Prop.

1994/95:53Regeringens proposition

1994/95:53

Omräkningsförfarande vid fastighetstaxeringen,

m.m.

 Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 27 oktober 1994.

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag till ett omräkningsförfarande som innebär att

fastigheters taxeringsvärden successivt skall justeras med hänsyn till

prisutvecklingen på fastighetsmarknaden. Vidare föreslås vissa ändringar av

fastighetstaxeringen i rationaliseringssyfte och en reglering av vilket

taxeringsvärde som skall utgöra underlag för fastighetsskatt vid brutna

räkenskapsår.

 Det föreslagna omräkningsförfarandet innebär i huvudsak följande.

 Omräkningsförfarandet blir integrerat med fastighetstaxeringen. Samtliga

skattepliktiga typer av taxeringsenheter utom industrienheterna skall omräknas.

Omräkning skall ske varje år. Aktuella taxeringsvärden kommer att erhållas genom

att de värden som bestäms vid allmän eller särskild fastighetstaxering - i fort-

sättningen benämnda basvärden - multipliceras med särskilda omräkningstal.

 Omräkningstalen fastställs med hänsyn till den regionala prisutvecklingen.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer skall besluta om såväl

omräkningstalen som indelningen i prisutvecklingsområden.

 Själva omräkningen skall ankomma på skattemyndigheten. Tidpunkterna för beslut

om omräkning och utsändande av underrättelse om sådant beslut samordnas med vad

som gäller vid den allmänna och särskilda fastighetstaxeringen. Omräknings-

besluten skall kunna överklagas på motsvarande sätt som övriga

fastighetstaxeringsbeslut. Omräkningstal och

indelningen i prisutvecklingsområden meddelas i föreskrifter som inte kan

överklagas.

 En övergång föreslås ske till ett registerbaserat taxeringsförfarande.

Fastighetsägarna får i de fall ett tillfredsställande uppgiftsunderlag finns

från skattemyndigheten ett förslag till fastighetstaxering med början vid den

allmänna fastighetstaxeringen av småhusenheter år 1996 (AFT 1996). Detta innebär

att de får besked inte bara om det nya basvärdet utan även en redovisning av de

olika faktorer som har lett fram till basvärdet. De som inte har några invänd-

ningar mot förslaget behöver inte vidta några åtgärder. Den som däremot har

synpunkter på förslaget till basvärde skall inom viss tid framföra dessa. I de

fall myndigheterna inte har tillräckligt underlag för att räkna fram ett nytt

basvärde skall fastighetsägaren deklarera på sedvanligt sätt.

 För att underlätta ett registerbaserat förfarande föreslås vissa ändringar och

förenklingar i de materiella reglerna. Dessa ändringar tar sikte på AFT 1996.

 En bättre samordning mellan begreppen registerfastighet och taxeringsenhet

uppnås genom att samtliga småhus som är belägna på en lantbruksfastighet skall

ingå i lantbruksenheten.

 Vidare föreslås att det klart anges i lagtext att riktvärdeangivelse för

tomtmark får tas fram enligt ett smidigare förfarande än det nuvarande.

 Ägoslaget exploateringsmark liksom begreppet innehav av ofri tomt i stad

föreslås utmönstrade.

 Slutligen föreslås att fastighetsskatten beräknas på grundval av det

taxeringsvärde som gäller under beskattningsåret. Därav följer att

proportionering skall ske vid brutet räkenskapsår så att underlaget för

fastighetsskatt utgörs av det för varje kalenderårsdel gällande taxeringsvärdet.

 De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 1995 och avseende

fastighetstaxeringsfrågor tillämpas första gången vid fastighetstaxering år

1996. Vad gäller småhus på lantbruk föreslås de nya reglerna tillämpas första

gången vid 1998 års fastighetstaxering.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i fastighets-

 taxeringslagen (1979:1152) 5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:

 1052) om statlig fastighetsskatt 38

2.3 Förslag till lag om ändring i kommunal-

 skattelagen (1928:370) 43

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:

 171) om särskilt uppskattningsvärde på

 fastighet 45

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:

 289) om allmänna förvaltningsdomstolar 46

2.6 Förslag till lag om ändring i skatteregis-

 terlagen (1980:343) 48

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:

 404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyn-

 digheter 51

3 Ärendet och dess beredning 52

4 Omräkningsförfarande vid fastighetstaxe-

 ringen 56

4.1 Införande av ett omräkningsförfarande 56

 4.1.1Inledning 56

 4.1.2Omräkning med början år 1996 58

 4.1.3Den författningstekniska lösningen 59

 4.1.4Indelningen i prisutvecklingsområden och

 fastställande av omräkningstal 60

 4.1.5Nivåperiod vid omräkning 65

 4.1.6Periodicitet och giltighetstid 67

 4.1.7Beslut om indelning i prisutvecklingsom-

 råden och fastställande av omräkningstal 68

4.2 Administrativa regler 71

 4.2.1Beslut och underrättelser 71

 4.2.2Förberedelsearbetet inför omräkning 72

 4.2.3Överklagande av omräkningsbeslut 73

5 Rationaliserad fastighetstaxering 74

5.1 Registerbaserad fastighetstaxering 74

 5.1.1Bakgrund 74

 5.1.2Övergång till registerbaserad fastig-

 hetstaxering 76

 5.1.3Förfarandefrågor 80

5.2 Småhus på lantbruksenhet 83

5.3 Särskilda frågor 86

 5.3.1Schematisk bestämning av prisnivån för

 tomtmark 86

 5.3.2Tidpunkt för äganderättens övergång 88

 5.3.3Exploateringsmark 89

 5.3.4Ofri tomt i stad 90

6 Underlag för fastighetsskatt vid brutet

 räkenskapsår 91

7 Ekonomiska effekter 94

8 Specialmotivering 96

8.1 Förslaget till lag om ändring i fastighets-

 taxeringslagen (1979:1152) 96

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 106

8.3 Förslaget till lag om ändring i kommunal-

 skattelagen (1928:370) 107

8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde

 på fastighet 107

8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1971:289) om allmänna förvaltningsdom-

 stolar 108

8.6 Förslaget till lag om ändring i skatte-

 registerlagen (1980:343) 108

8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv-

 ningsmyndigheter 108

Bilaga 1Förteckning över remissinstanser -

 Beskattning av fastigheter, del II

 (SOU 1994:57) 109

Bilaga 2Förteckning över remissinstanser -

 Omräkningsförfarandet vid fastighets-

 taxeringen (Ds 1994:62) 110

Bilaga 3Förteckning över remissinstanser -

 Rationaliserad fastighetstaxering, del

 I (SOU 1994:62) 111

Bilaga 4Lagrådsremissens lagförslag 112

Bilaga 5Lagrådets yttrande 152

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 27 oktober 1994. 157

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

2. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt

3. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

4. lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt uppskattningsvärde på fastighet

5. lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar

6. lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

7. lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

 Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152)1dels att 6

kap. 8 § och 12 kap. 6 och 7 §§ med tillhörande rubrik skall upphöra att gälla,

 dels att 1 kap. 1, 3 och 5-7 §§, 2 kap. 2 och 4 §§, 4 kap. 5-7 §§, 5 kap. 1, 2,

7 och 8 §§, 7 kap. 3, 4, 6 och 16 §§, 8 kap. 2 och 3 §§, 12 kap. 3 §, 16 kap. 1

och 3-6 §§, 18 kap. 1, 3, 4, 9 och 9 a §§, 19 kap. 3 §, 20 kap. 2, 4 och 6 §§,

25 kap. 6 §, rubrikerna till 5 kap., 12 kap. och 28 kap. skall ha följande

lydelse,

 dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 1 kap. 8 och 9 §§, ett

nytt kapitel, 16 A kap., en ny avdelning, avd. 4., med sex nya kapitel 33 - 38

kap. samt närmast före 1 kap. 7-9 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 1 §2

 Fastighetstaxering

 sker vid allmän och

 särskild

 Vid fastighetstaxering

fastighetstaxering samt genom

skall beslut fattas omräkning.

om fastigheternas Vid allmän och

skatte- särskild fastig-

pliktsförhållanden hetstaxering skall

och indelning i beslut fattas om

taxeringsenheter. fastigheternas

Vidare skall typ av skattepliktsförhåll-

taxeringsenhet och anden och indelning

taxeringsvärde i taxeringsenheter.

bestämmas för varje Vidare skall typ av

taxeringsenhet. taxeringsenhet och

Taxeringsvärde basvärde bestämmas för

skall dock inte varje taxeringsenhet.

åsättas fastighet, Vid omräkning skall

som enligt 3 kap. taxeringsvärde

skall undantas från bestämmas för varje

skatteplikt. taxeringsenhet.

 Basvärde och

 taxeringsvärde skall

 dock inte åsättas

 fastighet, som

 enligt 3 kap. skall

 undantas från

 skatteplikt.

 Basvärde utgör även

 taxeringsvärde för

 fastighet som

 enligt 9 § skall

 undantas från

 omräkning.

 3 §

 Med taxeringsår menas i denna lag det kalenderår för vilket fastighetstaxering

bestäms.

 Beslut om

 fastighetstaxering

 som fattas vid

 allmän

 fastighetstaxering

 eller genom ny

 taxering vid sär-

 skild

 fastighetstaxering

 skall gälla från

 ingången av det

 taxeringsår då sådan

 taxering sker till

 ingången av det

 taxeringsår då sådant

 beslut fattas nästa

 gång.

 Beslut om omräkning

 skall gälla från

 ingången av det

 taxeringsår då sådant

 beslut fattas till

 ingången av det

 taxeringsår då sådant

 beslut fattas nästa

 gång.

 Med löpande

 taxeringsperiod

 avses tiden från

 ingången av det

 taxeringsår då allmän

 fastighetstaxering

 sker av en

 taxeringsenhet till

 ingången av det

 taxeringsår då allmän

 fastighetstaxering

 av taxeringsenheten

 sker nästa gång.

 5 §3

 Som ägare av fastighet skall i fall som avses nedan anses

 a) den som innehar fastighet med fideikommissrätt eller i annat fall

utan vederlag besitter fastighet på grund av testamentariskt förordnande;

 b) den som innehar b) den som innehar

fastighet med fastighet med

åborätt, tomträtt åborätt, tomträtt

eller vattenfalls- eller

rätt, innehavare av vattenfallsrätt samt

så kallad ofri tomt den som eljest

i stad samt den som innehar fastighet

eljest innehar fas- med ständig eller

tighet med ständig ärftlig

eller ärftlig besittningsrätt;

besittningsrätt;

 c) innehavare av skogsområde som blivit av staten upplåtet till

kanalbolag eller till kommun eller annan menighet;

 d) innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord;

 e) juridisk person, som förvaltar samfällighet och som enligt 6 § 1 mom. första

stycket b lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt är skattskyldig för inkomst;

samt

 f) nyttjanderättshavare till täktmark som avses i 2 kap. 4 §, om

nyttjanderätten har förvärvats mot engångsvederlag.

 Såsom innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord skall anses den

tjänsteinnehavare eller annan som författningsenligt äger nyttja fastigheten

eller tillgodonjuta dess avkastning. Beträffande sådant löneboställe som avses i

41 kap. kyrkolagen (1992:300) är vederbörande pastorat att anse såsom

innehavare.

 Skall avkastning Skall avkastning

utöver husbehovet utöver husbehovet av

av skog på fastig- skog på fastighet,

het, som avses som avses under b

under b, eller d, eller d,

författningsenligt författningsenligt

helt eller delvis helt eller delvis

tillkomma allmän tillkomma allmän

fond eller inrätt- fond eller

ning, är denna inrättning, är denna

att anse såsom att anse såsom

fastighetens fastighetens

innehavare, såvitt innehavare, såvitt

angår fastighetens angår fastighetens

skogsbruksvärde. värde av skogsmark

 med växande skog och

 markanläggningar som

 används eller behövs

 för skogsbruk.

 6 §

 Fastighetstaxering Allmän och särskild

skall ske på fastighetstaxering

grundval av skall ske på grund-

fastighets val av fastighets

användning och användning och

beskaffenhet vid beskaffenhet vid

taxeringsårets taxeringsårets

ingång. ingång.

 Allmän

 fastighetstaxering

 7 §4

 Allmän Allmän

fastighetstaxering fastighetstaxering

skall ske vartannat skall ske vartannat

år enligt följande år enligt bestämmel-

ordning. serna i 2 - 15 kap.

 och i följande

 ordning.

 År 1988 och därefter vart sjätte år taxeras hyreshusenheter, industrienheter

inklusive elproduktionsenheter och specialenheter,

 år 1990 och däreftert vart sjätte år småhusenheter samt

 år 1992 och därefter vart sjätte år lantbruksenheter.

 Beslut vid allmän Bestämmelser om

fastighetstaxering förfarandet vid

skall, om inte allmän

annat föranleds av fastighetstaxering

föreskrifterna i 16 finns i 17 - 24

kap., gälla från kap.

ingången av det

taxeringsår då

allmän fastighets-

taxering av taxe-

ringsenheten sker

till ingången av

det taxeringsår då

allmän fas-

tighetstaxering av

taxeringsenheten

sker nästa gång

(den löpande

taxeringsperioden).

 Särskild

 fastighetstaxering

 8 §

 Särskild

 fastighetstaxering

 skall verkställas

 varje år enligt be-

 stämmelserna i 16

 kap. Sådan taxering

 skall dock ej ske

 av taxeringsenhet

 som taxeras genom

 allmän fas-

 tighetstaxering

 samma år.

 Bestämmelser om

 förfarandet vid

 särskild

 fastighetstaxering

 finns i 25 - 32

 kap.

 Omräkning

 9 §

 Omräkning skall ske

 årligen för olika

 typer av skatteplik-

 tiga taxeringsenheter

 utom industrienheter

 enligt bestämmelserna

 i 16 A kap.

 Bestämmelser om

 förfarandet vid

 omräkning finns i 33

 - 38 kap.

 Nuvarande lydelse

 2 kap.

 2 §5

Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande.

Småhus Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer.

 Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom garage, förråd

 och annan mindre byggnad.

 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio

 familjer, om byggnaden ingår i lantbruksenhet.

Hyreshus Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller

 till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Byggnad med

 förrådsutrymme, som ligger i anslutning till hyreshus och som

 behövs för verksamheten, skall utgöra hyreshus.

 Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är inrättad

 till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om den ingår

 i lantbruksenhet.

Ekonomi- Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som

byggnad inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall, loge,

 lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus.

 Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk

 eller skogsbruk.

Industri- Byggnad som är inrättad för industriell verksamhet.

byggnad

Special- Med specialbyggnad avses

byggnad

 Försvars- Byggnad som används för försvarsändamål eller

 byggnad ekonomisk försvarsberedskap, om byggnaden inte är

 en fristående industriell anläggning. Även

 mässbyggnad skall utgöra försvarsbyggnad.

 Kommunika- Garage, hangar, lokstall, terminal, stationsbyggnad,

 tions- expeditionsbyggnad, vänthall, godsmagasin, repara-

 byggnad tionsverkstad och liknande, om byggnaden används för

 allmänna kommunikationsändamål.

 Byggnad som används i Statens järnvägars,

 Luftfartsverkets, Banverkets, Svensk Rundradio Aktie-

 bolags, Sveriges Radio Aktiebolags, Sveriges

 Television Aktiebolags och Sveriges Utbildningsradio

 Aktiebolags verksamhet.

 Distribu- Byggnad som ingår i överförings- eller distributions-

 tions- nätet för gas, värme, elektricitet eller vatten.

 byggnad

 Värme- Byggnad för produktion och distribution av varmvatten

 central för uppvärmning, dock ej sådan anläggning som även

 är inrättad för produktion av elektrisk starkström

 för yrkesmässig distribution.

 Renings- Vattenverk, avloppsreningsverk, anläggning för

 anläggning förvaring av radioaktivt avfall, sopstation och

 liknande samt pumpstation som hör till sådan anlägg-

 ning.

 Vård- Byggnad som används för sjukvård, nykterhetsvård,

 byggnad narkomanvård, barnavård, kriminalvård, arbetsvård,

 åldringsvård eller omsorg om psykiskt utvecklings-

 störda. Annan byggnad än som nu har nämnts skall

 utgöra vårdbyggnad, om den används som hem åt

 personer som behöver institutionell vård eller

 tillsyn.

 Bad-, Byggnad som används för bad, sport, idrott och

 sport- och liknande, om allmänheten har tillträde till

 idrottsan- anläggningen.

 läggningen

 Skol- Byggnad som används för undervisning eller forskning

 byggnad vid

 skola som anordnas av staten

 skola som anordnas med statsbidrag och

 skola vars undervisning står under statlig tillsyn.

 Byggnad som används som elevhem eller skolhem för

 elever vid sådana skolor.

 Kultur- Byggnad som används för kulturellt ändamål såsom

 byggnad teater, biograf, museum och liknande.

 Ecklesia- Kyrka eller annan byggnad som används för religiös

 stik- verksamhet. Prästgård som avses i 41 kap. kyrkolagen

 byggnad (1992:300). Bårhus, krematorium och byggnad som

 används för skötsel av begravningsplats.

 Allmän Byggnad som tillhör staten, kommun eller menighet och

 byggnad som används för allmän styrelse, förvaltning,

 rättsvård, ordning eller säkerhet samt fritidsgård

 och byggnad med likartad användning. Som allmän

 byggnad skall inte anses byggnad som används för

 statens affärsdrivande verksamhet.

Övrig Byggnad som inte skall utgöra någon av de tidigare nämnda

byggnad byggnadstyperna.

 Föreslagen lydelse

 2 §

Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande.

Småhus Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer.

 Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom garage,

 förråd och annan mindre byggnad.

 Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst tio

 familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om byggnaden

 ligger på fastighet med åkermark, betesmark, skogsmark eller

 skogsimpediment.

Hyreshus Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer eller

 till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande. Byggnad med

 förrådsutrymme, som ligger i anslutning till hyreshus och som

 behövs för verksamheten, skall utgöra hyreshus.

 Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är inrättad

 till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om den ingår

 i lantbruksenhet.

Ekonomi- Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och som

byggnad inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall, loge,

 lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus.

 Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk

 eller skogsbruk.

Industri- Byggnad som är inrättad för industriell verksamhet.

byggnad

Special- Med specialbyggnad avses

byggnad

 Försvars- Byggnad som används för försvarsändamål eller

 byggnad ekonomisk försvarsberedskap, om byggnaden inte är

 en fristående industriell anläggning. Även mäss-

 byggnad skall utgöra försvarsbyggnad.

 Kommunika- Garage, hangar, lokstall, terminal, stationsbyggnad,

 tions- expeditionsbyggnad, vänthall, godsmagasin, repara-

 byggnad tionsverkstad och liknande, om byggnaden används för

 allmänna kommunikationsändamål.

 Byggnad som används i Statens järnvägars,

 Luftfartsverkets, Banverkets, Svensk Rundradio Aktie-

 bolags, Sveriges Radio Aktiebolags, Sveriges

 Television Aktiebolags och Sveriges Utbildningsradio

 Aktiebolags verksamhet.

 Distribu- Byggnad som ingår i överförings- eller distributions-

 tions- nätet för gas, värme, elektricitet eller vatten.

 byggnad

 Värme- Byggnad för produktion och distribution av varmvatten

 central för uppvärmning, dock ej sådan anläggning som även är

 inrättad för produktion av elektrisk starkström för

 yrkesmässig distribution.

 Renings- Vattenverk, avloppsreningsverk, anläggning för

 anläggning förvaring av radioaktivt avfall, sopstation och

 liknande samt pumpstation som hör till sådan anlägg-

 ning.

 Vård- Byggnad som används för sjukvård, nykterhetsvård,

 byggnad narkomanvård, barnavård, kriminalvård, arbetsvård,

 åldringsvård eller omsorg om psykiskt utvecklings-

 störda. Annan byggnad än som nu har nämnts skall

 utgöra vårdbyggnad, om den används som hem åt

 personer som behöver institutionell vård eller

 tillsyn.

 Bad-, Byggnad som används för bad, sport, idrott och

 sport- och liknande, om allmänheten har tillträde till

 idrotts- anläggningen.

 anläggning

 Skol- Byggnad som används för undervisning eller forskning

 byggnad vid

 skola som anordnas av staten

 skola som anordnas med statsbidrag och

 skola vars undervisning står under statlig

 tillsyn.

 Byggnad som används som elevhem eller skolhem för

 elever vid sådana skolor.

 Kultur- Byggnad som används för kulturellt ändamål såsom

 byggnad teater, biograf, museum och liknande.

 Ecklesia- Kyrka eller annan byggnad som används för religiös

 stik- verksamhet. Prästgård som avses i 41 kap. kyrkolagen

 byggnad (1992:300). Bårhus, krematorium och byggnad som

 används för skötsel av begravningsplats.

 Allmän Byggnad som tillhör staten, kommun eller annan

 byggnad menighet och som används för allmän styrelse, för-

 valtning, rättsvård, ordning eller säkerhet samt

 fritidsgård och byggnad med likartad användning. Som

 allmän byggnad skall inte anses byggnad som används

 för statens affärsdrivande verksamhet.

Övrig Byggnad som inte skall utgöra någon av de tidigare nämnda

byggnad byggnadstyperna.

 Nuvarande lydelse

 4 §6

Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av

byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till

50 000 kronor.

Tomtmark Mark som upptas av småhus, hyreshus, industribyggnad,

 specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård,

 parkeringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme m.m., som

 ligger i anslutning till sådan byggnad.

 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus,

 industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin

 helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägoskifte och

 har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall

 dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras

 tillsammans med annan egendom enligt reglerna i 4 kap.

 Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd

 fastighet, som har bildats för byggnadsändamål under de senaste

 två åren. Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall

 marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får be-

 byggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark

 endast om det finns giltigt bygglov eller tillstånd enligt ett

 förhandsbesked enligt plan- och bygglagen (1987:10), avseende

 sådan byggnad som anges i andra stycket.

Exploaterings- Obebyggd mark som ingår i en detaljplan och som till någon del

mark är avsedd att användas för byggnadsändamål. Detta skall inte

 gälla, om marken skall indelas som tomtmark eller om det är

 uppenbart att exploatering ej kommer att genomföras eller

 kommer att avsevärt fördröjas.

Täktmark Mark för vilken gäller täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen

 (1964:822) eller vattenlagen (1983:291). Med täkttillstånd skall

 jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens

 utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark.

Åkermark Mark som används eller lämpligen kan användas till växtodling

 eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark Mark som används eller lämpligen kan användas till bete och som

 inte är lämplig att plöjas.

Skogsmark Mark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i väsentlig

 utsträckning används för annat ändamål. Mark där det bör finnas

 skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att

 fjällgränsen flyttas ned.

 Mark som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte

 anses som

 skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden inte bör tas

 i anspråk för virkesproduktion.

 Mark skall anses lämplig för virkesproduktion, om den enligt

 vedertagna bedömningsgrunder kan producera i genomsnitt minst en

 kubikmeter virke om året per hektar.

Skogsimpedi- Myr, berg, hällmark, mark med fjällskog och andra impediment i

ment anslutning till skogsmark.

Övrig mark Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda ägoslagen.

 Föreslagen lydelse

 4 §

 Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av

byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle uppgå till 50 000

kronor.

Tomtmark Mark som upptas av småhus, hyreshus, industribyggnad,

 specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parke-

 ringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme m.m., som ligger

 i anslutning till sådan byggnad.

 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus, in-

 dustribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin

 helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägoskifte och

 har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall

 dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras

 tillsammans med annan egendom enligt reglerna i 4 kap.

 Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd

 fastighet, som har bildats för byggnadsändamål under de senaste

 två åren. Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall

 marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får

 bebyggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark

 endast om marken enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt

 bebyggande och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall

 genomföras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygglov eller

 tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt plan- och bygglagen

 (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i andra stycket.

Täktmark Mark för vilken gäller täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen

 (1964:822) eller vattenlagen (1983:291). Med täkttillstånd skall

 jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens

 utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark.

Åkermark Mark som används eller lämpligen kan användas till växtodling

 eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark Mark som används eller lämpligen kan användas till bete och som

 inte är lämplig att plöjas.

Skogsmark Mark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i väsentlig

 utsträckning används för annat ändamål. Mark där det bör finnas

 skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att

 fjällgränsen flyttas ned.

 Mark som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte

 anses som skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden

 inte bör tas i anspråk för virkesproduktion.

 Mark skall anses lämplig för virkesproduktion, om den enligt

 vedertagna bedömningsgrunder kan producera i genomsnitt minst en

 kubikmeter virke om året per hektar.

Skogsimpedi- Myr, berg, hällmark, mark med fjällskog och andra impediment i

ment anslutning till skogsmark.

Övrig mark Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda ägoslagen.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 kap.

 5 §7

 Taxeringsenhet skall omfatta byggnadstyper och ägoslag enligt en av följande

kombinationer, om inte annat sägs i andra och tredje styckena, och ha en av

följande beteckningar för typ av taxeringsenhet

 1. småhus, tomtmark 1. småhus och

för sådan byggnad ochtomtmark för sådan

exploateringsmark byggnad

för småhusbebyggelse(småhusenhet)

(småhusenhet)

 2. hyreshus, 2. hyreshus och

tomtmark för sådan tomtmark för sådan

byggnad och byggnad

exploateringsmark (hyreshusenhet)

för

hyreshusbebyggelse

(hyreshusenhet)

 3. industribygg- 3. industribyggnad,

nad, övrig byggnad, övrig byggnad,

tomtmark för sådana tomtmark för sådana

byggnader och byggnader,

exploateringsmark vattenverk på annans

för sådan be- grund samt i

byggelse, vatten- jordeboken upptaget

verk på annans fiskeri

grund samt i (industrienhet)

jordeboken upptaget

fiskeri

(industrienhet)

 4. täktmark samt industribyggnad och övrig byggnad på sådan mark

(industrienhet)

 5. specialbyggnad och tomtmark för sådan byggnad (specialenhet)

 6. ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, skogsmark och skogsimpediment

(lantbruksenhet).

 Småhus och tomt- Småhus och tomtmark

mark för sådan för sådan byggnad som

byggnad som ligger ligger på fastighet

i anslutning med åkermark,

till lantbruksenhet betesmark, skogs-

med minst 5 hektar mark eller

åkermark, betesmark skogsimpediment,

och skogsmark, skall ingå i den

skall ingå i lant- lantbruksenhet som

bruksenheten, om omfattar marken.

byggnaden eller

byggnaderna behövs

som bostad för äga-

re, arrendator

eller deras

arbetskraft. Saneringsbyggnad

 Saneringsbyggnad och övrig mark kan

och övrig mark kan ingå i samtliga

ingå i samtliga taxeringsenheter

taxeringsenheter under punkterna 1-6

under punkterna 1-6 i första stycket.

i första stycket. Övrig mark skall i

Övrig mark skall i regel ingå i

regel ingå i lantbruksenhet. I

lantbruksenhet. I annat fall skall

annat fall skall övrig mark taxeras

övrig mark taxeras tillsammans med den

tillsammans med den tomtmark eller

tomtmark, ex-ploa- täktmark som ligger

teringsmark eller närmast. Har övrig

täktmark som ligger mark stor

närmast. Har övrig omfattning och

mark stor saknar den samband

omfattning och med annan mark, som

saknar den samband har samma ägare,

med annan mark, som skall den dock

har samma ägare, bilda en taxe-

skall den dock ringsenhet.

bilda en taxe- Taxeringsenhet, som

ringsenhet. består av endast

Taxeringsenhet, som övrig mark,

består av endast betecknas indu-

övrig mark, strienhet, om den

betecknas ligger till över-

industrienhet, om vägande del inom

den ligger till tätort och lant-

övervägande del bruksenhet, om den

inom tätort och ligger till

lantbruksenhet, om övervägande del

den ligger till utanför sådan ort.

övervägande del

utanför sådan ort.

 6 §8

 I småhusenhet, hyreshusenhet, specialenhet och industrienhet skall

endast ingå egendom som ligger samlad och som utgör en ekonomisk enhet.

 I bebyggd

taxeringsenhet får

exploateringsmark

inte ingå.

 Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller

skogsbruk skall bilda egen lantbruksenhet.

 7 §

 Ligger

exploateringsmark

inom olika tätorter

eller planområden

skall mark inom

varje tätort eller

planområde utgöra en

taxeringsenhet.

 Består täktmark av skilda markområden skall varje sådant område utgöra en

taxeringsenhet. Omfattas områden av samma täktplan enligt

naturvårdslagen (1964:822) skall de dock utgöra en taxeringsenhet.

 5 kap.

Bestämmande av Bestämmande av

taxeringsvärde basvärde

 1 §

 Taxeringsvärde Basvärde skall

skall bestämmas för bestämmas för varje

varje skattepliktig skattepliktig

taxeringsenhet. taxeringsenhet.

 2 §

 Taxeringsvärde Basvärde skall

skall bestämmas bestämmas till det

til det belopp som belopp som

motsvarar 75 motsvarar 75

procent av procent av

taxeringsenhetens taxeringsenhetens

marknadsvärde. marknadsvärde.

 7 §9

 Vid taxeringen skall följande delvärden bestämmas.

 För småhus-, hyreshus- och industrienhet:

 1. Byggnadsvärde

 Byggnadsvärde är värdet av de byggnader som hör till taxeringsenheten.

 2. Markvärde 2. Markvärde

 Markvärde är värdet Markvärde är värdet

av av

taxe-ringsenhetens taxe-ringsenhetens

tomtmark, ex- tomtmark, täktmark

ploa-teringsmark, och

täktmark och markanläggningar.

markanläggningar.

 För lantbruksenhet:

 1. Bostadsbyggnadsvärde

 Bostadsbyggnadsvärde är värdet av de småhus som hör till

taxeringsenheten.

 2. Ekonomibyggnadsvärde

 Ekonomibyggnadsvärde är värdet av de ekonomibyggnader som hör till

taxeringsenheten.

 3. Tomtmarksvärde

 Tomtmarksvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark.

 4. Jordbruksvärde

 Jordbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens åkermark, betesmark och

markanläggningar, som används eller behövs för växtodling.

 5. Skogsbruksvärde

 Skogsbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens skogsmark med väx-ande skog och

markanläggningar, som används eller behövs för skogs-bruk.

 6. Skogsimpedimentsvärde

 Skogsimpedimentsvärde är värdet av de skogsimpediment som hör till

taxeringsenheten.

 8 §10

 Varje delvärde Varje delvärde

skall bestäm- skall bestäm-

mas för sig med mas för sig med

tillämpning av i tillämpning av i

2-5 §§ angivna 2-5 §§ angivna

grunder. grunder. Vid be-

 stämmande av delvärde

 för tomtmark i sådana

 fall då försäljningar

 av obebyggd

 tomtmark inom vär-

 deområdet inte ger

 den ledning som

 behövs skall dock

 iakttas att

 delvärdet bestäms med

 ledning av den

 marknadsvärdenivå för

 Summan av obebyggd tomtmark

delvärdena utgör som normalt före-

taxeringsenhetens kommer inom

taxeringsvärde. värdeområden där

 marknadsvärdenivån för

 bebyggda fastighe-

 ter är densamma som

 för värdeområdet i

 fråga.

 Summan av

 delvärdena utgör

 taxeringsenhetens

 basvärde.

 7 kap.

 3 §11

 För byggnader och För byggnader och

ägoslag som avses i ägoslag som avses i

8-15 kap. skall 8-15 kap. skall

taxeringsvärde basvärde bestämmas

bestämmas med med utgångspunkt i

utgångspunkt i riktvärden. Dessa

riktvärden. Dessa skall bestämmas för

skall bestämmas för kombinationer av

kombinationer av värdefaktorer, som i

värdefaktorer, som någon utsträckning

i någon utsträck- varierar inom

ning varierar inom värdeområdet och som

värdeområdet och har särskild

som har särskild betydelse för mark-

betydelse för nadsvärdet.

marknadsvärdet.

 För övriga värdefaktorer skall riktvärdet bestämmas med utgångspunkt i

förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värdeområdet.

 Värdefaktorer, som särskilt skall beaktas vid riktvärdets bestämmande, skall,

utom såvitt avser de under punkterna 1 - 4 angivna värdefaktorerna, indelas i

klasser.

 1. Storlek för småhus, industribyggnad och övrig byggnad värderad enligt

avkastningsmetoden, tomtmark, åkermark, betesmark, skogsmark och

skogsimpediment.

 2. Hyra för hyreshus.

 3. Återanskaffningskostnad för industribyggnad och övrig byggnad värderad

enligt produktionskostnadsmetoden.

 4. Årligt uttag av täktmark.

 De uppgifter om värdenivån m. m. (riktvärdeangivelse) som inom varje

värdeområde erfordras för att bestämma riktvärdet skall redovisas på karta, i

tabell eller på annat sätt.

 Resultatet av klassindelningen kallas klassindelningsdata.

 4 §

 Riktvärde skall Riktvärde skall

bestämmas så att bestämmas så att det

det leder till leder till basvärde

taxeringsvärde som som efter justering

efter justering som som avses i 5 § står

avses i 5 § står i i överensstämmelse

överensstämmelse med bestämmelserna i

med bestämmelserna 5 kap. 2-5 §§.

i 5 kap. 2-5 §§.

 Avvikelse får dock förekomma, om den föranleds av klassindelning av

värdefaktorer eller anpassning till fastställda tabell- eller värdeserier.

 6 §

 Vid värdering av byggnader och ägoslag för vilka riktvärden bestäms skall först

fastställas klassindelningsdata och däremot svarande riktvärden. I fråga om

skogsmark, som ligger inom skilda kommuner och som eljest skulle ha ingått i

samma taxeringsenhet, får de genomsnittliga förhållandena för denna skogsmark

läggas till grund vid klassindelning av värdefaktorer för taxeringsenheterna om

de ligger inom samma värdeområde.

 Vid riktvärdets bestämmande får interpolation mellan värden i värdetabell eller

värdeserie inte ske.

 Sedan det mot Sedan det mot

riktvärdet svarande riktvärdet svarande

värdet har bestämts värdet har bestämts

skall efter en skall efter en

eventuell justering eventuell justering

för säregna för säregna

förhållanden det förhållanden det

däremot svarande däremot svarande

taxeringsvärdet basvärdet

fastställas. fastställas.

 16 §12

 För egendom som För egendom som

anges under anges under

punkterna 1 - 4 punkterna 1 - 4

skall inte bestäm- skall inte bestämmas

mas något värde något värde

 1. byggnad eller 1. byggnad eller

byggnader inom byggnader inom

samma tomt, om samma tomt, om

byggnadsbeståndets byggnadsbeståndets

sammanlagda sammanlagda

taxeringsvärde ej basvärde ej

skulle uppgå till skulle uppgå till

50 000 kronor 50 000 kronor

 2. övrig mark och 2. övrig mark och

vattentäckt område vattentäckt område

som inte är täkt- som inte är täkt-

mark mark

 3. markanläggning 3. markanläggning

som används för som används för

sådant ändamål som sådant ändamål som

avses i 3 kap. avses i 3 kap.

 4. egendom som 4. egendom som

avses i 2 kap. avses i 2 kap.

3 § jordabalken. 3 § jordabalken.

 8 kap.

 2 §

 Som riktvärde för Som riktvärde för

ett småhus som är ett småhus som har

nybyggt, av normal uppförts under det

storlek och sjuttonde året före

standard, fri- det år då allmän

liggande samt utgör fastighetstaxering

det enda småhuset av småhus sker, som

på en tomt som ut- är av normal storlek

gör självständig och standard,

fastighet får en- friliggande och det

dast anges värden enda småhuset på en

i en fastställd tomt som utgör

värdeserie. självständig

 fastighet och som

 inte har varit

 föremål för om- eller

 tillbyggnad får

 endast anges värden

 i en fastställd

 värdeserie.

 Nuvarande lydelse

 3 §13

 Inom varje värdeområde skall riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värdefaktorer.

Storlek Storleken bestäms med hänsyn till ytan av småhusets boutrymmen

 och biutrymmen.

Ålder Åldern ger uttryck för småhusets sannolika återstående livslängd.

 Denna bestäms med hänsyn till småhusets nybyggnadsår, omfatt-

 ningen av tillbyggnader och sådana ombyggnader som innebär en

 utökning av boutrymme samt tidpunkten för dessa.

 Åldersklassen för småhus med en ålder motsvarande högst 20 år

 får inte göras större än att den motsvarar 5 år.

Standard Standarden bestäms med hänsyn till småhusets byggnadsmaterial

 och utrustning.

 För ett nybyggt småhus skall finnas minst femtonstandardklasser.

Byggnads- Byggnadskategorin bestäms med hänsyn till om småhuset ingår i

kategori lantbruksenhet eller inte. För småhus som inte ingår i

 lantbruksenhet bestäms byggnadskategorin även med hänsyn till om

 småhuset utgör friliggande småhus, kedjehus eller radhus samt,

 om särskilda skäl föreligger, antal lägenheter.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för småhus förhållanden

rättsliga- som inte ingår i lantbruksenhet med hänsyn till om tomtmarken

förhållanden utgör självständig fastighet eller inte.

 Utgör tomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn även

 tas till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastighet.

 För småhus som ingår i lantbruksenhet bestäms fastighetsrätts-

 liga förhållanden med hänsyn till om-fattningen och sammansätt-

 ningen av den åkermark, betesmark och skogsmark som ingår i

 lantbruksenheten.

Värdeordning Med värdeordning avses husets ordningsnummer i värdehänseende

 inom tomten.

 Föreslagen lydelse

 3 §

 Inom varje värdeområde skall riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värdefaktorer.

Storlek Storleken bestäms med hänsyn till ytan av småhusets boutrymmen

 och biutrymmen.

Ålder Åldern ger uttryck för småhusets sannolika återstående livslängd.

 Denna bestäms med hänsyn till småhusets nybyggnadsår, omfatt-

 ningen av tillbyggnader och sådana ombyggnader som innebär en

 utökning av boutrymme samt tidpunkten för dessa.

 Åldersklassen för småhus med en ålder motsvarande högst 20 år

 får inte göras större än att den motsvarar 5 år.

Standard Standarden bestäms med hänsyn till småhusets byggnadsmaterial

 och utrustning.

 För ett nybyggt småhus skall finnas minst femton standardklasser.

Byggnads- Byggnadskategorin bestäms med hänsyn till om småhuset ingår i

kategori småhus- eller lantbruksenhet. För småhus som ingår i småhusenhet

 bestäms byggnadskategorin även med hänsyn till om småhuset utgör

 friliggande småhus, kedjehus eller radhus samt, om särskilda

 skäl föreligger, antal lägenheter.

Fastig- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för småhus som ingår i

hetsrätts- lantbruksenhet och som behövs som bostad för lantbruksenhetens

liga för- ägare, arrendator eller deras arbetskraft med hänsyn till om-

hållanden fattningen och sammansättningen av den åkermark, betesmark och

 skogsmark som ingår i lantbruksenheten.

 För övriga småhus bestäms fastighetsrättsliga förhållanden med

 hänsyn till om tomtmarken utgör självständig fastighet eller

 inte. Utgör tomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn

 även tas till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastig-

 het.

Värdeordning Med värdeordning avses husets ordningsnummer i värdehänseende

 inom tomten.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 kap.

Riktvärde för Riktvärde för

tomtmark, exploa- tomtmark och

teringsmark och täkt-mark

täktmark

 Nuvarande lydelse

 3 §14

 Riktvärden för tomtmark för småhus skall inom varje värdeområde bestämmas för

skilda förhållanden för en eller flera av värdefaktorerna storlek, vatten och

avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden samt, om särskilda skäl föreligger, typ

av bebyggelse och speciell belägenhet.

 Med de olika värdefaktorerna förstås:

Storlek Med storlek avses tomtmarkens areal.

Vatten och Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och på vad

avlopp sätt tomtmarken har tillgång till vatten och avlopp.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för tomtmark som är

rättsliga bebyggd med småhus som inte ingår i lant-bruksenhet med hänsyn

förhållanden till om tomtmarken utgör självständig fastighet eller inte.

 Utgör tomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn även

 tas till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastighet.

 För tomtmark som är bebyggd med småhus som ingår i lantbruksen-

 het skall fastighetsrättsliga förhållanden bestämmas med hänsyn

 till omfattningen och sammansättningen av den åkermark, betes-

 mark och skogsmark som ingår i lantbruksenheten.

Typ av Med typ av bebyggelse avses om tomtmarken är bebyggd med småhus

bebyggelse som ingår i lantbruksenhet eller annat småhus. Om tomtmarken är

 bebyggd med småhus som inte ingår i lantbruksenhet bestäms typ

 av bebyggelse även med hänsyn till om marken är avsedd att

 bebyggas med friliggande småhus, kedjehus eller radhus.

Speciell Med speciell belägenhet avses tomtmarkens läge inom värdeom-

belägenhet rådet t.ex. vid strand.

 Föreslagen lydelse

 3 §

 Riktvärden för tomtmark för småhus skall inom varje värdeområde bestämmas för

skilda förhållanden för en eller flera av värdefaktorerna storlek, vatten och

avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden samt, om särskilda skäl föreligger, typ

av bebyggelse och speciell belägenhet.

 Med de olika värdefaktorerna förstås:

Storlek Med storlek avses tomtmarkens areal.

Vatten och Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och på vad

avlopp sätt tomtmarken har tillgång till vatten och avlopp.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för tomtmark som är

rättsliga bebyggd med småhus som ingår i lantbruksenhet och som behövs som

förhållanden bostad för lantbruksenhetens ägare, arrendator eller deras

 arbetskraft med hänsyn till omfattningen och sammansättningen

 av den åkermark, betesmark och skogsmark som ingår i lant-

 bruksenheten.

 För övrig tomtmark som är bebyggd med småhus bestäms fastighets-

 rättsliga förhållanden med hänsyn till om tomtmarken utgör

 självständig fastighet eller inte. Utgör tomtmarken inte själv-

 ständig fastighet skall hänsyn även tas till möjligheten att

 tomtmarken kan bilda egen fastighet.

Typ av Med typ av bebyggelse avses om tomtmarken är bebyggd med småhus

bebyggelse som ingår i småhus- eller lantbruksenhet. För tomtmark som ingår

 i småhusenhet bestäms typ av bebyggelse även med hänsyn till om

 marken är bebyggd med eller avsedd att bebyggas med friliggande

 småhus, kedjehus eller radhus.

Speciell Med speciell belägenhet avses tomtmarkens läge inom

belägenhet värdeområdet t. ex. vid strand.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 16 kap.

 1 §15

 Särskild fastig-

hetstaxering skall

verkställas varje

år. Sådan taxering

skall dock ej

ske av taxerings- Vid särskild

enhet som taxeras fastighetstaxering

genom allmän fastställs

fastighetstaxering nästföregående års all-

samma år. männa eller särskilda

 Vid särskild fastighetstaxering

fastighetstaxering oförändrad om ny

fastställs taxering enligt 2 -

nästföregående års 5 §§ inte skall ske.

taxering oförändrad

om ny taxering

enligt 2 - 5 §§

inte skall ske.

 3 §16

 Ny taxering av Ny taxering av

taxeringsenhet taxeringsenhet

skall ske om under skall ske om under

löpande taxerings- löpande taxeringspe-

period taxeringsen- riod

hetens värde ökat taxeringsenhetens

eller minskat genom värde ökat eller

sådan förändring i minskat genom sådan

enhetens fysiska förändring i enhetens

beskaffenhet att fysiska

åsatt taxerings- beskaffenhet att

värde på grund av åsatt basvärde på

förändringen bör grund av förändringen

ändras med minst bör ändras med minst

en femtedel, dock en femtedel, dock

minst 25 000 minst 25 000

kronor. Ny taxering kronor. Ny taxering

skall dock alltid skall dock alltid

ske om kostnader ske om kostnader

som har uppgått som har uppgått till

till minst en minst en miljon

miljon kronor har kronor har lagts

lagts ned på ned på

taxeringsenheten taxeringsenheten

eller, för eller, för

värderingsenhet värderingsenhet med

med småhus och, i småhus och, i

förekommande fall, förekommande fall,

därtill hörande därtill hörande

tomtmark, om det tomtmark, om det

sammanlagda värdet sammanlagda värdet

av småhuset och av småhuset och

tomtmarken på grund tomtmarken på grund

av förändringen bör av förändringen bör

höjas eller sänkas höjas eller sänkas

med minst 100 000 med minst 100 000

kronor. kronor.

 Oavsett vad som nu har sagts skall ny taxering ske om bebyggelse skett på

taxeringsenhet, som förut varit obebyggd, eller bebyggelsen på en förut bebyggd

taxeringsenhet rivits, brunnit ned eller förts bort.

 Vid bedömning om ny taxering skall ske på grund av minskning i en

taxeringsenhets värde genom skogsavverkning eller annan förändring i fråga om

skogsbeståndet skall hänsyn tas även till den värdeökning som den återstående

skogen undergått på grund av tillväxt under den löpande

taxeringsperioden.

 4 §17

 Ny taxering av taxeringsenhet skall ske om under löpande taxeringsperiod

taxeringsenhetens värde ökat eller minskat

 1. genom beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller om-

rådesbestämmelser

 2. genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i rätten att

förfoga över eller i övrigt använda enheten

 3. genom att avgift till allmän va-anläggning eller allmän fjärrvärmeanläggning

(anslutningsavgift) eller ersättning för gatukostnader erlagts för enheten.

 Ny taxering skall Ny taxering skall

ske endast om ske endast om

taxeringsenhetens taxeringsenhetens

taxeringsvärde på basvärde på grund av

grund av föränd- förändringen bör ändras

ringen bör ändras med minst en

med minst en femte- femtedel, dock

del, dock minst minst 25 000

25 000 kronor. Om kronor. Om

förändringen medför enförändringen medför en

ökning eller ökning eller

minskning av minskning av

taxeringsvärdet med basvärdet med mindre

mindre än 100 000 än 100 000 kronor

kronor skall ny skall ny taxering

taxering ske endast ske endast efter

efter framställning framställning av

av taxeringsenhetens

taxeringsenhetens ägare.

ägare.

 5 §18

 Ny taxering av taxeringsenhet, vars värde har bestämts under förutsättning att

den används i förvärvsverksamhet av visst slag, skall ske om verksamheten

stadigvarande helt eller i allt väsentligt har lagts ned under den löpande

taxeringsperioden.

 Ny taxering får Ny taxering får ske

ske endast efter endast efter

framställning av framställning av

taxeringsenhetens taxeringsenhetens

ägare och om ägare och om

taxeringsvärdet basvärdet till följd

till följd av av värdeminskning i

värdeminskning i anledning av

anledning av nedläggningen bör

nedläggningen bör sänkas med minst

sänkas med minst hälften.

hälften.

 6 §19

 Taxering som avses i detta kapitel skall ske med hänsyn till det allmänna

prisläge och de uppskattningsgrunder i övrigt som tillämpats vid den närmast

föregående allmänna fastighetstaxeringen av samma slags taxeringsenhet.

 Taxering som har

åsatts enligt

bestämmelserna i

detta kapitel gäller

från ingången av det

taxeringsår då

taxeringen åsatts,

till ingången av det

taxeringsår då allmän

fastighetstaxering

av taxeringsenheten

sker nästa gång eller

ny taxering ånyo

sker till följd av

bestämmelserna i

detta kapitel.

 16 A kap. Omräkning

 1 §

 Vid omräkning

 bestäms taxe-

 ringsvärdet för en

 taxeringsenhet

 genom att det för

 enheten gällande

 basvärdet, som

 fastställts vid all-

 män eller särskild

 fastighetstaxering,

 omräknas. Omräkningen

 sker genom att

 värderingsenheternas

 värden multipliceras

 med fastställt

 omräkningstal.

 Taxeringsvärdet och

 omräknade delvärden

 erhålls genom att

 värderingsenheternas

 omräknade värden

 summeras.

 2 §

 Omräkningstalen

 skall, på det sätt

 som närmare anges i

 detta kapitel,

 bestämmas så att det

 genomsnittliga

 förhållandet mellan

 taxeringsvärdena och

 marknadsvärdena blir

 0,75 inom ett

 prisutveck-

 lingsområde.

 3 §

 Den

 marknadsvärdenivå,

 som skall ligga

 till grund för ett

 omräkningstal, skall

 bestämmas med hänsyn

 till det

 genomsnittliga

 prisläget under

 tolvmånadersperioden

 som börjar den 1

 juli andra året före

 taxeringsåret och

 upphör den 30 juni

 året före detta år

 (nivåperioden).

 4 §

 För beräkningen av

 omräkningstal skall

 riket delas in i

 prisutveck-

 lingsområden för de

 olika typerna av

 taxeringsenheter

 som är föremål för

 omräkning. För

 lantbruksenheter får

 indelningen i

 prisutveck-

 lingsområden göras

 olika för följande

 kombinationer av

 byggnadstyper och

 ägoslag

 - småhus och

 tomtmark,

 - skogsmark och

 skogsimpediment,

 - ekonomibyggnad,

 åkermark och

 betesmark.

 Indelningen i

 prisutvecklings-

 områden skall ske så

 att prisföränd-

 ringarna för den typ

 av egendom för

 vilken indelning i

 prisutveck-

 lingsområden sker

 enligt första

 stycket och som

 ingår i området kan

 antas ha varit

 likartade. Ett

 prisutvecklingsområde

 skall omfatta ett

 eller flera

 värdeområden enligt

 7 kap. 2 § och

 behöver inte vara

 geografiskt

 sammanhängande.

 5 §

 Omräkningstal skall

 bestämmas för varje

 prisutvecklingsområde.

 Omräkningstalen

 skall bestämmas

 särskilt för den

 egendom för vilken

 indelning i

 prisutvecklings-

 områden sker enligt

 4 §. Inom ett

 prisut-

 vecklingsområde kan

 olika omräkningstal

 bestämmas för skilda

 slag av

 värderingsenheter.

 Omräkningstalen

 skall anges med två

 decimaler.

 Efter en allmän

 fastighetstaxering

 skall

 omräkningstalet 1,00

 bestämmas till dess

 prisutvecklingen

 leder till ett

 omräkningstal som är

 mindre än 0,99 eller

 större än 1,01. Övriga

 taxeringsår under

 den löpande

 taxeringsperioden

 skall omräkning ske

 med det föregående

 årets omräkningstal

 om prisutvecklingen

 inte leder till ett

 omräkningstal som

 skiljer sig från det

 föregående årets

 omräkningstal med

 mer än 0,01.

 Detsamma gäller om

 omräkningstal inte

 kan bestämmas och 6 §

 inte tillämpas.

 6 §

 Kan det antas att

 marknadsvärdenivån

 för en typ av

 taxeringsenheter

 minskat väsentligt

 efter den senaste

 allmänna

 fastighetstaxe-

 ringen av dessa

 taxeringsenheter

 utan att minskningen

 kan fastläggas med

 ledning av erlagda

 köpeskillingar, får

 omräkningstal be-

 stämmas för ett

 prisutvecklings-

 område efter vad som

 är skäligt med hänsyn

 till prisbildningen

 inom områden med

 likartade för-

 hållanden. För

 lantbruksenhet

 gäller detsamma för

 sådan kombination av

 byggnadstyper och

 ägoslag för vilken

 indelning i pris-

 utvecklingsområden

 får ske enligt 4 §.

 7 §

 Regeringen eller

 myndighet som

 regeringen bestämmer

 skall besluta

 närmare föreskrifter

 om indelningen i

 prisutvecklingsom-

 råden och om

 omräkningstal. Ett

 sådant beslut får

 inte överklagas.

 18 kap.

 1 §20

 Till ledning vid Till ledning vid

allmän fastighets- allmän fas-

taxering skall tighetstaxering

ägaren utan före- skall ägaren utan

läggande lämna dek- föreläggande lämna

laration (allmän deklaration (allmän

fastighetsdeklara- fastighetsdeklaration)

tion) för varje för varje fastighet.

fastighet. Deklara- Detta gäller inte

tion skall dock sådan ägare som

inte lämnas för för-senast den 15 ok-

svarsfastighet som tober året före det år

tillhör staten och då allmän

som enligt 3 kap. fastighetstaxering

2 § är undantagen äger rum fått förslag

från skatteplikt till

eller för fastig- fastighetstaxering.

het som vid före- Deklaration skall

gående års taxering dock inte lämnas för

inte åsatts högre försvarsfastighet

taxeringsvärde som tillhör staten

än 1 000 kronor. och som enligt 3

 kap. 2 § är

 undantagen från

 skatteplikt eller

 för fastighet som

 vid föregående års

 taxering inte åsatts

 högre basvärde än

 1 000 kronor.

 Deklaration skall inte heller lämnas för fastighet för allmänna kommunika-

tionsändamål eller för distributionsbyggnad, värmecentral eller reningsanlägg-

ning som enligt 3 kap. 2 § är undantagen från skatteplikt eller för byggnad på

annans mark då byggnadens värde understiger 50 000 kronor.

 Finns på sådan kommunikationsfastighet som nyss har nämnts husbyggnad som

används för annat än kommunikationsändamål skall dock deklaration lämnas.

 Efter föreläggande är också den som inte på grund av första stycket har

deklarationsskyldighet, skyldig att lämna fastighetsdeklaration.

 3 §

 Allmän Allmän

fastighetsdeklara- fastighetsdeklaration

tion skall av- och förslag till

fattas på blankett fastighetstaxering

enligt fastställt skall avfattas på

formulär. blankett enligt

 Blanketter till fastställt formulär.

deklarationer, för

vilka formulär

fastställs,

tillhandahålls

kostnadsfritt.

 4 §21

 Allmän fastighetsdeklaration skall, om annat inte sägs i 5 §, innehålla

uppgifter om namn, postadress och personnummer eller, för juridisk person, or-

ganisationsnummer för fastighetens ägare, kommun och församling där fastigheten

ligger, fastighetens gatuadress eller på orten bruklig benämning samt

fastighetens officiella beteckning.

 I den allmänna fastighetsdeklarationen skall vidare lämnas uppgifter om

fastighetens areal av olika ägoslag, användning och byggnader, hyror och därmed

jämförlig avkastning av fastigheten samt särskilda förmåner och förpliktelser

som hör till fastigheten. I deklarationen skall även i övrigt lämnas uppgifter

om sådana förhållanden som behövs för att bestämma de värdefaktorer som

taxeringen enligt bl.a. 8-15 kap. skall grunda sig på.

 Den allmänna fastighetsdeklarationen skall också innehålla uppgifter om sådana

förhållanden beträffande fastigheten som om fastigheten har olika ägare till

skilda delar av marken och om fastigheten innehas med

tomträtt.

 Förslag till

 fastighetstaxering

 skall grundas på av

 skattemyndigheten

 kända uppgifter.

 Förslaget skall

 innehålla uppgifter

 som är nödvändiga för

 fastighetstaxe-

 ringen.

 6 §22

 Fastighetsägare bör utöver uppgifter enligt 4 § lämna de upplysningar som är av

betydelse för taxering av fastigheten.

 Efter föreläggande Efter föreläggande är

är en fastighets- en fastighetsägare

ägare skyldig att skyldig att till

till ledning vid ledning vid

fastighetens fastighetens

taxering lämna taxering lämna

upplysningar också upplysningar också

om andra förhållan- om andra förhållan-

den än dem som den än dem som

anges i deklara- anges i deklara-

tionsformuläret. tionsformuläret

Upplysningar skall eller i förslaget

lämnas skriftligen till

om annat inte har fastighetstaxering.

sagts i Upplysningar skall

föreläggandet. lämnas skriftligen

 om annat inte har

 sagts i föreläggan-

 det.

 9 §23

 Allmän fastig- Allmän fastig-

hetsdeklaration, hetsdeklaration,

som skall lämnas som skall lämnas

utan föreläggande, utan föreläggande,

skall lämnas senast liksom påpekanden

den 1 november året med anledning av

före det år då förslag till

allmän fastighets- fastighetstaxering,

taxering äger rum. skall lämnas senast

 den 1 november året

 före det år då allmän

 fastighetstaxering

 äger rum.

 Fastighetsdeklara- Fastighetsdeklara-

tionen med till- tionen eller på-

hörande handlingar pekandena med

skall lämnas till med tillhörande

skattemyndighet. handlingar skall

 lämnas till

 skattemyndighet.

 Skattemyndighet Skattemyndighet

får efter samråd får efter samråd

med kommun bestämma med kommun bestämma

att det inom att det inom

kommunen skall kommunen skall

finnas särskilt finnas särskilt

insamlingsställe insamlinsställe

för deklarationer, för deklarationer

som skall lämnas och påpekanden,

till ledning för som skall lämnas

taxering inom till ledning för

länet. taxering inom

 länet.

 9 a §24

 Om någon visar att Om någon visar att

han på grund av han på grund av

särskilda omstän- särskilda

digheter är för- omständigheter är

hindrad att lämna förhindrad att lämna

allmän fastig- allmän fastig-

hetsdeklaration hetsdeklaration

inom föreskriven eller påpekanden

tid, får han efter inom föreskriven

ansökan beviljas tid, får han efter

anstånd med att ansökan beviljas

lämna deklarationen.anstånd med att lämna

Anstånd får inte deklarationen eller

utan att det finns påpekandena. Anstånd

synnerliga skäl får inte utan att

medges längre än det finns synnerliga

till utgången av skäl medges längre

februari månad un- än till utgången av

der taxeringsåret. februari månad

 under taxeringsåret.

 Den som i varaktigt bedriven näringsverksamhet biträder deklarations-skyldiga

med att upprätta deklarationer kan efter ansökan få tillstånd att lämna

deklarationerna enligt tidsplan till och med februari månad under taxeringsåret.

Om ansökan medges skall den deklarationsskyldige anses ha fått anstånd till den

dag då deklarationen senast får avlämnas enligt tidsplanen.

 Ansökan enligt första stycket prövas av skattemyndigheten i det län där

fastigheten är belägen. Ansökan enligt andra stycket prövas av skattemyndigheten

i det län där sökanden utövar sin verksamhet. Ansökan hos en annan

skattemyndighet skall prövas där om tiden inte medger att den överlämnas till

rätt myndighet.

 19 kap.

 3 §25

 Statens lantmäteriverk och skattemyndigheten skall undersöka vilka

riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet, som med hänsyn

till rådande prisläge bör användas inom olika delar av länet. Förslag härom

skall upprättas. Undersökningen skall även omfatta upprättande av förslag till

riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruksenhet inom länet.

 Statens Statens

lantmäteriverk och lantmäteriverk och

skattemyndigheten skattemyndigheten

skall vidare pröva skall vidare pröva

att en tillämpning att en tillämpning

av förslag till av förslag till före-

föreskrifter enligt skrifter enligt 1 §

1 § andra-fjärde andra-fjärde

styckena leder till styckena leder till

taxeringsvärden som basvärden som svarar

svarar mot taxe- mot basvärdenivå

ringsvärdenivå enligt 5 kap. 2 §.

enligt 5 kap. 2 §. Motsvarande prövning

Motsvarande pröv- görs av förslag till

ning görs av för- riktvärdekartor för

slag till rikt- för tomtmark och

värdekartor tomt- riktvärdetabeller för

mark och rikt- småhus enligt första

värde tabeller för stycket.

småhus enligt

första stycket.

 20 kap.

 2 §26

 Skattemyndigheten skall senast den 15 juni under taxeringsåret meddela

grundläggande beslut om taxering av fastighet som är belägen i länet.

 Har Har

fastighetsägaren, fastighetsägaren,

trots att han varit trots att han varit

skyldig att lämna skyldig att lämna

fastig- fastig-

hetsdeklaration, hetsdeklaration,

inte avgett någon inte avgett någon

sådan, eller kan sådan, eller kan

fastighetens taxe- fastighetens bas-

ringsvärde inte värde inte beräknas

beräknas tillförli- tillförlitligt på

tligt på grund av grund av brister i

brister i eller eller bristfälligt

bristfälligt underlag för

underlag för deklarationen,

deklarationen, skall basvärdet

skall uppskattas till det

taxeringsvärdet belopp som framstår

uppskattas till det som skäligt med hän-

belopp som framstår syn till vad som

som skäligt med framkommit i ärendet

hänsyn till vad som (skönstaxering).

framkommit i ärendet

(skönstaxering).

 4 §27

 I skattemyndighetens beslut om fastighetstaxering skall redovisas

 1. fastighetens indelning i taxeringsenheter,

 2. typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skattepliktsförhållande,

 3. skattepliktig 3. skattepliktig

enhets taxerings- enhets basvärde och

värde och däri däri ingående delvärde

ingående delvärde samt värde av varje

samt värde av varje värderingsenhet,

värderingsenhet,

 4. storleken av sådan värdefaktor som särskilt anges i 8-15 kap.,

 5. storleken av riktvärde,

 6. exploate- 6. utbyggd effekt,

ringsfaktor taxeringseffekt,

enligt 12 kap. 6 §, utnyttjandetid,

utbyggd effekt, regleringsmöjlighet

taxeringseffekt, och belägenhet

utnyttjandetid, enligt 15 kap. 7 §

regleringsmöjlighet samt

och belägenhet

enligt 15 kap. 7 §

samt

 7. säreget förhållande enligt 7 kap. 5 § eller annat förhållande som har

föranlett ändring av riktvärde.

 Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental kronor. Avrundning

sker så att överstigande belopp, som inte uppgår till fullt tusental kronor,

faller bort. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

föreskriva om de ytterligare avrundningsregler som behövs.

 6 §28

 Om det i en taxe- Om det i en

ringsenhet ingår taxeringsenhet ingår

flera fastigheter flera fastigheter

eller delar av eller delar av

fastigheter skall fastigheter skall

skattemyndigheten skattemyndigheten

efter ansökan ange efter ansökan ange

hur stor del av hur stor del av

taxeringsvärdet och basvärdet och i 5

i 5 kap. 7 § nämnda kap. 7 § nämnda

delvärden som belö- delvärden som belöper

per på fastigheten på fastigheten eller

eller fastighets- fastighetsdelen.

delen. Ansökan Ansökan skall göras

skall göras hos hos skattemyn-

skattemyndigheten digheten av ägaren

av ägaren eller eller arrendatorn.

arrendatorn.

 25 kap.

 6 §29

 Bestämmelserna i Bestämmelserna i

17 kap. 2 - 6 §§ 17 kap. 1 - 6 §§

skall i tillämpliga skall i tillämpliga

delar gälla även i delar gälla även i

fråga om särskild fråga om särskild

fastighetstaxering. fastighetstaxering.

 28 kap.30

Taxering Taxering m.m.

 Avd. 4 Förfarandet

 m.m. vid omräkning

 33 kap.

 Taxeringsorgani-

 sationen m.m.

 1 §

 Bestämmelserna i 17

 kap. 1-6 §§ skall i

 tillämpliga delar

 gälla även i fråga om

 omräkning.

 34 kap. Förberedande

 åtgärder

 1 §

 Senast den 1 april

 året före

 taxeringsåret skall

 regeringen eller

 den myndighet som

 regeringen bestämmer

 besluta föreskrifter

 för

 förberedelsearbetet.

 2 §

 Senast den 1

 december året före

 taxeringsåret skall

 regeringen eller

 den myndighet som

 regeringen bestämmer

 besluta sådana

 föreskrifter som

 avses i 16 A kap.

 7 §.

 35 kap. Taxering

 m.m.

 1 §

 Bestämmelserna i 20

 kap. 1 -

 3 a §§ och 7-20 §§

 gäller i tilllämpliga

 delar vid omräkning.

 Som grundläggande

 beslut om fastig-

 hetstaxering i

 nämnda bestämmelser

 anses därvid beslut

 om omräkning.

 2 §

 I

 skattemyndighetens

 beslut om omräkning

 skall redovisas

 1. skattepliktig

 enhets taxerings-

 värde,

 2. omräknade

 delvärden,

 3. omräknade värden

 av värderingsenheter

 och

 4. de omräkningstal

 som använts.

 Omräknat värde av en

 enskild

 värderingsenhet

 anges i fulla

 tusental kronor.

 Avrundning sker så

 att överstigande

 belopp, som inte

 uppgår till fullt

 tusental kronor,

 faller bort.

 3 §

 Skattemyndigheten

 skall senast den 30

 juni under

 taxeringsåret

 underrätta

 fastighetsägaren om

 1. innehållet i

 skattemyndighetens

 beslut om omräkning,

 2. att ägaren kan

 begära omprövning av

 beslutet,

 3. vad som skall

 iakttas av den som

 vill begära

 omprövning av eller

 överklaga

 skattemyndighetens

 beslut.

 4 §

 Om det i en

 taxeringsenhet ingår

 flera fastigheter

 eller delar av

 fastigheter skall

 skattemyndigheten

 efter ansökan ange

 hur stor del av

 taxeringsvärdet och

 i 5 kap. 7 § nämnda

 delvärden efter

 omräkning som belöper

 på fastigheten eller

 fastighetsdelen.

 Ansökan skall göras

 hos

 skattemyndigheten

 av ägaren eller

 arrendatorn.

 36 kap. Överklagande

 av skattemyndighets

 beslut

 1 §

 Bestämmelserna i 21

 kap. skall i

 tillämpliga delar

 gälla även i fråga om

 omräkning.

 37 kap. Överklagande

 av länsrätts och

 kammarrätts beslut

 1 §

 Bestämmelserna i 22

 kap. skall i

 tillämpliga delar

 gälla även i fråga om

 omräkning.

 Den begränsning i

 rätten att överklaga

 som anges i 22 kap.

 2 § 2 skall i fråga

 om omräkning avse

 35 kap. 4 §.

 38 kap. Övriga

 bestämmelser om

 omprövning och

 överklagande

 1 §

 Rätt att begära

 omprövning och att

 överklaga, som

 enligt 35-37 kap.

 gäller för ägare av

 fastighet,

 tillkommer den som

 någon gång under

 taxeringsåret är ägare

 av fastigheten. Vad

 nu sagts gäller

 även arrendator, som

 enligt avtal,

 ingånget efter

 kommunalskattela-

 gens (1928:370)

 ikraftträdande,

 gentemot ägare har

 att ansvara för

 skatt för

 fastigheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

fastighetstaxering år 1996.

 Den nya lydelsen av 2 kap. 2 §, 4 kap. 5 § andra stycket, 8 kap. 3 § och 12

kap. 3 § tillämpas dock första gången vid fastighetstaxering år 1998.

1Senaste lydelse av

6 kap. 8 § 1987:146

12 kap. 6 § 1992:1666

12 kap. 7 § 1992:1666.

2Senaste lydelse 1990:1382.

3Senaste lydelse 1992:349.

4Senaste lydelse 1986:258.

5Senaste lydelse 1993:1697.

6Senaste lydelse 1992:1666.

7Senaste lydelse 1990:1382.

8Senaste lydelse 1986:258.

9Senaste lydelse 1990:1382.

10Senaste lydelse 1990:1382.

11Senaste lydelse 1992:1666.

12Senaste lydelse 1992:1666.

13Senaste lydelse 1990:1382.

14Senaste lydelse 1990:1382.

15Senaste lydelse 1985:820.

16Senaste lydelse 1981:1119.

17Senaste lydelse 1987:146.

18Senaste lydelse 1981:1119.

19Senaste lydelse 1985:820.

20Senaste lydelse 1993:1193.

21Senaste lydelse 1986:258.

22Senaste lydelse 1993:1193.

23Senaste lydelse 1993:1193.

24Senaste lydelse 1993:1193.

25Senaste lydelse 1993:1193.

26Senaste lydelse 1993:1193.

27Senaste lydelse 1993:1193.

28Senaste lydelse 1993:1193.

29Senaste lydelse 1993:1193.

30Senaste lydelse av rubriken 1993:1193.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

 statlig fastighetsskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt

 dels att 2, 3 och 3 a §§ skall ha följande lydelse,

 dels att punkt 2 av övergångsbestämmelserna till lagen (1993:1525) om ändring i

lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §1

 Skattskyldig till fastighetsskatt är ägaren till fastigheten eller den som

enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall anses som ägare.

 I fråga om handelsbolag åvilar skattskyldigheten dock delägarna.

 Såvitt gäller sådan privatbostad som avses i 1 § andra stycket föreligger

skattskyldighet endast för tid under vilken ägaren varit bosatt i Sverige.

 I det fall inkomst av eller förmögenhetstillgång som består av sådan

privatbostad som avses i 1 § andra stycket är undantagen från beskattning i

Sverige på grund av dubbelbeskattningsavtal, skall statlig fastighetsskatt

avseende sådan privatbostad inte tas ut.

 Fastighetsskatt beräknas för beskattningsår. Omfattar beskattningsåret kortare

eller längre tid än tolv månader eller har fastigheten förvärvats eller

avyttrats under beskattningsåret, skall underlaget för fastighetsskatten jämkas

med hänsyn härtill.

 Fastighetsskatten

 beräknas på grundval

 av det

 taxeringsvärde som

 gäller under

 beskattningsåret.

 Gäller olika värden

 för skilda delar av

 beskattningsåret

 beräknas skatten

 särskilt för varje

 sådan del med

 motsvarande

 tillämpning av be-

 stämmelserna i femte

 stycket.

 3 §2

 Fastighetsskatten Fastighetsskatten

utgör för varje utgör för varje

beskattningsår beskattningsår

 a) 1,5 procent av: a) 1,5 procent av:

 taxeringsvärdet taxeringsvärdet

avseende små- avseende små-

husenhet, husenhet,

 bostadsbyggnads- det omräknade

värdet och tomt- bostads-

marksvärdet av- byggnadsvärdet och

seende småhus på det omräknade

lantbruksenhet, tomtmarksvärdet

 avseende småhus på

 lantbruksenhet,

 75 procent av 75 procent av

marknadsvärdet marknadsvärdet

avseende avseende

privatbostad privatbostad i

i utlandet, utlandet,

 b) 1,5 procent av: b) 1,5 procent av:

 taxeringsvärdet taxeringsvärdet

avseende hyreshus- avseende hyreshus-

enhet till den del enhet till den del

det avser det avser värde-

värderingsenhet för ringsenhet för

bostäder, värde- bostäder, värde-

ringsenhet för ringsenhet för

bostäder under bostäder under

uppförande, uppförande,

värderingsenhet av- värderingsenhet av-

seende tomtmark som seende tomtmark som

hör till dessa hör till dessa

bostäder, annan bostäder samt annan

värderingsenhet värderingsenhet

tomtmark som är avseende tomtmark

obebyggd samt som är obebyggd.

värderingsenhet

avseende ex-

ploateringsmark.

 Innehåller Innehåller

byggnaden på en byggnaden på en fas-

fastighet, som är tighet, som är

belägen i Sverige, belägen i Sverige,

bostäder och har bostäder och har

byggnaden beräknat byggnaden beräknat

värdeår som utgör värdeår som utgör året

året före det fas- före det

tighetstaxeringsår fastighetstaxeringsår

som föregått in- som föregått

komsttaxeringsåret, inkomsttaxeringsåret,

utgår dock ingen utgår dock ingen

fastighetsskatt på fastighetsskatt på

bostadsdelen under bostadsdelen för det

de fem första åren fastighetstaxeringsåret

och halv fastig- och de fyra följande

hetsskatt under de kalenderåren och

därpå följande fem halv fastig-

år enligt vad som hetsskatt för de därpå

närmare föreskrivs följande fem

i femte stycket. kalenderåren enligt

Detsamma gäller vad som närmare före-

färdigställd eller skrivs i femte

ombyggd sådan stycket. Detsamma

byggnad, för vilken gäller färdigställd

värdeår inte har eller ombyggd sådan

åsatts vid ny byggnad, för vilken

fastighetstaxering, värdeår inte har

men som skulle ha åsatts vid ny fas-

åsatts ett värdeår tighetstaxering,

motsvarande året men som skulle ha

före det fastig- åsatts ett värdeår

hetstaxeringsår som motsvarande året före

föregått inkomst- det fastighetstaxe-

taxeringsåret, om ringsår som föregått

ny fastighetstaxe- inkomsttaxeringsåret,

ring då hade före- om ny fastig-

tagits. hetstaxering då hade

 företagits.

 För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i 41 a §

nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om samfälligheten utgör

en särskild taxeringsenhet.

 Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund av eldsvåda

eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under viss tid eller har i

sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte kunnat uthyras, får

fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den omfattning, vari byggnaden inte

kunnat användas eller uthyras. Har så varit fallet under endast kortare tid av

beskattningsåret, skall någon nedsättning dock inte ske.

 Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar av

fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för dessa

delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastighetsdel. Den

nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra stycket skall såvitt

avser småhusenhet beräknas på den del av taxeringsvärdet som belöper på

värderingsenhet som avser småhuset med tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår

i samma taxeringsenhet som småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus

med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas

nedsättningen på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som

avser bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken ingår i

samma taxeringsenhet som hyreshuset.

 3 a §3

 Vid beräkning av fastighetsskatt enligt 3 § skall följande iakttas.

 Har kostnader för Har kostnader för

om- eller tillbygg- om- eller till-

nad nedlagts på den byggnad nedlagts på

del av en hyres- den del av en

husenhet som avser hyreshusenhet som

värderingsenhet avser värde-

för bostäder ringsenhet för

på en fastighet bostäder skall, om

som är belägen i den skattskyldige

Sverige skall, om begär det och inte

den skattskyldige annat följer av

begär det och inte tredje stycket, ett

annat följer av reduceringsbelopp

tredje stycket, en bestämmas. Reduce-

reduceringsfaktor ringsbeloppet är

bestämmas. Reduce- lika med det närmast

ringsfaktorn är efter om- eller

lika med skillnaden tillbyggnaden be-

mellan det närmast stämda taxeringsvär-

efter om- eller det, som utgör

tillbyggnaden underlag för fastig-

bestämda taxe- hetsskatt enligt 3 §

ringsvärdet, som första stycket b,

utgör underlag för minskat med det

fastighetsskatt värde som skulle ha

enligt 3 § första bestämts som motsva-

stycket b, minskat rande taxeringsvärde

med det värde som om om- eller

skulle ha bestämts tillbyggnaden inte

som motsvarande hade gjorts.

taxeringsvärde om

om- eller tillbygg-

naden inte inte

hade gjorts.

 En reducerings- Ett reduceringsbe-

faktor skall be- lopp skall bestämmas

stämmas endast endast när om- eller

när om- eller tillbyggnadskost-

tillbygg- naderna överstiger

nadskostnaderna 100 000 kronor och det

överstiger 100 000 taxeringsvärde som

kronor och det utgör underlag för

taxeringsvärde som fastighetsskatten

utgör underlag för enligt 3 § första

fastighetsskatten stycket b har höjts

enligt 3 § första med minst 20

stycket b har höjts procent i förhållande

med minst 20 till det senast före

procent i för- om- eller

hållande till det tillbyggnaden be-

senast före stämda

om- eller tillbygg- taxeringsvärdet.

naden bestämda Reduceringsbelopp

taxeringsvärdet. skall inte bestämmas

Reduceringsfaktor när om- eller till-

skall inte be- byggnadskostnaderna

stämmas när om- föranleder att 3 §

eller till- andra stycket skall

byggnadskostnaderna tillämpas.

föranleder att 3 §

andra stycket

skall tillämpas.

 Om en reducerings- Om ett reducerings-

faktor har bestämts belopp har bestämts

för en värderings- för en värderings-

enhet som därefter enhet som därefter

ändras och innebär ändras och innebär

innebär ändringen innebär ändringen

att hela eller viss att hela eller viss

del av reducerings- del av reducerings-

faktorn bör hän- beloppet bör hän-

föras till annan föras till annan

värderingsenhet än värderingsenhet än

den för vilken den för vilken

reduceringsfaktorn reduceringsbeloppet

ursprungligen ursprungligen

bestämts skall bestäms skall

reduceringsfaktorn reduceringsbeloppet

proportioneras i proportioneras i

förhållande till förhållande till

om- eller till- om- eller till-

byggnadskostnader- byggnadskostnader-

nas fördelning på nas fördelning på

de nya värderings- de nya värderings-

enheterna. enheterna.

 När en När ett

reduceringsfaktor reduceringsbelopp

har bestämts skall har bestämts skall

skatt enligt 3 § skatt enligt 3 §

första stycket b första stycket b

beräknas på taxe- beräknas på taxe-

ringsvärdet som där ringsvärdet som där

avses minskat med avses minskat med

reduceringsfaktorn reduceringsbeloppet

under de första fem under de första fem

åren som det höjda kalenderåren som det

taxeringsvärdet höjda taxeringsvärdet

ligger till grund ligger till grund

för fastighets- för fastighets-

skatten och minskat skatten och minskat

med halva reduce- med halva reduce-

ringsfaktorn de ringsbeloppet de

därpå följande fem därpå följande fem

åren. Har omstän- kalenderåren.

dighet inträffat Har omständighet

som gör att 3 § inträffat som gör

andra stycket är att 3 § andra

tillämpligt skall stycket är

vid beräkningen av tillämpligt skall

fastighetsskatten vid beräkningen av

hänsyn inte tas fastighetsskatten

till reducerings- hänsyn inte tas till

faktor som bestämts reduceringsbelopp

före det att 3 § som bestämts före det

andra stycket blev att 3 § andra stycket

blev tillämpligt. blev tillämpligt.

 2.4 I stället för 2. I stället för vad

vad som följer av som följer av punkt

punkt 5 av 5 av

övergångsbestämmel- övergångsbestämmel-

serna till lagen serna till lagen

(1990:652) om (1990:652) om

ändring i lagen ändring i lagen

(1984:1052) om (1984:1052) om

statlig statlig

fastighetsskatt fastighetsskatt

skall, om en skall, om ett

reduceringsfaktor reduceringsbelopp

enligt 3 a § har enligt 3 a § har

bestämts för hyres- bestämts för

husenhet, skatten hyreshusenhet,

beräknas på sätt skatten beräknas på

som följer av 3 och sätt som följer av 3

3 a §§ om en sådan och 3 a §§ om en sådan

beräkning leder beräkning leder till

till lägre lägre

fastighetsskatt. Om fastighetsskatt. Om

fastighetsskatt fastighetsskatt

skall beräknas skall beräknas

enligt punkt 5 av enligt punkt 5 av

övergångsbestämmel- övergångsbestämmel-

serna till lagen serna till lagen

(1990:652) om (1990:652) om

ändring i lagen ändring i lagen

(1984:1052) om (1984:1052) om

statlig statlig

fastighetsskatt fastighetsskatt

skall en redu- skall ett redu-

ceringsfaktor inte ceringsbelopp inte

beaktas. beaktas.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången i

fråga om 3 § första stycket a vid 1997 års taxering och i övrigt vid 1996 års

taxering.

 2. Till den del fastighetsskatt skall beräknas på grundval av taxeringsvärde

som bestämts vid fastighetstaxering år 1995 eller tidigare tillämpas inte den

nya lydelsen av 3 § första stycket a.

 3. Bestämmelserna i 2 § sjätte stycket skall gälla vid 1996 års taxering endast

om den skattskyldige yrkar det.

 4. Bestämmelserna i 2 § sjätte stycket skall inte gälla fastigheter som avses i

punkterna 4 och 5 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:652) om ändring i

lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt vid tillämpning av nämnda punkter i

dessa övergångsbestämmelser.

1Senaste lydelse 1993:1560.

2Senaste lydelse 1993:1525.

3Senaste lydelse 1994:51.

4Senaste lydelse 1994:51.

2.3 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

 Härigenom föreskrivs att punkt 10 av anvisningarna till 23 § kom-

munalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 23 §

 10.1 Har fastighet 10. Har fastighet

som är taxerad som som är taxerad som

lantbruksenhet för- lantbruksenhet

värvats genom köp, förvärvats genom köp,

byte eller därmed byte eller därmed

jämförligt fång jämförligt fång anses

anses - om annat ej - om annat ej följer

följer av detta av detta stycke

stycke eller tredje eller tredje

stycket sista stycket sista

meningen - som an- meningen - som an-

skaffningsvärde skaffningsvärde

enligt punkt 9 så enligt punkt 9 så

stor del av stor del av

vederlaget för fas- vederlaget för fas-

tigheten som tigheten som den

fastighetens skogs- del av fastighetens

bruksvärde utgör av taxeringsvärde som

hela taxeringsvär- avser skogsmark med

det vid förvärvs- växande skog och

tillfället. Kan markanläggningar som

detta beräknings- används eller behövs

sätt inte tillämpas för skogsbruk utgör

eller är det uppen- av hela

bart att det skulle taxeringsvärdet vid

ge ett värde som förvärvstillfället.

avviker från det Kan detta beräk-

verkliga vederlaget ningssätt inte

för skog och skogs- tillämpas eller är

mark, tas som an- det uppenbart att

skaffningsvärde det skulle ge ett

upp ett belopp värde som avviker

som kan anses svara från det verkliga

mot det verkliga vederlaget för skog

vederlaget. Vad och skogsmark, tas

sist sagts gäller som

också för vederlag anskaffningsvärde

som utgår vid upp ett belopp som

fastighetsregle- kan anses svara mot

ring eller klyv- det verkliga

ning på grund av vederlaget. Vad

att värdet av den sist sagts gäller

skog och skogsmark också för vederlag

som har tillagts som utgår vid fas-

den skattskyldige tighetsreglering

överstiger värdet eller klyvning på

av den skog och grund av att värdet

skogsmark som har av den skog och

frångått honom. skogsmark som har

 tillagts den

 skattskyldige

 överstiger värdet av

 den skog och

 skogsmark som har

 frångått honom.

 I fråga om rationaliseringsförvärv får i anskaffningsvärdet, förutom vederlaget

för skog och skogsmark, också inräknas den del av övriga kostnader med anledning

av förvärvet som belöper på den förvärvade skogen och skogsmarken.

 Har fastighet förvärvats genom annat fång än som sägs i första stycket gäller

följande. Omfattar förvärvet all skogsmark i den föregående ägarens

förvärvskälla, övertar den nye ägaren den föregående ägarens anskaffningsvärde

och gällande ingångsvärde. Omfattar förvärvet endast en del av skogsmarken,

anses som anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde för den nye ägaren så stor

del av den föregående ägarens anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde som

värdet av den förvärvade skogen och skogsmarken utgör av värdet av all skog och

skogsmark i förvärvskällan vid förvärvstillfället. Omfattar förvärvet mindre än

20 procent av värdet av all skog och skogsmark i förvärvskällan, och är inte

fråga om ideell andel av fastighet, får den nye ägaren dock inte något

anskaffningsvärde eller gällande ingångsvärde. Vad som sägs i detta stycke

gäller också om ett företag har förvärvat fastigheten från ett annat företag

inom samma koncern.

 Skattskyldig, som har förvärvat fastighet på sätt som anges i det föregående

stycket, skall vid tillämpning av punkt 9 anses ha medgetts avdrag med det

belopp varmed hans anskaffningsvärde vid förvärvstillfället överstigit hans

gällande ingångsvärde.

 Har del av den skattskyldiges skogsmark förvärvats av ny ägare, anses den

skattskyldiges anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde ha minskat i samma

proportion som minskningen av värdet av förvärvskällans skog och skogsmark.

Omfattar förvärvet mindre än 20 procent av värdet av förvärvskällans skog och

skogsmark, och är inte fråga om ideell andel av fastighet, reduceras dock inte

den skattskyldiges anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde. Vad som sägs i

detta stycke gäller också om värdet av fastighetens skog och skogsmark minskas

på grund av fastighetsreglering eller klyvning.

 Har sådan ersättning som avses i 25 § 2 mom. andra eller tredje stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt erhållits för skog och skogsmark, anses vid

tillämpningen av det föregående stycket som om den ifrågavarande skogen och

skogsmarken har förvärvats av ny ägare.

 Något anskaffningsvärde eller gällande ingångsvärde beräknas inte för fastighet

som utgör omsättningstillgång i näringsverksamhet. Bestämmelserna i femte

stycket gäller också i fall då fastighet enligt punkt 3 tredje stycket av

anvisningarna till 21 § har blivit omsättningstillgång i en av den skattskyldige

bedriven tomtrörelse. Sådan fastighet skall därvid anses ha förvärvats av ny

ägare.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

1Senaste lydelse 1990:1421.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt

 uppskattningsvärde på fastighet

 Härigenom föreskrivs att 3 och 5 §§ lagen (1971:171) om särskilt uppskatt-

ningsvärde på fastighet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

 Behörig att på- Behörig att påkalla

kalla åsättande av åsättande av särskilt

särskilt uppskatt- uppskattningsvärde är

ningsvärde är den den som är ägare av

som är ägare av fastigheten. Som

fastigheten. Det- ägare anses även den

samma gäller den som enligt 1 kap. 5 §

för vilken, trots fastighetstaxeringslagen

att han inte är (1979:1152) skall

ägare, garantibe- anses som ägare.

lopp för fastighet

skall tas upp som

skattepliktig

inkomst enligt be-

stämmelserna i 47 §

kommunalskattela-

gen (1928:370)

eller såvitt gäller

fastighet som avses

i 1 § andra

stycket 3), skulle

ha tagits upp om

fastigheten varit

skattepliktig.

 5 §2

 Skattemyndigheten upprättar så snart det kan ske förslag till särskilt

uppskattningsvärde och översänder förslaget till sökanden för yttrande inom viss

tid vid äventyr att ärendet ändock slutligen avgörs.

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

har rätt att vid har rätt att vid

ärendets handlägg- ärendets handläggning

ning höra anlita biträde av

ordföranden i den sakkunnig.

taxeringsnämnd, som

handlägger

fastighetstaxering

inom det område där

fastigheten är

belägen, samt anlita

biträde av

sakkunnig.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1Senaste lydelse 1980:960.

2Senaste lydelse 1990:361.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna

 förvaltningsdomstolar

 Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvalt-

ningsdomstolar1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 18 §2

 Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam

 1. när åtgärd som avser endast måls beredande vidtages,

 2. vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt,

 3. vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller

annat uppenbart förbiseende,

 4. vid beslut om återkallelse tills vidare av ett körkort, körkortstillstånd

eller traktorkort eller om vägran att tills vidare godkänna ett utländskt

körkort, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas eller när

omhändertagande beslutas enligt 23 § körkortslagen (1977:477),

 5. vid beslut enligt luftfartslagen (1957:297) om försättande ur kraft av ett

certifikat, elevtillstånd eller behörighetsbevis, när det är uppenbart att ett

sådant beslut bör meddelas,

 6. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål.

 Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten

rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte

innefattar prövning av målet i sak.

 Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag

att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman vid

länsrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om

detta meddelas av regeringen.

 Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande av

 1. mål om utdömande av vite,

 2. mål enligt bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgifts-

processen, enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och

avgifter, om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om

handlings undantagande från taxeringsrevision, skatterevision, eller annan

granskning och om befrielse från skyldighet att lämna upplysningar eller visa

upp handling enligt taxeringslagen (1990:324), mervärdesskattelagen (1994:200),

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller lagen

(1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter samt om befrielse från

skyldighet att lämna kontrolluppgift enligt lagen (1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter,

 3. mål om omedelbart omhändertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda

bestämmelser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 §

samma lag, mål om omedelbart omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om

vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhändertagande enligt 37 §

smittskyddslagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk

tvångsvård samt mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då

vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 5 lagen

(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,

 4. mål om anstånd med att betala skatt eller socialavgifter enligt uppbörds-

eller skatteförfattningarna och annat mål enligt uppbörds- och

folkbokföringsförfattningarna med undantag av mål om arbetsgivares ansvarighet

för arbetstagares skatt och mål enligt lagen (1984:668) om uppbörd av social-

avgifter från arbetsgivare,

 5. mål om 5. mål om

uppdelning av taxe- uppdelning av taxe-

ringsvärde enligt ringsvärde enligt 20

20 kap. 15 § fas- kap. 6 §, 28 kap. 1 §

tighetstaxerings- och 35 kap. 4 § fas-

lagen (1979:1152), tighetstaxeringslagen

 (1979:1152),

 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst 5 000 kr.,

 7. mål enligt skatte- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet över-

ensstämmer med parternas samstämmiga mening,

 8. mål om rättshjälp genom offentligt biträde i ett ärende hos en annan

myndighet,

 9. mål enligt körkortslagen (1977:477), om beslutet innebär att något

körkortsingripande inte skall ske eller att varning meddelas eller om det är

uppenbart att ett körkort, körkortstillstånd eller traktorkort skall återkallas

eller att ett utländskt körkort inte skall godkännas,

 10. mål enligt luftfartslagen, om beslutet innebär att varning meddelas eller

om det är uppenbart att ett certifikat, elevtillstånd eller behörighets bevis

skall återkallas,

 11. mål i vilket saken är uppenbar.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Hänvisningen i 18 § fjärde stycket

5 till 35 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) tillämpas första gången

i mål avseende fastighetstaxering år 1996.

1Lagen omtryckt 1981:1323.

2Senaste lydelse 1994:208.

2.6 Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

 Härigenom föreskrivs att 7 § skatteregisterlagen (1980:343)1 skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §2

 För fysisk och juridisk person får, utöver de uppgifter som anges i 5

och 6 §§, det centrala skatteregistret innehålla följande uppgifter.

 1. Sådana uppgifter om ägarförhållandena i fåmansföretag, företag som enligt 3

§ 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall

behandlas som fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag och dotterföretag som avses

i 2 kap. 16 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

 2. Uppgifter angående avslutad revision, verkställt taxerings- eller

mervärdeskattebesök eller annat sammanträffande enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen

(1990:324) eller 17 kap. 4 § mervärdesskattelagen (1994:200). För varje sådan

åtgärd får anges tid, art, beskattningsperiod, skatteslag, myndighets beslut om

beloppsmässiga ändringar av skatt eller underlag för skatt med anledning av

åtgärden samt uppgift huruvida bokföringsskyldighet har fullgjorts.

 3. Uppgift om registrering av skyldighet att betala skatt, uppgift om innehav

av skattsedel på preliminär skatt, uppgifter om beslut om återkallelse av

skattsedel på preliminär F-skatt med angivande av skälen för beslutet, uppgifter

som behövs för att bestämma skatt eller avgift enligt uppbördslagen (1953:272),

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, lagen

(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen (1990:912) om nedsättning av

socialavgifter, mervärdesskattelagen (1994:200) och lagen (1951:763) om

beräkning av statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst samt uppgifter om

redovisning, inbetalning och återbetalning av sådana skatter eller avgifter.

 4. Uppgift om maskinellt framställt förslag till beslut om beskattning.

 5. Uppgift om beslut om anstånd med avgivande av deklaration och med betalning

av skatt, dock ej skälen för besluten, samt uppgift om att laga förfall

föreligger för underlåtenhet att fullgöra deklarationsskyldighet.

 6. Administrativa och tekniska uppgifter som behövs för beskattningen.

 7. Uppgifter som skall lämnas i förenklad självdeklaration, särskild

självdeklaration enligt 2 kap. 10 § första stycket punkterna 2-4 och andra

stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter samt uppgifter som skall

lämnas enligt 2 kap. 25 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter.

 8. Uppgift om beslut om beskattning, dock ej skälen för beslutet, uppgift om

utmätning enligt 68 § 6 mom. uppbördslagen samt uppgift om anledning till att

överskjutande skatt inte helt betalas ut med återbetalningskort.

 9. Uppgift om att fordran mot personen registrerats hos kronofogdemyndighet,

uppgift om indrivningsresultat, uppgift om beslut om ackord, likvidation eller

konkurs samt uppgift om betalningsinställelse.

 10. Uppgift om antal anställda och de anställdas personnummer.

 11. Uppgift om telefonnummer, särskild adress för skattsedelsförsändelse samt

namn, adress och telefonnummer för ombud.

 12. Uppgift från kontrolluppgift som enligt 3 kap. lagen om självdeklaration

och kontrolluppgifter skall lämnas utan föreläggande samt från sådan särskild

uppgift som avses i 3 § lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande

inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 13. Uppgift om 13. Uppgift om

beteckning, beteckning,

köpeskilling, köpeskilling,

taxeringsvärde, basvärde, delvärde,

delvärde, taxeringsvärde,

beskattningsnatur, omräknat delvärde,

typ av fång och beskattningsnatur,

tidpunkt för fånget typ av fång och

för fastighet som tidpunkt för fånget

ägs eller innehas för fastighet som ägs

av personen, an- eller innehas av

delens storlek om personen, andelens

fastigheten har storlek om

flera ägare och fastigheten har

övriga uppgifter flera ägare och

som behövs för be- övriga uppgifter som

räkning av statlig behövs för beräkning

fastighetsskatt av statlig

samt uppgift som fastighetsskatt

behövs för värde- samt uppgift som

ring av bostad på behövs för värdering

fastighet. av bostad på

 fastighet.

 14. Uppgift om tid och art för planerad eller pågående revision samt

beskattningsperiod och skatteslag som denna avser samt uppgift om tid för

planerat taxerings- eller mervärdesskattebesök eller annat sammanträffande

enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen eller 17 kap. 4 § mervärdesskattelagen.

 15. Uppgift om postgiro- och bankgironummer, om personen är näringsidkare samt,

om fullmakt lämnats för bank- eller postgiro att ta emot skatteåterbetalning på

ett konto, datum för fullmakten samt kontots nummer och typ.

 16. Uppgift om antal perioder om trettio dagar för vilka den skattskyldige

uppburit inkomst som beskattas enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt.

 17. Uppgift om omsättning i näringsverksamhet.

 18. Uppgifter angående resultat av bruttovinstberäkning, annan beräkning av

relationstal eller liknande, skönsmässig beräkning och belopp som under

beskattningsåret stått till förfogande för levnadskostnader.

 19. Uppgift från centrala bilregistret om innehav av fordon samt om fordonets

registreringsnummer, märke, typ och årsmodell.

 20. Uppgift för beräkning av skattereduktion för fackföreningsavgift och

uppgifter enligt 6 § första och andra styckena lagen (1993:672) om

skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus för bestämmande av

skattereduktion enligt samma lag samt uppgift om beslut om sådan

skattereduktion.

 21. Uppgift om bosättningsland och tidpunkt för byte av bosättningsland.

 22. Uppgifter om antal årsanställda i en koncern i fall som avses i 2 kap. 16 §

sista stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter, totalt respektive

i Sverige, koncernomsättning och koncernbalansomslutning för

koncernmoderföretag.

 23. Uppgift om beteckning på ersättningsbostad som avses i 11 § lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, uppskovsavdragets storlek,

belopp som enligt 10 § nämnda lag skall reducera omkostnadsbeloppet samt, om

ersättningsbostaden utgörs av bostad som avses i 11 § andra meningen nämnda lag,

föreningens eller bolagets organisationsnummer och namn.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

1Lagen omtryckt 1983:143.

2Senaste lydelse 1994:495.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om

 stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter

 Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv-

ningsmyndigheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 §

 Vid upplåtelse Vid upplåtelse

eller överlåtelse eller överlåtelse av

av tomträtt utan tomträtt utan

tillhörande byggnad tillhörande byggnad

skall värdet av skall värdet av

tomträtten anses tomträtten anses

motsvara avgälden motsvara avgälden för

för ett år. Om det ett år. Om det vid

vid överlåtelsen överlåtelsen har

har utfästs en utfästs en större

större ersättning ersättning skall

skall tomträttens tomträttens värde

värde dock anses dock anses motsvara

motsvara ersätt- ersättningen. I

ningen. I övrigt övrigt skall värdet

skall värdet av av tomträtt i

tomträtt i tillämp- tillämpliga delar

liga delar bestäm- bestämmas enligt

mas enligt före- föreskrifterna i

skrifterna i 9-11 9-11 §§. Som

§§. Som taxerings- taxeringsvärde skall

värde skall därvid därvid gälla den del

gälla det taxerade av taxeringsvärdet

byggnadsvärdet. som avser byggnad.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

3 Ärendet och dess beredning

Omräkningsförfarandet vid fastighetstaxeringen

Allmänna fastighetstaxeringar, AFT, i egentlig mening har genomförts sedan år

1810 med en viss regelbundenhet. Intervallerna har under 1900-talet oftast varit

ungefär fem år. Ibland har dessa av olika skäl varit betydligt längre.

Fastighetstaxeringarna har oftast inneburit betydande språngvisa uppjusteringar

av taxeringsvärdena. Som exempel kan nämnas att den genomsnittliga

taxeringsvärdehöjningen för villor vid 1975 års AFT uppgick till ca 44 % sedan

AFT 1970. Vid AFT 1981 uppgick höjningen till ca 110 %. Som jämförelse kan också

nämnas att taxeringsvärdehöjningen för småhus vid AFT 1990 uppgick till endast

ca 56 % fastän tidsintervallet sedan föregående allmänna fastighetstaxering

denna gång var nio år.

 Den hittillsvarande ordningen med allmänna fastighetstaxeringar med

förhållandevis långa tidsintervaller har medfört många nackdelar både för

enskilda fastighetsägare och det allmänna. De språngvisa taxeringsvärde-

ändringarna har varit svåra att förutse för fastighetsägarna och har kunnat få

avsevärda ekonomiska konsekvenser för dem. Statsmakterna har emellertid i viss

utsträckning neutraliserat konsekvenserna i beskattningshänseende genom att

återkommande justera skatteuttaget vid fastighetsbeskattningen. Justeringarna

har dock alltid fått göras i ett sent skede sedan prognoser om utfallet av

taxeringsvärdeförändringarna färdigställts. Vidare har senare års i vissa fall

negativa prisutveckling på fastighetsmarknaden medfört att den enskilde upplevt

sig ha fått betala en skatt som varit anpassad till prisnivån när den var som

högst samtidigt som värdet på fastigheten sjunkit. De påtalade problemen beror i

allt väsentligt på avsaknaden av ett successivt omräkningsförfarande.

 Trots uppmärksamheten kring taxeringsvärdehöjningarna har statsmakterna ansett

att de allmänna fastighetstaxeringarna varit nödvändiga för att få ett aktuellt

beskattningsunderlag.

 Frågan om att få till stånd en mer successiv anpassning av taxeringsvärdena

till prisutvecklingen har behandlats av flera utredningar under senare år.

 I fastighetstaxeringskommitténs, FTK, slutbetänkande Rullande fastig-

hetstaxering m.m. (SOU 1984:37 och 38) föreslogs bl.a. regler angående ett

successivt omräkningsförfarande vid fastighetstaxeringen. Omtaxeringen i FTK:s

förslag innefattade en kontinuerlig justering av faktaunderlaget för

taxeringarna. Omräkningen innebar enligt förslaget en successiv anpassning av

taxeringsvärdena till marknadsvärdet. FTK föreslog att det skulle finnas både en

generell och regional omräkningsfaktor. Nya indextal för omräkningen föreslogs

bli bestämda vartannat år.

 FTK:s slutbetänkande remissbehandlades. En förteckning över remissinstanserna

och en sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 3 till prop.

1984/85:222.

 Av sammanställningen framgår att FTK:s förslag i dess helhet tillstyrktes,

tillstyrktes i princip eller lämnades utan erinran av det övervägande antalet

remissinstanser. Många instanser påpekade fördelarna med en fastighetstaxering

som sprids över tiden och att språngvisa förändringar av taxeringsvärdena

undviks med kommittéförslaget.

 Riksdagen beslutade år 1985 med FTK:s förslag som grund att den allmänna

fastighetstaxeringen skulle delas upp på skilda år för olika kategorier

fastigheter. Däremot föreslogs inget omräkningsförfarande. Dåvarande depar-

tementschefen ansåg att prövningen av denna fråga skulle anstå tills vidare i

avvaktan på vad bl.a. Bostadskommittén skulle föreslå.

 Bostadskommittén avgav sitt slutbetänkande år 1986. Kommittén fann att det var

principiellt mest riktigt om taxeringsvärdet anpassades efter prisutvecklingen

men stannade i sitt förslag för att schablonintäkten skulle anpassas, eftersom

detta ansågs mindre komplicerat. Förslaget i denna del ledde inte till

lagstiftning.

 Utredningen om reformerad inkomstbeskattning, RINK, som år 1989 avlämnade sitt

betänkande Reformerad inkomstbeskattning (SOU 1989:33), gjorde bedömningen att

en övergång till successiva justeringar av taxeringsvärdena genom rullande

fastighetstaxering skulle stabilisera skatteuttagets reala nivå.

 Genom Fastighetsskatteutredningen har underlaget för fastighetsbeskattningen

också varit föremål för översyn. I utredningens betänkande Fastighetsskatt (SOU

1992:11) analyserades utfallet av att fastighetsskatten baseras på

taxeringsvärden enligt dagens värderingsmodell. Som mått på marknadsvärdet för

bostadsbeståndet ansågs taxeringsvärdet normalt fungera bra.

Fastighetsskatteutredningen konstaterade emellertid att taxeringsvärdet fungerar

mindre tillfredsställande som mått på marknadsvärdet ju längre tid som förflyter

från den tidpunkt då det fastställs. Fastighetsskatteutredningen fann det därför

önskvärt att ett omräkningsförfarande införs.

 I december 1992 tillkallades en särskild utredare med uppgift att utreda de

principiella utgångspunkter och syften som bör ligga till grund för beskattning

av fastigheter (Fastighetsbeskattningsutredningen, Fi 1993:01, Dir.1992:111). I

Fastighetsbeskattningsutredningens uppdrag har ingått att göra en bedömning av

lämpligheten av ett system med omräkning av taxeringsvärdena och när ett sådant

i så fall kan införas. Däremot behövde utredningen inte gå in på de tekniska

aspekterna av ett omräkningsförfarande.

 Fastighetsbeskattningsutredningen avlämnade sitt slutbetänkande, Beskattning av

fastigheter, del II - Principiella utgångspunkter för beskattning av fastigheter

m.m., i april 1994. I detta redovisar utredningen ståndpunkten att rullande

fastighetstaxering bör införas fr.o.m. år 1996 så att taxeringsvärdena och

därmed underlaget för den föreslagna schablonintäkten justeras årligen i

förhållande till förändringar av marknadsvärdena.

 Fastighetsbeskattningsutredningens slutbetänkande har remissbehandlats. En

förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En sammanställning av

remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet, (Dnr 1518/94).

 Den tekniska utformningen av ett omräkningsförfarande har behandlats i en våren

1994 inom Finansdepartementet upprättad promemoria, Omräkningsförfarande vid

fastighetstaxeringen (Ds 1994:62). I promemorian, som delvis bygger på FTK:s

förslag, föreslås regler för årlig omräkning av de värden på fastigheter som

bestäms vid allmän och särskild fastighetstaxering med hänsyn till

prisutvecklingen på fastighetsmarknaden. Promemorian har remissbehandlats. En

förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2. En sammanställning av

remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet, (Dnr 1787/94).

 I det följande lägger regeringen fram ett förslag till omräkningsförfarande vid

fastighetstaxeringen. Förslaget grundar sig vad avser detaljutformningen i

huvudsak på promemorieförslaget.

Rationaliserad fastighetstaxering

Utredningen om förenklad fastighetstaxering (Fi 1993:13) påbörjade sitt arbete i

september 1993. Vissa frågor, som i enlighet med direktiven behandlats med

förtur, redovisades i ett i maj 1994 avgivet delbetänkande, Rationaliserad

fastighetstaxering, del I (SOU 1994:62). De frågor som tas upp är bl.a.

möjligheten till en registerbaserad fastighetstaxering med ett förenklat

förfarande, rationalisering av indelningen i taxeringsenheter och utmönstring av

vissa begrepp. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över

remissinstanserna finns i bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena finns

tillgänglig i lagstiftningsärendet, (dnr 1738/94).

 I detta ärende behandlas i det följande de förslag som läggs fram i betänkandet

rörande registerbaserad fastighetstaxering, m.m.

 I det fortsatta arbetet skall utredningen ta upp andra frågor som rör fas-

tighetstaxeringen och som kan leda till förenkling och rationalisering av

taxeringen. Vidare skall utredningen bl.a. göra en allsidig författningsteknisk

översyn.

 Några remissinstanser har tagit upp frågor som utredningen kommer att ta

ställning till i det fortsatta arbetet. Andra har lämnat allmänna synpunkter på

fastighetstaxeringen. Synpunkter har även lämnats på vilken värderingsmodell

avseende standard som bör användas och andra värderingsfrågor. Utredningen har i

denna del ansett att den värderingsmodell för standard som användes vid AFT 1990

i princip skall behållas oförändrad vid AFT 1996 och att andra alternativ bör

övervägas när säkrare underlag framkommit genom utvärderingen av taxeringsutfal-

let av AFT 1996. RSV har i sitt remisssvar också påpekat att det alternativ som

förordas i betänkandet har lagts till grund för det förberedelsearbete som för

närvarande pågår och att något annat alternativ inte kan läggas till grund för

AFT 1996 av tidsskäl. Regeringen delar denna bedömning. Vad gäller övriga frågor

behandlar regeringen inte dessa nu. Regeringen utgår från att utredningen i det

fortsatta utredningsarbetet kommer att ta del av remissinstansernas synpunkter.

Underlag för fastighetsskatt vid brutet räkenskapsår

Den tredje huvudfrågan som kommer att behandlas i detta ärende rör underlaget

för fastighetsskatt vid s.k. brutet räkenskapsår.

 Bostadsutskottet framförde i sitt yttrande över propositionen 1993/94:91 Vissa

fastighetsskattefrågor m.m. jämte motioner att det finns starka skäl som talar

för att såväl underlaget för uttag av fastighetsskatt som skattesats bör

proportioneras för bostadsföretag med brutet räkenskapsår.

 Skatteutskottet uttalade i anledning härav i sitt betänkande Vissa fastighets-

skattefrågor (1993/94:SkU 17) att den utredning som skall behandla fas-

tighetsskatt skulle komma att överväga frågan om proportionering vid brutet

räkenskapsår och att resultatet av utredningens arbete borde avvaktas.

 Fastighetsbeskattningsutredningen har i sitt slutbetänkande föreslagit att när

det gäller fastigheter som enligt dess förslag skall schablonbeskattas skall

intäkten beräknas på det taxeringsvärde som gäller för fastigheten under varje

del av beskattningsåret.

 Frågan har därefter beretts inom Finansdepartementet.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 13 oktober 1994 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 4.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 5.

 Lagrådet har föreslagit vissa ändringar av i huvudsak redaktionell art i de

remitterade förslagen till lagar om ändring i fastighetstaxeringslagen och lagen

om statlig fastighetsskatt.

 Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag till ändringar och

återkommer till Lagrådets synpunkter i avsnitten 4.1.7, 5.1.3 samt 5.2 och i

specialmotiveringen till 2 kap. 2 §, 5 kap. 8 § samt 8 kap. 2 § i

fastighetstaxeringslagen och 3 a § i lagen om statlig fastighetsskatt.

4 Omräkningsförfarande vid fastighetstaxeringen

4.1 Införande av ett omräkningsförfarande

4.1.1 Inledning

Regeringens förslag: Ett omräkningsförfarande införs.

 Fastighetsbeskattningsutredningens förslag: Utredningen anser att ett rullande

fastighetstaxeringsförfarande med en årlig omräkning bör införas.

 Promemorians förslag: Promemorian har inriktat framställningen på att

presentera en teknisk lösning till ett omräkningsförfarande.

 Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna tillstyrker

förslaget om ett årligt omräkningsförfarande eller har lämnat förslaget utan

erinringar. Åtskilliga synpunkter av teknisk karaktär har lämnats av en del av

dessa remissinstanser. Flera remissinstanser avstyrker förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Som framgått av det föregående har skälen för

ett omräkningsförfarande under senare år behandlats i bl.a. ett flertal

utredningar. Dessa har samstämmigt dragit slutsatsen att det bör ske en

successiv anpassning av taxeringsvärdena till prisutvecklingen. En stor

majoritet av de remissinstanser som yttrat sig över dessa utredningar har också

tillstyrkt att ett sådant system införs. Även regeringen delar denna bedömning.

Genom ett omräkningsförfarande undviks de inledningsvis påtalade nackdelarna med

språngvisa, kraftiga förändringar av taxeringsvärdena som nuvarande system

medför. Skatteuttagets reala nivå blir i stället i stort sett konstant och torde

därigenom bli lättare att förutse för fastighetsägarna. Det ligger dessutom ett

allmänt värde i att taxeringsvärdena på ett bättre sätt än för närvarande

avspeglar fastigheternas marknadsvärde, med hänsyn till bl.a. att

taxeringsvärden används även utanför skattesystemets ram, såsom i samband med

kreditgivning. Regeringen ser det mot denna bakgrund som angeläget att ett

omräkningsförfarande nu införs.

 Innan förslaget till omräkningsförfarande beskrivs närmare finns det emellertid

anledning att inledningsvis ta upp vissa invändningar av mer allmän karaktär som

av remissinstanserna riktats mot ett omräkningsförfarande.

 Det har således hävdats bl.a. att ett omräkningsförfarande skulle leda till

skatteskärpningar för fastighetsägarna, att det kan finnas svårigheter att få

fram tillräcklig prisstatistik för viss fastighetstyper och att förfarandet

skulle vara onödigt med hänsyn till dagens låga inflation.

 Vad gäller invändningen att systemet skulle leda till höjd fastighetsskatt vill

regeringen framhålla att ett omräkningsförfarande inte medför någon

skatteskärpning i förhållande till 1990 års skattereform. Den kalibrering som

där gjordes med ett uttag av fastighetsskatt på 1,5 % av taxeringsvärdet hade

som en central förutsättning en löpande omräkning.

 Beträffande underlaget i form av prisstatistik är regeringen medveten om att

det kan uppstå svårigheter i vissa fall. De lösningar som föreslagits i

promemorian och som i allt väsentligt tillstyrkts av remissinstanserna bör med

vissa förändringar dock enligt regeringens bedömning på ett tillfredsställande

sätt kunna hantera dessa svårigheter.

 En remissinstans har framfört synpunkten att det enklaste och billigaste

alternativet till omräkning skulle vara att årligen förändra procentsatsen för

beräkning av skatteuttag med exempelvis Statistiska Centralbyråns

fastighetsprisindex som bas. Vidare har påpekats att det finns åtskilliga sätt

att mäta värdeförändringar och att promemorian inte närmare behandlat vilken

metod som skall väljas i omräkningsförfarandet. Enligt regeringens bedömning är

den nyssnämnda metoden med omräknade skattesatser alltför schablonmässig. Bl.a.

innebär den att man inte beaktar att prisutvecklingen i olika regioner kan

skilja sig åt avsevärt. Det finns också anledning att framhålla att det redan i

dag finns ett utvecklat system för bedömning av prisutvecklingen inom fas-

tighetstaxeringsförfarandet. Som framgår av avsnitt 4.1.3 är avsikten att

omräkningen skall ske inom ramarna för nuvarande systematik. Detta gäller

naturligtvis inte endast författningstekniskt. Det finns därför enligt

regeringens mening inte anledning att nu utveckla helt nya metoder för att mäta

värdeförändringar. Några remissinstanser har också menat att omräkning inte

skall ske av de fastighetstyper som inte är föremål för löpande beskattning.

Ibland åberopas den tidigare nämnda svårigheten beträffande prisstatistiken som

skäl. Allmänt sett bör emellertid enligt regeringens bedömning försiktighet råda

när det gäller att utesluta vissa fastighetstyper från omräkning i dagsläget.

Frågan utvecklas närmare i avsnitt 4.1.4.

 Inte heller invändningen om låg inflation medför annan bedömning av behovet av

ett omräkningsförfarande. Omräkningsförfarandet leder till att

fastighetsskattesystemet blir mer stabilt för förändringar i prisutvecklingen.

Dessutom är det en fördel även vid låg inflation att en anpassning sker stegvis

till prisförändringarna.

 Slutligen kan nämnas en annan synpunkt som framförts vid remissbehandlingen,

nämligen att omräkningen även bör beakta standardskillnader. Sådana skillnader

beaktas emellertid vid den allmänna och särskilda fastighetstaxeringen.

Omräkningen har endast till syfte att spegla den allmänna pristrenden.

 Sammanfattningsvis leder enligt regeringens bedömning de invändningar som

riktats mot ett omräkningsförfarande inte till att det finns anledning att

frångå huvuddragen i de förslag som lagts fram av Fastighetsbe-

skattningsutredningen i denna fråga och i promemorian. Det finns också anledning

att i detta sammanhang framhålla att förutsättningarna för ett smidigt

fungerande omräkningsförfarande underlättats av den förändrade organisationen av

fastighetstaxeringen som nyligen genomförts (prop. 1993/94:1, bet. 1993/94

SkU8).

 Omräkningsförfarandet bör få en utformning i enlighet med förslagen i

promemorian enligt följande huvudlinjer.

 Omräkningen vidtas årligen för samtliga typer av skattepliktiga taxerings-

enheter utom industrienheterna.

 Riksskatteverket, RSV, fastställer omräkningstalen.

 Det är den genomsnittliga prisnivån under perioden som börjar den 1 juli andra

året före taxeringsåret och upphör den 30 juni året före sistnämnda år,

nivåperioden, som utgör grund för omräkningstalen. Dessa tal bestäms i ett

prisutvecklingsområde. Indelningen i sådana områden beslutas av RSV.

 Med hänsyn till prisutvecklingen inom ett prisutvecklingsområde bestäms ett

omräkningstal för viss egendom så att den genomsnittliga nivån för

taxeringsvärdena i området utgör 75 % av marknadsvärdenivån.

 I det följande skall tidpunkten för att införa omräkningsförfarandet, den

författningstekniska lösningen och de olika delfrågorna belysas närmare.

4.1.2 Omräkning med början år 1996

Regeringens förslag: Ett omräkningsförfarande införs fr.o.m. år 1995 och

tillämpas första gången år 1996.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan

erinringar. Några remissinstanser påpekar att resultatet av Utredningens om

förenklad fastighetstaxering arbete bör avvaktas innan omräkningen införs

eftersom utredningen skall ta ställning till om taxeringsvärden skall bestämmas

för samtliga fastighetstyper i framtiden.

 Skälen för regeringens förslag: Som framhållits i det föregående bör ett omräk-

ningsförfarande införas så snart som möjligt. Det förberedelsearbete som

omräkningen medför måste vidtas före det år omräkning sker.

Omräkningsförfarandet bör därför införas fr.o.m. år 1995 och tillämpas första

gången år 1996. Andra skäl för dessa tidpunkter är dels att

fastighetsdatasystemet kommer att vara fullt utbyggt under år 1995, dels att den

allmänna fastighetstaxeringen av småhusenheter genomförs under år 1996. Det är

en fördel att omräkningen introduceras samtidigt som AFT 1996 eftersom

omräkningsförfarandet föreslås bli införlivat med gällande system för

fastighetstaxering. Utredningens slutbetänkande lämnas först under år 1995 och

kan därför inte avvaktas om omräkningsförfarandet skall kunna tillämpas år 1996.

Eventuella behövliga justeringar av ett omräkningsförfarande med hänsyn till

utredningens slutsatser bör kunna göras senare utan att detta leder till några

påtagliga olägenheter.

4.1.3 Den författningstekniska lösningen

Regeringens förslag: Den principiella uppbyggnaden av reglerna i fastighets-

taxeringslagen (1979:1152, FTL) ändras inte på grund av att

omräkningsförfarandet införs.

 Det värde som åsätts en taxeringsenhet vid allmän och särskild

fastighetstaxering benämns basvärde. Taxeringsvärdet bestäms genom att de värden

som ingår i basvärdet omräknas och summeras.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Enstaka remissinstanser har lämnat synpunkter på

begreppsanvändningen.

 Skälen för regeringens förslag: För att inte föregripa den författningstekniska

översyn som Utredningen om förenklad fastighetstaxering skall göra bör

omräkningsförfarandet i möjlig mån inte påverka det nuvarande systemet för

fastighetstaxering. I FTL:s uppbyggnad åtskiljs de materiella reglerna om allmän

och särskild fastighetstaxering respektive de administrativa reglerna från

varandra. Det är lämpligt att så sker även när omräkningsförfarandet införs som

en del i fastighetstaxeringssystemet. De materiella reglerna om omräkning

föreslås därför bli infogade i nuvarande regelkomplex genom ett nytt kapitel,

16 A kap. Omräkning, och de administrativa reglerna i ämnet bör tas in i en ny

avdelning, Avd. 4., betecknad Förfarandet m.m. vid omräkning, med indelning i

sex kapitel, 33 - 38 kap.

 Det värde som en taxeringsenhet åsätts vid allmän eller särskild fas-

tighetstaxering föreslås i promemorian i fortsättningen få benämningen basvärde.

De i basvärdet ingående värdena av värderingsenheter multipliceras med ett

omräkningstal och summeras. Slutresultatet blir taxeringsvärdet. Skälet för

denna begreppsändring är enligt promemorian att den inarbetade termen

taxeringsvärde bör behållas som beteckning på slutresultatet av

fastighetstaxeringen. Regeringen delar denna bedömning.En remissinstans anser

att begreppet taxeringsvärde skall behållas för att uttrycka slutresultaten av

allmänna och särskilda fastighetstaxeringar. Det taxeringsvärde som bestämts vid

allmän och särskild fastighetstaxering skulle definieras såsom ett basvärde till

underlag för omräkning till ett taxeringsvärde ett eller flera år. En annan re-

missinstans föreslår att termerna bastaxeringsvärde och slutligt taxeringsvärde

skall användas eftersom basvärde är en obekant term.

 Först nämda förslag medför risk för begreppsförvirring eftersom man vid

angivande av begreppet taxeringsvärde inte vet om det är värdet före eller efter

omräkning som avses. Sistnämnda förslag får återverkningar i ett stort antal

andra sammanhang i vilka begreppet taxeringsvärde används. Regeringen ansluter

sig därför till promemorians förslag.

 Begreppen värden på värderingsenheter och olika delvärden används på

basvärdenivå medan motsvarande begrepp på taxeringsvärdenivå benämns omräknade

värden på värderingsenheter respektive omräknade delvärden eller värden och

delvärden efter omräkning. Vad gäller delvärden är begreppsanvändningen dock

inte språkligt helt korrekt eftersom omräknade delvärden uppkommer genom en

summering av värdena på värderingsenheter efter omräkning och inte genom att

delvärdena i sig räknas om. Begreppet omräknad får i samband med delvärden ses

som en beteckning för att underlätta isärhållandet av olika värden före och

efter omräkning. För industrienheter blir begreppsbilden annorlunda vilket

framgår av nästa avsnitt.

4.1.4 Indelningen i prisutvecklingsområden och fastställande av omräkningstal

Regeringens förslag: Omräkning skall ske av samtliga skattepliktiga

taxeringsenheter utom industrienheterna. Riket indelas i prisutvecklingsområden.

Varje sådant område skall sammanfalla med ett eller flera värdeområden.

 Omräkningstal skall bestämmas för olika typer av taxeringsenheter och om det

behövs för skilda slag av värderingsenheter i ett prisutvecklingsområde. Dessa

tal skall återspegla skillnaden mellan 75 % av den genomsnittliga marknadsvär-

denivån under den nivåperiod som omräkningen avser och den värdenivå som

taxeringsvärdena representerar. Omräkningstalen bestäms med ledning av statistik

på fastighetspriser. Om prisutvecklingen inte leder till ett omräkningstal som

förändrar sig från ett år till ett annat med mer än en procentenhet skall

taxeringsvärdet inte ändras. Detsamma gäller om omräkningstal inte kan

bestämmas.

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar

det utan erinran. Synpunkter på delar av förslaget framförs dock av vissa

remissinstanser. RSV föreslår att omräkning av lantbruksenheter endast sker av

de byggnadstyper och ägoslag som är föremål för löpande beskattning. Som skäl

härför anförs att framtagandet av omräkningstal och prisutvecklingsområden för

dessa byggnads- och marktyper kommer att ta i anspråk inte obetydliga resurser

under förberedelsearbetet. Orsaken är att analyser av prisstatistik för lant-

bruksenheter är relativt komplicerade då den totala köpeskillingen för de

försålda enheterna måste fördelas på de ingående byggnadstyperna och ägoslagen.

Vidare anser RSV att tröskeln för när omräkning skall ske bör vara högre och

påpekar att i praktiken torde omräkningstalen i de flesta fall innebära en

omräkning av basvärdet med mer än en procentenhet.

 Även andra remissinstanser framför synpunkten att omräkning endast bör ske för

fastighetstyper som är föremål för löpande beskattning.

Samfundet för fastighetsekonomi motiverar sitt ställningstagande från

rationaliseringssynpunkt och med svårigheten att hitta relevant ortspris-

material. Statens Lantmäteriverk, LMV, föreslår att skilda prisutvecklingsområ-

den skapas för den del av hyreshus som är inrättat för lokaler respektive

bostäder i hyreshusenheter. Statskontoret efterlyser alternativa värderings-

metoder till ortsprismetoden även vid omräkning. Statistiska Centralbyrån, SCB,

anser att det är ett svårhanterligt metodologiskt problem att fastställa såväl

omräkningstal som prisutvecklingsområden och ställer sig frågande till om det är

möjligt att uppfylla de krav på precision och tillförlitlighet som uppställts i

promemorian. SCB anser att ett alternativ till det omfattande och kostsamma

arbetet med att fastställa prisutvecklingsområden och beräkna omräkningstal är

att använda SCB:s fastighetsprisindex. SCB har även andra synpunkter rörande

alternativa synsätt på fastställande av prisutvecklingsområden och

omräkningstal. Vidare anser SCB att det krävs en större prisförändring än en

procent för att omräkning skall genomföras för att ytterligare minska effekten

av slumpvariationerna i prismaterialet. Kammarrätten i Sundsvall anser att

värdeförändringen bör vara större än promemorians förslag innan den föranleder

omräkning mot bakgrund av det relativt schablonartade sätt på vilket omräk-

ningstalen avses bli bestämda samt det förhållandet att provvärderingar inte

skall ingå som ett led i fastställandet av omräkningstal. Länsrätten i

Stockholms län anser att bristfällig statistik över prisutvecklingen inte bör

innebära sammanläggning av flera riktvärdeområden. Det får då i stället antas

att grund för omräkning saknas.

 Bland de avstyrkande remissinstanserna framförs likartade ståndpunkter.

 Skälen för regeringens förslag: För att omräkningstal skall kunna fastställas

årligen och kostnaderna för förfarandet hållas nere är det betydelsefullt att

systemet för omräkning blir så enkelt som möjligt.

 Vad först angår den geografiska områdesindelningen kan konstateras att

prisutvecklingen mellan olika regioner kan skilja sig åt avsevärt för vissa

fastighetskategorier. Riket bör därför indelas i regionala områden, prisut-

vecklingsområden, av lämplig storlek för olika slag av egendom. I nuvarande

lydelse av 7 kap. 2 § FTL anges att riket skall indelas i värdeområden för

byggnader och ägoslag som skall värderas med ledning av riktvärden. Av denna

anledning finns det skäl från både värderingsteknisk och administrativ synpunkt

att anknyta prisutvecklingsområdena till nämnda värdeområdesindelning.

Grundförutsättningen bör dock vara att indelningen sker med hänsyn till att

prisutvecklingen är likartad för den fastighetskategori som skall ingå i

prisutvecklingsområdet. Med likartad prisutveckling menas att skillnaden mellan

olika delar av området inte är för stor. Ambitionsnivån bör därvid vara att inte

urskilja prisutvecklingsområden med större variationer i prisutvecklingen än

5 %.

 För att prisutvecklingen skall kunna bestämmas med tillfredsställande grad av

säkerhet fordras att ett tillräckligt antal köp finns att tillgå inom ett

prisutvecklingsområde. Samtidigt bör eftersträvas att endast större och entydiga

prisnivåförändringar beaktas vid omräkningsförfarandet. I promemorian har

föreslagits att ett prisutvecklingsområde bör kunna sammanfalla med ett eller

flera värdeområden. Prisutvecklingsområdena skall dock inte behöva vara

geografiskt sammanhängande. Från en remissinstans har framförts synpunkten att

värdeområdena inte skall slås ihop. Regeringen vill här påpeka att den allmänna

pristrenden normalt ses över stora områden. Skäl att frångå promemorians förslag

i denna del föreligger därför inte.

 Indelning i prisutvecklingsområden skall ske för samtliga typer av taxerings-

enheter som omräknas. För lantbruksenheter bör indelningen dock, med hänsyn till

hur indelningen i värdeområden ser ut i dessa fall, kunna ske för vissa

kombinationer av byggnadstyper och ägoslag. LMV har som skäl för sitt förslag

att indelningen för hyreshusenheter även bör kunna ske för mindre enheter anfört

att marknaden för dessa skilda slag av värderingsenheter under de senaste åren

har fungerat olika. Då värdeområdena är gemensamma för hyreshusens bostads- och

lokaldelar anser regeringen emellertid att det räcker med om en möjlighet att

bestämma olika omräkningstal för värderingsenheter som omfattar bostäder

respektive för enheter omfattande lokaler inom ett och samma

prisutvecklingsområde införs. En sådan regel föreslås också i det följande.

 I verkställighetsföreskrifter får fastställas närmare bestämmelser om indelning

i prisutvecklingsområden. I de fall större variationer i prisutvecklingen inte

föreligger bör en av FTK redovisad ståndpunkt därvid kunna tas som utgångspunkt,

nämligen att de i FTK:s förslag angivna prisbildningsområdena normalt skall vara

så stora att antalet köp av berörda fastighetstyper uppgår till minst 200

stycken.

 I detta sammanhang bör frågan om omräkning skall ske av alla fastighetstyper

behandlas. Det kan därvid påpekas att statlig fastighetsskatt inte tas ut på

ekonomibyggnader och annan mark än tomtmark på lantbruksenheter, lokaldelen på

hyreshusenheter och på industrienheter. Från RSV har framförts att de byggnads-

typer och ägoslag som ej beskattas löpande på lantbruksenheter bör undantas från

beskattning. RSV påpekar dock att det leder till problem i proportioneringssam-

manhang men att detta kan lösas med att basvärdet används i stället. Regeringen

delar denna bedömning vad gäller författningsfrågor. I andra sammanhang uppstår

emellertid olägenheter med taxeringsvärden som i vissa delar är anpassade till

prisutvecklingen och i andra delar inte. Det uppstår således en skevhet i

taxeringsvärdet som strider mot den uppfattning som i allmänhet råder om vad

taxeringsvärdet skall representera. Dessutom är som sagts i det föregående det

olämpligt att i dagsläget konstruera ett system som enbart är anpassat till

nuvarande förhållanden. Det gäller inte minst från beskattningssynpunkt.

Regeringen förordar därför att inte några delar av lantbruksenheterna undantas

från omräkningsförfarandet. Detsamma gäller den del av hyreshus som är inrättat

som lokal i hyreshusenheter.

 För de kategorier av fastigheter som sällan är föremål för försäljning kan det

i vissa fall uppkomma problem med att få fram en prisutveckling som kan ligga

till grund för omräkning. Detta problem motverkas delvis genom indelningen i

prisutvecklingsområden. Det skall dock poängteras att prisutvecklingen skall

vara likartad för den fastighetskategori som skall ingå i prisutvecklingsområdet

i enlighet med vad som sagts i det föregående. Skulle prisutvecklingen trots

allt inte kunna fastställas ett år för de fastighetstyper som skall omräknas bör

enligt regeringens mening finnas en regel som innebär att samma omräkningstal

som det föregående årets skall bestämmas. Då omräkning sker av det ursprungliga

basvärdet medför en sådan regel att taxeringsvärdet inte förändras.

 Vad gäller industrienheter är problemet emellertid av sådan omfattning att det

förefaller svårt att få ett tillfredsställande underlag. Med hänsyn till att

taxeringsvärdena för dessa kategorier av fastigheter inte läggs till grund för

löpande skatt föreslås i promemorian att åtminstone i detta första skede

industrienheterna undantas från omräkning. Regeringen anser att industrienheter

är ett sådant specialfall att en särbehandling är befogad även mot bakgrund av

vad som anförts tidigare. Därvid har även beaktats att fråga är om att undanta

ett taxeringsvärde i sin helhet från omräkning. Följden av att omräkning inte

blir aktuell för industrienheter är att begreppet basvärde avseende dessa

taxeringsenheter även skall utgöra taxeringsvärde.

 Även vad gäller hyreshusenheterna kan problem med att få fram prisstatistik

uppkomma bl.a. på grund av att det förekommer köp i form av aktieöverlåtelser.

Problemet torde minska om det ges möjlighet att komplettera det officiella

fastighetsprismaterialet genom föreläggande till fastighetsägare om att inkomma

med uppgifter. Detta skulle emellertid innebära ett komplicerande inslag i

omräkningsförfarandet. Utgångspunkten bör därför vara att prisutvecklingen skall

konstateras genom befintlig prisstatistik. Det kan dock finnas anledning att

återkomma till denna fråga sedan praktisk erfarenhet vunnits av det nya

systemet. Detsamma gäller vissa remissinstansers synpunkter om att alternativa

värderingsmetoder bör föreligga även vid omräkning.

 Det kan, som nämnts, tänkas förekomma skillnader i prisutveckling mellan värde-

ringsenheter inom samma typ av taxeringsenhet. Olika omräkningstal bör då kunna

tillämpas för de olika värderingsenheterna. Någon differentiering av omräknings-

talet inom ett och samma område beroende på klassificeringen av enskilda

värdefaktorer bör däremot inte ske eftersom omräkningsförfarandet, såsom

påpekats tidigare, måste vara förhållandevis enkelt.

 Utgångspunkter för omräkningen bör vara det senast gällande basvärdet som

fastställts vid allmän eller särskild fastighetstaxering.

 Själva omräkningen föreslås tillgå på så sätt att värdena för värderingsen-

heterna i en taxeringsenhet multipliceras med det omräkningstal som fastställts

för sådana enheter inom det aktuella prisutvecklingsområdet. Dessa summeras

därefter, varvid de omräknade delvärdena och taxeringsvärdet erhålls.

 Huvudregeln för omräkningstalens storlek är att dessa skall återspegla

skillnaden mellan 75 % av den genomsnittliga marknadsvärdenivån under den

nivåperiod som omräkningen avser och den värdenivå som representeras av

taxeringsvärdena. För att prisutvecklingen skall vara säkerställd föreslås i

promemorian att ett omräkningstal som innebär en förändring från gällande

basvärde med endast en procent inte bör medföra att ett högre eller lägre

taxeringsvärde än basvärdet bestäms. En sådan regel fyller enligt promemorian

emellertid ingen funktion sedan ett taxeringsvärde som skiljer sig från

basvärdet en gång fastställts. Enligt regeringens mening bör emellertid denna

s.k. tröskel gälla årligen för att prisutvecklingen skall vara säkerställd vid

varje omräkning. För åren under den löpande taxeringsperioden görs en jämförelse

med det sist använda omräkningstalet. Det föregående årets omräkningstal

fastställs om prisutvecklingen inte leder till ett omräkningstal som skiljer sig

från det föregående årets omräkningstal med mer än en procentenhet.

 Det har framförts åsikter om att tröskeln bör vara högre än en procentenhet.

Prisskillnader måste emellertid få slå igenom om än med en viss säkerhets-

marginal för att omräkningsförfarandet skall vara meningsfullt. En alltför hög

tröskel skulle dessutom innebära att omräkningen medför ett nytt taxeringsvärde

först efter några år och då med en språngvis effekt som vid en allmän fastig-

hetstaxering. Därmed uppnås inte syftet med omräkningen.

 Det bör noteras att när omräkningsförfarandet tillämpas första gången kommer

omräkningstalen för vissa typer av taxeringsenheter att avse flera års

prisutveckling.

 Omräkningstalen skall i normalfallet i princip bestämmas mot bakgrund av den

för området tillgängliga fastighetsprisstatistiken. FTK ansåg emellertid att så

inte alltid kan bli fallet. Som exempel på en situation då omräkningstalen borde

fastställas utan stöd av prisstatistik nämnde FTK bl.a. industrinedläggelse på

en mindre ort. Fastighetsmarknaden kännetecknas i ett sådant fall av att mycket

få eller inga försäljningar sker. Det finns anledning att dela kommitténs

uppfattning att i sådana fall omräkningstal bör kunna bestämmas på andra

grunder. Omräkningstalen bör då fastställas för ett prisutvecklingsområde för en

typ av taxeringsenhet, vars värde minskat väsentligt efter den senaste allmänna

fastighetstaxeringen. I promemorian har uttalats att prisbildningen inom områden

med under normala omständigheter likartade förhållanden då kan vara riktgivande

för dessa omräkningstal. En remissinstans har ansett att det behövs en

utförligare förklaring till vad som menas med likartade förhållanden. Enligt

regeringens mening avses att ett område med likartade förhållanden vad avser de

för prisutvecklingen grundläggande faktorerna, såsom exempelvis

konjunkturförhållanden, som det aktuella området väljs ut som jämförelseobjekt.

 SCB:s fastighetsprisindex har framförts som ett alternativ till att indela i

prisutvecklingsområden och fastställa omräkningstal. Regeringen är emellertid

inte beredd att föreslå ett sådant alternativ. Som påpekats i avsnitt 4.1.1 bör

nuvarande fastighetstaxeringssystem med dess metoder för att beräkna prisutveck-

lingen tillämpas även vid omräkningen.

 Förslaget i denna del har tagits in i de nya bestämmelserna i 1, 2 och 4-6 §§ i

16 A kap. FTL.

4.1.5 Nivåperiod vid omräkning

Regeringens förslag: Omräkningstal skall beräknas på grundval av den genomsnit-

tliga prisnivån under den period som börjar den 1 juli andra året före

taxeringsåret och slutar den 30 juni året före detta år.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan

erinran. Boverket anser att det är ett onödigt merarbete att genomföra

omräkningen även de år då allmän fastighetstaxering sker. Ett sådant förfarande

anses dessutom försvåra förståelsen av innebörden av begreppen taxeringsvärde,

basvärde och omräkningstal. Enligt Boverket bör målet vara att nivåperioden

skall utgöras av kalenderåret före taxeringsåret. Så länge detta ej är

administrativt möjligt bör nivåperioden vid både allmän fastighetstaxering och

omräkning vara andra kalenderåret före taxeringsåret.

 En remissinstans ifrågasätter om inte prisnivån under delvis samma period

kommer att påverka såväl basvärdet vid en allmän fastighetstaxering som

omräkningen samma år.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 4 § FTL skall vid den allmänna

fastighetstaxeringen marknadsvärdet bestämmas med hänsyn till det genomsnittliga

prisläget under andra året före det år då allmän fastighetstaxering sker. Den

särskilda fastighetstaxeringen skall enligt 16 kap. 6 § FTL ske med hänsyn till

bl.a. det allmänna prisläge som tillämpats vid den närmast föregående allmänna

fastighetstaxeringen av samma slags taxeringsenhet.

 Vid särskild fastighetstaxering fastställs det föregående årets taxeringsvärde

oförändrat såvida inte en ny taxering skall ske under den löpande

taxeringsperioden. En ny taxering av t.ex. en småhusenhet kan ske ända fram

t.o.m. år 1995 under den nu löpande taxeringsperioden. Enligt nuvarande regler

skall ny taxering då baseras på 1988 års prisnivå. Således kan taxeringsvärdet

under den löpande taxeringsperioden baseras på priser som är två till sju år

gamla för denna typ av taxeringsenhet. På liknande sätt förhåller det sig med

övriga taxeringsenhetstyper fastän andra nivåår där används på grund av den

uppdelade allmänna fastighetstaxeringen.

 Det får anses lämpligt att normalt basera omräkningen på den genomsnittliga

prisnivån under en tidsperiod som omfattar ett år. För att få ett så aktuellt

material som möjligt bör naturligtvis denna s.k. nivåperiod tidsmässigt vara

näraliggande det år då en omräkning skall göras. Boverkets förslag kan inte

anses ligga i linje med målsättningen med omräkningen, dvs. att taxeringsvärdet

skall vara så aktuellt som möjligt. Dessutom kommer de förslag regeringen lägger

fram i det följande att ge möjlighet till samordning av utskick till

fastighetsägaren. Således skall underrättelser om både allmän fastighetstaxering

och omräkning kunna skickas ut samtidigt. Vinsten med att avstå från omräkning

de år allmän fastighetstaxering sker begränsas därmed. FTK har valt en tolvmåna-

dersperiod mellan halvårsskiftena under det andra och första året före omräk-

ningsåret medan Fastighetsskatteutredningen förordat kalenderåret närmast före

taxeringsåret. Här måste dock enligt Fastighetsbeskattningsutredningen vissa

formella och praktiska hänsynstaganden tillmätas avgörande vikt.

 Således måste beaktas att enligt nuvarande taxeringsförfarande grunderna för

taxeringen bestäms före fastighetstaxeringsåret medan själva beräkningen görs

under nämnda år. Om bestämmande av omräkningstal är att anse som bestämmande av

grunder - vilket det torde vara - bör dessa bestämmas före taxeringsåret.

Beredningen av prisstatistik kan beräknas ta en månad i anspråk. Därtill bör

läggas ca tre månader för att den nu rådande eftersläpningen i lagfartshante-

ringen skall kunna beaktas i möjligaste mån. Hänsyn måste också tas till den tid

som åtgår att fastställa omräkningstalen.

 I och för sig är det således angeläget att lägga en mer aktuell prisstatistik

till grund för ett omräkningsförfarande. Å andra sidan behövs också en rimlig

tidrymd för att analysera prisstatistiken och administrativt omsätta dessa data

i tillämpliga omräkningstal. Mot bakgrund härav förefaller det inte möjligt att

nu ta steget till att ha en nivåperiod för omräkning som motsvarar kalenderåret

närmast före taxeringsåret. Det får i ett senare sammanhang bedömas om det går

att få en ännu mer aktuell statistik till grund för fastighetstaxeringen. Ett

samlat ställningstagande bör då göras till om man både vid allmän

fastighetstaxering och vid omräkning kan ha en nivåperiod som utgör kalenderåret

före taxeringsåret.

 Slutsatsen blir därför att tolvmånadersperioden som börjar den 1 juli andra

året före taxeringsåret och slutar den 30 juni året före taxeringsåret bör

utgöra nivåperiod vid omräkningen.

 Den överlappning av prisnivåer som synes ske inför en allmän fastighetstaxering

och som påpekats av en remissinstans är inget problem i praktiken. Vid en allmän

fastighetstaxering skall marknadsvärdet bestämmas till det genomsnittliga

prisläget under det andra året före det år då allmän fastighetstaxering sker.

Motsvarande nivåperiod vid omräkningen är tolvmånadersperioden som börjar den 1

juli andra året före taxeringsåret och upphör den 30 juni året före detta år.

Detta innebär att nivåtidpunkten kommer att ligga i mitten på respektive

tidsintervall. Noterade köpeskillingar under perioden omräknas till att motsvara

den nivå som gäller vid denna tidpunkt. Denna nivå beräknas med hänsyn till den

genomsnittliga prisutvecklingen. Om perioderna delvis sammanfaller ingår

givetvis samma köp vid respektive beräkning. Dessa beräkningar skall dock ske

separat.

 Bestämmelserna om nivåperioden bör tas in i 16 A kap. 3 § FTL.

4.1.6 Periodicitet och giltighetstid

Regeringens förslag: Omräkning skall ske årligen.

 Ett taxeringsvärde skall gälla från ingången av det år då detta beslutas genom

omräkning till ingången av det år då ny omräkning sker.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller

lämnat det utan erinran. Samfundet för fastighetsekonomi anser att

omräkningsförfarandet kan ske vartannat år i stället för varje år med

motiveringen att ett sådant förfarande minskar risken för att tillfälliga

variationer i prisutvecklingen får ett allt för stort genomslag.

 Några remissinstanser anser att den löpande taxeringsperioden kan förlängas om

omräkningsförfarandet införs.

 Skälen för regeringens förslag: Fastighetsskatteutredningen ansåg det vara en

fördel om justering kunde ske varje år. Denna ståndpunkt godtogs av remissin-

stanserna. Fastighetsbeskattningsutredningen har i sitt betänkande uttalat att

ju oftare en justering av taxeringsvärdet görs desto bättre speglar det

marknadsvärdet och ger således ett jämnare och riktigare beskattningsunderlag.

Utredningen har därför ansett att omräkning bör göras varje år. Enligt

regeringen bör en justering av taxeringsvärdet göras så ofta som möjligt för att

taxeringsvärdet på bästa sätt skall spegla det aktuella marknadsvärdet. Det är

därför lämpligt att omräkning sker varje år. Något hinder för denna ordning

föreligger inte. Genom att omräkning görs av de värden som fastställs vid en

allmän eller särskild fastighetstaxering uppnås en smidig samordning med det

övriga taxeringsarbetet samtidigt som prisutvecklingen beaktas fullt ut årligen.

Risken för att tillfälliga variationer i prisutvecklingen får ett alltför stort

genomslag motverkas delvis av den årliga tröskel som föreslås. Vidare medför den

omständigheten att omräkningen sker årligen i sig en garanti för att effekten av

en kraftig tillfällig prisändring inte blir långvarig.

 En förlängning av sexårsperioden mellan de allmänna fastighetstaxeringarna

såsom föreslagits av några remissinstanser är en önskvärd framtida utveckling.

Ställning till detta kan emellertid inte tas förrän en utvärdering har skett av

hur omräkningsförfarandet fungerar.

 Det föreslås således att omräkning med nya omräkningstal skall ske varje år.

 Taxeringsvärdena bör gälla från ingången av det år då omräkning sker till

ingången av det år då nytt beslut om omräkning fattas.

 Omräkningssystemet kan åskådliggöras på följande sätt:

 Systemet skall ta sin början år 1996, år 1 i systemet. Detta år skerallmän

fastighetstaxering av småhusenheter. De värden som fastställsvid denna samt

gällande värden för övriga taxeringsenheter omräknastill den genomsnittliga

prisnivån för respektive fastighetstyp underperioden fr.o.m. den 1 juli 1994 och

t.o.m. den 30 juni 1995. År1997, år 2, sker omräkning av samtliga

taxeringsenheter med omräkningstal som avser den genomsnittliga prisutvecklingen

för perioden fr.o.m. den 1 juli 1995 och t.o.m. den 30

juni 1996. Under år 1998, år 3, används nya omräkningstal med nivåperioden

avseende tiden fr.o.m. den 1 juli 1996 t.o.m. den 30 juni 1997 för alla

taxeringsen heter inklusive lantbruksenheterna, vilka

då är föremål för allmän fastighetstaxering, osv.

 Bestämmelsen om giltighetstid föranleder tillägg till 1 kap. 3 § FTL.

4.1.7 Beslut om indelning i prisutvecklingsområden och fastställande av

 omräkningstal

Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall

besluta närmare föreskrifter om indelning i prisutvecklingsområden och om

omräkningstal. Sådana beslut skall inte gå att överklaga.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran.

Kammarrätten i Sundsvall anser att övervägande skäl talar för att beslut om

indelning i prisutvecklingsområden och omräkningstal inte bör kunna överklagas.

Några remissinstanser anser att omräkningstalen skall kunna överklagas. Kungliga

tekniska högskolan motiverar detta med rättssäkerhetsskäl och anser att besluten

annars bör fattas av en politisk instans. Statskontoret anser att det bör finnas

en möjlighet att överklaga omräkningstalen av samma skäl som anförts i fråga om

riktvärdena. Tjänstemännens Centralorganisation anser dessutom att prisutveck-

lingsområden och omräkningstalen skall fastställas genom ett av regeringen

oberoende och opåverkbart organ. Svenska Revisorsamfundet avstyrker att

omräkningstalen skall vara bindande och anser att de i likhet med nuvarande

riktvärden skall vara just riktvärden och detta särskilt med hänsyn till att en

tillräckligt omfattande och rättvisande prisstatistik inte alltid kan erhållas.

 Skälen för regeringens förslag: I 7 kap. FTL återfinns de allmänna

värderingsreglerna för den allmänna och särskilda fastighetstaxeringen (jfr

16 kap. 6 § FTL). Där fastläggs de grundläggande ramarna för värdeområdenas

indelning och hur riktvärden m.m. skall bestämmas. Riksdagen har beträffande

dessa frågor ansett att regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer

skall besluta om närmare föreskrifter om indelning i värdeområden,

klassindelning av värdefaktorer, klassindelningsgrunder, värdeserier och

värdetabeller för de byggnadstyper och ägoslag som anges i 8 - 15 kap. Det

stadgas dessutom att sådana beslut inte får överklagas (jfr 7 kap. 7 § FTL).

 Enligt 6 kap. 1 § och 11 kap. 1 § fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199,

FTF) ankommer det på RSV att meddela de ytterligare verkställighetsföreskrifter

som behövs till bestämmelserna i FTL. Föreskrifter om indelningen i värdeområden

för småhus m.m. inom ett län skall dock meddelas av skattemyndigheten.

 Reglerna infördes i samband med tillkomsten av FTL år 1979 och hade därvid

anpassats till reglerna i den nya regeringsformen. I denna anges att

föreskrifter om skatt skall meddelas genom lag. Regeringen får emellertid genom

förordning besluta föreskrifter om verkställighet av lag och även överlåta åt

myndighet under regeringen att meddela bestämmelser i ämnet. Genom FTL och FTF

sammanfördes en rad materiella bestämmelser som tidigare varit utspridda i andra

författningar. Detta innebar dessutom att riksdagen fick ett betydligt mer

långtgående inflytande över värderingen än tidigare.

 Detaljutformningen av reglerna hade dessförinnan diskuterats ingående i såväl

FTK:s betänkande som propositionen. Det föredragande statsrådet menade att det

inte var praktiskt möjligt att riksdagen tog ställning till värderingsreglerna i

ett ännu mera specificerat skick, t.ex. i form av riktvärdetabeller eller

riktvärdekartor, eftersom dessa utarbetas och färdigställs först någon månad

innan taxeringen börjar och omfattar i bokform flera hyllmeter. Han ansåg att

ett sådant tillvägagångssätt inte heller skulle vara lämpligt. Den reglering som

föreslogs om värderingen och det förfarande som i övrigt föreslogs för

framtagandet av ytterligare värderingsregler på central och regional nivå ansågs

uppfylla regeringsformens krav i fråga om riksdagens beskattningsrätt genom

fastighetstaxering (prop. 1979/80:40 s. 94 f.).

 Den systematik som kännetecknar fastighetstaxeringsförfattningarna har visat

sig fungera väl. De förslag som nu lagts fram beträffande omräkningsförfarandet

- innefattande indelning i prisutvecklingsområden och fastställande av

omräkningstal - har anpassats för att kunna flyta in i författningarna på ett

smidigt sätt.

 Sakligt sett skiljer sig inte indelningen i prisutvecklingsområden i något

avgörande avseende från vad som gäller om indelning i värdeområden. De

ställningstaganden som gjordes år 1979 och som återgetts här bör också gälla i

fråga om beslut om prisutvecklingsområden. Besluten avser dock relativt få

områden och bör göras på en övergripande nivå. Även arbetet med indelningen och

avstämningen måste till stor del ske centralt. Utgångspunkten bör därför vara

att indelningen i prisutvecklingsområden kommer att fastställas av RSV i

enlighet med ett stadgande motsvarande det i 6 kap. 1 § FTF.

 Vad gäller omräkningstalen är även de av sådan karaktär att det är praktiskt

olämpligt att bestämma dem i lagform. Det har ansetts möjligt att låta

regeringen fastställa indextal för indexerade skatter, t.ex. i fråga om vissa

indirekta skatter (prop.1993/94:25, bet.1993/94:FiU1). Någon principiell

skillnad mot de nu aktuella omräkningstalen torde inte föreligga. Regeringen

anser således att det inte heller för omräkningstalens vidkommande finns

anledning att föreslå andra beslutsfattande organ än vad som gäller i dag för

värderingsreglerna.

 Riktvärdena har hittills framtagits av RSV i samarbete med LMV enligt de ramar

som uppställts i FTL och FTF. Riktvärdena skall bestämmas så att de står i

överensstämmelse med kravet om en taxeringsvärdenivå som motsvarar 75 % av

marknadsvärdet. I förarbetena (prop. 1979/80:40 s. 56 f och 116) uttalas att

riktvärdena normalt bygger på de bästa utredningar om fastigheternas

marknadsvärden som går att få fram som underlag för värderingen. Det anses

emellertid inte uteslutet att annan bättre statistik kan läggas fram. Om t.ex.

en fastighetsägare visar att riktvärdet är felaktigt beräknat eller att det

värde som tas fram med utgångspunkt i riktvärdet efter eventuell justering av

säregna förhållanden inte motsvarar 75 % av marknadsvärdet för taxeringsenheten

skall detta värde kunna frångås. Riktvärdena har alltså inte gjorts bindande.

 I promemorian har framförts den ståndpunkten att trots att omräkningstalen

uppvisar stora likheter med riktvärdena talar övervägande skäl för att

omräkningstalen bör vara bindande. Som skäl härför anförs att om det årliga

omräkningsförfarandet skall fungera krävs att prisutvecklingen kan beaktas på

ett smidigt sätt. Omräkningstalen kommer dessutom att framräknas genom ett

förhållandevis tekniskt utformat förfarande. Mot denna bakgrund bör den enskilde

endast kunna få prövat om en felräkning eller felaktig tillämpning av

omräkningstalen skett i samband med omräkningen.

 Som redogjorts för tidigare har några remissinstanser haft synpunkter på

möjligheten för den enskilde att angripa omräkningstalen. Det skall klargöras

att dessa remissinstanser torde ha avsett att omräkningstalen inte skall vara

bindande och att taxeringsvärdet därmed skall kunna frångås av skäl hänförliga

till själva omräkningstalen vid överklagande av omräkningen. Regeringen vill

utöver vad som anförts i promemorian framhålla följande.

 Detaljnoggrannheten i fastighetstaxeringssystemet erhålls genom fastställande

av basvärden vid allmän och särskild fastighetstaxering. Omräkningen utgör ett

separat förfarande med en annan schabloniseringsgrad. Avsikten med omräkningen

är endast att anpassa basvärdena till den allmänna pristrenden. Regeringen anser

därför att det inte finns tillräckliga skäl för att låta den enskilde få prövat

det omräkningstal som gäller i prisutvecklingsområdet.

 Även vad gäller omräkningstalen är utgångspunkten att RSV fastställer dessa på

samma sätt som indelningen i prisutvecklingsområden.

 Sammanfattningsvis föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer skall besluta om närmare föreskrifter såvitt avser indelningen i

prisutvecklingsområden och omräkningstal. Dessa beslut skall inte gå att

överklaga. Bestämmelsen bör tas in i 16 A kap. 7 § FTL. Det kan anmärkas att

Lagrådet i sitt yttrande förklarat att man inte har något att erinra mot den

föreslagna regleringen men påpekat att de aktuella föreskrifterna ändå kan komma

att prövas av domstol genom s.k. normprövning enligt 11 kap. 14 §

regeringsformen.

4.2 Administrativa regler

4.2.1 Beslut och underrättelser

Regeringens förslag: Omräkningen skall beslutas av skattemyndigheten.

 Senaste tidpunkterna för beslut och för utsändande av underrättelser om

omräkning samordnas med motsvarande förfarande vid den allmänna och särskilda

fastighetstaxeringen. Skattemyndigheten fattar således beslut om omräkning

senast den 15 juni under taxeringsåret och sänder ut underrättelser härom senast

den 30 juni samma år.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser lämnar förslaget utan erinran.

Länsrätten i Malmöhus län anser att beslut om omräkning inte bör meddelas

fastighetsägaren samtidigt med grundläggande beslut vid allmän och särskild

fastighetstaxering. Ståndpunkten motiveras med att risken för att

fastighetsägaren riktar sitt missnöje mot omräkningen i stället för den grund-

läggande fastighetstaxeringen framstår som stor. Länsrätten föreslår därför att

beslut om omräkning fattas den 15 augusti under taxeringsåret och att

underrättelse om detta beslut samordnas med översändandet av skattsedel på

slutlig skatt den 31 augusti samma år.

 Skälen för regeringens förslag: Som tidigare nämnts har en ny organisation för

fastighetstaxeringen införts fr.o.m. AFT 1994. Därmed har en anpassning skett av

förfarandet vid fastighetstaxeringen till vad som gäller vid inkomsttaxeringen.

Således har fastighetstaxeringsnämnderna avskaffats och beslutsfattandet

överförts till skattemyndigheten. Omprövning och överprövning sker numera enligt

de regler som gäller för inkomsttaxeringen.

 Det nya omräkningsförfarandet kan därför i administrativt och organisatoriskt

avseende anknyta till nuvarande regler i FTL och FTF.

 Genomförandet av själva omräkningsarbetet är i huvudsak avsett att ske med

användning av ADB. Det kommer att tillgå så att de vid allmän eller särskild

fastighetstaxering åsatta basvärdena i princip automatiskt omräknas med

föreskrivna registrerade omräkningstal. Beslutsfattaren kan därefter använda

resultatet som omräkningsbeslut och för underrättelse till ägaren om

omräkningen. Arbetsuppgiften kommer därigenom att bli relativt begränsad. Det

torde därför vara mest ändamålsenligt om denna del i omräkningsarbetet åläggs

den organisation som skall hantera den allmänna och särskilda

fastighetstaxeringen, dvs. skattemyndigheten.

 Förslaget föranleder en ny paragraf, 33 kap. 1 § FTL.

 Vad angår tidpunkterna för och innehållet i besluten och underrättelserna kan

följande bedömning göras. Reglerna för taxeringsförfarandet återfinns i 20 och

28 kap. FTL. Enligt dessa skall skattemyndigheten meddela grundläggande beslut

om taxering av fastighet och om ny sådan taxering senast den 15 juni under

taxeringsåret. Fastighetsägaren skall underrättas om dessa beslut senast den

30 juni under taxeringsåret.

 I promemorian har det ansetts lämpligt att tidsmässigt helt synkronisera

förfarandet med den allmänna och särskilda fastighetstaxeringen. På så sätt

finns möjlighet att sända ut samtliga underrättelser om omräkning tillsammans

med eventuella andra underrättelser om fastighetstaxering i juni. Att såsom en

remissinstans föreslagit skjuta på beslut och utsändandet av underrättelser om

omräkningen har vissa fördelar. Det kan dock te sig märkligt för den enskilde

att erhålla ett nytt taxeringsvärde samtidigt med en skattsedel avseende ett

tidigare inkomstår samt att få detta nya värde så sent på året att endast några

månader återstår till att ett nytt omräkningstal blir aktuellt. Risken för att

överklagande sker i onödan av både beslut om basvärde respektive taxeringsvärde

blir också större. Regeringen anser därför att promemorians förslag inte bör

frångås.

 Det föreslås således att skattemyndigheten skall fatta beslut om omräkning

senast den 15 juni under taxeringsåret och senast den 30 juni samma år sända ut

underrättelser. Reglerna bör tas in i 35 kap. 1 och 3 §§ FTL. I underrättelserna

bör stå vad som skall iakttas av den som vill överklaga skattemyndighetens

beslut.

 Omräkningsbeslutets innehåll bör omfatta taxeringsvärdet, omräknade delvärden

och omräknade värden av värderingsenheter samt även de omräkningstal som

använts. Vidare bör också avrundningsregler införas, motsvarande dem vid den

allmänna fastighetstaxeringen enligt 20 kap. 4 § andra stycket FTL. Således

skall omräknade värden av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental

kronor.

 Bestämmelser av detta slag bör tas in i 35 kap. 2 § FTL.

4.2.2 Förberedelsearbetet inför omräkning

Regeringens förslag: Beslut om föreskrifter om förberedelsearbetet för omräk-

ning meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer senast

den 1 april året före taxeringsåret. Beslut om indelning i

prisutvecklingsområden och om omräkningstal meddelas på samma sätt senast den 1

december året före taxeringsåret.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser lämnar förslaget utan erinran. RSV

påpekar att de nya omräkningstalen beslutas för sent på året för att de skall

kunna beaktas vid s.k. "stående jämkning" av preliminär skatt.

 Skälen för regeringens förlag: I linje med vad som tidigare sagts om att

nuvarande administrativa regler skall ligga fast borde således även reglerna

avseende förberedelsearbetet för omräkningen i huvudsak överensstämma med de

förberedelseregler som gäller för övrig fastighetstaxering. Detta är emellertid

inte möjligt med hänsyn till att förberedelseförfarandena inte överensstämmer.

 Föreskrifter för förberedelsearbetet kommer att behövas även för omräkningen.

För den allmänna fastighetstaxeringen skall sådana föreskrifter beslutas av RSV

senast den 1 oktober andra året före taxeringsåret enligt 19 kap. 1 § FTL.

Reglerna för omräkningsförfarandet kan med hänsyn till att omräkning sker varje

år och förberedelsearbetet därför måste utföras på relativt kort tid inte

ansluta till vad som där råder. I stället föreslås att regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer senast den 1 april året före taxeringsåret

skall besluta föreskrifter om förberedelsearbetet avseende omräkning.

 Såsom angetts tidigare förutsätts att RSV beslutar dels om indelning i

prisutvecklingsområden och dels om omräkningstal. Med hänsyn till den tidrymd

som åtgår för arbetet inför fastställande av omräkningstal föreslås att sådana

beslut fattas senast den 1 december året före taxeringsåret. För nämnda

tidsschema vid omräkningen föreslås nya bestämmelser, 34 kap. 1 och 2 §§ FTL.

 Såsom RSV påpekar kan det nya omräkningstalet inte beaktas vid sådan jämkning

av uttaget av preliminär skatt som ges besked om inför det kommande inkomståret.

Mot denna nackdel får emellertid vägas intresset av att ha så aktuella

taxeringsvärden som möjligt.

 Ytterligare föreskrifter bör också tas in i FTF. I dessa bör bl.a. anges att

skattemyndigheten på lämpligt sätt skall informera om fastställda omräkningstal.

Det synes således lämpligt att omräkningstalen offentliggörs, t.ex. i

massmedier, så snart de fastställts. Detta skulle underlätta för dem som skall

beakta fastighetsskatten vid budgetering samt ha betydelse vid begäran om

jämkning av preliminär skatt.

4.2.3 Överklagande av omräkningsbeslut

Regeringens förslag: Möjlighet att begära omprövning av och överklaga

omräkningsbeslut följer av de regler som gäller vid allmän och särskild

fastighetstaxering.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Några särskilda erinringar framförs inte.

 Skälen för regeringens förslag: Så som förslaget till omräkning har utformats

ingår detta förfarande som en del av fastighetstaxeringen. De omprövnings- och

överklaganderegler som gäller vid allmän och särskild fastighetstaxering bör

därför vara tillämpliga även på omräkningsförfarandet.

 Som tidigare nämnts bör själva omräkningsbeslutet omfatta taxeringsvärdet,

omräknade delvärden och omräknade värden av värderingsenheter samt de

omräkningstal som använts. Detta framgår av förslaget till 35 kap. 2 § FTL. I

sakprocessen utgörs processföremålet av en enskild fråga. Vid överklagande som

uttryckligen avser en delfråga som skall avgöras vid omräkningen är det således

enbart denna delfråga som kan bli föremål för prövning. De beslut som fattats

vid allmän eller särskild fastighetstaxering prövas inte i sådant fall. Då

omräkningstalen är bindande kommer normalt endast uppenbara förbiseenden att

prövas, som att fel omräkningstal eller fel värden använts vid beräkningen eller

om multiplikationen av omräkningstal och basvärden blivit fel och rättelse inte

skett hos skattemyndigheten.

5 Rationaliserad fastighetstaxering

5.1 Registerbaserad fastighetstaxering

5.1.1 Bakgrund

Centralnämnden för Fastighetsdata, CFD, RSV, och LMV samarbetar sedan länge i

frågor kring fastighetstaxeringen för att rationalisera och effektivisera

verksamheten i tekniskt hänseende. Nya tekniska förutsättningar ger möjligheter

att genomföra förändringar beträffande fastighetstaxeringen i syfte att minska

systemkostnaderna.

 Inom skatteförvaltningen sker vidare fortlöpande en översyn av regelsystemet.

Detta gäller beträffande såväl materiella som formella frågor. Ett mycket

viktigt inslag i detta arbete är att - med olika ambitionsnivå i fråga om

effektivitet - söka minska administrationskostnaderna. Allmänt sett står

fördelar att vinna om myndigheterna kan utnyttja redan befintlig information och

på så sätt begränsa de enskildas uppgiftslämnande. Som exempel på det nu sagda

kan nämnas de reformer som under senare år genomförts i fråga om den årliga

inkomsttaxeringen.

 Den förenklade självdeklarationen infördes vid 1987 års taxering. Grovt

räknat kan denna reform, efter viss omfördelning av resurser, beräknas ha

medfört besparingar på ca 30 miljoner kronor. Vid 1995 års taxering kommer

inkomsttaxeringen att till stor del grundas på förtryckt material, vilket

beräknas medföra ytterligare besparingar på drygt 100 miljoner kronor per år.

 Såvitt gäller fastighetstaxeringen bygger förfarandet alltjämt på att uppgifter

inhämtas från fastighetsägarna även om numera åtskilliga uppgifter förtrycks i

deklarationerna.

 Idag finns ett flertal olika register som innehåller uppgifter om fastigheter.

Utredningen har i sitt betänkande (SOU 1994:62 s 68 ff) i detalj redogjort för

befintliga register. Här skall endast översiktligt tas upp vissa delar.

 Fastighetsdatasystemet, FDS, är ett ADB-system med information om landets

fastigheter. Uppbyggnaden sker successivt över landet genom systemets införande

vid fastighetsregister- och inskrivningsmyndigheter den s.k.

Fastighetsdatareformen. CFD har huvudansvaret för såväl FDS som genomförandet av

Fastighetsdatareformen. Systemet innehåller i huvudsak två register, ett

fastighetsregister med uppgifter om fastigheter, samfälligheter, planer m.m. och

ett inskrivningsregister med uppgifter om ägarförhållanden, inteckningar m.m.

Efter beslut av riksdag och regeringen våren 1993 pågår dessutom uppbyggnaden av

ett basregister över byggnader. Uppläggningen av ett sådant register innebär att

byggnader ges identiteter och att rätt adress och rätt taxeringsinformation

kopplas till byggnaden. Dessutom innehåller FDS en delkopia av

fastighetstaxeringsregistret, FTR.

 FDS kommer att ha införts vid landets samtliga fastighetsregister- och

inskrivningsmyndigheter i september år 1995. Detta får till följd att ändringar

i fastighetsindelningen och ägarändringar kan aviseras på ett enhetligt sätt

från FDS till fastighetstaxeringen för samtliga kommuner.

 FTR är det grundläggande registret för fastighetstaxeringen och innehåller

sådana fastigheter, samfälligheter och byggnader på ofri grund som är eller

skall bli föremål för fastighetstaxering. De huvudsakliga funktionerna i

systemet är registervård, årlig taxering, registrering av överklagande o.d. samt

service. Med registervård avses bl.a. olika typer av händelser såsom t.ex.

förändringar i fastighetsindelning, ägarförhållanden, indelning i

taxeringsenheter och bygglov.

 Ajourhållningen av fastighetsregistret sker hos statliga och kommunala fas-

tighetsregistermyndigheter. Förändringar som sker i samband med t.ex. ny- och

ombildning av fastigheter uppdateras löpande i FDS. I samband med detta fångas

också den information som skall aviseras till FTR.

 Ansvaret för uppdatering av inskrivningsregistret ligger på inskriv-

ningsmyndigheterna. Vid handläggning av t.ex. en ansökan om lagfart handläggs

denna direkt i FDS som sedan uppdateras med förändrad information som rör

ägandet av fastigheten. Samtidigt skapas automatiskt ett underlag för avisering

till FTR.

 Ajourhållningen av FTR sker genom att förändringar i fastighetens identitet och

areal aviseras i samband med fastighetsbildningsförrättning från CFD. Avisering

av dessa uppgifter sker på ADB-media varje vecka. Samtidigt aviseras också

ägarförändringar (lagfarter).

5.1.2 Övergång till registerbaserad fastighetstaxering

Regeringens förslag: En övergång sker till en registerbaserad fastig-

hetstaxering. I de fall ett tillfredsställande uppgiftsunderlag finns kommer

fastighetsägarna att tillställas ett förslag till fastighetstaxering med början

vid AFT 1996. Den allmänna deklarationsplikten gäller inte i dessa fall.

 I förslaget till fastighetstaxering finns det nya basvärdet redovisat samt de

olika faktorer som har lett fram till detta. Endast den som har synpunkter på

förslaget till basvärdet behöver vända sig till skattemyndigheten, SKM, med

påpekanden.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna är till övervägande del positiva till

eller har inga erinringar mot förslagen om att övergå till registerbaserad fas-

tighetstaxering och införa ett förenklat förfarande. Det finns vissa synpunkter

på de ekonomiska effekterna. Dessa behandlas i avsnitt 7. Vidare anser flera

remissinstanser att det bör krävas ett aktivt godkännande för att förslaget till

fastighetstaxering skall läggas till grund för taxering. Som skäl härför

framförs bl.a. rättssäkerhetsskäl, att motsvarande system gäller för inkomst-

taxeringens förenklade förfarande, den annars ökade risken för felaktiga

uppgifter och försämrad kvalitet på taxeringsvärdet samt vikten av det

straffansvar som ett aktivt godkännande medför. Flertalet remissinstanser,

däribland Datainspektionen, godtar dock utredningens förslag.

 RSV förordar en modell där erinringar mot eller ett passivt godkännande av ett

förslag till fastighetstaxering skall behandlas som allmän fastighetsdeklara-

tion.

Skälen för regeringens förslag:

Förutsättningarna för registerbaserad fastighetstaxering

Med registerbaserad fastighetstaxering avses i detta sammanhang en taxering som

baserar sig på uppgifter i befintliga register. Registerbaserad

fastighetstaxering innebär inte att något helt nytt register måste byggas upp

utan att redan befintliga register skall kunna utnyttjas mer rationellt.

Komponenter skall således kunna hämtas från olika register med därav följande

förenklingsvinster för både enskilda och myndigheter. Manuell hantering skall

kunna undvikas i allt större utsträckning. Ett väsentligt syfte med

registerbaserad fastighetstaxering är besparingsmöjligheterna. Målsättningen är

att det arbete som lagts ned bl.a. inför tidigare allmänna fastighetstaxeringar

skall kunna återanvändas.

 Som utredningen framhållit kräver ett registerbaserat förfarande för att

fungera smidigt att ett nytt system görs så stabilt som möjligt eftersom

möjligheterna att inhämta uppgifter i ett sådant system är mer begränsade än i

ett förfarande som bygger på uppgiftslämnande via deklarationer. Stabiliteten i

systemet uppnås genom att det så långt möjligt bygger på enahanda omständigheter

år från år. Vidare kräver en registerbaserad fastighetstaxering ett tillför-

litligt underlag i så måtto att erforderliga uppgifter finns i framtagbar form i

olika register. Det är således både en fråga om att kunna utnyttja ett

befintligt material av god kvalitet och att skapa garantier för att detta hålls

aktuellt.

 Några omständigheter som skulle utgöra hinder för en övergång till en

registerbaserad fastighetstaxering vid AFT 1996 har utredningen inte funnit.

Regeringen delar denna bedömning. Övervägande del erforderligt grundmaterial

finns redan hos myndigheterna. Däremot återstår en del problem vad gäller den

fortsatta ajourhållningen av det nya systemet för fastighetstaxering bl.a på

grund av de förändringar som skett i plan- och bygglagstiftningen.

 En väl fungerande registerbaserad fastighetstaxering förutsätter att

förändringar i fråga om fastigheter och byggnader kommer till SKM:s kännedom.

Det är i huvudsak tre förändringar som är av intresse. Hit hör ägarförändringar,

ändringar i fastighetsindelningen samt ny,- till- och ombyggnad. Det är av stor

vikt att information om byggnadsåtgärder även för framtiden kan fångas in genom

uppgiftslämnande från kommunernas sida. Det byggnadsregister som nu är under

uppbyggnad torde kunna utgöra en bas för en sådan rapportering. Den bygganmälan

som numera införts anser emellertid utredningen inte tillförsäkra att tillräck-

liga uppgifter kommer in. Utredningen avser att återkomma till dessa problem.

Detsamma gäller förenklingar i fastighetstaxeringsförfarandet avseende övriga

fastighetskategorier i syfte att underlätta ett registerbaserat förfarande.

 Till dess utredningens slutliga förslag, som skall redovisas under år 1995,

blir behandlat kommer två olika arbetsmodeller att gälla, en som bygger på ett i

princip deklarationslöst förfarande och en som motsvarar det nuvarande. Enligt

utredningen kommer olägenheterna härav dock inte bli allt för märkbara.

Utredningen utgår vidare från att alla allmänna fastighetstaxeringar efter år

1996 kommer att bygga på ett registerbaserat förfarande.

 En övergång till registerbaserad fastighetstaxering aktualiserar också vissa

integritetsfrågor. Bl.a. leder förfarandet till att tämligen detaljerade

standarduppgifter lagras under lång tid utan säker uppdatering. Som utredningen

påpekat kan dock förutsättas att förändringar i t.ex. utrust-ningsdetaljer

korrigeras på fastighetsägarens initiativ när det kan medföra sänkningar av

värdet. Denna risk skall därför inte överdrivas.

 Regeringen ansluter sig således till utredningens ställningstaganden och har en

övergång till en registerbaserad fastighetstaxering som utgångspunkt för det

följande förslaget till förenklat förfarande samt övriga rationalise-

ringsförslag. Förslagen tar sikte på den allmänna fastighetstaxeringen av

småhusenheter år 1996. Efter att utredningen lämnat sitt slutbetänkande kan

vissa frågor komma att behandlas på nytt.

Utformningen av förslag till fastighetstaxering

 Såsom tidigare påpekats finns till övervägande del erforderligt grundmaterial

för att fastställa basvärden (med den terminologi som föreslås i avsnitt 4)

redan hos myndigheterna. Förtryckningen i det nya förfarandet kommer att avse de

uppgifter som finns lagrade. Kända uppgifter översänds således till fastighetens

ägare på en blankett som även skall innehålla ett förslag till basvärde. Det

skall likaså framgå för fastighetsägaren hur detta värde räknats fram. Detta

leder till att bl.a. fastighetsägarnas medverkan kan begränsas till att dessa

får möjlighet att kontrollera material som de tillställs.

 Vid AFT 1990 utfördes granskningsarbete för 1 800 000 småhusenheter. För den

modell som föreslås vid AFT 1996 är volymen deklarationer som kräver någon form

av granskning beräknad till sammanlagt endast 1 000 000.

 Det kan givetvis inte uteslutas att erforderliga uppgifter ibland saknas. I så

fall får det tidigare deklarationsförfarandet tillämpas. Den allmänna

skyldigheten att avge fastighetsdeklaration utmönstras om förslag till

fastighetstaxering erhållits. Efter föreläggande skall deklaration dock alltid

avges.

 När det gäller inkomsttaxeringen har det diskuterats om inte de skattskyldiga

passivt skulle kunna godkänna ett förtryckt material. Föredragande statsrådet

har dock i denna fråga (prop. 1992/93:86 s 39-40) anfört att det är väsentligt

att den skattskyldige på ett aktivt sätt godkänner de förtryckta uppgifterna på

deklarationsblanketten. I propositionen, som gäller förfarandet inför 1995 års

inkomsttaxering, föreslås heller ingen ändring på denna punkt. Frågan blir då om

något motsvarande bör gälla även för fastighetstaxeringens vidkommande.

 Generellt kan dock två väsentliga olikheter mellan fastighetstaxering och

inkomsttaxering noteras. Den sistnämnda taxeringen bygger på uppgifter som i

större eller mindre utsträckning varierar från år till år. Vidare grundas

taxeringen regelmässigt på uppgifter som lämnas av tredje man (arbets- eller

uppdragsgivare, banker osv.). Vid fastighetstaxeringen är bilden en annan.

Fastighetstaxeringen bygger i normalfallet på hur stor inverkan på värdet

fastighetens fysiska egenskaper och läge har. Dessa förhållanden är tämligen

konstanta över tiden. En ny beräkning av basvärdet grundar sig således på

uppgifter som fastighetens ägare själv lämnat om t.ex. storlek, ålder, standard

osv. vid tidigare fastighetstaxeringar. Några ytterligare uppgifter tillförs

således inte av utomstående uppgiftslämnare. En viss reservation kan göras för

de fall fastigheten har bytt ägare. Nya ägare till fastigheter har emellertid

sannolikt ett starkt intresse av att granska de förtryckta uppgifterna som

lämnats av en tidigare ägare. Risken för att felaktigheter till nackdel för den

nya fastighetsägaren förbigås kan därför antas vara liten.

 Det främsta skälet mot att ha en form av aktivitet från fastighetsägarnas sida,

och då närmast genom att ägaren även om de förtryckta uppgifterna helt godtas

skickar tillbaka en blankett med namnunderskrift, är att detta drar med sig en

hanteringskostnad för myndigheterna. Utredningen har beräknat denna kostnad till

ca 40 miljoner kronor för AFT 1996.

 Flera remissinstanser är kritiska till att ett passivt godkännande skall kunna

leda till fastighetstaxering. Datainspektionen har däremot till skillnad från

vad som uttalades i fråga om det förenklade förfarandet vid inkomsttaxeringen

inte ansett det behövligt med fastighetsägarens underskrift vid det nu

föreslagna förenklade förfarandet vid fastighetstaxeringen. Enligt regeringens

mening talar övervägande skäl för att en annan modell än den vid

inkomsttaxeringen bör kunna prövas vid fastighetstaxeringen.

 Visserligen finns en risk för att enstaka fastighetsägare får sina fastigheter

för lågt taxerade för att de inte rättar felaktiga uppgifter som är till fördel

för dem. Denna nackdel får emellertid anses vägas upp av de vinster som görs med

det förenklade förfarandet. Dessutom skall kontroll givetvis ske från skattemyn-

digheternas sida även vid det nu föreslagna förfarandet. Vad gäller de fas-

tighetsägare som anser att felaktiga uppgifter kommer att leda till en för hög

taxering eller av annat skäl är missnöjda föreligger möjligheten att inkomma med

påpekanden. Om fastighetsägaren missar denna möjlighet ger det numera införda

omprövningsinstitutet det skydd som kan behövas av rättssäkerhetsskäl. Det bör

påpekas att om fastigheten har fått en ny ägare och förslaget går till den gamla

ägaren medför förslaget visserligen att den nya ägaren kan riskera att en

fastighetstaxering beslutas på grund av den gamla ägarens passivitet. Den ägare

som inte har fått ett förslag till fastighetstaxering är emellertid skyldig att

lämna allmän fastighetsdeklaration och situationen bör därför normalt inte

uppkomma. Såsom redan framhållits kan dessutom genom omprövningsinstitutet en

felaktig taxering ändras.

 Enligt regeringens mening är det mot bakgrund av redogörelsen ovan möjligt att

införa ett förenklat förfarande som innebär att fastighetsägare inte behöver

skicka in blanketten i de fall de förtryckta uppgifterna är korrekta och

förslaget till basvärde godtas. Bara i de fall fastighetsägaren vill ändra eller

tillföra uppgifter behöver han höra av sig till SKM.

 Med regeringens förslag blir det bara aktuellt att lämna deklaration i de fall

tillräckligt underlag inte finns för att åsätta ett basvärde. Slutlig

underrättelse skall däremot skickas ut till alla fastighetsägare, oavsett om det

förtryckta förslaget godtagits eller inte.

 Förslaget medför ändringar i 18 kap. FTL vilka anges närmare i det kommande

avsnittet.

5.1.3 Förfarandefrågor

Regeringens förslag: Fastighetsägaren skall ha fått förslaget till

fastighetstaxering senast den 15 oktober året före taxeringsåret för att

deklarationsplikten skall upphöra. Påpekanden mot förslaget skall ha inkommit

senast den 1 november samma år.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran.

RSV anser att tidpunkten före vilken förslag till fastighetstaxering skall ha

erhållits för att deklarationsskyldigheten skall upphöra bör ändras från den 1

oktober till deklarationstidpunkten den 1 november året före fastighetstaxe-

ringsåret.

 Skälen för regeringens förslag: Vid allmän fastighetstaxering skall

fastighetsägaren enligt 18 kap. 1 § FTL, med vissa undantag, utan föreläggande

lämna deklaration för varje fastighet. Efter föreläggande föreligger alltid

deklarationsplikt.

 En övergång till ett registerbaserat förfarande innebär bl.a. att den allmänna

deklarationsplikten upphör. Kvar står dock fastighetsägarens primära ansvar för

uppgifternas riktighet. Enligt utredningen kommer det nämligen även för

framtiden att behövas regler som gör det möjligt att få in uppgifter av i stort

sett samma slag som för närvarande. Detsamma gäller vitesföreläggande och andra

kontrollåtgärder.

 En registerbaserad fastighetstaxering vid AFT 1996 innebär att flertalet

småhusägare kommer att få en blankett där basvärdet och delvärdena skall finnas

liksom samtliga relevanta uppgifter som leder fram till slutvärdena. Det angivna

basvärdet, liksom delvärdena, är att se som förslag. Om inget sker fastställs

sedan dessa värden genom taxeringsbeslut, vilket senast den 30 juni under taxe-

ringsåret skall skickas till både de som fått förslag till fastighetstaxering

och de som i vanlig ordning avlämnat fastighetsdeklaration. Genom att basvärdet

anges redan i det förslag som sänds ut får fastighetsägaren en fullständig bild

av den taxering som skett. I tydlighetens intresse bör påpekas att även om en

fastighetsägare inte reagerat mot det föreslagna basvärdet, detta givetvis inte

hindrar SKM från att under taxeringsarbetet komma med invändningar mot detsamma.

 Deklarationsplikten blir med förslaget beroende av om vederbörande fått ett

färdigt taxeringsförslag eller inte. Normalt skall ett sådant också kunna

tillställas det stora flertalet småhusägare vid AFT 1996. Om emellertid SKM

redan från början bedömer det registrerade underlaget som otillräckligt för att

kunna läggas till grund för beräkningen av basvärdet skall fastighetsägaren

deklarera på sedvanligt sätt.

 I 18 kap. 1 § första stycket FTL får ett tillägg göras av innebörd att allmän

deklarationsplikt således inte föreligger om ett förslag till fastighetstaxering

erhållits. Liksom i dag skall dock varje fastighetsägare vara skyldig att

deklarera efter ett föreläggande (18 kap. 1 § sista stycket FTL).

 Om den som tillställts en färdig blankett har synpunkter på innehållet blir

situationen densamma som idag. Fastighetsägaren - eller rättare sagt den som

enligt 18 kap. 2 § FTL är uppgiftsanvarig - får då vända sig till SKM med sina

påpekanden senast vid den tidpunkt deklaration skulle ha lämnats dvs. den 1

november året före taxeringsåret. I det fortsatta taxeringsarbetet får sedan

ställning tas till om uppgifterna kan godtas eller inte.

 Den som inte är nöjd med taxeringsbeslutet får i vanlig ordning därefter begära

omprövning och överklaga beslutet till domstol.

 Den fastighetsägare som anser sig kunna godta det material som

skattemyndigheten skickat ut behöver således inte vidta några ytterligare

åtgärder. Detta medför enligt utredningen - i vart fall teoretiskt - en viss

ansvarsförändring i förhållande till vad som gäller i dag. I 18 kap. 41 § FTL

anges nämligen att den som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet lämnar en

handling med oriktig uppgift och därigenom föranleder fara för att taxeringen

blir för låg kan dömas till böter eller fängelse i högst sex månader.

Utredningen anser att efter en övergång till en registerbaserad fas-

tighetstaxering kan straffansvar inte komma i fråga i de fall någon underlåter

att invända mot en för låg taxering som SKM föreslagit i det utskickade

materialet. Så kan inte heller bli fallet om muntligen lämnade uppgifter till

stöd för en sänkt taxering från en ägare godtas. Utredningen har inte funnit det

motiverat att frångå gällande rätt i denna del med dess krav på skriftligt

uppgiftslämnande som förutsättning för straffansvar. Till bilden hör också att

ifrågavarande straffbestämmelse behandlas i den pågående översynen av skatte-

brottslagen (Fi 1993:08).

 Några remissinstanser, däribland Göta hovrätt, anser att ett straffansvar bör

föreligga. Fastighetsägare skall således vara ansvariga för att ha godtagit de

uppgifter som förtryckts. Hovrätten, som föreslår att undertecknande och

återsändning av förslaget till fastighetstaxering skall ske, menar att det är

oacceptabelt att straffansvar inte kan komma i fråga vid det förenklade

förfarandet och anser att det innebär en risk för att kvaliteten på

fastighetsuppgifterna och taxeringsvärdet på sikt kommer att påverkas.

 Regeringen är emellertid av rättssäkerhetsskäl inte beredd att kombinera det nu

föreslagna passiva godkännandet med straffansvar. Det kan dock finnas anledning

att återkomma till frågan sedan erfarenhet vunnits av den nya ordningen.

 I anslutning till det ovan sagda finns anledning att också beröra utredningens

förslag rörande förseningsavgiften (18 kap. 42 § FTL). Enligt förslaget skall

den som fått ett förslag till fastighetstaxering komma in med eventuella

påpekanden senast den 1 november, dvs. inom samma tid som gäller för dek-

larationspliktens fullgörande. Den som inte lämnar sin deklaration i tid kan

komma att påföras en förseningsavgift. I och för sig kan det ifrågasättas om

inte detsamma av effektivitetsskäl borde gälla för den som kommer in med sina

påpekanden för sent. Utredningen har dock funnit att det - åtminstone i ett

inledningsskede - inte föreligger tillräckliga skäl för en sådan ordning. De

fall där deklarationen i framtiden blir nödvändig rör sådana situationer där

myndigheterna saknar ett tillräckligt underlag och där det således är angeläget

att detta snarast kompletteras. Till bilden hör även att den som lämnat in en

inte helt fullständig deklaration i efterhand kan lämna ytterligare uppgifter

utan att drabbas av någon sanktion. Dessutom får omprövningsinstitutet anses ha

i viss mån minskat behovet av ett alltför detaljrikt och sanktionerat

tidsmönster. Utredningen anser att erfarenheterna av AFT 1996 i vart fall bör

utvärderas innan ett slutligt ställningstagande kan göras i fråga om en utvidgad

förseningsavgift. Regeringen ansluter sig till denna uppfattning.

 Ett förenklat förfarande återverkar även på kontrollarbetets inriktning. Det

nuvarande systemet bygger på tanken att en individuell kontroll sker av den

ingivna deklarationens riktighet. I ett registerbaserat förfarande får helt

naturligt kontrollen en mer generell inriktning. Utredningen ger som exempel på

detta att det kan visa sig lämpligt att närmare studera de fall där den senast

erlagda köpeskillingen står i mindre god överensstämmelse med det åsatta

taxeringsvärdet. Här kan då sådana fall sorteras ut vid en efterföljande

kontroll inom den för SKM gällande årliga omprövningstiden. Ett annat tänkbart

fall är en motsvarande specialgranskning av olika former av gruppbebyggelse.

 Vid allmän fastighetstaxering kan själva taxeringsarbetet sägas inledas i

september året före taxeringsåret med förtryckning av deklarationerna. Dessa är

normalt fastighetsägarna till handa i slutet av samma månad. Den senaste

deklarationstidpunkten är enligt 18 kap. 9 § FTL den 1 november samma år. För de

fall fastighetsägarna inte godtar det utskickade materialet har de därför en

månad på sig att inkomma med erinringar till SKM. Den som i enlighet med vad som

anförts tidigare skall deklarera, skall lämna deklarationen inom samma tid.

 I frågan om detta tidsschema kan tillämpas också om förslaget till

registerbaserat förfarande införs har utredningen gjort följande bedömning.

 Redan i det nu gällande systemet förtrycks åtskilliga uppgifter i dekla-

rationsmaterialet. För framtiden blir då främst fråga om att förtrycka uppgifter

om basvärden och förekommande delvärden. Enligt vad utredningen inhämtat blir

det fråga om så pass begränsade nya uppgifter att gällande tidsplan kan användas

även för det förenklade förfarandet. Utredningen har föreslagit att tidpunkten

före vilken fastighetsägaren skall ha fått förslaget till taxering skall vara

den 1 oktober året före taxeringsåret. RSV anser emellertid att den 1 oktober

från administrativ synpunkt är en olämplig tidpunkt eftersom det inte kan

garanteras att förslaget är fastighetsägaren till handa precis före detta datum.

I stället föreslås att 1 oktober ändras till deklarationstidpunkten den 1

november.

 Enligt regeringens mening är det emellertid inte lämpligt att samma datum

gäller för när förslag skall ha erhållits och påpekanden ha inkommit. Tidpunkten

bör dock kunna flyttas fram till den 15 oktober. Lagrådet har ansett att

tidpunkten bör anges på sådant sätt att fastighetsägaren skall ha fått förslaget

senast visst datum. Regeringen föreslår därför att fastighetsägaren skall ha

fått förslaget till taxering senast den 15 oktober året före taxeringsåret. En

samstämmighet uppnås då med den konstruktion som gäller det förenklade

förfarandet vid inkomsttaxeringen.

 Regeringen delar i övrigt utredningens bedömning. En anpassning till det

förenklade förfarandet föreslås i 18 kap. 1, 3, 4, 6, 9 och 9 a §§ FTL.

5.2 Småhus på lantbruksenhet

Regeringens förslag: Samtliga småhus med tillhörande tomtmark som är belägna på

lantbruksfastighet skall ingå i lantbruksenheten.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: RSV och LMV har synpunkter på tidpunkten för att genomföra

förslaget. RSV anser att övergången bör ske först till AFT 1998 av

administrativa skäl. Därvid åberopas att AFT 1996 innebär en stor

arbetsbelastning för skatteförvaltningen samtidigt som det även föreligger ett

förslag till årlig omräkning av taxeringsvärdena fr.o.m. år 1996. LMV ser inget

hinder att genomföra förslaget i sin helhet till år 1996. I övrigt har

remissinstanserna inte haft några erinringar riktade mot förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Av grundläggande betydelse för

fastighetstaxeringen är indelningen i taxeringsenheter. Med taxeringsenhet

förstås sådan egendom som skall taxeras för sig (4 kap. 1 § FTL). Av samma

lagrum framgår att fastighet i regel också utgör taxeringsenhet. Begreppen

registerfastighet och taxeringsenhet sammanfaller dock inte.

 I 4 kap. 5 § andra stycket FTL anges att småhus och tomtmark för sådan byggnad

skall ingå i lantbruksenhet under vissa förutsättningar. Enligt dessa skall

husen ligga i anslutning till lantbruksenhet vars produktiva mark, dvs.

åkermark, betesmark och skogsmark, omfattar minst fem hektar. Husen skall

dessutom vara behövliga som bostad i lantbruket, dvs. åt ägare, arrendator eller

deras arbetskraft. Uppfylls inte förutsättningarna för att införliva småhuset i

lantbruksenheten sker en uppdelning så att småhuset med tillhörande tomtmark

indelas som småhusenhet och återstoden som lantbruksenhet. Två olika

taxeringsenheter bildas därmed av en registerfastighet.

 Enligt utredningen är flertalet nu aktuella register uppbyggda efter

indelningen i registerfastigheter. Av de ändringar som behandlas i det

maskinella aviseringssystem som finns uppbyggt mellan CFD och RSV är de fall som

blir föremål för manuell hantering främst sådana enheter där registerfastighet

och taxeringsenhet inte stämmer överens. Det har visat sig att lantbruksenheter

oftare än andra kategorier blir föremål för manuella åtgärder i

fastighetstaxeringssystemet. En övergång till registerbaserad fastighetstaxering

skulle således kunna underlättas om taxeringsenhet genomgående knöts an till

begreppet registerfastighet. Även av rationaliseringsskäl anser utredningen det

vara eftersträvansvärt med en ökad överensstämmelse mellan indelningen i

taxeringsenheter och indelningen i registerfastigheter.

 Det ursprungliga syftet med att indela den taxerade egendomen i

taxeringsenheter var att få enheter som lämpligen borde taxeras för sig. För de

olika enheterna gällde olika beskattningsregler. Så beskattades tidigare

fritidshus på en lantbruksfastighet enligt andra regler än de som gällde

registerfastigheten i övrigt. Genom ändringarna i 1990 års skattereform har

sambandet mellan inkomsttaxeringen och fastighetstaxeringen försvagats. Av-

görande är numera den gränsdragning som görs vid inkomsttaxeringen mellan

begreppen privatbostadsfastighet och näringsfastighet.

 Gällande regler återfinns i 5 § KL och innebär bl.a. att småhus som är inrättat

till bostad åt en eller två familjer med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet

och som utgör privatbostad omfattas av begreppet privatbostadsfastighet. Som

privatbostad räknas småhus som helt eller till övervägande del används för

ägarens eller vissa denne närståendes permanent- eller fritidsboende. Andra

fastigheter utgör näringsfastigheter. Fr.o.m. 1995 års taxering kan på ägarens

begäran privatbostadsfastighet på lantbruksenhet räknas som näringsfastighet om

småhusets storlek uppgår till minst 400 kvm och det har nybyggnadsår före år

1930. Privatbostadsfastighet beskattas i inkomstslaget kapital och innehavet

genom uttag av fastighetsskatt. Näringsfastighet beskattas i näringsverksamheten

genom att faktiska intäkter och kostnader beaktas.

 Med hänsyn till de förändringar som infördes genom 1990 års skattereform

kvarstår således inte längre något behov av att ur inkomstskattesynpunkt bryta

ut bostadshus från lantbruksenheterna för värdering som egna taxeringsenheter.

 Frågan är om en sådan uppdelning behövs av andra skäl.

 Enligt utredningen har man uppskattat att ca 10 000 mangårdsbyggnader och

tomter samt ca 70 000 "icke-behövliga" småhus och utarrenderade tomter är

utbrutna till egna taxeringsenheter (småhusenheter).Utredningen anför angående

småjordbruken, dvs. lantbruksenhet med mark understigande fem hektar produktiv

mark, att prisbildningen för dessa småjordbruk kan antas följa den som gäller

för småhusenheter. En överföring till denna kategori skulle dock kräva att nya

regler skapas eftersom en stor del av arealen i sådant fall inte skulle åsättas

något värde liksom inte heller eventuella ekonomibyggnader. En annan lösning

skulle vara att lägga in bostadsbyggnaden med tillhörande tomt i lantbruksen-

heten. I stället för att en särskild taxeringsenhet måste bildas, skulle för

framtiden byggnaden och tomten därtill få utgöra särskilda värderingsenheter

inom lantbruksenheten. Utredningen förespråkar den sistnämnda modellen.

 För den andra aktuella gruppen av småhus, dvs. sådana bostadsbyggnader som inte

behövs för jordbruket oavsett deras storlek föreslår utredningen samma lösning

som för småjordbruken.

 Samtliga bostadsbyggnader med tillhörande tomtmark, som ägs av lantbrukaren,

kommer med denna lösning att ingå i lantbruksenheten. Småhusen och marken bildar

därvid särskilda värderingsenheter och värderas enligt samma regler som för

småhus på lantbruksenheter. Omtaxering av bostadsbyggnaderna kan ske vid AFT

1998 för lantbruksenheter.

 Enligt regeringens bedömning är skälen för att införliva samtliga småhus på

lantbruk i lantbruksenheten övertygande. Således uppnår man med nyordningen den

förenklingen att det totala antalet taxeringsenheter minskas. Genom att taxera

småhusen i lantbruksenheterna får skatteförvaltningen en jämnare arbetsför-

delning. Värderingstekniskt eller hanteringsmässigt möter förslaget inga

beaktansvärda svårigheter för de berörda myndigheterna. För ägaren av

lantbruksenheten uppkommer den fördelen att hans samlade innehav på

registerfastigheten blir taxerat vid ett tillfälle och inte som nu vid två

tillfällen.

 När annan än fastighetsägaren äger byggnaden taxeras byggnadens ägare för den

del av taxeringsvärdet som avser byggnad. Tomtmarken kommer emellertid att

redovisas i lantbruksenheten i enlighet med det nyss sagda.

 En ändring föreslås i enlighet med det ovan anförda av regeln i andra stycket i

4 kap. 5 § FTL. Följändringar blir aktuella även i andra paragrafer vilka

redogörs för i specialmotiveringen. Lagrådet har lämnat synpunkter på lydelsen

av 2 kap. 2 § FTL, som reglerar indelningen i byggnadstyper, i förhållande till

den föreslagna lydelsen av 4 kap. 5 § FTL. Regeringen föreslår en ändring av 2

kap. 2 § FTL i enlighet med Lagrådets förslag. Såsom Lagrådet påpekar är

avsikten att vissa byggnader som tidigare klassificerats som hyreshus skall

tillföras byggnadstypen småhus genom att de införs i lantbruksenheten. Vidare

kommer vissa byggnader som tidigare har ingått i lantbruksenheten i

fortsättningen att ingå i andra taxeringsenheter, nämligen vissa sådana småhus

som är belägna i anslutning till en lantbruksfastighet men inte på själva

fastigheten. Detta bör enligt regeringens bedömning inte leda till

tillämpningsproblem och medför inte heller andra lagändringar än de i de

remitterade lagförslagen.

 Vad gäller ikraftträdandet gör regeringen följande bedömning. Skulle man vilja

tillämpa förslagen generellt vid AFT 1996 uppkommer problem såvitt angår de

småhus som inte behövs som bostäder för lantbruksenhetens ägare m.fl. SFT 1996

går ju tillbaka till närmast föregående allmänna fastighetstaxering för nu

berörd kategori, dvs. den allmänna lantbrukstaxeringen 1992. Vid denna taxering

saknades värderingesregler för de småhus som nu föreslås ingå i lantbruksenhet.

I denna del kan förslagen tillämpas första gången vid fastighetstaxeringen år

1998. Vad gäller de fall där småhuset i fråga är att anse som behövligt för

driften kan enligt utredningen förslaget tillämpas redan år 1996. De nya

reglerna medför i sådana fall att ägarna till dessa fastigheter till följd av

regeln i 16 kap. 2 § 1 får avge särskild fastighetsdeklaration. RSV har

emellertid ansett att skatteförvaltningen har för stor arbetsbelastning inför år

1996 för att hinna ta fram underlag för särskild fastighetstaxering i dessa

fall. Om samtliga småhus införs i lantbruksenheterna först år 1998 kan det ske

genom allmän fastighetstaxering. Dessutom kommer det förenklade förfarandet att

kunna tillämpas på de för lantbruksenhetens ägare m.fl. behövliga småhusen vid

AFT 1996 vilket medför ytterligare arbetsbesparingar. Övervägande skäl talar

därför för sistnämnda lösning. Bestämmelser med innebörd att ändringen genomförs

först vid fastighetstaxering år 1998 föreslås därför i övergångsbestämmelserna.

5.3 Särskilda frågor

5.3.1 Schematisk bestämning av prisnivån för tomtmark

Regeringens förslag: Vid bestämmande av delvärde för tomtmark i sådana fall då

försäljningar av obebyggd tomtmark inom värdeområdet inte ger den ledning som

behövs skall delvärdet bestämmas med ledning av den marknadsvärdenivå för

obebyggd tomtmark som normalt förekommer inom värdeområden där

marknadsvärdenivån för bebyggda fastigheter är densamma som för värdeområdet i

fråga.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Några särskilda erinringar framförs inte av

remissinstanserna.

 Skälen för regeringens förslag: Riket delas in i värdeområden för byggnader

och ägoslag (mark). Värdering av dessa sker med ledning av riktvärden (7 kap.

2 § FTL). Indelningen bygger på att fastigheternas beskaffenhet inom ett

värdeområde är så enhetlig som möjligt, dvs. indelningen sker för att lägets

inverkan på värdet skall beaktas. Den grundläggande regeln i förslaget till 5

kap. 2 § FTL om att basvärdet skall bestämmas till det belopp som motsvarar 75 %

av taxeringsenhetens marknadsvärde gäller enligt 8 § första stycket i samma

kapitel även för delvärdena. I enlighet med det nu sagda skall således även

delvärdet för marken bestämmas till den angivna nivån.

 Marknadsvärdet bestäms i första hand med ledning av fastighetsförsäljningar i

orten. Om det finns ett godtagbart antal försäljningar av såväl bebyggda som

obebyggda tomter fungerar systemet väl. Värdeområden och riktvärdeangivelser kan

i sådana fall bestämmas så att resultatet stämmer överens med de nyss nämnda

reglerna. Det har emellertid sedan länge visat sig vara svårt att alltid få fram

ett användbart ortsprismaterial för obebyggd tomtmark. På sina håll förekommer

knappast sådana försäljningar. Trots detta förhållande har man enligt

utredningen hittills lyckats väl med att bestämma riktiga riktvärdeangivelser

för tomtmarken. Emellertid har detta moment i förberedelsearbetet krävt

omfattande tidsinsatser.

 Utredningen påpekar att den knappa tillgången till ortsprismaterial avseende

obebyggd tomtmark sannolikt kommer att accentueras till AFT 1996. Orsakerna står

att finna i bl.a. de förändrade bostadsfinansieringsreglerna som infördes den 1

januari 1993 och de kvardröjande effekterna av lågkonjunkturen. Dessa faktorer,

sedda var för sig och sammantagna, håller tillbaka en normal nyproduktion av

permanent-och fritidshus. Ett annat problem är de försäljningar av tomtmark till

permanenthus som gjordes innan det blev känt att bostadsfinansieringsreglerna

skulle komma att ändras. Utredningen anser att dessa köp inte bör ingå i

ortsprismaterialet av den anledningen att marknadsförutsättningarna för sådan

tomtmark ändrades radikalt i och med att nämnda regler ändrades.

 Det behövs därför mer rationella metoder för att göra arbetet med att bestämma

värdenivåerna för tomtmark mindre resurskrävande. Bristen på ortsprismaterial

kräver också nya lösningar för att kraven på hög värderingsnoggrannhet skall

kunna bibehållas. Regeringen delar mot denna bakgrund utredningens slutsats att

den nuvarande huvudregeln måste kompletteras för de fall där representativa

markförsäljningar saknas.

 Kompletterande metoder har redan använts i de tidigare förberedelsearbetena.

Exempelvis används relationen mellan bebyggda och obebyggda fastigheter till att

bedöma vilken nivå marknadsvärdena bör ligga på i områden som inte har

tillräckligt underlag i fråga om obebyggda tomter. Någon omfattande kritik mot

förfarandet har inte förekommit. Som utredningen anfört bör därför detta

förfarande utvecklas ytterligare och användas mer systematiskt än tidigare mot

bakgrund av de svårigheter som väntas inför AFT 1996.

 För framtiden skulle arbetet med att bestämma värdenivåerna för tomtmark kunna

förenklas. Utredningen har föreslagit följande modell.

 Liksom tidigare kartläggs värderelationerna mellan normaltomten och normaltomen

bebyggd med normhuset. De få köp av obebyggd tomtmark som finns används till att

uppskatta relationen. För obebyggd tomtmark som avviker från normaltomtens

klassificeringsdata kommer köpeskillingarna att räknas om för att därefter avse

normaltomtens marknadsvärde. Denna procedur upprepas för alla delmarknader där

köp av obebyggd tomtmark finns. De statistiska beräkningarna kommer att visa en

kurva som anger normaltomtens genomsnittliga prisnivå i förhållande till samma

tomt bebyggd med normhuset (se SOU 1994:62 s. 149). Det går sedan att använda

funktionen för att bestämma tomtmarksvärdena för normaltomten i områden där inga

köp av tomtmark har skett.

 Regeringen kan ansluta sig till den nu i korthet beskrivna modellen som främst

skulle fungera som ett hjälpmedel i de fall ortsprismaterialet vad avser

obebyggd tomtmark inte ger tillräcklig ledning. I det fortsatta förbe-

redelsearbetet inför AFT 1996 får modellen ytterligare övervägas. Vid

utvärderingen av AFT 1996 kan det visa sig att det nu som ett alternativ

beskrivna förfarandet av enkelhetsskäl skulle kunna ges ett större utrymme.

 En ändring föreslås därför i 5 kap. 8 § FTL i enlighet med utredningens förslag

så att det klart framgår att en alternativ beräkningsgrund för markvärdet är

tillåten.

5.3.2 Tidpunkt för äganderättens övergång

Regeringens bedömning: En lagreglering av tidpunkten för äganderättens övergång

bör inte göras nu.

 Utredningens förslag: Tidpunkten för äganderättens övergång beträffande

fastigheter föreslås bli reglerad i en bestämmelse i 1 kap. 5 § FTL.

 Remissinstanserna: Åtskilliga remissinstanser ställer sig tveksamma till

förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 4 kap. 2 § FTL skall en fastighet delas

upp i taxeringsenheter enligt ägarförhållandena om skilda delar av den har olika

ägare.

 I FTL regleras inte vem som skall anses som ägare till en fastighet eller del

därav. Denna fråga får avgöras med ledning av de lagregler och den praxis som

kan finnas på området. Regeringsrätten har i ett mål angående

fastighetsreglering och särskild fastighetstaxering (RÅ 1993

ref 65) anslutit sig till de i andra sammanhang gällande civilrättsliga

principer som innebär att äganderätten anses övergå den dag då bindande

köpeavtal träffats. Det kan nämnas att motsvarande bedömning gjorts i RÅ 1993

not 485 där fråga var om förvärv genom gåva och arvskifte. Nu nämnda avgöranden

stämmer väl överens med vad som sedan länge tillämpats vid inkomsttaxeringen.

Har däremot en viss tidpunkt avtalats för äganderättens övergång gäller den

tidpunkten (se RÅ 1993 ref 16 och däri anmärkta rättsfall).

 Utredningen har föreslagit att en lagfästning av gällande praxis skall göras.

Förslaget har emellertid, som framgått kritiserats av åtskilliga remissinstanser

bl.a. mot bakgrund av effekten på andra rättsområden. Vissa remissinstanser

anser att en lagfästning är obehövlig. Det framförs även synpunkter att

lagreglering bör ske inom andra skatterättsliga och civilrättsliga områden

samtidigt eftersom annars olika tidpunkter kan gälla för äganderättens övergång.

 Vid överlåtelse av fastighet infaller äganderättens övergång vid olika

tidpunkter i olika sammanhang. Det kan uppstå svårigheter om lagreglering sker

endast i FTL och inte i annan lagstiftning samtidigt. Vidare hänvisas i ett

flertal skatterättsliga men även civilrättsliga lagar till 1 kap. 5 § FTL. Med

hänsyn till den domstolspraxis som finns och då frågan inte bör behandlas

ensidigt på fastighetstaxeringsområdet utan i ett större sammanhang anser

regeringen att en lagreglering av tidpunkten för äganderättens övergång inte bör

genomföras nu.

5.3.3 Exploateringsmark

Regeringens förslag: Ägoslaget exploateringsmark utmönstras.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Några särskilda erinringar framförs inte av

remissinstanserna.

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om exploateringsmark och

exploateringsenhet infördes i FTL år 1981. Enligt de nya reglerna skulle

obebyggd mark som ingår i fastställd stadsplan eller byggnadsplan och som till

någon del är avsedd att användas för byggnadsändamål enligt 4 kap. 5 § FTL

indelas som en särskild taxeringsenhetstyp, nämligen exploateringsenhet. Om det

var fråga om mark som kunde indelas som tomtmark eller om det var uppenbart att

exploatering inte skulle komma att genomföras eller avsevärt fördröjas skulle

marken inte klassificeras som exploateringsmark.

 Genom den uppdelade allmänna fastighetstaxeringen, som infördes vid AFT 1988,

skulle i stället exploateringsmark indelas antingen som småhusenhet,

hyreshusenhet eller industrienhet beroende på vilken byggnadstyp

exploateringsmarken är avsedd för. För att undvika att fastighetsägaren vid

inkomstbeskattningen skulle få ta upp en betydligt högre schablonintäkt än

tidigare föreslogs samtidigt att exploateringsmark inte fick ingå i bebyggd

taxeringsenhet.

 Värderingen av exploateringsmark utgår från de riktvärden som är bestämda för

områdets tomtmark. Riktvärdet för exploateringsmark bestäms således enligt 12

kap. 6 och 7 §§ FTL genom att de riktvärden som gäller för tomtmark inom det

berörda området justeras ned genom multiplikation med en exploateringsfaktor som

bestäms med hänsyn till den väntetid som anses föreligga innan exploateringen

beräknas börja och den exploateringstid som anses föreligga under vilken

exploatering kan beräknas pågå.

 Enligt utredningen har genom den nya plan- och bygglagen (1987:10), som

förutsätter att planlagd mark skall bebyggas inom kort tid, en stor del av de

tidigare detaljplanerna upphävts. Behovet av att indela mark som

exploateringsmark har härigenom minskat.

 Det särskilda förfarandet vid värderingen av exploateringsmark medför en

särskild värderingsmetodik. Indelningsförfarandet är ett försvårande moment vid

taxeringen, bl.a. beroende på de problem som uppkommer vid gränsdragningen

mellan exploateringsmark och andra ägoslag. Förfarandet innebär också en

speciell hantering med bl.a. särskilda blanketter och registrerings- samt

ADB-rutiner. Utredningen anser att det därför ur såväl värderings- som

hanteringssynpunkt skulle innebära en avsevärd förenkling och rationalisering

att ta bort den särskilda indelningen och värderingen av exploateringsmark. I de

få fall en nedjustering av värdet av tomtmark med exploateringsmöjlighet blir

aktuell kan sådan i det enskilda fallet i stället göras genom justering för

säregna förhållanden.

 Regeringen finner i likhet med utredningen och på de skäl som framförts av

denna att begreppet exploateringsmark bör kunna utmönstras.

 En effekt av att ägoslaget exploateringsmark tas bort blir att den del av sådan

mark som utgör kvartersmark skall indelas som tomtmark och den del som utgjort

allmän plats skall för framtiden indelas som övrig mark. Har genomförandetiden

gått ut bör marken indelas som tomtmark endast om det är uppenbart att den skall

bebyggas, jfr 2 kap. 4 § FTL.

 Enligt lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 3 § första stycket b utgör

fastighetsskatten 1,5 % av taxeringsvärdet av värderingsenhet tomtmark som är

obebyggd samt värderingsenhet avseende exploateringsmark. Eftersom således

fastighetskatten i dag utgår på samma sätt för båda de aktuella ägoslagen medför

förslaget att utmönstra ägoslaget exploateringsmark inte några

beskattningskonsekvenser.

 Förslaget föranleder följande ändringar. Utmönstring sker av 6 kap. 8 §, 12

kap. 6 och 7 §§ samt rubriken före 12 kap 6 § FTL. Ändring sker i 2 kap. 4 §, 4

kap. 5-7 §§ och 5 kap. 7 § samt rubriken till 12 kap. FTL så att vad däri

föreskrivs om exploateringsmark utgår.

5.3.4 Ofri tomt i stad

Regeringens förslag: Bestämmelserna om ofri tomt i stad utmönstras.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Några särskilda erinringar framförs inte av

remissinstanserna.

 Skälen för regeringens förslag: I 1 kap. 5 § första stycket b FTL stadgas att

som ägare av fastighet bl.a. skall anses innehavare av s.k. ofri tomt i stad.

 Eftersom institutet inte längre förekommer föreslår regeringen i likhet med

utredningen att bestämmelsen härom skall utmönstras.

6 Underlag för fastighetsskatt vid brutet räkenskapsår

Regeringens förslag: Statlig fastighetsskatt skall beräknas på grundval av det

taxeringsvärde som gäller under beskattningsåret. Befrielse från och nedsättning

av skatt samt reducering av underlaget för fastighetsskatt i samband med

byggnation skall erhållas för kalenderår.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 § femte stycket lagen om statlig fas-

tighetsskatt beräknas fastighetsskatt för beskattningsår. I 41 § andra stycket

kommunalskattelagen (1928:370), KL, föreskrivs att statlig fastighetsskatt skall

anses belöpa på det beskattningsår till vilket skatten hänför sig. Av 3 § först

nämnda lag framgår att underlaget för fastighetsskatt utgörs av taxeringsvärdet.

Vilket taxeringsvärde som skall utgöra underlag vid brutet räkenskapsår är inte

reglerat i lagtexten.

 Vid tillkomsten av lagen om statlig fastighetsskatt fanns en regel som

föreskrev att med taxeringsvärde avses de värden som legat till grund för eller

ingått i beräkning av garantibeloppet. Enligt då gällande 47 § KL skulle

garantibelopp beräknas med utgångspunkt från fastighetens taxeringsvärde året

före taxeringsåret. I samband med att garantibeskattningen slopades ändrades

detta lagrum. Den angivna definitionen försvann då utan någon närmare motive-

ring.

 De nya reglerna har av skatteförvaltningen tolkats som att någon principiell

ändring av fastighetsskattens konstruktion inte var avsedd. Det innebär att om

taxeringsvärdet ändras från ett kalenderår till ett annat görs ingen propor-

tionering. I stället utgår man ifrån taxeringsvärdet året före taxeringsåret.

 Av nuvarande 1 kap. 7 § FTL framgår bl.a. att beslut om taxeringsvärde vid

allmän fastighetstaxering normalt skall gälla från ingången av det taxeringsår

då allmän fastighetstaxering av taxeringsenheten sker. Detsamma gäller vid

särskild fastighetstaxering. Enligt förslaget om ett omräkningsförfarande vid

fastighetstaxeringen i avsnitt 4 kommer beslut om taxeringsvärde i form av

omräkning att gälla från ingången av det taxeringsår då sådant beslut fattas

till ingången av detta taxeringsår då sådant beslut fattas nästa gång. Med

taxeringsår förstås enligt denna lag det kalenderår för vilket

fastighetstaxering bestäms.

 Vid fastighetstaxering år 1994 åsätts nya taxeringsvärden som således gäller

från ingången av år 1994. Beskattningsåret som ligger till grund för 1995 års

inkomsttaxering kan utgöras av ett brutet räkenskapsår som exempelvis börjar den

1 juli 1993 och slutar den 30 juni 1994. Vid den regeltolkning som nu synes ske

leder detta till att fastighetsskatt kommer att beräknas på 1994 års

taxeringsvärde för hela räkenskapsåret. Detta trots att år 1993 utgör en del av

räkenskapsåret.

 Fastighetsbeskattningsutredningen har i sitt slutbetänkande föreslagit att när

det gäller fastigheter som enligt deras förslag skall schablonbeskattas skall

intäkten beräknas på det taxeringsvärde som gäller för fastigheten under varje

del av beskattningsåret. Förslaget har motiverats med att det materiellt mest

riktiga resultatet erhålls om man gör en proportionering utifrån det

taxeringsvärde som gäller för fastigheten under varje del av beskattningsåret.

Vidare har utredningen påpekat att om rullande fastighetstaxering införs med

omräknade taxeringsvärden varje år får problemet ökad betydelse jämfört med

dagens regler.

 RSV har i sitt remissyttrande över Fastighetsbeskattningsutredningens

betänkande påpekat att utredningens förslag ger ett materiellt korrekt resultat

men innebär samtidigt merarbete för skattemyndigheterna. Vidare anför RSV att om

fastighetsskatten behålls för näringsfastigheter och proportioneringsregeln

införs blir problemet än mer påtagligt. RSV föreslår därför i stället att

lösningen i sådant fall bör vara att debitera fastighetsskatten för kalenderår

även för skattskyldiga med brutet räkenskapsår och beskatta den som är ägare den

1 januari för hela kalenderåret. Det bör dock enligt RSV beaktas att regler med

detta innehåll medför engångseffekter.

 HSB:s Riksförbund tillstyrker i sitt remissyttrande över Fastighets-

beskattningsutredningens betänkande utredningens förslag men påpekar att det

uppkommer tröskeleffekter till nackdel för dem med brutet räkenskapsår vid

tillämpning av nedsättningsreglerna vid byggnation. HSB anser därför att en

proportionering måste ske för kalenderår såväl av underlaget för fastighetsskatt

som tillämpade skattesatser.

 Enligt regeringens mening föreligger ett behov av att klarlägga vilket

taxeringsvärde som skall utgöra underlag för fastighetsskatt. Det är därvid

lämpligt att utforma reglerna så att de inte ger stötande effekter från

likformighets- och neutralitetssynpunkt. Regeringen anser att

Fastighetsbeskattningsutredningens uppfattning kan vara vägledande i fråga om

den statliga fastighetsskatten. En proportionering bör därför ske vid brutet

räkenskapsår på så sätt att underlaget för fastighetsskatt utgörs av det för

varje kalenderårsdel gällande taxeringsvärdet.

 Vid beräkning av fastighetsskatt måste i sådant fall en åtskillnad göras mellan

bestämmande av underlaget för fastighetsskatten i form av taxeringsvärdet som

gäller för kalenderår och uträkningen av själva fastighetsskatten som belöper på

beskattningsår.

 Vid jämkning av underlaget vid förvärv och avyttring under året samt vid

tillämpning av bestämmelsen i 2 § femte stycket lagen om statlig fastighetsskatt

avseende beskattningsår som omfattar kortare eller längre tid än tolv månader

torde inte några tillämpningsproblem utöver mer omfattande uträkningar uppkomma.

Regeringen anser att vad RSV anfört om merarbete inte utgör tillräckligt skäl

för att ändra dessa vedertagna regler.

 Vad gäller bestämmelserna i 3 § andra stycket lagen om statlig fastighetsskatt

angående befrielse från och nedsättning av fastighetsskatt under sammanlagt tio

år för bl.a. nybyggda bostäder avses inkomsttaxeringsår och därmed underliggande

beskattningsår. Om proportionering skall ske av underlaget för fastighetskatt

vid brutet räkenskapsår i fortsättningen medför detta, vid samma värdeår och

försäljning av fastigheten vid samma tidpunkt ett år efter tioårsperioden, att

fastighetsägare med brutet räkenskapsår får betala sammanlagt något mer skatt än

den som har kalenderår som räkenskapsår. Orsaken är den förskjutning som uppstår

och inleds med att de med brutet räkenskapsår 1 juli - 30 juni befrias från

skatt under ett halvår med det lägre taxeringsvärdet före byggnationen som

grund. För att lösa detta problem anser regeringen att skattebefrielse och

nedsättning av skatten bör erhållas för kalenderår. En sådan lösning motiveras

även av att nedsättningsreglerna är kopplade till fastigheten och därför inte

bör påverkas av ägarens beskattningsår.

 Visserligen medför denna ordning att skattebefrielse- och nedsättningsår inte

kommer att löpa parallellt med de brutna räkenskapsåren. Efter att de tio åren

har förlöpt kommer skatteeffekten dock ha varit densamma för dem med brutet

räkenskapsår som för dem med kalenderår som räkenskapsår.

 De regler som infördes som en övergångsåtgärd för redan befintliga hus i de

gällande övergångsbestämmelserna punkterna 4 och 5 till lagen (1990:652) om

ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt utgör ett pågående system

som inte bör ändras. Undantag bör därför göras för tillämpning av proportione-

ringen i dessa fall.

 I 3 a § lagen om statlig fastighetsskatt har införts en möjlighet till

reduktion av fastighetsskatten på hyreshusenheter med byggnad som innehåller

bostäder om det taxeringsvärde som utgör underlag för fastighetsskatten har

höjts till följd av en om- eller tillbyggnad. Den nya bestämmelsen innebär att

om förutsättningarna är uppfyllda skall fastighetsskatten beräknas på

taxeringsvärdet minskat med ett särskilt framräknat belopp under de första fem

åren som det höjda taxeringsvärdet ligger till grund för fastighetsskatten och

minskat med halva detta belopp de där på följande fem åren. Med år synes även

här avses inkomsttaxeringsår med underliggande beskattningsår. Samma problem som

i föregående fall uppstår egentligen inte eftersom det är frågan om att reducera

underlaget för fastighetsskatt med ett visst belopp. Storleken på underlaget har

inte någon betydelse. Skatten beräknad på det reducerande beloppet blir densamma

oavsett från vilket underlag den dras. Även i detta fall är det trots allt mer

lämpligt att reducering erhålls för kalenderår för att en enhetlig systematik

skall uppnås.

 Förslaget föranleder ändringar i 2, 3 och 3 a §§ lagen om statlig

fastighetsskatt. De nya reglerna föreslås träda i kraft i januari 1995 och

tillämpas första gången vid 1996 års taxering. Eftersom ett taxeringsvärde som

åsätts år 1995 kan bli lägre än dagens taxeringsvärde bör övergångsvis gälla att

den skattskyldige måste begära att de nya reglerna tillämpas vid 1996 års

taxering.

7 Ekonomiska effekter

Vad först gäller omräkningsförfarandet kan konstateras att det inte är möjligt

att exakt beräkna förändringen av skatteinkomsterna. Det avgörande är hur

prisutvecklingen kommer att vara i framtiden.

 Förenklat betyder förslaget, allt annat lika, att en negativ prisutveckling ger

staten årligen lägre skatteinkomster medan en positiv prisutveckling ger högre.

Det senare är mest sannolikt som långsiktigt antagande. Teoretiskt kan man anta

en årlig prisökningstakt samt en årlig volymtillväxt. Genom att studera

historiska värden för dessa parametrar kan en varaktig budgetförstärkning

beräknas till 900 miljoner kronor årligen.

 Även om det långsiktigt kommer att vara en stigande trend på prisutvecklingen

är det för enskilda fastighetsägare betydelsefullt att kortare perioder av

fallande priser får genomslag på fastighetsskatten.

 Det är i sammanhanget också viktigt att framhålla den för samhällsekonomin

positiva effekt som erhålls genom att fastigheter omvärderas årligen. Som

exempel kan nämnas kreditgivares och låntagares förbättrade information om

aktuella marknadsvärden på fastigheter.

 Efter att omräkningsförfarandet har tillämpats en tid kan det finnas anledning

att göra en utvärdering i syfte att avgöra om den löpande taxeringsperioden,

dvs. nuvarande sexårsperiod mellan de allmänna fastighetstaxeringarna, kan

förlängas med åtföljande kostnadsbesparingar. Enligt regeringen bör denna

utvärdering påbörjas redan året efter att den första omräkningen genomförts.

 För administration av ett system med omräkning uppstår direkta kostnader hos

LMV och RSV. Kostnaderna är dels av engångskaraktär, dels årliga.

 Inledningsvis krävs metodutveckling, ADB-utveckling m.m. vilket beräknas kosta

ca 5 miljoner kronor. De närmaste åren beräknas den löpande kostnaden uppgå till

ca 30 miljoner kronor årligen. De år, närmast år 1996 och år 2002, då allmän

fastighetstaxering av småhusenheter utförs stannar kostnaderna för

omräkningsförfarandet på ca 10 miljoner kronor.

Med hänsyn till att omräkningstalen skall vara bindande torde måltillströmningen

till domstolarna vara marginell.

 Införandet av en registerbaserad fastighetstaxering vid AFT 1996 innebär i

första hand en förändring av administrativa rutiner. De kostnader som därför

främst berörs är kostnaderna för den del av förberedelsearbetet som avser

utskick och blanketter samt lönekostnader inom skatteförvaltningen, dvs.

kostnader för beredning, registrering och granskning. Kostnaderna för övriga

delar av förberedelsearbetet samt ADB-stöd är relativt stabila och påverkas i

mindre omfattning av de förändringar som en registerbaserad småhustaxering

innebär.

 Utredningen har redogjort för de ekonomiska effekterna av förslagen och därvid

gjort en jämförelse mellan kostnaderna för den allmänna fastighetstaxeringen av

småhus 1990 och den som skall ske 1996. Inför AFT 1996 föreligger emellertid en

ny organisation (fr.o.m. 1994).

 Av propositionen Organisationen vid fastighetstaxeringen (prop. 1993/94:1 s.

101) framgår att man beräknat att denna organisation kan förväntas medföra

besparingar på åtminstone drygt 50 000 000 kr under perioden 1993/94-1996/97.

Vidare uttalas att anpassningen av fastighetstaxeringsförfarandet till

förfarandet vid inkomsttaxeringen dessutom bör väsentligt öka förutsättningarna

för att genom vidare effektiviseringar och förenklingar göra ytterligare

besparingar.

 Kostnaderna i det följande grundar sig på den nya organisationen, dvs. viss del

av de i förhållande till tidigare beräkningar minskade kostnaderna som redovisas

i det följande kan hänföras till rationaliseringar till följd av den nya

organisationen. Som utgångspunkt för att uppskatta de rationaliseringsvinster

som en registerbaserad småhustaxering beräknas innebära läggs beräknade

kostnader för budgetåret 1994/95 och 1995/96. Kostnaderna har inte fördelats på

olika budgetår. De redovisade kostnaderna avser den totala kostnaden för

fastighetstaxeringen under perioden, med undantag av kostnader för

omprövningsförfarandet.

 I de beräknade kostnaderna för förberedelsearbetet vid AFT 1996 ingår LMV:s

medverkan, förberedelsearbetet centralt på RSV och regionalt vid SKM,

utbildning, blanketter samt broschyrer. Detta förberedelsearbete grundar sig på

det arbete som utfördes i samband med AFT 1990, bl.a. avseende indelningen av

värdeområden. LMV:s huvudsakliga arbetsuppgifter under förberedelsearbetet

hänför sig till denna indelning. Vid AFT 1996 kommer behovet av ändringar i

områdesindelningen att vara relativt begränsat.

 De förenklingar som föreslagits rörande ett schabloniserat förfarande vid

framtagande av riktvärdeangivelsen för tomtmark kommer också att leda till att

arbetet rationaliseras. Registerbaserad fastighetstaxering innebär att

besparingar kan göras främst vad avser kostnaderna för framställning och utskick

av påminnelser. Även utbildningskostnaderna kan beräknas minska vid AFT 1996.

 Med hänsyn taget till det ovan sagda har kostnaderna för förberedelsearbetet

vid AFT 1996 om en registerbaserad fastighetstaxering genomförs av utredningen

beräknats till sammanlagt 78 100 000 kr mot 105 700 000 kr vid ett

oförändrat system i förhållande till AFT 1990.

 Vad gäller själva taxeringsförfarandet innebär registerbaserad fas-

tighetstaxering att den resursinsats som krävs för arbetet med beredning,

registrering, hantering och granskning kommer att minska jämfört med AFT 1990.

Ungefär 75 % av fastighetsägarna kommer att omfattas av det nya och enklare

förfarandet. Vid motsvarande jämförelse som ovan uppgår de beräknade kostnaderna

enligt utredningen för AFT 1996 till 207 000 000 kr mot 302 000 000 kr vid ett

oförändrat system.

 Avslutningsvis vill regeringen påpeka att det även innebär tidsbesparingar för

de enskilda att få förtryckta blanketter. Vad gäller domstolarna torde

måltillströmningen inte påverkas av förslaget.

 Genom att ändra reglerna för fastighetsskatt så att personer med brutet

räkenskapsår fortsättningsvis betalar fastighetsskatt på det taxeringsvärde som

gäller för varje del av räkenskapsåret minskar statens inkomster från

fastighetsskatt.

 Storleken på statens minskade skatteinkomster är i stor utsträckning beroende

av vilket system för taxering av fastigheter som gäller. Genom förslaget med ett

årligt omräkningsförfarande vid fastighetstaxeringen blir skattebortfallet

större än vid nu gällande regler för fastighetstaxering. Det är därför viktigt

att se skattebortfallet vid förändrade regler för personer med brutet

räkenskapsår tillsammans med de ökande skatteintäkter som det årliga

omräkningsförfarandet ger.

 Den varaktiga budgeteffekten - räntan på nuvärdet av alla framtida

skattebortfall - kan beräknas till 160 miljoner kronor. Ur ett snävare

perspektiv, strikt kassamässigt, uppgår skattebortfallet första året till ca

60 miljoner kronor.

 Det bör i sammanhanget emellertid observeras att om de föreslagna ändringarna

inte genomförs kommer det antagligen få till följd att de fastighetsägare som nu

har brutet räkenskapsår lägger om räkenskapsår till kalenderår för att undgå den

ökande skattebelastningen. En sådan utveckling leder i princip till samma

skattebortfall som de nu föreslagna reglerna vad gäller uttaget av

fastighetsskatt vid brutna räkenskapsår.

 Regeringen avser att återkomma till frågan om eventuella konsekvenser av

förslagen för resurstilldelningen till skatteförvaltningen i 1995 års

budgetproposition.

8 Specialmotivering

8.1 Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

1 kap.

1 §

Genom den föreslagna lydelsen klarläggs redan inledningsvis de olika komponenter

som fastighetstaxeringssystemet skall bestå av, nämligen allmän och särskild

fastighetstaxering samt det tillkommande omräkningsförfarandet. Det framgår även

att industrienheter inte åsätts ett särskilt taxeringsvärde. Istället utgör

basvärdet även taxeringsvärde för dessa taxeringsenheter eftersom de undantas

från omräkning.

3 §

I de nya andra och tredje styckena regleras giltighetstiden för de beslut som

fattas vid något av de tre förfarandena allmän och särskild fastighetstaxering

respektive omräkning. Beslut vid allmän fastighetstaxering och beslut om ny

taxering vid särskild fastighetstaxering gäller således från ingången av det år

då beslutet fattas till ingången av det år då nytt beslut fattas oavsett om det

nya beslutet fattas vid allmän fastighetstaxering eller att en ny taxering

åsätts vid särskild fastighetstaxering. Beslut om omräkning gäller under det

taxeringsår då sådant beslut fattats.

 Termen löpande taxeringsperiod används tekniskt i olika sammanhang i FTL. Det

är därför lämpligt att ha kvar en definition av detta begrepp. Den flyttas

därför över från 1 kap. 7 § till ett fjärde stycke i 1 kap. 3 §.

5 §

Ändringen i första stycket innebär att bestämmelsen om den numera inaktuella be-

sittningsformen ofri tomt i stad är utmönstrad.

 Ändringen i sista stycket är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används. Några remissinstanser har ansett att denna ändring är obehövlig. Det

får dock anses nödvändigt med denna följdändring eftersom begreppet

skogsbruksvärde enbart avser en del av basvärdet, dvs. begreppet gäller inte på

taxeringsvärdenivå.

6 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att även omräkningen

utgör fastighetstaxering.

7 - 9 §§

Som nämnts i den allmänna motiveringen är det lämpligt att de materiella och

administrativa reglerna i FTL avseende de tre komponenterna allmän och särskild

fastighetstaxering respektive omräkning klart avgränsas från varandra. Förutom

att i det inledande kapitlets första paragraf anges vilka komponenter som

fastighetstaxeringen består av, bör även inledningsvis lämnas upplysning om

grunddragen i dessa komponenter. Detta bör tas in i 7 - 9 §§. Några sakliga

ändringar föranleder inte detta. Liksom hittills skall således omloppstiden för

den allmänna fastighetstaxeringen vara sex år och den särskilda fastighetstaxe-

ringen skall verkställas varje mellankommande år.

 I 7 § första stycket görs en hänvisning till bestämmelserna om allmän

fastighetstaxering i 2 - 15 kap. Vidare görs i tredje stycket en hänvisning till

de förfarandebestämmelser som enligt 17 - 24 kap. gäller vid allmän

fastighetstaxering. Definitionen av den löpande taxeringsperioden överförs till

3 §.

 Till 8 § överförs från 16 kap. 1 §, med viss redaktionell ändring, bestämmelsen

att särskild fastighetstaxering verkställs varje år utom de år då allmän

fastighetstaxering äger rum. En hänvisning görs också till de administrativa

regler som gäller vid särskild fastighetstaxering enligt 25 - 32 kap.

 I 9 § anges att omräkningen sker årligen med omräkningstal enligt de

bestämmelser som finns i ett nytt kapitel, 16 A kap. Industrienheter undantas

dock från omräkning. En hänvisning görs också till de förfaranderegler som

enligt 33 - 38 kap. föreslås gälla vid omräkningen.

2 kap.

2 §

På Lagrådets inrådan har definitionen av småhus redigerats så att det klart

framgår att byggnad som är inrättad åt bostad åt minst tre och högst tio

familjer utgör småhus om byggnaden ligger på en lantbruksfastighet.

4 §

Ändringen i första stycket är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används.

 Övriga ändringar i paragrafen innebär att ägoslaget exploateringsmark är

utmönstrat. Skälen härför har redogjorts för i den allmänna motiveringen,

avsnitt 5.3.3. Sådan mark skall för framtiden indelas som tomtmark. Det är dock

endast sådan mark som är avsedd för enskild bebyggelse enligt planbestämmelserna

som skall indelas som tomtmark. Kvartersmark för allmänt ändamål, dvs. mark som

är avsedd att bebyggas med t.ex. skolor, kommer - så länge den är obebyggd - att

indelas som övrig mark utan åsättande av något värde. Ett tillägg har gjorts i

lagrummet i denna del.

4 kap.

5 §

Ändringarna i första och tredje styckena är en följd av att ägoslaget ex-

ploateringsmark är utmönstrat. Skälen för ändringen i andra stycket har

redovisats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.2. Således föreslås bl.a. att

den nuvarande uppdelningen av de små jordbruken - under fem hektar produktiv

mark - i en småhusenhet och en lantbruksenhet tas bort. För framtiden kommer det

dock att krävas för att ett småhus skall ingå i en lantbruksenhet att byggnaden

i fråga är belägen på en lantbruksfastighet. Om någon t.ex. har en byggnad på en

tomt som utgör en egen fastighet och en annan fastighet med åker- och skogsmark

skall således två taxeringsenheter bildas. Liksom hittills är det tillräckligt

att belägenhetsvillkoret är uppfyllt beträffande ett av de i lagrummet nämnda

ägoslagen.

6 och 7 §§

Ändringarna är en följd av att ägoslaget exploateringsmark utmönstrats.

5 kap.

Rubriken samt 1 och 2 §§

Ändringarna i rubriken och paragraferna är följdändringar med anledning av att

nya begrepp används.

7 §

Ändringen är en följd av att ägoslaget exploateringsmark utmönstrats.

8 §

Skälen för ändringen i första stycket har redovisats i den allmänna

motiveringen, avsnitt 5.3.1. Lagtexten har utformats i enlighet med Lagrådets

förslag.

 Ändringen i andra stycket är en följdändring av att nya begrepp används.

6 kap.

8 §

Paragrafen upphävs till följd av att ägoslaget exploateringsmark utmönstrats.

7 kap.

3, 4, 6 och 16 §§

Ändringarna i paragraferna är följdändringar med anledning av att nya begrepp

används.

8 kap.

2 §

En av utgångspunkterna i fråga om riktvärdebestämning för småhus är det s.k.

normhuset. Detta anges i 8 kap. 2 §, såvitt nu är av intresse, som ett nybyggt

sådant. Erfarenheterna från tidigare fastighetstaxeringar visar att detta

förfarande är behäftat med vissa osäkerhetsfaktorer. Det är således svårt att ta

fram en mer enhetlig prisbild. En bidragande orsak är svårigheterna att bedöma

hur exempelvis olika former av lånestöd inverkar på köpeskillingarna. Av denna

anledning föreslås att normhuset i stället skall vara något äldre och där

dessutom ett representativt antal försäljningar regelmässigt finns. Normhuset

föreslås därför utgöras av ett småhus som är uppfört det sjuttonde året före det

år då allmän fastighetstaxering av småhus sker. Därefter skall det inte ha varit

föremål för till- eller ombyggnad. En omformulering har gjorts av lagtexten i

enlighet med Lagrådets förslag.

3 §

Ändringarna i paragrafen hänger samman med de förslag angående småhus på

lantbruksenheter som redovisats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.2.

12 kap.

Rubriken

Ändringen i rubriken är en följdändring med anledning av att ägoslaget

exploateringsmark utmönstrats.

3 §

Ändringarna i paragrafen hänger samman med de förslag angående småhus på

lantbruksenheter som redovisats i den allmänna motiveringen, avsnitt 5.2.

6 och 7 §§ med tillhörande rubrik

Paragraferna och rubriken upphävs till följd av att ägoslaget exploateringsmark

utmönstrats.

16 kap.

1 §

De grundläggande bestämmelserna föreslås framgå av det inledande kapitlet.

Därför föreslås det första stycket i nuvarande lagtext bli överfört till 1 kap.

8 §.

 Ändringen i andra stycket är en följdändring med anledning av att omräkning

utgör fastighetstaxering.

 Såsom framgår av 1 kap. 1 § andra stycket bestäms basvärde även i samband med

fastställelse vid särskild fastighetstaxering.

3 - 5 § §

Ändringarna i paragraferna är följdändringar med anledning av att nya begrepp

används.

6 §

De grundläggande bestämmelserna i nuvarande andra stycket kan utgå då de

motsvaras av lydelsen i det föreslagna andra stycket i 1 kap. 3 §.

16 A kap.

1 §

Av paragrafen framgår hur omräkningen skall gå till och hur taxeringsvärdet

erhålls.

2 §

Huvudregeln för hur omräkningstalen normalt beräknas och bestäms tas in i denna

paragraf och innebär att det genomsnittliga förhållandet mellan taxeringsvärdena

och marknadsvärdena skall vara 0,75 för ett prisutvecklingsområde.

Omräkningstalen bestäms genom att köpeskillingar jämförs med taxeringsvärden i

prisutvecklingsområdet. Således skall för varje köp förhållandet mellan

taxeringsvärdet och köpeskillingen räknas fram. När genomsnittet av dessa kvoter

i prisutvecklingsområdet är 0,75 skall omräkningstalet bli 1,00. Har vid

bestämmande av basvärdena riktvärdeangivelserna varit felaktiga i förhållande

till prisläget under nivååret kommer omräkningen att innebära att detta rättas

till så att den genomsnittliga nivån blir korrekt för hela

prisutvecklingsområdet.

3 §

Nivåperioden för omräkningen regleras i denna paragraf.

4 §

I paragrafen regleras hur indelningen i prisutvecklingsområden skall gå till.

Indelningen sker normalt för varje typ av taxeringsenhet. För lantbruksenheter

får indelningen även ske för sådana delar av lantbruksenheterna som kan

förväntas ha olika prisutveckling. Vid indelningen skall antalet köp vara så

stort att prisutvecklingen kan bestämmas med god säkerhet.

5 §

I paragrafen lämnas regler om för vilka slag av egendom och för vilka

geografiska områden som omräkningstalen skall anges och bestämmas.

 Inom ett prisutvecklingsområde kan olika omräkningstal bestämmas för skilda

slag av värderingsenheter. I praktiken torde det i första hand gälla småhus- och

hyreshusenheter. I sista stycket redogörs för den årliga tröskeln och den regel

som innebär att samma omräkningstal fastställs igen om prisutvecklingen inte kan

konstateras, vilka har redogjorts för i den allmänna motiveringen, avsnitt

4.1.4. Sistnämnda regel är uppbyggd på samma sätt som tröskelregeln.

6 §

I paragrafen regleras de fall då omräkningstal beräknade enligt särskilda

grunder får användas. Förutsättningarna härför har närmare kommenterats i den

allmänna motiveringen, avsnitt 4.1.4.

7 §

I paragrafen föreslås att regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer skall besluta föreskrifter om indelningen i prisutvecklingsområden och

om omräkningstal. Sådana beslut föreslås inte kunna överklagas. Såsom gäller för

indelningen i riktvärdeområden - utom i vissa fall som anges i 6 kap. 1 § FTF -

bör det ankomma på RSV att besluta också om denna indelning. Likaså bör det

ankomma på RSV att besluta om de omräkningstal som skall tillämpas.

18 kap.

1 §

I paragrafen framgår den möjlighet som föreslås för skattemyndigheterna att

använda sig av ett förenklat förfarande vid fastighetstaxeringen när

förutsättningar för detta föreligger. I den allmänna motiveringen,

avsnitten 5.1.2 och 5.1.3, har redogjorts för utformningen av det förenklade

förfarandet. Den allmänna deklarationsplikten utan föreläggande skall inte gälla

för den som senast den 15 oktober året före taxeringsåret erhållit förslag till

fastighetstaxering från skattemyndigheten. En erinran om detta har tagits in i

förevarande paragraf. De enskilda fastighetsägarna ansvarar således alltjämt för

uppgiftslämnandet. Den som inte fått ett förslag till fastighetstaxering skall

avge deklaration på vanligt sätt för att inte riskera att påföras

förseningsavgift. Regeringen utgår från att ordentlig information om det nya

systemet kommer att lämnas i god tid. En följdändring har också gjorts med

anledning av att nya begrepp används.

3, 4, 6, 9 och 9 a §§

Ändringarna i dessa paragrafer är en följd av det förenklade förfarandet. I 3 §

anges att blanketter enligt fastställt formulär skall användas för förslag till

fastighetstaxering. Borttagandet av andra stycket är orsakat av att en

bestämmelse med detta innehåll finns i FTF. I 4 § föreslås ett nytt sista

stycke. Första meningen är föranledd av att skattemyndigheten svarar för

uppgifterna i förslaget till fastighetstaxering. Vidare sägs att förslaget skall

innehålla de omständigheter som krävs för att räkna fram ett basvärde. I 6 § ges

möjlighet till att inhämta uppgifter från fastighetsägaren genom föreläggande. I

9 § anges när deklaration eller påpekanden senast skall lämnas. Ändringarna i

9 a § hänger samman med att även den som omfattas av det förenklade förfarandet

kan, om särskilda skäl föreligger, få anstånd med att avge sina påpekanden.

19 kap.

3 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används.

20 kap.

2 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används.

4 §

Ändringen i första stycket 3 är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används. Ändringen i samma stycke 6 är en följd av att ägoslaget

exploateringsmark har utmönstrats.

6 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används.

25 kap.

6 §

Hänvisningen till 17 kap. omfattar idag inte 1 §. Då denna paragraf även gäller

vid särskild fastighetstaxering bör ett förtydligande göras genom en utvidgning

av hänvisningen.

28 kap.

Rubrik

Ändringen är en anpassning till rubriken i 20 kap.

Avd. 4

Avd. 1 i FTL innehåller allmänna regler om fastighetstaxeringen och värderingen

av fastigheter. För att anknyta till den systematik som karaktäriseras av att de

två följande avdelningarna, avd. 2 och avd. 3, reglerar förfarandet vid allmän

och särskild fastighetstaxering, bör reglerna om förfarandet vid omräkningen

inordnas i en ny fjärde avdelning betecknad Förfarandet m.m. vid omräkning.

Uppbyggnaden av regleringen i den föreslagna avdelningen överensstämmer i stora

drag med vad som gäller i motsvarande delar i avd. 2 och avd. 3. Inom den fjärde

avdelningen föreslås således att de grundläggande frågorna om organisation och

förberedande åtgärder tas in i 33 kap. och 34 kap. I 35 kap. föreslås regler om

taxeringsförfarandet, skattemyndighetens verksamhet m.m. och omprövningsför-

farandet vid omräkningen. Regler om överklagande av omräkningsbeslut föreslås i

36 - 38 kap.

33 kap.

1 §

Genom hänvisningar till 17 kap. framgår att den allmänna organisationen vid

allmän fastighetstaxering i tillämpliga delar även gäller vid omräkning.

34 kap.

1 §

I paragrafen fastläggs det tidsschema som föreslås gälla för förberedelsearbetet

vid omräkningen.

 Efter förebild från 19 kap. 1 §, som avser den allmänna fastighetstaxeringen,

skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer besluta

föreskrifter för förberedelsearbetet inför omräkningen. Det bör ankomma på RSV

att fatta sådant beslut.

2 §

I denna paragraf anges den senaste tidpunkten för beslut om indelning i

prisutvecklingsområden och om omräkningstal. Som anförts i den allmänna

motiveringen bör sådana beslut fattas av RSV senast den 1 december året före

taxeringsåret.

35 kap.

1 §

Genom hänvisningar till 20 kap. framgår att förfarandereglerna vid allmän

fastighetstaxering i tillämpliga delar även gäller vid omräkning. Således skall

skattemyndigheten fatta beslut om omräkning senast den 15 juni taxeringsåret.

 Det bör särskilt påpekas att de taxeringsåtgärder som skattemyndigheten skall

vidta enligt 20 kap. 20 § efter det att en domstol meddelat beslut i ett mål om

fastighetstaxering och som föranleds av domstolens beslut även skall omfatta

omräkning. Efter domstols ändring av beslut som fattats vid allmän eller

särskild fastighetstaxering vidtas således därav föranledda taxeringsåtgärder

inklusive omräkning.

2 §

Paragrafen anger det innehåll som ett omräkningsbeslut skall ha. Avrundning vid

omräkning sker till hela tusental kronor. Då den nuvarande systematiken vid

avrundning inte bör ändras utan ske på basvärdenivå är någon ytterligare

avrundning av värdena på taxeringsvärdenivå inte aktuell.

3 §

I paragrafen anges när underrättelse om omräkningsbeslut senast skall sändas ut

till fastighetsägaren och vad underrättelsen skall innehålla.

4 §

Denna paragraf är en följd av att nya begrepp används. Paragrafen avser värden

på taxeringsvärdenivå och motsvarar 20 kap. 6 § som enligt förslaget skall

omfatta värden på basvärdenivå.

36 kap.

1 §

Genom hänvisningar till 21 kap. framgår att överklagandereglerna vid allmän

fastighetstaxering i tillämpliga delar även gäller vid omräkning.

37 kap.

1 §

Genom hänvisningar till 22 kap. framgår att överklagandereglerna vid allmän

fastighetstaxering i tillämpliga delar även gäller vid omräkning. Trots att mål

angående omräkning vanligtvis torde vara av enkel beskaffenhet föreslås inte

någon särregel om domstolarnas sammansättning i dessa fall.

38 kap.

1 §

I paragrafen anges vem som har rätt att begära omprövning och att överklaga

omräkningsbeslut.

Ikraftträdandebestämmelser

Ändringarna föreslås tillämpas första gången vid fastighetstaxering år 1996. Vad

gäller småhus på lantbruksenheter föreslås ändringarna tillämpas första gången

vid fastighetstaxering år 1998.

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig

 fastighetsskatt

2 §

Ett nytt sjätte stycke har införts. I detta klargörs att det taxeringsvärde som

gäller under beskattningsåret skall ligga till grund för fastighetsskatten och

att proportionering skall ske vid brutet räkenskapsår så att underlaget för

fastighetskatten utgörs av det för varje kalenderårsdel gällande

taxeringsvärdet. Utformningen av första meningen är orsakad av att

fastighetsskatt i vissa fall beräknas på ett underlag som utgör delar av

taxeringsvärdet.

3 §

Ändringarna i första stycket a är följdändringar med anledning av att nya

begrepp används. Ändringen i samma stycke b är en följd av att ägoslaget

exploateringsmark har utmönstrats.

 Ändringarna i andra stycket innebär att skattebefrielse och nedsättning av

skatt vid nybyggnation o.d. skall erhållas för kalenderår.

3 a §

I andra stycket tas belägenhetskravet bort eftersom paragrafen inte är

tillämplig på annat än hyreshusenheter i Sverige. Ändringarna i femte stycket

innebär att reducering skall ske av taxeringsvärdet kalenderårsvis.

På Lagrådets inrådan har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten samt i

en övergångsbestämmelse som gäller denna paragraf.

Ikraftträdandebestämmelser

Utformningen av dessa bestämmelser har förklarats i den allmänna motiveringen,

avsnitt 6.

8.3 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Anvisning

till 23 §

punkt 10

Ändringen är en följdändring med anledning av att nya begrepp används. Se även

kommentar till 1 kap. 5 § FTL.

8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt

 uppskattningsvärde på fastighet

3 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att garanti-

beskattningen har upphört.

5 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att en ny fas-

tighetstaxeringsorganisation har införts.

8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna

 förvaltningsdomstolar

18 §

Ändringarna i paragrafen är följdändringar på grund av de lagändringar som

gjordes i samband med att den nya fastighetstaxeringsorganisationen infördes och

med anledning av att nya begrepp används.

8.6 Förslaget till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

7 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används. Paragrafen föreslås ändrad även i prop. 1994/95:93 Elektronisk

dokumenthantering inom skatteförvaltningen m.m.

8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

 inskrivningsmyndigheter

12 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av att nya begrepp

används.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över

betänkandet Beskattning av fastigheter, del II - Principiella

utgångspunkter för beskattning av fastigheter m.m. SOU 1994:57

Riksskatteverket, Riksförsäkringsverket, Boverket, Statens Lantmäteriverk,

Centralnämnden för fastighetsdata, Statskontoret, Riksrevisionsverket, Svea

Hovrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Stockholms Handelskammare,

Byggentreprenörerna, Centralorganisationen SACO, Fastighetsmäklarförbundet,

Företagarnas Riksorganisation, Företagens Uppgiftslämnardelegation,

Handelshögskolan vid Göteborgs universitet, HSB:s Riksförbund, Hyresgästernas

Riksförbund, Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet, Landsorganisationen i

Sverige, Lantbrukarnas Riksförbund, Riksbyggen, Samfundet för fastighetsekonomi,

Statens bostadskreditnämnd, Stockholms Kooperativa Bostadsförening, Svenska

Arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svenska Revisorsamfundet,

Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag, Sveriges Bostadsrättsföreningars

Centralorganisation, Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Industriförbund,

Sveriges Trähusfabrikers Riksförbund, Tjänstemännens Centralorganisation samt

Villaägarnas Riksförbund.

Härutöver har synpunkter inkommit även från Bostadsföreningen Österhöjden samt

Skattebetalarna.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över

promemorian Omräkningsförfarande vid fastighetstaxeringen

Ds 1994:62

Riksskatteverket, Boverket, Datainspektionen, Statens Råd för Byggnadsforskning,

Kungliga tekniska högskolan, Sektionen för lantmäteri, Statens Lantmäteriverk,

Centralnämnden för Fastighetsdata, Statskontoret, Riksrevisionsverket,

Statistiska Centralbyrån, Göta Hovrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i

Stockholms län, Länsrätten i Malmöhus län, Länsrätten i Jämtlands län,

Stadshypotek AB, Byggentreprenörerna, Familjejordbrukarnas Riksförbund,

Företagens Uppgiftslämnardelegation (FUD), HSB:s Riksföbund, Landsorganisationen

i Sverige, Lantbrukarnas Riksförbund, Samfundet för fastighetsekonomi SFF,

Statens Bostadskreditnämnd, Svenska Arbetsgivareföreningen, Svenska Bank-

föreningen, Svenska Kommunförbundet, Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag SABO,

Sveriges Bostadsrättsföreningars Centralorganisation, Sveriges Fas-

tighetsägareförbund, Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges Industriförbund,

Sveriges Jordägareförbund, Sveriges Trähusfabrikers Riksförbund, Tjänstemännens

Centralorganisation, Villaägarnas Riksförbund, Svenska Revisorsamfundet SRS.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över

delbetänkandet Rationaliserad fastighetstaxering, del I

SOU 1994:62

Riksskatteverket, Boverket, Datainspektionen, Statens Råd för Byggnadsforskning,

Kungliga tekniska högskolan, Sektionen för lantmäteri, Statens Lantmäteriverk,

Centralnämnden för Fastighetsdata, Statskontoret, Riksrevisionsverket, Statis-

tiska Centralbyrån, Göta Hovrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i

Stockholms län, Länsrätten i Malmöhus län, Länsrätten i Jämtlands län,

Stadshypotek AB, Byggentreprenörerna, Familjejordbrukarnas Riksförbund,

Företagens Uppgiftslämnardelegation (FUD), HSB:s Riksföbund, Landsorganisationen

i Sverige, Lantbrukarnas Riksförbund, Riksbyggen, Samfundet för fastighets-

ekonomi SFF, Statens bostadskreditnämnd, Stockholms Kooperativa Bostadsförening

(SKB), Svenska Arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svenska

Kommunförbundet, Sveriges Allmännyttiga Bostadsföretag SABO, Sveriges

Bostadsrättsföreningars Centralorganisation, Sveriges Fastighetsägareförbund,

Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges Industriförbund, Sveriges Jord-

ägareförbund, Sveriges Trähusfabrikers Riksförbund, Tjänstemännens

Centralorganisation, Villaägarnas Riksförbund, Svenska Revisorsamfundet SRS.

Till Lagrådet remitterade lagförslag

2.1 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

 Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152)1dels att 6

kap. 8 § och 12 kap. 6 och 7 §§ med tillhörande rubrik skall upphöra att gälla,

 dels att 1 kap. 1, 3 och 5-7 §§, 2 kap. 4 §, 4 kap. 5-7 §§, 5 kap. 1, 2, 7 och

8 §§, 7 kap. 3, 4, 6 och 16 §§, 8 kap. 2 och 3 §§, 12 kap. 3 §, 16 kap. 1 och

3-6 §§, 18 kap. 1, 3, 4, 9 och 9 a §§, 19 kap. 3 §, 20 kap. 2, 4 och 6 §§,

25 kap. 6 §, rubrikerna till 5 kap., 12 kap. och 28 kap. skall ha följande

lydelse,

 dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 1 kap. 8 och 9 §§, ett

nytt kapitel, 16 A kap., en ny avdelning, avd. 4., med sex nya kapitel 33 - 38

kap. samt närmast före 1 kap. 7-9 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 1 §2

 Fastighetstaxering

 sker vid allmän och

 särskild fastighet-

 Vid staxering samt

fastighetstaxering genom omräkning.

skall beslut fattas Vid allmän och

om fastigheternas särskild fas-

skatte- tighetstaxering

pliktsförhållanden skall beslut fattas

och indelning i om fastigheternas

taxeringsenheter. skattepliktsför-

Vidare skall typ av hållanden och indel-

taxeringsenhet och ning i taxe-

taxeringsvärde ringsenheter.

bestämmas för varje Vidare skall typ av

taxeringsenhet. taxeringsenhet och

Taxeringsvärde basvärde bestämmas för

skall dock inte varje

åsättas fastighet, taxeringsenhet. Vid

som enligt 3 kap omräkning skall

skall undantas från taxeringsvärde

skatteplikt. bestämmas för varje

 taxeringsenhet.

 Basvärde och

 taxeringsvärde skall

 dock inte åsättas

 fastighet, som

 enligt 3 kap. skall

 undantas från

 skatteplikt.

 Basvärde utgör även

 taxeringsvärde för

 fastighet som

 enligt 9 § skall

 undantas från om-

 räkning.

 3 §

 Med taxeringsår menas i denna lag det kalenderår för vilket fastighetstaxering

bestäms.

 Beslut om

 fastighetstaxering

 som fattas vid

 allmän fastig-

 hetstaxering eller

 genom ny taxering

 vid särskild

 fastighetstaxering

 skall gälla från in-

 gången av det

 taxeringsår då sådan

 taxering sker till

 ingången av det

 taxeringsår då sådant

 beslut fattas nästa

 gång.

 Beslut om omräkning

 skall gälla från

 ingången av det

 taxeringsår då sådant

 beslut fattas till

 ingången av det

 taxeringsår då sådant

 beslut fattas nästa

 gång.

 Med löpande

 taxeringsperiod

 avses tiden från

 ingången av det

 taxeringsår då allmän

 fastighetstaxering

 sker av en

 taxeringsenhet till

 ingången av det

 taxeringsår då allmän

 fastighetstaxering

 av taxeringsenheten

 sker nästa gång.

 5 §3

 Som ägare av fastighet skall i fall som avses nedan anses

 a) den som innehar fastighet med fideikommissrätt eller i annat fall

utan vederlag besitter fastighet på grund av testamentariskt förordnande;

 b) den som innehar b) den som innehar

fastighet med fastighet med

åborätt, tomträtt åborätt, tomträtt

eller vattenfalls- eller

rätt, innehavare av vattenfallsrätt samt

så kallad ofri tomt den som eljest

i stad samt den som innehar fastighet

eljest innehar med ständig eller

fastighet med ärftlig besittnings-

ständig eller rätt;

ärftlig besitt-

ningsrätt;

 c) innehavare av skogsområde som blivit av staten upplåtet till

kanalbolag eller till kommun eller annan menighet;

 d) innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord;

 e) juridisk person, som förvaltar samfällighet och som enligt 6 § 1 mom. första

stycket b lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt är skattskyldig för inkomst;

samt

 f) nyttjanderättshavare till täkt mark som avses i 2 kap. 4 §, om

nyttjanderätten har förvärvats mot engångsvederlag.

 Såsom innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord skall anses den

tjänsteinnehavare eller annan som författningsenligt äger nyttja fastigheten

eller tillgodonjuta dess avkastning. Beträffande sådant löneboställe som avses i

41 kap. kyrkolagen (1992:300) är vederbörande pastorat att anse såsom

innehavare.

 Skall avkastning Skall avkastning

utöver husbehovet utöver husbehovet av

av skog på fastig- skog på fastighet,

het, som avses som avses under b

under b eller d, eller d,

författningsenligt författningsenligt

helt eller delvis helt eller delvis

tillkomma allmän tillkomma allmän

fond eller inrätt- fond eller

ning, är denna inrättning, är denna

att anse såsom att anse såsom

fastighetens in- fastighetens in-

nehavare, såvitt nehavare, såvitt

angår fastighetens angår fastighetens

skogsbruksvärde. värde av skogsmark

 med växande skog och

 markanläggningar som

 används eller behövs

 för skogsbruk.

 6 §

 Fastighetstaxering Allmän och särskild

skall ske på fastighetstaxering

grundval av skall ske på grund-

fastighets an- val av fastighets

vändning och användning och

beskaffenhet vid beskaffenhet vid

taxeringsårets taxeringsårets

ingång. ingång.

 Allmän

 fastighetstaxering

 7 §4

 Allmän Allmän

fastighetstaxering fastighetstaxering

skall ske vartannat skall ske vartannat

år enligt följande år enligt bestämmel-

ordning. serna i 2 - 15 kap.

 och i följande

 ordning.

 År 1988 och därefter vart sjätte år taxeras hyreshusenheter, industrienheter

inklusive elproduktionsenheter och specialenheter,

 år 1990 och däreftert vart sjätte år småhusenheter samt

 år 1992 och därefter vart sjätte år lantbruksenheter.

 Beslut vid allmän Bestämmelser om

fastighetstaxering förfarandet vid

skall, om inte allmän

annat föranleds av fastighetstaxering

föreskrifterna i 16 finns i 17 - 24

kap., gälla från kap.

ingången av det

taxeringsår då

allmän fastighets-

taxering av

taxeringsenheten

sker till ingången

av det taxeringsår

då allmän fas-

tighetstaxering av

taxeringsenheten

sker nästa gång

(den löpande

taxeringsperioden).

 Särskild

 fastighetstaxering

 8 §

 Särskild

 fastighetstaxering

 skall verkställas

 varje år enligt be-

 stämmelserna i 16

 kap. Sådan taxering

 skall dock ej ske

 av taxeringsenhet

 som taxeras genom

 allmän fastighets-

 taxering samma år.

 Bestämmelser om

 förfarandet vid

 särskild fastig-

 hetstaxering

 finns i 25 - 32

 kap.

 Omräkning

 9 §

 Omräkning skall ske

 årligen för olika

 typer av skatteplik-

 tiga taxeringsenheter

 utom industrienheter

 enligt bestämmelserna

 i 16 A kap.

 Bestämmelser om

 förfarandet vid

 omräkning finns i 33

 - 38 kap.

 Nuvarande lydelse

 2 kap.

 4 §5

 Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av

byggnad eller byggnader vars sammanlagda taxeringsvärde inte skulle uppgå till

50 000 kronor.

Tomtmark Mark som upptas av småhus, hyreshus, industribyggnad,

 specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård,

 parkeringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme m.m., som

 ligger i anslutning till sådan byggnad.

 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus,

 industribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin

 helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägoskifte och

 har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall

 dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras

 tillsammans med annan egendom enligt reglerna i 4 kap.

 Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd

 fastighet, som har bildats för byggnadsändamål under de senaste

 två åren. Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall

 marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får be-

 byggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark

 endast om det finns giltigt bygglov eller tillstånd enligt ett

 förhandsbesked enligt plan- och bygglagen (1987:10), avseende

 sådan byggnad som anges i andra stycket.

Exploaterings- Obebyggd mark som ingår i en detaljplan och som till någon del

mark är avsedd att användas för byggnadsändamål. Detta skall inte

 gälla, om marken skall indelas som tomtmark eller om det är

 uppenbart att exploatering ej kommer att genomföras eller kommer

 att avsevärt fördröjas.

Täktmark Mark för vilken gäller täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen

 (1964:822) eller vattenlagen (1983:291). Med täkttillstånd skall

 jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens

 utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark.

Åkermark Mark som används eller lämpligen kan användas till växtodling

 eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark Mark som används eller lämpligen kan användas till bete och som

 inte är lämplig att plöjas.

Skogsmark Mark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i väsentlig

 utsträckning används för annat ändamål. Mark där det bör finnas

 skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att

 fjällgränsen flyttas ned.

 Mark som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte

 anses som skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden

 inte bör tas i anspråk för virkesproduktion. Mark skall anses

 lämplig för virkesproduktion, om den enligt vedertagna bedöm-

 ningsgrunder kan producera igenomsnitt minst en kubikmeter virke

 om åretper hektar.

Skogsimpedi- Myr, berg, hällmark, mark med fjällskog och andra impediment i

ment anslutning till skogsmark.

Övrig mark Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda ägoslagen.

 Föreslagen lydelse

 2 kap.

 4 §

 Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad) eller av

byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle uppgå till 50 000

kronor.

Tomtmark Mark som upptas av småhus, hyreshus, industribyggnad,

 specialbyggnad eller övrig byggnad samt trädgård, parke-

 ringsplats, upplagsplats, kommunikationsutrymme m.m., som ligger

 i anslutning till sådan byggnad.

 Mark till fastighet, som är bebyggd med småhus, hyreshus, in-

 dustribyggnad, specialbyggnad eller övrig byggnad, skall i sin

 helhet utgöra tomtmark, om fastigheten ligger i ett ägoskifte och

 har en total areal som inte överstiger två hektar. Detta skall

 dock ej gälla om fastighetens mark till någon del skall taxeras

 tillsammans med annan egendom enligt reglerna i 4 kap.

 Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till obebyggd

 fastighet, som har bildats för byggnadsändamål under de senaste

 två åren. Har fastigheten bildats längre tillbaka i tiden skall

 marken utgöra tomtmark endast om det är uppenbart att den får

 bebyggas. I övriga fall skall obebyggd mark anses som tomtmark

 endast om marken enligt detaljplan utgör kvartersmark för

 enskilt bebyggande och det inte är uppenbart att bebyggelsen

 inte skall genomföras. Detsamma gäller om det finns giltigt

 bygglov eller tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt plan-

 och bygglagen (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i

 andra stycket.

Täktmark Mark för vilken gäller täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen

 (1964:822) eller vattenlagen (1983:291). Med täkttillstånd skall

 jämställas pågående täkt. Byggnad på täktområde för täktens

 utnyttjande hindrar inte att marken indelas som täktmark.

Åkermark Mark som används eller lämpligen kan användas till växtodling

 eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark Mark som används eller lämpligen kan användas till bete och som

 inte är lämplig att plöjas.

Skogsmark Mark som är lämplig för virkesproduktionoch som inte i väsentlig

 utsträckning används för annat ändamål. Mark där det bör finnas

 skog till skydd mot sand- eller jordflykt eller mot att

 fjällgränsen flyttas ned.

 Mark som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte

 anses som skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden

 inte bör tas i anspråk för virkesproduktion.

 Mark skall anses lämplig för virkesproduktion, om den enligt

 vedertagna bedömnings grunder kan producera i genomsnitt minst

 en kubikmeter virke om året per hektar.

Skogsimpedi- Myr, berg, hällmark, mark med fjällskog och andra impediment i

ment anslutning till skogsmark.

Övrig mark Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda ägoslagen.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 kap.

 5 §6

 Taxeringsenhet skall omfatta byggnadstyper och ägoslag enligt en av följande

kombinationer, om inte annat sägs i andra och tredje styckena, och ha en av

följande beteckningar för typ av taxeringsenhet

 1. småhus, tomt- 1. småhus och

mark för sådan tomtmark för sådan

byggnad och exploa- byggnad (småhusenhet)

teringsmark för

småhusbebyggelse

(småhusenhet)

 2. hyreshus, 2. hyreshus och

tomtmark för sådan tomtmark för sådan

byggnad och exploa- byggnad

teringsmark för (hyreshusenhet)

hyreshusbebyggelse

(hyreshusenhet)

 3. industribygg- 3. industribyggnad,

nad, övrig byggnad, övrig byggnad,

tomtmark för sådana tomtmark för sådana

byggnader och byggnader,

exploateringsmark vattenverk på annans

för sådan bebyggel- grund samt i

se, vattenverk jordeboken upptaget

på annans grund fiskeri

samt i jordeboken (industrienhet)

upptaget fiskeri

(industrienhet)

 4. täktmark samt industribyggnad och övrig byggnad på sådan mark

(industrienhet)

 5. specialbyggnad och tomtmark för sådan byggnad (specialenhet)

 6. ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, skogsmark och skogsimpediment

(lantbruksenhet).

 Småhus och tomt- Småhus och tomtmark

mark för sådan för sådan byggnad som

byggnad som ligger ligger på fastighet

i anslutning med åkermark,

till lantbruksenhet betesmark, skogs-

med minst 5 hektar mark eller

åkermark, betesmark skogsimpediment,

och skogsmark, skall ingå i den

skall ingå i lant- lantbruksenhet som

bruksenheten, om omfattar marken.

byggnaden eller

byggnaderna behövs

som bostad för äga-

re, arrendator eller

deras arbetskraft. Saneringsbyggnad

 Saneringsbyggnad och övrig mark kan

och övrig mark kan ingå i samtliga

ingå i samtliga taxeringsenheter

taxeringsenheter under punkterna 1-6

under punkterna 1-6 i första stycket.

i första stycket. Övrig mark skall i

Övrig mark skall i regel ingå i

regel ingå i lantbruksenhet. I

lantbruksenhet. I annat fall skall

annat fall skall övrig mark taxeras

övrig mark taxeras tillsammans med den

tillsammans med den tomtmark eller

tomtmark, exploa- täktmark som ligger

teringsmark eller närmast. Har övrig

täktmark som ligger mark stor

närmast. Har övrig omfattning och

mark stor saknar den samband

omfattning och med annan mark, som

saknar den samband har samma ägare,

med annan mark, som skall den dock

har samma ägare, bilda en taxe-

skall den dock ringsenhet.

bilda en taxe- Taxeringsenhet, som

ringsenhet. består av endast

Taxeringsenhet, som övrig mark,

består av endast betecknas indu-

övrig mark, strienhet, om den

betecknas ligger till över-

industrienhet, om vägande del inom

den ligger till tätort och lant-

övervägande del bruksenhet, om den

inom tätort och ligger till

lantbruksenhet, om övervägande del

den ligger till utanför sådan ort.

övervägande del

utanför sådan ort.

 6 §7

 I småhusenhet, hyreshusenhet, specialenhet och industrienhet skall

endast ingå egendom som ligger samlad och som utgör en ekonomisk enhet.

 I bebyggd

taxeringsenhet får

exploateringsmark

inte ingå.

 Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk eller

skogsbruk skall bilda egen lantbruksenhet.

 7 §

 Ligger

exploateringsmark

inom olika tätorter

eller planområden

skall mark inom

varje tätort eller

planområde utgöra en

taxeringsenhet.

 Består täktmark av skilda markområden skall varje sådant område utgöra en

taxeringsenhet. Omfattas områden av samma täktplan enligt

naturvårdslagen (1964:822) skall de dock utgöra en taxeringsenhet.

 5 kap.

Bestämmande av Bestämmande av

taxeringsvärde basvärde

 1 §

 Taxeringsvärde Basvärde skall

skall bestämmas för bestämmas för varje

varje skattepliktig skattepliktig

taxeringsenhet. taxeringsenhet.

 2 §

 Taxeringsvärde Basvärde skall

skall bestämmas bestämmas till det

till det belopp belopp som

som motsvarar 75 motsvarar 75

procent av procent av

taxeringsenhetens taxeringsenhetens

marknadsvärde. marknadsvärde.

 7 §8

 Vid taxeringen skall följande delvärden bestämmas.

 För småhus-, hyreshus- och industrienhet:

 1. Byggnadsvärde

 Byggnadsvärde är värdet av de byggnader som hör till taxeringsenheten.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2. Markvärde 2. Markvärde

 Markvärde är vär- Markvärde är värdet

det av taxeringsen- av taxeringsenhetens

hetens tomtmark, taxeringsenhetens

exploateringsmark tomtmark, täktmark

täktmark och mark- och

anläggningar. markanläggningar.

 För lantbruksenhet:

 1. Bostadsbyggnadsvärde

 Bostadsbyggnadsvärde är värdet av de småhus som hör till

taxeringsenheten.

 2. Ekonomibyggnadsvärde

 Ekonomibyggnadsvärde är värdet av de ekonomibyggnader som hör till

taxeringsenheten.

 3. Tomtmarksvärde

 Tomtmarksvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark.

 4. Jordbruksvärde

 Jordbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens åkermark, betesmark och

markanläggningar, som används eller behövs för växtodling.

 5. Skogsbruksvärde

 Skogsbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens skogsmark med väx-ande skog och

markanläggningar, som används eller behövs för skogs-bruk.

 6. Skogsimpedimentsvärde

 Skogsimpedimentsvärde är värdet av de skogsimpediment som hör till

taxeringsenheten.

 8 §9

 Varje delvärde Varje delvärde

skall bestäm- skall bestäm-

mas för sig med mas för sig med

tillämpning av i tillämpning av i

2-5 §§ angivna 2-5 §§ angivna

grunder. grunder. Inom ett

 värdeområde där

 överlåtelser av obe-

 byggd tomtmark

 saknas eller endast

 enstaka köp

 förekommit bestäms

 markvärdena med

 ledning av den

 marknadsvärdenivå för

 tomtmark som

 Summan av normalt förekommer

delvärdena utgör inom värdeområden där

taxeringsenhetens marknadsvärdenivån för

taxeringsvärde. bebyggda fastighe-

 ter är densamma som

 för värdeområdet i

 fråga.

 Summan av

 delvärdena utgör

 taxeringsenhetens

 basvärde.

 7 kap.

 3 §10

 För byggnader och För byggnader och

ägoslag som avses i ägoslag som avses i

8-15 kap. skall 8-15 kap. skall

taxeringsvärde basvärde bestämmas

bestämmas med med utgångspunkt i

utgångspunkt i riktvärden. Dessa

riktvärden. Dessa skall bestämmas för

skall bestämmas för kombinationer av

kombinationer av värdefaktorer, som i

värdefaktorer, som inågon utsträckning

någon utsträckning varierar inom

varierar inom värdeområdet och som

värdeområdet och har särskild

som har särskild betydelse för mark-

betydelse för nadsvärdet.

marknadsvärdet.

 För övriga värdefaktorer skall riktvärdet bestämmas med utgångspunkt i

förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värdeområdet.

 Värdefaktorer, som särskilt skall beaktas vid riktvärdets bestämmande, skall,

utom såvitt avser de under punkterna 1 - 4 angivna värdefaktorerna, indelas i

klasser.

 1. Storlek för småhus, industribyggnad och övrig byggnad värderad enligt

avkastningsmetoden, tomtmark, åkermark, betesmark, skogsmark och

skogsimpediment.

 2. Hyra för hyreshus.

 3. Återanskaffningskostnad för industribyggnad och övrig byggnad värderad

enligt produktionskostnadsmetoden.

 4. Årligt uttag av täktmark.

 De uppgifter om värdenivån m. m. (riktvärdeangivelse) som inom varje

värdeområde erfordras för att bestämma riktvärdet skall redovisas på karta, i

tabell eller på annat sätt.

 Resultatet av klassindelningen kallas klassindelningsdata.

 4 §

 Riktvärde skall Riktvärde skall

bestämmas så att bestämmas så att det

det leder till leder till basvärde

taxeringsvärde som som efter justering

efter justering som som avses i 5 § står

avses i 5 § står i i överensstämmelse

överensstämmelse med bestämmelserna i

med bestämmelserna 5 kap. 2-5 §§.

i 5 kap. 2-5 §§.

 Avvikelse får dock förekomma, om den föranleds av klassindelning av

värdefaktorer eller anpassning till fastställda tabell- eller värdeserier.

 6 §

 Vid värdering av byggnader och ägoslag för vilka riktvärden bestäms skall först

fastställas klassindelningsdata och däremot svarande riktvärden. I fråga om

skogsmark, som ligger inom skilda kommuner och som eljest skulle ha ingått i

samma taxeringsenhet, får de genomsnittliga förhållandena för denna skogsmark

läggas till grund vid klassindelning av värdefaktorer för taxeringsenheterna om

de ligger inom samma värdeområde.

 Vid riktvärdets bestämmande får interpolation mellan värden i värdetabell eller

värdeserie inte ske.

 Sedan det mot Sedan det mot

riktvärdet svarande riktvärdet svarande

värdet har bestämts värdet har bestämts

skall efter en skall efter en

eventuell justering eventuell justering

för säregna för säregna

förhållanden det förhållanden det

däremot svarande däremot svarande

taxeringsvärdet basvärdet

fastställas. fastställas.

 16 §11

 För egendom som För egendom som

anges under punk- anges under

terna 1 - 4 skall punkterna 1 - 4

inte bestämmas skall inte bestämmas

något värde något värde

 1. byggnad eller 1. byggnad eller

byggnader inom byggnader inom

samma tomt, om samma tomt, om

byggnadsbeståndets byggnadsbeståndets

sammanlagda sammanlagda basvärde

taxeringsvärde ej ej skulle uppgå

skulle uppgå till till 50 000 kronor

50 000 kronor

 2. övrig mark och 2. övrig mark och

vattentäckt område vattentäckt område

som inte är täkt- som inte är täktmark

mark

 3. markanläggning 3. markanläggning

som används för som används för

sådant ändamål som sådant ändamål som

avses i 3 kap. avses i 3 kap.

 4. egendom som 4. egendom som

avses i 2 kap. avses i 2 kap.

3 § jordabalken. 3 § jordabalken.

 8 kap.

 2 §

 Som riktvärde för Som riktvärde för

ett småhus som är ett småhus som är

nybyggt, av normal uppfört 15 år före

storlek och andra året före det år

standard, frilig- då allmän fastig-

gande samt utgör hetstaxering av

det enda småhuset småhus sker, av

på en tomt som ut- normal storlek och

gör självständig standard, fri-

fastighet får liggande samt utgör

endast anges värden det enda småhuset på

i en fastställd en tomt som utgör

värdeserie. självständig

 fastighet får endast

 anges värden i en

 fastställd

 värdeserie.

 Nuvarande lydelse

 3 §12

 Inom varje värdeområde skall riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värdefaktorer.

Storlek Storleken bestäms med hänsyn till ytan av småhusets boutrymmen

 och biutrymmen.

Ålder Åldern ger uttryck för småhusets sannolika återstående livslängd.

 Denna bestäms med hänsyn till småhusets nybyggnadsår, omfatt-

 ningen av tillbyggnader och sådana ombyggnader som innebär en

 utökning av boutrymme samt tidpunkten för dessa.

 Åldersklassen för småhus med en ålder motsvarande högst 20 år får

 inte göras större än att den motsvarar 5 år.

Standard Standarden bestäms med hänsyn till småhusets byggnadsmaterial och

 utrustning.

 För ett nybyggt småhus skall finnas minst femtonstandardklasser.

Byggnads- Byggnadskategorin bestäms med hänsyn till om småhuset ingår i

kategori lantbruksenhet eller inte. För småhus som inte ingår i

 lantbruksenhet bestäms byggnadskategorin även med hänsyn till om

 småhuset utgör friliggande småhus, kedjehus eller radhus samt,

 om särskilda skäl föreligger, antal lägenheter.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för småhus

rättsliga förhållandensom inte ingår i lantbruksenhet med hänsyn till om

 tomtmarken utgör självständig fastighet eller inte. Utgör

 tomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn även tas

 till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastighet.

 För småhus som ingår i lantbruksenhet bestäms fastighetsrätts-

 liga förhållanden med hänsyn till omfattningen och sammansätt-

 ningen av den åkermark, betesmark och skogsmark som ingår i

 lantbruksenheten.

Värdeordning Med värdeordning avses husets ordningsnummer i värdehänseende

 inom tomten.

 Föreslagen lydelse

 3 §

 Inom varje värdeområde skall riktvärden bestämmas för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värdefaktorer.

Storlek Storleken bestäms med hänsyn till ytan av småhusets boutrymmen

 och biutrymmen.

Ålder Åldern ger uttryck för småhusets sannolika återstående livslängd.

 Denna bestäms med hänsyn till småhusets nybyggnadsår, omfatt-

 ningen av tillbyggnader och sådana ombyggnader som innebär en

 utökning av boutrymme samt tidpunkten för dessa.

 Åldersklassen för småhus med en ålder motsvarande högst 20 år

 får inte göras större än att den motsvarar 5 år.

Standard Standarden bestäms med hänsyn till småhusets byggnadsmaterial

 och utrustning.

 För ett nybyggt småhus skall finnas minst femton standardklasser.

Byggnads- Byggnadskategorin bestäms med hänsyn till om småhuset ingår i

kategori småhus- eller lantbruksenhet. För småhus som ingår i småhusenhet

 bestäms byggnadskategorin även med hänsyn till om småhuset utgör

 friliggande småhus, kedjehus eller radhus samt, om särskilda skäl

 föreligger, antal lägenheter.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för småhus

rättsliga förhållandensom ingår i lantbruksenhet och som behövs som

 bostad för lantbruksenhetens ägare, arrendator eller deras

 arbetskraft med hänsyn till omfattningen och sammansättningen

 av den åkermark, betesmark och skogsmark som ingår i lant-

 bruksenheten.

 För övriga småhus bestäms fastighetsrättsliga förhållanden med

 hänsyn till om tomtmarken utgör självständig fastighet eller

 inte. Utgör tomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn

 även tas till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastig-

 het.

Värdeordning Med värdeordning avses husets ordningsnummer i värdehänseende inom

 tomten.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 kap.

Riktvärde för Riktvärde för

tomtmark, exploa- tomtmark och

teringsmark och täkt-mark

täktmark

 Nuvarande lydelse

 3 §13

 Riktvärden för tomtmark för småhus skall inom varje värdeområde bestämmas för

skilda förhållanden för en eller flera av värdefaktorerna storlek, vatten och

avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden samt, om särskilda skäl föreligger, typ

av bebyggelse och speciell belägenhet.

 Med de olika värdefaktorerna förstås:

Storlek Med storlek avses tomtmarkens areal.

Vatten och Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och på vad

avlopp sätt tomtmarken har tillgång till vatten och avlopp.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för tomtmark som är

rättsliga bebyggd med småhus som inte ingår i lantbruksenhet med hänsyn

förhållanden till om tomtmarken utgör självständig fastighet eller inte.

 Utgör tomtmarken inte självständig fastighet skall hänsyn även

 tas till möjligheten att tomtmarken kan bilda egen fastighet.

 För tomtmark som är bebyggd med småhus som ingår i lantbruksenhet

 skall fastighetsrättsliga förhållanden bestämmas med hänsyn till

 omfattningen och sammansättningen av den åkermark, betesmark och

 skogsmark som ingår i lantbruksenheten.

Typ av Med typ av bebyggelse avses om tomtmarken är bebyggd med småhus

bebyggelse som ingår i lantbruksenhet eller annat småhus. Om tomtmarken är

 bebyggd med småhus som inte ingår i lantbruksenhet bestäms typ

 av bebyggelse även med hänsyn till om marken är avsedd att

 bebyggas med friliggande småhus, kedjehus eller radhus.

Speciell Med speciell belägenhet avses tomtmarkens läge inom värdeom-

belägenhet rådet t.ex. vid strand.

 Föreslagen lydelse

 3 §

 Riktvärden för tomtmark för småhus skall inom varje värdeområde bestämmas för

skilda förhållanden för en eller flera av värdefaktorerna storlek, vatten och

avlopp, fastighetsrättsliga förhållanden samt, om särskilda skäl föreligger, typ

av bebyggelse och speciell belägenhet.

 Med de olika värdefaktorerna förstås:

Storlek Med storlek avses tomtmarkens areal.

Vatten och Med vatten och avlopp avses i vilken utsträckning och på vad

avlopp sätt tomtmarken har tillgång till vatten och avlopp.

Fastighets- Fastighetsrättsliga förhållanden bestäms för tomtmark som är

rättsliga bebyggd med småhus som ingår i lantbruksenhet och som behövs som

förhållanden bostad för lantbruksenhetens ägare, arrendator eller deras

 arbetskraft med hänsyn till omfattningen och sammansättningen av

 den åkermark, betesmark och skogsmark som ingår i lantbruksen-

 heten.

 För övrig tomtmark som är bebyggd med småhus bestäms fastighets-

 rättsliga förhållanden med hänsyn till om tomtmarken utgör

 självständig fastighet eller inte. Utgör tomtmarken inte själv-

 ständig fastighet skall hänsyn även tas till möjligheten att

 tomtmarken kan bilda egen fastighet.

Typ av Med typ av bebyggelse avses om tomtmarken är bebyggd med småhus

bebyggelse som ingår i småhus- eller lantbruksenhet. För tomtmark som ingår

 i småhusenhet bestäms typ av bebyggelse även med hänsyn till om

 marken är bebyggd med eller avsedd att bebyggas med friliggande

 småhus, kedjehus eller radhus.

Speciell Med speciell belägenhet avses tomtmarkens läge inom värdeområdet

belägenhet t. ex. vid strand.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 16 kap.

 1 §14

 Särskild

fastighetstaxering

skall verkställas

varje år. Sådan

taxering skall dock

ej ske av taxe- Vid särskild

ringsenhet som fastighetstaxering

taxeras genom fastställs

allmän fastighets- nästföregående års all-

taxering samma år. männa eller särskilda

 Vid särskild fastighetstaxering

fastighetstaxering oförändrad om ny

fastställs taxering enligt 2 -

nästföregående års 5 §§ inte skall ske.

taxering oförändrad

om ny taxering

enligt 2 - 5 §§

inte skall ske.

 3 §15

 Ny taxering av Ny taxering av

taxeringsenhet taxeringsenhet

skall ske om under skall ske om under

löpande taxerings- löpande taxeringspe-

period taxerings- riod

enhetens värde ökat taxeringsenhetens

eller minskat genom värde ökat eller

sådan förändring i minskat genom sådan

enhetens fysiska förändring i enhetens

beskaffenhet att fysiska

åsatt taxerings- beskaffenhet att

taxeringsvärde på åsatt basvärde på

grund av förändrin- grund av förändringen

gen bör ändras med bör ändras med minst

minst en femtedel, en femtedel, dock

dock minst 25 000 minst 25 000

kronor. Ny taxering kronor. Ny taxering

skall dock alltid skall dock alltid

ske om kostnader ske om kostnader

som har uppgått som har uppgått till

till minst en minst en miljon

miljon kronor har kronor har lagts

lagts ned på ned på

taxeringsenheten taxeringsenheten

eller, för eller, för

värderingsenhet med värderingsenhet med

småhus och, i småhus och, i

förekommande fall, förekommande fall,

därtill hörande därtill hörande

tomtmark, om det tomtmark, om det

sammanlagda värdet sammanlagda värdet

av småhuset och av småhuset och

tomtmarken på grund tomtmarken på grund

av förändringen bör av förändringen bör

höjas eller sänkas höjas eller sänkas

med minst 100 000 med minst 100 000

kronor. kronor.

 Oavsett vad som nu har sagts skall ny taxering ske om bebyggelse skett på

taxeringsenhet, som förut varit obebyggd, eller bebyggelsen på en förut bebyggd

taxeringsenhet rivits, brunnit ned eller förts bort.

 Vid bedömning om ny taxering skall ske på grund av minskning i en

taxeringsenhets värde genom skogsavverkning eller annan förändring i fråga om

skogsbeståndet skall hänsyn tas även till den värdeökning som den återstående

skogen undergått på grund av tillväxt under den löpande

taxeringsperioden.

 4 §16

 Ny taxering av taxeringsenhet skall ske om under löpande taxeringsperiod

taxeringsenhetens värde ökat eller minskat

 1. genom beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller om-

rådesbestämmelser

 2. genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i rätten att

förfoga över eller i övrigt använda enheten

 3. genom att avgift till allmän va-anläggning eller allmän fjärrvärmeanläggning

(anslutningsavgift) eller ersättning för gatukostnader erlagts för enheten.

 Ny taxering skall Ny taxering skall

ske endast om ske endast om

taxeringsenhetens taxeringsenhetens

taxeringsvärde på basvärde på grund av

grund av föränd- förändringen bör ändras

ringen bör ändras med minst en

med minst en femte- femtedel, dock

del, dock minst minst 25 000

25 000 kronor. Om kronor. Om

förändringen medför enförändringen medför en

ökning eller ökning eller

minskning av minskning av

taxeringsvärdet med basvärdet med mindre

mindre än 100 000 än 100 000 kronor

kronor skall ny skall ny taxering

taxering ske endast ske endast efter

efter framställning framställning av

av taxeringsenhetens

taxeringsenhetens ägare.

ägare.

 5 §17

 Ny taxering av taxeringsenhet, vars värde har bestämts under förutsättning att

den används i förvärvsverksamhet av visst slag, skall ske om verksamheten

stadigvarande helt eller i allt väsentligt har lagts ned under den löpande

taxeringsperioden.

 Ny taxering får Ny taxering får ske

ske endast efter endast efter

framställning av framställning av

taxeringsenhetens taxeringsenhetens

ägare och om ägare och om

taxeringsvärdet basvärdet till följd

till följd av av värdeminskning i

värdeminskning i anledning av

anledning av nedläggningen bör

nedläggningen bör sänkas med minst

sänkas med minst hälften.

hälften.

 6 §18

 Taxering som avses i detta kapitel skall ske med hänsyn till det allmänna

prisläge och de uppskattningsgrunder i övrigt som tillämpats vid den närmast

föregående allmänna fastighetstaxeringen av samma slags taxeringsenhet.

 Taxering som har

åsatts enligt

bestämmelserna i

detta kapitel gäller

från ingången av det

taxeringsår då

taxeringen åsatts,

till ingången av det

taxeringsår då allmän

fastighetstaxering

av taxeringsenheten

sker nästa gång eller

ny taxering ånyo

sker till följd av

bestämmelserna i

detta kapitel.

 16 A kap. Omräkning

 1 §

 Vid omräkning

 bestäms taxe-

 ringsvärdet för en

 taxeringsenhet

 genom att det för

 enheten gällande

 basvärdet, som

 fastställts vid all-

 män eller särskild

 fastighetstaxering,

 omräknas. Omräkningen

 sker genom att

 värderingsenheternas

 värden multipliceras

 med fastställt

 omräkningstal.

 Taxeringsvärdet och

 omräknade delvärden

 erhålls genom att

 värderingsenheternas

 omräknade värden

 summeras.

 2 §

 Omräkningstalen

 skall, på det sätt

 som närmare anges i

 detta kapitel,

 bestämmas så att det

 genomsnittliga

 förhållandet mellan

 taxeringsvärdena och

 marknadsvärdena blir

 0,75 inom ett prisut-

 vecklingsområde.

 3 §

 Den

 marknadsvärdenivå,

 som skall ligga

 till grund för ett

 omräkningstal, skall

 bestämmas med hänsyn

 till det

 genomsnittliga

 prisläget under

 tolvmånadersperioden

 som börjar den 1

 juli andra året före

 taxeringsåret och

 upphör den 30 juni

 året före detta år

 (nivåperioden).

 4 §

 För beräkningen av

 omräkningstal skall

 riket delas in i

 prisutveck-

 lingsområden för de

 olika typerna av

 taxeringsenheter

 som är föremål för

 omräkning. För

 lantbruksenheter får

 indelningen i

 prisutveck-

 lingsområden göras

 olika för följande

 kombinationer av

 byggnadstyper och

 ägoslag

 - småhus och

 tomtmark,

 - skogsmark och

 skogsimpediment,

 - ekonomibyggnad,

 åkermark och

 betesmark.

 Indelningen i

 prisutvecklings-

 om-råden skall ske så

 att prisföränd-

 ringarna för den typ

 av egendom för

 vilken indelning i

 prisutveck-

 lingsområden sker

 enligt första

 stycket och som

 ingår i området kan

 antas ha varit

 likartade. Ett

 prisutvecklingsområde

 skall omfatta ett

 eller flera

 värdeområden enligt

 7 kap. 2 § och

 behöver inte vara

 geografiskt

 sammanhängande.

 5 §

 Omräkningstal skall

 bestämmas för varje

 prisutvecklingsområde.

 Omräkningstalen

 skall bestämmas

 särskilt för den

 egendom för vilken

 indelning i

 prisutvecklings-

 områden sker enligt

 4 §. Inom ett

 prisut-

 vecklingsområde kan

 olika omräkningstal

 bestämmas för skilda

 slag av

 värderingsenheter.

 Omräkningstalen

 skall anges med två

 decimaler.

 Efter en allmän

 fastighetstaxering

 skall

 omräkningstalet 1,00

 bestämmas till dess

 prisutvecklingen

 leder till ett

 omräkningstal som är

 mindre än 0,99 eller

 större än 1,01. Övriga

 taxeringsår under

 den löpande

 taxeringsperioden

 skall omräkning ske

 med det föregående

 årets omräkningstal

 om prisutvecklingen

 inte leder till ett

 omräkningstal som

 skiljer sig från det

 föregående årets

 omräkningstal med

 mer än 0,01.

 Detsamma gäller om

 omräkningstal inte

 kan bestämmas och 6 §

 inte tillämpas.

 6 §

 Kan det antas att

 marknadsvärdenivån

 för en typ av

 taxeringsenheter

 minskat väsentligt

 efter den senaste

 allmänna

 fastighetstaxe-

 ringen av dessa

 taxeringsenheter

 utan att

 minskningen kan

 fastläggas med

 ledning av erlagda

 köpeskillingar, får

 omräkningstal be-

 stämmas för ett

 prisutvecklings-

 område efter vad som

 är skäligt med hänsyn

 till prisbildningen

 inom områden med

 likartade för-

 hållanden. För

 lantbruksenhet

 gäller detsamma för

 sådan kombination av

 byggnadstyper och

 ägoslag för vilken

 indelning i pris-

 utvecklingsområden

 får ske enligt 4 §.

 7 §

 Regeringen eller

 myndighet som

 regeringen bestämmer

 skall besluta

 närmare föreskrifter

 om indelningen i

 prisutvecklingsom-

 råden och om

 omräkningstal. Ett

 sådant beslut får

 inte överklagas.

 18 kap.

 1 §19

 Till ledning vid Till ledning vid

allmän fastighets- allmän fas-

taxering skall äga- tighetstaxering

ren utan förelägg- skall ägaren utan

ande lämna deklara- föreläggande lämna

tion (allmän fas- deklaration (allmän

tighetsdeklaration) fastighetsdeklaration)

för varje fastighet.för varje fastighet.

Deklaration skall Detta gäller inte

dock inte lämnas sådan ägare som före

för försvarsfas- den 15 oktober året

tighet som tillhör före det år då allmän

staten och som en- fastighetstaxering

ligt 3 kap. 2 § är äger rum fått förslag

undantagen från till

skatteplikt eller fastighetstaxering.

för fastighet som Deklaration skall

vid föregående års dock inte lämnas för

taxering inte försvarsfastighet

åsatts högre taxe- som tillhör staten

ringsvärde än 1 000 och som enligt 3

kronor. kap. 2 § är

 undantagen från

 skatteplikt eller

 för fastighet som

 vid föregående års

 taxering inte åsatts

 högre basvärde än

 1 000 kronor.

 Deklaration skall inte heller lämnas för fastighet för allmänna kom-

munikationsändamål eller för distributionsbyggnad, värmecentral eller

reningsanläggning som enligt 3 kap. 2 § är undantagen från skatteplikt eller för

byggnad på annans mark då byggnadens värde understiger 50 000 kronor.

 Finns på sådan kommunikationsfastighet som nyss har nämnts husbygg-nad som

används för annat än kommunikationsändamål skall dock dekla-ration lämnas.

 Efter föreläggande är också den som inte på grund av första stycket har

deklarationsskyldighet, skyldig att lämna fastighetsdeklaration.

 3 §

 Allmän fastighets- Allmän

deklaration skall fastighetsdeklaration

avfattas på blan- och förslag till

kett enligt fast- fastighetstaxering

ställt formulär. skall avfattas på

 blankett enligt

 fastställt formulär.

 Blanketter till

deklarationer, för

vilka formulär

fastställs,

tillhandahålls

kostnadsfritt.

 4 §20

 Allmän fastighetsdeklaration skall, om annat inte sägs i 5 §, innehålla

uppgifter om namn, postadress och personnummer eller, för juridisk person, or-

ganisationsnummer för fastighetens ägare, kommun och församling där fastigheten

ligger, fastighetens gatuadress eller på orten bruklig benämning samt

fastighetens officiella beteckning.

 I den allmänna fastighetsdeklarationen skall vidare lämnas uppgifter om

fastighetens areal av olika ägoslag, användning och byggnader, hyror och därmed

jämförlig avkastning av fastigheten samt särskilda förmåner och förpliktelser

som hör till fastigheten. I deklarationen skall även i övrigt lämnas uppgifter

om sådana förhållanden som behövs för att bestämma de värdefaktorer som

taxeringen enligt bl.a. 8-15 kap. skall grunda sig på.

 Den allmänna fastighetsdeklarationen skall också innehålla uppgifter om sådana

förhållanden beträffande fastigheten som om fastigheten har olika ägare till

skilda delar av marken och om fastigheten innehas med

tomträtt.

 Förslag till

 fastighetstaxering

 skall grundas på av

 skattemyndigheten

 kända uppgifter.

 Förslaget skall

 innehålla uppgifter

 som är nödvändiga för

 fastighetstaxeringen.

 6 §21

 Fastighetsägare bör utöver uppgifter enligt 4 § lämna de upplysningar som är av

betydelse för taxering av fastigheten.

 Efter föreläggande Efter föreläggande är

är en fastighets- en fastighetsägare

ägare skyldig att skyldig att till

till ledning vid ledning vid

fastighetens fastighetens

taxering lämna taxering lämna

upplysningar också upplysningar också

om andra förhållan- om andra förhållanden

den än dem som än dem som anges i

anges i deklara- deklarationsformu-

tionsformuläret. läret eller i för-

Upplysningar skall slaget till

lämnas skriftligen fastighetstaxering.

om annat inte har Upplysningar skall

sagts i lämnas skriftligen

föreläggandet. om annat inte har

 sagts i föreläggan-

 det.

 9 §22

 Allmän fastig- Allmän fastig-

hetsdeklaration, hetsdeklaration,

som skall lämnas som skall lämnas

utan föreläggande, utan föreläggande,

skall lämnas senast liksom påpekanden

den 1 november året med anledning av

före det år då förslag till

allmän fastighets- fastighetstaxering,

taxering äger rum. skall lämnas senast

 den 1 november året

 före det år då allmän

 fastighetstaxering

 äger rum.

 Fastighetsdeklara- Fastighetsdeklara-

tionen med till- tionen eller påpekan-

hörande handlingar dena med tillhörande

skall lämnas till handlingar skall

skattemyndighet. lämnas till skatte-

 myndighet.

 Skattemyndighet Skattemyndighet får

får efter samråd efter samråd med

med kommun bestämma kommun bestämma att

att det inom kommu- det inom kommunen

nen skall finnas skall finnas särskilt

särskilt insam- insamlingsställe för

lingsställe för deklarationer och

deklarationer, som påpekanden, som

skall lämnas till skall lämnas till

ledning för taxe- ledning för taxering

ring inom länet. inom länet.

 9 a §23

 Om någon visar att Om någon visar att

han på grund av han på grund av

särskilda omstän- särskilda

digheter är för- omständigheter är

hindrad att lämna förhindrad att lämna

allmän fastig- allmän fastig-

hetsdeklaration hetsdeklaration

inom föreskriven eller påpekanden

tid, får han efter inom föreskriven

ansökan beviljas tid, får han efter

anstånd med att ansökan beviljas

lämna deklarationen.anstånd med att lämna

Anstånd får inte deklarationen eller

utan att det finns påpekanden. Anstånd

synnerliga skäl får inte utan att

medges längre än det finns

till utgången av synnerliga skäl

februari månad medges längre än till

under taxerings- utgången av februari

året. månad under taxe-

 ringsåret.

 Den som i varaktigt bedriven näringsverksamhet biträder deklarationsskyldiga

med att upprätta deklarationer kan efter ansökan få tillstånd att lämna

deklarationerna enligt tidsplan till och med februari månad under taxeringsåret.

Om ansökan medges skall den deklarationsskyldige anses ha fått anstånd till den

dag då deklarationen senast får avlämnas enligt tidsplanen.

 Ansökan enligt första stycket prövas av skattemyndigheten i det län där

fastigheten är belägen. Ansökan enligt andra stycket prövas av skattemyndigheten

i det län där sökanden utövar sin verksamhet. Ansökan hos en annan

skattemyndighet skall prövas där om tiden inte medger att den överlämnas till

rätt myndighet.

 19 kap.

 3 §24

 Statens lantmäteriverk och skattemyndigheten skall undersöka vilka

riktvärdetabeller för småhus som inte ingår i lantbruksenhet, som med hänsyn

till rådande prisläge bör användas inom olika delar av länet. Förslag härom

skall upprättas. Undersökningen skall även omfatta upprättande av förslag till

riktvärdekartor för tomtmark som inte ingår i lantbruksenhet inom länet.

 Statens Statens

lantmäteriverk och lantmäteriverk och

skattemyndigheten skattemyndigheten

skall vidare pröva skall vidare pröva

att en tillämpning att en tillämpning

av förslag till av förslag till före-

föreskrifter enligt skrifter enligt 1 §

1 § andra-fjärde andra-fjärde

styckena leder till styckena leder till

taxeringsvärden som basvärden som svarar

svarar mot taxe- mot basvärdenivå

ringsvärdenivå enligt 5 kap. 2 §.

enligt 5 kap. 2 §. Motsvarande prövning

Motsvarande pröv- görs av förslag till

ning görs av för- riktvärdekartor för

slag till rikt- tomtmark och

värdekartor för riktvärdetabeller för

tomtmark och rikt- småhus enligt första

värdetabeller för stycket.

småhus enligt

första stycket.

 20 kap.

 2 §25

 Skattemyndigheten skall senast den 15 juni under taxeringsåret meddela

grundläggande beslut om taxering av fastighet som är belägen i länet.

 Har Har

fastighetsägaren, fastighetsägaren,

trots att han varit trots att han varit

skyldig att lämna skyldig att lämna

fastig- fastig-

hetsdeklaration, hetsdeklaration,

inte avgett någon inte avgett någon

sådan, eller kan sådan, eller kan

fastighetens taxe- fastighetens bas-

ringsvärde inte värde inte beräknas

beräknas tillför- tillförlitligt på

litligt på grund grund av brister i

av brister i eller eller bristfälligt

bristfälligt underlag för

underlag för deklarationen,

deklarationen, skall basvärdet

skall uppskattas till det

taxeringsvärdet belopp som framstår

uppskattas till det som skäligt med hän-

belopp som framstår syn till vad som

som skäligt med framkommit i ärendet

hänsyn till vad som (skönstaxering).

framkommit i ären-

det (skönstaxering).

 4 §26

 I skattemyndighetens beslut om fastighetstaxering skall redovisas

 1. fastighetens indelning i taxeringsenheter,

 2. typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skattepliktsförhållande,

 3. skattepliktig 3. skattepliktig

enhets taxerings- enhets basvärde och

värde och däri däri ingående delvärde

ingående delvärde samt värde av varje

samt värde av varje värderingsenhet,

värderingsenhet,

 4. storleken av sådan värdefaktor som särskilt anges i 8-15 kap.,

 5. storleken av riktvärde,

 6. exploaterings- 6. utbyggd effekt,

faktor enligt 12 taxeringseffekt,

kap. 6 §, utbyggd utnyttjandetid,

effekt, taxerings- regleringsmöjlighet

effekt, utnytt- och belägenhet

jandetid, regle- enligt 15 kap. 7 §

ringsmöjlighetsamt

och belägenhet

enligt 15 kap. 7 §

samt

 7. säreget förhållande enligt 7 kap. 5 § eller annat förhållande som har

föranlett ändring av riktvärde.

 Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental kronor. Avrundning

sker så att överstigande belopp, som inte uppgår till fullt tusental kronor,

faller bort. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

föreskriva om de ytterligare avrundningsregler som behövs.

 6 §27

 Om det i en taxe- Om det i en

ringsenhet ingår taxeringsenhet ingår

flera fastigheter flera fastigheter

eller delar av eller delar av

fastigheter skall fastigheter skall

skattemyndigheten skattemyndigheten

efter ansökan ange efter ansökan ange

hur stor del av hur stor del av

taxeringsvärdet och basvärdet och i 5

i 5 kap. 7 § nämnda kap. 7 § nämnda

delvärden som belö- delvärden som belöper

per på fastigheten på fastigheten eller

eller fastighets- fastighetsdelen.

delen. Ansökan Ansökan skall göras

skall göras hos hos skattemyn-

skattemyndigheten digheten av ägaren

av ägaren eller eller arrendatorn.

arrendatorn.

 25 kap.

 6 §28

 Bestämmelserna i Bestämmelserna i

17 kap. 2 - 6 §§ 17 kap. 1 - 6 §§

skall i tillämpliga skall i tillämpliga

delar gälla även i delar gälla även i

fråga om särskild fråga om särskild

fastighetstaxering. fastighetstaxering.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 28 kap.29

Taxering Taxering m.m.

 Avd. 4 Förfarandet

 m.m. vid omräkning

 33 kap.

 Taxeringsorgani-

 sationen m.m.

 1 §

 Bestämmelserna i 17

 kap. 1-6 §§ skall i

 tillämpliga delar

 gälla även i fråga om

 omräkning.

 34 kap. Förberedande

 åtgärder

 1 §

 Senast den 1 april

 året före

 taxeringsåret skall

 regeringen eller

 den myndighet som

 regeringen bestämmer

 besluta föreskrifter

 för

 förberedelsearbetet.

 2 §

 Senast den 1

 december året före

 taxeringsåret skall

 regeringen eller

 den myndighet som

 regeringen bestämmer

 besluta sådana

 föreskrifter som

 avses i 16 A kap.

 7 §.

 35 kap. Taxering

 m.m.

 1 §

 Bestämmelserna i 20

 kap. 1 -

 3 a §§ och 7-20 §§

 gäller i tilllämpliga

 delar vid omräkning.

 Som grundläggande

 beslut om fastig-

 hetstaxering i

 nämnda bestämmelser

 anses därvid beslut

 om omräkning.

 2 §

 I

 skattemyndighetens

 beslut om omräkning

 skall redovisas

 1. skattepliktig

 enhets taxerings-

 värde,

 2. omräknade

 delvärden,

 3. omräknade värden

 av värderingsenheter

 och

 4. de omräkningstal

 som använts.

 Omräknat värde av en

 enskild

 värderingsenhet

 anges i fulla

 tusental kronor.

 Avrundning sker så

 att överstigande

 belopp, som inte

 uppgår till fullt

 tusental kronor,

 faller bort.

 3 §

 Skattemyndigheten

 skall senast den 30

 juni under

 taxeringsåret

 underrätta

 fastighetsägaren om

 1. innehållet i

 skattemyndighetens

 beslut om omräkning,

 2. att ägaren kan

 begära omprövning av

 beslutet,

 3. vad som skall

 iakttas av den som

 vill begära

 omprövning av eller

 överklaga

 skattemyndighetens

 beslut.

 4 §

 Om det i en

 taxeringsenhet ingår

 flera fastigheter

 eller delar av

 fastigheter skall

 skattemyndigheten

 efter ansökan ange

 hur stor del av

 taxeringsvärdet och

 i 5 kap. 7 § nämnda

 delvärden efter

 omräkning som belöper

 på fastigheten eller

 fastighetsdelen.

 Ansökan skall göras

 hos

 skattemyndigheten

 av ägaren eller

 arrendatorn.

 36 kap. Överklagande

 av skattemyndighets

 beslut

 1 §

 Bestämmelserna i 21

 kap. skall i

 tillämpliga delar

 gälla även i fråga om

 omräkning.

 37 kap. Överklagande

 av länsrätts och

 kammarrätts beslut

 1 §

 Bestämmelserna i 22

 kap. skall i

 tillämpliga delar

 gälla även i fråga om

 omräkning.

 Den begränsning i

 rätten att överklaga

 som anges i 22 kap.

 2 § 2 skall i fråga

 om omräkning avse

 35 kap. 4 §.

 38 kap. Övriga

 bestämmelser om

 omprövning och

 överklagande

 1 §

 Rätt att begära

 omprövning och att

 överklaga, som enligt

 35-37 kap. gäller

 för ägare av fastig-

 het, tillkommer den

 som någon gång under

 taxeringsåret är

 ägare av fastigheten.

 Vad nu sagts gäller

 även arrendator, som

 enligt avtal,

 ingånget efter

 kommunalskatte-

 lagens (1928:370)

 ikraftträdande,

 gentemot ägare har

 att ansvara för skatt

 för fastigheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

fastighetstaxering år 1996.

 Den nya lydelsen av 4 kap. 5 § andra stycket, 8 kap. 3 § och 12 kap. 3 §

tillämpas dock första gången vid fastighetstaxering år 1998.

1Senaste lydelse av

6 kap. 8 § 1987:146

12 kap. 6 § 1992:1666

12 kap. 7 § 1992:1666.

2Senaste lydelse 1990:1382.

3Senaste lydelse 1992:349.

4Senaste lydelse 1986:258.

5Senaste lydelse 1992:1666.

6Senaste lydelse 1990:1382.

7Senaste lydelse 1986:258.

8Senaste lydelse 1990:1382.

9Senaste lydelse 1990:1382.

10Senaste lydelse 1992:1666.

11Senaste lydelse 1992:1666.

12Senaste lydelse 1990:1382.

13Senaste lydelse 1990:1382.

14Senaste lydelse 1985:820.

15Senaste lydelse 1981:1119.

16Senaste lydelse 1987:146.

17Senaste lydelse 1981:1119.

18Senaste lydelse 1985:820.

19Senaste lydelse 1993:1193.

20Senaste lydelse 1986:258.

21Senaste lydelse 1993:1193.

22Senaste lydelse 1993:1193.

23Senaste lydelse 1993:1193.

24Senaste lydelse 1993:1193.

25Senaste lydelse 1993:1193.

26Senaste lydelse 1993:1193.

27Senaste lydelse 1993:1193.

28Senaste lydelse 1993:1193.

29Senaste lydelse av rubriken 1993:1193.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

 statlig fastighetsskatt

 Härigenom föreskrivs att 2, 3 och 3 a §§ lagen (1984:1052) om statlig fas-

tighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §1

 Skattskyldig till fastighetsskatt är ägaren till fastigheten eller den som

enligt 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall anses som ägare.

 I fråga om handelsbolag åvilar skattskyldigheten dock delägarna.

 Såvitt gäller sådan privatbostad som avses i 1 § andra stycket föreligger

skattskyldighet endast för tid under vilken ägaren varit bosatt i Sverige.

 I det fall inkomst av eller förmögenhetstillgång som består av sådan

privatbostad som avses i 1 § andra stycket är undantagen från beskattning i

Sverige på grund av dubbelbeskattningsavtal, skall statlig fastighetsskatt

avseende sådan privatbostad inte tas ut.

 Fastighetsskatt beräknas för beskattningsår. Omfattar beskattningsåret kortare

eller längre tid än tolv månader eller har fastigheten förvärvats eller

avyttrats under beskattningsåret, skall underlaget för fastighetsskatten jämkas

med hänsyn härtill.

 Fastighetsskatten

 beräknas på grundval

 av det taxerings-

 värde som gäller

 under beskatt-

 ningsåret. Gäller

 olika värden för

 skilda delar av

 beskattningsåret

 beräknas skatten

 särskilt för varje

 sådan del med

 motsvarande

 tillämpning av be-

 stämmelserna i femte

 stycket.

 3 §2

 Fastighetsskatten Fastighetsskatten

utgör för varje utgör för varje

beskattningsår beskattningsår

 a) 1,5 procent av: a) 1,5 procent av:

 taxeringsvärdet taxeringsvärdet

avseende små- avseende små-

husenhet, husenhet,

 bostadsbyggnads- det omräknade

värdet och tomt- bostadsbyggnads-

marksvärdet av- värdet och det

seende småhus på omräknade tomt-

lantbruksenhet, marksvärdet

 avseende småhus på

 lantbruksenhet,

 75 procent av 75 procent av

marknadsvärdet marknadsvärdet

avseende privat- avseende privat-

bostad i utlandet, bostad i utlandet,

 b) 1,5 procent av: b) 1,5 procent av:

 taxeringsvärdet taxeringsvärdet

avseende hyreshus- avseende hyreshus-

enhet till den del enhet till den del

det avser det avser värde-

värderingsenhet för ringsenhet för

bostäder, värde- bostäder, värde-

ringsenhet för ringsenhet för

bostäder under bostäder under

uppförande, uppförande,

värderingsenhet av- värderingsenhet av-

seende tomtmark som seende tomtmark som

hör till dessa hör till dessa

bostäder, annan bostäder samt annan

värderingsenhet värderingsenhet

tomtmark som är tomtmark som är

obebyggd samt obebyggd.

värderingsenhet

avseende ex-

ploateringsmark.

 Innehåller Innehåller

byggnaden på en byggnaden på en fas-

fastighet, som är tighet, som är

belägen i Sverige, belägen i Sverige,

bostäder och har bostäder och har

byggnaden beräknat byggnaden beräknat

värdeår som utgör värdeår som utgör året

året före det fas- före det

tighetstaxeringsår fastighetstaxeringsår

som föregått in- som föregått

komsttaxeringsåret, inkomsttaxeringsåret,

utgår dock ingen utgår dock ingen

fastighetsskatt på fastighetsskatt på

bostadsdelen under bostadsdelen för det

de fem första åren fastighetstaxeringsåret

och halv fastig- och de fyra följande

hetsskatt under de kalenderåren och

därpå följande fem enhalv fastig-

år enligt vad som hetsskatt för de därpå

närmare föreskrivs följande fem

i femte stycket. kalenderåren enligt

Detsamma gäller vad som närmare före-

färdigställd eller skrivs i femte

ombyggd sådan stycket. Detsamma

byggnad, för vilken gäller färdigställd

värdeår inte har eller ombyggd sådan

åsatts vid ny byggnad, för vilken

fastighetstaxering, värdeår inte har

men som skulle ha åsatts vid ny fas-

åsatts ett värdeår tighetstaxering,

motsvarande året men som skulle ha

före det fastig- åsatts ett värdeår

hetstaxeringsår som motsvarande året före

föregått inkomst- det fastighetstaxe-

taxeringsåret, om ringsår som föregått

ny fastighetstaxe- inkomsttaxeringsåret,

ring då hade före- om ny fastig-

tagits. hetstaxering då hade

 företagits.

 För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i 41 a §

nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om samfälligheten utgör

en särskild taxeringsenhet.

 Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund av eldsvåda

eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under viss tid eller har i

sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte kunnat uthyras, får

fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den omfattning, vari byggnaden inte

kunnat användas eller uthyras. Har så varit fallet under endast kortare tid av

beskattningsåret, skall någon nedsättning dock inte ske.

 Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar av

fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för dessa

delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastighetsdel. Den

nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra stycket skall såvitt

avser småhusenhet beräknas på den del av taxeringsvärdet som belöper på

värderingsenhet som avser småhuset med tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår

i samma taxeringsenhet som småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus

med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas

nedsättningen på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som

avser bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken ingår i

samma taxeringsenhet som hyreshuset.

 3 a §3

 Vid beräkning av fastighetsskatt enligt 3 § skall följande iakttas.

 Har kostnader för Har kostnader för

om- eller till- om- eller till-

byggnad nedlagts på byggnad nedlagts på

den del av en den del av en

hyreshusenhet som hyreshusenhet som

avser värderings- avser värde-

enhet för bostäder ringsenhet för

på en fastighet bostäder skall, om

som är belägen i den skattskyldige

Sverige skall, om begär det och inte

den skattskyldige annat följer av

begär det och inte tredje stycket, en

annat följer av reduceringsfaktor

tredje stycket, en bestämmas. Reduce-

reduceringsfaktor ringsfaktorn är lika

bestämmas. Reduce- med skillnaden

ringsfaktorn är mellan det närmast

lika med skillnaden efter om- eller

mellan det närmast tillbyggnaden be-

efter om- eller stämda taxeringsvär-

tillbyggnaden det, som utgör

bestämda taxe- underlag för fastig-

ringsvärdet, som hetsskatt enligt 3 §

utgör underlag för första stycket b,

fastighetsskatt minskat med det

enligt 3 § första värde som skulle ha

stycket b, minskat bestämts som motsva-

med det värde som rande taxeringsvärde

skulle ha bestämts om om- eller

som motsvarande tillbyggnaden inte

taxeringsvärde om hade gjorts.

om- eller

tillbyggnaden inte

hade gjorts.

 En reduceringsfaktor skall bestämmas endast när om- eller tillbygg-

nadskostnaderna överstiger 100 000 kronor och det taxeringsvärde som utgör

underlag för fastighetsskatten enligt 3 § första stycket b har höjts med minst

20 procent i förhållande till det senast före om- eller tillbyggnaden bestämda

taxeringsvärdet. Reduceringsfaktor skall inte bestämmas när om- eller till-

byggnadskostnaderna föranleder att 3 § andra stycket skall tillämpas.

 Om en reduceringsfaktor har bestämts för en värderingsenhet som därefter ändras

och innebär ändringen att hela eller viss del av reduceringsfaktorn bör hänföras

till annan värderingsenhet än den för vilken reduceringsfaktorn ursprungligen

bestämts skall reduceringsfaktorn proportioneras i förhållande till om- eller

tillbyggnadskostnadernas fördelning på de nya värderingsenheterna.

 När en När en

reduceringsfaktor reduceringsfaktor

har bestämts skall har bestämts skall

skatt enligt 3 § skatt enligt 3 §

första stycket b första stycket b

beräknas på taxe- beräknas på taxe-

ringsvärdet som där ringsvärdet som där

avses minskat med avses minskat med

reduceringsfaktorn reduceringsfaktorn

under de första fem under de första fem

åren som det höjda kalenderåren som det

taxeringsvärdet höjda taxeringsvärdet

ligger till grund ligger till grund

för för

fastighetsskatten fastighetsskatten

och minskat med och minskat med

halva reducerings- halva reduce-

faktorn de därpå ringsfaktorn de därpå

följande fem åren. följande fem kalen-

Har omständighet deråren. Har

inträffat som gör omständighet

att 3 § andra inträffat som gör att

stycket är 3 § andra stycket är

tillämpligt skall tillämpligt skall

vid beräkningen av vid beräkningen av

fastighetsskatten fastighetsskatten

hänsyn inte tas hänsyn inte tas till

till reducerings reduceringsfaktor

faktor som bestämts som bestämts före det

före det att 3 § att 3 § andra

andra stycket blev stycket blev

tillämpligt. tillämpligt.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången i

fråga om 3 § första stycket a vid 1997 års taxering och i övrigt vid 1996 års

taxering.

 2. Till den del fastighetsskatt skall beräknas på grundval av taxeringsvärde

som bestämts vid fastighetstaxering år 1995 eller tidigare tillämpas inte den

nya lydelsen av 3 § första stycket a.

 3. Bestämmelserna i 2 § sjätte stycket skall gälla vid 1996 års taxering endast

om den skattskyldige yrkar det.

 4. Bestämmelserna i 2 § sjätte stycket skall inte gälla fastigheter som avses i

punkterna 4 och 5 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:652) om ändring i

lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt vid tillämpning av nämnda punkter i

dessa övergångsbestämmelser.

1Senaste lydelse 1993:1560.

2Senaste lydelse 1993:1525.

3Senaste lydelse 1994:51.

2.3 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

 Härigenom föreskrivs att punkt 10 av anvisningarna till 23 § kom-

munalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 23 §

 10.1 Har fastighet 10. Har fastighet

som är taxerad som som är taxerad som

lantbruksenhet för- lantbruksenhet

värvats genom köp, förvärvats genom köp,

byte eller därmed byte eller därmed

jämförligt fång jämförligt fång anses

anses - om annat ej - om annat ej följer

följer av detta av detta stycke

stycke eller tredje eller tredje

stycket sista stycket sista

meningen - som an- meningen - som an-

skaffningsvärde skaffningsvärde

enligt punkt 9 så enligt punkt 9 så

stor del av veder- stor del av

laget för fastig- vederlaget för fas-

heten som fastig- tigheten som den

hetens skogsbruks- del av fastighetens

värde utgör av hela taxeringsvärde som

taxeringsvärdet avser skogsmark med

vid förvärvstill- växande skog och

fället. Kan detta markanläggningar som

beräkningssätt inte används eller behövs

tillämpas eller är för skogsbruk utgör

det uppenbart att av hela taxe-

det skulle ge ett ringsvärdet vid

värde som avviker förvärvstillfället.

från det verkliga Kan detta beräk-

vederlaget för skog ningssätt inte

och skogsmark, tas tillämpas eller är

som anskaffnings- det uppenbart att

värde upp ett be- det skulle ge ett

lopp som kan anses värde som avviker

svara mot det verk- från det verkliga

liga vederlaget. vederlaget för skog

Vad sist sagts och skogsmark, tas

gäller också för som

vederlag som utgår anskaffningsvärde

vid fastighetsreg- upp ett belopp som

lering eller klyv- kan anses svara mot

ning på av grund av det verkliga

att värdet av den vederlaget. Vad

skog och skogsmark sist sagts gäller

som har tillagts också för vederlag

den skattskyldige som utgår vid fas-

överstiger värdet tighetsreglering

av den skog och eller klyvning på

skogsmark som har grund av att värdet

frångått honom. av den skog och

 skogsmark som har

 tillagts den

 skattskyldige över-

 stiger värdet av den

 skog och skogsmark

 som har frångått ho-

 nom.

 I fråga om rationaliseringsförvärv får i anskaffningsvärdet, förutom vederlaget

för skog och skogsmark, också inräknas den del av övriga kostnader med anledning

av förvärvet som belöper på den förvärvade skogen och skogsmarken.

 Har fastighet förvärvats genom annat fång än som sägs i första stycket gäller

följande. Omfattar förvärvet all skogsmark i den föregående ägarens

förvärvskälla, övertar den nye ägaren den föregående ägarens anskaffningsvärde

och gällande ingångsvärde. Omfattar förvärvet endast en del av skogsmarken,

anses som anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde för den nye ägaren så stor

del av den föregående ägarens anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde som

värdet av den förvärvade skogen och skogsmarken utgör av värdet av all skog och

skogsmark i förvärvskällan vid förvärvstillfället. Omfattar förvärvet mindre än

20 procent av värdet av all skog och skogsmark i förvärvskällan, och är inte

fråga om ideell andel av fastighet, får den nye ägaren dock inte något

anskaffningsvärde eller gällande ingångsvärde. Vad som sägs i detta stycke

gäller också om ett företag har förvärvat fastigheten från ett annat företag

inom samma koncern.

 Skattskyldig, som har förvärvat fastighet på sätt som anges i det föregående

stycket, skall vid tillämpning av punkt 9 anses ha medgetts avdrag med det

belopp varmed hans anskaffningsvärde vid förvärvstillfället överstigit hans

gällande ingångsvärde.

 Har del av den skattskyldiges skogsmark förvärvats av ny ägare, anses den

skattskyldiges anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde ha minskat i samma

proportion som minskningen av värdet av förvärvskällans skog och skogsmark.

Omfattar förvärvet mindre än 20 procent av värdet av förvärvskällans skog och

skogsmark, och är inte fråga om ideell andel av fastighet, reduceras dock inte

den skattskyldiges anskaffningsvärde och gällande ingångsvärde. Vad som sägs i

detta stycke gäller också om värdet av fastighetens skog och skogsmark minskas

på grund av fastighetsreglering eller klyvning.

 Har sådan ersättning som avses i 25 § 2 mom. andra eller tredje stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt erhållits för skog och skogsmark, anses vid

tillämpningen av det föregående stycket som om den ifrågavarande skogen och

skogsmarken har förvärvats av ny ägare.

 Något anskaffningsvärde eller gällande ingångsvärde beräknas inte för fastighet

som utgör omsättningstillgång i näringsverksamhet. Bestämmelserna i femte

stycket gäller också i fall då fastighet enligt punkt 3 tredje stycket av

anvisningarna till 21 § har blivit omsättningstillgång i en av den skattskyldige

bedriven tomtrörelse. Sådan fastighet skall därvid anses ha förvärvats av ny

ägare.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

1Senaste lydelse 1990:1421.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:171) om särskilt

 uppskattningsvärde på fastighet

 Härigenom föreskrivs att 3 och 5 §§ lagen (1971:171) om särskilt uppskatt-

ningsvärde på fastighet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

 Behörig att på- Behörig att på-

kalla åsättande av kalla åsättande av

särskilt uppskatt- särskilt uppskatt-

ningsvärde är den ningsvärde är den

som är ägare av som är ägare av

fastigheten. Det- fastigheten. Som

samma gäller den ägare anses även den

för vilken, trots som enligt 1 kap. 5 §

att han inte är fastighetstaxeringslagen

ägare, garantibe- (1979:1152) skall

lopp för fastighet anses som ägare.

skall tas upp som

skattepliktig

inkomst enligt

bestämmelserna i

47 § kommunal-

skattelagen

(1928:370) eller

såvitt gäller

fastighet som avses

i 1 § andra

stycket 3), skulle

ha tagits upp om

fastigheten varit

skattepliktig.

 5 §2

 Skattemyndigheten upprättar så snart det kan ske förslag till särskilt

uppskattningsvärde och översänder förslaget till sökanden för yttrande inom viss

tid vid äventyr att ärendet ändock slutligen avgörs.

 Skattemyndigheten Skattemyndigheten

har rätt att vid har rätt att vid

ärendets hand- ärendets handläggning

läggning höra anlita biträde av

ordföranden i den sakkunnig.

taxeringsnämnd, som

handlägger

fastighetstaxering

inom det område där

fastigheten är

belägen, samt anlita

biträde av

sakkunnig.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1Senaste lydelse 1980:960.

2Senaste lydelse 1990:361.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna

 förvaltningsdomstolar

 Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1971:289) om allmänna förvalt-

ningsdomstolar1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 18 §2

 Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam

 1. när åtgärd som avser endast måls beredande vidtages,

 2. vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt,

 3. vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller

annat uppenbart förbiseende,

 4. vid beslut om återkallelse tills vidare av ett körkort, körkortstillstånd

eller traktorkort eller om vägran att tills vidare godkänna ett utländskt

körkort, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas eller när

omhändertagande beslutas enligt 23 § körkortslagen (1977:477),

 5. vid beslut enligt luftfartslagen (1957:297) om försättande ur kraft av ett

certifikat, elevtillstånd eller behörighetsbevis, när det är uppenbart att ett

sådant beslut bör meddelas,

 6. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål.

 Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten

rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte

innefattar prövning av målet i sak.

 Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag

att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman vid

länsrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om

detta meddelas av regeringen.

 Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande av

 1. mål om utdömande av vite,

 2. mål enligt bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgifts-

processen, enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och

avgifter, om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om

handlings undantagande från taxeringsrevision, skatterevision, eller annan

granskning och om befrielse från skyldighet att lämna upplysningar eller visa

upp handling enligt taxeringslagen (1990:324), mervärdesskattelagen (1994:200),

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller lagen

(1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter samt om befrielse från

skyldighet att lämna kontrolluppgift enligt lagen (1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter,

 3. mål om omedelbart omhändertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda

bestämmelser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 §

samma lag, mål om omedelbart omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om

vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhändertagande enligt 37 §

smittskyddslagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk

tvångsvård samt mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då

vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 5 lagen

(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,

 4. mål om anstånd med att betala skatt eller socialavgifter enligt uppbörds-

eller skatteförfattningarna och annat mål enligt uppbörds- och

folkbokföringsförfattningarna med undantag av mål om arbetsgivares ansvarighet

för arbetstagares skatt och mål enligt lagen (1984:668) om uppbörd av social-

avgifter från arbetsgivare,

 5. mål om 5. mål om

uppdelning av taxe- uppdelning av taxe-

ringsvärde enligt ringsvärde enligt 20

20 kap. 15 § fas- kap. 6 §, 28 kap. 1 §

tighetstaxerings- och 35 kap. 4 § fas-

lagen (1979:1152), tighetstaxeringslagen

 (1979:1152),

 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst 5 000 kr.,

 7. mål enligt skatte- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet över-

ensstämmer med parternas samstämmiga mening,

 8. mål om rättshjälp genom offentligt biträde i ett ärende hos en annan

myndighet,

 9. mål enligt körkortslagen (1977:477), om beslutet innebär att något

körkortsingripande inte skall ske eller att varning meddelas eller om det är

uppenbart att ett körkort, körkortstillstånd eller traktorkort skall återkallas

eller att ett utländskt körkort inte skall godkännas,

 10. mål enligt luftfartslagen, om beslutet innebär att varning meddelas eller

om det är uppenbart att ett certifikat, elevtillstånd eller behörighets bevis

skall återkallas,

 11. mål i vilket saken är uppenbar.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Hänvisningen i 18 § fjärde stycket

5 till 35 kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) tillämpas första gången

i mål avseende fastighetstaxering år 1996.

1Lagen omtryckt 1981:1323.

2Senaste lydelse 1994:208.

2.6 Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

 Härigenom föreskrivs att 7 § skatteregisterlagen (1980:343)1 skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §2

 För fysisk och juridisk person får, utöver de uppgifter som anges i 5

och 6 §§, det centrala skatteregistret innehålla följande uppgifter.

 1. Sådana uppgifter om ägarförhållandena i fåmansföretag, företag som enligt 3

§ 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall

behandlas som fåmansföretag, fåmansägt handelsbolag och dotterföretag som avses

i 2 kap. 16 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

 2. Uppgifter angående avslutad revision, verkställt taxerings- eller

mervärdeskattebesök eller annat sammanträffande enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen

(1990:324) eller 17 kap. 4 § mervärdesskattelagen (1994:200). För varje sådan

åtgärd får anges tid, art, beskattningsperiod, skatteslag, myndighets beslut om

beloppsmässiga ändringar av skatt eller underlag för skatt med anledning av

åtgärden samt uppgift huruvida bokföringsskyldighet har fullgjorts.

 3. Uppgift om registrering av skyldighet att betala skatt, uppgift om innehav

av skattsedel på preliminär skatt, uppgifter om beslut om återkallelse av

skattsedel på preliminär F-skatt med angivande av skälen för beslutet, uppgifter

som behövs för att bestämma skatt eller avgift enligt uppbördslagen (1953:272),

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, lagen

(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen (1990:912) om nedsättning av

socialavgifter, mervärdesskattelagen (1994:200) och lagen (1951:763) om

beräkning av statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst samt uppgifter om

redovisning, inbetalning och återbetalning av sådana skatter eller avgifter.

 4. Uppgift om maskinellt framställt förslag till beslut om beskattning.

 5. Uppgift om beslut om anstånd med avgivande av deklaration och med betalning

av skatt, dock ej skälen för besluten, samt uppgift om att laga förfall

föreligger för underlåtenhet att fullgöra deklarationsskyldighet.

 6. Administrativa och tekniska uppgifter som behövs för beskattningen.

 7. Uppgifter som skall lämnas i förenklad självdeklaration, särskild

självdeklaration enligt 2 kap. 10 § första stycket punkterna 2-4 och andra

stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter samt uppgifter som skall

lämnas enligt 2 kap. 25 § lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter.

 8. Uppgift om beslut om beskattning, dock ej skälen för beslutet, uppgift om

utmätning enligt 68 § 6 mom. uppbördslagen samt uppgift om anledning till att

överskjutande skatt inte helt betalas ut med återbetalningskort.

 9. Uppgift om att fordran mot personen registrerats hos kronofogdemyndighet,

uppgift om indrivningsresultat, uppgift om beslut om ackord, likvidation eller

konkurs samt uppgift om betalningsinställelse.

 10. Uppgift om antal anställda och de anställdas personnummer.

 11. Uppgift om telefonnummer, särskild adress för skattsedelsförsändelse samt

namn, adress och telefonnummer för ombud.

 12. Uppgift från kontrolluppgift som enligt 3 kap. lagen om självdeklaration

och kontrolluppgifter skall lämnas utan föreläggande samt från sådan särskild

uppgift som avses i 3 § lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande

inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 13. Uppgift om 13. Uppgift om

beteckning, beteckning,

köpeskilling, köpeskilling,

taxeringsvärde, basvärde, delvärde,

delvärde, taxeringsvärde,

beskattningsnatur, omräknat delvärde,

typ av fång och beskattningsnatur,

tidpunkt för fånget typ av fång och

för fastighet som tidpunkt för fånget

ägs eller innehas för fastighet som ägs

av personen, an- eller innehas av

delens storlek om personen, andelens

fastigheten har storlek om

flera ägare och fastigheten har

övriga uppgifter flera ägare och

som behövs för be- övriga uppgifter som

räkning av statlig behövs för beräkning

fastighetsskatt av statlig

samt uppgift som fastighetsskatt

behövs för värde- samt uppgift som

ring av bostad på behövs för värdering

fastighet. av bostad på

 fastighet.

 14. Uppgift om tid och art för planerad eller pågående revision samt

beskattningsperiod och skatteslag som denna avser samt uppgift om tid för

planerat taxerings- eller mervärdesskattebesök eller annat sammanträffande

enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen eller 17 kap. 4 § mervärdesskattelagen.

 15. Uppgift om postgiro- och bankgironummer, om personen är näringsidkare samt,

om fullmakt lämnats för bank- eller postgiro att ta emot skatteåterbetalning på

ett konto, datum för fullmakten samt kontots nummer och typ.

 16. Uppgift om antal perioder om trettio dagar för vilka den skattskyldige

uppburit inkomst som beskattas enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt.

 17. Uppgift om omsättning i näringsverksamhet.

 18. Uppgifter angående resultat av bruttovinstberäkning, annan beräkning av

relationstal eller liknande, skönsmässig beräkning och belopp som under

beskattningsåret stått till förfogande för levnadskostnader.

 19. Uppgift från centrala bilregistret om innehav av fordon samt om fordonets

registreringsnummer, märke, typ och årsmodell.

 20. Uppgift för beräkning av skattereduktion för fackföreningsavgift och

uppgifter enligt 6 § första och andra styckena lagen (1993:672) om

skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus för bestämmande av

skattereduktion enligt samma lag samt uppgift om beslut om sådan

skattereduktion.

 21. Uppgift om bosättningsland och tidpunkt för byte av bosättningsland.

 22. Uppgifter om antal årsanställda i en koncern i fall som avses i 2 kap. 16 §

sista stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter, totalt respektive

i Sverige, koncernomsättning och koncernbalansomslutning för

koncernmoderföretag.

 23. Uppgift om beteckning på ersättningsbostad som avses i 11 § lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad, uppskovsavdragets storlek,

belopp som enligt 10 § nämnda lag skall reducera omkostnadsbeloppet samt, om

ersättningsbostaden utgörs av bostad som avses i 11 § andra meningen nämnda lag,

föreningens eller bolagets organisationsnummer och namn.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

1Lagen omtryckt 1983:143.

2Senaste lydelse 1994:495.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

 inskrivningsmyndigheter

 Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv-

ningsmyndigheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 §

 Vid upplåtelse Vid upplåtelse

eller överlåtelse eller överlåtelse av

av tomträtt utan tomträtt utan

tillhörande byggnad tillhörande byggnad

skall värdet av skall värdet av

tomträtten anses tomträtten anses

motsvara avgälden motsvara avgälden för

för ett år. Om det ett år. Om det vid

vid överlåtelsen överlåtelsen har

har utfästs en utfästs en större

större ersättning ersättning skall

skall tomträttens tomträttens värde

värde dock anses dock anses motsvara

motsvara ersätt- ersättningen. I

ningen. I övrigt övrigt skall värdet

skall värdet av av tomträtt i

tomträtt i tillämp- tillämpliga delar

liga delar bestäm- bestämmas enligt

mas enligt före- föreskrifterna i

skrifterna i 9-11 9-11 §§. Som

§§. Som taxerings- taxeringsvärde skall

värde skall därvid därvid gälla den del

gälla det taxerade av taxeringsvärdet

byggnadsvärdet. som avser byggnad.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-10-19

Närvarande: f.d. justitierådet Ulf Gad, justitierådet Johan Munck och

regeringsrådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 13 oktober 1994 om omräkningsförfarande vid

fastighetstaxering, m.m. (Finansdepartementet) har regeringen beslutat inhämta

Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152) m.fl. lagar.

 Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Christina

Otto.

 Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

4 kap. 5 §

I andra stycket föreslås en ändrad reglering av vad som skall ingå i en

lantbruksenhet, vilken utgör en sådan taxeringsenhet som enligt 4 kap. 1 § skall

taxeras för sig. Enligt den föreslagna regleringen skall småhus och tomtmark för

sådan byggnad som ligger på fastighet med åkermark, betesmark, skogsmark eller

skogsimpediment ingå i den lantbruksenhet som omfattar marken.

 Begreppet småhus erbjuder inte några problem när det gäller byggnader som är

inrättade till bostad åt en eller två familjer, eftersom sådana byggnader enligt

2 kap. 2 §, som inte föreslås ändrad, alltid skall betraktas som småhus. I fråga

om byggnader som är inrättade till bostad åt minst tre och högst tio familjer

gäller emellertid enligt 2 kap. 2 § att de tillhör byggnadstypen småhus endast

under förutsättning att de ingår i en lantbruksenhet. Eftersom förutsättningen

för att sådana byggnader skall ingå i en lantbruksenhet i sin tur enligt

förslaget just är att de utgör småhus, har regleringen kommit att beskriva en

cirkel, som medför att det inte blir klarlagt vare sig när byggnader av aktuellt

slag är att betrakta som småhus eller när de skall ingå i en lantbruksenhet.

 Med hänsyn till huvudsyftet med regleringen - att öka överensstämmelsen mellan

indelningarna i taxeringsenheter och registerfastigheter - synes det sannolikt

att avsikten har varit att byggnader som är inrättade till bostad åt minst tre

och högst tio familjer skall ingå i en lantbruksenhet så snart de är belägna på

mark som omfattas av denna. I så fall synes lämpligen 2 kap. 2 § böra erhålla

ändrad lydelse på det sättet att den anger att byggnad som är inrättad till

bostad åt minst tre och högst tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus,

om byggnaden ligger på fastighet med åkermark, betesmark, skogsmark eller

skogsimpediment.

 Om - som i enlighet med det anförda får förutsättas ha varit avsikten -vissa

byggnader som tidigare klassificerats som hyreshus skall tillföras byggnadstypen

småhus kan detta påverka tillämpningen av de övriga paragrafer i lagen där

småhus används som begrepp, t.ex. 7 kap. 3 § och 8 kap. 2 §. Lagrådet kan inte

på föreliggande underlag överblicka om detta förhållande kan medföra

tillämpningsproblem.

5 kap. 8 §

Innebörden av den föreslagna nya andra meningen i första stycket är att en ny

värderingsmetod införs för tomtmark i sådana fall då fastighetsförsäljningar i

värdeområdet inte ger den ledning som behövs och marknadsvärdet därför enligt

huvudregeln i 5 § skulle ha varit att beräkna enligt en avkastningskalkyl eller

med utgångspunkt i det tekniska nuvärdet. Den avsedda innebörden skulle komma

till tydligare uttryck, om meningen erhåller följande lydelse:

 "Vid bestämmande av delvärde för tomtmark i sådana fall då försäljningar av

obebyggd tomtmark inom värdeområdet inte ger denledning som behövs skall dock

iakttas att delvärdet bestäms medledning av den marknadsvärdenivå för obebyggd

tomtmark som normalt förekommer inom värdeområden där marknadsvärdenivån för

bebyggda fastigheter är densamma som för värdeområdet i fråga."

8 kap. 2 §

I paragrafen föreskrivs att som riktvärde för ett närmare beskrivet småhus får

anges endast värden i en fastställd värdeserie. Av specialmotiveringen framgår

att bestämmelsen är avsedd att reglera vad som skall förstås med det s.k.

normhuset. Avsikten bekräftas visserligen av innehållet i 3 § första stycket

fastighetstaxeringsförordningen (1993:1199) där bl.a. hänvisas till "värdet av

sådan normenhet som anges i 8 kap. 2 §". Den kan dock inte sägas direkt framgå

av bestämmelsens ordalydelse. Bestämmelser motsvarande den i 8 kap. 2 § finns

beträffande olika slag av byggnader och mark i 9 kap. 2 §, 10 kap. 2 §, 11 kap.

3 och 7 §§, 13 kap. 2 § och 14 kap. 2 §. Med hänsyn härtill och till att -enligt

vad som upplyses i remissen - en allsidig författningsteknisk översyn av

bestämmelserna om fastighetstaxering skall göras av utredningen om förenklad

fastighetstaxering (Fi 1993:13) anser sig Lagrådet nu kunna godta paragrafens

utformning i det behandlade hänseendet.

 Den ändring av paragrafen som föreslås innebär att normhuset inte längre skall

utgöras av ett småhus som är nybyggt utan av ett småhus som är uppfört 15 år

före andra året före det år då allmän fastighetstaxering av småhus sker. Som

förslaget utformats kan det uppfattas så att normhuset kan vara även ett småhus

som vid den tidpunkten är uppfört, även om det har uppförts under något tidigare

år. Vid föredragningen har upplysts att avsikten varit att normhuset skall ha

uppförts under det angivna året. Bestämmelsen bör, så som redan är fallet med

motsvarande bestämmelser i 9 kap. 2 § samt 11 kap. 3 och 7 §§, utformas så att

detta framgår klart.

 Uttrycket "15 år före andra året" kan med oförändrad innebörd bytas ut mot "17

år".

 Lagrådet anmärker också att det i specialmotiveringen angivna kravet på att

normhuset inte skall ha varit föremål för till- eller ombyggnad inte avspeglas i

paragrafens avfattning.

 Paragrafen bör enligt Lagrådets uppfattning ges följande lydelse:

 "Som riktvärde för ett småhus som har uppförts under det sjuttonde året före

 det år då allmän fastighetstaxering av småhus sker, som är av normal storlek

 och standard, friliggande och det enda småhuset på en tomt som utgör

 självständig fastighet och som inte har varit föremål för om- eller

 tillbyggnad får endast anges värden i en fastställd värdeserie."

16 A kap. 7 §

Enligt den allmänna motiveringen (avsnitt 4.1.7) är avsikten att det skall

ankomma på Riksskatteverket att meddela bindande föreskrifter om indelning i

prisutvecklingsområden och om omräkningstal. Beslut om att meddela sådana

föreskrifter avses inte kunna överklagas. Vid ett överklagande av en

fastighetstaxering som skett genom omräkning avses den enskilde kunna åstadkomma

en prövning endast av frågan om en felräkning eller felaktig tillämpning av

omräkningstalen har skett i samband med omräkningen.

 I förevarande paragraf anges i överensstämmelse härmed att regeringen eller en

myndighet som regeringen bestämmer skall besluta närmare föreskrifter om

indelning i prisutvecklingsområden och om omräkningstal samt att ett sådant

beslut inte skall kunna överklagas.

 Lagrådet har inte någon erinran mot den sålunda föreslagna regleringen. Med

hänsyn till uttalandena i motiven bör dock erinras om de allmänna principer

rörande s.k. normprövning som har kommit till uttryck i 11 kap. 14 §

regeringsformen och som innebär att, om domstol eller annat offentligt organ

finner att en föreskrift står i strid med bestämmelse i överordnad författning,

föreskriften inte får tillämpas. Om exempelvis den enskilde i samband med

överklagande av en fastighetstaxering skulle hävda att Riksskatteverkets

föreskrifter om omräkningstal i vad de rör hans rätt står i strid med någon av

de nya bestämmelserna i 4 - 6 §§ förevarande kapitel, måste således en prövning

av denna fråga ske från överinstansens sida.

18 kap. 1 §

Som första stycket har utformats blir en fastighetsägare utan föreläggande

skyldig att avge allmän fastighetsdeklaration, så snart han inte före den 15

oktober året före det år då allmän fastighetstaxering äger rum har fått ett

förslag till fastighetstaxering från skattemyndigheten. Detta gäller även om

fastighetsägaren - t.ex. på grund av misstag vid postbefordringen - skulle ha

erhållit förslaget någon dag senare.

 Det synes inte uteslutet att denna reglering kan vålla problem i sådana fall då

fastighetsägaren har mottagit förslaget senare än inom den i lagen angivna

tidsfristen men före den 1 november, då den allmänna fatighetsdeklarationen

skall vara avlämnad. Den valda konstruktionen överensstämmer emellertid i

princip med den som från och med 1995 års taxering kommer att gälla i fråga om

skyldigheten att lämna allmän självdeklaration; jfr 2 kap. 13 § lagen (1990:325)

om självdeklaration och kontrolluppgifter i dess lydelse från och med den 1

januari 1993. Lagrådet anser sig därför inte böra rikta någon principiell

erinran mot förslaget.

 Då det av den allmänna motiveringen synes framgå att fastighetsägaren avsetts

ha rätt att underlåta att avlämna allmän fastighetsdeklaration om han har fått

förslaget till fastighetstaxering den 15 oktober, ifrågasätter Lagrådet dock om

inte orden "före den 15 oktober" bör bytas ut mot "senast den 15 oktober".

Därmed erhålles också överensstämmelse med konstruktionen i den nyssnämnda

paragrafen i lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter.

Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt

3 a §

I paragrafens andra stycke föreskrivs att en reduceringsfaktor skall bestämmas.

Denna anges vara lika med skillnaden mellan ett taxeringsvärde minskat med visst

annat värde. Med faktorer brukar avses tal som multipliceras med varandra.

"Reduceringsfaktor" synes därför utgöra en oegentlig term i sammanhanget och kan

lämpligen på de många ställen i paragrafen där den förekommer bytas ut mot

"reduceringsbelopp". Vidare bör orden "skillnaden mellan" i styckets andra

mening utgå så att reduceringsbeloppet är lika med ett taxeringsvärde minskat

med ett annat värde.

Övergångsbestämmelserna

Punkt 4

Av punkten framgår av avsikten är att punkterna 4 och 5 av övergångsbe-

stämmelserna till lagen (1990:652) om ändring i lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt alltjämt skall gälla. Det förtjänar i anslutning härtill

anmärkas att punkten 5 i nämnda övergångsbestämmelser innehåller en särskild

regel i fråga om sådant småhus som är inrättat till bostad åt minst tre och

högst tio familjer och som ingår i lantbruksenhet.

 Som Lagrådet anmärkt i anslutning till 4 kap. 5 § förslaget till lag om ändring

i fastighetstaxeringslagen innebär regleringen i den paragrafen att vissa

byggnader som för närvarande inte ingår i lantbruksenheter kommer att tillföras

sådana enheter. Dessutom kommer en del byggnader som tidigare kan ha ingått i

lantbruksenheter i fortsättningen att ingå i andra taxeringsenheter, nämligen

vissa sådana småhus som är belägna i anslutning till en lantbruksfastighet men

inte på själva fastigheten.

 Lagrådet har inte underlag för att bedöma om dessa förändringar kommer att

medföra problem vid tillämpningen av punkt 5 i övergångsbestämmelserna till

1990 års lag. Om så skulle vara fallet torde punkten genom en särskild lag kunna

ändras på sådant sätt att den för sin tillämpning förutsätter att småhuset skall

ha ingått i en lantbruksenhet vid ikraftträdandet.

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 27 oktober 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Uusman,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]