde, delvärden och värden på vär-

 deringsenheter med utgångspunkt i

 domstolens ställningstagande. Det är här

 fråga om ett beslut av i huvudsak teknisk

 karaktär som normalt kan fattas av

 enskild tjänsteman. Jag återkommer till

 denna fråga (avsnitt 8).

 Beslutsbehörighetens fördelning mellan

 skattemyndigheterna

 Beslut i fastighetstaxeringsärende bör i

 det nya förfarandet fattas av

 skattemyndigheten i det län där

 fastigheten är belägen. I vissa fall kan

 det dock föreligga ett behov av

 samordning mellan olika skattemyn-

 digheter.

 Verkställande av fastighetstaxering

 avseende en fastighet utgör ett sär-skilt

 ärende som inte har något direkt samband

 med annan taxering. Några större

 samordningsvinster mellan olika

 skattemyndigheter vid utredning och

 beslutsfattande kan normalt inte uppnås

 vid fastighetstaxering. Vidare torde

 utredningsarbetet enligt min mening bäst

 utföras av skattemyndigheten i det län

 där fastigheten är belägen. Denna

 myndighet har framför allt kännedom om

 förberedelsearbetet och den praxis som

 utvecklats inom länet. Detta är av

 betydelse eftersom de lokala förhållan-

 dena är av väsentlig betydelse vid

 fastighetstaxering.

 Vissa samordningsvinster kan visserligen

 uppnås i de fall en förändrad

 fastighetstaxering även får betydelse för

 uttaget av fastighetsskatt eller

 förmögenhetstaxeringen för

 fastighetsägaren. I dessa fall och när

 den skattskyldige överklagat flera

 fastighetstaxeringar torde det framstå

 som enklare för den skattskyldige att

 enbart behöva ha kontakt med en

 skattemyndighet. Dessa fördelar torde

 emellertid mer sällan överväga de

 nackdelar i administrativt och

 utredningstekniskt hänseende som ett

 sådant förfarande skulle medföra.

 För vissa typer av taxeringsenheter kan

 det dock av administrativa och

 värderingstekniska skäl vara lämpligt att

 kunna samla fastighetstaxeringen till en

 eller flera skattemyndigheter i landet.

 Detta gäller exempelvis vid taxering av

 elproduktionsenheter. Denna typ av

 taxeringsenheter utgör ett ringa antal

 och förutsätter dessutom särskild

 sakkunskap.

 En skattemyndighet bör således även vid

 fastighetstaxering få uppdra åt en annan

 skattemyndighet att fatta beslut i dess

 ställe i ett visst ärende eller en viss

 grupp av ärenden. Sådant uppdrag bör

 enligt min mening få ges endast om den

 andra myndigheten medger det och om det

 kan ske utan avsevärd olägenhet för

 fastighetsägaren.

 Bestämmelserna om beslutshörigheten har

 tagits in i 20 kap. 1-3 §§ och

 bestämmelsen om skönstaxering i 20 kap.

 2 §. Den geografiska besluts-behörigheten

 regleras i 17 kap. 2 §.

 4.3 Utredning i

 fastighetstaxeringsärenden m.m.

 Promemorians förslag: Överensstämmer i

 stort med mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Kammarrätten i Sundsvall anför att den

 ställer sig något tveksam till förslaget

 i promemorian att vid fastighetstaxering

 skall gälla enbart FL:s regel om

 kommunikation när ett ärende tillförts

 uppgifter från någon annan än fas-

 tighetsägaren. Det framstår enligt

 kammarrätten i vart fall som påkallat att

 regleringen av kommunikationsskyldigheten

 utformas så att en fastighetsägare alltid

 bereds tillfälle till yttrande när fråga

 är om beslut på skattemyndighetens

 initiativ till nackdel för honom.

 Skälen för mitt förslag

 Granskning

 Det nya förfarandet innebär att utredning

 kommer att företas på

 skattemyndighetsnivå. Någon förändring av

 skattemyndigheternas arbete vid utredning

 av fastighetstaxeringsärenden torde detta

 emellertid inte medföra.

 Förfarandet vid inkomsttaxeringen utgår

 från att all deklarationsgranskning sker

 på tjänstetid av tjänsteman vid

 skattemyndigheterna. Vid

 fastighetstaxering finns emellertid i

 vissa fall behov av särskild specialist-

 kunskap i granskningsarbetet. Av denna

 anledning bör skattemyndigheterna enligt

 min mening ha möjlighet att även i

 framtiden förordna konsulenter (avsnitt

 2.4). Konsulenternas utredningsbe-

 fogenheter bör bibehållas oförändrade.

 Beslut om fastighetstaxering bör dock

 fattas av skattemyndigheten.

 Allmän fastighetstaxering av småhus

 utgör en extrem arbetsbelastning på

 skattemyndigheterna. Denna situation har

 tidigare delvis lösts genom omfördelning

 av resurser men även genom s.k.

 fritidsgranskning. Vid extrema

 arbetstoppar bör skattemyndigheterna även

 framdeles ha möjlighet att förstärka

 taxeringsorganisationen. Att besluten

 sedan fattas av tjänsteman vid

 skattemyndigheten eller av skattenämnd

 bör inte utgöra något hinder. I övrigt

 kan granskningsarbetet i stort läggas upp

 på samma sätt som hittills.

 Fördelningen av deklarationsmaterialet

 inom en skattemyndighet bör kunna

 bestämmas genom administrativa före-

 skrifter. Normalt sker granskningen inom

 de lokala skattekontoren men i vissa fall

 kan undantag behöva göras på grund av att

 det behövs speciell sakkompetens vid

 granskningen. Även andra särskilda

 anledningar kan föreligga.

 Som tidigare nämnts bör

 distriktsindelningen slopas. Det bör

 enligt min mening i första hand vara

 granskningsorganisationens behov som

 skall styra hur skattenämnden och dess

 olika avdelningar skall arbeta. Behovet

 av lokalkännedom hos lekmannaledamöterna

 vid olika typer av ärenden kan

 tillgodoses inom ramen för den pool av

 ledamöter som skall finnas. Vidare torde

 indelningen i avdelningar även kunna

 anpassas till granskningsorganisationens

 krav.

 Kommunicering

 I TL stadgas om en omfattande

 kommunikationsplikt. Den skattskyldige

 skall beredas tillfälle att yttra sig

 innan hans ärende avgörs, om det inte är

 onödigt (3 kap. 2 § TL). En

 kommunikationsskyldighet föreligger även

 för de fall ett ärende visserligen inte

 tillförts uppgifter genom någon annan än

 den skattskyldige, men skattemyndigheten

 t.ex. ifrågasätter att avvika från de

 uppgifter den skattskyldige lämnat i sin

 självdeklaration (prop. 1989/90:74 s.

 284).

 Vid fastighetstaxering innefattar en

 stor del av besluten bedömningar som i

 viss utsträckning är av skönsmässig

 karaktär. Exempelvis kan nämnas att

 justering för säregna förhållanden

 vanligtvis innefattar en skönsmässig

 bedömning av vilken värdeinverkan det

 säregna förhållandet har på

 marknadsvärdet för fastigheten.

 Fastighetsägaren kan i dessa fall ha

 yrkat ett justeringsbelopp, men

 vanligtvis åberopas enbart det säregna

 förhållandet. Den utredning som vidtas i

 dessa fall syftar till att få ett

 tillräckligt underlag för den

 skönsmässiga bedömningen. Om uppgifter

 erhållits från någon annan än fastighet-

 sägaren sker givetvis en kommunicering i

 enlighet med FL:s regler. Om däremot

 uppgifterna som erhållits från

 fastighetsägaren är tillräckliga för att

 kunna göra en bedömning av

 justeringsbeloppets storlek torde för

 närvarande normalt inte någon

 kommunikation ske med fastighetsägaren,

 även om TN inte justerar med det belopp

 fastighets-ägaren begärt. Ett

 kommunikationsförfarande skulle i de

 flesta sådana fall bli administrativt

 betungande utan att för den skull uppnå

 någon däremot svarande fördel för

 fastighetsägaren. Fastighetsägaren kommer

 nämligen med de omfattande möjligheter

 till omprövning som jag senare kommer att

 föreslå (avsnitt 6.2) att inom fem år

 efter taxeringsåret kunna begära

 omprövning av beslutet. Därigenom får

 fastighetsägaren mycket stora möjligheter

 att bemöta skattemyndighetens

 ställningstagande genom att begära

 omprövning av beslutet.

 Mot bakgrund härav bör enligt min mening

 några bestämmelser om kommunikation

 avvikande från FL:s reglering inte

 införas.

 Muntlig handläggning

 Huvudprincipen är att

 taxeringsförfarandet är skriftligt. För

 förfarandet i skattemyndigheten gäller i

 princip FL:s regler. För skattenämnderna

 finns dock särskilda regler i TL som

 innebär att den skattskyldige får lämna

 muntliga upplysningar i ett ärende som

 behandlas av skattenämnd om inte

 särskilda skäl talar emot det.

 Det anfördes i förarbetena till TL att

 det i undantagsfall kan anses som helt

 onödigt med personlig inställelse. Som

 exempel nämndes att den skattskyldige

 redan tidigare lämnat muntliga uppgifter

 inför skattenämnden i ärendet och inget

 nytt hade tillkommit. Eller det kan vara

 klart att den skattskyldiges yrkanden kan

 bifallas.

 Skäl att ha regler vid

 fastighetstaxeringen som avviker från de

 som gäller vid övrig taxering kan enligt

 min mening inte anses föreligga. Detta

 innebär en viss inskränkning i den

 ovillkorliga rätt att lämna muntliga

 uppgifter som nu föreligger enligt FTL.

 Reglerna har tagits in i 20 kap. 3 a §

 samt 28 kap. 1 § FTL.

 Föreläggande att lämna deklaration,

 upplysningar eller visa upp handling samt

 besiktning

 Skattemyndigheten bör få förelägga en

 uppgiftsskyldig att lämna skriftliga

 eller muntliga upplysningar och att

 inkomma med ytterligare handlingar. Ett

 föreläggande att lämna upplysningar får

 förenas med vite. Dessa bestämmelser bör

 således i sak bibehållas oförändrade.

 Begreppet anma-ning bör dock bytas ut mot

 föreläggande.

 Besiktningar bör kunna utföras på samma

 sätt som gäller för närvarande.

 Tjänsteman bör således kunna komma

 överens om besiktning med den

 skattskyldige. FTN:s befogenhet att göra

 framställningar hos länsrätten om s.k.

 tvångsbesiktning bör överflyttas till

 skattemyndigheten.Förslaget berör 18 kap.

 1, 6 - 10, 12, 14, 15, 22 - 26, 29 - 30,

 32 och 38 §§ FTL.

 4.4 Arbetsperioden för taxeringsarbetet

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Länsrätten i Värmlands län anför

 beträffande förslaget att flytta

 tidpunkten för avlämnande av

 fastighetsdeklaration att det är

 olyckligt med denna förskjutning.

 Deklarationstidpunkten och de

 förhållanden som skall deklareras bör av

 naturliga skäl ligga så nära varandra i

 tiden som möjligt. Svårigheter kan annars

 uppkomma för deklaranten att lämna

 riktiga uppgifter, särskilt om byggnation

 pågår. Realiseras ändringsförslaget bör

 fastighetsägaren enligt Länsrätten

 tydligt uppmärksammas på en möjlighet

 eller skyldighet att senare hos

 skattemyndigheten anmäla de ändrade

 förhållanden som kan ha inträffat mellan

 deklarationsavlämn-andet och värde-

 ringstidpunkten.

 Skälen för mitt förslag: Genom

 införandet av uppdelad allmän fas-

 tighetstaxering har en utjämning av

 skattemyndighetens arbetsbelastning på

 grund av fastighetstaxeringen skett.

 Trots det innebär fastighetstaxeringen

 fortfarande en stor arbetsbelastning

 vissa år. Exempelvis omfattade den

 allmänna fastighetstaxeringen av

 småhusenheter år 1990 ca 2,4 miljoner

 enheter. De särskilda

 fastighetstaxeringarna som verkställs

 varje år medför däremot en i huvudsak

 jämn arbetsbelastning mellan olika år.

 Tiden för fastighetstaxeringsarbetet vid

 allmän och särskild fastighetstaxering

 har anpassats dels till krav på en rimlig

 längd på arbetsperioden för FTN och

 skattemyndigheterna, dels till övrigt

 arbete inom skattemyndigheterna.

 Vid genomförda allmänna

 fastighetstaxeringar fr.o.m. år 1988 har

 det visat sig att tiden för arbetet har

 varit knapp. Anledningen till detta har

 primärt inte varit arbetsperiodens längd

 utan i praktiken att arbetet, på grund av

 deklarationstidpunkten den 1 december och

 därpå följande helger, kommit i gång sent

 och därmed kolliderat med övrigt arbete

 inom skatteförvaltningen. Ett annat

 problem är att ett stort antal

 deklarationer kommer in för sent (avsnitt

 5). Härav följer även att tillgängliga

 ADB-resurser i huvudsak utnyttjas

 samtidigt för fastighetstaxeringen och

 skatteförvaltningens övriga verksamhet.

 Med anledning av detta och förslaget om

 ett nytt taxeringsförfarande bör enligt

 min mening arbetsperioden för

 fastighetstaxeringen anpassas till

 skatteförvaltningens övriga verksamhet.

 På detta sätt kan arbetsbelastningen bli

 jämnare över året och tillgängliga

 ADB-resurser utnyttjas effektivare.

 För att bereda skattemyndigheterna en

 möjlighet att utföra en väsentlig del av

 arbetet med fastighetstaxeringen före den

 15 februari när inkomstdeklarationerna

 kommer in bör enligt min mening

 deklarationstidpunkten för

 fastighetstaxering tidigareläggas.

 Fastighetsdeklarationer avseende allmän

 fastighetstaxering bör lämnas in senast

 den 1 november året före taxeringsåret.

 Deklarationer som lämnas på initiativ av

 fastighetsägare avseende särskild

 fastighetstaxering bör komma in senast

 den 15 februari under taxeringsåret.

 Efter denna tidpunkt inkommer även

 deklarationer från de deklaranter som

 anmanats att avlämna särskild

 fastighetsdeklaration.

 Länsrätten i Värmlands län har anfört

 att det kan uppkomma svårigheter för

 deklaranten att lämna riktiga uppgifter

 om det tidsmässiga avståndet förlängs

 mellan deklarationstidpunkten och de

 förhållanden som skall deklareras. Jag

 anser dock inte att detta kommer att

 utgöra något stort problem och att

 fördelarna med en tidigareläggning väger

 tyngre.

 I detta sammanhang kan också nämnas att

 deklarationstidpunkten vid allmän

 fastighetstaxering tidigare var den 18

 september. Den flyttades till den 1

 december genom lagstiftning år 1986

 (prop. 1985/86:160). Som skäl angavs att

 det var otillfredställande att den

 särskilda FTN:s arbete och underrättelse

 om dess omprövade beslut inträffade efter

 det att allmän fastighetsdeklaration

 skulle avlämnas. Med hänsyn till det nya

 förfarandet med en femårig

 omprövningsperiod och att allmän fas-

 tighets-taxering utgör ett nytt beslut

 som skall fattas på grundval av

 förhållandena den 1 januari under

 taxeringsåret torde detta enligt min

 mening inte medföra några hinder för ett

 tidigareläggande av dek-

 larationstidpunkten vid allmän

 fastighetstaxering.

 Med 1 november som senaste

 deklarationstidpunkt vid allmän

 fastig-hetstaxering kan registrering av

 inkomna deklarationer ske fr.o.m. den 1

 november året före taxeringsåret till

 omkring den 31 januari under

 taxeringsåret. Huvuddelen av arbetet med

 beredning, granskning och beslut kan då

 utföras fr.o.m den 15 november under

 taxeringsåret till omkring den 15 mars

 under taxeringsåret.

 26

 Tidpunkter för beslut och underrättelser

 Enligt nuvarande bestämmelser skall FTN

 enligt 20 kap. 11 § och 28 kap. 2 § FTL

 senast den 15 juni under taxeringsåret

 meddela beslut om taxering av fastighet,

 som ingår i distriktet.

 Det huvudsakliga arbetet med

 fastighetstaxeringen kommer att utföras

 fram till och med slutet av mars.

 Huvuddelen av fastighetsägarna kommer

 således att få underrättelse om beslut om

 fastighetstaxering i början av taxerings-

 året. För att inte orsaka missförstånd

 vid inkomsttaxeringen bör besluten

 skickas ut efter den 15 februari. I detta

 sammanhang bör uppmärksammas att det är

 tveksamt om skatteförvalt-ningen redan

 till 1994 års allmänna fastighetstaxering

 hinner utforma de administrativa rutiner

 som krävs för att kunna skicka ut

 underrättelser löpande så pass tidigt

 under taxeringsperioden. Exempelvis måste

 det ADB-baserade besluts- och under-

 rättelseförfarandet förändras.

 Arbetsperiodens längd bör inte förkortas

 med hänsyn till arbetsmängden men även

 med hänsyn till att skatteförvaltningen

 bör beredas möjlighet att fördela arbetet

 över tiden och på så sätt utnyttja

 resurserna på bästa sätt. Tidpunkten den

 15 juni är således enligt min mening väl

 avvägd och bör behållas. Av samma skäl

 bör även tidpunkten den 30 juni behållas

 för när underrättelser senast skall vara

 fastighetsägare till handa.

 För närvarande skall FTN enligt 20 kap.

 16 § FTL ompröva beslut när fastighet-

 sägare avger erinringar eller skäl annars

 föreligger. Senast den 31 augusti kan

 fastighetsägare enligt 20 kap. 14 § och

 28 kap. 4 § FTL avge skriftliga erinrin-

 gar mot beslutet.

 Det nya taxeringsförfarandet ger

 fastighetsägaren möjlighet att få ett

 beslut omprövat i princip intill utgången

 av femte året efter taxeringsåret. Någon

 senaste dag för erinringar behövs således

 inte. Däremot bör skatteförvaltningen på

 annat sätt upplysa fastighetsägarna om

 när deras erinringar senast bör vara

 skatteförvaltningen till handa för att

 beslut efter omprövning skall kunna

 beaktas vid inkomsttaxeringen.

 Vid inkomsttaxering får beslut till

 nackdel för den skattskyldige inte fattas

 under november månad. Denna begränsning

 har skett främst för att bereda möjlighet

 till omprövning av avvikelsebeslut som

 skulle innebära att den skattskyldige

 påförs kvarstående skatt innan

 slutskattesedlarna skickas ut i december.

 Någon motsvarande bestämmelse behövs inte

 vid fastighetstaxering.

 27

 4.5 Beslut om fastighetstaxering

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skogsstyrelsen anför att styrelsen ofta

 använder fastighetslängderna över

 lantbruksenheter i sitt arbete och att

 det vore till stor nackdel för

 skogsvårdsstyrelsens arbete om de inte

 kan få del av de uppgifter som i dag

 redovisas i söklängd och kategorilängd.

 Skogsstyrelsen är emellertid inte

 främmande för möjligheten att de får ta

 del av motsvarande material på

 ADB-medium, som gör det möjligt att föra

 in uppgifterna i egna register eller

 skriva ut dem på listor om så skulle

 behövas.

 Skälen för mitt förslag

 Beslutens innehåll

 Grundläggande beslut om fas-

 tighetstaxering och omprövningsbeslut

 kommer att innefatta, utöver avgörande "i

 sak", även beräkning och fastställande av

 taxeringsvärden, delvärden och värden för

 i taxeringsenheten ingående värderingsen-

 heter. Beslutet skall innehålla de

 uppgifter som anges i 20 kap. 12 och

 13 §§ samt 28 kap. 3 § FTL. Reglerna bör

 i allt väsentligt behållas oförändrade

 och tas in i den nya lydelsen av 20 kap.

 4 och 5 §§ FTL.

 Beslutsdokumentation

 Redovisningen av FTN:s beslut sker i

 huvudsak på fastighetstaxeringsavi eller

 beslutsförteckning.

 Fastighetstaxeringsavier tas fram

 fortlöpande för varje taxeringsenhet och

 undertecknas efter beslut av ordföranden

 ensam eller av FTN.

 Vid 1990 års allmänna fastighetstaxering

 redovisades en del av besluten i

 beslutsförteckning. Beslutsförteckningen

 togs fram när taxeringsarbetet var klart

 och undertecknades normalt av

 ordföranden. Detta förfarande var

 rationellt och tidsbesparande.

 Erfarenheterna har överlag varit mycket

 goda.

 Beslutsförteckning kan emellertid

 formellt endast användas vid beslut utan

 avvikelse från deklaration.

 När taxeringsarbetet är klart och beslut

 har fattats för samtliga taxeringsenheter

 inom fastighetstaxeringsdistriktet

 skickas underrättelser ut vid en och

 samma tidpunkt till samtliga fastighet-

 sägare. Underrättel-serna skall vara

 fastighetsägaren tillhanda senast den 30

 juni under taxeringsåret.

 Härefter kan fastighetsägarna komma in

 med erinringar senast den 31 augusti.

 Beslut efter omprövning dokumenteras på

 fastighetstaxerings-avi. När samtliga

 beslut under omprövningsperioden är

 fattade skickas underrättelse ut till de

 fastighetsägare som begärt omprövning.

 Underrättelser skall skickas ut senast

 den 31 oktober.

 Vid allmän fastighetstaxering förs

 besluten in i stomme till fastighetslängd

 och i övrigt förs de slutligen alltid in

 i fastighetslängden.

 Av administrativa skäl och med hänsyn

 till kostnaderna bör enligt min mening

 denna omfattande dokumentation kunna

 förenklas. Erfarenheterna från be-

 slutsförteckningen vid 1990 års allmänna

 fastighetstaxering där besluten av

 administrativa skäl redovisades samlade

 och i en handling är goda. Det finns skäl

 att i större utsträckning än för

 närvarande redovisa beslut i be-

 slutsförteckning.

 Särskilda motiveringar till beslut

 redovisas för närvarande i form av koder

 som datatekniskt styr vilken beslutstext

 som skrivs ut på fastighetstaxeringsavin

 och underrättelsen till fastighetsägaren.

 Till dessa koder finns kodförteckningar

 som förklarar vilken text en kod

 motsvarar.

 I beslutsförteckningen skulle således

 kunna redovisas dels själva beslutet

 enligt 20 kap. 12 § FTL, dels

 beslutsmotiveringar genom

 kodhänvisningar. På detta sätt skulle

 enbart de beslut där beslutsmotiveringar-

 na inte motsvarar någon beslutskod

 redovisas på fastighetstaxeringsavi.

 Detta skulle innebära betydande fördelar.

 Med hänsyn till det nya förfarandet med

 ett uppdelat underrättelseförfarande bör

 beslutsförteckningar kunna tas fram

 successivt för de beslut som är fattade.

 Det kan finnas anledning att senare

 utreda om beslutsredovisningen kan ske på

 ADB-medium så att

 fastighetstaxeringsavier och beslutsför-

 teckningar helt kan slopas.

 Som nämnts tidigare medger det nya

 taxeringsförfarandet att underrättelser

 skickas ut fortlöpande vartefter besluten

 fattas. Detta förfarande medför att

 begäran om omprövning av beslut om

 fastighetstaxering kan komma in innan

 grundbeslut fattats för samtliga

 taxeringsenheter inom skattemyndighetens

 verksamhetsområde.

 Det kan normalt förutsättas att beslut om

 omprövning inte fattas innan

 skattemyndigheten har fattat grundbeslut

 om fastighetstaxering för samtliga

 taxeringsenheter som är föremål för

 taxering. På samma sätt bör erinringar

 prövas i kronologisk ordning. Vid

 omprövningar torde det dock bli relativt

 vanligt förekommande med undantag från

 denna turordning.

 Beslutsdokumentation måste således tas

 fram löpande och före utskick av

 underrättelser. I praktiken kommer

 underrättelserna inte att skickas ut en

 och en. Utskick kommer i stället att ske

 samlat av ett antal beslutade taxeringar.

 Emellertid kan detta ske successivt i

 omgångar vid ett flertal tillfällen under

 taxeringsperioden.

 Regleringen av beslutsdokumentationen

 bör enligt min mening inte ske i FTL utan

 i förordningen.

 Fastighetslängd

 Enligt 20 kap. 20 § FTL skall FTN:s

 beslut efter allmän fastighetstaxering

 med vissa undantag föras in i stomme till

 fastighetslängd och efter omprövning förs

 besluten in i fastighetslängden. Efter

 särskild fastighetstaxering förs besluten

 enligt 28 kap. 9 § FTL enbart in i fas-

 tighetslängden.

 Stomme till fastighetslängd och

 fastighetslängden framställs med ledning

 av uppgifterna på fastighetsdeklaration,

 fastighetstaxeringsavi och i förekommande

 fall beslutsförteckning. I praktiken är

 fastighetslängden ett utdrag ur

 fastighetstaxeringsregistret.

 Fastighetslängden rättas kontinuerligt

 efter beslut om rättelse och beslut av

 domstolar. Detta arbete sker manuellt.

 Fastighetslängden fyller en praktisk

 funktion. Den innehåller FTN:s beslut och

 kan hållas tillgänglig för allmänheten.

 Stomme till fastighetslängd upprättas i

 huvudsak för att fastighetsägaren skall

 kunna bilda sig en uppfattning om

 taxeringsutfallet inför avgivande av

 eventuell erinring över FTN:s beslut.

 Fastighetslängden har samma funktion när

 fastighetsägaren överväger att överklaga

 beslutet.

 Som angivits utgör fastighetslängden i

 princip ett utdrag ur fas-

 tighets-taxeringsregistret. Detta finns

 numera tillgängligt för allmänheten via

 terminaler hos skattemyndigheten (den

 s.k. allmänhetens terminal).

 Fastighetslängden skickas för närvarande

 till kommunerna för att läggas ut även på

 andra platser än på de lokala

 skattekontoren. Allmänhetens terminal

 finns tillgänglig enbart på de lokala

 skattekontoren.

 Framställning av fastighetslängder och

 ajourhållning medför stora kostnader för

 skatteförvaltningen. Uppskattningsvis

 uppgår kostnaderna för att framställa

 fastighetslängderna till omkring 6

 miljoner kr per år. Detta motsvarar

 omkring 36 miljoner kr under den löpande

 taxeringsperioden. I denna beräknade

 kostnadsuppskattning ingår

 papperskostnad, bearbetning via

 ADB*medium och efterbehandling. Däremot

 ingår inte de lokala skattekontorens

 hanteringskostnader, för exempelvis

 ajourhållning och arkivering av

 fastighetslängderna. Dessa kostnader

 torde emellertid inte vara av försumbar

 storlek.

 Med hänsyn till kostnaderna för

 fastighetslängderna och att de enligt

 uppgift utnyttjas i mycket ringa

 omfattning av fastighetsägarna bör enligt

 min mening skyldigheten att framställa

 sådana slopas. Det kan här näm-nas att

 motsvarande har skett avseende

 skattelängderna för inkomsttaxeringen

 (jfr prop. 1992/93:96).

 Överblicken över taxeringsutfallet kan

 en fastighetsägare i stället få genom

 tillgången till allmänhetens terminal. De

 fastighetsägare som inför en begäran om

 omprövning vill studera och jämföra

 taxeringar inom det område där hans

 fastighet är belägen kan således gör

 detta direkt på terminal hos det lokala

 skattekontoret.

 28

 5 Förseningsavgift m.m.

 5.1 Förseningsavgifter införs

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förlaget. Sveriges

 Fastighetsägareförbund och Villaägarnas

 Riksförbund avstyrker förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Till grund för

 fastighetstaxeringen ligger främst de

 deklarationer som fastighetsägarna

 lämnar. Vidare kan FTN vanligtvis få

 ytterligare underlagsmaterial som kan

 tjäna till ledning vid taxeringen eller

 vid kontroll av deklarerade uppgifter.

 Ytterligare uppgifter kan således

 inhämtas efter anmaning och besiktning.

 Vidare inkommer vissa uppgifter från

 andra myndigheter, såsom byggnadslov,

 ägarändringar m.m. Dessutom har nämnden

 normalt tillgång till tidigare

 deklarationer och fastighets-

 taxeringsbeslut.

 Det underlagsmaterial som kan fås vid

 sidan av fastighetsdeklarationen är

 emellertid i många fall inte tillräckligt

 utan måste kompletteras med uppgifter som

 lämnas direkt av fastighetsägaren.

 Med hänsyn till att fastighetstaxeringen

 utförs under stor tidspress är det

 angeläget att fastighetsägarna kommer in

 med sina deklarationer i rätt tid,

 speciellt med hänsyn till att det

 erfarenhetsmässigt har visat sig att

 uppgifterna i deklarationerna ganska ofta

 är ofullständiga.

 De regler som för närvarande finns för

 att motverka felaktigheter i

 fastighetsdeklaration är de

 straffrättsliga påföljdsbestämmelserna i

 18 kap. 41 § FTL. I detta lagrum finns

 även bestämmelser för underlåtenhet att

 lämna fastighetsdeklaration. Däremot

 finns inte något administrativt

 sanktionssystem i form av

 förseningsavgift.

 1976 års Fastighetstaxeringskommitté (Fi

 1976:05) har i ett delbetänkande

 Förseningsavgift vid allmän

 fastighetstaxering lämnat förslag till

 införande av en förseningsavgift.

 Betänkandet (Ds B 1980:4) behandlades i

 prop. 1985/86:160 men har inte legat till

 grund för någon lagstiftning.

 För sent inkomna eller uteblivna

 deklarationer vid fastighetstaxering

 medför numera ett omfattande

 administrativt merarbete för skattemyn-

 digheterna. Det finns därför anledning

 att på nytt ta upp frågan om införande av

 administrativa sanktionsmöjligheter vid

 för sent inlämnad deklaration eller

 underlåtenhet att lämna deklaration.

 Nuvarande straffstadganden har i

 praktiken, såvitt är bekant, inte

 tillämpats. Som förklaring till detta har

 enligt Fastighetstaxeringskommittén

 anförts att det är svårt att konstatera

 att det inte har varit okunnighet eller

 missförstånd från fastighetsägarens sida

 som har föranlett den oriktiga uppgiften

 eller den uteblivna deklarationen. Det

 har även ansetts svårt att konstatera om

 den oriktiga uppgiften eller under-

 låtenheten har föranlett fara för att

 taxeringsvärdet blir för lågt. Dessa

 synpunkter torde fortfarande vara

 aktuella.

 Det kan dessutom konstateras att den

 straffrättsliga bestämmelsen i 18 kap. 41

 § FTL är avsedd för allvarliga fall. Det

 är inte möjligt att påföra sanktioner i

 judiciell ordning när det är fråga om ett

 mycket stort antal mindre försummelser. I

 sådana fall krävs någon form av

 administrativ sanktion.

 I sin anmälan till prop. 1985/86:160

 uttalade departementschefen i fråga om

 Fastighetstaxeringskommitténs förslag om

 en förseningsavgift bl.a. att antalet

 för sent inlämnade deklarationer var

 relativt litet och inte innebar något

 större problem för skatteförvaltningen.

 Vidare anförde han att införandet av en

 förseningsavgift också torde kräva

 uttryckliga regler om anstånd med att

 avlämna deklaration. Sammantaget bedömdes

 fördelarna med en förseningsavgift inte

 uppväga de nackdelar och det

 administrativa merarbete som en avgift

 skulle innebära.

 Enligt promemorian har emellertid

 framkommit att numera en relativt sett

 stor del av deklarationerna kommer in för

 sent. Skattemyndigheterna belastas med

 ett betydande merarbete genom att de får

 utfärda påminnelser och anmaningar. Tiden

 för utredning och granskning förkortas

 genom att deklarationerna i dessa fall

 inkommer mot slutet av taxeringsperioden.

 Detta innebär givetvis en ökad risk för

 oriktiga taxeringar.

 Exempelvis kan nämnas att Älvsborgs län

 vid AFT 92 taxerade ca 24 800

 taxeringsenheter. Endast 60 % av

 deklarationerna hade kommit in den 11

 december. I februari gick påminnelse ut

 till omkring 25 %. Därefter anmanades

 ungefär 10 %. Slutligen var FTN:a tvungna

 att taxera ca 2 % utan ledning av

 deklaration.

 I landet som helhet kan enligt

 promemorian följande uppskattningar göras

 avseende AFT 1990 och 1992. För år 1992

 finns ett något säkrare underlag än för

 AFT 90. Siffrorna anger genomsnittlig

 procentuell andel av antal dek-

 lararationer.

 För sentPåminnelserAnmaningar

 Sköns- inkomna

 taxering

 AFT 1990 5-10 4-8 2-6 1

 AFT 1992 25-35 10-20 5-10 1-3

 Det kan således konstateras att

 deklarationsskyldigheten för ett stort

 antal fastigheter inte fullgörs inom den

 utsatta tiden. Detta medför att

 skatteförvaltningen får avsätta betydande

 resurser till att försöka få in

 deklarationer samtidigt som tidspressen

 ökar på FTN och därmed risken för

 feltaxeringar. Dessutom är

 anmaningsförfarandet till sin

 konstruktion inte lämpligt att använda i

 dessa situationer där det är fråga om ett

 större antal försenade deklarationer. Än

 mindre är anmaning med vite i

 administrativt hänseende lämpligt. Det

 kan här nämnas att påminnelse-och

 anmaningsförfarandet pågår successivt

 under hela taxeringsperioden fram till

 och med maj under taxeringsåret.

 För sent inlämnade

 fastighetsdeklarationer innebär således

 ett omfattande merarbete för

 skattemyndigheterna. Vidare är det enligt

 min mening av stor vikt att arbetet med

 fastighetstaxeringen kan integreras med

 skattemyndigheternas övriga

 arbetsuppgifter på ett sådant sätt att en

 större del av arbetet slutförts innan

 arbetet med inkomst- och

 förmögenhetstaxeringen påbörjas under

 februari månad, vilket påtagligt

 försvåras om ett stort antal

 deklarationer kommer in för sent.

 Mot bakgrund av detta föreslår jag att

 en förseningsavgift införs i likhet med

 de regler som finns för inkomsttaxering

 enligt TL. Nuvarande bötesbestämmelser i

 18 kap. 41 § andra stycket för

 deklarationsförsummelse kan då upphävas.

 Regleringen av förseningsavgiften

 föreslås ske i fem nya paragrafer i FTL,

 18 kap. 42 - 46 §§ avseende AFT samt en

 ny paragraf i 26 kap. 4 § avseende

 särskild fastighetstaxering, SFT.

 5.2 Förseningsavgiftens storlek

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Fastighetens

 taxeringsvärde har inte alltid någon

 betydelse för den skatt en

 fastighetsägare skall betala.

 Taxeringsvärdet är således inte lämpat

 att ligga till grund för

 förseningsavgiftens storlek. Denna bör

 enligt min mening i stället utgå med ett

 fast belopp.

 Med hänsyn härtill finns det inte heller

 någon anledning att särbehandla

 aktiebolag. Deras fastigheter är inte

 svårare att taxera utan ledning av

 deklaration än andra fastigheter. Samma

 belopp bör således utgå för samtliga

 fastighetsägare.

 Förseningsavgiften bör enligt min mening

 sättas så högt att den får effekt mot

 deklarationsförsummelser. Beloppet bör

 bestämmas med hänsyn till vad som gäller

 vid inkomsttaxeringen.

 Om deklarationsskyldig inte har kommit

 in med allmän fastighetsdeklaration inom

 föreskriven tid eller har han endast

 lämnat en deklaration med så bristfälligt

 innehåll att den uppenbarligen inte är

 ägnad att ligga till grund för taxering,

 skall således en särskild avgift

 (förseningsavgift) påföras honom.

 Avgiftens storlek föreslås bli 500 kr.

 Motsvarande bör gälla vid ett första

 föreläggande om att lämna särskild

 fastighetsdeklaration inom en viss tid.

 Har fastighetsägare, som utan

 föreläggande skall lämna fastighetsdek-

 laration senast den 1 maj under

 taxeringsåret inte kommit in med dek-

 laration eller har han dessförinnan

 endast kommit in med en deklaration med

 så bristfälligt innehåll att den

 uppenbarligen inte är ägnad att ligga

 till grund för taxering, bestäms för-

 seningsavgiften till 2 000 kr.

 Motsvarande gäller när

 skattemyndigheterna, efter det första

 föreläggandet, ytterligare en gång har

 förelagt fastighetsägaren att inkomma med

 särskild fastighetsdeklaration.

 I de fall en fastighetsägare inte

 undertecknat deklarationen bör en avgift

 om 500 kr tas ut enbart när han under-

 låter att underteckna efter föreläggande.

 5.3 Vem som skall betala

 förseningsavgiften

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Kammarrätten i

 Jönköping anför att rutinerna bör

 utformas så att förseningsavgift inte

 drabbar den som har godtagbar anledning

 räkna med att annan delägare fullgör

 deklarationsplikten och som inte själv

 fått någon anmodan att deklarera.

 Liknande synpunkter framförs av

 länsrätterna i Stockholms och Värmlands

 län. Länsrätten i Stockholm anför att med

 promemorians förslag om att påföra

 samtliga delägare till en fastighet

 förseningsavgift med 500 kr för var och

 en av dem finns det risk för att

 storleken av avgiften mångfaldigas utan

 att syftet med avgiften, nämligen att en

 viss deklaration skall lämnas, skiljer

 sig från normalfallet. Om förslaget

 vidhålls anser länsrätten att utrymmet

 för eftergift av förseningsavgiften bör

 utsträckas att avse samtliga delägare som

 med stöd av inkommen handling kan anses

 ej delta i den löpande förvaltningen av

 fastigheten. Vidare föreslås vissa

 redaktionella ändringar i lagtexten.

 Länsrätten i Värmlands län anför

 beträffande fastigheter med flera

 delägare följande. Deklarationsblanketter

 för fastighetstaxering lär i flerägarfall

 sändas ut endast till en delägare. Skulle

 deklarationsblanketter sändas till

 samtliga delägare riskerar

 skattemyndigheten att få in flera

 fastighetsdeklarationer med skiftande

 innehåll, vilket sannolikt skulle medföra

 ett icke obetydligt merarbete. Länsrätten

 finner mot bakgrund av det anförda att

 det framstår som mest ändamålsenligt och

 praktiskt att förseningsavgift endast

 skall komma i fråga beträffande den

 delägare som tillställts

 deklarationsblanketten eller som av olika

 skäl bedöms vara den som i

 deklarationshänseende företräder övriga

 delägare.

 Skälen för mitt förslag: Förseningsavgift

 bör påföras den som är deklarations-

 skyldig. Ägs fastigheten av flera

 personer åvilar deklarationsskyldigheten

 i dessa fall normalt samtliga delägare. I

 princip bör samtliga ägare påföras för-

 seningsavgift. Jag anser således att

 förseningsavgift inte skall kunna påföras

 endast den som tillställts

 deklarationsblankett.

 Påförande av förseningsavgift bör

 emellertid underlåtas i det fall

 skattemyndigheten har godtagit en

 deklaration som inte har undertecknats av

 samtliga delägare. Skattemyndigheterna

 bör i praktiken även fortsättningsvis

 kunna presumera att den som undertecknat

 deklarationen har åtagit sig

 deklarationsskyldigheten gentemot övriga

 delägare.

 Har deklarationen kommit in för sent,

 måste den kompletteras eller har den över

 huvud taget inte kommit in kan det i

 vissa situationer finnas skäl att efterge

 förseningsavgiften.

 Ett sådant exempel är när den faktiska

 förvaltningen handhas av en delägare.

 Förseningsavgift bör då kunna efterges

 för de övriga delägarna. Ett liknande

 betraktelsesätt borde kunna anläggas även

 vid utfärdande av föreläggande om att

 komma in med deklaration eller att

 komplettera densamma. Vidare bör det

 presumeras att den som lämnar en uppgift

 för juridisk persons räkning också skall

 anses ha haft behörighet att göra detta.

 Med hänsyn till att förseningsavgiftens

 främsta syfte är att utgöra ett

 påtryckningsmedel bör den utgå med 500

 kronor för var och en av delägarna även

 då samtliga påförs avgiften.

 5.4 Eftergift

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Remissinstansernas

 synpunkter har redovisats i föregående

 avsnitt (5.3).

 Skälen för mitt förslag: Vid

 inkomsttaxering gäller enligt 5 kap. 6 §

 TL att särskild avgift skall efterges

 helt, om felaktigheten eller under-

 låtenheten kan antas ha ett sådant

 samband med den skattskyldiges ålder,

 0sjukdom, bristande erfarenhet eller

 liknande förhållande att den framstår som

 ursäktlig. Detsamma gäller om

 felaktigheten eller underlåtenheten

 framstår som ursäktlig med hänsyn till

 uppgiftens beskaffenhet eller annan

 särskild omständighet eller det framstår

 som uppenbart oskäligt att ta ut den

 särskilda avgiften.

 Regler om eftergift bör enligt min

 mening utformas i överensstämmelse med

 vad som gäller vid inkomsttaxering. Vid

 fastighetstaxering föreligger dock vissa

 speciella situationer där eftergift bör

 kunna komma i fråga. Exempelvis

 föreligger ingen deklarationsplikt för

 byggnad med värde under 10 000 kronor.

 Fastighetsägaren får själv göra denna

 bedömning. I gränsfallen bör enligt min

 mening inte för stora krav ställas på

 fastighetsägaren. Vidare bör det i vissa

 fall kunna medges eftergift när den

 skattskyldige misstagit sig på de fas-

 tighetsrättsliga reglerna. Dessa exempel

 inryms under de grunder som vid

 inkomsttaxering gäller enligt 5 kap. 6 §

 TL.

 Med hänsyn till förseningsavgiftens

 ringa belopp bör enligt min mening någon

 regel om nedsättning inte införas.

 Föreligger eftergiftsgrund som skall

 beaktas bör förseningsavgiften alltid

 efterges helt. Vidare bör

 förseningsavgift inte få påföras sedan

 den deklarationsskyldige har avlidit.

 Bestämmelserna om eftergift skall

 beaktas även om något yrkande om detta

 inte har framställts, i den mån det

 föranleds av vad som förekommit i ärendet

 eller målet om särskild avgift.

 Närmare rekommendationer om hur

 eftergiftsgrunderna skall tillämpas bör

 utfärdas av RSV.

 5.5 Inbetalning och debitering, m.m.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Enligt

 Fastighetstaxeringskommitténs förslag bör

 förseningsavgift debiteras och drivas in

 som skatt enligt uppbördslagen

 (1953:272). Bestämmelser om detta bör

 införas.

 I övrigt skall den ordning som föreslås

 gälla för beslut, omprövning och

 överklagande vid fastighetstaxering även

 tillämpas vid beslut om förseningsavgift.

 29

 5.6 Anstånd

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag:

 Fastighetstaxeringskommittén föreslog att

 någon anståndsmöjlighet inte skulle

 finnas vid fastighetstaxeringen. Som

 motiv för detta framfördes att

 fastighetsdeklaration av flera skäl inte

 kunde jämföras med övriga typer av

 deklarationer. Fastighetsdeklara-tioner

 kräver bl.a. inte samma arbetsinsats och

 det är mer sällan som man anlitar med-

 hjälpare. Dessutom innebär

 fastighetstaxeringen att man skall lämna

 uppgifter om sådant som fastighetsägaren

 till stor del känner till på förhand och

 som inte kräver någon närmare utredning.

 Det förelåg därför enligt kommittén inte

 något behov av sådana generella anstånd

 som meddelas vid inkomsttaxering.

 Jag delar emellertid den bedömning som

 regeingen gav uttryck för i prop.

 1985/86:160 att en förseningsavgift torde

 kräva uttryckliga regler om anstånd med

 deklarationens avlämnande. I annat fall

 torde deklarationsskyldiga till stor del

 komma att få eftergift av avgiften.

 Även vid fastighetstaxering bör således

 en fastighetsägare ha rätt att få anstånd

 med avlämnande av deklaration genom att

 regler efter mönster från TL infördes i

 FTL. Såsom Fastighetstaxeringskommittén

 uttalat torde detta emellertid bli mer

 sällan förekommande än vid

 inkomsttaxering. Dessutom bör ett

 anståndsförfarande knappast kräva samma

 administrativa insats som för närvarande

 läggs ner på att få in uteblivna fas-

 tighetsdeklarationer.

 Om någon visar att han är förhindrad på

 grund av särskilda omständigheter att

 lämna deklaration inom föreskriven tid,

 bör han således efter ansökan beviljas

 anstånd med att lämna deklarationen.

 Anstånd bör inte utan att den finns

 synnerliga skäl få medges längre än till

 utgången av februari månad under

 taxeringsåret. Närmare rekommendationer

 om anstånd bör utfärdas av RSV.

 Regleringen föreslås ske genom en ny

 paragraf i FTL, 18 kap. 9 a §.

 30

 6 Ändring av fastighetstaxeringsbeslut

 6.1 Omprövningsförfarandet

 6.1.1 Omprövning på begäran av

 fastighetsägare

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Länsrätten i Stockholms län anför att

 det förhållande att omprövnings-tiden

 kommer att anges till fem år medan tiden

 mellan två fastighetstaxe-ringar är sex

 år kan innebära en nackdel för

 fastighetsägaren i detta sammanhang.

 Skälen för mitt förslag: Vid

 inkomsttaxering får den skattskyldige

 inom fem år efter taxeringsårets utgång

 skriftligt begära omprövning av

 skattemyndighetens beslut i fråga som kan

 ha betydelse för beskattningen eller

 annat ekonomiskt mellanhavande med det

 allmänna. Har ansökan kommit in inom

 perioden får skattemyndigheten fatta

 beslut även efter omprövningsperiodens

 utgång.

 Gör den skattskyldige sannolikt att han

 inte fått kännedom om taxeringsbeslutet,

 skattsedel eller annan handling med

 uppgift om skattens storlek inom två

 månader före femårsperiodens utgång, får

 en begäran om omprövning komma in inom

 två månader från den dag han fick sådan

 kännedom.

 Omprövning av frågor avseende samma års

 taxering kan ske flera gånger. Även samma

 fråga kan omprövas flera gånger.

 En förutsättning för omprövning är att

 frågan inte får vara föremål för domstols

 prövning avseende det ifrågavarande

 taxeringsåret. Är så fallet skall

 yrkandet om omprövning avvisas. Ett

 beslut om avvisning kan överklagas.

 Omprövningsförfarandet vid

 inkomsttaxeringen bör enligt min mening i

 allt väsentligt kunna överföras även till

 fastighetstaxeringen. FTN:s beslut får,

 om inte nytaxering sker, verkan från

 ingången av det taxeringsår då taxeringen

 sker till ingången av det taxeringsår då

 allmän fastighetstaxering sker nästa

 gång. Vid särskild fastighetstaxering

 fastställs i detta fall nästföregående

 års taxering oförändrad. Ompröv-

 ningsbeslut bör därför gälla för samtliga

 efterföljande år under denna period om

 inte nytaxering sker något av dessa år.

 En förlängning av den femåriga

 omprövningstiden bör inte kunna

 åstadkommas genom att fastighetsägaren

 begär omprövning av den särskilda

 fastighetstaxeringen om inte ny taxering

 verkställts eller när omprövningen avser

 att skattemyndigheten inte tagit upp

 fastigheten för ny taxering. Ett beslut

 om ny taxering får dock givetvis

 omprövas.

 Vid fastighetstaxering kan det förekomma

 att en uppgift i beslutet inte har någon

 betydelse för taxeringsvärdet men däremot

 i annat sammanhang. I praktiken har det

 visat sig att exempelvis åsatt typkod kan

 ha betydelse för beviljande av lån.

 Omprövningsmöjligheten bör generellt

 omfatta situationer när fastighetstaxer-

 ingsbeslutet kan ha ekonomisk betydelse.

 Möjligheten till omprövning bör, på

 samma sätt som vid inkomsttaxe-ringen,

 gälla fem år efter taxeringsårets utgång.

 Fastighetsägaren har således möjlighet

 att begära omprövning under hela den

 löpande taxe-ringsperioden, med andra ord

 från en allmän fastighets-taxering till

 nästa allmänna fastighetstaxering.

 Motsvarande bör gälla även vid särskild

 fastighetstaxering. Även vid denna bör

 omprövningsfristen således omfatta fem år

 efter taxeringsårets utgång.

 En fastighet kan byta ägare under den

 period som omprövningsfristen omfattar.

 Även den nye ägaren bör därför ha

 möjlighet att begära omprövning under fem

 år efter utgången av taxeringsåret. Den

 nye ägaren bör emellertid enligt min

 mening inte ha omprövningsrätt om det

 efter detta taxeringsår men före den nye

 ägarens förvärv har verkställts en allmän

 fastighetstaxering eller en ny taxering

 vid särskild fastighets-taxering eftersom

 den förstnämnda taxeringen då inte har

 betydelse för honom. Införandet av ett

 omprövningsförfarande vid

 fastighetstaxeringen motsvarande det som

 finns vid inkomsttaxeringen innebär en

 väsentligt utökad möjlighet för

 fastighetsägaren att få

 fastighetstaxeringen omprövad mot vad som

 gäller i dag. Någon ytterligare

 utsträckning av omprövningstiden utöver

 vad som föreslås i promemorian är därför

 enligt min mening inte motiverad.

 Även enligt dagens regler kan såväl den

 gamla som den nya ägaren i vissa fall

 överklaga ett fastighetstaxeringsbeslut.

 Vidare får var och en av olika delägare

 enligt RÅ 84 1:91 föra sin egen talan i

 fråga om en samägd fastighet. Det

 föreligger således inte nödvändig

 processgemenskap vid fastighetstaxering.

 De processuella problem som uppkommer när

 gammal resp. ny ägare eller när skilda

 delägare har sinsemellan olika yrkanden

 får lösas efter allmänna processrättsliga

 principer.

 Omprövning vid ny eller ändrad praxis

 En fråga som avgjorts av länsrätt eller

 kammarrätt genom beslut som vunnit laga

 kraft får vid inkomsttaxering omprövas av

 skattemyndigheten, om beslutet avviker

 från rättstillämpningen i ett

 regeringsrättsavgörande som har meddelats

 därefter. Den skattskyldige måste begära

 detta inom femårsperioden.

 En fråga som prövats av domstol vinner

 laga kraft och kan således inte omprövas

 därefter. I praktiken kan detta nya

 taxeringsförfarande, liksom det gamla,

 leda till att en och samma fråga som för

 en fastighetsägare avgjorts av länsrätt

 eller kammarrätt för en annan fastighets-

 ägare avgörs av Regeringsrätten och

 dessutom vid en senare tidpunkt. I detta

 fall kan de fastighetsägare som tidigare

 inte fått sin fråga prövad begära

 omprövning medan länsrättens eller

 kammarrättens beslut som inte överklagats

 vunnit laga kraft. Av rättviseskäl bör

 det även vid fastighetstaxering för dessa

 fall införas en möjlighet att begära

 omprövning när avgörandet i länsrätt

 eller kammarrätt avviker från rättstil-

 lämpningen i Regeringsrätten.

 Förslaget regleras i 20 kap. 9 och 11 §§

 FTL.

 6.1.2 Omprövning på skattemyndighetens

 initiativ

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Länsrätten i Värmlands län anför att det

 i fastighetstaxerings-sammanhang brukar

 framhållas att det inte i varje situation

 är klart om en ändring skall uppfattas

 vara till nackdel eller fördel för

 fastighetsägaren. Vad som för den ene

 fastighetsägaren kan vara till fördel kan

 för den andre i en viss situation vara

 till nackdel. Härtill kommer att delägare

 i en fastighet kan ha skilda

 uppfattningar om ett taxeringsvärde är

 för högt eller för lågt. Innan

 skattemyndigheten fattar ett beslut om

 sänkning av ett taxeringsvärde i fall som

 nu avses bör myndigheter därför genom

 kommunicering ha förvissat sig om att

 fastighetsägaren också anser att

 ändringen är till fördel för honom.

 Skälen för mitt förslag:

 Skattemyndigheten skall vid

 inkomsttaxering ompröva beslut om det

 finns skäl för det. För att skattemyn-

 digheten skall initiera en omprövning

 krävs i allmänhet att nya omständigheter

 framkommit som gör att det tidigare

 beslutet framstår som felaktigt.

 Skattemyndigheten skall vidare göra de

 följdändringar i ett taxeringsbeslut som

 föranleds av ett annat taxeringsbeslut

 som skattemyndighet fattat avseende annat

 taxeringsår eller annan skattskyldig

 eller en allmän förvaltningsdomstols dom

 i mål om taxering avseende annat

 taxeringsår eller annan skattskyldig.

 Skattemyndigheten får avstå från att på

 eget initiativ ompröva ett beslut, om

 omprövningen skulle avse ett mindre

 belopp.

 Motsvarande regler bör enligt min mening

 införas på fastighetstaxe-ringsområdet.

 Tidsfristerna för omprövning på

 skattemyndighetens initiativ

 Beslut om omprövning till den

 skattskyldiges fördel får vid

 inkomst-taxering meddelas inom fem år

 efter utgången av taxeringsåret.

 Följdändringsbeslut till den

 skattskyldiges fördel får meddelas även

 efter utgången av femårsperioden. Beslut

 om omprövning till den skattskyldiges

 nackdel får meddelas inom ett år efter

 utgången av taxeringsåret. Skattemyn-

 digheten kan således på eget initiativ

 besluta om ändringar till den

 skattskyldiges fördel under samma period

 som den skattskyldige själv kan begära

 omprövning.

 Motsvarande tidsfrister bör gälla vid

 fastighetstaxering.

 Vid begäran om omprövning eller

 överklaganden eftersträvar

 fastighetsägarna vanligtvis en sänkning

 av taxeringsvärdet. Normalt torde detta

 således vara till fastighetsägarens

 fördel. Detta gäller särskilt vid

 debitering av fastighetsskatt. Emellertid

 används fastighetstaxeringarna även för

 andra ändamål. Det kan därför förekomma

 att fastighetsägaren motsätter sig en

 omprövning på skattemyndighetens

 initiativ efter ettårstidens utgång. I

 förhållande till inkomst- och

 förmögenhetstaxering torde detta kunna

 förekomma i något fler fall vid fas-

 tighetstaxering. Det kan således finnas

 skäl att låta fastighetsägaren yttra sig

 innan förändringen beslutas.

 Att skattemyndigheten kan fatta beslut

 om inkomsttaxering till nackdel för den

 skattskyldige intill utgången av året

 efter taxeringsåret motiveras i

 förarbetena till TL främst av principen

 om att taxeringsförfarandet skall för-

 skjutas mot första instans. Denna princip

 skulle inte kunna upprätt-hållas utan en

 ettårig omprövningsperiod. Vidare

 hänvisades till att besvärstiden för

 skattemyndigheterna sträckte sig t.o.m.

 utgången av juni året efter taxeringsåret

 och att handläggningen i länsrätt normalt

 tog längre tid än ett år. Enligt

 departementschefen torde ettårsfristen

 medföra att den skattskyldige skulle få

 besked om ändringar av sin taxering

 snabbare. Dessutom ansåg han att en

 kortare tid än ett år inte var förenlig

 med den skattskyldiges femåriga

 omprövningsperiod och att

 kvittningsrätten för det allmänna

 slopats.

 En ettårig period för ändring till

 fastighetsägarens nackdel torde enligt

 min mening vara ändamålsenlig även vid

 fastighetstaxering under förutsättning

 att regler om eftertaxering efter mönster

 från TL införs i FTL.

 För det fall den skattskyldige vid

 inkomsttaxering inte lämnat deklaration i

 rätt tid gäller särskilda regler.

 Skattemyndigheten får i dessa fall,

 oberoende av om förutsättningar för

 eftertaxering föreligger, ompröva ett

 taxeringsbeslut till den skattskyldiges

 nackdel under ett år efter det att

 deklarationen kom in till

 skattemyndigheten, dock inte längre än

 till utgången av det femte året efter

 taxeringsåret.

 Denna särregel har införts för att

 undvika att de som inte fullgör sin

 deklarationsskyldighet i rätt tid

 behandlas förmånligare än andra och att

 skattemyndigheternas reella möjligheter

 att ändra taxeringar till nackdel

 inskränks. En regel med denna innebörd

 behövs enligt min mening även vid

 fastighetstaxering.

 De nya reglerna har tagits in i 20 kap.

 12 och 13 §§ FTL.

 6.1.3 Kvittning och eftertaxering

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Kammarrätten i Sundsvall anför att vad

 gäller frågan om eftertaxering vid

 oriktig uppgift kan konstateras att de

 uppgifter som efterfrågas i

 fastighetsdeklarationen många gånger kan

 vara svårare att ange med noggrannhet än

 de uppgifter som skall lämnas vid

 inkomsttaxering. Eftersom taxeringsvärdet

 bestäms efter en schabloniserad

 värderings-modell påverkar många gånger

 inte en felaktig uppgift

 taxeringsresultatet. Det torde vidare

 ofta vara så att den korrekta uppgiften

 framgår av annat material som är

 tillgängligt för skattemyndigheten varför

 någon effekt på taxeringen inte

 uppkommer. Sammanfattningsvis kan det

 därför enligt kammarrättens bedömning

 förutses problem och svårigheter vid

 avgöran-de av frågan om oriktig uppgift

 har lämnats och om uppgiften medfört att

 fastighetstaxeringen blivit felaktig och

 att det mot denna bakgrund kan antas att

 utrymmet för att tillämpa bestämmelsen

 kommer att bli relativt begränsat.

 Länsrätten i Stockholms län anför att 20

 kap. 15 och 16 §§ FTL enligt

 promemorieförslaget avser åtgärd till

 nackdel för fastighetsägaren från andra

 till och med femte året efter

 taxeringsåret och ersätter en del av

 nuvarande grunderna för att anföra besvär

 i särskild ordning. Länsrätten anser dock

 att även de fall då fastigheten genom

 förbiseende inte blivit taxerad eller

 undantagits från skatteplikt trots att så

 inte hade bort ske innebär ändringar till

 fastighetsägarens nackdel och alltså

 borde utgöra grund för eftertaxering.

 Kammarrätten i Jönköping anför att det

 vore bättre att knyta an vad som avses

 med "belopp av någon betydelse" till viss

 procentuell andel av det värde som

 framkommer vid avläsning i tabell än till

 en i förarbetena angiven minimigräns.

 Länsrätten i Värmlands län anför att

 bedömningen "belopp av någon betydelse"

 endast bör ske med utgångspunkt från

 eftertaxeringens effekter på

 fastighetstaxeringen och således med

 bortseende från dess inverkan på inkomst-

 och förmögenhetstaxering. I annat fall

 blir det enligt länsrätten nödvändigt med

 tämligen komplicerade räkneoperationer

 för att man skall kunna se om

 förutsättningar för eftertaxering

 föreligger. Särskilt gäller detta

 beträffande fastigheter med flera

 delägare. Dessutom skulle möjligheterna

 att eftertaxera vara större i början av

 en löpande fastighetstaxeringsperiod än

 mot slutet av perioden, vilket framstår

 som en märklig konsekvens.

 Skälen för mitt förslag

 Kvittning

 Det utvidgade omprövningsförfarandet vid

 inkomsttaxeringen hänger nära samman med

 övergången till sakprocess. Syftet med

 sakprocessen är att begränsa prövningen

 till den fråga som överklagats. Vid in-

 komsttaxeringen har det därför inte

 införts någon möjlighet för det allmänna

 att i domstol mot den skattskyldiges

 yrkande framställa s.k. äkta kvitt-

 ningsinvändningar. Inte heller på

 skattemyndighetsnivå får denna typ av

 kvittning göras. Med äkta

 kvittningsinvändningar avses sådana

 invändningar som hänför sig till en annan

 fråga än den som klaganden begärt

 omprövning av eller överklagat.

 På samma sätt som vid inkomsttaxering

 bör enligt min mening äkta

 kvittningsinvändningar inte tillåtas vid

 fastighetstaxering.

 Vad som är en äkta kvittningsinvändning

 måste avgöras mot bakgrund av den fråga

 som är föremål för prövning i ärendet.

 Övergången till en sakprocess vid

 fastighetstaxering kommer jag att

 behandla i det följande (avsnitt 7.2.).

 Kort kan emellertid följande noteras om

 kvittningsinvändningar i fastighetstaxe-

 ringsärenden.

 Normalt torde inga svårigheter uppkomma

 vid bestämmande av vad som utgör saken i

 ett ärende. Exempelvis kan frågan avse

 vilken standardpoäng ett småhus skall

 åsättas eller om fastigheten har tillgång

 till kommunalt vatten och avlopp.

 I vissa fall utgörs beslutsunderlaget av

 en sammanvägning av de faktiska

 förhållanden som råder för fastigheten.

 Det kan förekomma att förhållanden som

 åberopas av fastighetsägaren till stöd

 för en sänkning av taxeringsvärdet kan

 motverkas av andra förhållanden som inte

 självständigt har ansetts kunna ligga

 till grund för en höjning.

 Fastighetsägaren kan exempelvis yrka en

 sänkning av taxeringsvärdet på grund av

 att tomten är osedvanligt kuperad. Till

 grund för yrkandet åberopas således de

 topografiska förhållandena. Mot detta

 borde då kunna åberopas att tomten på

 andra sätt, exempelvis genom att den är

 högt belägen, inte bör ha ett lägre värde

 än det som åsatts.

 Till grund för en kvittningsinvändning

 kan även åberopas t.ex. en felaktig

 klassificering av en värdefaktor. Har

 denna felklassificerade värdefaktor inte

 något samband med den fråga som skall

 prövas torde detta utgöra exempel på en

 äkta kvittningsinvändning, som således

 inte är tillåten.

 Vid särskild fastighetstaxering finns

 speciella kvittningsregler för

 bedömningen av om skäl för ny taxering

 föreligger (se exempelvis 16 kap. 3 §

 tredje stycket och 7 och 8 §§ FTL). Dessa

 regler syftar till att begränsa antalet

 nytaxeringar till de fall där det anses

 erforderligt. Reglerna bör enligt min

 mening för närvarande bibehållas

 oförändrade.

 Eftertaxering

 Efter ettårsperioden och t.o.m. femte

 året efter taxeringsåret får

 inkomsttaxeringsbeslut till den

 skattskyldiges nackdel meddelas om det

 föreligger förutsättningar för

 eftertaxering. Följdändringar genom

 eftertaxering får ske även efter

 femårsperioden men senast inom sex

 månader från det att det beslut som

 föranledde följdändringen meddelades.

 Eftertaxering förutsätter i huvudsak

 oriktig uppgift eller underlåtenhet från

 den skattskyldiges sida, men får ske även

 vid rättelse av felräkning, misskrivning

 eller annat uppenbart förbiseende och vid

 följdändring till nackdel för den

 skattskyldige.

 Eftertaxering som avser annat än

 följdändringar får ske endast om den

 skulle avse belopp av någon betydelse.

 Eftertaxering får inte ske om myndigheten

 tidigare fattat ett eftertaxeringsbeslut

 avseende samma fråga eller om beslutet

 med hänsyn till omständigheterna skulle

 framstå som uppenbart oskäligt.

 Eftertaxering vid inkomsttaxering kan

 sägas motsvara reglerna i gamla TL om

 eftertaxering, skattemyndighetens

 extraordinära besvärsrätt till nackdel

 för den skattskyldige, domstols möjlighet

 att företa följdändringar till den

 skattskyldiges nackdel och

 skattemyndighetens möjlighet att

 följdändra till nackdel för den

 skattskyldige.

 Vid fastighetstaxering motsvaras dessa

 regler av den befogenhet

 skattemyndigheterna har att dels enligt

 20 kap. 23 § och 28 kap. 10 § FTL rätta

 FTN:s beslut om detta blivit oriktigt

 till följd av uppenbar felräkning eller

 uppenbart felaktig överföring av belopp

 eller annan uppgift från deklaration,

 dels att enligt 23 kap. och 31 kap. FTL

 anföra besvär i särskild ordning.

 Det finns inte någon direkt motsvarighet

 till följdändringar vid fastighetstax-

 ering. Däremot kan enligt min mening en

 del av grunderna för att anföra besvär i

 särskild ordning i princip anses omfatta

 möjligheterna till eftertaxering.

 Dessutom bör uppmärksammas att grunderna

 vid besvär i särskild ordning vid fastig-

 hetstaxering torde vara mer omfattande än

 vad som tidigare gällde vid inkomst-

 taxering.

 Fastighetstaxeringen omfattar ett

 betydande material och kan således

 karaktäriseras som massärendehantering.

 Detta i kombination med den korta

 arbetsperioden medför att vissa beslut

 kan bli oriktiga i ett eller annat

 avseende. Fel kan även uppstå vid t.ex.

 registreringen av besluten.

 De grunder som för närvarande finns för

 besvär i särskild ordning medför i regel

 inte några större tillämpningsproblem.

 Vissa bedömningar måste emellertid göras

 vid åberopande av de besvärsgrunder som

 uppräknas i 23 kap. 2 § punkterna 7 och 8

 samt 31 kap. 3 § punkterna 7 och 8 FTL.

 Enligt 23 kap. 2 § punkt 7 och 31 kap. 3

 § punkt 7 FTL får besvär anföras om

 fastighet på grund av att underlaget för

 taxeringen av fastigheten har varit

 felaktigt eller ofullständigt har åsatts

 väsentligt annorlunda taxering än som

 bort ske. Enligt 23 kap. 2 § punkt 8 och

 31 kap. 3 § punkt 8 FTL får besvär

 anföras om eljest sådana omständigheter

 föreligger, som bort föranleda väsentligt

 annorlunda taxering och särskilda skäl

 föreligger för prövning av besvären. I

 praxis har man varit restriktiv med att

 tillerkänna någon besvärsrätt enligt

 sistnämnda punkt. De fall som förekommit

 avser främst fastighetsägarens rätt att

 anföra besvär.

 De möjligheter som enligt gällande

 lagstiftning finns att korrigera

 felaktiga beslut bör enligt min mening

 vad gäller korrigering till

 fastighetsägarens nackdel, i huvudsak

 överföras till eftertaxeringsinstitutet.

 Detta är även en förutsättning för att

 kunna begränsa kvittningsrätten på det

 sätt som tidigare föreslagits. Vidare

 innefattar den föreslagna möjligheten

 till eftertaxering även den rätt

 skattemyndigheten för närvarande har att

 rätta beslut om fastighetstaxering, s.k.

 självrättelser. Beträffande de synpunkter

 Kammarrätten i Jönköping framfört kan jag

 i och för sig instämma i att vissa

 svårigheter torde kunna uppkomma när det

 gäller att avgöra om oriktig uppgift

 lämnats och om uppgifterna medfört att

 fastighetstaxeringen blivit felaktig.

 Dessa svårigheter är dock enligt min

 bedömning knappast av den arten att de

 utgör hinder mot att införa den nu

 föreslagna ordningen.

 En förutsättning för eftertaxering, utom

 vid följdändringar och rättelser bör,

 liksom vid inkomsttaxering, vara att de

 avser ett belopp av någon betydelse.

 Vid bedömningen av om eftertaxering-

 avser ett belopp av någon betydelse bör

 förändringen av taxeringsvärdet ställas i

 relation till de ekonomiska konsekvenser

 det får i andra sammanhang. Den am-

 bitionsnivå som valts för inkomst- och

 förmögenhetstaxeringen bör analogt kunna

 användas även för fastighetstaxeringen

 enligt min mening. Jag återkommer i

 författningskommentaren till denna fråga

 samt de synpunkter som framförts av

 Kammarrätten i Jönköping och länsrätterna

 i Stockholms och Värmlands län.

 Bestämmelserna om eftertaxering har

 tagits in i 20 kap. 14-19 §§ FTL.

 31

 6.2 Överklaganderegler

 6.2.1 Överklagande av fastighetsägare

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslagen.

 Länsrätten i Stockholms län anför att 21

 kap. 5 § FTL bör kompletteras med ett

 andra stycke motsvarande andra stycket i

 6 kap. 1 § TL för att uppnå

 överensstämmelse med motiven i

 pomemorian.

 Skälen för mitt förslag: Reglerna om

 överklagande vid fastighetstaxe-ring bör

 enligt min mening i huvudsak anpassas

 till motsvarande regler i TL enligt

 följande.

 En skattemyndighets

 fastighetstaxeringsbeslut får överklagas

 hos länsrätten. Ägare till den fastighet

 beslutet rör får överklaga.

 Fastighetsägare får också överklaga

 beslut om att avvisa en begäran om

 omprövning av

 fastighetstaxeringsbeslutet. Vidare får

 beslut om att fastställa föregående års

 taxering och alltså inte ta upp en

 fastighet till ny taxering vid särskild

 fastighetstaxering överklagas.

 Med ägare avses den som är ägare till en

 fastighet vid ingången av det taxeringsår

 för vilket skattemyndigheten beslutat om

 fastighetstaxering. Byter en fastighet

 ägare efter denna tidpunkt bör enligt min

 mening såväl den tidigare ägaren som den

 som före ingången av femte året efter

 taxeringsåret blivit ägare få överklaga.

 Detta stämmer överens med gällande regler

 och även med de nya fatalietider som

 föreslås för omprövning och överklagande.

 Frågan regleras i förslaget till 24 kap.

 1 § FTL.

 I detta sammanhang kan nämnas att enligt

 gällande regler tillkommer den

 besvärsrätt som gäller för ägare till

 fastighet även arrendator, vilken jämlikt

 avtal, ingånget efter

 kommunalskattelagens ikraftträdande,

 gentemot ägare har att ansvara för skatt

 för fastighets garantibelopp. Anledningen

 till att även arrendatorerna tillerkänts

 besvärsrätt torde vara att deras

 inkomstbeskattning kunde påverkas av

 taxeringsvärdets storlek. Garantibeloppet

 motsvaras numera närmast av

 fastighetsskatten. Fastighetsskatt torde

 i vissa fall direkt belasta arrendatorn.

 Det kan därför finnas anledning att

 behålla en regel om överklaganderätt för

 arrendator. (förslaget till 24 kap. 1 §).

 Nuvarande besvärsregler vid särskild

 fastighetstaxering omfattar även frågan

 om förutsättningar för ny taxering är

 uppfyllda. Det bör särskilt anges att ett

 beslut om att fastställa föregående års

 taxering oförändrad skall kunna

 överklagas. Däremot omfattar denna rätt

 att överklaga inte felaktigheter i det

 föregående årets beslut. Om ny taxering

 inte verkställs kan således talan inte få

 föras enbart om rättelse av tidigare

 gjord feltaxering. I detta fall måste

 således det ursprungliga beslutet, som

 fastställs genom den särskilda

 fastighetstaxeringen, överklagas.

 Enligt FL:s bestämmelser kan ett beslut

 överklagas av den det angår om det gått

 honom emot. Enligt gällande bestämmelser

 får fastighetstaxeringsbeslut överklagas

 av en viss krets av besvärsberättigade

 och då även om det inte gått dem emot.

 Detta förfarande överensstämmer således

 redan med de regler som införts i TL.

 På samma sätt som enligt TL bör i det

 nya förfarandet överklagande enligt FTL

 vara skriftligt och ha kommit in före

 utgången av det femte året efter

 taxeringsåret. Beslut om

 fastighetstaxering kan komma att fattas i

 slutet av eller efter femårsperiodens

 utgång. Om taxeringsbeslutet meddelats

 efter den 30 juni femte året efter

 taxeringsåret och fastighetsägaren har

 fått del av beslutet efter utgången av

 oktober samma år, får överklagandet dock

 komma in inom två månader från den dag

 fastighetsägaren fick del av beslutet.

 Överklagandet skall ges in till den

 skattemyndighet som fattat det

 överklagade beslutet. Skattemyndigheten

 skall pröva om överklagandet har kommit

 in i rätt tid. Detta förfarande överens-

 stämmer även med gällande regler i FL.

 Har överklagandet inkommit för sent

 skall skattemyndigheten med vissa

 undantag avvisa det. Överklagandet skall

 inte avvisas, om förseningen beror på att

 skattemyndigheten har lämnat

 fastighetsägare en felaktig underrättelse

 om hur man överklagar. Överklagandet

 skall inte heller avvisas, om det inom

 överklagandetiden kommit in till en annan

 skattemyndighet än den som fattat

 beslutet eller till en allmän förvalt-

 ningsdomstol. Överklagandet skall då

 omedelbart översändas till den

 skattemyndighet som fattat beslutet med

 uppgift om den dag då handlingen kom in

 till myndigheten eller domstolen.

 Det är enbart för sent inkomna

 överklaganden som kan avvisas av

 skattemyndigheten. Bristande

 sakprövningsförutsättningar, res judicata

 eller litis pendens utgör inte grund för

 avvisning. Som jag nämnt kan ett

 avvisningsbeslut överklagas av

 fastighetsägaren.

 Om ärendet inte avvisas såsom för sent

 inkommet skall skattemyndigheten snarast

 ompröva beslutet. Om inte hinder mot

 omprövning föreligger.

 Om skattemyndigheten ändrar sitt beslut

 i enlighet med fastighetsägares begäran

 förfaller överklagandet. I andra fall - i

 vissa situationer dock först efter det

 att fastighetsägaren getts tillfälle att

 återkalla överklagandet - skall

 skattemyndigheten överlämna överklagan-

 det, omprövningsbeslutet och övriga

 handlingar i ärendet till länsrätten för

 vidare handläggning. Om det föreligger

 särskilda skäl får skattemyndigheten

 överlämna handlingarna till länsrätten

 utan föregående omprövning.

 När skattemyndigheten omprövar ett

 beslut kan detta medföra att beslutet

 ändras på ett annat sätt än

 fastighetsägaren begärt. I dessa fall

 skall överklagandet anses omfatta även

 det nya beslutet. Finns det skäl att anta

 att fastighetsägaren inte vill gå vidare

 till länsrätt bör enligt min mening

 skattemyndigheten bereda fastighetsägaren

 möjlighet att återkalla överklagandet.

 Skattemyndigheterna skall i det nya

 förfarandet se till att ärendena både

 formellt och materiellt är tillräckligt

 utredda innan de överlämnas till

 länsrätterna. Är detta inte möjligt genom

 att fastighetsägaren exempelvis inte

 inkommer med kompletterande upplysningar

 skall skattemyndigheten ändå överlämna

 ärendet till länsrätten.

 Reglerna om överklagande har tagits in i

 21 kap. 1 - 6 §§, 29 kap. 1 § och 2 §§

 samt 32 kap. 1 § FTL.

 6.2.2 Överklagande av det allmänna

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Svenska kommunförbundet anför att om man

 vidmakthåller den generella kommunala

 besvärsrätten säkerställer man också

 möjligheten att anföra även

 samhällsekonomiska synpunkter som kanske

 annars bortfaller i en enskild process.

 Skälen för mitt förslag: Reglerna i TL

 om överklagande av det allmänna har

 utformats mot bakgrund av att det nya

 taxeringsförfarandet i princip har

 medfört att arbetet i första instans-

 renodlats till en arbetsuppgift för

 skattemyndigheterna. Skattemyndigheterna

 ansvarar således för att taxeringarna

 blir likformiga och rättvisa.

 Syftet med det nya taxeringsförfarandet

 är att utredning och beslut i ärenden

 till övervägande del skall ligga i första

 instans. Följaktligen bör endast ett

 fåtal av skattemyndigheternas beslut

 överklagas av RSV. Normalt bör detta

 enligt förarbetena till TL ske främst i

 prejudikatsfrågor.

 Enligt TL får RSV överklaga

 skattemyndighets beslut inom den tid som

 gäller för skattemyndigheten att på eget

 initiativ fatta taxeringsbeslut. RSV har

 dock en minsta tid för överklagande på

 två månader från det att beslutet

 meddelades. Överklagas ett

 omprövningsbeslut som avser eftertaxering

 och yrkas ändring till fastighetsägarens

 nackdel skall överklagandet ha kommit in

 inom två månader från den dag beslutet

 meddelades. Överklagandet ges in till

 beslutsmyndigheten.

 Det kan noteras att RSV har en möjlighet

 att föra upp frågor i länsrätt som inte

 prövats av skattemyndigheten. Detta

 innebär en avvikelse från principen att

 utredning och beslut skall ligga så långt

 ner i instansordningen som möjligt. Denna

 möjlighet bör därför enligt förarbetena

 utnyttjas sparsamt.

 RSV utfärdar direktiv i administrativ

 ordning för de kriterier som skall ligga

 till grund för urval av beslut som skall

 överklagas.

 Det allmännas rätt att överklaga bör vid

 fastighetstaxering anpassas till vad som

 gäller enligt TL.

 Enligt gällande regler har i FTL

 kommunerna en generell rätt att överklaga

 beslut rörande fastigheter inom kommunen.

 Den huvudsakliga anledningen till kommun-

 ernas överklaganderätt torde ha varit den

 beskattningsrätt som tidigare förelåg

 avseende fastigheterna inom respektive

 kommun. Eftersom denna inte längre

 kvarstår anser jag till skillnad från vad

 som gäller vid inkomsttaxering, att

 kommunerna inte skall ha någon

 besvärsrätt över fastighetstax-

 eringsbeslut. Kommunerna har

 överklaganderätt såsom ägare till en

 fastighet. Denna överklaganderätt torde

 även omfatta de tomträtter som kommunerna

 upplåter.

 Förslaget regleras i 21 kap. 1 och 7 §§

 FTL.

 6.2.3 Överklagande av länsrätts och

 kammarrätts beslut

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Reglerna i TL

 om den skattskyldiges överklagande av

 länsrättens eller kammarrätts beslut

 överensstämmer i princip med nuvarande

 regler i FTL. Däremot medför det nya

 taxeringsförfarandet vissa förändringar

 vad avser det allmännas processföring.

 Följande bör således gälla vid

 överklagande av länsrätts och kammarrätts

 beslut.

 Har fastighetsägaren hos länsrätt

 överklagat skattemyndighetens

 fastighetstaxeringsbeslut, får

 myndigheten överklaga länsrättens beslut,

 om det innebär att fastighetsägaren har

 fått helt eller delvis bifall till sin

 talan.

 RSV får överklaga ett beslut av länsrätt

 eller kammarrätt även om verket inte

 tidigare har fört det allmännas talan i

 målet.

 Om fastighetsägaren överklagar länsrätts

 eller kammarrätts beslut, skall

 överklagandet ha kommit in inom två

 månader från den dag då han fick del av

 beslutet.

 Om länsrätts beslut överklagas av

 skattemyndigheten eller RSV skall

 överklagandet ha kommit in inom två

 månader från den dag beslutet meddelades.

 Detsamma gäller om RSV överklagar

 kammarrätts beslut.

 Reglerna i TL om anslutningsbesvär skall

 också gälla vid fastighetstaxering.

 Reglerna finns i 22 kap. och 32 kap.

 FTL.

 6.2.4 Det allmännas processföring

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Enligt TL förs

 det allmännas talan i länsrätt och

 kammarrätt av skattemyndigheten om den

 skattskyldige har överklagat myndighetens

 beslut. Om den skattskyldige har fått

 helt eller delvis rätt genom länsrättens

 beslut får skattemyndigheten överklaga

 beslutet. En skattemyndighet får uppdra

 åt en annan skattemyndighet att i allmän

 förvaltningsdomstol föra det allmännas

 talan i ett visst ärende eller en viss

 grupp av ärenden. Ett sådant uppdrag får

 ges endast om den andra myndigheten

 medger det.

 Vidare får RSV överklaga

 skattemyndighetens beslut och länsrätts

 och kammarrätts domar i mål om taxering.

 Talan får även föras till förmån för den

 skattskyldige inom den för verket

 gällande tiden för överklagande. RSV får

 överta uppgiften att i allmän

 förvaltningsdomstol föra det allmännas

 talan i ett visst ärende eller en viss

 grupp av ärenden. Verket får dessutom

 uppdra åt en tjänsteman vid en skatte-

 myndighet att föra verkets talan. RSV för

 det allmännas talan i Regeringsrätten.

 Det allmännas processföring i

 inkomsttaxeringsmål har utformats mot

 bakgrund av dels det nya förfarandet vid

 förenklad taxering med myndighetsbeslut

 och förlängda omprövningsperioder, dels

 strävandena mot en enhetligare

 beskattningsorganisation för att

 åstadkomma en likformig tillämpning av

 beskattningsreglerna i hela landet.

 Förutsättningarna för en ökad

 enhetlighet och samstämmighet förbättras

 genom att utrednings-, besluts- och

 processfunktionerna kan hållas samman. I

 förarbetena betonades de starka krav på

 objektivitet som skattemyndigheterna över

 huvud taget har att iaktta.

 Det allmännas processuella verksamhet

 kan delas upp i "defensiv" och "offensiv"

 verksamhet. Den defensiva rollen innebär

 att processföraren lämnar svar till

 domstol när den skattskyldige överklagat.

 Den offensiva rollen innebär att

 processföraren själv aktualiserar ett

 överklagande och yrkar ändring i någons

 taxering.

 Den defensiva rollen har inte förändrats

 i någon större utsträckning genom det nya

 taxeringsförfarandet. Det är således

 fråga om att företräda den myndighet som

 fattat det överklagade beslutet.

 Skattemyndighetens ansvar för den

 defensiva processverksamheten skall

 tillgodose intresset av enhetlighet. För

 att ytterligare stärka enhetligheten har

 RSV med hänsyn till verkets övergripande

 ansvar för beskattningsverksamheten fått

 en rätt att överta partsfunktionen i

 allmän förvaltningsdomstol.

 Den offensiva processverksamheten avser

 främst fall där oenighet har förelegat

 vid beslutsfattandet i skattemyndighet

 och fall där tveksamhet föreligger om

 rättsläget och behov finns av prejudikat.

 Antalet ärenden som prövas på skatteför-

 valtningens initiativ har därför minskat

 kraftigt. Av administrativa skäl och i

 syfte att inte försvaga

 processkompetensen på länsnivå kan RSV

 företrädas av någon tjänsteman på länet.

 För att förstärka RSV:s möjligheter att

 medverka i rättsutvecklingen får endast

 RSV föra det allmännas talan i

 Regeringsrätten.

 Enligt gällande regler leder och

 ansvarar RSV för skatteförvaltningens

 verksamhet avseende fastighetstaxering.

 Skattemyndigheten leder och ansvarar för

 verksamheten i länet. Det allmännas talan

 i ärenden enligt FTL förs av

 skattemyndigheten.

 Skäl att i FTL ha från TL avvikande

 regler på detta område synes enligt min

 mening inte föreligga.

 Förslaget berör 21 kap. 1 §, 22 kap. 3

 §, 29 kap. 1 § och 30 kap. 1 § FTL.

 32

 7 Fastighetstaxeringsprocessen

 7. 1 Systematiken vid fastighetstaxering

 Vid fastighetstaxering skall enligt 1

 kap. 2 § FTL iakttas att taxeringarna

 blir överensstämmande med föreskrifterna

 om fastighetstaxering samt likformiga och

 rättvisa.

 Det taxeringsvärde som beslutas skall

 motsvara 75 % av taxeringsenhetens

 marknadsvärde. Det finns således ett

 klart definierat slutmål.

 Vid fastighetstaxering skall enligt 1

 kap. 1 § FTL, beslut fattas om varje

 fastighets skattepliktsförhållanden och

 indelning i taxeringsenheter. Vidare

 skall enligt samma lagrum typ av

 taxeringsenhet och taxeringsvärde

 bestämmas för varje taxeringsenhet.

 Fastighetstaxeringsförfattningarna är

 uppbyggda efter en särskild systematik.

 För att ett beslut om fastighetstaxering

 skall kunna fattas måste en bestämd

 arbetsgång följas. Schematiskt beskrivet

 skall de huvudsakliga besluten och

 åtgärderna vid fastighetstaxeringen i

 fråga om viss egendom företas i följande

 ordning.

 1. Fastställa om egendomen är fastighet

 eller ej

 Enligt 1 kap. 1 § FTL skall beslut om

 fastighetstaxering avse fastigheter. Vad

 som omfattas av det skatterättsliga

 fastighetsbegreppet i den mening det

 tillämpas vid fastighetstaxeringen

 bestäms närmare i 1 kap. 4 § FTL. Av

 förarbetena framgår att med fastighet

 avses vad som inom civilrätten hänförs

 till fastighet. Dessutom skall vid

 fastighetstaxering även byggnad som är

 lös egendom bli föremål för taxering

 liksom i vissa fall byggnads-och

 industritillbehör till sådan byggnad.

 De konsekvenser ett ställningstagande

 till om viss egendom skall anses ingå i

 det skatterättsliga fastighetsbegreppet

 får för övriga delar av

 fastighetstaxeringsbeslutet kan vara av

 olika omfattning.

 I enkla fall kan det vara frågan om att

 inte åsätta standardpoäng på grund av att

 vissa inventarier inte anses utgöra

 byggnadstillbehör. I komplicerade fall

 kan det leda till att t.ex. en annan

 värderingsmodell skall tillämpas.

 Beroende på om viss egendom bedöms utgöra

 t.ex. mark eller markanläggning kan olika

 värderingsförfaranden bli tillämpliga.

 2. Fastställa ägarförhållanden

 Med ägare avses normalt den som har

 lagfart vid taxeringsårets ingång om inte

 annat förhållande styrkts.

 Ägarförhållandena har betydelse bl.a. för

 indelningen i taxeringsenheter. Det kan

 även påverka t.ex. bedömningen av

 justering för säregna förhållanden.

 3. Indelning i byggnadstyper och ägoslag

 Indelningen i byggnadstyper och ägoslag

 regleras i 2 kap. FTL. Byggnader skall

 enligt 2 kap. 2 § FTL indelas i någon av

 de byggnadstyper som finns uppräknade i

 lagrummet. Reglerna syftar till att

 hänföra byggnader till olika

 byggnadstyper som var och en lämpligen

 behandlas på samma sätt och alltså

 värderas efter samma grunder. Detsamma

 gäller enligt 2 kap. 4 § FTL för

 indelningen av mark i ägoslag.

 Indelningen styr alltså indelningen i

 taxeringsenheter och valet av

 värderingsmodell.

 Indelningen i byggnadstyper och ägoslag

 är således av grundläggande betydelse för

 övriga delar av taxeringsbeslutet. Den

 avgör dessutom vilka uppgifter som i

 huvudsak skall ligga till grund för

 värderingen. Helt olika uppgifter ligger

 normalt till grund för värderingen enligt

 olika värderingsmodeller. Vid en ändrad

 indelning av t.ex. byggnadstyp måste

 således nya uppgifter inhämtas från

 fastighetsägaren.

 4. Fastställa skatteplikt

 Bestämmelser om vilken egendom som är

 skattepliktig finns i 3 kap. FTL. För

 skattefri egendom bestäms inte något

 taxeringsvärde. Skattepliktig och

 skattefri egendom kan inte ingå i samma

 taxeringsenhet. Ett avgörande av

 skattepliktsförhållandena har således

 betydelse för indelningen i

 taxeringsenheter och därmed även för

 övriga i det följande redovisade delar av

 beslutet om fastighetstaxering.

 5. Indelning i taxeringsenheter

 Indelningen i taxeringsenheter regleras

 huvudsakligen i 4 kap. FTL.

 Taxeringsenhet är vad som skall taxeras

 för sig. I princip skall ett taxe-

 ringsvärde bestämmas till det belopp som

 motsvarar 75 % av taxeringsenhetens

 marknadsvärde. Marknadsvärde skall

 bestämmas med hänsyn till det

 genomsnittliga prisläget andra året före

 det år då allmän fastighetstaxering av

 taxeringsenheten sker (nivååret).

 Indelningen i taxeringsenheter har

 således betydelse för vilket nivåår som

 skall ligga till grund för taxeringen.

 Även i övrigt har det betydelse för

 själva värderingen såsom för t.ex.

 indelningen i värderingsenheter,

 bestämning och klassificering av

 värdefaktorer och bestämning av justering

 för säregna förhållanden.

 6. Indelning i värderingsenheter

 Grundläggande bestämmelser om indelning i

 värderingsenheter finns i 6 kap. FTL.

 Indelningen har betydelse för värderingen

 och påverkar t.ex. bestämning och

 klassificering av värdefaktorer.

 7. Bestämning och klassificering av

 värdefaktorer samt beräkning av riktvärde

 Enligt 7 kap. 3 § FTL sker själva

 värderingen av byggnadstyper och ägoslag

 som avses i 8-15 kap. FTL med

 utgångspunkt i värdefaktorer. Med

 värdefaktorer avses egenskaper som är

 bundna till fastigheten och som påverkar

 dess marknadsvärde. Det finns tre slag av

 värdefaktorer, nämligen

 - värdefaktorer som ej skall beaktas vid

 taxeringen, t.ex. privaträttsliga

 förpliktelser,

 - värdefaktorer som beaktas vid

 riktvärdets bestämmande och

 - värdefaktorer för vilka genomsnittliga

 förhållanden förutsätts föreligga inom

 värdeområdet och som därför inte beaktas

 särskilt vid riktvärdets bestämmande.

 Bestämning och klassificering av

 värdefaktorer ligger till grund för

 beräkningen av värden (riktvärden) för

 värderingsenheter samt beräkning av

 delvärden och taxeringsvärde. Den

 påverkar även frågan om justering för

 säregna förhållanden.

 Det kan nämnas att beräkningen av

 riktvärden sker för varje värderingsenhet

 för kombinationer av värdefaktorer och på

 grundval av bl.a. rekommenderade

 riktvärdeangivelser.

 8. Bestämning av justering för säregna

 förhållanden

 Om i fråga om en taxeringsenhet den under

 punkt 7 sistnämnda typen av värdefaktorer

 inte motsvarar vad som är genomsnittligt

 inom värdeområdet kan enligt 7 kap. 5 §

 FTL justering för säregna förhållanden

 komma i fråga vid värderingen. Vid en

 justering måste det säregna förhållandets

 värdeinverkan bedömas. Justering görs på

 värdet av värderingsenhet och påverkar

 därmed även delvärden och taxeringsvär-

 det.

 9. Beräkning av delvärden och

 taxeringsvärde

 Beräkningen av delvärden och

 taxeringsvärde sker enligt bestämmelserna

 i 5 kap. I princip innebär detta att de

 olika värdena för värderingsenheterna

 summeras till olika delvärden och sedan

 slutligen till ett totalt taxeringsvärde

 för taxeringsenheten.

 10. Övriga frågor

 Under denna punkt skall några speciella

 frågor tas upp som kan påverka de

 huvudsakliga besluten och åtgärder som

 skall företas enligt den ordning som

 anges under punkterna 1-9.

 Domstolar och andra myndigheter är

 bundna av de regler som utfärdas i

 föreskriftsform. Från föreskrifter får

 avvikelse ske endast efter lagprövning. I

 fråga om rekommendationer föreligger inte

 sådan bundenhet. Rekommendationer för

 fastighetstaxeringen tjänar som

 vägledning och följs som regel om de inte

 visas vara behäftade med något fel.

 Det kan således undantagsvis förekomma

 att en föreskrift eller rekommendation

 inte skall tillämpas. Konsekvenserna för

 fastighetstaxeringen beror på vilka

 åtgärder under punkterna 1-9 som påver-

 kas.

 En annan fråga som kan vara av intresse

 för systematiken vid fastighetstaxeringen

 är möjligheterna till extrapolering. Med

 detta avses att de tabeller som tillämpas

 vid värderingen medger att man kan frångå

 de värden som de utvisar.

 Exempelvis avser tabellerna för småhus

 endast byggnader med en storlek upp till

 350 kvm. Sista kolumnen i tabellen utgör

 en s.k. öppen klass vilket innebär att

 även ett högre värde kan åsättas

 byggnader över 350 kvm. Det finns även

 tabeller som medger att man åsätter ett

 lägre värde än det tabellen medför. Till

 grund för en extrapolering ligger

 värderingstekniska bedömningar. Olika

 resultat av denna bedömning påverkar

 värdet av en värderingsenhet samt

 delvärdena och taxeringsvärdet.

 Av min tidigare redogörelse framgår

 sammanfattningsvis att en mängd sakfrågor

 måste avgöras vid fastighetstaxering.

 Dessa hänger samman enligt en viss

 systematik. Detta medför att ett ändrat

 ställningstagande i en fråga kan leda

 till att andra frågor måste avgöras mot

 bakgrund av ändrade förutsättningar. I

 vissa fall måste då även nya uppgifter

 inhämtas.

 7.2 Processformen

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Länsrätten i Värmlands län anför att det

 inte är lätt att helt överblicka vilka

 konsekvenser införandet av en sakprocess

 får på det fastighetstaxeringsrättsliga

 området. En något utförligare genomgång

 och exemplifiering skulle enligt

 länsrätten vara av värde.

 Sveriges Fastigetsägareförbund anför att

 det vore naturligt att låta processen

 vara en kombinerad belopps- och

 sakprocess.

 Villaägarnas Riksförbund anför att det

 vid en övergång från belopps-till

 sakprocess finns risk för att systemet

 blir krångligare och att om en omläggning

 skall genomföras bör noggranna regler

 utformas. Förbundet anser slutligen att

 införandet av en sakprocess utgör en

 avvikelse från bestämmelserna om att

 taxeringsvärdet skall motsvara 75 % av

 markrnadsvärdet vid en viss tidpunkt.

 Skälen för mitt förslag: Skatteprocessen

 har utformats som en sakprocess i mål

 avseende skatter och avgifter som

 omfattas av TL, lagen (1968:430) om

 mervärdeskatt och lagen (1984:151) om

 punktskatter och prisregleringsavgifter.

 Det karaktäristiska för sakprocessen är

 följande:

 - En enskild sakfråga utgör

 processföremål.

 - Yrkanden och grunder som klaganden

 angett inom överklagandetiden utgör

 processens ram.

 - Fritt byte av grund är inte tillåten.

 Däremot kan nya omständigheter åberopas

 om frågan som är föremål för prövning

 därigenom inte ändras. Dessutom kan ett

 nytt yrkande framställas om det stödjer

 sig på väsentligt samma grund.

 - Äkta kvittningsinvändningar är inte

 tillåtna.

 Fastighetstaxeringsprocessen har

 karaktären av beloppsprocess. I princip

 bestäms processens ram genom de

 beloppsmässiga yrkanden som framställs om

 förändrat taxeringsvärde. Beloppsramen

 utgör egentligen den enda begränsningen

 för vilka nya grunder eller invändningar

 som kan framställas. Helt nya frågor kan

 således komma upp under processen.

 Det som kännetecknar beloppsprocessen är

 följande:

 - Processföremålet är en beloppsmässigt

 bestämd och inte någon enskild sakfråga.

 - De beloppsmässigt fixerade yrkandena

 utgör ramen för processen.

 - Klaganden kan fritt byta grund inom

 beloppsramen.

 - Kvittningsinvändningar är tillåtna

 inom beloppsramen.

 - Begreppet res judicata finns inte i

 vedertagen bemärkelse.

 I förarbetena till TL framhöll

 departementschefen som en fördel med

 bReloppsprocessen att den medför en

 informell processordning. Å andra sida

 ansåg han att motpartens obegränsade rätt

 att göra kvittningsinvändningar kunde

 kritiseras eftersom

 instansordningsprincipen sätts ur spel

 och parterna inte vet vad de riskerar i

 processen eller vilka frågor som kommer

 under bedömande.

 Införandet av en sakprocess har medfört

 att någon ändring av talan i princip inte

 får ske om en helt ny fråga därvid

 aktualiseras. Inte heller får motparten

 göra kvittningsinvändningar som hänför

 sig till en annan fråga än den som

 klaganden för talan om.

 I förarbetena till TL uttalades att ett

 väsentligt utvidgat omprövningsförfarande

 i förening med en sakprocess skulle

 förbättra den skattskyldiges möjligheter

 att få rättelse. Rättssäkerheten skulle

 således kunna förstärkas och dessutom

 skulle ärenden som inte är tvistiga

 rensas bort hos skattemyndigheterna.

 Domstolarna skulle därmed praktiskt taget

 enbart ägna sig åt att avgöra tvister.

 De motiv som redovisas i förarbetena är

 enligt min mening också relevanta vid

 införandet av en sakprocess i mål om

 fastighetstaxering. Det är dessutom ett

 intresse i sig att på hela skatteområdet

 ha en gemensam processform. Införs

 sakprocess även i fas-

 tighetstaxerings-processen omfattas alla

 viktiga måltyper på skatteområdet av

 sakprocessen.

 Övergång till sakprocess är vidare även

 vid fastighetstaxering en förutsättning

 för ett utvidgat omprövningsförfarande.

 Beloppsprocessens möjligheter till byte

 av grund så att talan kan avse en fråga

 som inte varit föremål för omprövning

 förtar syftet med det utvidgade ompröv-

 ningsförfarandet. En förskjutning mot

 första instans blir svårare att

 åstadkomma. Det blir även svårare att få

 en lika lång effektiv omprövningsperiod

 för samtliga fastighetsägare. Prövningen

 i länsrätten kommer att begränsa

 övervägandetiden genom att hela

 taxeringen är föremål. Den extraordinära

 besvärstiden kan inte slopas.

 För fastighetstaxeringsprocessen skulle

 en sakprocess i de flesta fall inte

 medföra några större skillnader i

 förhållande till gällande processform.

 Den tvistiga frågan kommer även i

 sakprocessen att normalt omfattas av

 yrkanden och grunder av vilka det framgår

 vad som skall prövas.

 Fastighetsägaren torde inte ha några

 större svårigheter att ange saken i

 målet. Om tveksamhet råder torde

 skattemyndigheten klargöra detta redan

 vid omprövningen. I praktiken omfattar

 fastighetstaxeringsmål avgränsade frågor

 som vid en ändring medför vissa enligt

 reglerna om fastighetstaxering bestämda

 konsekvenser för övriga delar av beslutet

 om fastighetstaxering. Mer sällan sker en

 omprövning av fastighetstaxeringsbeslutet

 i alla dess delar.

 Sakprocessen i kombination med beslut om

 taxeringsåtgärder medför att domstolarna

 inte i någon större omfattning behöver

 ägna sig åt beräkning och fastställande

 av taxeringsvärden. Genom detta

 förfarande minskas även riskerna för

 manuella felräkningar m.m. Hos skattemyn-

 digheterna sker tabellslagning, beräkning

 av taxeringsvärden och redovisning av

 besluten helt maskinellt.

 Någon risk för att sakprocessen skulle

 minska möjligheterna till materiell

 rättvisa kan inte heller anses föreligga.

 De möjligheter att uppnå ett materiellt

 rättvist resultat som finns i

 beloppsprocessen genom möjligheter till

 taleändring och kvittningsrätt kan i en

 sakprocess i stället tillgodoses genom

 omprövningsförfarandet. Fastighetsägaren

 kan således få nya frågor prövade av

 skattemyndigheten genom omprövning utan

 hinder av att andra frågor är eller har

 varit föremål för prövning i domstol.

 Även skattemyndigheten har denna

 möjlighet. Dessutom föreligger en möj-

 lighet till eftertaxering, t.ex. vid fel

 som grundar sig på oriktiga meddelanden.

 Slutsatsen är således att en övergång

 till sakprocess bör ske även beträffande

 fastighetstaxering.

 Lagregleringen med anledningen av

 förslaget föreslås ske genom att i 22

 kap. 3 § FTL tas in en hänvisning till

 TL:s regler.

 7.3 Processföremålet

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt förslag.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna tillstyrker eller har

 inget att erinra mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: I

 inkomstskatteprocessen har ingen

 definition av sakbegreppet införts.

 Processföremålet får i varje enskilt fall

 individualiseras av det överklagade

 beslutet samt klagandens yrkanden och de

 omständigheter som anges till stöd för

 yrkandet.

 Enligt förarbetena till TL borde någon

 precisering av sakprocessen inte ske i

 form av någon särreglering. Preciseringen

 av processföremålet får i stället ske

 genom praxis. Denna bör utvecklas under

 influens av tidigare praxis inom

 skatteprocessen och de allmänna

 processrättsliga principer som ligger

 till grund för rättegångsbalkens

 bestämmelser. Vad som avses med

 processföremålet framgår här indirekt av

 bestämmelserna i 13 kap. 3 §

 rättegångsbalken om vad som utgör

 tillåten taleändring.

 I sakprocessen utgörs processföremålet

 av en enskild fråga. Vad som utgör

 processföremålet har betydelse för vad

 som avses med taleändring och vilka

 kvittningsinvändningar som är tillåtna.

 Det har även betydelse för domens

 rättskraft.

 I remissvaren på

 Skatteförenklingskommitténs betänkande

 efterlystes närmare riktlinjer för

 rättstillämpningen. I proposition om ny

 taxeringslag pekade regeringen på vissa

 grundsatser som borde vara vägledande

 (prop. 1989/90:74 s.370 ff.).

 Även vid fastighetstaxering bör saken

 närmare preciseras genom praxis mot

 bakgrund av de allmänna processrättsliga

 principer som ligger till grund för

 rättegångsbalkens bestämmelser.

 Bestämmandet av vad som utgör saken får

 alltså ske i varje enskilt fall genom

 sedvanlig juridisk teknik. Tidigare

 praxis finns inte i någon större

 omfattning för fastighetstaxeringen. En

 viss ledning torde denna ändå kunna ge.

 Det utmärkande för dagens process

 beträffande fastighetstaxeringen är ju

 att det som i huvudsak utreds och

 underkastas en rättslig prövning är de

 frågor som klaganden har aktualiserat

 genom sin talan. Saken kommer således att

 individualiseras främst genom de yrkanden

 som klaganden framställer men också genom

 de omständigheter som anges till stöd för

 yrkandet.

 De konsekvensändringar som följer av

 beslutet i sakfrågan framgår vanligtvis

 direkt av bestämmelserna om

 fastighetstaxering.

 7.4 Taleändring

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: I

 inkomstskatteprocessen får en väckt talan

 i princip inte ändras. Klaganden får dock

 justera sitt yrkande till att avse ett

 högre belopp om den fråga som prövas

 därigenom inte ändras. I länsrätt får

 klaganden dessutom, inom den tid som

 gäller för överklagandet, föra in en ny

 fråga som har samband med den som skall

 prövas, om domstolen finner att den nya

 frågan utan olägenhet kan prövas i målet.

 Bestämmelserna i TL om taleändring har

 utformats mot bakgrund av bestämmelserna

 i rättegångsbalken. Av processekonomiska

 skäl har man emellertid gått ett steg

 längre i och med att en ny fråga får

 föras in i ett mål i länsrätt om den har

 samband med den fråga som redan ligger

 för prövning. Bestämmelserna är

 ändamålsenliga också vid

 fastighetstaxering.

 Även vid fastighetstaxering bör således

 en talan i princip inte få ändras. Som

 ändring av talan anses inte när klaganden

 inskränker sin talan eller, utan att

 frågan som är föremål för prövning

 ändras, åberopar en ny omständighet till

 stöd för sin talan. För att nya

 omständigheter skall kunna prövas i

 Regeringsrätten krävs dessutom att

 särskilda skäl föreligger (37 §

 förvaltningsprocesslagen (1971:291),

 FPL).

 Vidare bör klaganden få framställa ett

 nytt yrkande om inte en ny fråga

 därigenom förs in i målet. En utvidgning

 av talan till att avse ett nytt yrkande

 som stödjer sig på väsentligen samma

 grund kan vid fastighetstaxering

 exempelvis avse en beloppsmässig

 utvidgning av ett yrkande om justering

 för säregna förhållanden. Detta

 överensstämmer även med bestämmelsen i 29

 § FPL som ger domstolen möjlighet att gå

 utöver yrkandet i målet om det kan ske

 utan men för något motstående enskilt

 intresse.

 Beloppsmässiga utvidgningar får tas upp

 till prövning i samtliga instanser.

 Eftersom yrkandet avser den fråga som är

 föremål för domstolens prövning kommer

 det att omfattas av domstolsavgörandets

 rättskraft. Det ändrade yrkandet kan

 under pågående process inte tas upp till

 omprövning av skattemyndighet på grund av

 litis pendens.

 En ny fråga bör dessutom, inom den tid

 som gäller för överklagande, kunna föras

 in i ett mål i länsrätt om den har

 samband med den fråga som redan

 föreligger för prövning. Med hänsyn till

 instansordningsprincipen bör detta enbart

 få ske i länsrätt.

 Vid fastighetstaxering medför detta

 enligt min mening att exempelvis ett

 yrkande om justering för säregna

 förhållanden avseende markradon kan

 utvidgas till att även omfatta justering

 för att trädgårdsanläggning saknas.

 Yrkandena avser i detta fall justering av

 värdet för en värderingsenhet tomtmark.

 Regeln är motiverad av processekonomiska

 skäl och länsrätten bör således kunna

 avvisa den nya frågan om det skulle vara

 förenat med någon olägenhet att handlägga

 frågorna gemensamt. Ett exempel på en

 sådan olägenhet kan vara om den nya

 frågan medför att ytterligare utredning

 behövs.

 En avvisad begäran om att få utvidga

 yrkandet bör normalt föranleda att

 skattemyndigheten omprövar frågan. Rätten

 får dessutom överlämna den nya frågan

 till skattemyndigheten för omprövning.

 Detta torde bli aktuellt framför allt om

 tidsfristen för begäran om omprövning har

 gått ut när avvisningsbeslutet meddelas.

 33

 7.5 Rättskraft

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: När ett beslut

 om fastighetstaxering har vunnit laga

 kraft innebär detta för närvarande

 normalt att det inte kan överklagas. Hela

 taxeringen har vunnit rättskraft. Detta

 kan medföra rättsförluster för

 fastighetsägarna i vissa fall. Som en

 ventil finns emellertid möjligheterna

 till besvär i särskild ordning.

 Principerna om rättskraft vid

 fastighetstaxering behöver inte ändras

 vid införandet av en sakprocess. De får

 däremot en annan omfattning. Det är

 normalt enbart en avgränsad fråga, inte

 hela taxeringen, som prövas. Det är

 alltså denna som omfattas av domens

 rättskraft och som inte kan prövas på

 nytt när domen har vunnit laga kraft.

 Fastighetsägaren kan således få andra

 frågor prövade inom den femåriga

 omprövningsperioden.

 För civilprocessen finns bestämmelser om

 rättskraft i 17 kap. 11 § första stycket

 rättegångsbalken. Någon motsvarighet till

 bestämmelserna finns inte i FPL. Några

 särskilda regler om rättskraft torde inte

 behöva införas. Däremot bör det särskilt

 anges att skattemyndigheterna inte får

 ompröva en fråga som har avgjorts av

 förvaltningsdomstol.

 I förarbetena till TL har

 departementschefen ställt upp vissa

 riktmärken som i stort svarar mot vad som

 finns för civilprocessens del. Dessa är

 enligt min mening även av grundläggande

 betydelse för fastighetstaxeringen och

 innebär följande.

 Vad som omfattas av en doms rättskraft

 kan i princip avgöras mot bakgrund av

 reglerna om taleändring. En doms

 rättskraft omfattar den sakfråga som

 prövats. En frågas individualitet bestäms

 genom yrkandet och de omständigheter som

 åberopas till stöd för yrkandet. I ett

 nytt ärende kan således endast prövas nya

 yrkanden eller omständigheter som hade

 utgjort otillåten taleändring vid den

 tidigare prövningen.

 I detta sammanhang har i förarbetena

 till TL särskilt betonats vikten av att

 domstolarna driver en kraftfull materiell

 processledning och ser till att det i

 målet klarläggs vad saken egentligen

 gäller. Domstolen bör särskilt

 uppmärksamma om det för klagandens

 yrkande finns någon annan relevant grund

 än den som angetts till stöd för

 yrkandet.

 Genom domens rättskraft prekluderas alla

 grunder (omständigheter) som skulle ha

 kunnat åberopas av fastighetsägaren till

 stöd för hans talan. Fastighetsägaren kan

 således inte föra en ny talan med samma

 yrkande under åberopande av andra

 grunder. Även omständigheter som inte

 åberopats vid en tidigare prövning av

 sakfrågan mister alltså sin rättsliga

 betydelse.

 Med omständigheter avses normalt de

 faktiska omständigheter (sakförhållanden)

 som åberopats till stöd för talan och som

 därigenom legat till grund för att

 bestämma processföremålet. De rättsliga

 faktorerna omfattas normalt inte av

 domens prekluderande verkan. Vid be-

 stämmande av processföremålet är det ju

 vanligtvis utan betydelse vilket lagrum

 som åberopas.

 Det råder vanligtvis ett nära samband

 mellan olika delfrågor vid fastighets-

 taxering. Domens prekluderande verkan bör

 endast omfatta den rättsföljd målet

 gällt. Den bör inte sträcka sig längre än

 vad som kunnat förutses i rättegången. En

 ny talan skall således kunna väckas över

 en annan fråga än den som varit föremål

 för prövning även om det råder ett nära

 samband mellan frågorna.

 Har en domstol t.ex. tagit ställning

 till frågan om en värdefaktors storlek

 skall en talan om indelning i

 byggnadstyper således inte avvisas. Vid

 prövningen av indelning i byggnadstyper

 kommer alltså prövningen att avse de

 förutsättningar på vilka den tidigare

 domen vilar.

 Särskilt om skönstaxering m.m.

 I det föregående (avsnitt 4.2.2) har jag

 föreslagit att en formell möjlighet till

 skönstaxering införs även vid

 fastighetstaxering. Skönstaxering bör

 kunna beslutas antingen i avsaknad av

 deklaration eller på grund av brister i

 deklaration eller i underlaget till

 denna.

 Vid avsaknad av deklaration har

 skattemyndigheten normalt tillgång till

 tidigare års beslut om

 fastighetstaxering. Skattemyndigheten får

 dessutom uppgifter från andra myndigheter

 om t.ex. bygglov, fastighetsbildningar

 m.m. En skönstaxering vid särskild

 fastighetstaxering omfattar således

 normalt de förändringar av fastigheten

 som inte helt framgår av detta underlag.

 Vid allmän fastighetstaxering kan

 beslutet även omfatta de nya uppgifter

 som eventuellt krävs om en ny

 värderingsmodell har införts. Frågan om

 processföremålet torde inte bereda några

 särskilda problem i dessa fall. Detsamma

 gäller vid taxering i enlighet med

 inkommen icke undertecknad deklaration.

 I vissa fall har skattemyndigheten

 däremot inte tillgång till detaljerade

 uppgifter om egendomen. Detta kan vara

 fallet vid t.ex. nybyggnation. Det torde

 emellertid vara ovanligt att

 skattemyndigheten helt saknar uppgifter

 om en fastighet. Vissa uppgifter om

 byggnaden såsom storlek m.m. kan t.ex.

 framgå av planbestämmelser och bygglov.

 Även uppgifter om marken torde i många

 fall kunna inhämtas på annat sätt än från

 fastighetsägaren.

 När uppgifter saknas bör

 skattemyndigheten enbart anses ha tagit

 ställning till om det framstår som

 skäligt med hänsyn till omständigheterna

 att uppskatta delvärden och

 taxeringsvärdet till vissa belopp. Till

 grund för detta beslut har skattemyndig-

 heten även bedömt övriga frågor om t.ex.

 skatteplikt, indelning i taxeringsenheter

 och värden för värderingsenheter.

 Processföremålet bör enligt min mening i

 detta fall utgöras av samtliga delfrågor

 i beslutet om fastighetstaxering. Vid ett

 överklagande kan hela taxeringen

 överprövas. Detta bör gälla även om den

 klagande enbart för talan mot en särskild

 delfråga. Skattemyndigheten kan således

 även ta upp andra frågor till prövning.

 Dessa invändningar är således alltid

 tillåtna oberoende av att de normalt

 skulle ansetts utgöra äkta

 kvittningsinvändningar som annars inte är

 tillåtna i sakprocessen. Hela taxeringen

 vinner således rättskraft och alla

 omständigheter som kunnat åberopas av

 parterna prekluderas.

 Normalt har emellertid skattemyndigheten

 en del kända uppgifter. I dessa fall görs

 skönsmässiga bedömningar enbart avseende

 vissa delfrågor. Vad som utgör

 processföremål i dessa fall får avgöras

 med ledning av den systematik som finns

 vid fastighetstaxeringen och vilka frågor

 som uppskattats eller bedömts efter skön.

 Exempelvis kan en skattemyndighet efter

 skön klassificera samtliga värdefaktorer

 som skall bestämmas för en

 värderingsenhet. Om ett överklagande

 avser endast en av dessa faktorer bör

 domstolen inte vara förhindrad att ta upp

 även övriga faktorer till prövning. Detta

 bör således inte anses utgöra ändring av

 talan och samtliga omständigheter som

 kunnat åberopas bör prekluderas. Däremot

 bör en frågan om indelning i

 byggnadstyper i detta fall anses utgöra

 en annan sak.

 I detta sammanhang bör uppmärksammas att

 skattemyndigheten inte skall anses

 förhindrad att genom eftertaxering

 ompröva ett skönsmässigt beslut om nya

 omständigheter framkommit. Detta gäller

 under förutsättning att omständigheterna

 framkommit efter det att uppskattningen

 gjorts och att de inte kunnat beaktas vid

 beslutet.

 7.6 Deldom och mellandom

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: I

 inkomstskatteprocessen har regler om

 deldom och mellandom införts med förebild

 från rättegångsbalken. Även i

 fastighetstaxeringsprocessen torde det

 enligt min mening finnas ett behov av

 deldoms- och mellandomsinstitutet. Genom

 att en sakprocess införs är detta

 möjligt.

 Med anledning av detta bör, om det finns

 flera frågor i samma mål, särskilt beslut

 få meddelas i någon av dem trots att

 handläggningen i övrigt inte har

 avslutats. En sådan deldom bör kunna

 överklagas på samma sätt som övriga

 domar.

 Deldom kan vara motiverat t.ex. när

 vissa av de överklagade frågorna i ett

 beslut om fastighetstaxering har

 betydelse i andra sammanhang. Ett

 markvärde kan exempelvis ha betydelse för

 debiteringen av vägavgifter. Genom deldom

 finns således en möjlighet att avgöra en

 fråga som avser markvärdet utan att

 avvakta en komplicerad utredning av

 övriga frågor.

 Vidare bör en domstol, om det är

 lämpligt med hänsyn till utredningen, få

 fatta särskilt beslut avseende en eller

 flera omständigheter som var för sig har

 betydelse för utgången i målet eller

 avseende hur en viss uppkommen fråga, som

 främst angår rättstillämpningen, skall

 bedömas vid avgörandet av saken.

 Exempelvis bör enligt min mening en

 fråga om indelning i byggnadstyper

 lämpligen kunna avgöras genom en

 mellandom. Om indelningen i byggnadstyp

 avseende en byggnad bör ändras från

 hyreshus till småhus har detta en

 avgörande betydelse för hur övriga frågor

 skall utredas och bedömas. Genom en

 mellandom kan den följande utredningen i

 målet normalt avsevärt förenklas.

 Parterna måste annars utreda och argu-

 mentera för båda alternativen.

 När mellandom meddelas bör rätten med

 hänsyn till omständigheterna få bestämma

 om talan mot beslutet skall föras

 särskilt eller endast i samband med talan

 mot rättens slutliga avgörande i målet.

 Om rätten bestämmer att talan skall föras

 särskilt, bör den få förordna att målet i

 övrigt skall vila till dess det särskilda

 beslutet vinner laga kraft. I förarbetena

 till TL angav departementschefen att

 denna ordning skulle utgöra ett

 värdefullt instrument när det gäller att

 snabbt lotsa målet till ett slutligt

 avgörande. Detsamma torde enligt min

 mening gälla vid fastighetstaxering.

 På samma sätt som i

 inkomstskatteprocessen bör såväl

 mellandom som deldom kunna meddelas av

 domstolen ex officio eller på begäran av

 part. Domstolen bör emellertid få avgöra

 om det är lämpligt. Avvisas en begäran

 bör detta anses utgöra ett sådant beslut

 under handläggning som inte kan

 överklagas särskilt.

 Lagregleringen av förslaget finns i 22

 kap. 3 § FTL.

 34

 8 Beslut om taxeringsåtgärder

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget. Länsrätten i Värmland län

 anser det angeläget att det belyses hur

 domstolarna förväntas redovisa sina

 ställningstaganden. Skall exempelvis

 länsrätten vid en kodförändring som har

 betydelse för taxeringsvärdet i domen

 ange vilken nedsättning av markvärdet

 eller byggnadsvärdet detta medför? Om

 länsrätten i det angivna exemplet inte

 skall uttala sig om beloppsmässig

 inverkan av ändrad kodsättning får

 fastighetsägaren besked om överklagandets

 beloppsmässiga utfall först efter det att

 skattemyndigheten fattat beslut om

 taxeringsåtgärder. Tiden för överklagande

 till högre instans är visserligen två

 månader. Det är emellertid angeläget att

 besluten om taxeringsåtgärder inte dröjer

 så länge att tvåmånadersfristen framstår

 som alltför knapp. Länsrätten anser mot

 bakgrund härav att det bör övervägas att

 införa en längsta tidsfrist för beslut om

 taxeringsåtgärder.

 Skälen för mitt förslag: Med beslut om

 taxeringsåtgärder avses sådana åtgärder

 som av lag och RSV:s respektive

 skattemyndigheternas föreskrifter följer

 av ett visst ställningstagande i sak.

 Genom att fastighetstaxeringsprocessen

 för närvarande utgör en beloppsprocess

 omfattar domstolens avgörande samtliga

 punkter som räknas upp i 20 kap. 12 och

 13 §§ FTL. Domstolen avgör således den

 tvistiga frågan och räknar ut värden på

 värderingsenheterna, delvärden och

 taxeringsvärde. Domen får därför

 rättskraft med avseende på hela

 fastighetstaxeringen.

 Ett av syftena med ett förenklat

 taxeringsförfarande och införandet av en

 sakprocess är att domstolarna inte skall

 behöva gå igenom beslutet om

 fastighetstaxering i alla dess delar och

 beräkna värden för värderingsenheter,

 delvärden och taxeringsvärdet.

 Taxeringsarbetet skall förskjutas mot

 första instans. Dessutom skall

 processformen kunna förenas med den

 femåriga omprövningsperioden.

 Vid inkomsttaxering anger

 förvaltningsdomstolen i sin dom vilken

 fråga som prövats och om

 ställningstagandet innebär någon ändring.

 Skattemyndigheten skall sedan vidta de

 taxeringsåtgärder som behövs och räkna ut

 bl.a. taxerad och beskattningsbar

 förvärvsinkomst.

 I förarbetena till TL diskuteras både

 för- och nackdelar med denna ordning.

 Denna argumentering är enligt min mening

 av intresse även för fastighetstaxe-

 ringen.

 Till fördelarna hör att såväl

 domstolarnas som skattemyndigheternas

 kompetens utnyttjas rationellt.

 Domstolarna behöver således inte avdela

 sina kvalificerade och knappa resurser

 för den mera tekniskt betonade uppgiften

 att vidta taxeringsåtgärder.

 Skattemyndigheternas personal har större

 vana än domstolspersonalen vad gäller

 taxeringsarbete. Skattemyndigheten har

 också närmast till det aktuella

 sifferunderlaget, eftersom den dels

 känner till vilka omprövningar som

 vidtagits, dels alltid får domar för att

 vidta beräkningar av värden på

 värderingsenheter, delvärden och

 taxeringsvärde.

 Om arbetet med taxeringsåtgärder läggs

 på skattemyndigheten krävs följaktligen

 inte något omfattande informationsutbyte

 för att garantera domstolen ett aktuellt

 sifferunderlag. Eventuella felaktigheter

 i ett beslut om taxeringsåtgärder kan

 rättas till smidigt genom de möjligheter

 till omprövning som föreslås genom det

 nya taxeringsförfarandet.

 Till nackdelarna hör att

 fastighetsägaren inte direkt får reda på

 den slutliga fastighetstaxeringen. Domen

 kommer enbart att klargöra domstolens

 ställningstagande i sakfrågan och normalt

 inte den slutliga fastighetstaxeringen i

 dess helhet.

 I detta sammanhang kan nämnas att

 domstolarna för närvarande, om de inte

 får hjälp av skattemyndigheterna, får

 räkna fram taxeringsvärdet manuellt efter

 tabellslagning. Detta är både tidsödande

 och svårt med hänsyn till att en mängd

 delberäkningar måste göras där man måste

 ta hänsyn till en del speciella regler om

 avrundning och liknande. Skatte-

 myndigheterna kan däremot snabbt ta fram

 den slutliga fastighetstaxeringen

 maskinellt. Domstolarna torde kunna

 avgöra ett mål snabbare om de inte måste

 fastställa hela fastighetstaxeringen.

 Enligt förarbetena till TL skall beslut

 om taxeringsåtgärder innefatta de

 åtgärder som direkt följer av domstolens

 ställningstagande i sakfrågan och av lag

 och RSV:s föreskrifter.

 Även vid fastighetstaxering följer

 normalt de åtgärder som skall vidtas

 genom ett beslut om taxeringsåtgärder

 direkt av lag och föreskrifter. Beslut om

 taxeringsåtgärder till följd av en

 domstols avgörande i sak av en fråga bör

 därför enligt min mening i flertalet fall

 inte vålla några problem. Skattemyn-

 digheten bör kunna räkna fram

 taxeringsvärde, delvärden och värden för

 värderingsenheterna. Vilka åtgärder som

 skall vidtas framgår som regel direkt av

 bestämmelserna om fastighetstaxering även

 om fastighetsägaren i vissa fall kan

 behöva komplettera ärendet med

 ytterligare uppgifter. Med hänsyn till

 systematiken vid fastighetstaxering och

 att besluten skall förskjutas mot första

 instans bör beslut om taxeringsåtgärder

 dock även enligt min mening omfatta de

 bedömningar som direkt följer av

 domstolens avgörande och bestämmelserna

 om fastighetstaxering.

 Det kan av bestämmelserna om

 fastighetstaxering framgå att det till

 följd av en domstols dom bör vidtas nya

 bedömningar av andra frågor som inte

 varit föremål för domstolens prövning. En

 domstols avgörande i sak av en fråga kan

 vid fastighetstaxering medföra att hela

 taxeringen eller delar av taxeringen

 måste göras om.

 I beslutet om taxeringsåtgärder är

 skattemyndigheten bunden av domstolens

 beslut i sakfrågan. I övrigt ligger i

 sakens natur att beslutet om

 taxeringsåtgärder kan innefatta tämligen

 omfattande överväganden t. ex. när

 domstolens beslut innebär att en ändrad

 indelning av byggnads-typ för en viss

 byggnad skall medföra att en annan

 värderingsmodell skall tillämpas. I dessa

 fall måste normalt helt nya uppgifter

 läggas till grund för taxeringen.

 9 Ikraftträdande m.m.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med

 mitt.

 Remissinstanserna: Majoriteten av

 remissinstanserna har inget att erinra

 mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Inför den

 allmänna fastighetstaxeringen år 1994

 skall distriktsindelning bestämmas och

 ordförande väljas senast den 15 september

 1992. Val av övriga ledamöter sker före

 utgången av december 1992. Vidare ska RSV

 besluta om föreskrifter för förberedelse-

 arbetet senast den 31 december 1992.

 Förberedelsearbetet påbörjas i princip

 redan under hösten 1992. Eventuella nya

 regler bör träda i kraft efter det att

 förberedelsearbetet i stort genomförts.

 Fastighetsdeklarationerna för den

 allmänna fastighetstaxeringen år 1994

 skall lämnas in senast den 1 december

 1993. Hanteringen av dessa deklarationer

 bör emellertid ske enligt den nya

 ordningen. Vidare bör beaktas att RSV

 måste ges möjlighet att inom en rimlig

 tid arbeta fram erforderliga direktiv och

 genomföra vissa utbildningsinsatser inför

 ett förenklat förfarande vid

 fastighetstaxering. Föreliggande tidsplan

 för förberedelse och utveckling inom RSV

 av ett nytt ADB-stöd för

 fastighetstaxeringen medför dessutom att

 tidpunkten för att avlämna

 fastighetsdeklaration inte kan

 tidigareläggas förrän vid 1996 års AFT.

 En lämplig tidpunkt för ikraftträdande

 bör enligt min mening mot bakgrund av det

 anförda vara den 1 december 1993 och de

 nya reglerna bör därefter tillämpas

 fr.o.m. fastighetstaxeringen år 1994.

 10 Ekonomiska och administrativa kon-

 sekvenser

 I promemorian anges att införandet av ett

 förenklat taxeringsförfarande sammantaget

 inte kräver något ytterligare

 resurstillskott till skatteförvaltningen.

 Jag delar denna bedömning. Vidare bedöms

 förslagen medföra besparingar vad gäller

 arvoden m.m., längdföring och kostnaderna

 för LMV:s medverkan på åtminstone drygt

 50 milj. kr under perioden

 1993/94-1996/97. Detta utgör ca 6 % av

 kostnaderna för förberedelsearbetet och

 taxeringen under den nämnda tidsperioden.

 Förslagen medför således enligt min

 bedömning en inte oväsentlig besparing.

 Anpassningen av

 fastighetstaxeringsförfarandet till

 förfarandet vid inkomsttaxeringen bör

 dessutom väsentligt öka förutsättningarna

 att i framtiden effektivisera och

 förenkla förfarandet ytterligare och

 därigenom möjliggöra ytterligare

 besparingar.

 11 Upprättade lagförslag

 I enlighet med vad jag nu har anfört har

 inom Finansdepartementet upprättats

 förslag till

 1. lag om ändring i

 fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

 2. lag om ändring i lagen (1993:000) om

 ändring i uppbördslagen

 3. lag om ändring i uppbördslagen

 (1953:272)

 4. lag om ändring i lagen (1941:416) om

 arvsskatt och gåvoskatt

 Förslagen till ändringar i

 uppbördslagen, och lagen om arvsskatt och

 gåvoskatt har inte granskats av Lagrådet.

 Förslagen utgör endast följdändringar och

 är enligt min mening av sådan

 beskaffenhet att Lagrådets yttrande

 skulle sakna betydelse.

 35

 12 Författningskommentarer

 Fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

 17 kap.

 Reglerna i 2 - 14, 16, 18 och 22 §§ i

 lagens nuvarande lydelse om

 fastighetstaxeringsdistrikt, FTN,

 ledamöter i TN m.m. behövs inte i det nya

 förfarandet och har därför upphävts.

 Detsamma gäller reglerna om sakkunnig

 m.m. i 20 och 21 §§. Även

 ersättningsbestämmelserna i 24 och 25 §§

 har tagits bort.

 1 §

 Bestämmelserna motsvarar 17 kap. 19 §

 första och andra styckena i lagens

 nuvarande lydelse.

 2 §

 I paragrafen regleras

 beslutsbehörighetens fördelning mellan

 skattemyndigheter.

 Enligt första stycket skall beslut i

 taxeringsärende fattas av skattemyn-

 digheten i det län där fastigheten är

 belägen.

 Innebörden av bestämmelserna i andra

 stycket är att beslutsbehörigheten kan

 flyttas mellan två skattemyndigheter. För

 att en en sådan överflyttning skall få

 göras krävs att den skattemyndighet som

 är behörig enligt bestämmelserna i första

 stycket uppdrar åt en annan skattemyn-

 dighet att fatta beslut. Uppdraget

 förutsätter att den andra skattemyn-

 digheten samtycker och att

 överflyttningen kan ske utan avsevärd

 olägenhet för fastighetsägaren.

 3 §

 Här hänvisas till bestämmelserna i TL

 angående skattenämnd och val till

 skattenämnd.

 4 §

 I paragrafen regleras skattemyndighetens

 möjligheter att liksom tidigare förordna

 konsulenter för fastighetstaxeringen för

 att biträda skattemyndigheten vid den

 allmänna fastighetstaxeringen.

 Bestämmelsen motsvaras i viss del av

 bestämmelserna i 17 kap. 15 § i lagens

 nuvarande lydelse. Bestämmelserna om

 kommunala taxeringsrevisorer har tagits

 bort.

 5 §

 Regeln motsvarar 17 kap. 17 § i lagens

 nuvarande lydelse.

 36

 6 §

 Regeln motsvarar bestämmelserna i 17 kap.

 22 och 23 §§ i lagens nuvarande lydelse.

 18 kap.

 Vad avser ändringarna i 1, 6 - 8, 10, 12,

 14, 15, 22 - 23, 25 - 26, 29, 32 och

 38 §§ är dessa föjdändringar och

 ändringar av redaktionell art.

 9 §

 I paragrafen regleras liksom tidigare vid

 vilken tidpunkt allmän fas-

 tighetsdeklaration som skall avges utan

 föreläggande senast skall lämnas.

 Tidpunkten har flyttats från den 1

 december året före det år då allmän

 fastighetstaxering äger rum till den 1

 november samma år.

 9 a §

 Den som visar att han på grund av

 särskilda omständigheter är förhindrad

 att lämna allmän fastighetsdeklaration i

 rätt tid kan efter ansökan beviljas

 anstånd med att lämna deklarationen.

 Utan synnerliga skäl får anstånd inte

 medges längre än till utgången av

 februari månad under taxeringsåret.

 Möjligheterna att få anstånd avses vara

 desamma som de som enligt 2 kap. 32 §

 lagen (1990:325) om självdeklaration och

 kontrolluppgifter krävs för att få

 anstånd med att lämna självdeklaration.

 Ansökan om anstånd görs hos

 skattemyndigheten i det län fastigheten

 är belägen.

 24 §

 I och med att det införs en möjlighet att

 påföra förseningsavgift vid den allmänna

 fastighetstaxeringen bör ett föreläggande

 inte förenas med vite om underlåtenhet

 att fullgöra föreläggandet kan medföra

 att förseningsavgift påförs.

 28 §

 Bestämmelsen i paragrafens andra stycke

 har flyttats till 21 kap. 2 §.

 30 §

 Bestämmelsen i paragrafens andra stycke

 har flyttats till 22 kap. 2 §.

 41 §

 Bestämmelsen i paragrafens andra stycke

 om böter för den som uppsåtligen eller av

 grov oaktsamhet underlåter att lämna

 allmän fastighetsdeklaration behövs inte

 i och med att det införs en möjlighet att

 påföra förseningsavgift även vid

 fastighetstaxeringen. Bestämmelsen har

 därför upphävts.

 37

 42 §

 I likhet med vad som gäller vid

 inkomsttaxeringen införs genom bestäm-

 melsen i paragrafen en möjlighet att

 påföra förseningsavgift. Förseningsavgift

 kan påföras med 500 kr om

 deklarationsskyldig inte inkommit med

 allmän fastighetsdeklaration inom

 föreskriven tid eller om han endast

 lämnat en så bristfällig deklaration att

 den uppenbarligen inte är ägnad att ligga

 till grund för taxering.

 I andra stycket stadgas att om

 deklaration inte kommit in senast den

 1 maj under taxeringsåret eller har

 kommit in dessförinnan men är så brist-

 fällig att den uppenbarligen inte kan

 ligga till grund för någon taxering

 bestäms förseningsavgiften till 2 000 kr.

 Om den deklarationsskyldige inom

 föreskriven tid lämnat en deklaration som

 inte är behörigen undertecknad tas

 förseningsavgift ut endast om handlingen

 inte undertecknas inom den tid som

 föreskrivs i ett föreläggande.

 Förseningsavgift tas då ut med 500 kr.

 43 §

 I paragrafen regleras de fall då

 förseningsavgiften skall efterges. Efter-

 giftsgrunderna är desamma som vid

 inkomsttaxeringen, nämligen att

 underlåtenheten på grund av den

 deklarationsskyldiges ålder, sjukdom,

 bristande erfarenhet eller liknande

 förhållande framstår som ursäktlig.

 Bristande erfarenhet torde dock här,

 jämfört med inkomsttaxeringen, vara en

 betydligt mer sällan förekommande

 eftergiftsgrund,

 Detsamma gäller om underlåtenheten

 framstår som ursäktlig med hänsyn till

 annan särskild omständighet eller om det

 framstår som uppenbart oskäligt att ta ut

 förseningsavgiften. Vid

 fastighetstaxeringen bör, enligt vad ett

 par remissinstanser påpekat, även i de

 fall då det finns fler ägare till en

 fastighet och samtliga påförts

 förseningsavgift, grund för eftergift

 vara att en delägare kan göra troligt att

 en annan delägare är den som regelmässigt

 brukar deklarera fastigheten.

 Som Kammarrätten i Sundsvall i sitt

 remissyttrande påpekat kan uttrycken

 "felaktighet " och "uppgiftens

 beskaffenhet" utmönstras ur lagtexten i

 promemorieförslaget eftersom bestämmelsen

 i FTL till skillnad från vad som gäller

 vid inkomsttaxeringen endast avser

 förse-ningsavgift och inte skattetillägg.

 44 §

 Bestämmelserna om eftergift av

 förseningsavgift skall beaktas ex officio

 av skattemyndighet eller domstol.

 45 §

 Förseningsavgift får inte påföras sedan

 fastighetsägaren har avlidit.

 38

 46 §

 För förseningsavgift som enligt denna lag

 påförs fastighetsägare gäller i fråga om

 debitering och uppbörd reglerna UBL. För

 att detta skall kunnna ske krävs

 ändringar i UBL. Dessa ändringar har dock

 inte tagits med i detta förslag.

 19 kap.

 1 §

 Paragrafen motsvarar i huvudsak första

 och andra styckena av samma paragraf i

 dess nuvarande lydelse. Tidpunkterna för

 beslut om föreskrifter har dock flyttats.

 Tidpunkten för regeringen eller myndighet

 som regeringen bestämmer att besluta om

 föreskrifter för förberedelsearbetet har

 flyttats från den 31 december till den 1

 oktober andra året före det år då allmän

 fastighetstaxering äger rum. Senast den

 15 november samma år skall RSV beträff-

 ande småhus och tomtmark, utom såvitt

 avser småhus och tomtmark för småhus som

 ingår i lantbruksenhet, lämna förslag

 till sådana föreskrifter som avses i 7

 kap. 7 § med undantag för föreskrifter om

 indelning i värdeområden.

 Skattemyndigheten skall senast den 15

 mars året före det år då allmän

 fastighetstaxering äger rum lämna förslag

 till föreskrifter om indelning i

 värdeområden för småhus, hyreshus,

 avkastningsvärderad industri och

 tomtmark. Detta arbete är för detaljerat

 och omfångsrikt för att det skall kunna

 ske på central nivå.

 RSV skall senast samma datum lämna

 förslag till föreskrifter om indelning i

 värdeområden för övriga ägoslag samt

 förslag till övriga föreskrifter enligt 7

 kap. 7 § för samtliga byggnadstyper och

 ägoslag.

 Paragrafens sista stycke innehöll en

 administrativ bestämmelse som inte behövs

 i lag. Stycket har därför upphävts.

 2 §

 I paragrafen finns bestämmelser om att

 det vid varje skattemyndighet skall

 finnas referensgrupper som skall bestå av

 ledamöter i skattenämnden.

 Referensgruppen skall finnas vid

 förberedelsearbetet och skall tillgodose

 behovet av lekmannainsyn vid detta.

 3 §

 Ändringarna i paragrafen har karaktär av

 följdändringar.

 5 §

 Skattemyndigheten i samråd med LMV svarar

 för upprättandet av förslag till

 riktvärdekartor för tomtmark som inte

 ingår i lantbruksenhet. Detta skall ske

 senast den 1 juni året före det år då

 allmän fastighetstaxering äger rum.

 Skattemyndigheten och LMV skall samtidigt

 föreslå de förändringar som behövs i de

 förslag till föreskrifter som avses i 1 §

 andra - fjärde styckena.

 I andra stycket fastslås att

 referensgruppen under arbetets gång skall

 beredas möjlighet att lämna synpunkter.

 Genom att referensgruppen bereds

 tillfälle att yttra sig bevaras

 lekmannainsynen vid förberedelse-arbetet.

 6 §

 Ändringarna i paragrafen har karaktär av

 följdändringar.

 7 §

 Regeringen eller den myndighet som

 regeringen bestämmer skall senast den 1

 september året före det år då allmän

 fastighetstaxering äger rum besluta

 sådana föreskrifter som avses i 7 kap. 7

 §.

 8 §

 Ändringarna i paragrafen är av endast

 redaktionell art.

 20 kap.

 1 §

 I bestämmelsen anges att det finns tre

 typer av taxeringsbeslut, nämligen

 grundläggande beslut om taxering,

 omprövningsbeslut och beslut om

 taxeringsåtgärder efter domstols dom.

 2 §

 I första stycket anges att grundläggande

 beslut om taxering av en fastighet som är

 belägen inom länet skall meddelas senast

 den 15 juni under taxeringsåret.

 Bestämmelsen motsvarar 20 kap. 11 § i

 lagens nuvarande lydelse.

 I andra stycket regleras möjligheten

 till skönstaxering motsvarande den som

 finns vid inkomsttaxeringen. Om någon

 deklaration inte kommer in eller inkommen

 deklaration är så bristfällig att den

 inte kan läggas till grund för beräkning

 av taxeringsvärdet skall detta beräknas

 med ledning av de uppgifter som finns att

 tillgå i ärendet.

 3 §

 I förevarande paragraf behandlas

 beslutsbehörighetens fördelning inom

 skattemyndigheten mellan tjänstemän och

 skattenämnd. Det är den enskilde

 tjänstemannen som prövar om de i lagen

 angivna förutsättningarna för att ett

 ärende skall avgöras i nämnden

 föreligger. Ett grundläggande beslut om

 taxering kan fattas av tjänstemannen

 själv om det inte innefattar en

 skälighets- eller bedömningsfråga av

 väsentlig ekonomisk betydelse för

 fastighetsägaren eller beslutet av någon

 annan särskild anledning bör fattas i

 nämnd. Vid bedömningen av vad som skall

 avses med väsentlig ekonomisk betydelse

 kan hänvisas till vad som sägs i

 förarbetena till motsvarande bestämmelse

 i TL (2 kap. 4 §) där man talar om en

 taxerad inkomst om 10 000 kr i dåvarande

 penningvärde. Vid fastighetstaxeringen

 torde detta motsvara en fastighetsskatt

 och eventuell förmögenhetsskatt om

 sammanlagt ca 5000 kr. Härvid måste även

 beaktas att ett beslut om

 fastighetstaxering normalt ligger till

 grund för uttag av skatt under sex års

 tid.

 Ett ärende som avser omprövning av en

 tvistig fråga och där nämnden inte

 tidigare prövat de omständigheter och

 bevis som fastighetsägaren åberopar,

 skall avgöras i nämnden (punkt 1). Finner

 tjänstemannen att de yrkanden

 fastighetsägaren framställer i en begäran

 om omprövning kan godtas behöver nämnden

 således normalt inte kopplas in om inte

 punkt 3 är tillämplig. Bestämmelsen

 möjliggör också för tjänstemannen att

 fatta beslut när frågan i och för sig är

 tvistig eller rör skälighets- eller

 bedömningsfråga men nämnden redan tagit

 ställning till de omständigheter och

 bevis den skattskyldige åberopar. Den

 tidigare prövningen måste ha skett på

 samma underlag. Har omständigheter eller

 bevis tillkommit som nämnden inte tagit

 ställning till skall även ett andra

 beslut som innebär att den skattskyldige

 inte får fullt bifall fattas i nämnd.

 Med nämnd avses här givetvis den vid

 skattemyndigheten redan befintliga

 skattenämnden och inte någon särskild,

 för fastighetstaxeringen tillskapad

 nämnd.

 3 a §

 Det åligger enligt första stycket i

 paragrafen skattemyndigheten att se till

 att ärendet blir tillräckligt utrett.

 Denna uppgift ankommer enligt 17 kap. 16

 § i lagens nuvarande lydelse på FTN:s

 ordförande.

 Den skattskyldige skall enligt andra

 stycket få tillfälle att lämna muntliga

 upplysningar inför skattenämnden om inte

 särskilda skäl talar emot det.

 Bestämmelsen avser endast möjligheten

 att lämna upplysningar muntligt inför

 skattenämnden i ärende som skall avgöras

 i nämnden. Möjligheterna till muntligt

 förfarande i ärende hos skattemyndigheten

 som inte avgörs i skattenämnd regleras av

 14 § FL.

 Beslut om att vägra muntligt

 uppgiftslämnande i ärende som skall

 avgöras av nämnden fattas av nämnden. Av

 allmänna regler följer att beslut att

 vägra muntligt uppgiftslämnande får

 överklagas endast i samband med

 avgörandet i sak.

 Vad som kommer fram vid en personlig

 inställelse måste dokumenteras.

 Dokumentationsskyldigheten framgår av 15

 § FL. Bestämmelsen motsvarar 20 kap. 5 §

 i lagens nuvarande lydelse.

 4 §

 Regeln motsvarar 20 kap. 12 § i lagens

 nuvarande lydelse.

 39

 5 §

 Regeln i 20 kap. 13 § i lagens nuvarande

 lydelse har oförändrad flyttats till

 detta lagrum.

 5 a §

 Skattemyndigheten skall senast den 30

 juni under taxeringsåret underrätta

 fastighetsägaren om innehållet i

 skattemyndighetens beslut om fas-

 tighetstaxering och om möjligheten att

 begära omprövning av detta.

 Fastighetsägaren skall också underrättas

 om vad som skall iaktagas av den som vill

 begära omprövning av eller överklaga

 myndighetens beslut och innehållet i

 eventuell skiljaktig mening.

 6 §

 Regeln motsvarar 20 kap. 15 § i lagens

 nuvarande lydelse.

 7 §

 Skattemyndigheten är skyldig att på

 begäran av fastighetsägaren ompröva ett

 taxeringsbeslut om förutsättningar för en

 prövning i sak föreligger. Någon

 beloppsgräns eller motsvarande har inte

 införts. Inte heller finns någon

 möjlighet för skattemyndigheten att

 avvisa en begäran med hänvisning till att

 frågan tidigare varit föremål för

 omprövning. Den skattemyndighet som

 fattat det grundläggande beslutet är i

 princip behörig att fatta

 omprövningsbeslutet. Av bestämmelserna i

 17 kap. 2 § följer dock att

 beslutsbehörigheten kan överföras mellan

 skattemyndigheterna.

 Ett taxeringsbeslut består av en mängd

 delfrågor och varje sådan delfråga kan

 bli föremål för omprövning. Omprövning

 kan ske av varje fråga som kan ha

 betydelse för beskattningen eller annat

 ekonomiskt mellanhavande. Omprövning kan

 ske så fort skattemyndigheten fattat ett

 grundläggande beslut. Om något

 grundläggande beslut om taxering inte

 fattats får taxering ske genom

 omprövning.

 Av sista stycket framgår att

 skattemyndigheten får underlåta att på

 eget initiativ ompröva ett beslut om

 omprövningen skulle avse endast ett

 mindre belopp. Det finns inte någon

 motsvarande möjlighet för

 skattemyndigheten att underlåta

 omprövning i de fall fastighetsägaren har

 begärt att en omprövning skall företas.

 8 §

 Rättegångsbalkens regler om rättskraft

 tillämpas i huvudsak analogvis även på

 förvaltningsområdet. Eftersom

 skattemyndigheterna nu får befogenhet och

 skyldighet att ompröva sina egna beslut

 om fastighetstaxering görs i paragrafen

 en erinran om att domstols dom vinner

 s.k. negativ rättskraft och att

 omprövning således inte kan ske av en

 fråga som domstol avgjort. Omprövning

 skall inte heller ske sedan en fråga

 efter överklagande har överlämnats till

 domstol för prövning (litis pendens).

 Detta är huvudregeln i

 förvaltningsprocessen och behöver inte

 sägas särskilt.

 Rättskraften gäller endast den

 rättsföljd det varit frågan om i målet.

 Bestämmelsen hindrar omprövning av t.ex.

 en fråga om huruvida en fastighet skall

 ha lägre taxeringsvärde på grund av höga

 radonvärden om detta prövats av domstol.

 Däremot är skattemyndigheten oförhindrad

 att ompröva frågor som visserligen har

 samband med den av domstolen prövade men

 som ändå inte avser samma sak. Domstolens

 dom kan naturligtvis ändå ha avgörande

 betydelse för utgången i omprövningsären-

 det.

 Nytillkommande omständigheter (facta

 superveniens) kan medföra att omprövning

 får ske. Omständigheten skall inte ha

 kunnat åberopas i målet utan måste vara

 ny och inte bara ha blivit känd för

 parterna efter domen.

 I 11 § har införts en särskild regel för

 att möjliggöra omprövning på begäran av

 fastighetsägare av en fråga som tidigare

 har prövats av domstol genom

 lagakraftvunnet beslut, om beslutet

 avviker från rättstillämpningen i ett

 regeringsrättsavgörande som meddelats

 därefter.

 9 §

 Paragrafen reglerar omprövning på begäran

 av fastighetsägaren.

 Fastighetsägarens begäran skall

 framställas skriftligt. Angående

 undertecknande se 10 §.

 Begäran skall för att tas upp till

 prövning i princip ha kommit in till

 skattemyndigheten inom fem år efter

 utgången av taxeringsåret. I annat fall

 skall begäran avvisas. Ett

 avvisningsbeslut kan överklagas.

 Länsrättens beslut i anledning av

 överklagande av skattemyndighetens beslut

 att avvisa en begäran om omprövning såsom

 för sent inkommen får inte överklagas (22

 kap. 2 §, jfr 30 § FL).

 Skattemyndighetens omprövningsbeslut kan

 fattas efter utgången av femårsperioden.

 Det finns ingen tidsgräns inom vilken

 beslut i anledning av den skattskyldiges

 begäran om omprövning skall fattas. Att

 omprövningsbeslut skall behandlas så

 snabbt som möjligt ligger i sakens natur

 även om detta inte kommit till direkt

 uttryck i lagtexten.

 Andra stycket innehåller en ventil för

 de fall då fastighetsägaren inte inom två

 månader före femårsperiodens utgång fått

 kännedom om ett taxeringsbeslut till hans

 nackdel. Fastighetsägaren har då

 möjlighet att komma in med en begäran om

 omprövning inom två månader från den dag

 han fick kännedom om beslutet. Med

 fastighetsägare bör här avses den eller

 de som var ägare till fastigheten när

 beslutet fattades.

 Enligt tredje stycket skall det

 förhållandet att fastighetsägaren har

 gett in en begäran om omprövning inom

 omprövningsfristen till fel skatte-

 myndighet eller till en

 förvaltningsdomstol inte hindra att

 omprövning görs även om begäran

 överlämnats till beslutsmyndigheten först

 efter omprövningsperiodens utgång.

 40

 10 §

 Bestämmelsen gör det möjligt för

 skattemyndigheten att förelägga fastig-

 hetsägaren eller hans ombud att

 underteckna en begäran om omprövning vid

 påföljd att omprövning annars inte görs.

 11 §

 Av allmänna principer följer att nya

 omständigheter inte omfattas av ett

 avgörandes rättskraft. Inträffar nya

 omständigheter efter ett domstols-

 avgörande prekluderas inte dessa.

 Ny rättspraxis torde inte anses utgöra

 sådana nya omständigheter som inte

 omfattas av rättskraften. Är en fråga

 avgjord genom ett lagakraftvunnet beslut

 kan därför inte någon ytterligare

 prövning ske även om avgörandet strider

 mot senare tillkomna prejudikat.

 Bestämmelsen avser att möjliggöra att ett

 lagakraftvunnet domstolsbeslut kan

 omprövas, om fastighetsägarens begäran

 kommer in inom femårsperioden och

 beslutet avviker från rättstillämpningen

 i ett regeringsrättsavgörande som medde-

 lats därefter.

 12 §

 Bestämmelserna i 12 - 20 §§ behandlar

 skattemyndighetens möjlighet och

 skyldighet att på eget initiativ ompröva

 taxeringsbeslut.

 I 12 § regleras omprövning till

 fastighetsägarens fördel t.o.m. det femte

 året efter taxeringsåret.

 Följdändringsbeslut till fördel kan

 enligt andra stycket fattas även efter

 femårsperioden. Någon ytterligare

 tidsgräns föreskrivs inte. Det är

 naturligtvis angeläget att beslut om

 följdändring till fastighetsägarens

 fördel fattas så snart som möjligt. Det

 föreligger inte något krav att beslutet

 som föranleder förändringen skall ha

 vunnit laga kraft. Ändras det beslut som

 föranlett följdändringen får ett nytt

 följdändringsbeslut fattas.

 Följdändring enligt andra stycket måste

 vara en omedelbar konsekvens av

 taxeringsbeslutet eller domstolsbeslutet.

 13 §

 Paragrafen avser omprövningsbeslut som

 fattas på skattemyndighetens initiativ

 och reglerar inom vilken tid

 omprövningsbeslut till fastighetsägarens

 nackdel får meddelas utan att

 förutsättningar för eftertaxering

 föreligger.

 Beslut får enligt huvudregeln i första

 stycket inte meddelas efter utgången av

 året efter taxeringsåret.

 Om fastighetsägaren inte gett in allmän

 fastighetsdeklaration i rätt tid ges

 särskilda regler i andra stycket. Ett

 beslut till nackdel får då alltid

 meddelas inom ett år från den dag då

 deklarationen kom in till skatte-

 myndigheten men senast inom fem år från

 utgången av taxeringsåret.

 Med deklaration avses en i behörig

 ordning upprättad deklaration.

 Deklarationen skall således vara

 upprättad på fastställt formulär och

 undertecknad av fastighetsägaren eller

 legal ställföreträdare för denne.

 14 §

 Omprövningsbeslut till nackdel för

 fastighetsägaren i andra fall än som sägs

 i 13 § är definitionsmässigt

 eftertaxeringsbeslut.

 15 §

 Eftertaxeringsgrunderna i paragrafen

 motsvarar eftertaxeringsgrunderna i 4

 kap. 16 § TL.

 16 §

 Eftertaxering får också ske vid rättelse

 av felräkning, misskrivning eller annat

 uppenbart förbiseende eller när en

 ändring i ett taxeringsbeslut föranletts

 av beslut som avses i 12 § andra stycket.

 Beslutet om eftertaxering skall i dessa

 fall ha karaktär av följdändring till ett

 beslut enligt 12 § andra stycket.

 Beträffande vad Kammarrätten i Sundsvall

 och Länsrätten i Stockholms län anfört i

 sina remissyttranden i denna fråga anser

 jag att om en fastighet genom uppenbart

 förbiseende inte blivit taxerad eller

 undantagits från skatteplikt trots att så

 inte hade bort ske utgör detta grund för

 eftertaxering enligt 16 § punkt 1 i

 förslaget. För den händelse sådana

 felaktigheter inte beror på ett uppenbart

 förbiseende och inte heller på oriktig

 uppgift eller underlåtenhet från

 fastighetsägaren bör de inte utgöra grund

 för eftertaxering.

 17 §

 Enligt första stycket får eftertaxering

 som avser annat än följdändring ske

 endast om den avser belopp av någon

 betydelse. Vid denna bedömning kan man

 inte enbart se till höjningen av

 taxeringsvärdet i sig utan till den

 ökning av fastighets- och eventuellt

 förmögenhetsskatt en höjning av

 taxeringsvärdet leder till. Som riktmärke

 vid inkomsttaxeringen vid bedömandet av

 huruvida ett belopp skall anses vara av

 någon betydelse anges att beloppet

 normalt bör röra sig om ca 5 000 kr

 taxerad inkomst. Detta får anses motsvara

 skatt med åtminstone 2 000 kr i dagens

 penningvärde.

 Vid eftertaxering avseende olika frågor

 bör det sammanlagda beloppet utgöra grund

 för bedömningen. Härvid måste även

 beaktas att ett beslut om

 fastighetstaxering normalt ligger till

 grund för uttag av skatt under sex års

 tid. Eftertaxering bör därför kunna ske

 även om beloppen varje enskilt år inte

 uppgår till sådana belopp att

 eftertaxering för ett enstaka år skulle

 ha varit möjlig.

 Det åligger skattemyndigheten att ex

 officio undanröja ett efter-

 taxeringsbeslut om förutsättningar för

 eftertaxering inte längre är för handen.

 Om t.ex. skattemyndigheten fattar ett

 eftertaxeringsbeslut som avser olika

 poster och länsrätten efter överklagande

 av fastighetsägaren meddelar en dom som

 innebär att en post inte skall

 eftertaxeras skall skattemyndigheten

 undanröja hela eftertaxeringen om

 beloppskravet inte längre är uppfyllt för

 de ej överklagade posterna.

 Skattemyndigheten är normalt oförhindrad

 att fatta flera beslut i samma fråga.

 Beträffande beslut om eftertaxering

 gäller dock ett undantag.

 Skattemyndigheten får inte efter att

 eftertaxering har skett fatta ännu ett

 beslut om eftertaxering avseende samma

 fråga. Däremot är skattemyndigheten

 oförhindrad att fatta ett

 omprövningsbeslut till fastighetsägarens

 fördel.

 18 §

 Av bestämmelsen framgår att ett beslut om

 eftertaxering normalt skall meddelas före

 utgången av det femte året efter

 taxeringsåret. Avvikelser från

 femårsfristen regleras i 19 - 20 §§.

 19 §

 Enligt första stycket får beslut om

 följdändring till nackdel för den

 skattskyldige fattas även efter

 femårsperioden. I sådana fall skall

 följdändringsbeslutet fattas inom sex

 månader från det att det beslut som för-

 anleder följdändringen meddelades.

 Beslut om eftertaxering på grund av

 oriktig uppgift i omprövningsärende eller

 mål om taxering får meddelas även efter

 femårsperioden men senast inom ett år

 från utgången av den månad då

 skattemyndighetens eller domstolens

 beslut i ärendet eller målet vunnit laga

 kraft.

 I TL finns en regel som inskränker

 möjligheten till eftertaxering om den

 skattskyldige avlidit. Någon motsvarande

 bestämmelse bör inte finnas vid

 fastighetstaxering eftersom taxeringen är

 knuten till fastigheten och inte till den

 eller dem som äger fastigheten.

 20 §

 Ett beslut om taxeringsåtgärder kommer i

 fråga endast i de fall domstol ändrat ett

 taxeringsbeslut. Domstolen skall inte

 räkna ut det nya taxeringsvärde m.m. som

 kan bli följden av att det överklagade

 beslutet ändras utan endast besluta i den

 fråga som är föremål för prövning.

 Skattemyndigheten skall därefter besluta

 om de taxeringsåtgärder som blir följden

 av ställningstagandet i sak. Beslutet om

 taxeringsåtgärder är ett taxeringsbeslut

 och kan överklagas som ett sådant

 21 kap.

 1 §

 I paragrafen sägs att skattemyndighetens

 taxeringsbeslut får överklagas hos

 länsrätten. Detta gäller det

 grundläggande beslutet, omprövningsbeslut

 och beslut om taxeringsåtgärder. Vidare

 anges att en fastighetsägare får

 överklaga ett beslut att avvisa en

 begäran om omprövning av taxeringsbeslut.

 Ett överklagande av ett beslut om

 fastighetstaxering skall inte avse det

 taxeringsvärde som beslutet mynnat ut i

 utan skattemyndighetens ställningstagande

 i någon eller några av de delfrågor som

 har betydelse för bestämmande av

 taxeringsvärdet, beskattningen eller

 något annat ekonomiskt mellanhavande,

 såsom att bidrag eller stöd på grund av

 beslutet skulle utgå med för lågt belopp.

 2 §

 Beslut att förelägga vid vite får inte

 överklagas.

 3 §

 Fastighetsägarens överklagande skall ha

 kommit in till den skattemyndighet som

 fattat beslutet inom fem år efter

 taxeringsåret. För överklaganden som

 avser beslut som har meddelats efter den

 30 juni femte året efter taxeringsåret

 och som fastighetsägaren har fått del av

 efter utgången av oktober månad samma år

 ges en särskild bestämmelse i första

 stycket andra meningen. Beslut som

 meddelas så sent skall därför delges

 fastighetsägaren.

 Enligt andra stycket gäller att

 fastighetsägaren får överklaga ett beslut

 även om det inte har gått honom emot.

 4 §

 Paragrafen motsvarar i stort vad som

 gäller enligt 24 § FL. En skillnad är att

 överklaganden som getts in i rätt tid men

 till annan skattemyndighet än den som

 fattat beslutet eller till annan för-

 valtningsdomstol än den som har att pröva

 överklagandet inte skall avvisas även om

 det nått beslutsmyndigheten efter denna

 tid. Att överklagandet skall ges in till

 beslutsmyndigheten framgår av 23 § FL.

 5 §

 Enligt första stycket skall

 skattemyndigheten, sedan den funnit att

 överklagandet inte skall avvisas som för

 sent inkommet eller därför att frågan

 redan har överlämnats för

 domstolsprövning eller prövats av

 domstol, snarast ompröva sitt beslut. I

 fråga om vem inom skattemyndigheten som

 skall ompröva beslutet gäller

 bestämmelserna i 20 kap. 3 §. Att

 omprövning skall ske snarast får inte

 medföra att skattemyndigheten underlåter

 att företa den utredning som behövs för

 att få ett gott beslutsunderlag.

 Andra stycket och tredje stycket första

 meningen motsvarar 28 § FL.

 I tredje stycket ges dessutom en

 bestämmelse som avser att motverka att

 länsrätten belastas med uppgiften att

 pröva rena "restposter" och otvistiga

 frågor. Den gäller fall där det finns

 anledning att anta att fastighetsägarens

 yrkanden kan i allt väsentligt ha

 bifallits, eller en utförlig

 beslutsmotivering kan ha rett ut en

 tidigare oklarhet. I sådana fall bör

 skattemyndigheten när beslutet sänds ut

 till fastighetsägaren bereda honom

 tillfälle att återkalla överklagandet. En

 blankett som förenklar för fastig-

 hetsägaren bör bifogas. Om överklagandet

 återkallas, skall skattemyndigheten

 skriva av ärendet.

 6 §

 I paragrafen anges att skattemyndigheten,

 efter sin omprövning, skall överlämna

 överklagandet till länsrätten tillsammans

 med handlingarna i målet om inte

 överklagandet avvisas eller avskrivs.

 Enligt andra meningen i paragrafen får

 ett överklagande som har kommit in i rätt

 tid i vissa fall överlämnas till

 länsrätten utan omprövning. De

 situationer som avses är t.ex. när

 skattemyndigheten inte har lyckats

 komplettera överklagandet (fullmakt eller

 underskrift saknas eller inget yrkande

 kan utläsas) så att omprövning kan ske.

 7 §

 Bestämmelsen i första stycket innebär att

 ett överklagande från RSV skall ha kommit

 in inom den tid som skattemyndigheten har

 på sig att ändra beslutet eller efter den

 tiden men senast två månader efter det

 att beslutet meddelades. Överklagandet

 skall ges in till beslutsmyndigheten som

 med tillämpning av 24 § FL prövar om

 överklagandet har kommit in i rätt tid.

 Någon omprövningsskyldighet motsvarande

 den som gäller vid fastighetsägares

 överklagande enligt 5 § föreskrivs inte.

 Däremot kan uppenbara felaktigheter

 rättas med stöd av 27 § FL.

 Om det är fråga om ett omprövningsbeslut

 som rör eftertaxering och yrkas ändring

 till fastighetsägarens nackdel, framgår

 av paragrafens andra stycke att tiden för

 överklagande är två månader från det att

 beslutet meddelades. I sammanhanget bör

 noteras att om undersökning företagits

 som skulle kunna leda till ett beslut om

 eftertaxering och skattemyndigheten

 därefter beslutar att inte eftertaxera,

 föreligger skyldighet enligt 21 § FL att

 underrätta fastighetsägaren om detta

 beslut.

 22 kap.

 1 §

 Ändringarna i paragrafen är endast av

 redaktionell art.

 2 §

 Enligt paragrafen får länsrättens beslut

 avseende en skattemyndighets beslut att

 avvisa en för sent inkommen begäran om

 omprövning, beslut i fråga som avses i 20

 kap. 6 § samt beslut om besiktning enligt

 18 kap. 30 § inte överklagas.

 3 §

 Här hänvisas till reglerna i 6 kap. 11 -

 24 §§ TL. Dessa paragrafer reglerar

 överklagande av länsrättens och

 kammarrättens beslut vid

 inkomsttaxeringen samt handläggningen vid

 domstol i dessa ärenden. Reglerna blir

 tillämpliga även vid fastighetstaxeringen

 och vad som i taxeringslagen sägs om

 skattskyldig skall här gälla

 fastighetsägare.

 24 kap.

 1 §

 Ändringarna i första stycket är av

 redaktionell art resp. följdändringar.

 I andra stycket stadgas att ny ägares

 omprövnings- och överklaganderätt endast

 avser senaste allmänna fastighetstaxering

 eller ny taxering av taxeringsenheten som

 därefter skett genom särskild fas-

 tighetstaxering.

 25 kap.

 6 §

 Ändringarna är följdändringar och

 ändringar av redaktionell art.

 26 kap.

 2 §

 Ändringarna är av redaktionell art resp.

 följdändringar.

 3 §

 I och med att det införs en möjlighet att

 påföra förseningsavgift vid den särskilda

 fastighetstaxeringen bör här liksom vid

 den allmänna fastighetstaxeringen ett

 föreläggande inte förenas med vite om

 underlåtenhet att fullgöra föreläggandet

 kan medföra att förseningsavgift påförs.

 4 §

 Genom bestämmelserna i paragrafen införs

 en möjlighet att påföra förseningsavgift

 även vid särskild fastighetstaxering

 motsvarande de regler som i 18 kap. 42 §

 föreslås gälla vid allmän

 fastighetstaxering.

 I paragrafens andra stycke hänvisas

 direkt till bestämmelserna i 18 kap. 43 -

 46 §§ avseende bl.a. eftergift och

 debitering av förseningsavgift.

 28-30 och 32 kap.

 Ändringarna är följdändringar.

 41

 13 Hemställan

 Jag hemställer att regeringen föreslår

 riksdagen att anta förslagen till

 1. lag om ändring i

 fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

 2. lag om ändring i lagen (1993: ) om

 ändring i uppbördslagen (1953:272),

 3. lag om ändring i uppbördslagen

 (1953:272),

 4. lag om ändring i lagen (1941:413) om

 arvsskatt och gåvoskatt.

 14 Beslut

 Regeringen ansluter sig till

 föredragandens överväganden och beslut

 att genom proposition föreslå riksdagen

 att anta de förslag som föredraganden har

 lagt fram.

 42

 1 Förslag till

 Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

 (1979:1152)

 Härigenom föreskrivs i fråga om

 fastighetstaxeringslagen (1979:1152)1

 dels att 17 kap. 4-14, 16, 18, 20-22 och

 24-25 §§, 20 kap. 2, 4 och 21-23 §§, 22

 kap. 7 §, 23 kap., 24 kap. 2-7 §§, 25

 kap. 1-5 och 7 §§, 27 kap., 28 kap. 2 och

 5-12 §§, 29 kap. 2 och 3 §§, 31 kap. samt

 32 kap. 2 § skall upphöra att gälla,

 dels att nuvarande 17 kap. 15 § skall

 betecknas 17 kap. 4 §, 17 kap. 17 § skall

 betecknas 17 kap. 5 §, 17 kap. 19 § skall

 betecknas 17 kap. 1 §, 17 kap. 23 § skall

 betecknas 17 kap. 6 §, 20 kap. 5 § skall

 betecknas 20 kap. 3 a §, 20 kap. 11 §

 skall betecknas 20 kap. 2 §, 20 kap.

 12 § skall betecknas 20 kap. 4 §, 20 kap.

 13 § skall betecknas 20 kap. 5 §, 20 kap.

 14 § skall betecknas 20 kap. 5 a § och

 20 kap. 15 § skall betecknas 20 kap. 6 §,

 dels att 17 kap. nya 1 §, 2 och 3 §§ och

 nya 4-6 §§, 18 kap. 1,

 6-10, 12, 14, 15, 22-26, 28-30, 32, 38

 och 41 §§, 19 kap. 1-3 och 5-8 §§,

 20 kap. 1 §, nya 2 §, 3 §, nya 3 a §, nya

 4 §, nya 5 a §, nya 6 §, 7-10 §§, nya

 11-15 §§, 16-20 §§, 21 kap. 1-7 §§, 22

 kap. 1-3 §§, 24 kap. 1 §, 25 kap. 6 §,

 26 kap. 2 och 3 §§, 28 kap. 1, 3 och 4

 §§, 29 kap. 1 §, 30 kap. 1 § och 32 kap.

 1 § samt rubrikerna närmast före 20 kap.

 1 §, 21 kap. 1 §, 22 kap. 1 §, 24 kap.

 1 §, 28 kap. 1 §, 29 kap. 1 §, 30 kap.

 1 § och 32 kap. 1 § skall ha följande

 lydelse,

 dels att det i lagen skall införas nya

 bestämmelser 18 kap. 9 a och 42*46 §§ och

 26 kap. 4 § samt nya rubriker av följande

 lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 17 kap.

 1 §

 (19 §)

 Riksskatteverket leder och ansvarar för

 skatteförvaltningens verksamhet enligt

 denna lag.

 Skattemyndigheten leder och ansvarar för

 verksamheten i länet.

 Det allmännas talan

 i ärenden enligt

 denna lag förs av

 skattemyndigheten.

 Beslutande

 myndigheter

 2 §2

 Län indelas i fas- Beslut i

 tighetstaxerings- taxeringsärende

 distrikt. För hyres- fattas av skatte-

 husenheter får myndigheten i det

 särskild län där fastigheten

 distriktsindelning är belägen.

 ske. En skattemyndighet

 Taxeringsenhet får får uppdra åt en

 utan hinder av vad annan

 som sägs i första skattemyndighet att

 stycket hänföras fatta beslut i dess

 till annat fas- ställe i ett visst

 tighetstaxe- ärende eller en

 ringsdistrikt om det viss grupp av ären-

 erfordras med hänsyn den. Ett sådant

 till behovet av uppdrag får ges

 lokalkännedom i endast om den andra

 nämnden eller eljest myndigheten medger

 för taxeringsarbete. det och om det kan

 Alla ske utan avsevärd

 taxeringsenheter, olägenhet för fas-

 som bildas av samma tighetsägaren.

 fastighet, hänförs

 till samma

 fastighetstaxerings-

 distrikt.

 Skattenämnden

 3 §

 Bestämmelser om

 Fastighetstaxeringsdistriktskattenämnd

 och val

 för till skattenämnd

 taxering av finns i 2 kap. 1, 3

 småhusenheter och 5*7 §§ och

 omfattar kommun 7 kap. 5*8 §§ taxe-

 eller del av kommun. ringslagen (:324)

 Fastighetstaxeringsdistrikt

 för

 taxering av

 lantbruks-, hyres-

 hus- och

 industrienheter om-

 fattar kommun, del

 av kommun eller

 flera kommuner.

 Kommun eller del av

 kommun får ingå i

 två eller flera fas-

 tighetstaxerings-

 distrikt.

 K o n s u l e n t e

 r m. m.

 4 §

 (15 §)3

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

 förordar senast den får förordna det

 15 september andra antal personer med

 året före det år, då sakkunskap i fråga

 allmän fastighets- om

 taxering äger rum, fastighetsvärdering

 erforderligt antal (konsulenter för

 personer med fastighetstaxering)

 sakkunskap i fråga som behövs för att

 om biträda skatte-

 fastighetsvärdering myndigheten vid den

 (konsulenter för allmänna fastig-

 fastighetstaxering) hetstaxeringen.

 att biträda fas-

 tighetstaxeringsnämnd

 vid den allmänna Konsulenten får

 fastighetstaxe- inte vara ledamot

 ringen. av den skattenämnd

 Konsulent får ej som han biträder.

 vara ledamot av

 fastighetstaxeringsnämnd

 som han biträder.

 Kommunstyrelsen får

 förordna tjänsteman

 hos kommunen som

 skattemyndigheten

 godkänner att

 granska

 deklarationer och

 andra handlingar.

 Godkännandet får när

 som helst

 återkallas.

 Mot

 skattemyndighetens

 beslut enligt denna

 paragraf får talan

 en föras.

 5 §

 (17 §)4

 Konsulent för En konsulent för

 fastighetstaxering fastighetstaxering

 skall enligt skall enligt

 skattemyndighetens skattemyndighe-tens

 bestämmande medverka bestämmande

 vid förbere- medverka vid förbe-

 delsearbetet inför redelsearbetet

 den allmänna inför den allmänna

 fastighetstaxeringen.

 fastighetstaxeringen.

 Han skall vid Han skall vid

 taxeringen granska taxeringen granska

 de deklarationer och de deklarationer

 andra handlingar som och andra

 nämnden för sådant handlingar som

 ändamål överlämnar skattemyndigheten

 till honom. för sådant ändamål

 Konsulenten skall överlämnar till

 efter erforderlig honom samt vid

 utredning avge behov biträda

 skriftliga utlå- skattemyndigheten

 tanden till ledning vid utredning av

 vid taxeringen. Han taxeringsfrågor som

 skall, i den kräver särskild

 omfattning nämndens sakkunskap.

 ordförande finner

 påkallat, i nämnden

 föredra ärenden i

 vilka han har

 avgivit utlåtande.

 6 §

 (23 §)

 Kostnad för Kostnad för

 sakkunnig eller tolk konsulent eller

 betalas av tolk betalas av

 statsmedel med statsmedel med

 belopp som bestäms belopp som bestäms

 av regeringen eller av regeringen eller

 myndighet som av en myndighet som

 regeringen bestäm- regeringen be-

 mer. stämmer.

 43

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 18 kap.

 1 §5

 Till ledning vid Till ledning vid

 allmän fas- allmän fastighet-

 tig-etstaxering staxering skall

 skall ägaren utan ägaren utan före-

 anmaning lämna läggande lämna

 deklaration (allmän deklaration (allmän

 fas-

 fastighetsdeklaration)

 tighetsdeklaration) för varje

 för varje fastighet. fastighet.

 Deklaration skall Deklaration skall

 dock inte lämnas för dock inte lämnas

 staten tillhörig för försvarsfastig-

 försvarsfastighet het som tillhör

 som enligt 3 kap. 2 staten och som

 § är undantagen från enligt 3 kap. 2 §

 skatteplikt eller är undantagen från

 för fastighet som skatteplikt eller

 vid föregående års för fastighet som

 taxering inte åsatts vid föregående års

 högre taxeringsvärde taxering inte

 än 1 000 kronor. åsatts högre

 taxeringsvärde än

 1 000 kronor.

 Deklaration skall inte heller lämnas för

 fastighet för allmänna kommunika-

 tionsändamål eller för dis-

 tributionsbyggnad, värmecentral eller

 reningsanläggning som enligt 3 kap. 2 §

 är undantagen från skatteplikt eller för

 byggnad på annans mark då byggnadens

 värde understiger 50 000 kronor.

 Finns på sådan kommunikationsfastighet

 som nyss har nämnts husbyggnad som

 används för annat än

 kommunikationsändamål skall dock

 deklaration lämnas.

 Efter anmaning är Efter föreläggande

 också den som inte är också den som

 på grund av första inte på grund av

 stycket har första stycket har

 deklarationsskyldighet,

 deklarationsskyldighet,

 skyldig att avge skyldig att lämna

 fastighetsdeklaration.

 fastighetsdeklaration.

 6 §

 Fastighetsägare bör utöver uppgifter

 enligt 4 § lämna de upplysningar som är

 av betydelse för taxering av fastigheten.

 Efter anmaning är Efter föreläggande

 fastighetsägare är en fastighets-

 skyldig att till ägare skyldig att

 ledning vid fastig- till ledning vid

 hetens taxering fastighetens

 lämna upplysningar taxering lämna

 också om andra för- upplysningar också

 hållanden än dem, om andra förhållan-

 som anges i deklara- den än dem som

 tionsformuläret. anges i deklara-

 Upplysningarna skall tionsformuläret.

 lämnas skriftligen Upplysningarna

 om annat inte har skall lämnas

 sagts i anmaningen. skriftligen om

 annat inte har

 sagts i föreläggan-

 det.

 7 §

 Deklarationsskyldig Den som är

 skall efter anmaning deklarationsskyldig

 förete alla skall efter

 handlingar som föreläggande visa

 behövs för kontroll alla handlingar som

 av egen behövs för kontroll

 fastighetsdeklaration av egen

 såsom skogsbruksplan

 fastighetsdeklaration,

 eller annan upp- såsom skogs-

 skattningshandling bruksplan eller

 som avser skog på annan uppskatt-

 fastigheten, ningshandling som

 byggnadsritningar avser skog på

 eller köpeavtal. fastigheten,

 byggnadsritningar

 eller köpeavtal.

 8 §

 Besiktning av Besiktning av

 fastighet får före- fastighet får göras

 tas vid förfarande vid förfarande

 enligt 19 kap. 3 § enligt 19 kap. 3 §

 och vid taxering om och vid taxering,

 fastighets- om skattemyndig-

 taxeringsnämndens heten kommer

 ordförande eller överens med fas-

 tjänsteman som tighetsägaren om

 biträder nämnden sådan besiktning.

 kommer överens med

 fastighetsägaren om

 sådan besiktning.

 9 §6

 Allmän Allmän

 fastighetsdeklaration,

 fastighetsdeklaration,

 som skall avges utan som skall lämnas

 anmaning, skall vara utan föreläggande,

 lämnad senast den skall lämnas senast

 1 december året före den 1 november året

 det år då allmän före det år då all-

 fastighetstaxering män

 äger rum. fastighetstaxering

 äger rum.

 Fastighetsdeklarationen med tillhörande

 handlingar skall lämnas till

 skattemyndighet.

 Skattemyndighet får efter samråd med

 kommun bestämma att det inom kommunen

 skall finnas särskilt insamlingsställe

 för deklarationer, som skall lämnas till

 ledning för taxering inom länet.

 9 a §

 Om någon visar att

 han på grund av

 särskilda

 omständigheter är

 förhindrad att

 lämna allmän fas-

 tighetsdeklaration

 inom föreskriven

 tid, får han efter

 ansökan beviljas

 anstånd med att

 lämna deklaratio-

 nen. Anstånd får

 inte utan att det

 finns synnerliga

 skäl medges längre

 än till utgången av

 februari månad

 under taxe-

 ringsåret.

 En sådan ansökan

 görs hos och prövas

 av

 skattemyndigheten i

 det län där

 fastigheten är

 belägen. Har

 ansökan gjorts hos

 en annan

 skattemyndighet,

 skall denna pröva

 ansökan om tiden

 inte medger att

 ansökan överlämnas

 till rätt myn-

 dighet.

 10 §7

 Överlåts fastighet Om en fastighet

 efter det att allmän överlåts efter det

 fastighetsdeklaration att allmän

 har lämnats men före fastighetsdek-

 taxeringsårets laration har

 ingång, är såväl den lämnats men före

 förutvarande som den taxeringsårets

 nye ägaren skyldiga ingång, är såväl

 att inom tio dagar den förutvarande

 därefter göra anmä- som den nye ägaren

 lan om överlåtelsen skyldiga att inom

 till fastighets- tio dagar därefter

 taxeringsnämndens göra anmälan om

 ordförande eller överlåtelsen till

 till skattemyndigheten.

 skattemyndigheten.

 Har fastigheten blivit uppdelad i

 samband med överlåtelsen skall

 överlåtelsehandlingen företes i

 huvudskrift eller bestyrkt avskrift.

 12 §

 Brandförsäkringsanstalt

 Brandförsäkringsanstalt

 är efter anmaning är efter

 skyldig att till föreläggande

 ledning vid allmän skyldig att till

 fastighetstaxering ledning vid allmän

 lämna uppgift om fastighetstaxering

 försäkringsvärdet på lämna uppgift om

 byggnader, som är försäkringsvärdet

 hos anstalten på byggnader, som

 försäkrade mot är hos anstalten

 brandskada. försäkrade mot

 brandskada.

 14 §

 Uppgiftspliktig, En uppgiftspliktig

 från vilken allmän person, som inte

 fastighetsdeklaration har lämnat in

 eller annan uppgift allmän fas-

 inte har inkommit tighetsdeklaration

 inom föreskriven eller annan uppgift

 tid, får anmanas att inom föreskriven

 lämna sådan tid, får föreläggas

 deklaration eller att lämna sådan

 uppgift. deklaration eller

 Är deklaration uppgift.

 eller uppgift ej Om deklarationen

 upprättad i enlighet eller uppgiften

 med denna lag, får inte är upprättad i

 den uppgiftspliktige enlighet med denna

 anmanas att avhjälpa lag, får den

 bristen. uppgiftspliktige

 föreläggas att

 avhjälpa bristen.

 15 §

 Allmän Allmän

 fastighetsdeklaration

 fastighetsdeklaration

 och annan uppgift och annan uppgift

 eller upplysning eller upplysning

 till ledning vid till ledning vid

 egen taxering, som egen taxering, som

 skall avgivas på skall avges på

 grund av anmaning, grund av förelägg-

 skall lämnas inom ande, skall lämnas

 den tid, som anges i inom den tid, som

 anmaningen. Skyl- anges i

 dighet föreligger föreläggandet.

 dock ej att på grund Uppgiftslämnaren är

 av anmaning lämna dock inte skyldig

 deklaration eller att på grund av

 uppgift på tidigare föreläggandet lämna

 dag än handlingen deklaration eller

 skulle ha lämnats uppgift på tidigare

 utan anmaning. dag än handlingen

 skulle ha lämnats

 utan föreläggande.

 22 §8

 Anmaning får Föreläggande får

 utfärdas av utfärdas av en

 skattemyndighet skattemyndighet

 eller fastighets- eller konsulent för

 taxeringsnämnd samt fastighetstaxering.

 tjänsteman eller En konsulent för

 konsulent för fas- fastighetstaxering

 tighetstaxering som får dock inte

 biträder fas- förelägga någon att

 tighetstaxe- lämna allmän

 ringsnämnden. Kon-

 fastighetsdeklaration.

 sulent för fas-

 tighetstaxering får

 dock ej anmana någon

 att lämna allmän

 fastighets-

 deklaration.

 44

 23 §

 Anmaning skall

 Fastighetsdeklaration

 innehålla eller annan uppgift

 föreläggande för den skall efter

 anmanade att lämna föreläggande lämnas

 fastighetsdeklaration,till den som

 annan uppgift eller utfärdat före-

 upplysning till den läggandet, inom

 som utfärdat viss efter omstän-

 anmaningen, inom digheterna lämpad

 viss efter tid, minst fem

 omständigheterna dagar efter

 lämpad tid, minst mottagandet.

 fem dagar efter mot- Föreläggandet skall

 tagandet. Vidare innehålla uppgift

 skall anmaningen om postadress för

 innehålla uppgift om den som utfärdat

 postadress för den föreläggandet.

 som utfärdat

 anmaningen.

 24 §9

 I anmaning, som Ett föreläggande

 utfärdas av som utfärdas av

 skattemyndighet skattemyndighet får

 eller fastighets- förenas med vite

 taxeringsnämnd, får utom i fall som

 vite föreläggas utom sägs i 7 §.

 i fall som sägs i 7

 §.

 25 §

 Finner man Finner man,

 beträffande anmaning beträffande före-

 eller annan i denna läggande eller

 lag avsedd handling någon annan

 att det är av hand-ling i denna

 betydelse att lag att det är

 erhålla bevis för betydelsefullt att

 att handlingen få bevis för att

 kommer dek- handlingen kommer

 larationsskyldig den deklarations-

 eller annan till skyldige eller

 handa, skall annan till handa,

 handlingen delges skall handlingen

 honom, om det ej är delges honom, om

 känt att han inte det inte är känt

 kan anträffas. att han inte kan

 anträffas.

 26 §

 Har i anmaning vite Om ett

 förelagts, skall föreläggande har

 anmaningen delges förenats med vite,

 den som avses med skall den som

 föreläggandet. avsesmed

 föreläggandet

 delges detta.

 28 §10

 Vid prövning av ansökan om utdömande av

 vite får även vitets lämplighet bedömas.

 Över beslut,

 varigenom vite före-

 lagts, får talan ej

 föras.

 29 §11

 Fastighetstaxeringsnämnden

 Skattemyndigheten

 får besiktiga får besiktiga en

 fastighet även i fastighet även i

 annat fall än som annat fall än som

 avses i 8 §, om avses i 8 §, om

 uppgift som behövs uppgiften som be-

 för att taxera en hövs för att taxera

 fastighet saknas en fastighet saknas

 eller det finns eller det finns

 grundad anledning grundad anledning

 anta att uppgift som anta att uppgifter

 fastighetsägare som

 lämnat är felaktig fastighetsägaren

 eller ofullständig. lämnat är felaktiga

 Besiktning får dock eller

 ske endast om ofullständiga.

 tillförlitlig Besiktning får dock

 uppgift inte utan ske endast om

 avsevärd olägenhet tillförlitlig

 kan erhållas på uppgift inte utan

 annat sätt och avsevärd olägenhet

 uppgiften är av kan fås på annat

 väsentlig betydelse sätt och uppgiften

 för åsättande av en är av väsentlig

 riktig taxering. I betydelse för att

 fråga om besiktning åsätta en riktig

 enligt denna taxering. I fråga

 paragraf gäller om besiktning

 30-40 §§. enligt denna para-

 graf gäller 30-40

 §§.

 30 §12

 Länsrätten i det Länsrätten i det

 län där fastigheten län där fastigheten

 är belägen beslutar är belägen beslutar

 om besiktning på om besiktning på

 framställning av framställning av

 fastighetstaxeringsnämnden.

 skattemyndigheten.

 Mot beslut om

 besiktning får talan

 inte föras.

 32 §13

 Har Om

 fastighetstaxeringsnämndskattemyndigheten

 gjort framställning har gjort

 om besiktning och framställning om

 behövs inte längre besiktning och

 åtgärden skall åtgärden inte

 nämnden genast längre behövs skall

 anmäla detta till skattemyndigheten

 länsrätten. genast anmäla detta

 till länsrätten.

 38 §14

 Fastighetstaxeringsnämn-

 Skattemyndigheten

 dens ordförande, eller en konsulent

 konsulent eller verkställer beslut

 tjänsteman som om besiktning.

 biträder nämnden

 verkställer beslut

 om besiktning. Om

 det är påkallat får

 annan ledamot i

 nämnden närvara.

 Åtgärd som avses i 36 § sista meningen

 skall verkställas av kronofog-

 demyndigheten.

 41 §14a

 Den som till ledning vid allmän

 fastighetstaxering uppsåtligen eller av

 grov oaktsamhet lämnar handling med

 oriktig uppgift och därigenom föranleder

 fara för att taxeringen blir för låg

 dömes till böter eller fängelse i högst

 sex månader.

 Den som uppsåtligen

 eller av grov

 oaktsamhet

 underlåter att lämna

 allmän I ringa fall döms

 fastighetsdeklaration inte till ansvar.

 dömes till böter.

 I ringa fall dömes

 ej till ansvar

 enligt första eller

 andra stycket.

 Förseningsavgift

 42 §

 Om en

 deklarationsskyldig

 inte har kommit in

 med allmän fastig-

 hetsdeklaration

 inom föreskriven

 tid eller endast

 har lämnat en all-

 män

 fastighetsdeklaration

 med så bristfälligt

 innehåll att den

 uppenbarligen inte

 är ägnad att ligga

 till grund för

 taxering, skall en

 särskild avgift (f

 ö r s e n i n g s -

 a v g i f t) om 500

 kronor påföras

 honom.

 Om en

 deklarationsskyldig

 som utan

 föreläggande skall

 lämna allmän

 fastighetsdeklaration,

 inte har kommit in

 med deklaration

 senast den 1 maj

 under taxeringsåret

 eller om han

 dessförinnan endast

 har kommit in med

 en allmän fas-

 tighetsdeklaration

 med så bristfälligt

 innehåll att den

 uppenbarligen inte

 är ägnad att ligga

 till grund för tax-

 ering, bestäms

 förseningsavgiften

 till 2 000 kronor.

 Har den

 deklarationsskyldige

 inom föreskriven

 tid lämnat en

 deklarationshandling

 som inte är

 behörigen

 undertecknad tas

 förseningsavgift ut

 endast om handling-

 en inte

 undertecknas inom

 den tid som

 föreskrivs i ett

 föreläggande. I

 sådant fall

 beräknas avgiften

 enligt första

 stycket.

 43 §

 Förseningsavgift

 skall efterskän-kas

 underlåtenheten kan

 antas ha ett sådant

 samband med den

 deklarationsskyldiges

 ålder, sjukdom,

 bristande

 erfarenhet eller

 liknande

 förhållande att den

 framstår som

 ursäktlig. Detsamma

 gäller om

 underlåtenheten

 framstår som

 ursäktlig med

 hänsyn till sär-

 skilda

 omständigheter

 eller om det

 framstår som

 uppenbart oskäligt

 att ta ut

 förseningsavgiften.

 45

 44 §

 Bestämmelserna om

 eftergift skall

 beaktas även om

 något yrkande om

 detta inte har

 framställts, i den

 mån det föranleds

 av vad som före-

 kommit i ärendet

 eller målet om

 förseningsavgift.

 45 §

 Förseningsavgift

 får inte påföras

 sedan den

 deklarationsskyldige

 har avlidit.

 46 §

 Bestämmelserna i

 denna lag om

 omprövning och

 överklagande av be-

 slut om

 fastighetstaxering

 gäller i

 tillämpliga delar

 för beslut om

 förseningsavgift.

 I fråga om

 debitering och upp-

 börd av

 förseningsavgift

 enligt denna lag

 gäller

 bestämmelserna i

 uppbördslagen

 (1953:272). Förse-

 ningsavgift skall

 därvid debiteras

 för det inkomstår

 den påförs.

 46

 19 kap.

 1 §15

 Senast den 31 Senast den 1

 december andra året oktober andra året

 före det år då före det år då

 allmän fas- allmän fastighets-

 tighetstaxering äger taxering äger rum,

 rum, skall skall regeringen

 regeringen eller eller den myndighet

 myndighet som rege- som regeringen be-

 ringen bestämmer stämmer besluta

 besluta föreskrifter föreskrifter för

 för förberedel-

 förberedelsearbetet.

 searbetet. Senast den 15

 Senast nämnda dag november samma år

 lämnar riks- lämnar

 skatteverket Riksskatteverket

 beträffande småhus beträffande småhus

 och tomtmark, utom och tomtmark, utom

 såvitt avser småhus såvitt avser småhus

 och tomtmark för och tomtmark för

 småhus som ingår i småhus som ingår i

 lantbruksenhet, för- lantbruksenhet,

 slag till sådana förslag till sådana

 föreskrifter som föreskrifter som

 avses i 7 kap. 7 §. avses i 7 kap. 7 §

 med undantag för

 föreskrifter om in-

 delning i

 värdeområden.Senast

 den 15 mars

 året före det år då

 allmän

 fastighetstaxering

 äger rum upprättar

 skattemyndigheten

 Senast den 15 maj förslag till

 året före det år då indelning i värde-

 allmän fas- områden för småhus

 tighetstaxering äger hyreshus, avkast-

 rum lämnar ningsvärderad

 Riksskatteverket be- industri och

 träffande övriga tomtmark.

 byggnadstyper och Senast den 15 mars

 ägoslag förslag till året före det år då

 de föreskrifter som allmän

 avses i 7 kap. 7 §. fastighetstaxering

 äger rum lämnar

 Sådana föreskrifter Riksskatteverket

 och förslag till förslag till före-

 föreskrifter skall skrifter om indel-

 omedelbart ning i värdeområden

 tillställas statens för övriga ägoslag

 lantmäteriverk och samt förslag till

 skattemyndigheterna. övriga föreskrifter

 enligt 7 kap. 7 §

 för samtliga bygg-

 nadstyper och

 ägoslag.

 2 §16

 Under Under

 förberedelsearbetet förberedelsearbetet

 skall i varje fas- skall det vid varje

 tighetstaxe- skattemyndighet

 ringsdistrikt finnas finnas

 en arbetsgrupp be- referensgrupper

 stående av bestående av för-

 ledamöterna i fas- troendevalda leda-

 tighetstaxerings- möter i

 nämnden. Ersättarna skattenämnden.

 skall delta i Regeringen eller

 arbetsgruppens sam- den myndighet som

 manträden i samma regeringen

 omfattning som vid bestämmer fast-

 taxeringen. ställer det antal

 ledamöter som skall

 ingå i

 referensgruppen.

 3 §17

 Statens Statens

 lantmäteriverk och lantmäteriverk och

 arbetsgruppen skall skatte-myndigheten

 undersöka vilka skall undersöka

 riktvärdetabeller vilka

 för småhus som inte riktvärdetabeller

 ingår i för småhus som inte

 lantbruksenhet, som ingår i

 med hänsyn till lantbruksenhet, som

 rådande prisläge bör med hänsyn till

 användas inom olika rådande prisläge

 delar av fas- bör användas inom

 tighetstaxeringsdistriktet.olika delar av

 Förslag härom skall länet. Förslag

 upprättas. Undersök- härom skall upp-

 ningen skall även rättas.

 omfatta upprättande Undersökningen

 av förslag till skall även omfatta

 riktvärdekartor för upprättande av för-

 tomtmark som inte slag till

 ingår i riktvärdekartor för

 lantbruksenhet inom tomtmark som inte

 distriktet. ingår i

 Statens lantbruksenhet inom

 lantmäteriverk och länet.

 arbetsgruppen skall

 vidare pröva att en Statens

 tillämpning av lantmäteriverk och

 förslag till före- skattemyndigheten

 skrifter enligt 1 § skall vidare pröva

 andra stycket leder att en tillämpning

 till taxeringsvärden av förslag till

 som svarar mot föreskrifter enligt

 taxeringsvärdenivå 1 § andra-fjärde

 enligt 5 § kap. 2 §. styckena leder till

 Motsvarande prövning taxeringsvärden som

 görs av förslag till svarar mot

 riktvärdekartor för taxeringsvärdenivå

 tomtmark och enligt 5 kap. 2 §.

 riktvärdetabeller Motsvarande pröv-

 för småhus enligt ning görs av

 första stycket. förslag till rikt-

 värdekartor för

 tomtmark och rikt-

 värdetabeller för

 småhus enligt

 första stycket.

 5 §18

 Arbetsgruppen skall Skattemyndigheten

 senast den 30 juni i samråd med

 året före det år då Statens

 allmän lantmäteriverk

 fastighetstaxering skall senast den 1

 äger rum till juni året före det

 skattemyndigheten år då allmän

 överlämna förslag fastighetstaxering

 till riktvärdekartor äger rum upprätta

 för tomtmark som förslag till rikt-

 inte ingår i lant- värdekartor för

 bruksenhet och tomtmark som inte

 riktvärdetabeller ingår i

 för småhus som inte lantbruksenhet och

 ingår i lantbruksen- riktvärdetabeller

 het. På samma gång för småhus som inte

 skall arbetsgruppen ingår i lant-

 föreslå ändringar i bruksenhet. På

 de förslag till samma gång skall

 föreskrifter som det föreslås

 avses i 1 § andra ändringar som

 stycket. behövs i de förslag

 till föreskrifter

 som avses i 1 §

 andra-fjärde styck-

 ena.

 Referensgruppen

 skall under ar-

 betets gång beredas

 möjlighet att lämna

 synpunkter.

 6 §19

 På grundval av På grundval av

 arbetsgruppernas upprättade förslag

 förslag samt de samt de

 upplysningar som i upplysningar som i

 övrigt kan vinnas övrigt kan vinnas

 skall skatte- skall skattemyn-

 myndigheten senast digheten senast den

 den 15 augusti året 1 juni året före

 före det år då det år då allmän

 allmän fastig- fastighetstaxering

 hetstaxering äger äger rum till

 rum till regeringen regeringen eller

 eller myndighet som den myndighet som

 regeringen bestämmer regeringen be-

 avge yttrande över stämmer avge

 de enligt 1 § andra yttrande över de

 stycket lämnade enligt 1 §

 förslagen till före- andra-fjärde

 skrifter. styckena lämnade

 förslagen till

 föreskrifter.

 7 §20

 Senast den 1 Senast den 1

 oktober året före september året före

 det år då allmän det år då allmän

 fastighetstaxering fastighetstaxering

 äger rum skall äger rum skall

 regeringen eller regeringen eller

 myndighet som den myndighet som

 regeringen bestämmer regeringen bestäm-

 besluta sådana mer besluta sådana

 föreskrifter som föreskrifter som

 avses i 7 kap. 7 §. avses i 7 kap. 7 §.

 8 §21

 Den som under andra Den som under

 året före andra året före

 taxeringsåret äger taxeringsåret äger

 småhusenhet, som en småhusenhet, som

 förvärvats under förvärvats under

 tredje året före tredje året före

 taxeringsåret, är taxeringsåret, är

 efter anmaning av efter föreläggande

 skattemyndighet av skattemyndighet

 skyldig att lämna de skyldig att lämna

 uppgifter som behövs de uppgifter som

 till ledning inför behövs till ledning

 allmän fastighets- inför allmän fas-

 taxering. tighetstaxering.

 Den som under andra Den som under

 eller tredje året andra eller tredje

 före taxeringsåret året före

 äger hyreshusenhet taxeringsåret äger

 eller industrienhet en hyreshusenhet

 är efter anmaning av eller industrienhet

 skattemyndighet är efter

 skyldig att lämna de föreläggande av

 uppgifter som behövs skattemyndighet

 till ledning inför skyldig att lämna

 allmän fas- de uppgifter som

 tighetstaxering. behövs till ledning

 Den som under andra inför allmän

 året före fastighetstaxering.

 taxeringsåret är Den som under

 innehavare av täkt- andra året före

 enhet eller annan taxeringsåret är

 taxeringsenhet på innehavare av

 vilken täktenhet eller

 täktverksamhet pågår annan

 eller eljest är taxeringsenhet på

 tillåten, är efter vilken

 anmaning från täktverksamhet

 skattemyndighet pågår eller annars

 skyldig att till är tillåten, är

 ledning inför allmän efter föreläggande

 fastighetstaxering från

 lämna uppgift om de skattemyndighet

 priser som under skyldig att till

 andra året före ledning inför

 taxeringsåret allmän fas-

 uppburits för tighetstaxering

 brytvärd fyndighet. lämna uppgift om de

 Den som under andra priser som under

 året före andra året före

 taxeringsåret äger taxeringsåret

 lantbruksenhet, som uppburits för

 helt eller delvis brytvärd fyndighet.

 förvärvats under Den som under

 tiden den 1 juli andra året före

 1987 -- den 31 taxeringsåret äger

 december 1990, är en lantbruksenhet,

 efter anmaning av som helt eller

 skattemyndighet delvis förvärvats

 skyldig att lämna de under tiden den 1

 uppgifter som behövs juli 1987 -- den 31

 till ledning inför december 1990, är

 allmän fastighets- efter föreläggande

 taxering. av skattemyndighet

 skyldig att lämna

 de uppgifter som

 behövs till ledning

 inför allmän

 fastighetstaxering.

 47

 20 kap.22

 Fas- Taxering m.m.

 tighetstaxeringsnämndernas

 verksamhet m.m.

 1§23

 Beslut om

 Fastighetstaxeringsnämnden

 fastighetstaxering

 sammanträder på tid är grundläggande

 och plats som beslut om fastig-

 bestäms av hetstaxering,

 ordföranden. Denne omprövningsbeslut

 kallar ledamöterna och beslut om

 och underrättar taxeringsåtgärder

 ersättarna om efter domstols

 sammanträdena. Finns beslut.

 det behov av

 medverkan av

 konsulent för fas-

 tighetstaxering

 kallar ordföranden

 denne till sam-

 manträde. Till det

 första sammanträdet

 för årets taxering

 kallas även

 ersättarna.

 Skattemyndigheten

 och statens

 lantmäteriverk skall

 i god tid un-

 derrättas om tid och

 plats för

 sammanträdena.

 2 §

 (11 §)24

 Fastighetstaxeringsnämnden

 Skattemyndigheten

 skall senast den 15 skall senast den 15

 juni under taxe- juni under

 ringsåret meddela taxeringsåret med-

 beslut om taxering dela grundläggande

 av fastighet som beslut om taxering

 ingår i distriktet. av fastighet som är

 belägen i länet.

 Har

 fastighetsägaren,

 trots att han

 varit skyldig att

 lämna fas-

 tighetsdeklaration,

 inte avgett nå-gon

 sådan, eller kan

 fastighetens

 taxeringsvärde inte

 beräknas till-

 förlitligt på grund

 av brister i eller

 bristfälligt under-

 lag för deklaratio-

 nen, skall taxer-

 ingsvärdet uppskat-

 tas till det belopp

 som framstår som

 skäligt med hänsyn

 till vad som

 framkommit i

 ärendet

 (s k ö n s t a x e

 r i n g).

 3 §

 Vid sammanträdena Taxeringsärende

 förs protokoll avgörs i skatte-

 enligt de närmare nämnd, om ärendet

 föreskrifter som 1. avser

 meddelas av omprövning av en

 regeringen eller tvistig fråga och

 myndighet som nämnden inte

 regeringen bestäm- tidigare prövat de

 mer. omständigheter och

 bevis

 fastighetsägaren

 åberopar,

 2. avser en

 skälighets- eller

 bedömningsfråga av

 väsentlig ekonomisk

 betydelse för fas-

 tighetsägaren eller

 3. av någon annan

 särskild anledning

 bör prövas i

 nämnden.

 3 a §

 (5 §)

 Ägare av fastighet Skattemyndigheten

 är berättigad att skall se till att

 företräda inför fas- ärendena blir

 tighetstaxeringsnämnd tillräckligt

 för att meddela utredda.

 upplysningar till Vill

 ledning för taxering fastighetsägaren

 av fastigheten. lämna upplysningar

 muntligt inför

 skattenämnden i ett

 fastighetstaxe-

 ringsärende som

 angår honom och som

 skall avgöras i

 nämnden, skall han

 få tillfälle till

 det om inte

 särskilda skäl

 talar emot det.

 4 §

 (12 §)25

 I I

 fastighetstaxeringsnämnds

 skattemyndighetens

 beslut skall beslut om

 redovisas dels taxe- fastighetstaxering

 ringsbeslutet enligt skall redovisas

 punkterna 1-3, dels

 grunderna för

 beslutet enligt

 punkterna 4-7,

 nämligen

 1. fastighetens indelning i

 taxeringsenheter,

 2. typ av taxeringsenhet och

 taxeringsenhetens

 skattepliktsförhållande,

 3. skattepliktig enhets taxeringsvärde

 och däri ingående delvärde samt värde av

 varje värderingsenhet,

 4. storleken av sådan värdefaktor som

 särskilt anges i 8-15 kap.,

 5. storleken av riktvärde,

 6. exploateringsfaktor enligt 12 kap.

 6 §, utbyggd effekt, taxeringseffekt,

 utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och

 belägenhet enligt 15 kap. 7 § samt

 7. säreget förhållande enligt 7 kap. 5 §

 eller annat förhållande som har föranlett

 ändring av riktvärde.

 Värdet av en Värdet av en

 enskild värderings- enskild värderings-

 enhet anges i fulla enhet anges i fulla

 tusental kronor. tusental kronor.

 Avrundning sker så Avrundning sker så

 att överstigande att överstigande

 belopp, som inte belopp, som inte

 uppgår till fullt uppgår till fullt

 tusental kronor, tusental kronor,

 faller bort. Rege- faller bort. Rege-

 ringen eller ringen eller den

 myndighet som rege- myndighet som rege-

 ringen bestämmer får ringen bestämmer

 föreskriva om de får föreskriva om

 ytterligare av- de ytterligare av-

 rund-ningsregler som rundningsregler som

 behövs. behövs.

 I fråga om

 elproduktionsenheter

 får grunderna för

 beslutet redovisas i

 särskild bilaga till

 nämndens beslut.

 5 a §

 (14 §)26 Skattemyndigheten

 Skattemyndighet skall senast den 30

 skall senast den 30 juni under

 juni under taxeringsåret

 taxeringsåret under- underrätta

 rätta ägare av fastighetsägaren om

 fastighet om 1. innehållet i

 1. innehållet i skattemyndighetens

 fastighetstaxerings- grundläggande

 nämndens beslut om beslut om fas-

 fastighetstaxering, tighetstaxering,

 2. att ägaren 2. att ägaren kan

 senast den 31 begära omprövning

 augusti till fas- av beslutet,

 tighetstaxerings- 3. vad som skall

 nämndens ordförande iakttas av den som

 får avge skriftliga vill begära

 erinringar mot omprövning av eller

 beslutet, överklaga

 3. att ny skattemyndighetens

 underrättelse kommer beslut om

 att sändas ut endast fastighetstaxering.

 om ägaren har avgett

 erinringar mot

 beslutet eller

 fastighetstaxeringsnämnden,

 utan att erinringar

 har avgetts, har

 beslutat åsätta

 annan taxering än

 som framgår av 11 §

 eller annars har

 frångått sådant

 beslut,

 4. vad som skall

 iakttas av den som

 vill överklaga fas-

 tighetstaxe-

 ringsnämndens beslut

 om fastig-

 hetstaxering,

 5. innehållet i

 skiljaktig mening.

 6 §

 (15 §)27

 Ingår i Om det i en

 taxeringsenhet flera taxeringsenhet

 fastigheter eller ingår flera fas-

 delar av fastigheter tigheter eller

 skall delar av

 fastighetstaxeringsnämndenfastigheter

 skall

 efter ansökan ange skattemyndigheten

 hur stor del av efter ansökan ange

 taxeringsvärdet och hur stor del av

 i 5 kap. 7 § nämnda taxeringsvärdet och

 delvärden som i 5 kap. 7 § nämnda

 belöper på fastighet delvärden som

 eller fastighetsdel. belöper på

 Ansökan skall göras fastigheten eller

 hos fastighetstaxe- fastighetsdelen.

 ringsnämnden och får Ansökan skall göras

 lämnas av ägare, hos skattemyn-

 arrendator, digheten och får

 skattemyndighet lämnas av ägaren

 eller be- eller arrendatorn.

 svärsberättigad

 kommun.

 7 §28

 Om det inte är Skattemyndigheten

 påkallat av särskild skall ompröva ett

 anledning att beslut om

 ärendet prövas av fastighetstaxering

 fullsutten nämnd, är om det finns skäl

 fastighets- för det. Att

 taxeringsnämnd omprövning skall

 beslutför med ord- ske när

 föranden ensam vid fastighetsägare

 1. beslut som ej överklagat ett

 innefattar prövning beslut om

 av ärendet i sak fastighetstaxering

 2. beslut om framgår av 21 kap.

 fördelning av taxe- 5 §.

 ringsvärde enligt Om något

 15 § grundläggande

 3. beslut om beslut om

 rättelse av tidigare fastighetstaxering

 beslut, som till inte har fattats

 följd av skrivfel, får taxering ske

 räknefel eller annat genom omprövning.

 sådant förbiseende Skattemyndigheten

 innehåller uppenbar får avstå från att

 oriktighet på eget initiativ

 4. beslut om ompröva ett beslut,

 taxering utan av- om omprövningen

 vikelse från allmän skulle avse endast

 fastighetsdek- ett mindre belopp.

 laration eller annan

 av ägaren till

 ledning för taxering

 av fastigheten

 lämnad uppgift och

 taxeringen sker med

 direkt tillämpning

 av behörig

 myndighets anvisning

 för taxeringen

 5. beslut om

 taxering med av-

 vikelse från allmän

 fastighetsdek-

 laration eller annan

 av ägaren till

 ledning för taxering

 lämnad uppgift, om

 taxeringsvärdet till

 följd av beslutet

 kommer att avvika

 med högst 20 000 kr.

 från det värde som

 skulle ha beslutats

 om de lämnade

 uppgifterna hade

 följts.

 Fastighetstaxeringsnämnd

 är beslutför med av

 skattemyndighet

 förordnad ledamot

 ensam vid beslut om

 taxering i fall som

 avses i första

 stycket 4.

 8 §

 Är ordförande i Om en fråga som

 fas- avses i 7 § har

 tighetstaxeringsnämnd avgjorts av allmän

 jävig, utser nämnden förvaltnings-

 inom sig viss domstol, får

 ledamot att föra skattemyndigheten

 ordet vid ärendets inte ompröva

 behandling. frågan.

 9 §29

 Bestämmelserna i Vill

 16 kap. fastighetsägaren

 rättegångsbalken om begära omprövning

 omröstning tillämpas av ett beslut,

 på avgörande av fas- skall han göra

 tighetstaxeringsnämnden.detta skriftligt.

 Ordföranden skall Begäran skall ha

 dock säga sin mening kommit in till

 först. skattemyndigheten

 Skiljaktig mening före utgången av

 hos ledamot, det femte året

 föredragande efter

 tjänsteman eller taxeringsåret.

 konsulent för Om

 fastighetstaxering fastighetsägaren

 skall avfattas gör sannolikt att

 skriftligen och han inte inom två

 avges inom en vecka månader före

 efter sammanträdet. utgången av den tid

 Ordföranden skall som anges i första

 underrätta stycket fått känne-

 skattemyndighet om dom om ett beslut

 skiljaktig mening i om fas-

 den ordning som tighetstaxering som

 föreskrivs av är till hans

 regeringen eller nackdel, får han

 myndighet som ändå begära

 regeringen omprövning. Begäran

 bestämmer. skall ha kommit in

 inom två månader

 från den dag han

 fick sådan känne-

 dom.

 Har

 fastighetsägaren

 inom den tid som

 anges i första

 eller andra stycket

 lämnat in

 skrivelsen med

 begäran om

 omprövning till en

 annan

 skattemyndighet än

 den som fattat

 beslutet eller till

 en allmän

 förvaltningsdomstol,

 får ärendet ändå

 prövas. Skrivelsen

 skall då omedelbart

 översändas till den

 skattemyndighet som

 fattat beslutet med

 uppgift om den dag

 då handlingen kom

 in till myndigheten

 eller domstolen.

 10 §30

 FastighetstaxeringsnämndensOm en begäran

 om

 första sammanträde omprövning inte är

 skall äga rum senast egenhändigt

 den 15 december året undertecknad av

 före taxeringsåret. fastighetsägaren

 Vid sammanträdet eller hans ombud,

 skall ordföranden får

 lämna noggrann skattemyndigheten

 redogörelse för de utfärda

 föreskrifter och föreläggande om att

 anvisningar angående undertecknande

 taxeringen som berör skall ske med

 distriktet. påföljd att

 omprövning annars

 inte görs.

 11 §

 Trots bestämmelsen

 i 8 § får en fråga

 som har avgjorts av

 länsrätt eller

 kammarrätt genom

 beslut som vunnit

 laga kraft

 omprövas, om

 beslutet avviker

 från rättstillämp-

 ningen i ett

 regeringsrättsavgöran-

 de som har

 meddelats därefter.

 12 §

 Omprövar

 skattemyndigheten

 självmant ett

 beslut om fas-

 tighetstaxering,

 får omprövningsbe-

 slut som är till

 fastighetsägarens

 fördel meddelas

 före utgången av

 det femte året

 efter

 taxeringsåret.

 Ett sådant

 omprövningsbeslut

 får meddelas även

 efter utgången av

 det femte året

 efter

 taxeringsåret, om

 det föranleds av

 skattemyndighets

 beslut om

 fastighetstaxering

 eller allmän

 förvaltningsdomstols

 beslut i mål om

 fastighetstaxering

 avseende ett annat

 taxeringsår eller

 en annan

 taxeringsenhet.

 13 §

 Ett

 omprövningsbeslut

 som är till nackdel

 för

 fastighetsägaren

 får, utom i fall

 som avses i andra

 stycket samt 15 och

 16 §§, inte medde-

 las efter utgången

 av året efter

 taxeringsåret.

 Har

 fastighetsägaren

 inte gett in allmän

 fastighetsdeklaration

 i rätt tid, får ett

 omprövningsbeslut

 som är till hans

 nackdel meddelas

 efter utgången av

 den tid som anges i

 första stycket. Ett

 sådant ompröv-

 ningsbeslut får

 meddelas inom ett

 år från den dag

 deklarationen kom

 in till

 skattemyndigheten,

 dock senast före

 utgången av det

 femte året efter

 taxeringsåret.

 14 §

 Skattemyndigheten

 får meddela ett

 omprövningsbeslut

 som är till nackdel

 för

 fastighetsägaren

 efter utgången av

 den tid som anges i

 13 § första stycket

 under de förutsätt-

 ningar och på det

 sätt som anges i

 15-20 §§ (e f t e

 r - t a x e r

 i n g).

 15 §

 Eftertaxering får

 ske om fas-

 tighetsägaren

 1. i

 fastighetsdeklaration

 eller på annat sätt

 under förfarandet

 lämnat oriktig

 uppgift till

 ledning för taxe-

 ringen,

 2. lämnat oriktig

 uppgift i mål om

 fastighetstaxering

 eller

 3. underlåtit att

 lämna fastighets-

 deklaration,

 uppgift eller in-

 fordrad upplysning

 trots att han är

 deklarationsskyldig

 eller uppgifts-

 pliktig.

 Detta gäller om

 den oriktiga

 uppgiften eller

 underlåtenheten

 medfört att ett be-

 slut om fas-

 tighetstaxering

 blivit felaktigt

 eller inte fattats.

 16 §31

 FastighetstaxeringsnämndenEftertaxering

 får

 skall ompröva beslut också ske

 när fastighetsägaren 1. vid rättelse av

 avger erinringar felräkning,

 eller skäl annars misskrivning eller

 föreligger. Fråga om annat uppenbart

 nytt beslut får inte förbiseende,

 prövas av nämnden 2. när en ändring

 efter den 30 i ett beslut om

 september under fastighetstaxering

 taxeringsåret. föranleds av beslut

 som anges i 12 §

 andra stycket.

 17 §32

 FastighetstaxeringsnämndensEftertaxering

 arbete beträffande enligt 15 § samt

 fastighetstaxeringen 16 § första stycket

 skall vara avslutat 1 får ske endast om

 senast den 30 den avser belopp av

 september under någon betydelse.

 taxeringsåret. Eftertaxering får

 inte ske om be-

 slutet med hänsyn

 till omständig-

 heterna skulle

 framstå som uppen-

 bart oskäligt eller

 om skattemyn-

 digheten tidigare

 fattat beslut om

 eftertaxering i

 samma fråga.

 18 §33

 Skattemyndighet Skattemyndighetens

 skall senast den 31 beslut om

 oktober under eftertaxering skall

 taxeringsåret till meddelas före

 ägare av fastighet utgången av femte

 sända underrättelse året efter taxe-

 om fas- ringsåret om inte

 tighetstaxerings- annat följer av 19

 nämndens avgörande och 20 §§.

 enligt 16 §. Vidare

 skall

 skattemyndighet se-

 nast samma dag sända

 underrättelse till

 sökande som begärt

 fördelning av

 taxeringsvärdet

 enligt 15 §.

 Underrättelse skall

 innehålla upplysning

 om vad som skall

 iakttas av den som

 vill överklaga fas-

 tighetstaxeringsnämndens

 beslut om

 fastighetstaxering

 samt om innehållet i

 skiljaktig mening.

 Underrättelse skall

 vidare sändas till

 ägare som före

 utgången av juli

 månad under

 taxeringsåret inte

 erhållit

 underrättelse enligt

 14 § och som senast

 den 25 augusti under

 taxeringsåret anmält

 att han önskar

 underrättelse om

 innehållet i beslut

 om

 fastighetstaxering.

 19 §

 Underrättelser Beslut om

 enligt 14 och 18 §§ eftertaxering

 skall sändas till enligt 16 § första

 ägare av fastighet i stycket 2 får

 vanligt brev. meddelas även efter

 Försändelsen får i den tid som anges i

 särskilda fall 18 § men senast sex

 rekommenderas eller månader efter det

 delges ägaren. beslut som

 föranleder

 ändringen.

 Beslut om

 eftertaxering på

 grund av oriktig

 uppgift i

 omprövningsärende

 eller mål om fas-

 tighetstaxering får

 meddelas efter den

 tid som anges i 18

 § men senast inom

 ett år från

 utgången av den

 månad då

 skattemyndighetens

 eller domstolens

 beslut i ärendet

 eller målet vunnit

 laga kraft.

 20 §34

 Fastighetstaxeringsnämndens

 Skattemyndigheten

 beslut enligt 11 § skall snarast efter

 skall föras in i det att en domstol

 stomme till fas- meddelat beslut i

 tighetslängd. Beslu- ett mål om

 ten skall med de fastighetstaxering

 ändringar som gjorts vidta de

 med stöd av 16 § taxeringsåtgärder

 föras in i som föranleds av

 fastighetslängd. domstolens beslut.

 Nämndens beslut om

 byggnad på annans

 mark med värde under

 10000 kronor skall

 dock ej föras in i

 fastighetslängd

 eller stomme till

 sådan längd.

 Annan än staten

 tillhörig för-

 svarsbyggnad, som

 enligt 3 kap.

 2 § är undantagen

 från skatteplikt,

 skall inte föras in

 i fastighetslängd

 eller stomme till

 sådan längd.

 Närmare

 föreskrifter om fas-

 tighetslängd

 meddelas av rege-

 ringen eller

 myndighet som rege-

 ringen bestämmer.

 48

 21 kap.35

 Besvär över Överklagande av

 fastighetstaxerings- skattemyndighets

 nämnds beslut. beslut.

 1 §36

 En En

 fastighetstaxeringsnämndsskattemyndighets

 beslut får beslut om

 överklagas genom fastighetstaxering

 besvär hos får överklagas hos

 länsrätten. länsrätten av

 Besvär får anföras fastighetsägaren

 av ägare av den och

 fastighet beslutet Riksskatteverket.

 rör samt av Fastighetsägaren

 vederbörande kommun får överklaga

 och skattemyndighet. beslut att avvisa

 En fastighetsägare en begäran om

 eller en kommun omprövning av

 skall ge in beslut om fas-

 besvärsskrivelsen tighetstaxering.

 till

 skattemyndigheten i

 det län där

 fastigheten är

 belägen. Skattemyn-

 digheten skall

 överlämna besvärs-

 skrivelsen och

 övriga handlingar i

 ärendet till den

 länsrätt som skall

 pröva överklagandet.

 Besvär av en

 skattemyndighet

 skall ges in till

 länsrätten.

 Länsrätten prövar

 om besvärsskrivelsen

 har kommit in i rätt

 tid.

 Ett överklagande av

 en fastig-

 hetstaxeringsnämnds

 beslut förfaller, om

 beslutet med stöd av

 20 kap. 23 § ändrats

 så som klaganden

 begärt.

 2 §37

 Har en Ett beslut om

 fastighetsägare föreläggande vid

 eller en kommun inom vite får inte

 överklagandetiden överklagas.

 gett in

 besvärsskrivelsen

 till en annan

 skattemyndighet än

 den som anges i 1 §

 tredje stycket,

 skall detta inte

 hindra att målet

 prövas. Detsamma

 gäller om skrivelsen

 getts in till en

 fastighetstaxerings-

 nämnd eller en

 länsrätt. Skrivelsen

 skall i sådana fall

 omedelbart över-

 sändas till den

 skattemyndighet som

 enligt 1 § tredje

 stycket skall ta

 emot den.

 Har en

 skattemyndighet inom

 överklagandetiden

 gett in besvärs-

 skrivelsen till en

 annan länsrätt än

 den som skall pröva

 överklagandet skall

 inte heller detta

 hindra att målet

 prövas. I sådant

 fall skall

 skrivelsen

 omedelbart

 översändas till den

 länsrätt som skall

 pröva överklagandet.

 Fastighetsägarens

 överklagande

 3 §38

 Besvär av ägare av Fastighetsägares

 fastighet skall ha överklagande skall

 inkommit senast den vara skriftligt och

 15 december under ha kommit in före

 taxeringsåret. utgången av det

 femte året efter

 taxeringsåret. Om

 beslutet om

 fastighetstaxering

 har meddelats efter

 den 30 juni femte

 året efter det

 taxeringsår som

 beslutet avser och

 fastighetsägaren

 har fått del av

 beslutet efter

 utgången av oktober

 samma år, får

 överklagandet dock

 komma in inom två

 månader från den

 dag då han fick del

 av beslutet.

 Fastighetsägaren

 får överklaga ett

 beslut om

 fastighetstaxering

 även om det inte

 gått honom emot.

 4 §39

 Kommuns besvär Skattemyndigheten

 skall anföras före skall pröva om

 utgången av januari överklagandet har

 året efter kommit in i rätt

 taxeringsåret. tid. Har

 överklagandet

 kommit in för sent,

 skall myndigheten

 avvisa det, om inte

 annat följer av

 andra eller tredje

 stycket.

 Överklagandet

 skall inte avvisas,

 om förseningen

 beror på att

 skattemyndigheten

 har lämnat

 fastighetsägaren en

 felaktig under-

 rättelse om hur man

 överklagar.

 Överklagandet

 skall inte heller

 avvisas, om det

 inom överklagan-

 detiden kommit in

 till en annan

 skattemyndighet än

 den som fattat

 beslutet eller till

 en allmän förvalt-

 ningsdomstol.

 Överklagandet skall

 då omedelbart

 översändas till den

 skattemyndighet som

 fattat beslutet med

 uppgift om den dag

 då handlingen kom

 in till myndigheten

 eller domstolen.

 5 §40

 Skattemyndighet har Skattemyndigheten

 rätt att anföra skall snarast

 besvär intill ompröva det

 utgången av maj året överklagade

 efter taxeringsåret. beslutet. Detta

 Myndigheten skall gäller dock inte om

 inom samma tid ange överklagandet skall

 yrkanden och grunder avvisas enligt 4 §

 för besvärstalan, om eller om en

 inte med hänsyn till omprövning strider

 utredningens mot 20 kap. 8 §.

 vidlyftighet eller Ett överklagande

 andra synnerliga förfaller, om

 skäl länsrätten skattemyndigheten

 medger anstånd. ändrar beslutet så

 som

 fastighetsägaren

 begär.

 Om myndigheten

 ändrar beslutet på

 annat sätt än

 fastighetsägaren

 begär, skall

 överklagandet anses

 omfatta det nya

 beslutet. Finns det

 skäl för det, får

 myndigheten lämna

 honom tillfälle att

 återkalla

 överklagandet.

 6 §41

 Inkommer besvär Om överklagandet

 från ägare av inte avvisas enligt

 fastighet efter den 4 § eller

 i 3 § angivna tiden förefaller enligt

 men före utgången av 5 §, skall

 maj året efter skattemyndigheten

 taxeringsåret, får överlämna

 länsrätten pröva överklagandet, sitt

 besvären om skatte- omprövningsbeslut

 myndigheten helt och övriga

 eller delvis biträ- handlingar i

 der besvären i sak. ärendet till

 länsrätten. Om det

 finns särskilda

 skäl får överkla-

 gandet överlämnas

 till länsrätten

 utan föregående

 omprövning.

 Riksskatteverkets

 över-

 klagande

 7 §42

 Har länsrätten Riksskatteverkets

 avgjort besvär över överklagande skall

 viss taxering, får vara skriftligt och

 besvär inte anföras ha kommit in inom

 hos länsrätten den tidsfrist som

 rörande samma enligt 20 kap.

 taxering. gäller för beslut

 om omprövning på

 initiativ av

 skattemyndighet,

 eller efter sådan

 tid men inom två

 månader från den

 dag då det

 överklagade

 beslutet

 meddela-des.

 Om ett

 omprövningsbeslut

 som avser

 eftertaxering

 överklagas och en

 ändring till

 fastighetsägarens

 nackdel yrkas,

 skall överklagandet

 ha kommit in inom

 två månader från

 den dag beslutet

 meddelats.

 49

 22 kap.43

 Besvär över Överklagande av

 länsrätts och kam- länsrätts och

 marrätts beslut. kammarrätts beslut

 m.m.

 1 §44

 Besvär över Länsrätts beslut i

 länsrätts beslut i mål om fas-

 mål om tig-hetstaxering

 fastighetstaxering får överklagas även

 får, även om det ej om det inte följer

 följer av 33 § av 33 § för-

 förvaltnings- valtningsprocess-

 processlagen lagen (1971:291) om

 (1971:291) anföras länsrätten har änd-

 om länsrätten har rat fastig-hetens

 ändrat fastighetens taxering utan att

 taxering utan att klaganden har yrkat

 klaganden har yrkat en sådan ändring.

 sådan ändring.

 2 §45

 Mot länsrätts Överklagande får

 beslut i fråga, som inte ske av

 avses i 20 kap. länsrätts beslut

 15 §, får talan inte som avser

 föras. 1. en

 skattemyndighets

 beslut att avvisa

 en begäran om

 omprövning såsom

 för sent inkommen,

 2. frågor som

 avses i 20 kap. 6 §

 eller

 3. beslut om

 besiktning enligt

 18 kap. 30 §.

 3 §46

 Vid besvär över Bestämmelserna i 6

 länsrätts beslut kap. 11-24 §§

 skall taxeringslagen

 besvärshandlingen ha (1990:324) gäller i

 kommit in tillämpliga delar

 om besvären ha för mål enligt

 anförts av fas- denna lag. Vad som

 tighetsägare, inom i taxeringslagen

 två månader från det sägs om

 han har fått del av skattskyldig skall

 det överklagade gälla

 beslutet, samt fastighetsägare.

 om besvären har

 anförts av skatte-

 myndighet eller

 kommun, inom två

 månader från den

 dag, då länsrättens

 beslut meddelades.

 50

 24 kap.47

 Övriga bestämmelser Övriga

 om besvär bestämmelser om om-

 prövning och

 överklagande

 1 §48

 Besvärsrätt, som Rätt att begära

 enligt omprövning eller

 21-23 kap. gäller att överklaga som

 för ägare av enligt 20-22 kap.

 fastighet, gäller för ägare av

 tillkommer den som fastighet, till-

 vid ingången av kommer den som vid

 taxeringsåret är ingången av

 ägare av fastighet taxeringsåret är

 liksom den som ägare av fastighet

 därefter, dock liksom den som

 senast före ingången därefter, dock

 av femte året efter senast före

 taxeringsåret, har ingången av femte

 blivit ägare av året efter

 fastigheten ävensom taxeringsåret, har

 arrendator, vilken blivit ägare av

 jämlikt avtal, fastigheten. Detta

 ingånget efter gäller även en

 kommunalskat- arrendator, som

 te-lagens enligt avtal,

 ikraftträdande, ingånget efter

 gentemot ägare har

 kommunalskatte-lagens

 att ansvara för (1928:370)

 skatt för fastighets ikraftträdande,

 garantibelopp. gentemot ägare har

 att ansvara för

 skatt för fas-

 tigheten.

 En ny ägare har

 rätt att begära

 omprövning eller

 att överklaga

 endast när ärenden

 avser senaste

 allmänna fas-

 tighetstaxering

 eller ny taxering

 avseende

 taxeringsenheten

 som därefter skett

 genom särskild fas-

 tighetstaxering.

 51

 25 kap.

 6 §49

 Bestämmelserna i 17 Bestämmelserna i

 kap. 8--13, 15--17 17 kap. 2-6 §§

 och 19--25 §§ skall skall i tillämpliga

 i tillämpliga delar delar gälla även i

 gälla även i fråga fråga om särskild

 om särskild fastighetstaxering.

 fastighetstaxering.

 Förordnande av

 konsulenter som

 avses i 17 kap. 15 §

 skall emellertid äga

 rum senast den 30

 november året före

 det år då särskild

 fastighetstaxering

 äger rum.

 Skattemyndigheten

 skall åt särskild

 fas-

 tighetstaxeringsnämnd

 bereda ärenden och

 ombesörja göromål av

 expeditionell art.

 Skattemyndigheten

 granskar fastighets-

 deklarationer och

 tillhandahåller i

 den omfattning som

 arbetsförhållandena

 medger föredragande

 i ärende som myn-

 digheten granskat.

 52

 26 kap.

 2 §50

 Efter anmaning är Efter föreläggande

 den som vid årets är den som vid

 ingång var ägare årets ingång var

 till fastighet ägare till en

 skyldig att lämna fastighet skyldig

 särskild fastighets- att lämna särskild

 deklaration. fas-

 Deklarationen med tighetsdeklaration.

 tillhörande hand- Deklarationen med

 lingar skall lämnas tillhörande

 till den som har handlingar skall

 utfärdat anmaningen lämnas till den som

 eller till har utfärdat

 skattemyndigheten föreläggandet eller

 inom den tid som till

 anges i anmaningen. skattemyndigheten

 Sluttiden får inte inom den tid som

 bestämmas till anges i

 tidigare dag än föreläggandet.

 tionde dagen efter Sluttiden får inte

 mottagandet av bestämmas till

 anmaningen. tidigare dag än

 Sluttiden får inte tionde dagen efter

 heller bestämmas mottagandet av

 till tidigare dag än föreläggandet.

 den 15 februari Sluttiden får inte

 under taxeringsåret. heller bestämmas

 Anmaning utfärdas till tidigare dag

 om det kan antas att än den 15 februari

 det vid årets ingång under

 förelegat sådant taxeringsåret.

 förhållande som Föreläggande

 enligt 16 kap. skall utfärdas om det kan

 medföra ny taxering. antas att det vid

 Anmaning får också årets ingång

 utfärdas om fram- funnits sådant

 ställning enligt 16 förhållande som

 kap. 4 eller 5 § har enligt 16 kap.

 gjorts utan att skall medföra ny

 särskild fastig- taxering.

 hetsdeklaration har Föreläggande får

 lämnats. Anmaning också utfärdas om

 behöver inte framställning

 utfärdas, om det är enligt 16 kap. 4

 uppenbart att eller 5 § har

 deklaration inte gjorts utan att

 behövs för särskild

 taxeringen.

 fastighetsdeklaration

 har lämnats.

 Föreläggande

 behöver inte

 utfärdas, om det är

 uppenbart att någon

 deklaration inte

 behövs för taxe-

 ringen.

 3 §51

 Bestämmelserna i 18 Bestämmelserna i

 kap. 2-9, 12-14, 16, 18 kap. 2-9, 12-14,

 22-40 §§ samt 41 § 16, 22-40 §§ samt

 första och tredje 41 § första och

 styckena skall i den andra styckena

 mån inte annat är skall, om inte

 föreskrivet i detta annat är föreskri-

 kapitel äga vet i detta

 motsvarande tillämp- kapitel, gälla vid

 ning vid särskild särskild fas-

 fastighetstaxering. tighetstaxering. I

 I anmaning att lämna föreläggande att

 fas- lämna

 tighetsdeklaration fastighetsdeklara-

 skall vidare lämnas tion skall vidare

 uppgift om den grund lämnas uppgift om

 på vilken anmaning den grund på vilken

 sker. föreläggandet

 Vite får inte sker.

 föreläggas i fall Föreläggande får

 som sägs i 2 §. I inte förenas med

 förnyad anmaning att vite i fall som

 lämna särskild sägs i 2 §. Förnyat

 fastighetsdeklara- föreläggande att

 tion får däremot lämna särskild

 vite föreläggas.

 fastighetsdeklaration

 får däremot förenas

 med vite.

 4 §

 Om en

 deklarationsskyldig

 som förelagts att

 lämna särskild fas-

 tighetsdeklaration

 inte har kommit in

 med deklarationen

 inom föreskriven

 tid eller endast

 har lämnat en dek-

 laration med så

 bristfälligt

 innehåll att den

 uppenbarligen inte

 är ägnad att ligga

 till grund för

 taxering, skall en

 särskild avgift

 (förseningsavgift)

 om 500 kronor

 påföras honom. Har

 någon deklaration

 inte lämnats inom

 föreskriven tid

 efter förnyat

 föreläggande

 bestäms försenings-

 avgiften till 2 000

 kronor.Har den dek-

 larationsskyldige

 inom föreskriven

 tid lämnat en dek-

 larationshandling

 som inte är behö-

 rigen undertecknad,

 tas försenings-

 avgift ut endast om

 handlingen inte un-

 dertecknas inom den

 tid som föreskrivs

 i ett föreläggande.

 I sådant fall

 bestäms avgiften

 till 500 kronor.

 Bestämmelserna i

 18 kap. 43-46 §§

 gäller för förse-

 ningsavgift enligt

 denna paragraf.

 53

 28 kap.52

 De särskilda Taxering

 fastighetstaxerings-

 nämndernas

 verksamhet m.m.

 1 §53

 Bestämmelserna i 20 Bestämmelserna i

 kap. 1-9 §§ samt 15 20 kap.

 § gäller i 1-3 a §§ samt 6-20

 tillämpliga delar §§ gäller i

 vid särskild tillämpliga delar

 fastighetstaxering. vid särskild fas-

 tighetstaxering.

 3 §54

 Bestämmelserna i 20 Bestämmelserna i

 kap. 12 och 13 §§ om 20 kap. 4 och 5 §§

 fastighetstaxerings- om beslut gäller

 nämndens beslut vid särskild fas-

 gäller vid särskild tighetstaxering. I

 fastighetstaxering. beslutet skall

 I beslutet skall också redovisas de

 också redovisas de skäl som ligger

 skäl som ligger till till grund för

 grund för verkställd verkställd ny

 ny taxering eller, taxering eller, om

 om särskild särskild fas-

 fastighetsdeklara- tighetsdeklaration

 tion har lämnats har lämnats eller

 eller om framställ- om framställning om

 ning om ny taxering ny taxering har

 har gjorts, de skäl gjorts, de skäl som

 som ligger till ligger till grund

 grund för beslut att för beslut att ny

 ny taxering inte taxering inte skall

 skall ske. ske.

 4 §55

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

 skall senast den 30 skall senast den 30

 juni under juni under

 taxeringsåret taxeringsåret

 underrätta den som underrätta den som

 var ägare till var ägare till fas-

 fastighet vid tighet vid ingången

 ingången av året om av året om

 1. innehållet i den 1. innehållet i

 särskilda fas- skattemyndighetens

 tighetstaxeringsnämndensbeslut om ny

 taxe-

 beslut om ny ring av fastighet,

 taxering av 2. att ägaren kan

 fastighet, begära omprövning

 2. att ägaren av beslutet,

 senast den 31 3. vad som skall

 augusti till fas- iakttas av den som

 tighetstaxerings- vill begära om-

 nämndens ordförande prövning av eller

 får avge skriftliga överklaga

 erinringar mot be- skattemyndighetens

 slutet, beslut.

 3. att ny

 underrättelse kommer

 att sändas ut endast

 om ägaren har avgett

 erinringar mot

 beslutet eller

 fastighetstaxeringsnämnden,

 utan att erinringar

 har avgetts, har

 beslutat åsätta

 annan taxering än Senast den 30 juni

 som framgår av 2 § under taxeringsåret

 eller annars har skall

 frångått sådant skattemyndigheten

 beslut, underrätta den som

 4. vad som skall har lämnat särskild

 iakttas av den som

 fastighetsdeklaration

 vill överklaga den eller som har gjort

 särskilda fas- framställning om ny

 tighetstaxeringsnämndenstaxering i det

 fall

 beslut, 5. innehållet iskattemyndigheten

 skiljaktig mening. har beslutat att ny

 Senast den 30 juni taxering inte skall

 under taxeringsåret ske. Vidare skall

 skall den lokala gälla vad som sägs

 skattemyndigheten i första stycket

 underrätta den som punkterna 2-3.

 har lämnat särskild

 fastighetsdeklara-

 tion eller som har Underrättelse

 gjort framställning skall också sändas

 om ny taxering i det till den som har

 fall blivit ägare till

 skattemyndigheten en fastighet efter

 har beslutat att ny ingången av året om

 taxering inte skall han hos

 ske. Underrättelsen skattemyndigheten

 skall innehålla de har anmält att han

 skäl som ligger till vill ha en sådan

 grund för beslutet. underrättelse.

 Vidare skall gälla

 vad som sägs i

 första stycket

 punkterna 2-5.

 Underrättelse skall

 också sändas till

 den som har blivit

 ägare till fastighet

 efter ingången av

 året om han hos den

 lokala skattemyndig-

 heten har anmält att

 han vill ha en sådan

 underrättelse.

 54

 29 kap.56

 Besvär över särskild Överklagande av

 fas- skattemyndighetens

 tighetstaxeringsnämndsbeslut

 beslut

 1 §57

 Bestämmelserna i Bestämmelserna i

 21 kap. 1, 2 och 7 21 kap. skall i

 §§ skall gälla även tillämpliga delar

 i fråga om särskild gälla även i fråga

 fastighetstaxering. om särskild

 fastighetstaxering.

 55

 30 kap.58

 Besvär över Överklagande av

 länsrätts och kam- länsrätts och

 marrätts beslut kammarrätts beslut

 1 §59

 Bestämmelserna i 22 Bestämmelserna i

 kap. 1 § samt 3-7 §§ 22 kap. skall i

 skall även gälla i tillämpliga delar

 fråga om särskild även gälla i fråga

 fastighetstaxering. om särskild

 Mot länsrätts fastighetstaxering.

 beslut om sådan för-

 delning av

 taxeringsvärde som

 skett med

 tillämpning av 28

 kap. 1 § och 20 kap.

 15 § får talan inte

 föras.

 56

 32 kap.60

 Övriga bestämmelser Övriga

 om bestämmelser om om-

 besvär prövning och

 överklagande

 1 §61

 Besvärsrätt, som Rätt att begära

 enligt 29-31 kap. omprövning och att

 gäller för ägare av överklaga, som

 fastighet, enligt 28-

 tillkommer den som 30 kap. gäller för

 vid ingången av ägare av fastighet,

 taxeringsåret är tillkommer den som

 ägare av fastighet vid ingången av

 liksom den som taxeringsåret är

 därefter, dock ägare av fastighet

 senast före ingången liksom den som

 av det taxeringsår därefter, dock

 då allmän fastig- senast före

 hets-taxering sker ingången av det

 nästa gång, har taxeringsår då

 blivit ägare av allmän fas-

 fastigheten ävensom tighetstaxering

 arrendator, vilken sker nästa gång,

 jämlikt avtal, har blivit ägare av

 ingånget efter fastigheten. Detta

 kommunalskattelagens gäller även

 ikraftträdande, arrendator, som

 gentemot ägare har enligt avtal,

 att ansvara för ingånget efter

 skatt för fastighets kommunal-

 garantibelopp. skattelagens

 (1928:370) i-

 kraftträdande,

 gentemot ägare har

 att ansvara för

 skatt för

 fastigheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 december

 1993 och tillämpas första gången vid

 allmän och särskild fastighetstaxering år

 1994.

 1Senaste lydelse av

 17 kap. 6 § 1990:379.

 7 § 1991:1679.

 8 § 1991:1679.

 9 § 1990:379.

 10 § 1991:1679.

 11 § 1990:379.

 12 § 1991:1679.

 13 § 1990:379.

 14 § 1991:1679.

 16 § 1990:379.

 18 § 1990:379.

 19 § 1990:379.

 20 § 1990:379.

 21 § 1990:379.

 22 § 1990:379.

 24 § 1990:379.

 20 kap. 2 § 1991:1679.

 4 § 1991:1679.

 21 § 1990:379.

 22 § 1985:820.

 23 § 1990:379.

 22 kap. 7 § 1981:280.

 23 kap. 1 § 1985:820.

 2 § 1981:1119.

 3 § 1981:280.

 4 § 1981:280.

 24 kap. 2 § 1990:379.

 3 § 1981:280.

 4 § 1981:280.

 5 § 1981:280.

 6 § 1991:1679.

 7 § 1981:280.

 25 kap. 1 § 1981:1119.

 2 § 1981:1119.

 4 § 1991:379.

 3 § 1981:1119.

 5 § 1991:1679.

 7 § 1991:1679.

 27 kap. 1 § 1981:1119.

 2 § 1981:1119.

 28 kap. 2 § 1989:477.

 5 § 1989:477.

 6 § 1989:477.

 7 § 1990:379.

 8 § 1981:1119.

 9 § 1992:1666.

 10 § 1981:1119.

 11 § 1981:1119.

 12 § 1992:1666.

 29 kap. 2 § 1990:379.

 3 § 1981:1119.

 31 kap. 1 § 1990:379.

 2 § 1985:820.

 3 § 1981:1119.

 4 § 1981:1119.

 32 kap. 2 § 1981:1119.

 2Senaste lydelse 1985:820.

 3Senaste lydelse 1990:379.

 4Senaste lydelse 1990:379.

 5Senaste lydelse 1992:1666.

 6Senaste lydelse 1990:379.

 7Senaste lydelse 1990:379.

 8Senaste lydelse 1990:379.

 9Senaste lydelse 1990:379.

 10Senaste lydelse 1990:379.

 11Senaste lydelse 1981:280.

 12Senaste lydelse 1981:280.

 13Senaste lydelse 1981:280.

 14Senaste lydelse 1981:280.

 14aSenaste lydelse 1981:280.

 15Senaste lydelse 1992:1127.

 16Senaste lydelse 1991:1679.

 17Senaste lydelse 1990:1382.

 18Senaste lydelse 1990:1382.

 19Senaste lydelse 1990:379.

 20Senaste lydelse 1986:258.

 21Senaste lydelse 1990:1382.

 22Senaste lydelse 1981:1119.

 23Senaste lydelse 1991:1679.

 24Senaste lydelse 1989:477.

 25Senaste lydelse 1992:1666.

 26Senaste lydelse 1990:379.

 27Senaste lydelse 1990:379.

 28Senaste lydelse 1990:379.

 29Senaste lydelse 1990:379.

 30Senaste lydelse 1986:258.

 31Senaste lydelse 1985:820.

 32Senaste lydelse 1985:820.

 33Senaste lydelse 1990:379.

 34Senaste lydelse 1992:1666.

 35Senaste lydelse 1981:1119.

 36Senaste lydelse 1990:379.

 37Senaste lydelse 1990:379.

 38Senaste lydelse 1985:820.

 39Senaste lydelse 1985:820.

 40Senaste lydelse 1990:379.

 41Senaste lydelse 1990:379.

 42Senaste lydelse 1981:280.

 43Senaste lydelse 1981:1119.

 44Senaste lydelse 1981:280.

 45Senaste lydelse 1981:280.

 46Senaste lydelse 1990:379.

 47Senaste lydelse 1981:280.

 48Senaste lydelse 1981:280.

 49Senaste lydelse 1990:379.

 50Senaste lydelse 1990:379.

 51Senaste lydelse 1981:1119.

 52Senaste lydelse 1981:1119.

 53Senaste lydelse 1981:1119.

 54Senaste lydelse 1981:1119.

 55Senaste lydelse 1990:379.

 56Senaste lydelse 1981:1119.

 57Senaste lydelse 1981:1119.

 58Senaste lydelse 1981:1119.

 59Senaste lydelse 1981:1119.

 60Senaste lydelse 1981:1119.

 61Senaste lydelse 1981:1119.

 57

 LAGRÅDET

 Utdrag ur protokoll vid sammanträde

 1993-05-28

 Närvarande: justitierådet Per Jermsten,

 regeringsrådet Stig von Bahr,

 justitierådet Inger[REDACTED_EFTERNAMN].

 Enligt protokoll vid regeringssammanträde

 den 13 maj 1993 har regeringen på

 hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

 beslutat inhämta lagrådets yttrande över

 förslag till lag om ändring i fas-

 tighetstaxeringslagen (1979:1152).

 Förslaget har inför lagrådet föredragits

 av kammarrättsassessorn

 Ulla Werkell.

 Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

 58

 Innehållsförteckning

 Proposition

 1

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 1

 Propositionens lagförslag

 4

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den

 17 juni 1993

 46

 1 Ärendet och dess beredning

 46

 2 Ny organisation för fastighetstaxeringen

 47

 2.1 Allmänna utgångspunkter

 47

 2.2 Myndighetsbeslut och

lekmannamedverkan 50

 2.3 Ordförande och övriga ledamöter

iskattenämnd51

 2.4 Konsulenter, sakkunniga m.fl.

 51

 2.5 Distriktsindelning

 53

 2.6 Kommunala taxeringsrevisorer m.m.

 56

 3 Förberedelsearbetet

573.1Inledning57

 3.2 fÖrändringar av förberedelsearbetet

 57

 3.2.1 Föreskrifter och

rekommendationer 57

 3.2.2 Provvärdering m.m.

 60

 4 Skattemyndigheternas verksamhet

 62

 4.1 Sammanträden, beslutsförhet,

omröstning,

 m.m.

 62

 4.2. Beslutsbehörighet

 63

 4.3 Utredning i fastighetstaxerings-

 ärenden m.m.

 66

 4.4 Arbetsperioden för taxeringsarbetet

 69

 4.5 Beslut om fastighetstaxering

 71

 5 Förseningsavgift m.m.

 75

 5.1 Förseningsavgift införs

 75

 5.2 Förseningsavgiftens storlek

 77

 5.3 Vem som skall betala

förseningsavgiften 78

 5.4 Eftergift795.5Inbetalning och

debitering, m.m.

 80

 5.6 Anstånd

 81

 6 Ändring av

fastighetstaxeringsbeslut82

 6.1Omprövningsförfarandet 82

 6.1.1 Omprövning på begäran av

 fastighetsägare

 82

 6.1.2 Omprövning på

skattemyndighetens

 initiativ

 84

 6.1.3 Kvittning och eftertaxering

 86

 6.2 Överklaganderegler

 90

 6.2.1 Överklagande av

fastighetsägare 90

 6.2.2 Överklagande av det allmänna

 92

 6.2.3 Överklagande av länsrättens

 och Kammarrättens beslut

 93

 6.2.4 Det allmännas processföring

 94

 59

 7 Fastighetstaxeringsprocessen

 96

 7.1 Systematiken vid

fastighetstaxering96

 7.2Processform99

 7.3 Processföremålet

 101

 7.4 Taleändring

 102

 7.5 Rättskraft

 104

 7.6 Deldom och mellandom

 106

 8 Beslut om taxeringsåtgärder

 108

 9 Ikraftträdande m.m.

 110

 10 Ekonomiska och administrativa

konsekvenser 110

 11 Upprättade lagförslag

 111

 12 Författningskommentarer

 112

 13 Hemställan 126

14Beslut 126

 Bilaga 1 Förteckning över remissinstanser

 Bilaga 2 Lagrådsremissens lagförslag

 Bilaga 3 Lagrådets yttrande

 60