Regeringens proposition 1990/91:40

om ändrade kapitaltäckningsregler med anledning av skattereformen, m. m.

Prop. 1990/91:40

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 4 oktober 1990.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att reglema om kapitaltäckning för kreditinstitut ändras. Ändringarna föranleds av skattereformen. Förslaget innebär att de s. k. värderegleringsreserverna utmönstras ur kapitalbasen och att skatte­utjämningsreserven (surven) till 70% räknas in i kapitalbasen som primärt kapital. Vidare föreslås att som huvudregel alla tillgångar vid beräkningen av kapitalkravet skall tas upp lill bokfört värde. Syftet är inte atl kravet pä kapitaltäckning skall ändras.

Ändringarna berör banker, kreditaktiebolag, fondkommissionsbolag och finansbolag.

Lagändringama föreslås träda i kraft den 1 mars 1991. De nya reglerna skall börja tillämpas vid det årsbokslut då värderegleringsreservema skall återföras till beskattning och avsättning till surv första gången kan göras.

Enligt en övergångsbestämmelse till de kapitaltäckningsregler som träd­de i kraft den 1 febmari 1990 får värdehandlingar och andra fordringar för vilka försäkringsbolag svarar intill utgången av 1990 hänföras till en gmpp av placeringar som kräver lägre kapitaltäckning. I propositionen förordas att denna övergångsregel inte skall förlängas.

I propositionen föreslås vidare vissa följdändringar i banklagstiftningen m.m. på gmnd av de möjligheter för utlänningar att förvärva aktier i svenska bankaktiebolag som infördes den 1 augusti 1990.

Riksdagen 1990/91. 1 saml Nr 40

Huvuddelen av lagförslagen i denna proposition har granskats av lagrådet. Propositionen innehåller därför tre delar: lagrådsremissen (s. 24), lagrådets yttrande (s. 43) och föredragande statsrådets anmä­lan av lagrådets yttrande m.m. (s.45).

Den som vill ta del av samtliga skäl för lagförslagen måste läsa alla tre delarna.

Prop. 1990/91:40

Propositionens lagförslag

Prop. 1990/91:40

1 Förslag till

Lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 9 a och 10 §§, 8 kap. 5 § samt 9 kap. 2 § bankrörelselagen (1987:617) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

9a§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A.   I bankaktiebotag eget kapital, i sparbanker reservfonder och upp­

skrivningsfonder samt i föreningsbanker eget kapital med undantag för

förlagsinsatser.

B.                                       Sjuttio procent av det belopp B. Sjuttio procent av skatteutjäm-

som svarar mot bankens reserver

ningsreserven.

för utlåning och garantiförbin­delser

C.   Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bankens reserver

för aktier, obligationer och ut­

ländska valutor, dock högst sjut­

tio procent av sklftnaden mellan

nellobokföringsvärdet och det

lägsta av anskaffningsvärdet och

marknadsvärdet.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsandels­bevis samt förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning försl efter bankens övriga borgenärer, dock sammanlagt högst lill etl belopp som motsvarar hälften av det primära kapitalet. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstå­ende löptid understiger fem år skall tas upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som återstår lill förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av bankverksamhet. Någon avräkning skall dock inte göras om tillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokför­da värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bankens egna

'Senaste lydelse 1989:1086.

3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

xkapital eller egna fonder. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 11 §.

10 § Kapitalkravet enligt 9 § bestäms i förhållande till bankens tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för banken (placeringar). Placeringama delas in i följande gmpper:

A   1. Inneliggande kassa, checkar och postremissväxlar.

2.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svenska staten, en svensk kommun eller en därmed jämförlig samfallighet svarar.

3.

Värdehandlingar och fordringar för vilka utländska stater eller cent­ralbanker svarar, om värdehandlingen eller fordran gäller i den nationella valutan och är refinansierad i samma valuta.

4.

Övriga värdehandlingar och fordringar för vilka svarar någon av de utländska stater och centralbanker som regeringen föreskriver.

5.

Fordringar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapital­marknaden, för vilka säkerheten utgörs av sådana tillgångar som avses i 1 eller sådana statliga värdehandlingar som avses i 2-4.

B   1. Värdehandlingar och fordringar för vilka allmänna pensionsfonden

eller ett svenskt företag som bedriver något slag av bankverksamhet

svarar. 2. Värdehandlingar och fordringar för vilka svarar en kommun eller en

därmed jämförlig samfallighet i någon av de utländska stater som

regeringen föreskriver. 3   Värdehandlingar och fordringar med en återstående löptid av högst

ett år för vilka en utländsk bank svarar.

4.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svarar en bank i någon av de utländska stater som regeringen föreskriver.

5.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svarar någon av de inter­nationella utvecklingsbanker som regeringen föreskriver.

6.

Fordringar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapital­marknaden, för vilka säkerheten utgörs av värdehandlingar eller fordringar som anges i 5.

C Fordringar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmark­naden, för vilka säkerheten utgörs av panträtt i bostadsfastighet eller tomträtt till sådan fastighet inom det uppskattade värde som banken bestämt efter särskild värdering.

D Övriga tillgångar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapital­marknaden. Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

sådana tillskott som enligt 9 a § sista stycket skall räknas av från kapital­basen,

tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 11 §,

de placeringar som anges i första stycket A,

fordringar mot företag som ingår i samma koncem som banken,

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncem som banken,

fordringar mellan en sparbank och Sparbankemas Bank samt

fordringar mellan en föreningsbank och Föreningsbankemas Bank.

- Senaste lydelse 1989:1086.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

I övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringama tas upp till sammanlagt

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringama värderas enligt följande:

1. Tillgångar, för vilka reserver som     I. Tillgångar värderas till sitt bok-

avses i 9a§ andra stycket B och C har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, aktier, obligationer och utländska valu­tor dock högst tift siU marknads­värde.

2.

Övriga tillgångar värderas tift sdt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be­lopp.

förda värde.

2.

Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

3.

Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella belopp.

4.

Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be­lopp.

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

8 kap.

5§ Bankinspektionen skall genast skriftligen underrätta banken när inspek­tionen

1.

nedsatt aktiekapitalet enligt 4 kap. 14 § andra stycket bankaktiebo­lagslagen (1987:618),

2.

förklarat beslut om nedsättning av aktiekapitalet förfallet enligt 6 kap. 7 § tredje stycket bankaktiebolagslagen,

3.

förklarat fråga om fusion för­fallen enligt 11 kap. 6 § tredje styc­ket bankaktiebolagslagen, 7 kap. 7 § tredje stycket sparbankslagen (1987:619) eller 10 kap. 5§ tredje stycket föreningsbankslagen (1987: 620), eller

4.

förelagt eller dömt ut vite en­ligt 9 kap. 3 § denna lag.

3.

förklarat fråga om fusion för­fallen enligt 11 kap. 6 § tredje styc­ket bankaktiebolagslagen, 7 kap. 7 § tredje stycket sparbankslagen (1987: 619) eller 10 kap. 5 § tredje stycket föreningsbankslagen (1987: 620),

4.

förelagt eller dömt ut vite en­ligt 9 kap. 3 § denna lag, eller

5.

fattat beslut om att avskriva anmälan eller vägra registrering en­ligt 12 kap. 8 § första stycket bank-aktiebolagslagen.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9 kap.

2§ Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som uppsåtligen eller av oaktsamhet

1.  till bankinspektionen meddelar oriktiga eller vilseledande uppgifter

om sådana omständigheter som han är skyldig att lämna uppgift om enligt

denna lag, bankaktiebolagslagen (1987:618), sparbankslagen (1987:619)

eller föreningsbankslagen (1987:620),

2.

underlåter att enligt bankaktiebolagslagen föra aktiebok, aktiebrevsre-gister eller förteckning enligt 3 kap. 13 § eller att hålla aktiebok tillgänglig eller bryter mot förbudet i 3 kap. 13 § tredje stycket att utan samtycke lämna uppgifter ur där avsedd förteckning,

3.

underlåter att enligt föreningsbankslagen föra medlemsförteckning eller lämna skriftlig uppgift enligt 3 kap. 6 § Qärde stycket samma lag.

Prop. 1990/91:40

4. underlåter att enligt 7 kap. 12 § första stycket andra meningen bankaktiebolagslagen, 3 kap. 11 § första stycket andra meningen spar­bankslagen eller 6 kap. 11 § första stycket andra meningen förenings­bankslagen sammankalla styrelsen på begäran av styrelseledamot eller underlåter att iaktta vad som enligt 7 kap. 13 § första stycket andra el­ler tredje meningen bankaktiebo­lagslagen, 3 kap. 12 § första stycket andra eller tredje meningen spar­bankslagen eller 6 kap. 12 § första stycket andra eller tredje meningen föreningsbankslagen gäller för sty­relsens beslul.

4.  underlåter att enligt 7 kap. 12 §

första stycket andra meningen

bankaktiebolagslagen, 3 kap. 11 §

första stycket andra meningen spar­

bankslagen eller 6 kap. 11 § första

stycket andra meningen förenings­

bankslagen sammankalla styrelsen

på begäran av styrelseledamot eller

underlåter att iaktta vad som enligt

7 kap. 13 § första stycket andra el­

ler tredje meningen bankaktiebo­

lagslagen, 3 kap. 12 § första stycket

andra eller tredje meningen spar­

bankslagen eller 6 kap. 12 § första

stycket andra eller tredje meningen

föreningsbankslagen gäller för sty­

relsens beslut,

5.

bryter mot 12 kap. 4 § första eller andra stycket, 7 § tredje stycket eller 9 § bankakliebolagslagen, eller

6.

bryter mot 4 kap. 6§ tredje stycket eller 5 kap. 4 § tredje stycket bankaktiebolagslagen såvitt dessa lagrum rör förbehåft enligt 12 kap. I § samma lag.

1.   Denna lag träder i kraft, i fråga om 8 kap. 5 § och 9 kap. 2 §, den

1 januari 1991 och i övrigt den 1 mars 1991.

2.   Äldre föreskrifter i 2 kap. 9 a och 10§§ gäller till utgången av det

räkenskapsår som avslutas närmast efter ikraftträdandet.

2 Förslag till

Lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 §, 3 kap. 11 §, 4 kap. 6 §, 5 kap. 4 § och 10 kap. 4 § bankaktiebolagslagen (1987:618) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:40

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2        kap.

6§ Sedan oktroj har beviljats, skall stiftama upprätta och skriva under en dagtecknad teckningslista som skall innehålla uppgifter om

1.    det belopp som skall betalas för varje aktie,

2.

tiden för aktiemas betalning, samt

3.

sättet och tiden för kallelse till den konstituerande stämman, om sådan kallelse skall ske enligt 10 §.

/ leckningslistan skall Jinnas en erinran om den inskränkning i rät­ten att förvärva aktier som före­skrivs i 3 kap. 3 §.

Till teckningslistan skall fogas avskrifter av oktrojbeslutet och bolags­ordningen.

3        kap.

11§'

Har aktier i ett avstämningsbolag lämnats till förvaltning hos en bank eller fondkommissionär, som är auktoriserad som förvaltare av ak­tier, kan, i stället för aktieägaren, banken eller fondkommissionären föras in i aktieboken.

Har aktier i ett avstämningsbolag lämnats till förvaltning hos en bank eller fondkommissionär, som är auktoriserad som förvaltare av ak­tier, kan, i stället för aktieägaren, banken eller fondkommissionären föras in i aktieboken. År aktier i avstämningsbolag föremål för han­del vid utländsk fondbörs, kan, efter särskilt tillstånd, i bolagets ak­tiebok, i stället för aktieägare som är bosatt utomlands, införas den som fått uppdrag att i utlandet förvalta hans aktier.

I aktieboken skall anmärkas att aktien innehas för annans räkning. Beträflfande förvaltaren antecknas i aktieboken samma uppgifter som en­ligt 10 § skall föras in om aktieägaren.

För rätt till registrering som för­valtare krävs, utöver vad som sägs i första slycket, att förvaltaren upp­fyller de villkor som gäller för infö­rande av ägaren i aktieboken. 1 ak-tiekontolagen (1989:827) finns be­stämmelser     om     auktorisalion.

För rätt till registrering som för­valtare krävs, utöver vad som sägs i första stycket, att förvaltaren upp­fyller de villkor som gäller för infö­rande av ägaren i aktieboken. 1 ak­liekonlolagen (1989:827) finns be­stämmelser om auktorisalion och

Senaste lydelse 1989:833.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

förvaltares åligganden, skyldighet

tillstånd enligt denna lag, förvalta-

för bolaget och värdepapperscen-

res åligganden, skyldighet för bola-

tralen att för var och en hålla till-

get och värdepapperscentralen att

gänglig en sammanställning av upp-

för var och en hålla tillgänglig en

gifter från förvaltare om de aktie-

sammanställning av uppgifter från

ägare som har mer än femhundra

förvaltare om de aktieägare som

aktier i bolaget registrerade i förval-

har mer än femhundra aktier i bola-

tares namn samt tillfällig införing i

. get registrerade i förvaltares namn

aktieboken av ägare till förvaltarre-

samt tillfällig införing i aktieboken

gistrerade aktier.

av ägare till förvaltarregistrerade

aktier.

4 kap.

6§ Beslutet om nyemission skall ange

1.  det belopp eller det högsta belopp, varmed aktiekapitalet skall kunna

ökas, eller det lägsta och högsta beloppet för ökningen,

2.

det aktieslag vartill de nya aktierna skall höra, i de fall aktier av olika slag finns eller kan utges,

3.

den rätt till utdelning som tillkommer de nya aktiema samt det räkenskapsår för vilket rätten till utdelning inträder,

4.

den företrädesrätt att teckna aktier som aktieägama eller andra har eller vem som annars får teckna aktier,

5.

den tid inom vilken aktier kan tecknas, när ett visst belopp eller ett lägsta belopp har fastställts för aktiekapitalets ökning,

6.

den tid, inom vilken aktieägare kan använda sin företrädesrätt,

7.

den tid inom vilken tecknade aktier skall betalas,

8.

den beräkningsgmnd, enligt vilken vid överteckning de aktier som inte har tecknats med företrädesrätt skall fördelas, om del inte föreskrivs att fördelningen skall bestämmas av styrelsen, samt

9.

aktiemas nominella belopp och det belopp som skall betalas för varje tecknad aktie.

Den tid inom vilken aktieägare kan använda sin företrädesrätt enligt första stycket 6 får inte vara kortare än en månad. Tiden räknas från

1.    det att kungörelse enligt 8 § skedde,

2.

emissionsbeslutet, om samtliga aktieägare har varit företrädda vid den bolagsstämma som har fattat beslutet, eller

3.

avstämningsdagen, när det gäller avstämningsbolag.

Om ett förbehåll enligt 3 kap. 1 §        Om ett förbehåll enligt 3 kap. 1 § fjärde stycket eller 6 kap. 8 § skall     fjärde stycket, 6 kap. 8 § eller 12 gälla för de nya aktierna, skall emis-     kap. 1 § skall gälla för de nya aktier-sionsbeslutet innehålla en erinran     na, skall emissionsbeslutet innehål-om detta. / emissionsbeslulet skall    la en erinran om delta. också erinras om den inskränkning i rätten att förvärva aktier som fö­reskrivs i 3 kap. 3 §.

Om aktieägare skall ha företrädesrätt att delta i emissionen gäller för avstämningsbolag att avstämningsdagen skall anges i emissionsbeslutet. Avstämningsdagen får inte sättas tidigare än tre veckor från det att kungö­relse enligt 8 § skedde.

Om de kuponger som hör till aktiebreven skall användas som emissions­

bevis, skall detta anges i beslutet.

8

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

5 kap. 4§ Beslutet om emission skall ange

1.

emissionens belopp eller det högsta beloppet eller det lägsta och högsta beloppet för emissionen,

2.

den företrädesrätt att delta i emissionen som tillkommer aktieägare eller någon annan eller vem som annars får delta i emissionen,

3.

den tid inom vilken teckning av skuldebrev kan ske, när ett visst belopp eller ett lägsta belopp har bestämts för emissionen,

4.

den tid inom vilken aktieägare kan använda sin företrädesrätt till teckning,

5.

skuldebrevens nominella belopp, emissionskursen och räntefoten,

6.   den tid inom vilken tecknade skuldebrev skall betalas samt den

beräkningsgmnd, enligt vilken vid överteckning de skuldebrev som inte

tecknats med företrädesrätt skall fördelas, om det inte föreskrivs att fördel­

ningen skall bestämmas av styrelsen,

7.

tiden och villkoren för utbytet eller nyteckningen,

8.

den rätt som skall tillkomma borgenären eller innehavaren av op­tionsbevis för den händelse aktiekapitalet före utbytet eller nyteckningen ökas eller sätts ned eller nya konvertibla skuldebrev eller skuldebrev för­enade med optionsrätt till nyteckning ges ut eller bolaget upplöses eller upphör genom fusion,

9.

det belopp, varmed aktiekapitalet skall kunna ökas genom utbyte eller nyteckning,

10.  det aktieslag vartill de nya aktierna skall höra, i de fall aktier av olika

slag finns eller kan utges, samt

11.  den rätt till utdelning som tillkommer de nya aktierna samt det

räkenskapsår för vilket rätten till utdelning inträder.

Den lid inom vilken aktieägare kan använda sin företrädesrätt enligt första stycket 4 får inte vara kortare än en månad. Tiden räknas från

1.

det kungörelse enligt 6 § första stycket första meningen skedde,

2.

beslutet, när det gäller sådana fall som avses i 6 § fjärde stycket, eller

3.

avstämningsdagen, när del gäller avstämningsbolag.

Om eft förbehåll enligt 3 kap. 1 §        Om ett förbehåll enligl 3 kap. 1 § fjärde stycket eller 6 kap. 8 § skall     fjärde stycket, 6 kap. 8 § eller 12 gälla förde nya aktierna, skall emis-     kap. /  skall gälla för de nya aktier-sionsbeslutet innehålla en erinran     na, skall emissionsbeslulet innehål-om delta. / emissionsbeslutet skall    la en erinran om detta. också erinras om den inskränkning i rätten att förvärva aktier som fö­reskrivs i 3 kap. 3 §.

Om en aktieägare skall ha företrädesrätt att delta i emissionen, gäller för avstämingsbolag att avstämningsdagen skall anges i emissionsbeslutet. Avstämningsdagen får inte sättas tidigare än tre veckor från det kungörelse enligt 6 § första stycket första meningen skedde.

Om ett skuldebrev skall bli föremål för handel vid Stockholms fondbörs, kan det i emissionsbeslutet tas upp ett bemyndigande för styrelsen eller den som styrelsen inom sig förordnar att innan teckning påbörjas bestäm­ma emissionens belopp, emissionskursen, räntefoten och villkoren för utbyte eller nyteckning. 1 fråga om avstämningsbolag skall dock nämnda villkor bestämmas senast på avstämningsdagen, om aktieägarna skall ha företrädesrätt alt delta i emissionen.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

10 kap.

4§

Rätten skall förordna att bankaktiebolaget skall träda i likvidation, om

1.     rörelsen inte öppnats inom ett år från bolagets bildande,

2.

bolagets hela rörelse har överlåtits,

3.

meddelad oktroj gått lift ända 3. regeringen har förklarat okt-utan att ny oktroj beviljats eller re-    rojen förverkad,

geringen   har   förklarat   oktrojen förverkad, eller

4.  bolaget efter en konkurs som

4. bolaget efter en konkurs som

avslutals med överskott inte inom

avslutats med överskott inte inom

föreskriven tid har fattat beslut om

föreskriven tid har fattat beslut om

likvidation enligt 19 § andra styc-

likvidation enligt 19 § andra styc­

ket,

kel, eller

5. förhållandet mellan antalet bundna och antalet fria aktier stri­der mot förbehåft enligt 12 kap. 1 § och bolaget inte efterkommit bank­inspektionens föreläggande enligl 12 kap. 5 eller 6 §.

Beslut om likvidation skall dock inte meddelas, om det styrks att likvi-dationsgmnden har upphört under ärendets handläggning i första instans.

Fråga om likvidation enligt första stycket prövas på anmälan av bankin­spektionen eller på ansökan av styrelsen, styrelseledamot eller aktieägare. I det fall som avses i första stycket 4 prövas frågan även på ansökan av borgenär eller annan vars rätt kan vara beroende av att det finns någon som kan företräda bolaget.

1.

Denna lag träder i kraft den I januari 1991.

2.

I fråga om bestående bankaktiebolag gäller äldre föreskrifter i 4 kap. 6 § och 5 kap. 4 § till dess att ett sådant beslut som avses i punkt 2 i övergångsbestämmelsema till lagen (1990:822) om ändring i bankaktiebo­lagslagen (1987:618) har registrerats.

10

3 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i lagen (1963:76) om kreditaktiebolag

Härigenom föreskrivs att 4 b och 4 c §§ lagen (1963:76) om kreditaktie­bolag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4b§'

Kapitalbasen utgörs av summan a\ primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det pri,' . : , kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A. Eget kapital.

B.                                       Sjuttio procent av det belopp    B. Sjuttio procent av skatteutjäm-

som svarar mot bolagets reserver

ningsreserven.

för utlåning och garantiförbin­delser.

C.   Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bolagets reserver

för aktier, obligationer och ut­

ländska valutor, dock högst sjut­

tio procent av skillnaden mellan

nellobokföringsvärdet och det

lägsta av anskaffningsvärdet och

marknadsvärdet.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning först efter bolagets övriga borgenärer, dock sam­manlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapita­let. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstående löptid understi­ger fem år skall las upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutils till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av finansiell verksamhet som kräver tillstånd. Någon avräkning skall dock inte göras om tillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokförda värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bolagets egna kaptial. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 4 d §.

' Senaste lydelse 1989:1090.

11

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

4c§' Kapitalkravet enligt 4a § bestäms i förhållande till bolagets tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för bolaget (placeringar). Placeringama delas in i följande gmpper:

A.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket A

bankrörelselagen (1987:617).

B.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket B

bankrörelselagen.

C.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C

bankrörelselagen.

D.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket D

bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

sådana tillskott som enligt 4 b § sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 4 d §,

de placeringar som anges i första stycket A,

fordringar mot företag som ingår i samma koncem som kreditaktiebola­get samt

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncem som kred itaktiebolaget.

1 övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringama tas upp till sammanlagt

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringama värderas enligt följande:

1.    Tillgångar, yör vilka reserver som 1. Tillgångar värderas till sitt bok­

avses i 4 b§ andra slycket B och        förda värde.

C har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, aktier, obligationer och utländska valu­tor dock högst tift sitt marknads­värde.

2.

Övriga  tillgångar värderas lift sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an- 2. Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär-

knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga

garantiförbindelser 3. Övriga garantiförbindelser vär-värderas till halva sitt nomi-

deras till halva sitt nomi­nella belopp.

nella belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital- 4. Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no-

marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege-

minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be-

ringen föreskriver ett lägre be­lopp,                                                   lopp.

Senaste lydelse 1989:1090.

12

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

2.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kreditakliebolag som enligt lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv inte är berättigade till avdrag för avsättning till sådan reserv.

3.

För andra kreditaktiebolag gäller äldre föreskrifter till utgången av det räkenskapsår som avslutas närmast efter ikraftträdandet.

13

4 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748)

Härigenom föreskrivs att 18 a och 18 b §§ fondkommissionslagen (1979:748) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18a§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A. Eget kapital.

B.                                       Sjuttio procent av det belopp    B. Sjuttio procent av skalteutjäm-

som svarar mot bolagets reserver

ningsreserven.

för utlåning och garantiförbin­delser.

C.   Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bolagets reserver

för aktier, obligationer och ut­

ländska valutor, dock högst sjut­

tio procent av skillnaden mellan

nettobokföringsvärdet och det

lägsta av anskaffningsvärdet och

marknadsvärdet.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förslagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning först efter bolagets övriga borgenärer, dock sam­manlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapita­let. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstående löptid understi­ger fem år skall las upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av finansiell verksamhet som kräver tillstånd. Någon avräkning skall dock inte göras om tillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokförda värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bolagets egna kapital. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 18 c §.

'Senaste lydelse 1989:1093

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

18 b f Kapitalkravet enligt 18 § bestäms i förhållande till bolagets tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för bolaget (placeringar). Placeringarna delas in i följande gmpper:

A.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket A

bankrörelselagen (1987:617).

B.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första slycket B

bankrörelselagen.

C.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C

bankrörelselagen.

D.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket D

bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

sådana tillskott som enligt 18a§ sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

tillskott i företag som omfattas av bestämmelserna i 18 c §,

de placeringar som anges i första stycket A,

fordringar mot företag som ingår i samma koncern som fondkommis-sionsbolaget samt

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncern som fondkommissionsbolaget.

I övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringarna tas upp till sammanlagt

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringama värderas enligt följande:

1.    T'\l\giingar,för vilka reserver som 1. Tillgångar värderas till sitt io-

avses i I8a§ andra stycket B och        förda värde.

C har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, aktier, obligationer och utländska valu­tor dock högst tift sill marknads­värde.

2.

Övriga  Ullgångar värderas lift sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an- 2. Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär-

knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.           deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär- 3. Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella

deras till halva sitt nominella belopp.

belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital- 4. Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no-

marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege-

minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be- ringen föreskriver ett lägre be­lopp,                                                   lopp.

 Senaste lydelse 1989:1093

15

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1.     Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

2.  Äldre föreskrifter gäller till utgången av det räkenskapsår som avslutas

närmast efter ikraftträdandet.

16

5 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m. m.

Härigenom föreskrivs att 9 och 13§§ lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m. m. skall ha följande lydelse.

Lvdelse enligt prop.

Föreslagen lydelse

1989/90:153

9§ Förvärvstillstånd behövs inte för förvärv

1.    genom bodelning, arv eller testamente,

2.  genom fusion enligt 14 kap. 8 § 2. genom fusion enligt 14 kap. 8 §

aktiebolagslagen (1975:1385),

aktiebolagslagen (1975:1385) eller

11 kap. 9 § bankakliebolagslagen (1987:618),

3.  av aktier till en värdepappersfond enligt lagen (1990:000) om värde­

pappersfonder eller av andelar i en sådan fond,

4.   av aktier som vid nyemission eller fondemission förvärvas med

företrädesrätt i förhållande till det antal aktier förvärvaren tidigare äger,

5.  av aktier som förvärvaren har rätt att lösa på gmnd av förbehåll enligl

3 kap. 3 § aktiebolagslagen, om förvärvaren har fått tillstånd att utan

hinder av 7 § förvärva aktier i bolaget på gmnd av förbehållet.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13§

Förvärv av aktier i strid mot eU

Förvärv av aktier i strid mol ett

utlänningsförbehåll är ogiltiga. Den

utlänningsförbehåll är ogihiga. Den

som innehar skuldebrev eller op-

som innehar skuldebrev eller op­

tionsbevis som avses i 5 kap. aktie-

tionsbevis som avses i 5 kap. aktie­

bolagslagen (1975:1385) får dock

bolagslagen (1975:1385) eller 5

vid utbyte eller nyteckning erhålla

kap. bankaktiebolagslagen (1987:

fria aktier, om skuldebrevet eller

618) får dock vid utbyte eller ny-

optionsbeviset ger rätt till detta,

teckning erhålla fria aktier, om

även om förhållandet mellan anta-

skuldebrevet eller optionsbeviset

let bundna och antalet fria aktier

ger rätt till detta, även om förhål-

därmed skulle ändras eller redan

landet mellan antalet bundna och

fömt har ändrats i strid mot förbe-

antalet fria aktier därmed skulle

hållet.

ändras eller redan fömt har ändrats

i strid mot förbehållet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.

17

2   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 40

6 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i lagen (1988:606) om finansbolag

Härigenom föreskrivs att 11 a och 11 b §§ lagen (1988:606) om finansbo­lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

lla§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A. Eget kapital.

B.                                       Sjuttio procent av det belopp B. Sjuttio procent av skatleutjäm-

som svarar mol bolagets reserver

ningsreserven.

för utlåning och garantiförbin­delser samt lill följd av avskriv­ning på egendom som upplåtits till nyttjande.

C.                                      Sjuttio procent av det belopp C. Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bolagets reserver

som svarar mot bolagets reserver

för aktier obligationer och ut-

tift följd av avskrivning på egen-

ländska valutor dock högst sjut- dom som upplåtits till nyttjande,

tio procent av skillnaden mellan

nellobokföringsvärdet och det lägsta av anskaffningsvärdet och marknadsvärdet.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning försl efter bolagets övriga borgenärer, dock sam­manlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapita­let. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstående löptid understi­ger fem år skall tas upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av finansiell verksamhet som kräver tillstånd. Någon avräkning skall dock inte göras om tillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokförda värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bolagets egna kapital. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i förelag som omfattas av bestämmelsema i 11 c §.

'Senaste lydelse 1989:1095

18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

llb§ Kapitalkravet enligt 11 § bestäms i förhållande till bolagets tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för bolaget (placeringar). Placeringama delas in i följande gmpper:

A.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första slycket A

bankrörelselagen (1987:617).

B.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket B

bankrörelselagen.

C.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C

bankrörelselagen.

D.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 .kap. 10 § första stycket D

bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

-

sådana tillskott som enligt 11 a § sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

-

tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 11 c §,

-

de placeringar som anges i första stycket A,

-

fordringar mot företag som ingår i samma koncem som finansbolaget samt

-

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncem som finansbolaget.

1 övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringama tas upp till sammanlagt

-

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

-

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

-

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandel av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringama värderas enligt följande:

1.                                Tillgångar,   för  vilka   reserver

1. Tillgångar,          för          vilka

som avses i 11 a § andra stycket

reserver   som   avses   i   11 a § 

B och C har satts av, värderas till

andra stycket C har satts av,

sitt bmltobokföringsvärde, ak-

värderas till  sitt  bmttobokfö-

tier, obligationer och utländska

ringsvärde.

valutor dock högst tift sitt mark­nadsvärde.

2.

Övriga tillgångar värderas till

2. Övriga tillgångar värderas till sitt bokförda värde.

sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an-

3. Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär-

knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär-

4. Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella

deras till halva sitt nominella belopp.

belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital-

5. Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no-

marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege-

minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be-

ringen föreskriver ett lägre be­lopp,                                                   lopp.

= Senaste lydelse 1989:1095

19

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1.     Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

2.  Äldre föreskrifter gäller till utgången av det räkenskapsår som avslutas

närmast efter ikraftträdandet.

20

7 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i aktiekontolagen (1989:827)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 §, 8 kap. 1 § och 9 kap. 4 § aktiekonto­lagen (1989:827) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lyddse

2 kap.

3§ 1 ett aktiekonto som avses i 2 § skall anges

1.   aktieägarens namn, personnummer eller annat identifieringsnummer

samt postadress,

2.

namn, personnummer eller annat identifieringsnummer samt post­adress för panthavare och för den som har en rättighet på gmnd av sådan inskränkning i rätten all fritt förfoga över aktien som avses i 12,

3.

det antal aktier som kontot omfattar med uppgift om aktiemas nominella belopp och för varje aktie humvida full betalning har eriagts för aktien till avstämningsbolaget,

4.

till vilket slag varje aktie hör, om aktier av olika slag kan finnas enligt bolagsordningen,

5.

i förekommande fall att aktie av visst slag kan omvandlas lill en aktie av annal slag,

6.

i förekommande fall att aktie är bunden,

7.

förbehåll atl aktieägare eller annan skall vara berättigad att lösa aktie som övergår till ny ägare,

8.

utbetalning som görs vid inlösen av en aktie eller minskning av aktiens nominella belopp eller vid skifte av bolagets tillgångar,

9.

i förekommande fall att aktieägaren har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken med uppdrag som omfattar förvaltning av aktiema,

10.   pantsättning avseende en aktie,

11.  konkurs avseende aktieägaren samt utmätning, kvarstad eller betal­

ningssäkring avseende en aktie eller panträtt i aktien,

12.

inskränkning i rätlen att fritt förfoga över en aktie som avses i 3 kap. 12 och 15 §§ aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 12 och 15 §§ försäkrings­rörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 13 och 16§§ bankaktiebolagslagen (1987:618),

13.

förbehåll enligt 15 kap. 8 § föräldrabalken.

Vid registrering av företrädesrätt

Vid registrering av företrädesrätt

för en aktieägare att delta i en emis-

för en aktieägare att delta i en emis­

sion som avses i 4 kap. aktiebolags-

sion som avses i 4 kap. aktiebolags­

lagen eller 4 kap. försäkringsrörel-

lagen, 4 kap. försäkringsrörelse-

selagen skall i aktiekontot anges om

lagen eller 4 kap. bankaktiebolags-

fållen till ny aktie tillkommer ak-

lagen skall i aktiekontot anges om

tieägaren på gmnd av bunden eller

rätten till en ny aktie tillkommer

fri aktie.

aktieägaren på gmnd av bunden el­

ler fri aktie.

Har utan återbetalning en aktie dragits in eller det nominella beloppet ändrats, skall detta anges i aktiekontot så snart det kan ske.

21

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

8 kap.

1§

Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer skall som regeringen bestämmer skall

pröva frågor om auktorisalion av pröva frågor om auktorisalion av

förvaltare och om tillstånd för nå- förvaltare och om tillstånd för nå­

gon att införas i aktiebok enligt gon att införas i aktiebok enligl

3 kap. 10 § andra stycket aktiebo- 3 kap. 10 § andra stycket aktiebo­

lagslagen (1975:1385) och 3 kap. lagslagen (1975:1385), 3 kap. 10§

10 § andra stycket försäkringsrörel- andra stycket försäkringsrörelse-

selagen (1982:713).

lagen (1982:713) och 3 kap  

II 

§

första stycket bankaktiebolagslagen (1987:618).

En auktorisalion eller ett tillstånd enligt första stycket får förenas med särskilda villkor för att tillgodose allmänna och enskilda intressen. Aukto-risationen eller tillståndet kan återkallas av den myndighet som har med­delat auktorisationen eller tillståndet, om ett villkor har åsidosatts och avvikelsen är betydande eller om annars fömtsättningar för auktorisalion eller tillstånd inte längre föreligger.

Beslut i frågor om auktorisalion eller tillstånd som har meddelats av annan än regeringen får överklagas hos kammarrätten. Beslutet skall verk­ställas även om det har överklagats, om inte kammarrätten förordnar annat.

9 kap.

4§ 1 ett konto för skuldförbindelser som inte är förvaltarregistrerade skall anges

1.

namn, personnummer eller annat identifieringsnummer samt post­adress för borgenär, panthavare och den som har en rättighet på grund av sådan inskränkning i rätten atl fritt förfoga över skuldförbindelsen som avsesi 7,

2.

skuldbelopp och lånevillkor samt, i förekommande fall, antalet skuld­förbindelser och dessas nominella belopp,

3.   vid konvertibel fordran och

3. vid konvertibel fordran och

optionsrätt till nyteckning enligt

optionsrätt till nyteckning enligt

5 kap. aktiebolagslagen (1975:

5 kap. aktiebolagslagen (1975:

1385) humvida utbytes- eller teck-

1385) eller 5 kap. bankaktiebolags-

ningsrätten avser bunden eller fri

lagen (1987:618) huruvida vtbyles-

aktie,

eller teckningsrätten avser bunden

eller fri aktie,

4.     verkställd utbetalning av kapitalbelopp eller ränta,

5.    humvida utbyte skett av 5. humvida utbyte skett av

konvertibel fordran enligt 5 kap.

konvertibel fordran enligt 5 kap.

aktiebolagslagen eller 5 kap. bank-

aktiebolagslagen eller 5 kap. bank­

aktiebolagslagen (1987:618),

aktiebolagslagen,

6.   humvida utnyttjande skett av optionsrätt vid nyteckning på gmnd av

fordran som är förenad med optionsrätt till nyteckning enligt 5 kap.

aktiebolagslagen eller 5 kap. bankaktiebolagslagen,

22

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

7. andra inskränkningar för borgenären att ta emot betalning eller att i övrigt göra betalningsutfastelsen gällande.

Kontot skall dessutom innehålla sådana uppgifter som avses i 2 kap. 3 § första stycket 9-11 och 13.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.

23

Finansdepartementet

Prop. 1990/91:40

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 september 1990

Närvarande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och Hjelm-Wallén, S. An­dersson,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.Andersson,[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Pers­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Lagrådsremiss om ändrade kapitaltäckningregler med anledning av skattereformen, m. m.

1 Inledning

1.1 Gällande rätt m. m.

Banker och andra kreditinstitut skall uppfylla vissa minimikrav på kapi­talstyrka, som skall bidra till att skydda insättarnas medel och till att skapa stabilitet och förtroende för verksamheten.

Genom lagstiftning hösten 1989 har nya skärpta kapitaltäckningsregler införts (prop. 1989/90:43, NU 15, rskr. 103, SFS 1989:1086-1096). De nya reglerna trädde i kraft den 1 febmari 1990 och omfattar banker och andra kreditinstitut. Lagstiftningen ansluter nära till de regler för banker som har utarbetats av den s. k. Baselkommittén, ett samarbetsorgan för centralban­kerna inom 10-gmppen. Motsvarande regler har antagits av EG (Direktiv 89/299/EEC och 89/647/EEC).

Kapitalbasen skall vid varje tidpunkt utgöra minst åtta procent av placeringarnas värde (kapitalkravet). Kapitalbasen kan bestå av primärt och supplementärt kapital. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälf­ten av kapitalbasen.

Till primärt kapital räknas för bankaktiebolagen eget kapital, för spar-bankema reservfonder och uppskrivningsfonder samt för föreningsban­kerna eget kapital med undantag av förlagsinsatser. Vidare får för närva­rande 70% av institutens s.k. värderegleringsreserver, dvs. reserver för utlåning, garantiförbindelser, aktier, obligationer och utländska valutor, räknas till primärt kapital. För finansbolagens del tillkommer 70% av överavskrivningar på uthyrd egendom. Den valda procentsatsen svarar mot vad som återstår sedan den latenta skatteskulden räknats bort.

Till supplementärt kapital räknas i första hand förlagslån och andra

skuldförbindelser med efterställd betalningsrätt. Dessa måste ha en ur­

spmnglig löptid på minst fem år för att få räknas in i kapitalbasen.

Förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en återstående löplid

understigande fem år får tas upp till ett begränsat belopp enligt vissa

24

närmare regler. Förlagsbevis och liknande skuldförbindelser får tillsam-     Prop. 1990/91:40 mans inte överstiga hälften av det primära kapitalet.

Bankinspektionen kan, om vissa fömtsättningar är uppfyllda, bestämma att ytterligare reserver eller nya instmment får räknas in i kapitalbasen. Härigenom skapas en större flexibilitet; nya slag av finansiella instmment kan utnyttjas utan att lagstiftningsåtgärder först måste vidtas.

Kapitalbasen skall som sagts uppgå till minst åtta procent av institutets placeringar. Placeringama delas in i riskklasser. Vid beräkningen av kapi­talkravet undantas placeringar utan kreditrisk, medan övriga placeringar delas in i tre klasser som tas upp med 20, 50 resp. 100% av sitt värde.

Kreditinstituten skall ha uppfyllt de nya skärpta kapitalkraven vid ut­gången av år 1992. Till dess gäller att kapitaltäckningsgraden endast för kortare tid och i mindre mån får understiga den kapitaltäckningsgrad som förelåg den 1 febmari 1990 eller den högre kapitaltäckningsgrad som därefter har uppnåtts. Vidare skall banker och bankkoncemer ha uppnått en kapitaltäckning på 7,25 % senast den 31 december 1990.

1.2   Skattereformen

Fr.o.m. 1992 års taxering skall lager och andra omsättningstillgångar i beskattningssammanhang värderas enligt lägsta värdets princip. Möjlighe­ten att göra avsättningar till värderegleringsreserver upphör. De obeskatta­de reserverna skall återföras till beskattning.

Liksom andra företag får kreditinstituten samtidigt rätt att göra avsätt­ning till en skatteutjämningsreserv, s.k. surv; se lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv. Underlaget för avsättningen är antingen företa­gets egna kapital (K-surv) eller vad som under året betalats i lön till arbetstagama (L-surv). Avdrag för avsättning till K-surv får göras med högst 30% av kapitalunderiaget. Avdrag för avsättning till L-surv får göras med högst 15 % av löneunderlaget.

Aterföringen av de nuvarande obeskattade reservema till beskattning sker för banker, kreditaktiebolag, fondkommissionsbolag och finansbolag genom att ett uppskovsbelopp tas upp till beskattning vid 1992 års eller i vissa undantagsfall 1993 års taxering. Uppskovsbeloppet utgörs av skillna­den mellan gamla reserver och första årets avsättning till surv. För dessa företag uppbärs skatten normalt under fyra år; se lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver.

1.3   Hörda myndigheter och organisationer

Ett utkast till lagrådsremiss i detta ärende har överlämnats till riksbanken,

bankinspektionen, riksskatteverket, bokföringsnämnden, Föreningen

Auktoriserade Revisorer (FAR), Svenska revisorssamfundet. Svenska

Bankföreningen, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges Föreningsban­

kers Förbund, Finansbolagens Förening, Svenska Fondhandlareförening­

en, Konungariket Sveriges stadshypotekskassa, Sveriges allmänna hypo-

teksbank och Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB, för yttrande.

Riksbanken, bankinspektionen, revisorssamfundet, bankföreningen, spar-

25

banksföreningen, föreningsbankemas förbund, fondhandlareföreningen, stadshypotekskassan och hypoleksbanken har yttrat sig i sak. De avgivna synpunkterna redovisas i det följande.

Prop. 1990/91:40

2 Överväganden

2.1 Survens betydelse för kapitaltäckningen

Mitt förslag: Skatteutjämningsreserven (surven) tas med 70% upp i kapitalbasen som primärt kapital.

Det remitterade utkastet: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Riksbanken, bankinspektionen, stadshypoteks­kassan och hypoleksbanken tillstyrker förslaget. Bankföreningen, spar­banksföreningen, föreningsbankemas förbund och fondhandlareförening­en förespråkar att hela surven skall få tas upp i kapitalbasen som primärt kapital.

Skälen för mitt förslag: Som jag fömtskickat i samband med förslaget till reformerad inkomst- och företagsbeskattning (prop. 1989/90:110, s. 571), medför de ändrade beskattningsreglema att bestämmelsema om kapital­täckning måste justeras. Anledningen till detta är att möjligheten att göra avsättningar till värderegleringsreserver upphör och att nuvarande re­server skall tas upp till beskattning. På gmnd härav bör kapitaltäcknings-reglema om värderegleringsreserver utmönstras.

En gmndtanke i Baselkommitténs kapitaltäckningsregler är att minst hälften av kapitalbasen skall utgöras av eget kapital. Med eget kapital avses då aktiekapital eller motsvarande samt redovisade reserver.

De nuvarande värderegleringsreservema ingår i det primära kapitalet till 70% av sitt belopp. När reservema upplöses och beskattas, kommer drygt 70% att kunna föras till det egna kapitalet.

Frågan är då hur surven skall behandlas i kapitaltäckningssammanhang. Möjligheten att göra avsättningar till surv kommer att avse betydande belopp. Den skattskyldige skall återföra surven till beskattning närmast följande beskattningsår men har å andra sidan rätt att då göra nytt avdrag för avsättning till surv. 1 det fall ny surv-avsättning inte görs i ett vinst­givande bolag träffas föregående års avsättning till surv av skatt med 30%, medan återstående 70% kan föras till det egna kapitalet som beskattade vinstmedel. Förlustår kan återföringen av surven ske utan omedelbara skatteeffekter.

Surven är avsedd att vid sidan av att utjämna kostnadema för finansiering med eget resp. främmande kapital tjäna som instmment för att företaget i viss utsträckning skall kunna kvitta förluster mot tidigare vinster samt utjämna beskattningen mellan olika år. En uttalad avsikt med surven är alltså att den skall underlätta uppbyggnaden av det egna kapita­let genom att möjliggöra konsolidering och skatteutjämning (jfr prop. 1989/90:110, s. 52010.

26

Vad som nu sagts ger vid handen att surven uppfyller de krav som ställs upp i Baselkommitténs regler för att få tas upp i kapitalbasen som primärt kapital. Surven kan nämligen ses som en öppet redovisad reserv. 1 Basel-reglema fömtsätts visserligen att reservema bildats av beskattat kapital. Samma effekt uppnås emellertid genom att surven tas upp till 70%, mot­svarande vad som lägst återstår efter återföring till beskattning. Sedan värderegleringsreservema beskattats och den återstående delen av re­servema förts till eget kapital, blir därigenom kapitaltäckningssituationen i princip densamma som före skattereformen. Det skulle däremot stå klart i strid med Baselreglema att låta någon del av den latenta skatte­skulden ingå i kapitalbasen.

Det remitterade utkastet till lagtext innehöll inte - vilket flera remissin­stanser påpekat - någon möjlighet för finansbolag att till det primära kapitalet räkna 70% av det belopp som svarar mot bolagets reserver till följd av avskrivning på egendom som upplåtits till nyttjande. Skatterefor­men innebär inte att denna reserveringsmöjlighet tas bort. Det finns därför ingen anledning att ändra kapitaltäckningsreglema i detta avseende.

Hypoteksinstituten omfattas också av de kapitaltäckningsregler som gäller fr.o.m. den 1 febmari 1990. Sveriges allmänna hypoteksbank. Konungarikets Sveriges stadshypotekskassa och hypoteksföreningama har möjlighet att göra avdragsgilla avsättningar till reserv- eller säkerhetsfond upp till en viss nivå, se 2 §8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomst­skatt. Hypotekslagstiftningen är för närvarande föremål för överväganden. Betänkandet (SOU 1989:103) Hypoteksinstituten i framtiden har nyligen remissbehandlats. På gmnd härav lämnades frågor om beskattningen av hypoteksinstituten åt sidan vid reformeringen av företagsbeskattningen. Det finns därför inte heller någon anledning att göra några ändringar i de kapitaltäckningsregler som gäller för hypoteksinstituten.

Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB, har - liksom hypoteks­instituten rätt till avdrag för avsättning till reservfond upp till en viss nivå. Frågan om SBAB:s framtida beskattning kommer att avgöras i sam­band med att ställning tas till beskattningen av hypoteksinstituten. Inte heller beträffande SBAB finns därför anledning atl nu föreslå ändringar i kapitaltäckningsreglema. Detta bör komma till uttryck i övergångsbestäm­melsema till ändringama i kreditaktiebolagslagen.

Svenska skeppshypotekskassan berörs inte av skattereformen.

Prop. 1990/91:40

2.2 Värderingsreglerna i bl.a. bankrörelselagen

Mitt förslag: Alla tillgångar skall vid beräkningen av kapitalkravet tas upp till bokfört värde.

Det remitterade utkastet: Utkastet innehöll utöver vad som ingår i mitt förslag också ett förslag att den s. k. medeltalsvärdemetoden vid värdering av obligationer skulle avskaffas.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget att alla

27

tillgångar vid beräkningen av kapitalkravet skall tas upp till bokfört värde. Prop. 1990/91:40 Bankföreningen, sparbanksföreningen, föreningsbankemas förbund och fondhandlareföreningen är starkt kritiska mot att medeltalsvärdemetoden avskaffas. Riksbanken och bankinspektionen instämmer i att medel­talsvärdemetoden i princip bör avskaffas men anför vissa betänkligheter av främst praktisk natur.

Skälen för mitt förslag: Av 14 § bokföringslagen (1976:125) framgår att omsättningstillgångar skall tas upp till högst anskaffningsvärdet eller, om det verkliga värdet är lägre, detta värde. Av sedan den I juli 1990 gällande regler (p 2 av anvisningama till 24 § kommunalskattelagen 1928:370) framgår att tillgångar i form av fordringar och värdepapper vid taxeringen skall värderas enligt generella regler. Detta innebär att tillgångama inte får tas upp till lägre värde än det högsta som är tillåtet enligt 14 § bokföringsla­gen. Uttryckt på annat sätt innebär regeln att tillgångama exempelvis lånefordringar, aktier, obligationer och utländska valutor - inte får värde­ras lägre än det lägsta av anskaffningsvärdet och marknadsvärdet. I den mån en fordran är osäker får detta beaktas inom ramen för denna regel. Det har inte ansetts behövligt att medge särskilda reserveringar för kredit­risker, ej heller för kursrisker, valutarisker och liknande (jfr prop. 1989/90:110, s. 570 0.

För bestämmandet av kapitalkravet uppställs emellertid i 2 kap. 10 § fjärde stycket 1 bankrörelselagen särskilda regler för värderingen av såda­na tillgångar för vilka värderegleringsreserver avsatts. Lånefordringar och garantiförbindelser skall värderas till sitt bmltobokföringsvärde. Aktier, obligationer och utländska valutor skall också värderas till bmttobokfö-ringsvärdet; dock gäller beträflfande dessa tillgångar att marknadsvärdet inte får överskridas. Motsvarande bestämmelser finns i 4c § lagen (1963:76) om kreditaktiebolag, 18b§ fondkommissionslagen (1979:748) och 11 b § lagen (1988:606) om finansbolag.

När värderegleringsreservema avskaflFas och i stället tillgångar i skatte­sammanhang skall redovisas till sitt lägsta värde, bör föreskrivas att alla slag av tillgångar vid bestämmandet av kapitalkravet skall tas upp till sitt bokförda värde.

När det gäller bankemas allmänna redovisning anges i 4 kap. 4 § bankrö­relselagen att, utöver vad som föreskrivs i 14 § bokföringslagen, en banks tillgångar i form av vissa obligationer får tas upp till ett medeltalsvärde, gmndat på emissionsräntoma under de senaste tio åren på obligationer som utfärdats av vissa bostadslåneinstitut. Anskaflfningsvärdet får dock inte överskridas.

Regeln om medeltalsberäkning av värdet på obligationer tillkom i en situation när bankema, till skillnad från vad som numera gäller, skulle hålla obligationsportföljer av ansenlig storlek. Syftet med undantagsbe­stämmelsen är att bankema skall kunna dämpa svängningama i sitt resul­tat genom att under perioder av stigande räntenivå inte behöva belasta resultatet ett enskiU år med hela värdeminskningen på obligationsinne­havet. Del har ansetts att sådana växlingar i resultat och ställning kan vara skadliga för en banks anseende när det gäller kreditvärdighet (rating).

Det torde vara ett allmänt intresse att bankemas redovisning så rättvi-

28

sande som möjligt återger bankens resultat och ställning, som onekligen Prop. 1990/91:40 påverkas av förändringar av obligationemas värde. Starka skäl talar därför för att möjligheten att använda medehalsvärdet i princip bör avskaflfas. Såsom anförts av flera remissinstanser kan emellertid ett avskaffande av metoden leda till problem för bankerna, i allt fall under ett övergångsske­de. Vidare torde vilket också påpekats av olika remissinstanser de för bankerna gällande redovisningsreglerna i allmänhet komma att behöva ses över som ett led i anpassningen till vad som gäller inom EG. Framför allt av det skälet avstår jag från att nu lägga fram förslaget. Frågan om ett avskaflfande av medeltalsvärdemetoden får behandlas i samband med en sådan översyn.

2.3 Avräkning från kapitalbasen i hypoteksinstitut

I 39c§ lagen (1968:576) om Konungariket Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoleksföreningar resp. 60b § lagen (1970:65) om Sveriges allmänna hypoteksbank och om landshypoteksföreningar behandlas kapi­talbasen i dessa hypoteksinstitut. Om ett institut har förvärvat aktier i ett fastighetsbolag, eller aktier eller andelar i ett företag som tillgodoser vissa för kreditinstitut gemensamma intressen m. m., och hypoteksinstitutet har ett väsentligt ekonomiskt intresse i företaget, skall från kapitalbasen räk­nas av åtta procent av summan av det bokförda värdet av aktiema eller andelarna i företaget och företagets bokförda skulder. Reglerna motsvarar i stort sett en bestämmelse som tidigare gällde bankema (2 kap. 9 § bankrö­relselagen i dess lydelse före den 1 febmari 1990).

I bankrörelselagen fanns en begränsning av avräkningens storlek. I det fall innehavet av aktier eller andelar var lägre än 100% avräknades endast åtta procent av den del av värdet av skulderna som svarade mot innehavet. Stadshypotekskassan har i sitt yttrande över utkastet påpekat att denna begränsningsregel inte influtit i de lagar som rör hypoteksinstituten, vilket kan leda till att avräkningen blir för stor. Kassan har dock samtidigt påpekat att felet inte nu har någon praktisk betydelse, eftersom stadshypo-tekskassans nuvarande aktieinnehav inte anses vara av sådan ekonomisk betydelse att regeln blir tillämplig.

Stadshypotekskassans påpekande är i och för sig riktigt. Med tanke på att frågan har så liten praktisk betydelse och på att den aktuella lagstift­ningen med största sannolikhet inom en nära framtid kommer att upphöra att gälla i nuvarande form finner jag emellertid inte anledning att föreslå ändringar i två lagar som inte i övrigt berörs av detta lagstiftningsärende.

2.4 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

De nuvarande värderegleringsreservema upplöses i samband med det

bokslut som kommer att ligga till gmnd för 1992 års taxering (eller i vissa

fall 1993 års taxering). Även lagen om skatteutjämningsreserv tillämpas

första gången i samband med det bokslutet. Övergångsregler om att de nya

kapitaltäckningsreglema skall tillämpas först i samband med övergången

från värderegleringsreserv till surv måste därför finnas. Övergången bör

29

knytas till utgången av det räkenskapsår när värderegleringsreserverna     Prop. 1990/91:40 skall återföras till beskattning och avsättning till surv första gången kan göras. Detta uppnås genom en övergångsbestämmelse om att äldre regler skall gälla till utgången av del räkenskapsår som avslutas närmast efter den 28 febmari 1991. Lagändringarna bör träda i kraft den 1 mars 1991.

Ett enskilt företags beslut att inte göra någon avsättning till surv påver­kar givetvis inte tidpunkten för de nya reglernas första tillämpning, lika lite som denna påverkas av om något företag av ett eller annat skäl saknar möjlighet att göra avsättning till surv.

3 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom finansdepartementet upprät­tats förslag till

1.     lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

2.

lag om ändring i lagen (1963:76) om kreditaktiebolag,

3.

lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748),

4.

lag om ändring i lagen (1988:606) om finansbolag. Förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga I.

4 Hemställan

Jag hemställer att lagrådets yttrande inhämtas över de upprättade försla­gen.

5 Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens hemställan.

30

Lagrådsremissens lagförslag

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1 1 Förslag till

Lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

Härigenom föreskrivs alt 2 kap. 9 a och 10§§ bankrörelselagen (1987: 617) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

9a§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A.   I bankaktiebolag eget kapital, i sparbanker reservfonder och uppskriv­

ningsfonder samt i föreningsbanker eget kapital med undantag för

förlagsinsatser.

B.                                      Sjuttio procent av det belopp B. Sjuttio procent av skatleuljäm-

som  svarar  mot  bankens  re-

ningsreserven.

server för utlåning och garanti­förbindelser.

C.   Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bankens re­

server för aktier, obligationer

och utländska valutor, dock

högst sjuttio procent av skillna­

den mellan nettobokföringsvär­

det och del lägsta av anskaff­

ningsvärdet och marknadsvär­

det.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsandels­bevis samt förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning först efter bankens övriga borgenärer, dock sammanlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapitalet. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstå­ende löptid understiger fem år skall tas upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av bankverksamhet. Någon avräkning skall dock inte göras om tillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokför­da värdet av sådana tillskoll inte överstiger tio procent av bankens egna

' Senaste lydelse 1989:1086.

31

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1 kapital eller egna fonder. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i

företag som omfattas av bestämmelsema i 11 §.

10 § Kapitalkravet enligt 9 § bestäms i förhållande till bankens tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för banken (placeringar). Placeringama delas in i följande gmpper:

A   1. Inneliggande kassa, checkar och postremissväxlar.

2.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svenska staten, en svensk kommun eller en därmed jämförlig samfallighet svarar.

3.

Värdehandlingar och fordringar för vilka utländska stater eller cent­ralbanker svarar, om värdehandlingen eller fordran gäller i den nationella valutan och är refinansierad i samma valuta.

4.

Övriga värdehandlingar och fordringar för vilka svarar någon av de utländska stater och centralbanker som regeringen föreskriver.

5.

Fordringar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapital­marknaden, för vilka säkerheten utgörs av sådana tillgångar som avses i 1 eller sådana statliga värdehandlingar som avses i 2-4.

B 1. Värdehandlingar och fordringar för vilka allmänna pensionsfonden eller ett svenskt företag som bedriver något slag av bankverksamhet svarar.

2.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svarar en kommun eller en därmed jämförlig samfallighet i någon av de utländska stater som regeringen föreskriver.

3.

Värdehandlingar och fordringar med en återstående löptid av högst ett år för vilka en utländsk bank svarar.

4.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svarar en bank i någon av de utländska stater som regeringen föreskriver.

5.

Värdehandlingar och fordringar för vilka svarar någon av de inter­nationella utvecklingsbanker som regeringen föreskriver.

6.

Fordringar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapital­marknaden, för vilka säkerheten utgörs av värdehandlingar eller fordringar som anges i 5.

C.   Fordringar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmark­

naden, för vilka säkerheten utgörs av panträtt i bostadsfastighet eller

tomträtt till sådan fastighet inom det uppskattade värde som banken

bestämt efter särskild värdering.

D.   Övriga tillgångar, garantiförbindelser och andra åtaganden på kapital­

marknaden.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

-

sådana tillskott som enligt 9 a § sista stycket skall räknas av från kapital­basen,

-

tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 11 §,

-

de placeringar som anges i första stycket A,

-

fordringar mot förelag som ingår i samma koncem som banken,

-

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncem som banken,

-

fordringar mellan en sparbank och Sparbankemas Bank samt

-

fordringar mellan en föreningsbank och Föreningsbankemas Bank.

 Senaste lydelse 1989:1086.

32

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

I övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringarna tas upp till sammanlagt

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringarna värderas enligt följande:

Prop. 1990/91:40 Bilaga 1

4.

1.

Tillgångar, för vilka reserver som avses i 9a§ andra stycket B och C har satts av, värderas lill sitt bruttobokföringsvärde, ak­tier, obligationer och utländska valutor dock högst tid sitt mark­nadsvärde.

2.

Övriga tillgångar värderas tid sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be­lopp.

/. Tillgångar värderas till sitt bok­förda värde.

Garantiförbindelser med an­knytning lill kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp. Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella belopp.

Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be­lopp.

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

2.

Äldre föreskrifter gäller till utgången av det räkenskapsår som avslutas närmast efter ikraftträdandet.

33

2 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i lagen (1963:76) om kreditaktiebolag

' 

Härigenom föreskrivs alt 4b och 4c§§ lagen (1963:76) om kreditaktie­bolag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4b§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A. Eget kapital.

B.                                      Sjuttio procent av det belopp    B. Sjuttio procent av skatteuljäm-

som  svarar  mot  bolagets  re-

ningsreserven.

server för utlåning och garanti­förbindelser.

C.   Sjuttio procent av del belopp

som svarar mot bolagets re­

server för aktier, obligationer

och utländska valutor, dock

högst sjuttio procent av skillna­

den mellan nettobokföringsvär­

det och det lägsta av anskaff­

ningsvärdet och marknadsvär­

det.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning först efter bolagels övriga borgenärer, dock sam­manlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapita­let. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstående löptid understi­ger fem år skall tas upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje heh år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av finansiell verksamhet som kräver tillstånd. Någon avräkning skall dock inte göras om lillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokförda värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bolagets egna kaptial. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i företag som omfattas av bestämmelserna i 4 d §.

4c§

Kapitalkravet enligt 4a § bestäms i förhållande till bolagets tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna-

' Senaste lydelse 1989:1090. ' Senaste lydelse 1989:1090.

34

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1 den som innebär en kreditrisk för bolaget (placeringar). Placeringarna

delas in i följande gmpper:

A.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket A

bankrörelselagen (1987:617).

B.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket B

bankrörelselagen.

C.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C

bankrörelselagen.

D.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket D

bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

-

sådana tillskott som enligt 4 b § sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

-

tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 4 d §,

-

de placeringar som anges i första stycket A,

-

fordringar mot företag som ingår i samma koncem som kreditaktiebola­get samt

-

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncern som kreditaktiebolaget.

1 övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringama tas upp till sammanlagt

-

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

-

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

-

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringama värderas enligt följande:

1.    Tillgångar, för vilka reserver 1. Tillgångar värderas till sitt bok-

som avses I4b§ andra stycket B        förda värde.

och C har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, ak­tier obligationer och utländska valutor dock högst tift sitt mark­nadsvärde.

2.

Övriga  tillgångar värderas lift sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an- 2. Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär-

knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär- 3. Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella

deras till halva sitt nominella belopp.

belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital- 4. Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no-

marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege-

minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be-

ringen föreskriver ett lägre be­lopp,                                                lopp.

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1. Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

35

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1

2.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för Statens Bostadsfinansierings­institut, SBAB.

3.

För andra kreditaktiebolag gäller äldre föreskrifter till utgången av det räkenskapsår som avslutas närmast efter ikraftträdandet.

36

3 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748)

Härigenom föreskrivs att I8a och 18b §§ fondkommissionslagen (1979:748) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

18a§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A. Eget kapital.

B.                                      Sjuttio procent av det belopp    B. Sjuttio procent av skatleutjäm-

som  svarar  mot  bolagets  re-

ningsreserven.

server för utlåning och garanti­förbindelser.

C.   Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bolagels re­

server för aktier, obligationer

och utländska valutor, dock

högst sjuttio procent av skillna­

den mellan nettobokföringsvär­

det och det lägsta av anskaff­

ningsvärdet och marknadsvär­

det.

Med supplementärt kapital avses del nominella värdet av förslagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt lill betalning först efter bolagets övriga borgenärer, dock sam­manlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av det primära kapita­let. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstående löptid understi­ger fem år skall tas upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för vaije helt år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i etl företag som driver något slag av finansiell verksamhet som kräver tillstånd. Någon avräkning skall dock inte göras om tillskottet uppgår till högst fem procent av företagets egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokförda värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bolagets egna kapital. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 18 c §.

' Senaste lydelse 1989:1093.

37

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

18 b § Kapitalkravet enligt 18 § bestäms i förhållande till bolagets tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för bolaget (placeringar). Placeringama delas in i följande gmpper:

A.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket A

bankrörelselagen (1987:617).

B.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket B

bankrörelselagen.

C.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C

bankrörelselagen.

D.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket D

bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

sådana tillskott som enligt 18 a § sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

tillskott i företag som omfattas av bestämmelsema i 18 c §,

       de placeringar som anges i första stycket A,

fordringar mot företag som ingår i samma koncem som fondkommis­sionsbolaget samt

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncem som fondkommissionsbolaget.

1 övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringama tas upp till sammanlagt

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till gmnd för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje slycket skall placeringarna värderas enligt följande:

1.    Tillgångar, för vilka reserver 1. Tillgångar värderas till sitt Z?o/t-

som avses i 18 a § andra stycket        förda värde.

B och C har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, aktier, obligationer och utländs­ka valutor dock högst Ull sitt marknadsvärde.

2.

Övriga  tillgångar värderas till sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an- 2. Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär-

knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär- 3. Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella

deras till halva sitt nominella belopp.

belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital- 4. Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no-

marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege-

minella belopp, om inte rege­ringen föreskriver ett lägre be-

ringen föreskriver ett lägre be­lopp,                                                   lopp.

Bilaga 1

' Senaste lydelse 1989:1093.

38

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1 Regeringen får bemyndiga bankinspektionen att meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

2.

Äldre föreskrifter gäller till utgången av det räkenskapsår som avslutas närmast efter ikraftträdandet.

39

4 Förslag till

Prop. 1990/91:40

Lag om ändring i lagen (1988:606) om finansbolag

' 

Härigenom föreskrivs att 11 a och 11 b §§ lagen (1988:606) om finansbo­lag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

lla§'

Kapitalbasen utgörs av summan av primärt och supplementärt kapital efter avräkning enligt sista stycket. Det primära kapitalet skall utgöra minst hälften av kapitalbasen.

Med primärt kapital avses:

A. Eget kapital.

B.                                       Sjuttio procent av det belopp B. Sjuttio procent av skatteutjäm-

som svarar mot bolagets re-

ningsreserven och sjuttio pro-

server för utlåning och garanti-

cent av det belopp som svarar

förbindelser samt till följd av

mot bolagets reserver till följd

avskrivning på egendom som av avskrivning på egendom som

upplåtits till nyttjande.                        upplåtits till nyttjande.

C.    Sjuttio procent av det belopp

som svarar mot bolagets re­

server för aktier, obligationer

och utländska valutor, dock

högst sjuttio procent av skillna­

den mellan nettobokföringsvär­

det och del lägsta av anskaff­

ningsvärdet och marknadsvär­

det.

Med supplementärt kapital avses det nominella värdet av förlagsbevis och andra skuldförbindelser med en urspmnglig löptid av minst fem år och med rätt till betalning först efter bolagets övriga borgenärer, dock sam­manlagt högst till ett belopp som motsvarar hälften av del primära kapita­lel. Bevis och andra skuldförbindelser vilkas återstående löptid understi­ger fem år skall tas upp till ett belopp som motsvarar tjugo procent av det nominella värdet för varje helt år som återstår till förfallodagen.

Som primärt eller supplementärt kapital får dessutom, enligt medgivan­de av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av bankinspektio­nen, räknas andra kapitaltillskott och reserver än som sägs i andra och tredje styckena.

Från summan av det primära och supplementära kapitalet skall räknas av det bokförda värdet av vad som har skjutits till som aktiekapital eller i annan form i ett företag som driver något slag av finansiell verksamhet som kräver tillstånd. Någon avräkning skall dock inte göras om lillskottet uppgår till högst fem procent av företagels egna kapital eller motsvarande och det sammanlagda bokförda värdet av sådana tillskott inte överstiger tio procent av bolagets egna kapital. Avräkning skall inte heller göras för tillskott i företag som omfattas av bestämmelserna i 11 c §.

' Senaste lydelse 1989:1095

40

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

l\bf

Kapitalkravet enligt 11 § bestäms i förhållande till bolagets tillgångar samt sådana garantiförbindelser och andra åtaganden på kapitalmarkna­den som innebär en kreditrisk för bolaget (placeringar). Placeringarna delas in i följande gmpper:

A.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket A

bankrörelselagen (1987:617).

B.    Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket B

bankrörelselagen.

C.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket C

bankrörelselagen.

D.   Tillgångar och åtaganden som avses i 2 kap. 10 § första stycket D

bankrörelselagen.

Vid bestämmandet av kapitalkravet undantas

sådana tillskott som enligt 11 a § sista stycket skall räknas av från kapitalbasen,

tillskott i företag som omfattas av bestämmelserna i 11 c §,

de placeringar som anges i första stycket A,

fordringar mot företag som ingår i samma koncern som finansbolaget samt

fordringar som har garanterats av ett företag i samma koncern som finansbolaget.

I övrigt skall vid bestämmandet av kapitalkravet placeringarna tas upp till sammanlagt

tjugo procent av summan av de placeringar som anges i första stycket B,

femtio procent av summan av de placeringar som anges i första stycket C samt

hela summan av de placeringar som anges i första stycket D.

Till grund för bestämmandet av kapitalkravet enligt tredje stycket skall placeringarna värderas enligt följande:

1.                                      Tillgångar, för vilka reserver 1. Tillgångar värderas till sitt ioÄ:-

som avses i 11 a§ andra stycket

förda värde.

B och C har satts av, värderas till sitt bruttobokföringsvärde, aktier obligationer och utländs­ka valutor dock högst till sitt marknadsvärde.

2.

Övriga  tillgångar värderas  tift sitt bokförda värde.

3.

Garantiförbindelser med an- 2. Garantiförbindelser med an­knytning till kreditgivning vär-

knytning till kreditgivning vär­deras till sitt nominella belopp.

deras till sitt nominella belopp.

4.

Övriga garantiförbindelser vär- 3. Övriga garantiförbindelser vär­deras till halva sitt nominella

deras till halva sitt nominella belopp.

belopp.

5.

Andra åtaganden på kapital- 4. Andra åtaganden på kapital­marknaden värderas till sitt no-

marknaden värderas till sitt no­minella belopp, om inte rege-

minella belopp, om inte rege-

Bilaga 1

' Senaste lydelse 1989:1095.

41

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1

ringen föreskriver ett lägre be-

ringen föreskriver ett lägre be-

lopp,

lopp.

Regeringen får bemyndiga bankinspektionen atl meddela sådana före­skrifter som enligt denna paragraf ankommer på regeringen.

1.     Denna lag träder i kraft den 1 mars 1991.

2.  Äldre föreskrifter gäller till utgången av det räkenskapsår som avslutas

närmast efter ikraftträdandet.

42

Lagrådet

Prop- 1990/91:40

Bilaga 1 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1990-09-27

Närvarande: f d. regeringsrådet Eskil Hellner, regeringsrådet Stig von Bahr, justitierådet Hans-Gunnar Solemd

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 20 september 1990 har regeringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över de lagförslag som tagits upp i lagrådsremiss om ändrade kapitaltäckningsregler med anledning av skattereformen, m. m.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrätlsassessom Per Hå­kansson.

Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet:

Lagen om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

Enligt 9 § bankrörelselagen skall en bank vid vaije tidpunkt ha en kapital­bas, beräknad enligt 9 a §, som motsvarar 8% av värdet av bankens place­ringar, beräknat enligt 10 § (kapitalkrav).

Vid beräkningen av kapitalbasen räknas för närvarande enligl 9a§ andra stycket B och C som primärt kapital dels 70% av det belopp som svarar mot bankens värderegleringsreserv för utlåning och garantiförbin­delser, dels med viss begränsning 70% av bankens värderegleringsre­serv för aktier, obligationer och utländska valutor. I remissprotokollet föreslås att utan ändring av procentsatsen det primära kapitalel skall baseras på bankens skatteutjämningsreserv i stället för värderegleringsre­server.

Vid bestämmandet av placeringamas värde skall enligt nu gällande bestämmelser i 10 § fjärde stycket 1 i princip tillgångar, för vilka värdereg­leringsreserver satts av, värderas till bmttobokföringsvärdet. Övriga till­gångar skall enligt nämnda stycke 2 värderas till sitt bokförda värde. Änd­ringen i det remitterade förslaget innebär att samtliga tillgångar skall värderas till sitt bokförda värde.

Som framgår av det anförda är de föreslagna ändringama inte av ingri­pande natur utan kan närmast ses som en av skattereformen betingad förenkling av reglema om kapitaltäckning. Lagrådet vill ändå ta upp en fråga som aktualiseras vid tillämpning av de föreslagna reglema, nämligen innebörden av begreppet bokfört värde.

I nu gällande lydelse av 9a § och 10 § förekommer vid sidan av begrep­

pen bmltobokföringsvärde och bokfört värde även begreppet nettobokfö-

ringsvärde. Som neltobokföringsvärde avses uppenbarligen skillnaden

mellan bmltobokföringsvärde och det belopp som satts av till värderegle­

ringsreserv. Termen bokfört värde synes användas i fråga om tillgångar för

vilka värderegleringsreserver inte förekommer. Av detta torde följa att

exempelvis en banks inventarier skall värderas till bokfört värde. Att

märka är emellertid att överavskrivningar på inventarier kan ge upphov

till i princip samma typ av reserveringar som de till bankens utlåning

43

m. m. kopplade värderegleringsreservema. Om överavskrivning skett upp- Prop. 1990/91:40 kommer därför spörsmålet om denna skall beaktas vid fastställandet av Bilaga 1 inventariemas bokförda värde eller inte. Elt liknande problem torde kun­na uppkomma även beträflfande vissa fordringar, t.ex. om en bank tagit upp en fordran i utländsk valuta till balansdagens kurs men för att undvika redovisning av en orealiserad vinst satt av visst belopp till en valutakursreserv.

Vid föredragningen inför lagrådet har upplysts att termen bokfört värde i förekommande fall skall anses utgöra skillnaden mellan det på aktivsidan upptagna värdet och vad som på passivsidan redovisats som överavskriv­ningar eller liknande ackumulerade bokslutsdispositioner. Mot en sådan tolkning kan möjligen anföras att bedömningen av om kapitalkravet är uppfyllt skall göras fortlöpande (9 §) och att regler egentligen saknas för hur exempelvis ackumulerade överavskrivningar på det vid en viss tid­punkt befintliga inventariebeståndet skall bestämmas.

Tydligt är emellertid att en tillämpning av kapitaltäckningsreglema un­der det löpande räkenskapsåret under alla förhållanden fömtsätter upprät­tande av en "fikliv" balansräkning vari kan ingå bokslulsdispositioner såsom överavskrivningar och skatteutjämningsreserv. Såsom bokfört vär­de i en balansräkning torde normalt betecknas det värde som framkommer sedan bokslutsdispositioner i form av lagerreserv och överavskrivningar beaktats (se 14 § tredje stycket bokföringslagen /1976:125/ samt Förening­en Auktoriserade Revisorer FAR:s rekommendationer i redovisningsfrå­gor nr 2 /Vamlagervärdering och lagerreserv, avsnitt 11 och nr 3 /Redovis­ning av materiella anläggningstillgångar, avsnitt 5/).

Lagrådet kan mot bakgmnd av det anförda ansluta sig till den vid föredragningen uttalade meningen atl begreppet bokfört värde i förekom­mande fall avser skillnaden mellan tillgångamas på aktivsidan redovisade värden och ackumulerade överavskrivningar e.dyl. Enligt lagrådets upp­fattning är den förordade tolkningen förenlig med den föreslagna lagtexten vilken således kan godtas.

Övergångsbestämmelserna tift ändringen i lagen om kreditakliebolag

1 1 § andra stycket lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv undantas från rätten att göra avdrag för avsättning till sådan reserv företag som avses i 2§8mom. åttonde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomst­skatt. Till de sålunda undantagna företagen hör det i punkt 2 av förevaran­de övergångsbestämmelser namneligen angivna Statens Bostadsfinansi­eringsaktiebolag, SBAB. En lagregel bör emellertid utformas så att den har generell räckvidd (se lagrådets yttrande i prop. 1976/77:53). Lagrådet föreslår därför att bestämmelsen får följande lydelse:

"2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för sådana kreditaktiebolag som enligt lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv inte är berättigade till avdrag för avsättning till sådan reserv."

44

Finansdepartementet

Prop. 1990/91:40

Bilaga 1

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 oktober 1990

Närvarande: statsministem Carisson, ordförande, och statsråden Eng­ström, Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R. Caris­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändrade kapitaltäckningsregler med anledning av skattereformen, m. m.

1 Anmälan av lagrådsyttrande m.m.

Föredraganden anmäler lagrådets yttrande (beslut om lagrådsremiss faUat vid regeringssammanträde den 20 september 1990) över förslag till

1.    lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

2.

lag om ändring i lagen (1963:76) om kreditaktiebolag,

3.

lag om ändring i fondkommissionslagen (1979:748),

4.

lag om ändring i lagen (1988:606) om finansbolag. Föredraganden redogör för lagrådets yttrande och anför.

Lagrådet har dels föreslagit en annan lydelse av punkt 2 i övergångsbe­stämmelsema till lagen om ändring i lagen om kreditaktiebolag, dels yttrat sig om innebörden av begreppet bokfört värde. Lagrådet har i övrigt lämnat lagförslagen utan erinran.

Jag godtar lagrådets uppfattning.

Vad lagrådet yttrat i fråga om begreppet bokfört värde riktar emellertid uppmärksamheten på ytterligare en fråga med anknytning till värdering av tillgångar. Som framgår av det till lagrådet remitterade lagförslaget får fi­nansbolagen i kapitalbasen ta upp 70% av överavskrivningarna på uthyrd egendom som primärt kapital (lla§ andra stycket lagen /1988:606/ om finansbolag). Någon ändring föreslås inte i denna ordning. Finansbolagens överavskrivningar på uthyrd egendom blir den enda återstående obe­skattade reserveringen i kapitalbasen med direkt anknytning till viss egen­dom. Detta medför att vid bestämmandel av kapitalkravet sådan egendom inte kan tas upp till bokfört värde. 1 stället måste - på samma sätt som nu gäller - i 11 b § samma lag föreskrivas att i detta speciella fall tillgångama skall värderas till sitt bmltobokföringsvärde.

45

2 Kapitaltäckningskravet för placeringar för vilka      pp- i 990/91:40

försäkringsbolag svarar

Bilaga i

Jag vill här också ta upp frågan om behandlingen i kapitaltäckningssam­manhang av fordringar som gäller mot försäkringsbolag eller som har garanterats av försäkringsbolag.

Enligt punkt 4 i övergångsbestämmelsema till lagen (1989:1086) om ändring i bankrörelselagen får, utan hinder av vad som föreskrivs i 2 kap. 10 § första stycket, värdehandlingar och andra fordringar för vilka försäk­ringsbolag svarar intill utgången av 1990 hänföras till gmpp B. Detta innebär att sådana placeringar vid bestämmandet av kapitalkravel skall tas upp till 20% av sitt bokförda värde. Försäkringsbolagen har således hänförts till samma kategori som bankema. Motsvarande föreskrift finns i övriga lagar som behandlar kapitaltäckning. Utan denna övergångsbe­stämmelse skulle sådana placeringar ha hänförts till gmpp D och ha tagits upp till 100%.

I motiven till övergångsbestämmelsen underströk föredragande statsrå­det att det enligt hans mening inte var möjligt för Sverige att på sikt ha regler som i viktiga avseenden avviker från vad som gäller intemationellt. Han anförde emellertid också att det inte var heh klarlagt vad EGs slutliga ställningstagande skulle bli i frågan om behandlingen av placeringar för vilka försäkringsbolag svarar. I ett övergångsskede borde därför gälla att sådana placeringar hänförs till samma riskgmpp som beträffande bank (prop. 1989/90:43 s. 101).

I sitt betänkande med anledning av propositionen fann näringsutskottet att den ordning som skall gälla sedan övergångsperioden löpt ut får en snedvridande effekt på konkurrensen mellan kredilförsäkringsverksamhe-ten och bankemas garantigivning. Utskottet framhöll det angelägna i atl regeringen verkade för en ändring av kapitalkraven på den punkt som nu har berörts (1989/90:NU15 s. 11). Riksdagen antog utskottets betänkande (rskr 103).

Företrädare för svenska myndigheter har i olika sammanhang med företrädare för EG och inom Baselkommittén tagit upp frågan om att sådana placeringar för vilka försäkringsbolag svarar skall placeras in i samma kategori som gäller för bankema. Det har emellertid inte varit möjligt att vinna någon intemationell anslutning till en sådan tankegång. Med tanke på det angelägna i att de svenska kapitaltäckningsreglema överensstämmer med vad som gäller på andra håll, förordar jag därför att någon ändring inte görs i de svenska bestämmelsema och att den nu löpande övergångstiden inte föriängs. Således bör efter övergångstidens utgång placeringar för vilka försäkringsbolag svarar hänföras till gmpp D.

46

3 Följdändringar till lagstiftningen om ägande i

Prop. 1990/91:40

banker och andra kreditinstitut.

' *

3.1 Överväganden

Jag vill i detta sammanhang också ta upp några förslag till ändringar i bankrörelselagen, bankaktiebolagslagen (1987:618), lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. samt aktiekontolagen (1989:827). Dessa förslag till ändringar utgör en direkt följd av de ändrade bestämmelser om utlänningars möjlighet alt förvärva aktier i svenska bankaktiebolag m.m. som trädde i kraft den 1 augusti 1990 (SFS 1990:821-835). Förslagen såvitt gäller bankaktiebolagslagen (utom be­träflfande 2 kap. 6 §) och bankrörelselagen har sin direkta motsvarighet bland bestämmelserna om bundna och fria aktier i aktiebolagslagen (1975:1385) enligt följande uppställning.

Aktiebolagslagen

Bankaktiebolagslagen

3

kap. 10 § andra och fjärde st

3 kap. 11 § första och tredje st

4

kap. 5 § andra st

4 kap. 6 § tredje st

5

kap. 4 § andra st

5 kap. 4 § tredje st

13 kap. 4 § första st 5

10 kap. 4 § första st 5

Bankrörelselagen

18

kap. 4 § tredje st

8 kap. 5 § första st 5

19

kap. 1 § första st 4 - 5

9 kap. 2 § första st 5 - 6

Förslagen till ändring i lagen (1982:617) om utländska förvärv av svens­ka företag m.m. avser förvärvstillstånd vid fusion (9 §) och förvärv av aktier på gmnd av skuldebrev eller optionsbevis (13 §). Bestämmelserna gäller redan för vanliga aktiebolag och får genom ändringama tillämpning även på bankaktiebolag.

Förslagen till ändring i aktiekontolagen (2 kap. 3 § andra stycket, 8 kap. 1 § första stycket och 9 kap. 4 § första stycket) innebär bl. a. alt i vissa fall anteckning angående bundna/fria aktier skall ske i avstämningsregistren för aktier och skuldförbindelser.

Hänvisningar till förbuden mot utländskt ägande i kreditinstitut finns också i 1 § lagen (1985:277) om vissa bulvanförhållanden. Förbuden har i princip upphön att gälla den 1 augusti 1990. I fråga om bestående bolag fortsätter emellertid förbuden att gälla till dess att ett bolagsstämmobeslut att i bolagsordningen ta in en bestämmelse, som innebär alt aktiema i bolaget helt eller till viss del skall vara fria, har registrerats (se punkt 2 i övergångsbestämmelserna i SFS 1990:822,827 och 830). Någon ändring i bulvanlagen bör därför inte göras nu (jfr prop. 1989/90:116 s. 85).

3.2 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom finansdepartementet upprät­tals förslag till 1. lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617) (8 kap. 5 § och 9 kap.

2§),

47

2.

lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

Prop. 1990/91:40

3.

lag om ändring i lagen (1982:617) om utländska förvärv av svenska     Bilaga 1 företag m.m.,

4.

lag om ändring i aktiekontolagen (1989:827).

Förslaget såvitt gäller bankrörelselagen har arbetats in i del förslag till ändring i den lagen som redan tidigare upprättats i ärendet.

1 fråga om lagförslagen 3 och 4 har jag samrått med chefen för industri­departementet resp. chefen för justitiedepartementet.

3.3 Lagrådets hörande

Med hänsyn till beskaffenheten av de förslag som jag nu har berört anser jag att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från lagrådet behöver alltså inte inhämtas.

4 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att anta

dels de av lagrådet granskade lagförslagen med vidtagna ändringar,

dels förslagen till lagar om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

(8kap.5§ och 9kap.2§), bankaktiebolagslagen (1987:618), lagen

(1982:617) om utländska förvärv av svenska företag m.m. och

aktiekontolagen (1989:827).

5 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

48

Innehåll

pp- i 

990/91:40

Proposition......................................................... 

... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll ....................... 

... 

1

Propositionens lagförslag....................................... 

... 

3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 20 september

1990................................................................. 

.. 

24

1 Inledning......................................................... 

.. 

24

1.1                                                                  Gällande rätt m. m        

24

1.2

Skattereformen............................................ 

.. 

25

1.3

Hörda myndigheter och organisationer.............. 

.. 

25

2 Överväganden ................................................. 

.. 

26

2.1

Survens betydelse för kapitaltäckningen .......... 

.. 

26

2.2

Värderingsreglerna i bl.a. bankrörelselagen......... 

.. 

27

2.3

Avräkning från kapitalbasen i hypoteksinstitut ... 

.. 

29

2.4

Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ...... 

.. 

29

3

Upprättade lagförslag......................................... 

.. 

30

4

Hemställan....................................................... 

.. 

30

5

Beslul  ............................................................ 

30

Bilaga 1 De till lagrådet remitterade lagförslagen........ 

31

Utdrag ur lagrådets protokoll 1990-09-27 ................ 

43

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 4 oktober 1990 ..

45

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1990                                                                                                                     49