Regeringens proposition 2003/04:161

Alkoholpolitiska frågor

Prop.

2003/04:161

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 27 maj 2004 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Morgan[REDACTED_EFTERNAMN] (Socialdepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lämnar regeringen förslag till vissa ändringar i alkohol- lagen (1994:1738). Enligt förslagen skall förbudet mot att vid marknadsföring av alkohol- drycker till konsumenter rikta sig särskilt till eller skildra barn och ung- domar förtydligas så att det uttryckligen anges att förbudet avser barn och ungdomar som inte har fyllt 25 år. Vidare skall det i lagtext i större utsträckning än i dag klargöras vad som skall anses särskilt måttfullt vid marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol till konsumenter genom kommersiella annonser i periodiska skrifter. Framställningar i bild får omfatta endast en återgivning av varan eller råvaror som ingår i varan, enstaka förpackningar eller varumärke eller därmed jämförligt känne- tecken. Annonsens storlek får inte vara större än 2 100 spaltmillimeter, dvs. tabloidformat. I annonsen skall dryckens alkoholhalt tydligt anges men en hög alkoholhalt får inte framställas som en positiv egenskap. An- nonser skall inte heller i övrigt få strida mot god sed, använda sig av metoder som är opassande med tanke på konsumenten eller innehålla osanna eller vilseledande uppgifter om alkohol, alkoholkonsumtion, alkoholens verkningar eller andra egenskaper. Det skall också införas ett begränsat förbud mot användning av vissa kännetecken i kommersiella annonser vid marknadsföring till konsum- enter för alkoholhaltiga drycker för att därigenom minska möjligheterna att göra indirekt reklam för drycker med högre alkoholhalt. Vidare skall det införas krav på texter som informerar om alkoholens skadeverkningar vid marknadsföring till konsumenter genom kommersi- ella annonser i periodiska eller därmed jämförbara skrifter. Regeringen 1 föreslås få bemyndigande att meddela föreskrifter om sådana informa- tionstexter. Systembolaget AB:s skyldighet att på begäran anskaffa spritdrycker, vin eller starköl som inte hålls i lager tydliggörs också. Slutligen föreslås att begreppet alkoholpolitiska olägenheter mönstras ut ur alkohollagen och ersätts med det tydligare uttrycket olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller särskild risk för människors hälsa. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2005. I propositionen redovisar också regeringen vidtagna, pågående och planerade åtgärder inom områdena alkohol och trafik, illegal alkohol- hantering, förebyggande insatser, information och opinionsbildning samt fördjupat internationellt samarbete inom det alkoholskadeförebyggande området. Slutligen redovisar regeringen att alkoholskatten som ett alkoholpolitiskt redskap kommer att analyseras i budgetpropositionen för 2005. Prop. 2003/04:161 2

Innehållsförteckning

Prop. 2003/04:161

1

Förslag till riksdagsbeslut..................................................................

5

2

Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738)....................

6

3

Ärendet och dess beredning.............................................................

10

4

Bakgrund .........................................................................................

11

4.1

Konsumtionsutvecklingen.................................................

11

4.2

Alkoholdrycker som hälsoproblem...................................

19

5

Marknadsföring ...............................................................................

22

5.1

Bakgrund...........................................................................

22

5.2

Reklamens inverkan..........................................................

23

5.3

Nuvarande regler om marknadsföring av

alkoholdrycker ..................................................................

25

5.3.1

Grundläggande bestämmelser.........................

25

5.3.2

Sanktioner och tillsyn .....................................

27

5.3.3

Branschens självreglering...............................

29

5.3.4

Närmare om olika begrepp .............................

31

5.4

Begränsning av marknadsföring av alkoholdrycker .........

34

5.4.1

Varje reklamenhet bör bedömas för sig..........

34

5.4.2

Åldersgräns .....................................................

35

5.4.3

Annons i periodisk skrift ................................

37

5.4.4

Indirekt reklam................................................

44

5.4.5

Krav på texter om alkoholens

skadeverkningar..............................................

50

5.4.6

Särskilda överväganden med anledning av

förslagen..........................................................

52

5.4.7

Behov av utredning om behörig

tillsynsmyndighet och rättslig instans.............

60

6

Serveringstid m.m............................................................................

62

7

Privatimport.....................................................................................

68

8

Alkoholskatter .................................................................................

69

8.1

Bakgrund...........................................................................

69

8.2

Effekter av förändrad alkoholskatt i Sverige ....................

72

9

Alkohol och trafik............................................................................

73

9.1

Utredning om rattfylleri och sjöfylleri..............................

73

9.2

Ökade möjligheter att förverka fordon vid

trafikbrottslighet................................................................

77

9.3

Tillfälligt omhändertagande av egendom .........................

78

9.4

En utvidgad användning av alkolås ..................................

79

9.5

Unga förare i trafiken........................................................

81

10 Illegal alkoholhantering...................................................................

82

10.1

Utredning om utvecklingen när det gäller införsel och

försäljning av alkohol .......................................................

82

10.2

Översyn av straffbestämmelserna rörande illegal

alkoholförsäljning .............................................................

83

10.3

Polisens insatser mot alkoholrelaterade brott ...................

84

3

10.4

Auktorisation av företag som tillhandahåller

ordningsvakter eller entrévärdar .......................................

85

10.5

Insatser mot alkohol i det brottsförebyggande arbetet......

86

10.6

Tullverkets insatser ...........................................................

86

11 Förebyggande insatser, information och opinionsbildning .............

89

11.1

En ny nationell handlingsplan för att förebygga

alkoholskador skall tas fram .............................................

89

11.2

Alkoholkommitténs insatser kommer att intensifieras .....

90

11.3

Insatser inom utbildningsområdet.....................................

97

11.4

Insatser inom företagshälsovården och primärvården ......

99

11.5

Insatser inom idrottsrörelsen.............................................

99

11.6

Systembolagets insatser ..................................................

100

11.7

Insatser inom arbetslivet .................................................

101

12

Fördjupat internationellt arbete .....................................................

102

13 Ekonomiska och andra konsekvenser............................................

106

14

Författningskommentar .................................................................

107

Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Alkoholbranschens

idrottssponsring och alkohol vid ungdomsevenemang m.m.

(SOU 2003:65) ........................................................................

111

Bilaga 2 Sammanfattning av betänkandet Alkoholreklam i tryckta

skrifter i ett folkhälsoperspektiv (SOU 2003:69) ....................

115

Bilaga 3 Betänkandets Alkoholreklam i tryckta skrifter i ett

folkhälsoperspektiv (SOU 2003:69) lagförslag.......................

117

Bilaga 4 Sammanfattning av rapporten Anvarsfull

alkoholservering m.m. (FHI:s rapport nr 2003:36) .................

121

Bilaga 5 Lagrådsremissens lagförslag ...................................................

123

Bilaga 6 Lagrådets yttrande...................................................................

127

Utdrag ut protokoll vid regeringssammanträde den 27 maj 2004 .........

131

Rättsdatablad

.........................................................................................

132

Prop. 2003/04:161 4

1

Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 2003/04:161

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738). 5

4 kap.

8 §

1

Vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter skall särskild måttfullhet iakttas. Reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd som är påträngande eller uppsökande eller som uppmanar till bruk av alkohol får inte företas.

Marknadsföring får inte rikta sig Marknadsföring får inte rikta sig särskilt till eller skildra barn och särskilt till eller skildra barn eller ungdomar. ungdomar som inte har fyllt 25 år.

11 a §

Vid marknadsföring av alkohol- drycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol till konsum- enter genom kommersiella annon- ser i periodiska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfri- hetsförordningen är tillämplig och som med avseende på ordningen för utgivningen är jämförbara med periodiska skrifter, får framställ- ning i bild omfatta endast en åter- givning av

1. varan eller råvaror som ingår i varan,

2. enstaka förpackningar, eller

3. varumärke eller därmed jäm- förligt kännetecken.

Annons som avses i första stycket får inte vara större än 2 100 spaltmillimeter. Annonsen skall på ett tydligt sätt ange dryck- ens alkoholhalt men får inte fram- ställa en hög alkoholhalt som en positiv egenskap.

En sådan annons som avses i första och andra styckena får inte strida mot god sed genom det

1 

Senaste lydelse 1999:1001.

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

Härigenom föreskrivs ifråga om alkohollagen (1994:1738)

dels att 4 kap. 8 och 12 §§, 5 kap. 5 §, 6 kap. 4 § och 7 kap. 9 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 4 kap. 11 

a11

 c §§, av följande lydelse.

Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738)

2

Prop. 2003/04:161 6 sammanhang där den förekommer, använda sig av metoder som är opassande med tanke på konsum- enten eller innehålla osanna eller vilseledande uppgifter om alkohol, alkoholkonsumtion, alkoholens verk- ningar ellerandraegenskaper. 11 b § Marknadsföring i kommersiell annons av alkoholhaltiga lätt- drycker till konsumenter skall ut- formas på ett sådant sätt att den inte kan förväxlas med marknads- föring av alkoholdryck. Marknads- föring i kommersiell annons av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol till konsumenter skall utformas på sådant sätt att den inte kan för- växlas med marknadsföring av alkoholdryck som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol. Vid marknadsföring av alkohol- haltiga lättdrycker till konsum- enter får i kommersiell annons inte sådant varukännetecken användas som i sin helhet eller till någon del är i bruk för en alkoholdryck eller är inarbetat eller registrerat för en sådan dryck i enlighet med vad som är föreskrivet för varumärken. Detsamma gäller vid marknads- föring av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol till konsumenter för varu- kännetecken som i sin helhet eller till någon del är i bruk, inarbetat eller registrerat för en alkohol- dryck som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol. I de fall då marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol är tillåten får dock sådan marknads- föring som avses i första stycket och sådant varukännetecken som avses i andra stycket användas även vid marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker. Bestämmelserna om marknads- Prop. 2003/04:161 7 föring av alkoholhaltigalättdrycker i första och andra styckena tillämpas inte i de fall detta är oskäligt. 11 c § Vid marknadsföring av alkohol- drycker till konsumenter genom kommersiella annonser i period- iska skrifter eller andra skrifter på vilka tryckfrihetsförordningen är tillämplig och som med avseende på ordningen för utgivningen är jämförbara med periodiska skrif- ter, skall annonserna på ett tydligt sätt återge en text som informerar om alkoholens skadeverkningar (infor- mationstext). Om det finns flera informationstexter skall minst en av dem återges. Vid upprepad an- nonsering skall de olika informa- tionstexterna användas omväxlande och om möjligt i lika stor omfatt- ning. Regeringen får meddela före- skrifter om vilka texter som skall återges och hur dessa skall utfor- mas. 12 §

2

En handling som strider mot 811 §§ skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsumenter och, i fall som avses i 9 §, även mot närings- idkare. En handling som strider mot 10 § kan medföra marknads- störningsavgift enligt bestämm- elserna i 2228 §§ marknads- föringslagen. En handling som strider mot 811 b §§ eller 11 c § första stycket skall vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsum- enter och, i fall som avses i 9 §, även mot näringsidkare. En hand- ling som strider mot 10 § kan medföra marknadsstörningsavgift enligt bestämmelserna i 2228 §§ marknadsföringslagen.

5

kap.

5 §

Spritdrycker, vin eller starköl

Spritdrycker, vin eller starköl

som inte hålls i lager skall på be-

som inte hålls i lager skall på be-

gäran anskaffas, om inte detalj-

gäran anskaffas.

handelsbolaget finner att det finns

hinder mot det.

2 Senaste lydelse 1999:1001.

Prop. 2003/04:161 8 6 kap.

4 § 3

Om inte

tillståndsmyndigheten

Om inte tillståndsmyndigheten

beslutar annat får servering av

beslutar annat får servering av

spritdrycker, vin och starköl på-

spritdrycker, vin och starköl på-

börjas tidigast klockan 11.00 och

börjas tidigast klockan 11.00 och

avslutas senast klockan 01.00. Vid

avslutas senast klockan 01.00. Vid

prövningen

skall risken

för

prövningen skall sådana olägen-

alkoholpolitiska olägenheter

sär-

heter och risker som avses i 7 kap.

skilt beaktas.

9 § särskilt beaktas.

Serveringsställe skall vara utrymt senast 30 minuter efter serverings- tidens utgång. Bestämmelserna i första stycket gäller inte hotellrum med minibar.

7

kap.

9 § Om serveringen kan befaras medföra olägenheter från alkohol- politisk synpunkt, får serverings- tillstånd vägras även om kraven i 7 och 8 §§ är uppfyllda. ______________ Om serveringen kan befaras medföra olägenheter i fråga om ordning och nykterhet eller sär- skild risk för människors hälsa, får serveringstillstånd vägras även om kraven i 7 och 8 §§ är uppfyllda. Denna lag träder i kraft den 1 januari 2005.

3 Senaste lydelse 2001:414. Prop. 2003/04:161 9

3

Ärendet och dess beredning

Prop. 2003/04:161

Regeringen beslutade den 17 maj 2001 att tillkalla en särskild utredare

(dir. 2001:44) med uppdrag att se över möjligheterna att begränsa

alkoholindustrins sponsring inom idrotten. Utredaren skulle även

närmare överväga vilka åtgärder som kan vidtas för att minska före-

komsten av alkohol i samband med olika idrotts- och andra evenemang

där ett stort antal barn och ungdomar deltar. Utredningen (S 2001:03)

kallas i fortsättningen sponsringsutredningen.

Sponsringsutredningen skulle också närmare överväga vilka åtgärder

som bör vidtas för att följa EU-kommissionens förslag till rådsrekom-

mendation om barns och ungdomars alkoholkonsumtion som antogs av

Ministerrådet i juni 2001. Utredningen skulle också lämna förslag på en

rättslig reglering som ger kommunerna en möjlighet att med rättsligt bin-

dande verkan ange det antal serveringsställen som maximalt skall tillåtas

ha serveringstid efter kl. 01.00 i kommunen.

Sponsringsutredningen överlämnade i juni 2003 betänkandet Alkohol-

branschens idrottssponsring och alkohol vid ungdomsevenemang m.m.

(SOU 2003:65) till regeringen. En sammanfattning av betänkandet finns i

bilaga 1.

Vidare beslutade regeringen den 18 mars 2003 att tillkalla en särskild

utredare (dir. 2003:33) med uppdrag att föreslå begränsningar av mark-

nadsföringen till konsumenter i tryckta skrifter av alkoholdrycker. Vid

utformandet av sina förslag skulle utredaren utgå ifrån en hög hälso-

skyddsnivå. Utredningen (S 2003:02) kallas i fortsättningen alkohol-

reklamsutredningen.

Alkoholreklamsutredningen överlämnade i juni 2003 betänkandet

Alkoholreklam i tryckta skrifter i ett folkhälsoperspektiv (SOU 2003:69)

till regeringen. En sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 2. De

lagförslag som lades fram i betänkandet finns i bilaga 3.

Härutöver har Statens folkhälsoinstitut i juli 2003 överlämnat sin

rapport Ansvarsfull alkoholservering m.m. till regeringen. Rapporten har

förfärdigats med anledning av ett regeringsuppdrag till Statens folkhälso-

institut att utarbeta ett åtgärdsprogram när det gäller serveringsställen. En

sammanfattning av rapporten finns i bilaga 4.

Betänkandena och rapporten har remissbehandlats och en remissam-

manställning

finns

tillgänglig

i

Socialdepartementet

(dnr S2003/5887/FH).

Förslaget i propositionen beträffande förtydligande av vilka kriterier

som enligt 6 kap. 4 § och 7 kap. 9 § alkohollagen (1994:1738) särskilt

skall beaktas vid bl.a. prövning av vilken serveringstid som skall medges

har utarbetats inom Socialdepartementet. Förslaget har sitt upphov i

Justitieombudsmannens remissyttrande över betänkandet Bestämmelser

om alkoholdrycker (SOU 2000:59). Yttrandet finns tillgängligt i Social-

departementet (dnr S2000/4224/FH). Förslaget har beretts bl.a. med

Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätterna i Stockholms län och Mariestad,

Rikspolisstyrelsen, Statens folkhälsoinstitut, Svenska kommunförbundet

samt Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare.

Beträffande förslaget avseende Systembolaget AB:s skyldighet att på

begäran anskaffa spritdrycker, vin eller starköl har ett förslag utarbetats

inom Socialdepartementet och beretts med Systembolaget AB.

10

De inom Socialdepartementet upprättade lagförslagen överensstämde Prop. 2003/04:161 med lagrådsremissens lagförslag. Denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den social- demokratiska regeringen och vänsterpartiet. Beträffande lagförslagen bygger propositionen därutöver på en överenskommelse också med miljöpartiet. Lagrådet Regeringen beslutade den 22 april 2004 att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 5. Lagrådet har i allt väsentligt god- tagit förslagen, men har också föreslagit vissa ändringar. Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Därutöver har vissa språkliga ändringar jämfört med lagrådsremissen gjorts. 4 Bakgrund

4.1

Konsumtionsutvecklingen

Sett ur ett längre tidsperspektiv har den svenska alkoholkonsumtionen varierat ganska kraftigt. Figur A visar utvecklingen av den registrerade konsumtionen (Systembolagets försäljning, restaurangförsäljningen och försäljningen av folköl omräknat till 100 % alkohol per invånare, 15 år och äldre) totalt och uppdelat på olika alkoholdrycker från år 1950 till år 2003. Efter andra världskriget var den registrerade konsumtionen mycket låg (ca 4 liter ren alkohol). Från mitten av 1950-talet, efter motbokens avskaffande, fram till mitten av 1970-talet ökade konsumtionen kraftigt. Denna ökning ägde för övrigt rum i de flesta västeuropeiska länder och kan bl.a. förklaras av ett kraftigt ökat välstånd. Efter år 1976 då konsum- tionen i Sverige nådde sin topp med 7,7 liter, sjönk konsumtionen med 22 procent fram till år 1984. Efter en längre tids stabilisering på låg nivå började den registrerade konsumtionen att åter öka efter år 1996 för att år 2003 uppgå till 7,0 liter. Detta är den högsta försäljningen sedan 1979. 11

Figur A. Registrerad alkoholförsäljning i Sverige 1950-2002 omräknad till 100

Prop. 2003/04:161

procent alkohol per invånare, 15 år och äldre (Systembolagets försäljning,

restaurangförsäljning och försäljning av folköl).

9

8

år och äldre

7

6

inv. 15

5

per

%) alkohol

4

3

ren (100

2

Liter

1

0

1950

1952

1954

1956

1958

1960

1962

1964

1966

1968

1970

1972

1974

1976

1978

1980

1982

1984

1986

1988

1990

1992

1994

1996

1998

2000

2002

Sprit

Starköl

Folköl

Mellanöl

Vin

Totalt

Under 1990-talet uppmärksammades problemet med att få tillförlitlig

kunskap om den totala alkoholkonsumtionen allt mer, dvs. problemet att

få kunskap om både den registrerade (försäljningen av alkoholdrycker på

Systembolaget och restauranger samt av folköl) och den oregistrerade

konsumtionen (såväl legal som illegal införsel av alkoholdrycker från

utlandet samt hemtillverkning av alkoholdrycker). År 1996 genomfördes

därför det s.k. Kalibreringsprojektet (KALK) som förutom tillgänglig

försäljningsstatistik också bestod av telefonintervjuer med sammanlagt

10 000 personer fördelat på årets alla dagar. Projektet var det dittills mest

ambitiösa försöket att mäta den totala alkoholkonsumtionen i Sverige.

Från och med juni månad år 2000 genomför nu Centrum för social-

vetenskaplig alkohol- och drogforskning (SoRAD) som komplement till

den registrerade försäljningsstatistiken månatliga intervjuundersökningar

av 1 500 personer i landet. Detta för att få så goda data om den faktiska

konsumtionen att resultaten från den registrerade försäljningen kan

kalibreras, dvs. korrigeras med uppgifter om den oregistrerade konsum-

tionen. Det innebär att sammanlagt 18 000 personer numera intervjuas

årligen om sin införsel, köp och konsumtion av alkoholhaltiga drycker.

Skattningarna av totalkonsumtionen i Sverige utgår således från den

registrerade konsumtionen kompletterad med skattningar av den oregi-

strerade konsumtionen som adderas på den registrerade.

Tabell 1 redovisar den beräknade totala alkoholkonsumtionen i Sverige

år 20012003 fördelat på olika sorters drycker. Enligt denna uppgick

konsumtionen av spritdrycker år 2003 till ca 2,6 liter ren alkohol, vilket

motsvarar 25 procent av totalkonsumtionen. Vinkonsumtionen (vin plus

starkvin) uppgick till 4,00 liter 100 procent alkohol vilket motsvarar 39

procent av den totala alkoholkonsumtionen. Starkölskonsumtionen

beräknades år 2003 till 2,93 liter (29 % av totalkonsumtionen) och folköl

till 0,80 (8 %). Den totala alkoholkonsumtionen omräknat till

12

100 procent alkohol uppgick år 2003 till ca 10,3 liter per invånare 15 år Prop. 2003/04:161 och äldre. Tabell 1. Total alkoholkonsumtion per person = 15 år

2001

2002

2003

Liter ren

Andel i

Liter ren

Andel i

Liter ren

Andel i

alkohol

procent

alkohol

procent

alkohol

procent

Sprit

Systembolagets förs.

1,20

49,0

1,21

47,5

1,14

44

Resandeinförsel

0,66

27,0

0,69

27,1

0,97

37

Restaurangförsäljning

0,17

7,0

0,18

7,1

0,16

7

Hemtillverkning

0,22

9,0

0,22

8,6

0,15

6

Smuggling

0,17

7,0

0,25

9,8

0,17

7

Summa

2,45

100

2,55

100

2,58

100

Vin

Systembolagets förs.

2,19

66,0

2,45

64,5

2,57

65

Resandeinförsel

0,63

19,0

0,72

18,9

0,75

19

Restaurangförsäljning

0,27

8,0

0,29

7,6

0,34

7

Hemtillverkning

0,20

6,0

0,30

7,9

0,24

6

Smuggling

0,03

1,0

0,04

1,1

0,09

2

Summa

3,32

100

3,80

100

4,00

100

Starköl

Systembolagets förs.

1,19

49,0

1,31

48,7

1,37

47

Resandeinförsel

0,46

19,0

0,48

17,8

0,55

19

Restaurangförsäljning

0,56

23,0

0,61

22,7

0,60

20

Hemtillverkning

0,01

0,3

0,02

0,7

0,01

0

Smuggling

0,19

8,0

0,27

10,0

0,40

14

Summa

2,43

100

2,69

100

2,93

100

Folköl

Förs. i livsmedelsbutik

0,86

99,0

0,82

98,8

0,79

99

Restaurangförsäljning

0,01

1,0

0,01

1,2

0,01

1

Summa

0,87

100

0,83

100

0,80

100

Summa

9,07

9,87

10,31

Källa: SoRAD Den svenska totalkonsumtionen av alkohol (registrerad plus oregistrerad) har ökat med nära 29 procent sedan år 1996. Den största ökningen, 21 procent, har ägt rum sedan år 2000 då konsumtionen beräknades till 8,4 mot nuvarande 10,3. Detta är den största ökningen av alkohol- konsumtionen i Sverige under hela efterkrigstiden och nuvarande total- konsumtion på ca 10,3 liter ren (100 %) alkohol per invånare 15 år och äldre är troligen den högsta alkoholkonsumtionen i Sverige under de senaste 100 åren. I tabell 2 kan vi se hur alkoholkonsumtionen har utvecklats för olika sorters drycker sedan år 1976. Svensken dricker alltmer vin och starköl och mindre folköl. Konsumtionen av spritdrycker sjönk under många årtionden men har sedan år 2000 ökat med ca 10 procent. 13

Tabell 2 Alkoholkonsumtionen i Sverige under olika år: totalt och per slag

Prop. 2003/04:161

av dryck (liter 100 % alkohol per invånare 15 år och äldre; registrerad

plus skattningar av oregistrerad alkoholkonsumtion).

Dryckesslag

1976

1978

1989

1990

1993

1995

1996

1998

2000

2001

2002

2003

Sprit

3,0

2,9

2,9

2,7

2,7

2,5

2,3

2,5

2,6

2,6

Vin

2,3

2,4

2,2

2,2

2,3

2,6

3,0

3,4

3,8

4,0

Starköl

1,3

1,3

1,3

1,6

1,7

1,8

2,1

2,4

2,7

2,9

Folköl

1,2

1,2

1,3

1,3

1,3

1,2

1,0

0,9

0,8

0,8

Total

8,8

8,1

7,7

7,8

7,7

7,8

8,0

8,1

8,4

9,1

9,9

10,3

alkohol-

konsumtion

Källor: Kühlhorn, m.fl., 2000; Kühlhorn, 2001; Leifman Leifman, 2003; Norström, 1997; Leifman 

Skåne

Blekinge/

Västra

Övriga

Stockholms

Övriga

Norrlands-

Hela

anskaffningssätt

län

Kronobergs/

Göta-

län i

län

län i

länen

riket

Hallands

lands

Götaland

Svealand

län

län

År 2003:

Systembolaget

3,25

3,87

4,97

4,39

6,32

5,46

5,63

5,08

Restauranger

0,91

0,63

1,12

0,80

2,04

0,76

0,73

1,10

Livsmedels-

0,65

0,67

0,66

0,93

0,92

0,93

0,71

0,75

butiker

Resandeinförsel

4,93

3,43

2,59

1,94

2,08

1,10

0,87

2,27

Smuggling

1,33

0,88

1,02

1,10

0,22

0,36

0,16

0,66

Hemtillverkning

0,35

0,29

0,44

0,65

0,29

0,47

0,31

0,40

Totalt

11,42

9,77

10,80

9,81

11,87

9,08

8,41

10,31

Index:

hela

111

95

105

95

115

88

82

100

landet=100

År 2002:

Systembolaget

3,31

3,84

4,90

4,34

6,31

5,30

5,30

4,97

Restauranger

0,90

0,62

1,11

0,79

2,02

0,75

0,72

1,09

Livsmedels-

0,74

0,69

0,78

0,83

1,07

0,79

0,75

0,83

butiker

Resandeinförsel

4,80

2,54

2,20

1,87

1,38

0,92

0,40

1,88

Smuggling

0,99

1,01

0,90

0,70

0,16

0,39

0,18

0,56

Hemtillverkning

0,41

0,39

0,66

0,61

0,30

0,63

0,76

0,54

Totalt

11,15

9,09

10,55

9,14

11,24

8,78

8,11

9,87

Index:

hela

113

92

107

93

114

89

82

100

landet=100

År 2001:

Systembolaget

3,10

3,42

4,34

4,03

6,04

4,76

4,85

4,58

Restauranger

0,93

0,71

1,07

0,79

2,27

0,73

0,77

1,04

Livsmedels-

0,78

0,71

0,76

1,06

0,95

1,08

0,59

0,87

butiker

Resandeinförsel

4,07

2,61

2,20

1,34

1,45

1,03

0,46

1,77

Smuggling

0,66

0,46

0,79

0,83

0,14

0,18

0,10

0,40

Hemtillverkning

0,39

0,12

0,46

0,49

0,41

0,49

0,48

0,43

Totalt

9,93

8,12

9,62

8,54

11,26

8,27

7,25

9,09

Index:

hela

109

89

106

94

124

91

80

100

landet=100

Konsumtionsutvecklingen under 2004 års första månader Uppgifter om alkoholkonsumtionen redovisas oftast per kalenderår, exempelvis som konsumtion under år 2003. De data som SoRAD samlar in gör det emellertid möjligt att redovisa utvecklingen månad för månad och därmed också under rullande 12-månadersperioder. Med de data som SoRAD hittills har att tillgå kan konsumtionen under 36 sådana 12- månadersperioder redovisas. Den första av dessa perioder redovisar juni 2000 till maj 2001 och den senaste redovisar maj 2003 till april 2004. Utvecklingen under dessa 12-månadersperioder redovisas i tabell 4 15 nedan. Av denna framgår tydligt att konsumtionen ökat stadigt under denna tidsperiod. Under den första 12-månadersperioden uppskattades totalkonsumtionen till ca 8,81 liter ren alkohol och under den senaste perioden till 10,48 liter. Av tabellen framgår också att av den totala ökningen från den första till den senaste 12-månadersperioden svarar den registrerade försälj- ningen i Sverige för ca 41 procent (0,69 liter ren alkohol), resande- införseln för 42 procent (0,70 liter) samt smugglingen för 23 procent (0,39 liter ren alkohol). Hemtillverkning uppvisar små förändringar över tid och ligger t.o.m. något lägre (- 0,11 liter) under den senaste perioden jämfört med den första 12-månadersperioden.

Noterbart är att sedan slutet av 2003 ökar inte längre den registrerade alkoholkonsumtionen i Sverige utan all ökning av totalkonsumtionen är resultatet av ökad alkoholinförsel. Vad som inte framgår av tabellen är att Systembolagets försäljning av spritdrycker uppvisar stora minsk- ningar, en nedgång som började redan år 2003 då införselkvoterna för sprit ökade från 2 till 5 liter. Även vin- och starkölsförsäljningen har på- verkats av den ökade alkoholinförseln. Försäljningssiffrorna för april 2004 visade på tydliga minskningar av även vin- och starkölsförsälj- ningen. Detta kan vara ett trendbrott. Under flera år har försäljningen av dessa drycker ökat kraftigt, för att under januari-mars 2004 ligga på ungefär samma nivå som motsvarande period 2003 men som alltså nu minskar i försäljning. Detta samtidigt som införseln av även dessa drycker ökar. Effekten av kombinationen fri införsel och avsevärt lägre priser i våra grannländer är som allra tydligast för spritdrycker. Den ökade införseln av spritdrycker under de senaste 12 månaderna är i volym mätt mer än dubbelt så stor som Systembolagets minskning av spritförsäljningen. Man passar helt enkelt på att köpa mer av billiga spritdrycker när man ändå är utomlands och handlar. Sverige har gått från att ha varit ett utpräglat spritland under många decennier för att under de senaste årtiondena dricka allt mer vin och starköl och allt mindre sprit. Idag svarar endast konsumtionen av sprit- drycker för ca 25 procent av den totala alkoholkonsumtionen. Sedan år 2000 har emellertid spritkonsumtionen ökat med ca 10 procent på tre år. Risken är nu överhängande att denna ökning accelererar. Fortsätter den trend som vi sett under det senaste året så kommer konsumtionen av spritdrycker i Sverige enbart under 2004 att öka med ytterligare minst 10 procent. Systembolagets andel av den totala konsumtionen av sprit- drycker fortsätter dock att sjunka för att år 2004 enligt uppskattningar uppgå till ca 30 procent. År 2003 var andelen 44 procent. Prop. 2003/04:161 16

Tabell 4. Skattning av den totala alkoholkonsumtionen i Sverige uppdelad

Prop. 2003/04:161

i fyra kategorier, rullande 12-månadersperioder (liter 100 % alkohol per

invånare 15 år och äldre).

Rullande 12-

Total

Registrerad

Resande-

Hemtill-

Smuggling

månaders-perioder

alkohol-

konsumtion

införsel

verkning

konsumtion

Juni 2000-maj 2001

8,81

6,23

1,68

0,54

0,36

Juli 2000juni 2001

8,80

6,23

1,70

0,53

0,35

Aug. 2000-juli 2001

8,87

6,30

1,70

0,50

0,36

Sep. 2000-aug. 2001

8,93

6,36

1,71

0,49

0,37

Okt. 2000-sep. 2001

8,92

6,35

1,73

0,46

0,37

Nov. 2000-okt. 2001

9,00

6,40

1,75

0,48

0,37

Dec. 2000-nov. 2001

9,05

6,45

1,74

0,46

0,40

Jan. 2001-dec. 2001 

9,09

6,49

1,77

0,43

0,40

År 2001

Feb. 2001-jan. 2002

9,19

6,53

1,81

0,45

0,40

Mars 2001-feb. 2002

9,25

6,57

1,79

0,46

0,43

April 2001-mars 2002

9,38

6,64

1,83

0,47

0,45

Maj 2001-april 2002

9,47

6,64

1,88

0,50

0,45

Juni 2001-maj 2002

9,57

6,70

1,92

0,50

0,45

Juli 2001-juni 2002

9,59

6,71

1,95

0,47

0,46

Aug. 2001-juli 2002

9,61

6,75

1,93

0,49

0,45

Sep. 2001-aug. 2002

9,67

6,79

1,91

0,49

0,48

Okt. 2001-sep. 2002

9,78

6,83

1,93

0,51

0,51

Nov. 2001-okt. 2002

9,79

6,86

1,90

0,51

0,52

Dec. 2001-nov. 2002

9,85

6,87

1,92

0,54

0,53

Jan. 2002-dec. 2002 

9,87

6,89

1,88

0,54

0,56

År 2002

Feb. 2002-jan. 2003

9,88

6,93

1,89

0,51

0,56

Mars 2002-feb. 2003

9,90

6,94

1,92

0,50

0,54

April 2002-mars 2003

9,82

6,87

1,88

0,50

0,57

Maj 2002-april 2003

9,98

6,96

1,94

0,47

0,62

Juni 2002-maj 2003

9,97

6,93

1,94

0,46

0,65

Juli 2002-juni 2003

9,96

6,96

1,89

0,47

0,65

Aug. 2002-juli 2003

10,11

7,01

1,94

0,48

0,69

Sep. 2002-aug. 2003

10,09

6,98

1,99

0,46

0,66

Okt. 2002-sep. 2003

10,12

7,00

2,02

0,45

0,67

Nov. 2002-okt. 2003

10,28

7,02

2,10

0,44

0,72

Dec. 2002-nov. 2003

10,29

6,98

2,22

0,41

0,70

Jan. 2003-dec. 2003 

10,31

6,98

2,27

0,40

0,66

År 2003

Feb. 2003-jan. 2004

10,40

6,96

2,31

0,42

0,71

Mars 2003-feb. 2004

10,46

6,95

2,34

0,43

0,73

April 2003-mars 2004

10,56

6,95

2,45

0,43

0,73

Maj 2003-april 2004

10,48

6,92

2,38

0,43

0,75

Förändring mellan den

första och sista

perioden:

I procent

19 %

+ 11 %

+ 42 %

- 20 %

+ 108 %

I liter ren alkohol

+ 1,67

+ 0,69

+ 0,70

- 0,11

+ 0,39

17

Förändring mellan

kalenderår 2001 och

kalenderår 2002:

I procent

+ 9 %

+ 6 %

+ 6 %

+ 26 %

+ 40 %

I liter ren alkohol

+ 0,78

+ 0,40

+ 0,11

+ 0,11

+ 0,16

Förändring mellan

kalenderår 2002 och

kalenderår 2003

I procent

4 %

1 %

+ 21 %

- 26 %

+ 18 %

I liter ren alkohol

+ 0,44

+ 0,09

+ 0,39

- 0,14

+ 0,10

Källor: Alkoholinförselutredningen, SoRAD Män och kvinnor Männen dricker mer än dubbelt så mycket alkohol som kvinnorna. För männen innebar det år 2003 i runda tal 14 liter ren alkohol (per man invånare 15 år och äldre) och för kvinnorna ca 6 liter. Omräknat till spritdrycker (40 volymprocent) motsvarar detta ca 70 cl i veckan för männen och 30 cl för kvinnorna och i vin (12 volymprocent) tre flaskor i veckan för männen och 1,3 för kvinnorna. Det bör dock nämnas att alkoholkonsumtionens fördelning är mycket skev. Den tiondel av konsumenterna som dricker mest svarar för ca hälften av den totala alkoholkonsumtionen och endast 30 procent dricker mer än medelvärdet. Medianvärdet är drygt hälften av medelvärdet. I en studie av riksrepresentativa frågeundersökningar genomförda under senare år visade det sig att den relativa konsumtionsökningen under perioden år 1996 till år 2002 varit ungefär densamma för båda könen (i åldrarna 1675 år), nämligen en ökning på ca 30 procent (Leifman, 2003). För kvinnorna var denna ökning främst resultatet av en ökad vinkonsumtion, bland männen svarade starkölet för den största delen av konsumtionsökningen. Olika åldersgrupper Det stora antalet intervjuade personer inom ramen för SoRAD:s Monitorprojekt (ca 18 000 per år) gör det möjligt att redovisa en detaljerad fördelning av alkoholkonsumtionen i ett större antal ålders- klasser (två-årsklasser). Detta redovisas i figur B. För båda könen fram- kommer att konsumtionen är som högst i början av 20-årsåldern för männen i åldersgruppen 2425 år och bland kvinnorna i åldern 2021 år. Därefter sjunker konsumtionen med ökad ålder fram till början (männen) eller mitten (kvinnorna) av 30-årsåldern. För männen ligger konsum- tionen sedan kvar på ungefär samma nivå för att därefter med början i 40-årsåldern uppvisa en gradvis minskad konsumtion med stigande ålder fram till mitten av 50-årsåldern. Bland kvinnorna däremot är det snarare frågan om en viss konsumtionsökning efter den relativt sett låga konsumtionen runt 3035-årsåldern, en ökning som når sin kulmen i början av 40-årsåldern (4243-åringar) och som sedan ligger kvar på ungefär samma nivå fram till mitten av 50-årsåldern. Därefter minskar Prop. 2003/04:161 18 konsumtion gradvis med ökad ålder fram till slutet av 60-årsåldern. De Prop. 2003/04:161 därpå följande åldersgrupperna uppvisar små konsumtionsskillnader.

1.00

0.90

dagar

0.80

Män

0.70

Kvinnor

per 30

0.60

%) alkohol

0.50

0.40

(100

ren

0.30

Liter

0.20

0.10

0.00

16-17

18-19

20-21

22-23

24-25

26-27

28-29

30-31

32-33

34-35

36-37

38-39

40-41

42-43

44-45

46-47

48-49 50-51

52-53

54-55

56-57

58-59

60-61

62-63

64-65

66-67

68-69 70-71

72-73

74-75

76-77

78-79

80-81

Ålder

Figur B. Konsumtionen bland unga män och kvinnor i 2024-årsåldern är ca 4550 procent högre än genomsnittet för alla män respektive kvinnor i åldrarna 1680 år. Detta innebär att den faktiska konsumtionen för 2024-åriga män sannolikt uppgår till ca 20 liter ren alkohol per år och för kvinnorna i samma åldersgrupp till knappt 9 liter. Omräknat till spritdrycker (40 volymprocent) motsvarar detta för de unga männen ca 96 cl sprit- dryck i veckan och för de unga kvinnorna drygt 40 cl i veckan. I antal starköl (ca 5,5 volymprocent) motsvarar 20 liter ren alkohol nästan 14 burkar i veckan och de unga kvinnornas 9 liter ca 6 burkar i veckan.

4.2

Alkoholdrycker som hälsoproblem

Alkoholens negativa sociala och medicinska effekter skall begränsas. Detta framgår av propositionen Mål för folkhälsan (prop. 2002/03:35). Målet för den svenska alkoholpolitiken inryms i målområde 11 i proposi- tionen och bygger på propositionen Nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador (prop. 2000/01:20). I denna slås fast att den svenska alkoholpolitiken skall vara restriktiv och solidarisk samt leda till minskad alkoholkonsumtion och begränsade alkoholskador. Missbruk av alkohol kan ge upphov till olika medicinska, sociala och psykologiska problem. I allmänhet skiljer man mellan akuta problem (t.ex. skador och rattfylleri) och kroniska (skrumplever och demens etc.). De alkoholrelaterade problemen har en betydande utbredning i befolk- ningen. Risken för problem för den enskilde ökar med ökad konsumtion och påverkas också av dryckesmönstret. De som konsumerar stora mängder alkohol vid konsumtionstillfällena riskerar i särskilt stor ut- sträckning att drabbas av akuta problem ett viktigt konstaterande i Sverige där berusningsdrickande har lång tradition och är vanligt 19 fortfarande. Den stora gruppen låg- och måttlighetskonsumenter svarar dock för de flesta akuta och lindriga sociala och medicinska problemen i befolkningen. Förklaringen är att även om den individuelle storkonsum- enten löper större risk än den individuelle måttlighetskonsumenten är den senare gruppen mycket större. Detta förhållande kallas ibland pre- ventionsparadoxen. Dock svarar storkonsumenterna för majoriteten av många kroniska sjukdomar, t.ex. skrumplever. Forskningen visar, och har visat, att det finns ett positivt samband mellan totalkonsumtionen av alkohol i samhället och andelen storkonsumenter. En ändring av total- konsumtionen, t.ex. genom prisändring, medför en ändring av alkohol- konsumtionen hos alla konsumtionsgrupper, även hos storkonsumen- terna. En minskning av den totala alkoholkonsumtionen i befolkningen är således av central betydelse för att minska omfattningen av alla slags alkoholrelaterade problem. Men detta bör kompletteras med särskilda insatser för att nå storkonsumenter i ett tidigt skede och stimulera dem till en konsumtionsminskning (sekundär prevention), något som kan ge goda resultat enligt flera vetenskapliga studier. Dessutom måste alkohol- politiska och förebyggande insatser kompletteras med konkreta insatser för de individer som på grund av stor alkoholkonsumtion har utvecklat alkoholrelaterade sjukdomar och allvarliga sociala problem. Alkohol kan skada de flesta organsystem i kroppen. Som exempel på alkoholrelaterade sjukdomar kan enligt vetenskaplig expertis nämnas alkoholdemens, andra hjärnskador, magkatarr, leverinflammation, skrumplever, bukspottkörtelinflammation, högt blodtryck, hjärnblödning, hjärtsjukdom, epileptiska kramper, muskelskador, skador på nerver, armar och ben, blodförändringar, nedsatt immunförsvar, epileptiska an- fall, urkalkning av skelett, hormonella störningar samt cancer i munhåla och svalg, matstrupe, lever, ändtarm och bröst. Till detta kommer alkoholpsykos och alkoholism. De skador som alkoholen åsamkar hjärnan måste beaktas. Sverige ligger långt framme vad gäller den neurobiologiska forskningen för att fastställa de långvariga förändringarna i hjärnan vid drogbruk. Dessa för- ändringar leder bl.a. till långvarig abstinens och framkallande av begär efter drogen. Begäret framkallas av yttre stimulering (WHO Report- Spring 2002, prof. Sture Liljequist). Det innebär att personer som är hög- konsumenter, missbrukare eller har varit missbrukare kan löpa större risk för återfall och ökande konsumtion vid stimulering i form av t.ex. reklam. Eftersom ett flertal studier av svenska data visat på tydliga samband mellan den totala alkoholkonsumtionen (oftast mätt som den registre- rade) och olika former av alkoholrelaterade skador, är den ökade alkoholkonsumtionen inte oproblematisk. Studier genomförda inom ramen för ECAS (European Comparative Alcohol Study) visar till och med att effekterna av en ökad alkoholkonsumtion på olika alkoholrelate- rade problem är starkare i de nordiska länderna än i länderna i Syd- och Centraleuropa (Norström Leifman 2002). Den senaste statistiken från Brottsförebyggande rådet visar att trafiknykterhetsbrotten ökar. Dödsolyckor i trafiken som har samband med alkohol har ökat med 61 procent mellan åren 1996 och 2001, enligt uppgifter från Rättsmedicinalverket. Graden av alkoholpå- verkan hos dem som avlider är klart högre än tidigare. Dessa data åter- speglar dessutom bara de fall där den avlidne föraren varit alkoholpåver- kad. De dödsfall där ej påverkade personer dödats av berusade förare, till exempel barn som blir påkörda av rattfyllerister, finns inte med i Rätts- medicinalverkets statistik, varför siffrorna över dödsolyckor som har samband med alkohol i trafiken med all säkerhet är högre. Alkohol är också oftast förekommande vid våldsbrott. Mellan 70 och 80 procent av alla våldsgärningsmän och cirka hälften av alla offer för våld är alkoholpåverkade då brottet begås. 5 Marknadsföring

5.1

Bakgrund

Marknadsdomstolen meddelade den 5 februari 2003 dom i det s.k. Gourmetmålet. I domen fann Marknadsdomstolen att det dåvarande svenska förbudet mot alkoholreklam i tryckta skrifter var alltför långtgå- ende och att det inte var proportionerligt i avvägningen mellan skyddet för folkhälsan och den fria rörligheten för varor och tjänster. Förbudet, som reglerades i 4 kap. 11 § alkohollagen (1994:1738), avsåg använ- dande av kommersiella annonser vid marknadsföring av spritdrycker, vin 22 eller starköl till konsumenter. Förbudet gällde dock inte i fråga om skrif- Prop. 2003/04:161 ter som tillhandahölls endast på försäljningsställen för sådana drycker. Med anledning av utgången i målet föreslog regeringen dels en ändring i alkohollagen (jfr prop. 2002/03:87 Vissa alkohol- och tobaksfrågor), dels tillkallade regeringen en särskild utredare (dir. 2003:33) för att föreslå begränsningar av marknadsföringen till konsumenter i tryckta skrifter av alkoholdrycker. Den av regeringen föreslagna lagändringen, vilken innebar att förbudet mot marknadsföring av spritdrycker, vin och starköl till konsumenter av kommersiella annonser i periodiska skrifter skulle begränsas till att avse alkoholdrycker som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol, antogs av riksdagen och trädde i kraft den 15 maj 2003 (bet. 2002/03:SoU16, rskr. 2002/03:152, SFS 2003:166). Den nämnde särskilde utredaren har avlämnat betänkandet Alkohol- reklam i tryckta skrifter i ett folkhälsoperspektiv (SOU 2003:69) till re- geringen. Även i betänkandet Alkoholbranschens idrottssponsring och alkohol vid ungdomsevenemang m.m. (SOU 2003:65) har en särskild utredare lämnat förslag till begränsningar avseende marknadsföringen till konsumenter av alkoholdrycker.

5.2

Reklamens inverkan

Den svenska alkoholpolitiken syftar till att minska skadorna p.g.a. alkoholkonsumtion genom att hålla nere konsumtionen. Insikten om att ett bruk av alkohol kan leda till missbruk och andra skador motiverar restriktiviteten i den förda politiken. Anledningarna till att människor blir missbrukare är flera och komplexa och man kan ofta inte peka på en enskild orsak. Tobaks- och alkoholutredningen analyserade i sitt betänkande (SOU 1976:63) reklambegreppet och fann att syftet med reklam var att påverka konsumenternas attityder, kunskaper eller beteenden eller att i vart fall väcka deras uppmärksamhet eller intresse för en vara eller en tjänst. Alkoholreklam skiljde sig inte heller från annan reklam när det gäller funktion och art. Det är svårt att mäta de effekter alkoholreklamen har eller kan ha på konsumtionen. Att i detta hänseende isolera reklamens påverkan från påverkan av faktorer som t.ex. pris, tillgänglighet och sociala omständ- ligheter är omöjligt. De undersökningar som finns är i viss mån förenade med brister i fråga om begrepp och undersökningsmetoder. Det finns emellertid studier som visat att reklamen har viss betydelse för konsum- tionen i höjande riktning (Griffith Edwards, Alkoholpolitik för bättre folkhälsa, 1996, s. 203). Reglerna för alkoholreklamen speglar samhällets syn på alkoholen, och det går inte att bortse från att en lagstiftning som tillåter alkoholreklam kan uppfattas som att samhället accepterar ett omfattande drickande och de skador detta för med sig. Alkohol har varit en av de mest reklam- intensiva produkterna i världen en längre tid, trots de många restriktioner som till skydd för folkhälsan införts mot reklamen (a.a. s. 202). En slut- sats som kan dras av det är att åtminstone branschen räknar med att reklamen ger ökad försäljning. 23 Att dricka alkohol är en del av vår kultur och ett accepterat inslag i umgängeslivet. Alkoholdrycker får därför säljas, om än under kontroll- erade former. Eftersom det är lagligt att tillverka och sälja dessa produk- ter måste det också finnas en möjlighet för producenter och leverantörer att marknadsföra dem. Friheten för konsumenterna att välja produkter måste alltså motsvaras av en möjlighet för producenter och leverantörer att informera om dem. Alkoholmarknaden är i vissa avseenden reglerad och föremål för insyn och kontroll. Partihandlarna och tillverkarna lik- som restaurangerna konkurrerar om marknadsandelar och verkar för att vidga sina respektive marknader. För att konsumenterna och andra skall kunna göra rationella överväganden och val måste företagen tillåtas att lämna information om sina produkter. För att fungera som information måste reklamen präglas av ett sakligt och balanserat budskap. Allmänna regler härom, som gäller för alkohol- reklam liksom för all annan reklam, finns i marknadsföringslagen (1995:450). De särskilda reglerna om alkoholreklam, liksom motsva- rande regler om tobaksreklam, skiljer sig dock principiellt från regler om marknadsföring av andra produkter. De sistnämnda reglerna tar sikte på att skydda konsumenterna, och andra näringsidkare, från otillbörlig marknadsföring. Marknadsföringslagen syftar sålunda till att upprätthålla en grundläggande etik för marknadsföring i allmänhet, att ge förutsätt- ningar för köparna att göra väl överlagda val, att skydda dem från vilse- ledande marknadsföring samt att ge regler för att särskilja reklamen från annan information. Alkohol- och tobaksreklamregleringen däremot är en del av folkhälsopolitiken och syftar ytterst till att begränsa konsumtionen av alkohol och tobak. Ur folkhälsosynpunkt måste det också ses till vilka icke önskvärda effekter som kan påvisas av ett reklambudskap. Reklamen kan förstärka positiva attityder till alkohol, till att dricka eller vilja dricka. Alkohol- reklamen kan ändra beteenden och öka konsumtionen bland dem som redan dricker, uppmuntra till större kvantiteter eller fler dryckestillfällen, eller den kan få konsumenter att avstå från att skära ner på sitt drickande eller helt enkelt ge upp sina försök (Edwards 1996, s. 202). Senare forsk- ning har visat ett samband mellan alkoholreklam och unga människors uppfattning om alkohol och dess skadlighet. Alkoholreklam främjar och förstärker uppfattningen hos unga att alkoholdrickande är positivt, gla- moröst och relativt riskfritt (Casswell, Hill 2001). Som nämnts i avsnitt 4.2 kan påvisas neurobiologiska förändringar som förklarar att personer som är högkonsumenter eller är eller har varit missbrukare löper större risk för återfall och ökande konsumtion vid stimulering i form av t.ex. reklam. Siffror gällande omsättningen inom reklamsektorn visar att livsmedel, drycker och tobak hade en omsättning på 2,82 miljarder SEK under år 2002. Annonsering av sprit, starköl, vin och öl utgjorde av den summan cirka 10 procent. Det kan noteras att spritreklamen ökat på årsbasis och att tiden, från Marknadsdomstolens dom i Gourmetmålet fram till lag- ändringen den 15 maj 2003 (SFS 2003:166), med ett oklart rättsläge gav en kraftig ökning av spritreklamen. Trots de svårigheter som föreligger att påvisa just reklamens inverkan på konsumtionen i konkurrens med andra omständigheter som påverkar Prop. 2003/04:161 24 konsumtionen finns det således undersökningar som visar på ett sådant Prop. 2003/04:161 samband. Vad gäller andra varor än alkoholdrycker finns fler undersökningar som visar på marknadsföringens inverkan på människors beteenden och konsumtion och det saknas anledning att tro att marknadsföringen av alkoholdrycker skulle vara mindre framgångsrik än den för andra varor. De svårigheter som är förbundna med att påvisa den direkta reklamens inverkan på konsumtionen föreligger i än högre grad beträffande den indirekta reklamen. Beträffande tobak har dock ett starkt sådant samband ansetts föreligga och det saknas anledning att göra en annan bedömning beträffande alkoholdrycker. I sammanhanget kan pekas på det faktum att flera länder, bl.a. inom EU, uppenbarligen varit av den uppfattningen att vissa typer av indirekt reklam har betydelse för tobakskonsumtionen och därmed begränsat möjligheten till olika marknadsföringsåtgärder genom tobaksrelaterade varunamn. Enligt regeringens mening utgör både den direkta och den indirekta reklamen faktorer som, bland flera andra, kan påverka alkoholkonsumtionen och därmed folkhälsan. Regeringen anser därför att det är nödvändigt med en restriktiv syn på marknadsföring av alkoholdrycker. De restriktioner som redan finns måste upprätthållas och ytterligare begränsningar införas om så är möj- ligt.

5.3

Nuvarande regler om marknadsföring av alkoholdrycker

5.3.1

Grundläggande bestämmelser

I 4 kap. alkohollagen (1994:1738) finns regler om marknadsföring av alkoholdrycker. Generellt gäller enligt dessa att särskild måttfullhet skall iakttas vid all marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter. Reklam- eller annan marknadsföringsåtgärd som är påträngande eller uppsökande eller som uppmanar till bruk av alkohol får inte företas. Marknadsföring får inte heller rikta sig särskilt till eller skildra barn och ungdomar. Vid marknadsföring av tjänster eller vid försäljning av andra varor än alkoholdrycker får alkoholdrycker inte lämnas som gåva. Den som tillverkar, säljer eller förmedlar försäljning av alkoholdrycker får i sin rörelse lämna sådana drycker endast i form av varuprov. Varuprov får lämnas endast till tillståndshavare enligt alkohollagen, inte till konsum- enter. I begreppet varuprov ligger i detta sammanhang att det skall vara avsett för någon som har rätt att köpa varan direkt av tillverkaren eller partihandlaren. Enligt förarbetena (prop. 1994/95:89 s. 90) får bestäm- melsen dock inte ges en så vidsträckt innebörd att en allmänt godtagen representation i affärslivet förhindras. Vid marknadsföring av alkoholdrycker till konsumenter får inte användas kommersiella annonser i radio- eller TV-program. Detta gäller även för sådana TV-sändningar över satellit som omfattas av radio- och TV-lagen (1996:844). Marknadsföring genom kommersiell annons i periodiska eller liknande skrifter av alkoholdrycker till konsumenter är inte tillåten för alkohol- drycker som innehåller mer än 15 volymprocent alkohol. I skrifter som 25 tillhandahålls endast på försäljningsställen för alkoholdrycker som inne- håller mer än 15 volymprocent alkohol får dock kommersiella annonser i periodiska skrifter eller liknande användas vid marknadsföring till kon- sumenter av sådana drycker. Konsumentverkets riktlinjer Konsumentverket har i sin författningssamling utfärdat riktlinjer för marknadsföring av dels spritdrycker, vin och starköl (KOVFS 1979:5), dels öl klass II (dvs. öl) (KOVFS 1979:6). I riktlinjerna för spritdrycker, vin och starköl konstateras i enlighet med lagregleringen vid riktlinjer- nas tillkomst att det vid marknadsföring till konsument av spritdryck, vin eller starköl inte får användas kommersiell annons i periodisk skrift, med undantag för facktidskrift som vänder sig huvudsakligen till när- ingsidkare i deras egenskap av tillverkare eller distributörer av sprit- drycker, vin eller starköl. För tillåten reklam anges att framställning i bild inte får omfatta annat än särskilt måttfull återgivning av varan eller däri ingående råvara, enstaka flaskor eller burkar samt varumärke eller där- med jämförligt kännetecken. Bilden skall i övriga delar vara neutral, dvs. den får inte innehålla föreställande element, dekor eller annat som kan ge associationer i något konkret avseende. Framställning i text får inte om- fatta annat än sakliga uppgifter om varans art eller typ (bl.a. årgång), ingående råvaror och framställningsmetod samt varans egenskaper (såsom smak och alkoholhalt); råvarors ursprung, tillverkare eller odlare, tillverkningsort, tillverkningsdistrikt och tillverkningsland; varans användningssätt och användningsområde, t.ex. råd och anvisningar om varans användning som dryck till olika slag av måltider och recept för tillredning av maträtter, drycker m.m.; flaskans eller burkens utseende och egenskaper; varans pris och säljställe. I riktlinjerna för öl anges att annonser inte får förekomma i veckotid- ning eller annan publikation som riktar sig främst till ungdom under 20 år eller på idrottssida i dagspress eller i idrotts- och sporttidning. Annons i periodisk skrift för ett ölmärke får i ett och samma nummer av skriften inte överstiga en yta av sammanlagt ½ sida (dvs. max ca 2 100 spaltmilli- meter) i dagspress av normalt morgontidningsformat eller en hel sida (dvs. max ca 2 100 spaltmillimeter) i dagspress av normalt kvälls- tidningsformat eller en hel sida i populärpress och andra publikationer. Om flera ölmärken samannonseras gäller angivna begränsningar för den gemensamma annonsytan. Vid bedömning av om särskild måttfullhet iakttagits skall hänsyn tas inte bara till annonsytan utan även till antalet annonsinföranden. Reglerna avser inte annons i sådan facktidskrift som vänder sig huvud- sakligen till näringsidkare i deras egenskap av tillverkare eller distributö- rer av öl. Framställning i text och bild skall vara saklig. Tyngdpunkten i framställningen skall ligga på själva varan. Framställningen får inte göras sådan att den kan antas vädja till ungdom. Framställning i bild får inte omfatta annat än enstaka flaskor eller burkar samt varumärke eller där- med jämförligt kännetecken. Bild av människa eller sport- eller natur- miljö får inte användas. Det skall tydligt framgå att reklamen avser öl, så att den inte felaktigt kan uppfattas som reklam för starköl. Beträffande lättöl anges att det skall framgå klart och tydligt att marknadsföringen Prop. 2003/04:161 26 avser lättöl, så att den inte felaktigt kan uppfattas som marknadsföring av öl eller starköl. Riktlinjerna har inte reviderats sedan år 1979 och kritik har framför allt från alkoholbranschens sida framförts mot att de är otidsenliga och behöver ses över. Konsumentverket har tidigare, i samråd med branschen, börjat se över riktlinjerna men arbetet med detta har vilat i avvaktan på att Gourmetmålet skulle avgöras.

TV-direktivet

Inom Europeiska unionen gäller för TV-sändningar rådets direktiv (89/552/EEG) om samordning av vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra författningar om utförandet av sänd- ningsverksamhet för television, ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 97/36/EG (TV-direktivet). Direktivets syfte är enligt dess ingress att skapa fri rörlighet för TV-sändningar. Enligt direktivets artikel 2 a skall medlemsstaterna säkerställa fri mottagning och får inte begränsa vidaresändning inom sina territorier av TV-sändningar från andra medlemsstater av skäl som hör under områden som omfattas av direktivet. Direktivet innehåller minimiregler som gäller för TV-sänd- ningar. Medlemsstaterna har frihet att föreskriva att TV-program- företagen inom deras jurisdiktion skall följa mer detaljerade eller strik- tare regler inom de områden som omfattas av direktivet. Den medlems- stat varifrån en sändning härrör skall se till att sändningen följer lagen i det landet. Inom ramen för sin lagstiftning och på lämpligt sätt skall medlemsstaterna också säkerställa att TV-programföretagen inom deras jurisdiktion effektivt uppfyller bestämmelserna i direktivet. Kapitel 4 i TV-direktivet innehåller bestämmelser om TV-reklam, sponsring och köp-TV. I artikel 15 anges att TV-reklam och köp-TV för alkoholhaltiga drycker skall uppfylla vissa kriterier. Den får således inte rikta sig speciellt till minderåriga eller särskilt skildra minderåriga som intar dessa drycker, förknippa konsumtion av alkohol med förbättrad fysisk prestation eller med bilkörning, ge intryck av att konsumtion av alkohol bidrar till social eller sexuell framgång, göra gällande att alkohol har terapeutiska egenskaper eller att den är ett stimulerande eller lug- nande medel eller ett medel för att lösa personliga konflikter, uppmuntra överkonsumtion av alkohol eller ge en negativ bild av nykterhet eller återhållsamhet eller framhålla en hög alkoholhalt som en positiv egen- skap hos dryckerna.

5.3.2

Sanktioner och tillsyn

I 4 kap. 12 § alkohollagen (1994:1738) har det gjorts en koppling till det marknadsrättsliga påföljdssystemet. En marknadsföringsåtgärd som strider mot bestämmelserna i 4 kap. 811 §§ alkohollagen skall således vid tillämpningen av 4, 14 och 19 §§ marknadsföringslagen (1995:450) anses vara otillbörlig mot konsumenter. Detta innebär att en närings- idkare vars marknadsföring strider mot bestämmelserna i alkohollagen kan förbjudas att fortsätta med den marknadsföringen eller att vidta någon annan liknande åtgärd. Förbud kan meddelas också anställda hos Prop. 2003/04:161 27 näringsidkaren och andra som handlar på näringsidkarens vägnar samt var och en i övrigt som väsentligt har bidragit till marknadsföringen. Ett förbud skall normalt förenas med vite. En överträdelse av förbudet mot att marknadsföra alkoholvaror i kommersiella annonser i ljudradio- eller TV-program kan också medföra marknadsstörningsavgift enligt bestäm- melserna i 2228 §§ marknadsföringslagen (se 4 kap. 12 § andra meningen alkohollagen). Marknadsstörningsavgift får dock inte åläggas någon för en överträdelse av ett förbud som har meddelats vid vite enligt bestämmelserna i marknadsföringslagen. I 1 kap. 9 § 1 tryckfrihetsförordningen finns stöd för att förbjuda marknadsföring av alkoholhaltiga drycker i kommersiella annonser i tryckta skrifter. Enligt bestämmelsen gäller, utan hinder av tryckfrihets- förordningen, vad i lag är stadgat om förbud mot kommersiell annons i den mån annonsen används vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker eller tobaksvaror. Ett motsvarande undantag finns intaget i 1 kap. 12 § första stycket yttrandefrihetsgrundlagen. Där anges att vad som sägs i tryckfrihetsförordningen om att föreskrifter i lag får meddelas i fråga om vissa kommersiella annonser också gäller i fråga om radioprogram och tekniska upptagningar. Av nämnda bestämmelses andra stycke följer att bestämmelserna i yttrandefrihetsgrundlagen inte heller hindrar att det i lag meddelas föreskrifter om förbud i övrigt mot kommersiell reklam i radio- och TV-program eller om villkor för sådan reklam. Generella regler om marknadsföring, som gäller oavsett vara, finns i marknadsföringslagen. Enligt 4 § skall marknadsföring stämma överens med god marknadsföringssed och även i övrigt vara tillbörlig mot kon- sumenter och näringsidkare. Vid marknadsföringen skall näringsidkaren lämna sådan information som är av särskild betydelse från konsument- synpunkt. Enligt 6 § får en näringsidkare vid marknadsföring inte använda påståenden eller andra framställningar som är vilseledande i fråga om näringsidkarens egen eller någon annan näringsidkares verk- samhet. Detta gäller särskilt framställningar som avser produktens art, mängd, kvalitet och andra egenskaper; produktens ursprung, användning och inverkan på hälsa eller miljö; produktens pris, grunderna för prissätt- ningen och betalningsvillkoren; näringsidkarens egna eller andra närings- idkares kvalifikationer, ställning på marknaden, kännetecken och andra rättigheter; belöningar och utmärkelser som har tilldelats näringsidkaren. Enligt 8 § får en näringsidkare i sin reklam direkt eller indirekt peka ut en annan näringsidkare eller dennes produkter bara om jämförelsen inte är vilseledande; avser produkter som svarar mot samma behov eller är avsedda för samma ändamål; på ett objektivt sätt avser väsentliga, relevanta, kontrollerbara och utmärkande egenskaper hos produkterna; inte medför förväxling mellan näringsidkaren och annan näringsidkare eller mellan deras produkter, varumärken, firmor eller andra känne- tecken; inte misskrediterar eller är nedsättande för en annan närings- idkares verksamhet, förhållanden, produkter, varumärken, firmor eller andra kännetecken; i fråga om varor med ursprungsbeteckning alltid avser varor med samma beteckning; inte drar otillbörlig fördel av en annan näringsidkares varumärkes, firmas eller annat känneteckens renommé eller varas ursprungsbeteckning och inte framställer en produkt som en imitation eller kopia av en produkt som har ett skyddat varu- märke eller firma. Prop. 2003/04:161 28 Tillsynen över marknadsföringen i stort av alkoholdrycker åvilar Kon- sumentverket/KO. Tillsynen över marknadsföringen på serverings- ställena åvilar dock i första hand kommunerna. Kommunernas tillsyn skall ta sikte på serveringstillståndshavarens ansvar för marknadsfö- ringen. Kommunernas tillsyn bör avse inte endast marknadsföringen inne i serveringsställenas lokaler utan också på marknadsföringen i omedelbar anslutning till dem, t.ex. reklam i fönster och på skyltar, markiser och parasoller (se prop. 1998/99:134 Vissa alkoholfrågor m.m. s. 141). Alkohollagens vanliga sanktionssystem gäller i sådana fall, och följden av ett brott mot marknadsföringsbestämmelserna kan således bli att ett tillstånd återkallas eller att tillståndshavaren får en varning. Talan om vissa förbud eller ålägganden förs vid Marknadsdomstolen. Talan får bl.a. väckas av Konsumentombudsmannen. I vissa fall skall talan dock i stället väckas vid Stockholms tingsrätt. Talan om marknads- störningsavgift väcks vid Stockholms tingsrätt och förs som regel av Konsumentombudsmannen. Talan om utdömande av vite förs vid tings- rätt. En sådan talan får dock alltid väckas vid Stockholms tingsrätt. Kon- sumentombudsmannen får föra sådan talan. Tingsrätts beslut enligt lagen överklagas hos Marknadsdomstolen utom då fråga är om utdömande av vite. Då skall domar och beslut i stället överklagas till hovrätt. Vid huvudförhandling i mål enligt marknadsföringslagen skall Stockholms tingsrätt som huvudregel bestå av fyra ledamöter, av vilka två skall vara lagfarna och två ekonomiska experter. Vid avgörande av mål utan huvudförhandling och vid prövning av frågor som hör till rätte- gången får Stockholms tingsrätt ha denna sammansättning om det finns särskilda skäl för det med hänsyn till målets eller frågans beskaffenhet. I vissa fall skall dock rätten ha annan sammansättning, med eller utan eko- nomiska experter. Regeringen förordnar ekonomiska experter. Mark- nadsdomstolen består enligt lagen (1970:417) om marknadsdomstol m.m. av en ordförande, en vice ordförande samt fem särskilda ledamöter. Samtliga utses av regeringen. Ordföranden, vice ordföranden och en av de särskilda ledamöterna skall vara jurister och ha erfarenhet som domare. De andra särskilda ledamöterna skall vara ekonomiska experter. Marknadsdomstolen är beslutsför när ordföranden och tre andra ledamö- ter är närvarande.

5.3.3

Branschens självreglering

Begreppet självreglering är ett samlingsbegrepp för de åtgärder som företag i en bransch, en organisation eller liknande vidtar för att skapa goda förhållanden inom det område där de verkar. Frivilliga åtgärder av olika slag är vanligt förekommande och beror ofta på en önskan att und- vika lagstiftning. Den enklaste formen av självreglering är det enskilda företagets egna policy och val av vad det anser etiskt riktigt i en viss situation. I en mer utbyggd form kan självregleringen bestå i att många företag eller organisationer tillsammans kommer överens om gemen- samma riktlinjer inom ett visst område och att sanktionsmöjligheter är knutna till brott mot dessa riktlinjer. Olika former av självreglering kan på sikt ge gott renommé till ett företag eller en bransch. Det finns dock också erfarenheter som talar för Prop. 2003/04:161 29 att incitamentet för självreglering för en bransch uppstår först när branschen själv upplever negativa ekonomiska konsekvenser av bristande reglering. De flesta företag är känsliga för opinionsbildning inom deras område och en allmän opinion eller debatt kan påverka dem att utveckla nya självregleringar eller revidera innehållet i redan befintliga. Värt att uppmärksamma är också att självregleringar kan få konkurrens- snedvridande effekter på grund av att självregleringarna ofta beslutas av en inhemsk bransch som tenderar att skydda sina egna medlemmars produkter till förfång för utländska företags och icke medlemmars produkter. I Sverige förekommer självregleringar inom många branscher och områden. Vad gäller marknadsföring av alkoholdrycker är det dock främst Svenska Bryggareföreningens överenskommelser som är av intresse. Svenska Bryggareföreningens medlemmar har sedan år 1989 haft överenskommelser om konsumentreklam för lättöl och andra alkohol- haltiga lättdrycker. Numera har föreningen en överenskommelse också om konsumentreklam av alkoholdrycker i tryckta medier. Överens- kommelsen om alkoholdrycker avser starköl, öl, starkcider och bland- drycker med en alkoholstyrka som understiger 15 volymprocent. Medlemsföretag har möjlighet att rådgöra med föreningen eller av föreningen utsedd rättslig expertis angående reklam enligt överens- kommelserna. Enligt överenskommelsen beträffande lättdrycker skall det i marknads- föringen tydligt framgå att denna avser en alkoholhaltig lättdryck. Reklamen får inte associera till konsumtion av drycker med högre alkoholhalt och dess berusningseffekter. I reklamen får inte förekomma människor som uppenbart är påverkade av alkohol; ord, skämt, bilder eller sånger som associerar till alkoholdrycker; bilder från situationer där det är uppenbart att konsumtion av alkohol sker; modeller som är eller förefaller vara under 25 år; interiörer, miljöer och situationer som kan väcka anstöt; förklenande omdömen om alkoholfria drycker och antyd- ningar om att den sexuella förmågan stimuleras av konsumtion av alkohol. Reklamen får endast återge förpackningar som finns produ- cerade i minst 25 000 exemplar, är presenterade i företagets prislista eller motsvarande och som finns att beställa i hela det område där reklamen exponeras. Reklamen får inte visa situationer då det enligt allmänt vedertagen uppfattning inte skall förekomma alkoholkonsumtion. Svenska Bryggareföreningens granskningsnämnd har till uppgift att granska ärenden och anmälningar om brott mot överenskommelsen. Om en marknadsföringsåtgärd brutit mot överenskommelsen skall nämnden ålägga det företag som förbrutit sig att dels vidta rättelse, dels till Svenska Bryggareföreningen betala en bot om högst 500 000 kr. Granskningsnämnden, som är oberoende, skapades år 2000 och består av en ordförande, en ledamot och en sekreterare. Ordföranden och sekre- teraren är inte knutna till alkoholbranschen. Enligt överenskommelsen beträffande alkoholdrycker får reklam för de drycker som omfattas av överenskommelsen endast förekomma i tidningar och tidskrifter. I marknadsföringen skall det tydligt framgå att den avser en alkoholdryck. Även vid en flyktig och oengagerad kontakt med reklamen skall konsumenten kunna uppfatta vilken alkoholstyrka Prop. 2003/04:161 30 reklamen avser och annonser får inte förekomma i tidningar och tid- skrifter vars huvudsakliga målgrupp understiger 25 år. Reklamen skall vara måttfullt utformad och inte uppmuntra till överkonsumtion. Den skall inte vara påträngande eller uppsökande. Mänskliga modeller får inte förekomma på bild. Reklamen skall inte rikta sig till eller attrahera barn och ungdomar. Reklamen får inte heller associera till alkoholens berusningseffekter. I reklamen får inte förekomma ord, skämt, bilder eller avbildade sånger som associerar till hög konsumtion av alkohol; bilder från situationer där det är uppenbart att överkonsumtion av alkohol sker; interiörer, miljöer och situationer som kan väcka anstöt; förklenande uttryck och omdömen om alkoholfria drycker; antydningar om att den sexuella förmågan stimuleras av konsumtion av alkohol och situationer då det enligt allmänt vedertagen uppfattning inte skall förekomma alkoholkonsumtion, t.ex. vid bilkörning, graviditet, arbete och under sportutövning. I överenskommelsen finns inget sanktionssystem för överträdelser av reglerna.

5.3.4

Närmare om olika begrepp

Uttrycket konsument tar i första hand sikte på privatpersoner. Konsu- mentkretsen kan emellertid utgöras av alla som förvärvar eller avser att förvärva en vara för slutlig konsumtion. (Se prop. 1977/78:178 s. 47). Tobaks- och alkoholreklamutredningen, som föregick den numera upphävda tobaksreklamlagen, gjorde i sitt betänkande Reklam för alko- hol och tobak (SOU 1976:63) en ingående analys av reklambegreppet. Utredningen framhöll inledningsvis att reklamen för dessa varor inte skilde sig från annan reklam när det gällde art och funktion. Syftet med reklamen var att påverka konsumenternas attityder, kunskaper eller bete- enden eller att i vart fall väcka deras uppmärksamhet och intresse för en vara eller tjänst. Utredningen framhöll vidare att reklam endast var ett av de medel som företagare använde i konkurrensen med varandra. Enligt utredningen var en metod att systematisera de olika konkurrensmedlen att dela in dem i grupperna konkurrens genom produkt (t.ex. kvalitet, utseende, service), konkurrens genom distribution (valet av distributions- sätt) och konkurrens genom kommunikation. De olika konkurrensmedlen var enligt utredningen i viss utsträckning utbytbara. Genom att välja ett visst konkurrensmedel bestämde säljaren i det enskilda fallet hur han skulle närma sig köparen. Man kunde enligt utredningen då tala om marknadsföring. Vid konkurrens genom kommunikation kunde sådan konkurrens utgöras av dels opersonliga meddelanden, som kunde kallas reklam om de var kommersiellt styrda och i övriga fall för publicitet, dels personliga budskap. Pressreklam, filmreklam, reklam i radio och TV, utomhusreklam, direktreklam, förpackningsreklam, butiksreklam, tryck- saksreklam, varumässor och utställningar, säljbefrämjande åtgärder som t.ex. utdelning av varuprover samt pristävlingar, reklam via andra varor, smygreklam, public relation samt sales promotion angav utredningen som exempel på olika former av sådan opersonlig kommunikation. Efter att ha analyserat reklambegreppet kom utredningen fram till att det vidare begreppet marknadsföring och inte reklambegreppet borde Prop. 2003/04:161 31 vara utgångspunkten för utredningens arbete. Utredningen konstaterade att uppfattningen skiftade när det gällde avgränsningen av reklam- begreppet, vilket hängde samman med att varje definition kunde ha ett speciellt syfte. Utredningen konstaterade vidare att bakgrunden till dess uppdrag var de hälsorisker som är förbundna med bruket samt behovet av att begränsa konsumtionen. Ur denna synvinkel var det enligt utred- ningen mindre viktigt att upprätthålla en konstlad gräns mellan reklam och andra marknadsföringsåtgärder. I förarbetena till de nu gällande reglerna om reklam i tobakslagen (prop. 2001/02:64) anges exempel på såväl reklamåtgärder som andra marknadsföringsåtgärder. Som exempel på reklamåtgärder anges annon- ser i press, radio och TV samt på film, affischer och annan skyltning utomhus, i butiker m.m., medan varuprover och presenter, pristävlingar, realisationer, exponering av varor på utställningar, ambulerande försälj- ning, försäljning från stånd utanför butiker och annat saluhållande anges som exempel på marknadsföringsåtgärder som inte är reklam. Begreppet marknadsföring är således mera vidsträckt än begreppet reklam. Uttrycket marknadsföring förekommer i marknadsföringslagen (1995:450), som alkohollagens (1994:1738) påföljdssystem anknyter till. Med begreppet marknadsföring avses i marknadsföringslagen varje reklam- eller annan åtgärd i näringsverksamhet som är ägnad att främja avsättningen av och tillgången till varor, tjänster, fast egendom, arbets- tillfällen och andra nyttigheter (3 §). Hit hör i första hand reklamåtgärder eller andra handlingar som vänder sig till allmänheten eller en viss grupp av intressenter, exempelvis tidningsannonser och säljbefrämjande åt- gärder av allmän inriktning. Begreppet täcker emellertid också åtgärder som är inriktade på enskilda individer, exempelvis muntliga säljargument som en försäljare använder vid en förhandling med en enskild kund. Även själva saluhållandet av en vara omfattas av begreppet marknads- föring. Det gäller även om saluhållandet är rent passivt. Enligt marknadsföringslagen omfattar begreppet marknadsföring inte bara avsättningsfrämjande åtgärder utan också inköps- eller andra anskaffningsfrämjande åtgärder, dvs. sådana åtgärder som riktas bakåt mot t.ex. kreditgivare eller leverantör (2 §). Det är i första hand fråga om åtgärder som en näringsidkare vidtar när han själv efterfrågar varor eller tjänster. Det är dock att märka att det endast är avsättningsfrämjande åt- gärder som omfattas av bestämmelserna i 4 kap. alkohollagen. Med periodisk skrift avses enligt 1 kap. 7 § tryckfrihetsförordningen tidningar, tidskrifter och andra sådana tryckta skrifter som enligt utgiv- ningsplan är avsedda att utges under en bestämd titel med minst fyra nummer eller häften årligen. De skall vidare komma ut vid särskilda tid- punkter. Till periodiska skrifter räknas även löpsedlar och bilagor som hör samman med tidningen eller tidskriften. Det förbud som finns i dag mot marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller mer än 15 volym- procent alkohol avser också kommersiella annonser i andra skrifter som omfattas av tryckfrihetsförordningen och som i fråga om ordningen för utgivningen är jämförbara med en periodisk skrift. Det är här fråga om sådana tidningar eller tidskrifter som kommer ut med viss periodicitet utan att utgivningen uppgår till fyra nummer årligen. Utanför reklam- förbudets för periodisk skrift tillämpningsområde faller däremot affi- scher, reklambroschyrer, folders, etiketter, förpacknings- och emballage- Prop. 2003/04:161 32 tryck, prislistor och liknande tryckalster. Dessa kan dock omfattas av andra förbud eller restriktioner. Med uttrycket kommersiell annons avses i fråga om tryckta skrifter framställningar som kan sägas ingå i en annons. Utanför begreppet faller däremot rent redaktionell text. Framställningar i sådan text är alltså skyddade fullt ut av regleringen i tryckfrihetsförordningen. I regel före- ligger det inte några svårigheter att skilja en annons från rent redaktionell text när det gäller tryckta skrifter. Det bör emellertid framhållas att den rent yttre utformningen inte är utslagsgivande. Även s.k. textreklam kan i vissa fall träffas av reklamförbudet i bestämmelsen. För att vara kommersiell skall annonsen utgöra ett medel för mark- nadsföring av en vara. Det skall alltså av innehållet i annonsen framgå att syftet är att främja avsättningen av en vara. För att reklamförbuden i 4 kap. alkohollagen skall bli tillämpliga räcker det således inte att en an- nons återger en situation där alkohol förtärs. Det krävs dessutom att en alkoholdryck marknadsförs i annonsen. Det kan emellertid vara fallet även om annonsen i första hand avser reklam för en annan vara än en alkoholdryck. Avgörande för om förbudet blir tillämpligt är nämligen det sätt på vilket alkoholdrycken framhävs i annonsen. I begreppet kommer- siell annons ligger vidare att annonsen skall ha rent kommersiella för- hållanden till föremål, dvs. avse en näringsverksamhet eller där tillhandahållna varor. En annons som härrör från någon annan än den som har ett kommersiellt intresse av att avsätta en annonserad vara faller utanför begreppet kommersiell annons. Så kallad åsiktsannonsering om- fattas därför inte av reklamförbudet. Utanför förbudet faller t.ex. annons- kampanjer som syftar till att upplysa om alkoholens skadeverkningar. Annonser som innehåller blandade meddelanden, dvs. dels reklam av- seende en alkoholdryck, dels t.ex. nyhetsförmedlande inslag, omfattas av reklamförbudet med avseende på den del av annonsen som syftar till att öka avsättningen av alkoholdrycken. Reklamförbudet i tryckt skrift om- fattar inte marknadsföring som riktar sig till näringsidkare, t.ex. återför- säljare av alkoholdrycker. Annonser i t.ex. branschtidskrifter som inte har konsumenter som målgrupp är alltså tillåtna. Reklamförbudet tar sikte på reklamåtgärder på den svenska markna- den. Svenska näringsidkares marknadsföring på utländska marknader faller således utanför bestämmelsens tillämpningsområde. Bestämmel- sens tillämpningsområde i fråga om kommersiella annonser i tryckta skrifter är därmed detsamma som marknadsföringslagens. Normalt saknar det betydelse var marknadsföringsåtgärderna har sitt ursprung. Det innebär att bestämmelserna kan tillämpas även i fråga om reklam- material som har producerats i utlandet och sedan distribuerats i Sverige. Det är däremot inte möjligt att med stöd av bestämmelserna i alkohollagen vidta åtgärder beträffande en annons i en utländsk tidning som, i vart fall i första hand, är avsedd för spridning i utlandet även om vissa exemplar av tidningen skulle förekomma i Sverige. Prop. 2003/04:161 33

5.4

Begränsning av marknadsföring av alkoholdrycker

5.4.1

Varje reklamenhet bör bedömas för sig

Regeringens bedömning: Regeringen finner i nuläget inte anledning att frångå huvudregeln att varje reklamenhet bör bedömas för sig. Alkoholreklamsutredningens förslag: Marknadsföringens måttfull- het skall kunna bedömas utifrån helhetsintrycket av såväl den enskilda marknadsföringsåtgärden för alkoholdrycken som den aktuella mark- nadsföringskampanjen för alkoholdrycken eller andra drycker eller varor med samma kännetecken som i sin helhet eller till någon del är i bruk, inarbetat eller registrerat för alkoholdrycken. Remissinstanserna: Flera remissinstanser, Svea Hovrätt, Kammar- rätten i Sundsvall, Länsrätten i Mariestad, Domstolsverket, Statens folk- hälsoinstitut, Systembolaget AB, Båstads, Helsingborgs och Örnsköldsviks kommuner samt Göteborgs stad, Riksidrottsförbundet, IOGT-NTO, Ungdomens nykterhetsförbund, Blåbandsrörelsen och JUNIS, tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Även Länssty- relsen i Stockholms län och Juridiska Fakultetsnämnden vid Stockholms Universitet tillstyrker förslaget men påpekar att det krävs tydliga riktlinjer. Branschorganisationerna, Annonsörföreningen, Tidningsutgi- varna, Sprit ge intryck av att alkoholkonsumtion ökar den fysiska, psykiska eller idrottsliga prestationsförmågan eller främjar social eller sexuell framgång eller att alkohol är ett naturligt in- slag i vissa situationer eller vid firande av högtider eller andra tilldragelser. Utredaren har också föreslagit ett förbud i lagtext även mot sådana annonser som ger intryck av att alkohol har medicinska, narko- tiska eller terapeutiska egenskaper eller att alkohol stimulerar, lugnar ned eller är en metod för att lösa problem eller konflikter; anspelar på kon- sumtion av droger och andra skadliga ämnen, våld eller asocialt beteende eller framställer stor alkoholkonsumtion på ett positivt sätt eller nykterhet eller måttlig konsumtion på ett negativt sätt. Remissinstanserna: Svea Hovrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Läns- rätten i Mariestad, Domstolsverket, Länsstyrelsen i Stockholms län, Systembolaget AB, Båstads, Helsingborgs och Örnsköldsviks kommuner, Riksidrottsförbundet, Blåbandsrörelsen och IOGT-NTO tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Socialstyrelsen, Konsumentverket och Ungdomens nykterhetsförbund påpekar att den föreslagna maxstorleken på annonser är väl tilltagen. JUNIS kräver ytterligare begränsningar av i vilka tidningar alkoholreklam skall få förekomma. Malmö Tingsrätt anför att regleringen är alltför detaljerad för lagtext och att detaljerna istället kan regleras i en förordning. Riksdagens ombudsmän (JO), ifråga- sätter behovet av lagstiftning i dessa hänseenden utöver vad som anges i den allmänna regleringen i alkohollagens 4 kap 8 §, en bestämmelse som i och för sig skulle kunna byggas ut något mot bakgrund av TV- direktivet. Konkurrensverket anser att förslaget är för detaljerat och oklart, att det finns risk för en godtycklig tolkning och att det kan med- föra svårigheter att nyetablera sig på marknaden. Konsumentverket anser att punkten 26 i den föreslagna 11 a § är alldeles för detaljerade vilket kan leda till svåra gränsdragningsproblem. Branschorganisationerna, Sveriges reklamförbund, Tidningsutgivarna, Annonsörföreningen, Sprit 37 våld eller asocialt beteende. Detta är också något som särskilt betonas i rådsrekommendationen om barns och ungdomars alkoholkonsumtion. Inte heller annonser som innehåller sådana anspelningar kan anses fören- liga med god sed. Det är även viktigt att reklamen inte framställer stor alkoholkonsum- tion på ett positivt sätt eller nykterhet eller måttlig konsumtion på ett negativt sätt. I TV-direktivet stadgas också att TV-reklam för alkohol- haltiga drycker inte skall uppmuntra till överkonsumtion av alkohol eller ge en negativ bild av nykterhet eller återhållsamhet. Det är inte bara utformningen av den kommersiella annonsen i sig som kan medföra att den skall anses strida mot god sed. Det är också nöd- vändigt att se till i vilket sammanhang den förekommer. I en periodisk skrift som huvudsakligen riktar sig till småbarns- föräldrar eller vars huvudsakliga innehåll är sådant att det är förenat med särskilda risker för den enskilde att förknippa det med alkoholdrycker eller är sådant att det enligt allmänt vedertagen uppfattning inte bör förknippas med alkohol, t.ex. trafik, sport, arbete eller utbildning, kan det normalt inte anses vara förenligt med god sed att i periodiska skrifter införa kommersiella annonser för alkoholdrycker vid marknadsföring till konsumenter. I vissa fall kan det inte heller anses förenligt med god sed att i andra periodiska skrifter placera kommersiella annonser i omedelbar anslutning till redaktionellt eller annat material som riktar sig till särskilt skyddsvärda grupper eller situationer som enligt allmänt vedertagen uppfattning inte bör förknippas med alkohol. Inte heller kan det anses vara förenligt med god sed att använda sig av metoder som, med hänsyn till skyddet för folkhälsan, på annat sätt är Prop. 2003/04:161 43 opassande med tanke på konsumenten eller innehåller osanna eller vilseledande uppgifter om alkoholkonsumtion, dess verkningar eller andra egenskaper.

5.4.4

Indirekt reklam

Regeringens förslag: Marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker till konsumenter genom kommersiell annons skall inte få utformas på ett sådant sätt att den kan förväxlas med marknadsföring av alkoholdryck. Detsamma skall gälla för marknadsföring av alkoholdryck som inne- håller högst 15 volymprocent alkohol i förhållande till marknadsföring av alkoholdryck som innehåller högre volymprocent alkohol. Ett begränsat förbud mot användning av vissa kännetecken i kommersiella annonser för alkoholhaltiga drycker skall också införas vid marknadsföring till konsumenter för att därigenom minska möjligheterna att göra indirekt reklam för drycker med högre alkoholhalt. Under vissa förutsättningar skall undantag kunna göras. Sponsringsutredningens förslag: En rimlig avvägning bör göras, mellan risken att lättöl och andra lättdrycker förväxlas med alkohol- drycker och rätten att använda sitt firmanamn eller varumärke. Brygge- rier som har en försäljning av lättdrycker, som i volym motsvarar minst hälften av bryggeriets totala försäljning av lättdrycker, öl, starköl och starkcider, bör få marknadsföra sina lättdrycker i idrottssammanhang med sitt firmanamn, även om firmanamnet förekommer i samband med alkoholdryck. För att förhindra förväxling mellan lättöl och andra alkoholhaltiga lättdrycker med alkoholstarkare varianter av samma dryck, bör varumärkesreklam inte förekomma för sådana förväxlingsbara drycker. Remissinstanserna: Flera remissinstanser ställer sig positiva till utre- darens förslag, bl.a. Länsstyrelserna i Stockholms och Dalarnas län, Stockholms och Helsingborgs stad, Båstads och Örnsköldsviks kommu- ner och Ungdomens nykterhetsförbund. Andra ställer sig i grunden posi- tiva till förslaget men efterlyser, som IOGT-NTO, ett konkret lagförslag; redogörelser för konkreta, bl.a. näringspolitiska, konsekvenser av förslaget (Göteborgs kommun och Svenska kommun- och landstingsför- bundet) eller ett klargörande av hur och av vem kontrollen av försälj- ningsstatistiken skall utföras (Länsstyrelsen i Västerbottens län). Av liknande skäl är Kammarrätten i Sundsvall, Socialstyrelsen, Länsstyrel- sen i Blekinge, Konsumentverket, Konkurrensverket, Advokatsamfundet, Annonsörföreningen, Sprit under vissa förutsättningar är inskränkningar tillåtna. Bland annat föreskrivs att en stat har rätt att genomföra sådan lagstift- ning som staten finner erforderlig för att reglera nyttjandet av viss egendom i överensstämmelse med det allmännas intresse. För att rätt- färdigas måste dock en lagstiftning som inskränker den enskildes rätt att använda sin egendom vara ett resultat av en avvägning av det all- männa intresse som har föranlett lagstiftningen och den enskildes in- tresse av att hans rättighet lämnas oinskränkt, och det måste råda pro- portionalitet mellan dessa intressen. Den föreslagna lagstiftningen förestavas av det allmännas intresse att hålla tillbaka marknadsföringen av alkoholdrycker för att därigenom hindra främjandet av alkoholkonsumtion. Detta intresse är enligt ut- redningens mening i sig sådant att det enligt protokollet medger lag- stiftning om inskränkningar i utnyttjandet av varukännetecken. En lagstiftning som den föreslagna med restriktioner för varukänne- teckensanvändning innebär inte att innehavaren av rättigheten drabbas av en generell inskränkning avseende all användning av kännetecknet. Rätten att använda kännetecknet inskränks endast under vissa förut- sättningar och endast för kommersiella annonser i vissa medier. Vid övrig marknadsföring, inte minst vid marknadsföring på sälj- eller serveringsställen, kommer rättighetshavaren att kunna bruka varu- kännetecknet utan andra begränsningar än kravet på återhållsamhet. Förslaget strider därför enligt utredningens mening inte mot den nyss nämnda proportionalitetsprincipen. Utredningen om alkoholreklam i tryckta skrifter delade 1996 års Alkoholreklamutrednings bedömning men fann att de ökade möjlighe- 48 terna att marknadsföra alkoholdrycker i periodiska skrifter medför att Prop. 2003/04:161 alkoholreklamutredningens lagförslag behöver arbetas om något. Rege- ringen delar denna bedömning. Att begränsa inskränkningarna av rätten att utnyttja kännetecken till att endast avse kommersiella annonser i periodiska skrifter är inte meningsfullt. Förslagen i denna del gäller därför kommersiella annonser oavsett reklambärare. En konsekvens är att alkoholfria drycker och andra varor inte omfattas av förslaget. Med hänsyn till tryckfrihetsförordningens bestämmelser kan sådana varor inte omfattas utan en föregående grundlagsändring (jfr prop. 2001/02:64 Vissa tobaksfrågor). I nuläget anser sig dock rege- ringen inte kunna föreslå en så omfattande förändring som en grundlags- ändring utgör. Det är viktigt att framhålla att förslaget inte medför något förbud mot marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker respektive alkoholdrycker med en alkoholhalt om högst 15 volymprocent. Däremot får denna marknadsföring inte utformas på sådant sätt att den utgör indirekt reklam för de alkoholstarkare dryckerna. Att dryckens alkoholstyrka anges i annonsen är inte i sig tillräckligt för att någon förväxlingsrisk inte skall anses föreligga. Avgörande måste i stället vara det helhetsintryck som annonsens utformning och innehåll ger vid en flyktig betraktelse. Förslaget reducerar den möjliga konkurrensfördel svenska bryggerier kunnat ha av att genom reklam för alkoholhaltiga lättdrycker, t.ex. lättöl, indirekt göra reklam för alkoholdrycker och är därigenom positivt även ur ett EG-rättsligt perspektiv. I de fall det är tillåtet att marknadsföra en alkoholdryck med ett visst varukännetecken saknas det dock anledning att förhindra att detta varu- kännetecken används vid marknadsföring av en alkoholhaltig lättdryck. I regeringens lagförslag har därför ett undantag, som i nämnda fall tillåter annars förbjuden varukänneteckensanvändning, föreslagits. Det finns också vissa andra situationer där det skulle vara oskäligt att inte tillåta att sådana varukännetecken används vid marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker. Sådana situationer kan vara tillfällen då marknadsföringen inte rimligen kan anses främst (indirekt) ta sikte på en alkoholdryck. Exempelvis bör en livsmedelshandlare även i fortsätt- ningen genom reklamblad kunna lämna pris- och sortimentsuppgift med t.ex. en bild på varan. Utformningen av reklambladet får i sådana fall vara avgörande för om marknadsföringen skall anses främst ta sikte på lättdrycken (och därmed vara tillåten) eller en alkoholdryck (och därmed vara otillåten). Begreppet marknadsföring omfattar även passivt saluhållande. Ett sådant passivt saluhållande omfattas dock inte av begreppet kommersiell annons. Även fortsättningsvis kommer det därför att på bl.a. förpack- ningarna för lättdryckerna där dessa säljs kunna förekomma sådana varu- kännetecken. Det får också anses skäligt att varukännetecknen före- kommer på skyltar etc. som upplyser om pris och sortiment på sådana säljställen. 49

5.4.5

Krav på texter om alkoholens skadeverkningar

Prop. 2003/04:161

Regeringens förslag: Det skall införas krav på texter som informerar om alkoholens skadeverkningar vid marknadsföring till konsumenter genom kommersiella annonser i periodiska skrifter. Regeringen ges rätt att meddela föreskrifter om vilka texter som skall återges och hur dessa skall utformas. Alkoholreklamsutredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Svea Hovrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Läns- rätten i Mariestad, Domstolsverket, Socialstyrelsen, Statens folkhälso- institut, Systembolaget AB, Länsstyrelsen i Stockholms län, Konkurrens- verket, Båstads, Helsingborgs och Örnsköldsviks kommuner samt Göteborgs stad, Riksidrottsförbundet, IOGT-NTO och Ungdomens nykterhetsförbund, Blåbandsrörelsen, Sveriges Landsråd för alkohol- och narkotikaupplysning, JUNIS och Sveriges Tidskrifter tillstyrker eller har inget att erinra mot förslaget. Juridiska Fakultetsnämnden vid Stockholms Universitet och Annonsörförbundet ifrågasätter behovet. Konsumentverket ställer sig tveksamt till det och anför att det kan ge ett dubbelt budskap och att det är svårt att utforma bra texter. Sveriges Reklamförbund avstyrker förslaget. Svenska Bryggareföreningen anser att förslaget inte är ändamålsenligt. Sprit 

Regeringens förslag: Detaljhandelsbolagets skyldighet att på begäran

anskaffa spritdrycker, vin eller starköl som inte hålls i lager tydliggörs.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 5 kap. 5 § alkohollagen

(1994:1738) i dess nuvarande lydelse skall på begäran spritdrycker, vin

eller starköl som inte hålls i lager anskaffas, om inte detaljhandelsbolaget

finner att det finns hinder mot det.

Vad sådant hinder kan bestå i har inte närmare redogjorts för i lagtext

eller förarbeten och Systembolaget AB har enligt uppgift aldrig ansett

sådant hinder föreligga. I 3 kap. 21 § rusdrycksförsäljningsförordningen

(1954:521), där möjligheten för Systembolaget AB att anföra hinder för

anskaffande först infördes, fanns dock en hänvisning till en paragraf en-

ligt vilken Systembolaget AB var skyldigt att vid avtal med leverantörer

verka för att reklam för rusdrycker och därmed jämförlig verksamhet

bedrevs på ett sätt så att det inte stod i strid med syftet att all försäljning

68

skulle ordnas och handhas på ett sådant sätt att där uppkom så ringa Prop. 2003/04:161 skada som möjligt. Någon motsvarande bestämmelse finns inte i dagens lagstiftning och det är inte heller lämpligt att Systembolaget AB har ett tillsynsansvar avseende reklam för alkoholdrycker. Regeringen har gjorts uppmärksam på att stadgandet numera därför saknar funktion och rentav kan verka förvirrande eller leda till tolknings- svårigheter. Lagtexten bör till följd därav ändras så att Systembolaget AB:s skyldighet att anskaffa drycker åt en beställare klargörs på ett tydli- gare sätt. Detta medför inte någon inverkan på Systembolaget AB:s möj- ligheter att begära förskottsbetalning eller ställande av säkerhet för betal- ning för de drycker som anskaffas på detta sätt. Inte heller medför det några konsekvenser i de fall det föreligger ett rent faktiskt hinder som inte kan hänföras till Systembolaget AB mot anskaffandet, t.ex. att varan är slut hos leverantören eller att leverantören vägrar leverera den mängd av varan som beställaren begärt. Motsvarande gäller om lagliga hinder ställs upp mot anskaffning eller försäljning , se t.ex. 16 § livsmedelslagen (1971:511). 8 Alkoholskatter

8.1

Bakgrund

Alkoholskatter i grannländerna I oktober 2003 sänkte Danmark skatten på spritdrycker med cirka 45 procent för att hindra ökad privatimport från Tyskland i och med att införselkvoterna på spritdrycker avskaffades vid årsskiftet. Skatten sänktes från ett belopp motsvarande 137 svenska kronor per liter 40- procentig spritdryck till 74 kronor, att jämföra med den svenska skatten på 200 kronor per liter på sådan dryck. Sveriges undantag från de allmänna EG-reglerna för privatinförsel av alkoholdrycker upphörde den 1 januari 2004. Undantagets upphörande medför att de alkoholdrycker som en person har köpt i en annan medlemsstat, för sin eller sin familjs personliga bruk, och som personen själv transporterar till Sverige inte skall beskattas i Sverige. Däremot skall införsel för kommersiella ändamål beskattas i Sverige. Den 1 mars 2004 sänkte Finland skatten på spritdrycker med 44 procent för att möta den väntade konkurrensen från Baltikum. Den tidigare spritskatten motsvarande 184 svenska kronor per liter 40-pro- centig spritdryck sänktes till 103 kronor. Skatterna på annan alkohol har också sänkts kraftigt. Skatten på vin sänktes med 10 procent, ölskatten sänktes med 32 procent och skatten på starkviner sänktes med 40 pro- cent. Skatten har alltså sänkts mest på starkare drycker och minst på vin. I snitt har skatten på alkoholdrycker sänkts med 33 procent. Priset på en hel flaska Koskenkorva är nu 9 euro mot tidigare 14 euro. I maj 2004 gick bl.a. Estland, Lettland, Litauen och Polen med i EU. De kan på grund av väldigt låga skatter konkurrera med spritdrycker som är hälften så dyra som de svenska. Alla fyra länderna har en spritskatt på under 40 kronor per liter 40-procentig sprit. Redan idag är färjetrafiken 69 mellan Sverige och de baltiska staterna relativt utbyggd, framför allt med Prop. 2003/04:161 Estland, och den kan förväntas byggas ut ytterligare under kommande år. Systembolagets försäljning Systembolagets totala försäljning ökade under år 2003 med 2,7 procent jämfört med 2002 mätt i ren alkohol. I volym ökade försäljningen med 4,2 procent. Försäljningen minskade däremot i södra Sverige, särskilt under slutet av året. Försäljningen av spritdrycker minskade med 5 procent under år 2003 i hela landet, vilket förstärker den utveckling som varit sedan 2000. Systembolagets omsättning uppgick till 19,0 miljarder kronor under år 2003. Det innebär en ökning med 0,9 procent. Tabell 1. Systembolagets försäljning, tusen liter

2000

2001

2002

2003

Sprit

23 401

23 397

23 307

22 107

Vin

110791

118 487

130 865

136 358

Öl

142359

156 010

170 448

179 125

Ren alkohol

31 677

33 596

36 380

37 354

Källa: Systembolaget I södra Sverige minskade Systembolagets försäljning av spritdrycker mer än i riket som helhet. I södra Sverige minskade försäljningen med 8,7 procent. Förändringen var särskilt stor i Skåne län. Där minskade Systembolagets försäljning med 9,8 procent. Försäljningen av vin och öl har däremot ökat i dessa områden. Under de fyra första månaderna 2004 har Systembolagets totala för- säljning minskat i hela landet med sammantaget 2,9 procent mätt i ren alkohol. Under april månad 2004 minskade den totala försäljningen i hela landet kraftigt med sammanlagt 7,8 procent ren alkohol. Spritförsälj- ningen minskade med 18,3 procent, vin med 4,9 procent, starköl med 4,9 procent. I södra Sverige minskade försäljningen av sprit med 22,3 pro- cent, vin med 4,5 procent och ölförsäljningen med 5,6 procent. Privatinförsel Privatinförseln fortsätter att öka enligt statistik från Centrum för social- vetenskaplig alkohol- och drogforskning (SoRAD) vid Stockholms uni- versitet

1

. Ökningen omfattar samtliga alkoholdrycker och motsvarar skatteintäkter på omkring 4,7 miljarder kronor. Privatinförsel av sprit ökade med hela 42 procent under år 2003. Motsvarande ökning för vin och öl är 11 respektive 14 procent. Under september och oktober månad 2003 översteg för första gången införseln av spritdrycker Systembolagets försäljning av spritdrycker. Enligt de regler som allmänt gäller inom EU skall privata inköp av alkohol beskattas i inköpslandet. Kommersiell handel med dessa varor skall beskattas i den medlemsstat där varorna slutligen konsumeras. En

1 SoRAD har av regeringen fått i uppdrag att följa alkoholkonsumtionen i Sverige och hur

den förändras månad för månad.

70

privatperson har således

rätt att ta med sig alkoholdrycker, avsedda för

Prop. 2003/04:161

eget bruk, inköpta i en

annan medlemsstat utan att någon ytterligare

punktskatt tas ut i hemlandet. Om varorna tas in för kommersiella ända- mål i hemlandet skall däremot punktskatt alltid betalas där. För att avgöra om det är fråga om införsel för kommersiella ändamål skall enligt gällande EG-direktiv bl.a. mängden varor beaktas. Medlems- staterna får använda sig av indikativa nivåer uteslutande till ledning för bedömningen av om varorna är avsedda för kommersiella ändamål. De indikativa nivåerna beträffande alkoholvaror får då inte sättas lägre än 10 liter spritdrycker, 20 liter mellanklassprodukter, 90 liter vin (varav högst 60 liter mousserande) och 110 liter öl. De indikativa nivåerna är inga tillåtna kvoter för privatinförsel utan ett hjälpmedel till ledning för att avgöra om införseln är privat eller kom- mersiell och därmed i vilken medlemsstat beskattningen skall ske. Det innebär att om en tullmyndighet fastställer att införsel av mindre kvanti- teter är avsedd för kommersiella ändamål skall beskattning ske i införsel- landet. Är införseln avsedd för privat bruk skall varorna inte beskattas i hemlandet utan endast i inköpslandet. Tabell 2. Privat införsel, tusen liter

2000

2001

2002

2003

Sprit

11 546

12 780

13 090

18 580

Vin

29 916

30 910

34 890

38 730

Öl

49 447

63 460

64 780

74 920

Ren alkohol

11 921

12 800

13 620

16 640

Källa: SoRAD De slopade införselkvoterna samt utvidgningen av EU kommer med all sannolikhet att leda till ökad privatinförsel av alkohol. Hur stor denna ökning blir är svårt att uppskatta. Skatteintäkter Skatteintäkterna från alkohol kommer främst från Systembolagets för- säljning. Försäljning på restauranger står endast för en liten del. De totala skatteintäkterna minskade under år 2003 med 2,5 procent, trots att Systembolagets försäljning i ren alkohol ökade under året. En förklaring till detta samband är att samtidigt som försäljningen av vin och öl fort- sätter att öka minskar försäljningen av spritdrycker som i sin tur inbringar mest skatteintäkter jämfört med andra alkoholvaror. Tabell 3. Skatteintäkter 20002003, mnkr

2000

2001

2002

2003

2004

Sprit

4 892

4 874

5 060

4 707

3 893

Vin

3 444

3 597

3 346

3 304

3 642

Öl

2 355

2 384

2 609

2 603

2 680

Mellanklassprodukter

124

132

164

282

183

Summa

10 814

10 987

11 178

10 896

10 399

Källa: Särskilda Skattekontoret, SSK 71 Intäkterna från enbart spritdrycker minskade med 7 procent år 2003 jäm- Prop. 2003/04:161 fört med året innan medan intäkterna från vin och öl är i stort sett oförändrade. Under år 2004 förväntas intäkterna från spritdrycker minska ytterligare i takt med ökad privatinförsel från grannländerna. Intäkter från vin och öl förväntas däremot öka något.

8.2

Effekter av förändrad alkoholskatt i Sverige

Regeringens bedömning: Alkoholskatten som ett alkoholpolitiskt redskap kommer att analyseras i budgetpropositionen för 2005. Skälen för regeringens bedömning: Sverige har under en relativt kort period påverkats av händelser som medför lägre pris på alkoholdrycker i vår närmaste omvärld och ökad tillgänglighet av alkoholdrycker inom landet. I oktober 2003 sänkte som tidigare nämnts Danmark skatten på spritdrycker med 45 procent. I januari 2004 upphörde Sveriges, Danmarks och Finlands införselundantag. Den 1 mars 2004 sänkte Finland skatten på spritdrycker med 44 procent. I maj 2004 gick bl.a. Estland, Lettland, Litauen och Polen med i EU. Dessa länder kan på grund av väldigt låga skatter konkurrera med alkoholdrycker till priser som ligger på en nivå av mindre än hälften av den i Sverige. Vid oförändrade skatter i Sverige beräknas dessa förändringar medföra kraftigt ökad privatinförsel av spritdrycker och en betydande nedgång i Systembolagets försäljning. Vid en priskänslighet för spritdrycker på -0,9 beräknas de höjda införselkvoterna i Sverige samt skattesänkningarna i Danmark och Finland medföra en ökad införsel som uppgår till 1 377 tusen liter ren alkohol. Under antagandet att ökningen av privatinförseln till 70 procent ersätter inhemsk konsumtion, dvs. den mängd som annars hade köpts på Systembolaget, kommer den inhemska konsumtionen att minska med 70 procent av ökningen av privatinförseln, eller 964 tusen liter ren alkohol. Detta innebär samtidigt att 30 procent av ökningen av privatinförseln motsvaras av ökad total konsumtion. Ökningen av den totala konsumtionen beror på att priset på spritkonsumtionen blir lägre genomsnittligt sett. Denna nedgång i den inhemska försäljningen medför att statens intäkter av spritskatten minskar med drygt 600 miljoner kronor, en effekt som inkluderar även mervärdesskatt. En del av det skattebortfall som förändringarna i omvärlden ger upp- hov till skulle kunna motverkas genom en sänkning av spritskatten i Sverige. En sänkning av skatten skulle kunna reducera de ekonomiska fördelarna av att handla spritdrycker i närliggande länder som Tyskland, Danmark och Finland. Skattesatsen för spritdrycker i Sverige är idag 501,41 kronor för en liter ren alkohol. Motsvarande skatt i Tyskland, Danmark och Finland är 119 kronor, 184 kronor respektive 257 kronor. Utifrån ett renodlat fiskalt perspektiv på alkoholskatten kan det således finnas skäl att sänka skatten på spritdrycker. En rätt avvägd sänkning av spritskatten skulle eventuellt kunna göra det möjligt för Systembolaget att återta marknadsandelar och därmed stärka Systembolagets funktion i den svenska alkoholpolitiken. Samtidigt skulle en sänkning av skatten på spritdrycker bidra till en ytterligare ökning av den totala alkohol- 72 konsumtionen och därmed skadorna. Effekten av ökningen av den totala Prop. 2003/04:161 alkoholkonsumtionen måste vägas in i bedömningen av alkoholskatten. Oavsett om skatten på spritdrycker sänks eller inte kommer förändringen i vår omvärld i form av slopat införselundantag, sänkta skatter i grannländerna och EU-utvidgningen medföra att den totala alkoholkonsumtionen i Sverige ökar. En skattesänkning i Sverige skulle dock bidra till att påskynda en utveckling mot högre total konsumtion men den långsiktiga effekten på totalkonsumtionen är svårbedömd. Mot bakgrund av de effekter som Finland nu erfar av sänkningen av alkohol- skatter är regeringens bedömning att man bör avvakta med att fatta beslut om alkoholskatterna. Konsekvenserna av ett allt för snabbt beslut om skattesänkningar kan få dramatiska folkhälsokonsekvenser. Regeringen kommer därför att i budgetpropositionen för 2005 att analysera alkohol- skatterna och bedöma läget utifrån erfarenheter i omvärlden. 9 Alkohol och trafik

9.1

Utredning om rattfylleri och sjöfylleri

Sammanfattning: Polisens arbete med kontroll av trafiknykterhet är viktigt och har förbättrats på senare år. Den utvecklingen skall fort- sätta. Regeringen har tillsatt en utredare som skall göra en utvärdering och översyn av rattfyllerilagstiftningen, påföljdsfrågor som har an- knytning till rattfylleribrott samt vissa andra frågor som har betydelse vid utredning och lagföring av rattfylleribrottslighet. Även sjöfylleri- lagstiftningen skall ses över.

Inledning

I den nationella handlingsplan

som riksdagen beslutade om den

21 februari

2001

(prop.

2000/01:20,

bet.

2000/01:SoU8,

rskr. 2000/01:144) nämns som ett särskilt prioriterat delmål att alkohol inte skall förekomma i trafiken och att insatserna för att reducera de alkoholrelaterade olyckorna i trafiken och minska antalet rattfylleribrott behöver förstärkas. Vidare nämns också att åtgärder behöver vidtas för att minska sjöfylleriet. Rattfylleriet utgör i dag en av de största riskfaktorerna i trafiken och ett av de största hindren för att uppnå den av riksdagen antagna noll- visionen. Strafflagstiftningen är en viktig del av samhällets åtgärder för att minska rattonykterheten. Regeringen har därför tillsatt en utredare som skall göra en utvärdering och översyn av rattfyllerilagstiftningen, sådana påföljdsfrågor som har anknytning till rattfylleribrottet samt vissa andra frågor som har betydelse vid utredning och lagföring av rattfylleribrotts- lighet. Uppdraget omfattar även en fortsättning av arbetet med att se över sjöfyllerilagstiftningen (Rattfylleri och sjöfylleri, dir. 2003:174). 73 Uppdraget skall slutredovisas senast den 16 december 2005. Vissa frågor kan, om utredaren bedömer det lämpligt, särredovisas i ett delbe- tänkande senast den 17 december 2004. Bakgrund till utredningen I direktiven till utredningen tecknas en bakgrund till detta nya utred- ningsuppdrag. Under 1990-talet har det skett en mängd förändringar gällande både rattfyllerilagstiftningen och påföljdssystemet. Promille- gränserna har sänkts och en nollgräns har införts för narkotika i trafiken. Straffmaximum för brotten vållande till annans död och vållande till kroppsskada och sjukdom har skärpts. Att gärningsmannen har framfört ett fordon i berusat tillstånd utgör numera en omständighet som särskilt skall beaktas vid bedömningen av om brottet är att anse som grovt. Under det senaste decenniet har påföljdssystemet utvecklats och reforme- rats. Genom olika lagändringar har det införts flera alternativ till främst kortare fängelsestraff och verkställighet av kortare fängelsestraff. När det gäller sjöfylleri har det införts en promillegräns för grovt sjöfylleri. Frågan huruvida rattfylleribrottsligheten har ökat tas också upp i direktiven. Flera faktorer har betydelse vid bedömningen av om ratt- fylleribrottslighetens utveckling, bland annat antalet anmälda rattfylleri- brott och andelen alkoholpåverkade förare vid dödsolyckor. I direktiven konstaterar regeringen att det finns anledning att befara att det under senare år har skett en faktisk ökning av rattfylleribrottsligheten, även med beaktande av de osäkerhetsfaktorer och felkällor som kan föreligga när man skall dra slutsatser utifrån de statistiska uppgifterna. Påföljdsval och straffverkställighet Enligt direktiven skall utredaren utvärdera de reformer som vidtagits i fråga om rattfylleribrottet och påföljdssystemet under 1990-talet och särskilt analysera hur bestämmelser om påföljdsval och frågor om vård- behov har tillämpats och behandlats. Regeringen konstaterar att det finns behov av att göra en sådan utvärdering, bl.a. för att man skall kunna se hur de olika påföljds- och verkställighetsalternativen har tillgodosett de krav som rattfylleribrottet ställer på påföljdssystemet. En betydande andel av de personer som gör sig skyldiga till rattfylleri har alkoholproblem och är i behov av någon form av insatser som kan förändra deras alkoholbeteende. Mot bakgrund av detta pekar regeringen i direktiven på vikten av att den tilltalades missbruksproblem kommer fram under domstolsprocessen och att därefter individuella insatser kan komma till stånd för att hindra återfall i rattfylleri. Enligt vad som fram- förs i direktiven finns det skäl att överväga om inte vård och andra insat- ser för att påverka den dömde på något sätt skall bli ett obligatoriskt inslag i verkställigheten, oavsett vilken påföljd som väljs för grovt ratt- fylleri. Det kan enligt direktiven heller inte uteslutas att instrumenten för att identifiera vårdbehov och utforma adekvata påföljdsförslag inom ramen för lagföringen av grova rattfylleribrott bör förstärkas. Verkställigheten av en påföljd sker ofta flera månader efter brottet. Genom den s.k. Skellefteåmodellen har rutiner utvecklats som gör det Prop. 2003/04:161 74 möjligt att sätta in vårdinsatser i ett betydligt tidigare skede. Modellen Prop. 2003/04:161 prövas nu som en försöksverksamhet i bl.a. Stockholms län. Av intresse är att vårdinsatserna även träffar personer som framfört fordon med alkoholhalt under gränsen för grovt rattfylleri. Enligt direktiven skall dessa projekt belysas. Ytterligare en fråga som enligt direktiven bör blir föremål för utvärde- ring är drograttfylleribestämmelserna. Den 1 juli 1999 infördes en noll- gräns för narkotika i trafiken. I direktiven konstateras att andelen anmälda rattfylleribrott som utgörs av drograttfylleri har ökat markant sedan dess. Enligt vad regeringen anför i direktiven finns det anledning att göra en första utvärdering av denna lagstiftningsreform. Trafiksäkerhet Av uppdraget framgår vidare att utredaren skall utvärdera lagstiftnings- reformernas effekt på trafiksäkerhetsområdet. Bakgrunden till detta är den befarade ökningen av rattfylleribrottsligheten. Vållande till annans död och vållande till kroppsskada och sjukdom Lagstiftningen om vållande till annans död och vållande till kroppsskada och sjukdom har skärpts. Utredaren skall enligt direktiven utvärdera hur dessa straffbestämmelser har tillämpats när brottet har begåtts i samband med rattfylleri. Bakgrunden till uppdraget i denna del är ett tillkänna- givande från riksdagen att rattfylleriutredningen skulle omfatta denna fråga (bet. 2002/03:JuU10 och rskr. 2002/03:149). Regeringen konstaterar i direktiven att det finns anledning att se mycket allvarligt på brott som innebär att någon som är påverkad av alkohol eller andra medel vid framförandet av motorfordon orsakar andra människors död, kroppsskada eller sjukdom. Enligt regeringens mening bör man därför utvärdera vilket genomslag den skärpta lagstiftningen på området har fått. Brottsofferperspektivet Genom direktiven får utredaren vidare i uppdrag att undersöka om det behövs ytterligare åtgärder för att stödja brottsoffer samt överväga på vilket sätt brottsoffrens erfarenheter kan tas till vara i arbetet mot rattfylleribrottsligheten. Regeringen konstaterar i direktiven att ett stort antal personer skadas och dödas varje år av rattfyllerister. Brottsoffrens intressen och perspektiv måste beaktas när samhället vidtar åtgärder mot rattfylleri. Det finns enligt direktiven anledning att nu överväga vad som ytterligare kan göras för att hjälpa och stödja dessa brottsoffer. Ett sätt att lyfta fram brottsofferperspektivet kan vara att ta till vara drabbade personers erfarenheter i arbetet med att minska rattfylleri- brottsligheten. Erfarenheter från projekt där sådant har prövats bör enligt direktiven studeras och utvärderas. 75

Eftersupning

Prop. 2003/04:161

Utredaren skall enligt direktiven kartlägga frågan om s.k. eftersupning och bedöma om det finns behov av några lagstiftningsreformer eller andra åtgärder. Att förtära alkohol efter avslutad bilfärd är inte förbjudet. Enligt direktiven till utredningen kan emellertid falska påståenden om att förtäringen av alkoholen skedde efter det att bilfärden hade avslutats ut- göra ett problem vid utredningar om misstänkta rattfylleribrott. Frågan om eftersupning, däribland huruvida alkoholförtäring efter bilfärdens avslutande bör kriminaliseras, har väckts vid flera tillfällen i riksdagen och har också varit föremål för behandling i tidigare utredningar. Enligt vad regeringen anför i direktiven bör man nu utreda om falska påståen- den om eftersupning framförs ofta och om de i så fall utan svårigheter kan motbevisas. Beroende på utfallet av denna kartläggning kan det enligt direktiven finnas anledning att överväga såväl nya metoder för utredning och bevissäkring som en kriminalisering. Vissa sekretessfrågor Utredaren skall enligt uppdraget överväga om möjligheterna för polisen att ta och ta del av blodprov för att utreda misstänkta rattfylleribrott skall utvidgas. Enligt direktiven kan det gällande regelverket för att säkra bevisning om ett misstänkt rattfylleribrott vara svårt att tillämpa i vissa fall. Det gäller bl.a. när en förare har skadats i samband med en trafik- olycka och polisen är förhindrad att själv säkra bevisning i form av alkoholutandningsprov eller blodprov. Sekretessregleringen kan då hindra polisen från att ta del av sådana blodprov som tas inom sjuk- vården. Vidare konstateras i direktiven att alla förare som skadats vid trafikolyckor inte blir föremål för blodprovstagning inom ramen för den vård som ges. Regeringen anför i direktiven att det finns anledning att överväga om möjligheterna att få fram bevis om alkoholpåverkan bör utvidgas i dessa avseenden. Det konstateras emellertid att de integritets- aspekter och de etiska aspekter som aktualiseras måste beaktas och värnas vid dessa överväganden.

Utredaren skall enligt uppdraget överväga ytterligare en fråga som har

anknytning till sekretesslagstiftningen. I direktiven konstateras att hälso-

och sjukvårdssekretessen kan förhindra personal att larma polis om den i

en vårdsituation uppmärksammar att en berusad person avser att sätta sig

i en bil och köra därifrån. Liknande problem kan enligt direktiven upp-

komma inom socialtjänstens verksamhet. Enligt direktiven finns det an-

ledning att överväga om det bör införas en sekretessbrytande bestäm-

melse som gäller inom hälso- och sjukvården samt socialtjänsten och

som tar sikte på förhindrande av förestående eller pågående rattfylleri-

brott.

Sjöfylleri

Slutligen skall utredaren överväga om en promillegräns för sjöfylleri som

inte är grovt bör införas, föreslå hur en sådan gräns i så fall skall

utformas och avgränsas samt utifrån detta även ta ställning till och lämna

förslag om polisens och Kustbevakningens möjligheter att ta rutin-

76

mässiga alkoholutandningsprov. Utredaren skall vidare överväga andra Prop. 2003/04:161 metoder för att förbättra sjösäkerheten genom att minska antalet alkohol- relaterade olyckor till sjöss. I direktiven konstateras att frågan om att in- föra en promillegräns för sjöfylleri som inte är grovt har utretts tidigare. Den utredning som i april 2001 lämnade förslag på reglering bemöttes emellertid av allvarlig kritik och de förslag som där lämnades bedömdes inte utgöra någon framkomlig väg. Enligt vad regeringen anför i direkti- ven måste därför sjöfyllerilagstiftningen utredas ytterligare. Polisens kontroll av trafiknykterhet I polisens arbete med trafikövervakning ingår att kontrollera nykterheten hos dem som framför fordon på våra vägar. Genom det arbetet upptäcks och lagförs personer som kört bil med alkohol i kroppen. Dessutom ver- kar en sådan kontroll avhållande på dem som överväger att sätta sig i bilen efter att ha druckit alkohol. Troligen ökar den också sannolikheten för att människor i den påverkades omgivning försöker hindra denne att köra bil. En följd av polisens insatser som inte skall underskattas har att göra med vården av alkoholmissbrukare. Den som kör bil i onyktert tillstånd har ofta alkoholproblem. Just i samband med att ha blivit stoppad av polis är han eller hon möjligen mer mottaglig för vård än annars och det tillfället bör utnyttjas. Polisens arbete med trafiknykterhet kan ha alltså goda effekter både för trafiksäkerheten och för vården av alkoholmissbrukare. Regeringen har med tillfredsställelse noterat att polisens insatser mot onykterhet i trafiken har förbättrats på senare år. Den utvecklingen skall fortsätta.

9.2

Ökade möjligheter att förverka fordon vid trafikbrottslighet

Sammanfattning: En departementspromemoria med förslag till lag- stiftning som ger ökade möjligheter att förverka fordon vid trafik- brottslighet har remitterats. Enligt 7 § lagen (1951:649) om straff för vissa trafikbrott får ett fordon som använts vid brott enligt den lagen förverkas, om det behövs för att förebygga fortsatt brottslighet och ett förverkande inte är oskäligt. För- verkande kan komma i fråga bland annat vid olovlig körning och ratt- fylleri. På uppdrag av Justitiedepartementet har en översyn gjorts av denna reglering Bakgrunden till översynen är vissa frågeställningar som har uppmärksammats vid tillämpningen av bestämmelsen. Utredaren har lämnat förslag till lagändringar som ger utvidgade möjligheter att för- verka fordon i vissa fall. Syftet med förslagen är att förebygga trafikbrott och förbättra trafiksäkerheten. Enligt förslaget skall trafikfarliga fordon med låga värden i princip alltid förklaras förverkade om de har använts vid allvarliga trafikbrott. Fordonet skall också enligt förslaget kunna för- verkas oavsett vem det tillhör. Förslagen, som presenterats i departe- 77 mentspromemorian Effektivare regler om förverkande av fordon vid Prop. 2003/04:161 trafikbrottslighet (Ds 2004:24), har remitterats. Remisstiden går ut den 13 september 2004.

9.3

Tillfälligt omhändertagande av egendom

Sammanfattning: Regeringen har överlämnat en proposition till riks-

dagen om att i polislagen (1984:387) införa bestämmelser som gör det

möjligt för polisen att tillfälligt omhänderta egendom i syfte att för-

hindra trafiknykterhetsbrott.

Polisrättsutredningen föreslog i slutbetänkandet Tvångsmedel enligt 27

och 28 kap. RB samt polislagen (SOU 1995:47) bl.a. att det i polislagen

(1984:387) skulle införas en bestämmelse om tillfälligt omhändertagande

av egendom i syfte att förhindra brott. Remissinstanserna tillstyrkte

förslaget eller lämnade det utan erinran. Förslaget har inte lett till lag-

stiftning. Under hösten 2003 har inom Justitiedepartementet utarbetats

promemorian Tillfälligt omhändertagande av egendom i syfte att för-

hindra trafiknykterhetsbrott (Ju2003/9828/PO). Promemorian har varit

föremål för remissbehandling. Samtliga remissinstanser har tillstyrkt

förslaget eller lämnat det utan erinran. Regeringen har lagt fram förslag

om nya bestämmelser i polislagen som innebär att polisen ges möjlig-

heter att tillfälligt omhänderta egendom för att förhindra rattfylleribrott

(prop. 2003/04:159).

Förslaget innebär att om det av särskilda skäl kan anses föreligga risk

för att brott enligt 4 eller 4 a § lagen (1951:649) om straff för vissa trafik-

brott kommer att förövas, får en polisman, i syfte att förhindra brottet,

tillfälligt omhänderta fordonsnycklar eller annat som behövs för brottet

eller, om så krävs, fordonet. Omhändertagandet skall upphöra så snart det

inte längre finns skäl för det och får inte vara längre än 24 timmar.

Vidare föreslås att egendom som inte hämtas ut när omhändertagandet

har upphört skall tas om hand i enlighet med bestämmelserna i lagen

(1974:1066) om förfarande med förverkad egendom och hittegods m.m.

Egendomen skall således kunna förstöras eller säljas för statens räkning.

Förslaget innebär att polisen ges en möjlighet att på ett enkelt sätt

omedelbart kunna avvärja ett förestående trafiknykterhetsbrott. Det

huvudsakliga syftet med bestämmelsen är att ge polisen ett uttryckligt

lagstöd för att omhänderta fordonsnycklar. I undantagsfall kan det

emellertid finnas situationer där det kan bli fråga om att omhänderta

själva fordonet. Den föreslagna åtgärden syftar till att ge polisen ett

enkelt och effektivt verktyg för att förhindra rattfylleri och därigenom

allvarliga olyckor.

För att denna åtgärd skall bli effektiv krävs dock att polisen ges reella

möjligheter att omhänderta egendomen om den inte överlämnas frivilligt.

Regeringen föreslår därför att polisen ges möjlighet att kroppsvisitera

den som kan komma att göra sig skyldig till rattfylleri och genomsöka

det fordon som kan komma till användning vid brottet i syfte att finna

egendomen. Utgångspunkten bör emellertid alltid vara att försöka verk-

ställa beslutet utan att dessa åtgärder används. I de fall åtgärderna ändå

måste tillgripas, skall dessa genast avbrytas när föremålet påträffas.

78

9.4

En utvidgad användning av alkolås

Prop. 2003/04:161

Sammanfattning: I propositionen Fortsatt arbete för en säker väg- trafik (prop. 2003/04:160) föreslås att en särskild utredare bör tillsättas med uppdrag att utreda möjligheterna att införa krav på alkolås i alla nya bilar i Sverige senast år 2012. Utredaren bör även utreda vilka steg som kan tas för att öka användningen av och acceptansen för alkolås innan ett sådant krav införs. De frågor som bör utredas är bl.a. hur försöken med villkorlig körkortsåterkallelse skulle kunna utvid- gas, möjligheterna att i ett tidigare skede införa krav på alkolås för vissa fordonskategorier och möjligheterna att använda alkolås som en del av rehabiliteringen av personer med alkoholrelaterade problem. Eftersom en stor andel av de förare som orsakar allvarliga trafik- olyckor är påverkade av alkohol eller andra droger finns en betydande trafiksäkerhetspotential i att förhindra körning under påverkan av droger. Begreppet rattfylleri inbegriper även andra droger och berusningsmedel än alkohol. Rattfylleri skulle kunna förhindras om alla fordon hade en lättanvänd teknisk utrustning, som hindrade att fordonet gick att starta om föraren var drogpåverkad. Regeringens ambition är att på lång sikt åstadkomma detta. Enligt vad som framgår av propositionen Fortsatt arbete för en säker vägtrafik (prop. 2003/04:160) avser regeringen att tillsätta en särskild utredare med uppdrag att utreda möjligheterna att införa krav på alkolås i alla nya bilar i Sverige. Utredaren bör även utreda vilka steg som kan tas för att öka användningen av och acceptansen för alkolås innan ett sådant krav införs. De frågor som bör utredas är bl.a. hur försöken med villkor- lig körkortsåterkallelse skulle kunna utvidgas, möjligheterna att i ett tidigare skede införa krav på alkolås i kombination med behandling eller rehabilitering av personer med alkoholrelaterade problem. Några av de frågor som bör utredas beskrivs utförligare nedan. En utökning av försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse Försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse har hittills visat goda resultat, även om rehabiliteringseffekten på lång sikt ännu inte kan utvärderas. En ökad användning av alkolås är önskvärd dels för dem som har gjort sig skyldiga till rattfylleri, dels för körkortsinnehavare med alkoholproblem och som är kända av sjukvården. För dem som kör ratt- fulla bör en skärpning av bestämmelserna för återkallelse av körkort övervägas, så att den som får sitt körkort återkallat på grund av rattfylleri endast kan få tillbaka rätten att köra på villkor att alkolås används. Läkare har många kontakter med personer med alkoholproblem och som har körkort. Trots den i 10 kap. 2 § körkortslagen (1998:488) stad- gade skyldigheten att anmäla dessa personer till länsstyrelsen är det få läkare som gör det. Anledningen till detta är bland annat att en anmälan anses äventyra relationen mellan patient och läkare. Enligt en enkätun- dersökning som Vägverket genomfört framgår att endast en av 1 000 patienter med diagnosen alkoholberoende anmäls till länsstyrelsen i enlighet med körkortslagen. 79 Det bör övervägas om försöksverksamheten med villkorlig körkorts- Prop. 2003/04:161 återkallelse kan utvidgas så att även personer vars körkort återkallas på grund av alkoholism eller opålitlighet i nykterhetshänseende kan gå in i försöksverksamheten, som en del av rehabiliteringen. Detta skulle också kunna leda till en högre benägenhet hos läkarna att anmäla patienter till länsstyrelsen om de visste att patienten hade möjlighet att ingå i försöks- verksamheten. I den utredning som regeringen avser att tillsätta bör mot denna bak- grund även frågan om en utvidgning av alkolåsförsöken utredas. Användning av alkolås vid rehabilitering Då det gäller vård och behandling av personer med missbruksproblem bör det övervägas om alkolås kan användas som en del i rehabiliterings- och behandlingsprogram. För personer med alkoholproblem skulle detta kunna vara ytterligare ett incitament till att gå igenom en behandling och kunna ta sig ur sitt beroende och få stöd i att köra drogfri och nykter. Möjligheterna att använda alkolås inom rehabiliteringen bör utredas inom ramen för den utredning som regeringen avser att tillsätta. Utveckling av tekniken för alkolås Den typ av alkolås som används i försöksverksamheten med villkorlig körkortsåterkallelse är tekniskt komplicerat i och med de höga krav som finns på utrustningen. Det är viktigt att en snabb teknikutveckling mot mer användarvänliga alkolås, som potentiellt kan finnas i alla bilar, kommer till stånd. För att ge tillverkarna möjligheter att utveckla nya tekniska lösningar bör kraven på alkolås inte vara alltför specificerade. En möjlighet är att tillverkaren skall visa att utrustningen har en viss av- sedd effekt, nämligen att förhindra rattfylleri. En utveckling av tekniken skulle troligen också leda till en snabbare ökning av alkolåsanvändningen inom företagens och myndigheternas kvalitetssäkringsarbete. De specifikationer som finns i dag bygger alla på att mäta alkoholhalt, i utandningsluft. Detta är analogt med rattfyllerilagstiftningen där det är alkoholhalten som styr. Man kan dock tänka sig system i framtiden som i stället identifierar förarens nedsatta körförmåga på grund av droger eller trötthet vilket ju är det egentliga problemet. I en teknisk specifikation av alkolås bör man därför undvika låsningar som hindrar utvecklingen av ny, potentiellt mer önskvärd teknik. Vägverket bör ges i uppdrag att följa upp funktionaliteten hos och acceptansen för de befintliga tekniska utrustningar som finns. Upp- följningarna bör kompletteras med utökade forskningsinsatser om system för förhindrande av nedsatt körförmåga och olämpliga förarbeteenden i de fordonstekniska forskningsprogrammen. Kontakterna och arbetet för en bredare internationell utveckling av tekniska lösningar för kontroll av föraren, inklusive alkolås, inom EU bör utvecklas. Regeringen kommer även att inom EU arbeta för ett införande av krav på alkolås i bussar i gränsöverskridande trafik. 80

Krav på alkolås för vissa fordonskategorier

Prop. 2003/04:161

Som ett första steg i införandet av krav på alkolås i alla nya bilar bör alkolås kunna införas för vissa fordonskategorier. Den utredare som regeringen avser att tillsätta bör därför utreda möjligheterna att införa krav på alkolås för kvalitetssäkring av fordon i tung trafik samt fordon som används för skolskjutsning. En möjlighet att uppnå detta är att ställa ett högre krav på att arbetsgivaren tar ansvar för att transporterna sker med nyktra förare. Användning av alkolås inom arbetsmiljöarbetet Inom arbetsmiljöarbetet är en arbetsgivare skyldig att göra vissa insatser när det gäller rehabilitering av personer med alkoholproblem. Även här skulle en utvidgad användning av alkolås i kombination med andra insat- ser kunna ge arbetsgivaren ökade möjligheter till ett bra rehabiliterings- resultat och individen ökade incitament att komma ur sina problem och klara sitt arbete.

9.5

Unga förare i trafiken

Sammanfattning: Mot bakgrund av unga förares olycksrisker och det faktum att alkohol och droger ofta är bidragande orsaker till ungas trafikolyckor överväger regeringen enligt propositionen Fortsatt arbete för en säker vägtrafik (prop. 2003/04:160), att utveckla dagens riskut- bildning så att den förutom riskerna med körning på halt underlag även innefattar alkohol och droger i trafiken. Dessutom föreslås infö- randet av en obligatorisk utbildning för handledare och elev vid privat övningskörning. Unga förare, och då framför allt unga män, är överrepresenterade när det gäller döda och svårt skadade i trafikolyckor. Den relativa dödsrisken för en 1819-åring i trafiken är 3,4 gånger så stor som för 2564-åringar. Unga förare är oftare inblandade i vissa slag av skadehändelser som singelolyckor och olyckor där de förlorat kontrollen över bilen. Olyckor med anledning av hög fart, alkoholpåverkan och trötthet samt skade- händelser under kvällar och helger är också mer vanliga bland unga förare än hos den genomsnittliga föraren. Den höga skadefrekvensen kan enligt kunskapssammanställningen delvis anses bero på bristande kunskap, insikt, riskmedvetenhet och erfarenhet av bilkörning och delvis på åldersrelaterade faktorer som livsstil, kamratgrupp och mognadsgrad. Ungas användning av alkohol och droger ökar också och detta kan på- verka andelen unga som kör rattfulla. Antalet unga körkortsinnehavare har minskat ända sedan 1980-talet. Bara under perioden 19952002 har antalet 1824-åringar med körkort minskat från 511 000 till 412 000. Trots att färre unga tar körkort orsakar unga, nyblivna förare allt fler olyckor. För att vända denna negativa trend krävs att blivande körkortstagare på ett bättre sätt kan få hjälp att ut- veckla de attityder, kunskaper och färdigheter som behövs för att undvika risker i trafiken. 81 I fortsatt arbete för en säker vägtrafik (prop. 2003/04:160) föreslår Prop. 2003/04:161 regeringen vissa ändringar av kraven för handledare. Bland annat före- slås införandet av en obligatorisk utbildning för handledare och elev vid privat övningskörning. Handledaren har en viktig roll i den svenska körkortsutbildningen när det gäller att vidarebefordra en hänsynsfull körstil och bra attityder till riskbeteenden. Framför allt gäller detta företeelser som orsakar eller bidrar till olyckor såsom alltför höga hastigheter, dålig bältesanvändning och användning av alkohol och droger vid körning. Stödet till handleda- ren bör därför utvecklas för att uppnå en bättre förarutbildning och där- med högre säkerhet under och efter körkortsutbildningen. Den föreslagna utbildningen är på ca 3 timmar och skall dels ge möjligheter till ett bra upplägg av körkortsutbildningen och en bättre medvetenhet om vad som krävs av en körkortsinnehavare, dels ge en kort information om riskbete- enden i trafiken såsom körning då man är trött eller då man har använt alkohol eller andra droger. För närvarande måste över hälften av dem som kör upp privat göra om provet. Det innebär kostnader för omprov och oftast för kompletterande övningskörning. Med ett bättre upplägg av utbildningen kan de blivande körkortstagarna troligen komma till uppkörningen bättre förberedda och därmed klara körkortsprovet vid första försöket i högre utsträckning än i dag. Det blir då också lättare att överblicka kostnaderna för körkortet. I den nämnda propositionen föreslås också att kraven på handledaren förändras. Enligt förslaget skall det nuvarande kravet på obrutet körkorts- innehav i fem år ändras så att det i fortsättningen skall krävas fem års sammanlagt körkortsinnehav under de senaste tio åren. Samtidigt kan i vissa fall en tidigare körkortsåterkallelse för vissa mer allvarliga trafik- förseelser, bl.a. rattonykterhetsbrott, förhindra att en person godkänns som handledare. Mot bakgrund av unga förares olycksrisker och det faktum att alkohol och droger ofta är bidragande orsaker till ungas trafikolyckor överväger regeringen enligt propositionen att utveckla dagens riskutbildning så att den förutom riskerna med körning på halt underlag även innefattar andra riskfaktorer såsom trötthet och användande av alkohol och droger i trafiken.

10

Illegal alkoholhantering

10.1

Utredning om utvecklingen när det gäller införsel

och försäljning av alkohol

Sammanfattning: En särskild utredare har tillkallats med uppdrag att

följa utvecklingen när det gäller införsel och försäljning av alkohol i

framför allt södra Sverige för att senast den 15 augusti 2004 föreslå de

åtgärder som kan behövas för att minska de problem som ökad

införsel skapar.

Regeringen har tillkallat en särskild utredare med uppgift att följa ut-

vecklingen

när det gäller införsel och försäljning av alkohol

82

(dir. 2004:3). Utredaren (S 2004:01) skall närmare kartlägga och be- Prop. 2003/04:161 skriva utvecklingen när det gäller gränshandel, privatinförsel, smuggling och vidareförsäljning av alkohol som förs in över gränserna framför allt i södra Sverige. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt hur nya distribu- tions- och konsumtionsmönster påverkar inköps- och dryckesvanor fram- för allt hos ungdomar. Vidare skall utredaren samla erfarenheter från myndigheter och kommuner om vidtagna åtgärder för att motverka lang- ning och annan otillåten försäljning av alkohol. Dessutom skall utredaren göra en beskrivning av regelverk och berörda myndigheters roll på alkoholområdet. Utredaren skall också beskriva om en ökad alkohol- införsel kan ha lett till förändringar i brottsutvecklingen, t.ex. i fråga om alkoholrelaterad våldsbrottslighet och rattfylleribrott. Utredaren skall även uppmärksamma effekterna för näringslivet och för konkurrens- förhållandena på marknaden. Utredaren skall ta de kontakter som behövs med berörda myndigheter som exempelvis tull-, polis- och åklagar- myndigheter, Konkurrensverket, kommunernas socialtjänst, hälso- och sjukvården i regionen samt bransch- och intresseorganisationer. Utre- daren skall också samverka med Alkoholkommittén (S 2001:02) och samråda med Naturvårdsverket. Utredaren skall även ta kontakt med de forskningsinstitutioner som bedriver forskning med anknytning till upp- draget. Utifrån det underlag som tas fram skall utredaren lämna förslag till de åtgärder och eventuella lagförslag som behövs för att minska de problem som ökad införsel och vidareförsäljning av alkohol skapar. Uppdraget skall redovisas till regeringen senast den 15 augusti 2004.

10.2

Översyn av straffbestämmelserna rörande illegal

alkoholförsäljning

Regeringens bedömning: En översyn bör göras av straffbestämmel-

serna i 10 kap. alkohollagen (1994:1738).

Skälen för regeringens bedömning: I och med att gränshandeln och

införselkvoterna av alkohol har ökat har, framför allt av polisen i södra

Sverige, påtalats en ökad vidareförsäljning av alkoholdrycker. Detta

gäller inte minst försäljning till ungdomar. Vidareförsäljning av alkohol

från bl.a. butiker uppges från polisiärt håll som alltmer vanligt

förekommande i framför allt Skåne.

Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet säljer alkoholdrycker utan

tillstånd eller annars rätt till det döms enligt alkohollagen (1994:1738)

för olovlig försäljning av alkoholdrycker till böter eller fängelse i högst

två år. Är brottet grovt döms till fängelse i högst fyra år. Vid bedömande

av om brottet är grovt skall särkilt beaktas om gärningen utgjort led i en

verksamhet som bedrivs yrkesmässigt eller i större omfattning eller har

varit inriktad mot ungdom. Den som innehar alkoholdrycker i uppenbart

syfte att olovligen sälja dem döms för olovligt innehav av alkoholdrycker

till böter eller fängelse i högst ett år.

Straffbestämmelserna bör vara utformade på ett adekvat sätt för att

träffa de straffvärda och samhällsfarliga beteenden som kan inbegripas i

den olagliga hanteringen av alkohol. Straffsatserna bör återspegla brottets

allvar och möjliggöra en nyanserad straffmätning i varje enskilt fall.

83

Straffsatserna bör också stå i ett väl avvägt förhållande till straffsatserna Prop. 2003/04:161 för andra brottstyper. Som återges ovan finns det indikationer på att brottsligheten, när det gäller olovlig försäljning av alkohol till främst ungdomar, har blivit mer utbredd och antagit mer elakartade former. Om man kan konstatera en sådan utveckling kan det finnas anledning att överväga behovet att skärpa strafflagstiftningen. Regeringen avser att initiera en översyn av straffbestämmelserna i alkohollagen utifrån dessa utgångspunkter. Om utvecklingen av brotts- ligheten påkallar det, kan det finnas anledning att se över lagstiftningen. Vad som kan bli aktuellt att överväga är för det första huruvida straff- bestämmelserna är adekvat utformade och fångar in alla straffvärda för- faranden. Därtill bör överväganden göras om det finns skäl att i något avseende skärpa straffen. Dessutom bör beaktas de förslag som Utredningen när det gäller införsel och försäljning av alkohol kan komma att föreslå i den här frågan, jfr avsnitt 10.1.

10.3

Polisens insatser mot alkoholrelaterade brott

Sammanfattning: Regeringen har givit Rikspolisstyrelsen och Tull-

verket i uppdrag att intensifiera åtgärderna mot alkoholrelaterad

brottslighet. Uppdraget består av två delar, en kriminalunderrättelse-

baserad kartläggning av den alkoholrelaterade brottsligheten som skall

redovisas den 1 december 2004, och en handlingsplan med förslag till

åtgärder för att bekämpa den alkoholrelaterade brottsligheten. Hand-

lingsplanen skall redovisas den 1 mars 2005.

Alkoholen har en avgörande betydelse för kriminalpolitiken genom det

starka sambandet mellan alkoholkonsumtion och framför allt våldsbrott,

rattfylleri, skadegörelse och ordningsstörningar. När det gäller t.ex. miss-

handelsbrott antas det att 7080 procent av gärningsmännen och ungefär

hälften av offren är alkoholpåverkade. Också det dokumenterade sam-

bandet mellan alkoholbruk och andra brott är mycket starkt. Detsamma

gäller för olycksfall i trafiken. Den ökade alkoholkonsumtionen får alltså

stora konsekvenser för polisens arbete och polisen måste därför öka sin

uppmärksamhet på den alkoholrelaterade brottsligheten.

Polisen skall arbeta problemorienterat. Det betyder att polismyndig-

heterna med utgångspunkt i de lokala förhållandena skall ta fram strate-

gier för sitt arbete med bekämpningen av de alkoholrelaterade brotten.

Genom sin roll och förankring i lokalsamhället får polisen ofta på ett

tidigt stadium kunskaper om svåra missbruksproblem och följdverk-

ningar av dessa. Det ger förutsättningar för att arbeta förebyggande, inte

minst mot våld i nära relationer.

Rätten att känna sig trygg där man bor och att inte tvingas avstå från

att vistas ute av rädsla för brott eller ordningsstörningar är en viktig del

av välfärden. Ingen skall heller av dessa skäl behöva oroa sig för sina

barn och ungdomar när dessa går ut på kvällarna. Det betyder att ingri-

panden mot försäljning och konsumtion av alkohol som ökar brottslig-

heten och medför ordningsproblem skall förstärkas ytterligare. På många

håll innebär det att kontrollen av utskänkningsställen och försäljnings-

ställen skall öka och att nykterhetskontrollerna i trafiken skall intensifie-

84

ras. Smuggling och olaglig sprittillverkning skall bekämpas och svart- Prop. 2003/04:161 spritsförsäljning till ungdomar och andra måste motverkas aktivt. Våld och bråk i krogmiljön är också ett område som kräver intensifierade åt- gärder. I delar av Sverige har den illegala införseln och försäljningen av sprit och öl ökat dramatiskt, bl.a. som en följd av de kontrollsvårigheter som följer av de sedan årsskiftet mycket liberala reglerna för privatimport av alkohol. Att motverka den utvecklingen är en viktig uppgift för polis- myndigheterna och Tullverket. För att bryta utvecklingen mot en ökning av den alkoholrelaterade brottsligheten krävs en mobilisering av samhällets samlade förmåga att ingripa. En sådan politik kräver att myndigheterna samarbetar och att möjligheterna till informationsutbyte mellan dem inte hindrar en sådan mobilisering. Ett exempel på sådant samarbete är Malmöpolisens insatser mot svartklubbarna. Efter en omfattande kartläggning där inte mindre än 40 svartklubbar identifierats genomförde polisen nyligen, i nära samver- kan med skattemyndigheten, brandmyndigheten, länsstyrelsen, kom- munens miljö- och socialförvaltningar, ett omfattande tillslag mot ett antal av dessa. Det är ett bra exempel på hur våra myndigheter kan sam- arbeta. I ett regeringsbeslut i maj 2004 har regeringen uppdragit åt Rikspolis- styrelsen och Tullverket att intensifiera åtgärderna mot alkoholrelaterad brottslighet. Polisen och Tullverket skall gemensamt göra en kriminal- underrättelsebaserad kartläggning av den alkoholrelaterade brottsligheten som skall redovisas den 1 december 2004. Kartläggningen skall följas upp med en handlingsplan med förslag till åtgärder för att bekämpa den alkoholrelaterade brottsligheten. Handlingsplanen skall redovisas den 1 mars 2005.

10.4

Auktorisation av företag som tillhandahåller ordningsvakter eller entrévärdar

Sammanfattning: Regeringen remissbehandlar för närvarande ett förslag om att det skall inrättas en auktorisation av företag som yrkesmässigt åtar sig att för annans räkning bemanna och bevaka in- och utgångar till lokaler eller utrymmen där alkohol serveras till all- mänheten. Ordningsproblemen vid vissa krogar och nattklubbar, framförallt i storstäderna och vissa stadskärnor, är betydande. Många serverings- ställen har öppet mycket sent och framför allt i storstäderna är det vanligt att gäster får stå i kö utanför krogentrén i väntan på att bli insläppta. Klubbarna är i många fall skyldiga att anställa ordningsvakter som skall ha ansvar för ordningshållningen. Andra uppgifter som inte kräver ord- ningsvaktsförordnande, t.ex. att upprätthålla krav på klädsel eller ordna köer vid insläppet, kan skötas av någon annan person, t.ex. så kallade entrévärdar. Köbildningen leder inte sällan till bråk och i en del fall har mycket allvarliga händelser inträffat där ordningsvakter eller entrévärdar har utsatts för hämndaktioner. 85 I dag sköts ordningshållningen till en större del av ordningsvakter. Prop. 2003/04:161 Dessa räcker emellertid inte alltid till och entrévärdar anlitas som komplement. Det finns därför ett behov av att tydliggöra entrévärdsverk- samhetens roll i rättsligt avseende. I Ds 2003:50 Ordningsvakter och väktare föreslås bl.a. att det skall inrättas en auktorisation av företag som yrkesmässigt åtar sig att för annans räkning bemanna och bevaka in- och utgångar till lokaler eller utrymmen där alkohol servas till allmänheten med tillstånd enligt 7 kap. 5 § alkohollagen (1994:1738). Förslaget remissbehandlas för närvarande.

10.5

Insatser mot alkohol i det brottsförebyggande arbetet

Sammanfattning: De lokala brottsförebyggande råden är en viktig arena för informationsutbyte och samarbete på alkoholområdet. Lokala brottsförebyggande råd finns numera i nästan alla kommuner och i många stadsdelar i de tre storstadsområdena. I råden samarbetar vanligtvis företrädare för olika kommunala förvaltningar, polisen, ideella organisationer och näringslivet. De lokala brottsförebyggande råden har utomordentliga kunskaper om ordningsstörningar och andra förhållanden i området och kan därför vara en arena för informationsutbyte och sam- arbete på alkoholområdet. Ett sådant samarbete kan därför vara av stor betydelse för arbetet med serveringsstillstånd och för tillsynen av ser- veringslokaler och försäljningsställen.

10.6

Tullverkets insatser

Sammanfattning: En särskild utredare har fått i uppdrag att göra en översyn av lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inre- gränslagen) och tillämpningen av lagen. Tullverkets nuvarande uppgifter och befogenheter Tullverkets uppgift är att säkerställa rätt uppbörd av tull, skatt och av- gifter i utrikeshandeln på ett rättssäkert, ekonomiskt och effektivt sätt, samt att övervaka och kontrollera trafiken till och från utlandet så att be- stämmelserna om in- och utförselrestriktioner efterlevs. Tullverket skall prioritera insatser mot den storskaliga och organise- rade smugglingen av narkotika, alkohol och tobak samtidigt som verk- samheten skall verka preventivt.

EU-utvidgningen den 1 maj 2004 innebar för Sveriges del att gränsen mot bl.a. Estland, Lettland, Litauen och Polen blir inre gräns i stället för yttre, vilket medför tillämpning av en annan lagstiftning än nuvarande tullagstiftning i samband med kontroll av punktskattpliktiga varor. Införsel av alkohol till Sverige regleras i 4 kap. 2 § alkohollagen (1994:1738). Huvudregeln är att det krävs tillstånd för att få föra in alkoholdrycker till Sverige. Ett av undantagen avser resande som är över 86 20 år och som tar med sig alkohol för sitt eller familjens eget bruk eller som gåva. Vid yrkesmässiga transporter inom EU av t.ex. alkohol gäller på EG- nivå Rådets direktiv (92/12/EEG) av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och över- vakning av sådana varor (cirkulationsdirektivet). Cirkulationsdirektivet styr över i vilket land varorna skall beskattas och under vilka förutsätt- ningar punktskattepliktiga varor får förflyttas inom EU. I Sverige är Skatteverket den myndighet som beslutar om och uppbär punktskatter medan det är Tullverket som ansvarar för den fysiska kontrollverksam- heten av punktskattepliktiga varor vid yrkesmässiga vägtransporter, vilket regleras i lagen (1998:506) om punktskattekontroll av transporter m.m. av alkoholvaror, tobaksvaror och mineraloljeprodukter (LPK). I samband med att lagen (1994:1565) om beskattning av viss privatinförsel upphörde att gälla vid utgången av 2003, har Tullverkets roll som upp- bördsmyndighet beträffande punktskattepliktiga varor begränsats. Resande från länder utanför EU får föra in begränsade mängder alkohol tull- och skattefritt (s.k. tax-free) enligt bestämmelserna i 3 kap. 4 § lagen (1994:1551) om frihet från skatt vid import mm. För införsel av beskattad alkohol från länder inom EU gäller skattefrihet för varor som inköpts i annat EU-land och medförs för eget eller familjens personliga bruk. Om förutsättningarna i alkohollagen för att införa alkohol inte är upp- fyllda, gäller en anmälningsplikt till Tullverket vid införseln. Det är fallet t.ex. om någon avser att ta med alkohol in i landet och

-

saknar tillstånd enligt alkohollagen,

-

inte är att anse som resande (t.ex. vid distansförsäljning via Internet m.m.),

-

är resande men som medför alkohol inte bara för eget eller familjens

bruk utan för annat ändamål. Om man uppsåtligen eller av grov vårdslöshet inte anmäler införsel eller lämnar otillräckliga eller felaktiga uppgifter vid införsel så gör man sig skyldig till smuggling eller olovlig införsel enligt lagen (2000:1225) om straff för smuggling (smugglingslagen). Från och med 1 januari 2003 har brottet olovlig förflyttning av punkt- skattepliktiga varor införts i LPK. Detta brott tar sikte på den som vid yrkesmässiga transporter inte uppfyller de administrativa kraven på dokument m.m. Tullverket har rätt att utföra kontroller i såväl resandetrafiken som den kommersiella varutrafiken för att kontrollera att privatpersoner och importerande eller exporterande företag fullgjort sina skyldigheter att anmäla varor och att lämna korrekt och tillräcklig information. Kontroll- erna beträffande införsel från och utförsel till andra EU-länder sker med stöd av lagen (1996:701) om Tullverkets befogenheter vid Sveriges gräns mot ett annat land inom Europeiska unionen (inregränslagen). När det gäller import från och export till tredje land, t.ex. Norge, sker kontrollerna med stöd av 6 kap. tullagen (2000:1281). Tullen får vid kontroll undersöka

-

varor,

-

transportmedel, containrar och andra utrymmen där varor kan

förvaras, Prop. 2003/04:161 87

-

lokaler och områden där varor kan förvaras,

-

resenärers bagage,

-

postförsändelser, paket m.m., samt

-

räkenskaper och andra handlingar.

Tullverket får också inhämta viss information från transportföretag. Härutöver kan vissa kontroller göras med stöd av LPK. De kontroll- erna får avse sådana transporter som är eller kan antas vara yrkesmässiga vägtransporter och postförsändelser, om det finns anledning anta att transporten eller försändelsen innehåller punktskattepliktiga varor. Vid misstanke om brott får Tullverket ingripa med stöd av smugglings- lagen. Enligt denna lag har Tullverket rätt att inleda förundersökning och tillgripa tvångsmedel antingen direkt med stöd av smugglingslagen eller med stöd av rättegångsbalkens regler. Vid misstanke om brott arbetar Tullverket med samma arbetsmetoder som polisen. Tullverket använder sig alltså av

-

underrättelse- och spaningsverksamhet inklusive kontrollerade leveranser,

-

kroppsvisitation och kroppsbesiktning,

-

husrannsakan,

-

telefonavlyssning,

-

gripande,

-

utredningsverksamhet, samt

-

tullåklagarverksamhet.

Översyn av Tullverkets befogenheter EU står inför omfattande förändringar som kommer att påverka medlemsstaternas tullmyndigheter i hög grad. Särskilt utvidgningen av unionen kommer att ändra förutsättningarna för tullmyndigheternas kont- rollverksamhet. Många transporter från flera länder som i dag utgör tredje land kommer i stället att i varukontrollhänseende vara transporter över inre gräns. Ytterligare en stor del av varuflödet in i och ut ur Sverige kommer att vara EU-intern.

Samtidigt som den grundläggande principen om fri rörlighet för varor inom EU skall värnas måste Tullverket uppfylla de krav på kontroller som även fortsättningsvis kommer att ställas. Detta är en förutsättning för att den brottsbekämpande verksamheten skall kunna bedrivas på ett effektivt sätt. Målsättningen måste givetvis vara att även fortsättningsvis bedriva en effektiv kamp mot brottsligheten, vare sig den yttrar sig i smuggling av narkotika, storskalig cigarrett- eller alkoholsmuggling eller annan smuggling. I detta arbete är inregränslagen ett viktigt verktyg. Lagen tillkom kort efter det att Sverige blivit medlem i EU och är utformad med tanke på de förhållanden som rådde då. Det finns ett behov av att se över lagen i lju- set av de erfarenheter som gjorts under de år som Sverige nu varit med- lem i EU. Till detta kommer det intresse som Europeiska kommissionen visat för Tullverkets kontroller vid inre gräns. Vidare finns det skäl att i samband med översynen av lagen överväga om det behövs särskilda bestämmelser om en tulltjänstemans befogenhet att efterfråga resandes identitet och hur dessa bestämmelser skulle kunna Prop. 2003/04:161 88 utformas så att de står i överensstämmelse med Schengenregelverket. Prop. 2003/04:161 Tullagstiftningen innehåller inte någon uttrycklig befogenhet för tull- tjänstemän att begära att en resande identifierar sig vid en tullkontroll. Enligt Tullverkets bedömning medger de nuvarande bestämmelserna om rätt att begära att få se handlingar i t.ex. 6 § inregränslagen inte att en identitetskontroll kan utföras så snart tulltjänstemannen anser att det finns anledning anta att personen i fråga överträtt eller avser att överträda en tullbestämmelse. Utredaren skall göra en översyn av inregränslagen och tilllämpningen av densamma (dir. 2004:65). Utredaren skall bl.a. undersöka om det finns behov av att ytterligare anpassa lagen till de EG-rättsliga grund- principerna. En fråga som i detta sammanhang måste belysas är om den nuvarande begränsningen, som innebär att kontrollerna huvudsakligen endast kan utföras i det gränsnära området, är lämplig eller om tull- tjänstemännen bör ha samma befogenheter över hela territoriet. Vid översynen av lagen skall utredaren beakta den effekt utvidgningen av EU och andra förändringar av omvärlden kan antas få på Tullverkets kontrollverksamhet. Utredaren skall i samband härmed också överväga hur Tullverket skall ha möjlighet att efter utvidgningen på ett effektivt sätt delta i bekämpandet av smugglingen av sådana varor som nu omfattas av inregränslagen. I samband med översynen av inregränslagen skall utredaren även överväga om det finns skäl att införa särskilda bestämmelser avseende en tulltjänstemans befogenhet att kontrollera resandes identitet. Utredaren skall som ett led i översynen undersöka hur lagstiftningen på området ser ut i andra medlemsstater. Utredaren skall lämna de förslag till ändringar i inregränslagen och andra relevanta författningar som utre- daren på grundval av sin översyn finner lämpliga. Utredaren är fri att även i övrigt lämna de förslag som befinns lämpliga utifrån utredningens resultat. Utredaren skall vidare göra en översyn av samspelet mellan de materiella bestämmelserna om införselrestriktioner och inregränslagen. Utredaren skall härvid undersöka om det finns skäl att ändra formerna för samspelet och om så är fallet lämna förslag till sådana ändringar. Utredningsuppdraget skall vara slutfört senast den 1 oktober 2005.

11

Förebyggande insatser, information och opinionsbildning

11.1

En ny nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador skall tas fram

Sammanfattning: Regeringen kommer under hösten 2004 att påbörja arbetet med en ny nationell handlingsplan för att förebygga alkohol- skador. För att motverka negativa effekter på folkhälsan av förändringarna i vår omvärld beslutade riksdagen den 21 februari 2001 om en nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador (prop. 2000/01:20, bet. 89 2000/01:SoU8, rskr. 2000/01:144). I handlingsplanen redovisas ett antal Prop. 2003/04:161 områden där insatser behöver genomföras och förstärkas fram till och med år 2005. Syftet med handlingsplanen är att lägga fast grundvalarna för en alkoholpolitik som leder till minskad alkoholkonsumtion och be- gränsar alkoholskadorna. Huvudinriktningen för alkoholpolitiken är enligt handlingsplanen att stimulera utvecklingen av målinriktade och samordnade förebyggande insatser på kommunal nivå. Förstärkta åtgärder behövs dessutom i form av särskilt stöd för riskgrupper och individer med riskbeteende, vård och behandling, opinionsbildning och information, begränsning av tillgången på och marknadsföringen av alkoholdrycker, kompetensutveckling, upp- följning av konsumtions- och skadeutvecklingen samt alkohol- och pre- ventionsforskning. Förstärkta åtgärder behövs också för att utveckla samarbetet på europeisk och internationell nivå. För genomförandet av handlingsplanen har sammanlagt 680 miljoner kronor avsatts under perioden 2001 t.o.m. 2004 (prop. 2003/04:1). Av dessa har huvuddelen, ca 435 miljoner kronor, gått via länsstyrelserna för att utveckla kommunernas lokala alkoholförebyggande arbete. Reste- rande medel har bl.a. gått till externa stöd till frivilligorganisationernas verksamhet, kompetensutveckling, förstärkt alkoholforskning och natio- nell information och opinionsbildning. En särskild kommitté Alkohol- kommittén (S 2001:02, dir. 2001:22) har tillsatts med uppgift att sam- ordna insatserna på nationell nivå och i samspel med kommunerna och landstingen stimulera insatserna på regional och lokal nivå. Kommittén har också fått i uppdrag att svara för information och opinionsbildning nationellt och att genomföra seminarier, konferensserier etc. som syftar till att förankra innehållet i planen och stimulera utvecklingen av olika förebyggande verksamheter såväl lokalt som regionalt. Arbetet med att förverkliga handlingsplanens intentioner har nu pågått i snart tre år. Insatserna är av långsiktig karaktär där stora ansträngningar nu görs för att utveckla kompetens, metoder och verksamheter på framför allt lokal och regional nivå. Hittills har ca 290 lokala och regionala sam- ordnare av det alkohol- och drogförebyggande arbetet anställts runt om i landets kommuner och landsting med hjälp av de statliga bidragen. Statens folkhälsoinstitut har fått regeringens uppdrag att följa upp och utvärdera insatserna i enlighet med den nationella handlingsplanen för att förebygga alkoholskador. Institutet presenterar också årligen en rapport om länsstyrelsernas och kommunernas tillsyn enligt alkohollagen samt om kommunernas alkohol- och drogförebyggande arbete. Arbetet med att ta fram en ny nationell handlingsplan för att förebygga alkoholskador för perioden efter 2005 kommer att påbörjas under hösten för att presenteras för riksdagen under 2005. Fördelarna med att slå ihop alkohol- och narkotikahandlingsplanerna skall även prövas.

11.2

Alkoholkommitténs insatser kommer att intensifieras

Sammanfattning: Alkoholkommitténs insatser när det gäller infor- mation, opinionsbildning och lokalt förebyggande arbete kommer att intensifieras framöver. 90 Den 15 mars 2001 tillsatte regeringen en särskild kommitté med upp- drag att samordna insatserna på nationell nivå samt i samspel med kom- muner och landsting stimulera utvecklingen av insatser på regional och lokal nivå. Alkoholkommittén ska också svara för information och opin- ionsbildning nationellt. I arbetet ska kommittén samverka med berörda myndigheter, kommuner, landsting, intresseorganisationer, ideella före- ningar, folkrörelser, branschorganisationer, företag, m.fl. Kommittén har ett övergripande ansvar för att intentionerna i handlingsplanen för att förebygga alkoholskador genomförs, se avsnitt 11.1. I Alkoholkommittén ingår representanter från Socialdepartementet, Skolverket, Rikspolisstyrelsen, Riksförsäkringsverket, Ungdomsstyrel- sen, CAN, Kriminalvårdsstyrelsen, Svenska kommunförbundet, Lands- tingsförbundet, Tullverket, Statens institutionsstyrelse, Socialstyrelsen, Länsstyrelserna, Vägverket och Statens folkhälsoinstitut. Till kommittén har också knutits två experter. Alkoholkommitténs kansli består av sex personer. Kostnaderna för Alkoholkommitténs verksamhet uppgår till ca 30 miljoner kronor per år 20012004.

Alkoholkommittén har regelbundet besökt alla län för att presentera innehållet i den nationella handlingsplanen och ge information om möj- ligheten att söka statliga bidrag från länsstyrelserna och för att diskutera hur myndigheter och organisationer på länsplanet samordnat kan stimu- lera utvecklingen av det lokala arbetet. Alkoholkommittén har också ak- tivt medverkat i uppföljningen av hur de statliga medlen till kommunerna använts. En rad olika konferenser och seminarier har anordnats för politiker, tjänstemän, skolledare, föreningsaktiva m.fl. för att öka det lokala enga- gemanget och mobilisera de resurser som krävs för ett aktivt förebyg- gande arbete. Bland annat har Alkoholkommittén tillsammans med Mobilisering mot narkotika, Statens folkhälsoinstitut och Brottsförebyg- gande rådet haft en serie nationella konferenser med dem som är verk- samma i det lokala arbetet. Alkoholkommittén har tillsammans med Statens folkhälsoinstitut, Skolverket och Mobilisering mot narkotika även genomfört en konferens för skolledare. I samverkan med Rikspolis- styrelsen och Tullverket har Alkoholkommittén genomfört två konferenser om den illegala handeln med alkohol. Vid dessa s.k. svart- spritsseminarier deltar bland andra representanter från Tullverkets regio- ner, länspolismyndigheter, Riksåklagaren och Statens kriminaltekniska laboratorium (SKL). Arbetet med att få igång de förebyggande insatserna på universitet och högskolor sker i samverkan med en arbetsgrupp bestående av represen- tanter från studenthälsan, studentkårer, nationer, forskare samt rektorer. Alkoholkommittén har inlett en serie aktiviteter på detta område som förstärkts successivt. Bl.a. har en nationell konferens genomförts med ledningar för universitet och högskolor, studenthälsan, studentkårer och nationer samt ansvariga för det förebyggande arbetet på lokal och regio- nal nivå. Uppsala Universitet, Blekinge tekniska högskola, Växjö Uni- versitet samt Linköpings Universitet får särskilda utvecklingsmedel från Alkoholkommittén för att stärka det alkoholskadeförebyggande arbetet. Skolorna har valt att arbeta utifrån olika strategier och tanken är att erfarenheterna från dessa skolor skall spridas till andra orter. Prop. 2003/04:161 91 En av Alkoholkommitténs stora uppgifter är att svara för nationella in- formationsinsatser. Enligt den nationella handlingsplanen och kom- mitténs direktiv ska dessa främst syfta till att dels öka allmänhetens kunskap om individuella risknivåer och vilka skador hög alkohol- konsumtion kan medföra. De nationella insatserna har en koppling till det lokala förebyggande arbetet. Informationskampanjen inleddes 2001 med en reklamfilm som visades i tv och på bio. Filmens huvudbudskap var att alkohol kan leda till stora problem. Under våren 2002 startades ett projekt som riktade sig till unga vuxna på restaurang. Insatsen grundade sig på en undersökning med restaurangägare och restauranggäster. Informationen bestod av annonser på toaletterna, affischer, klistermärken, tändsticksaskar, ölglas med mera. För att förstärka insatsen på restauranger och samtidigt nå ut brett genomfördes parallellt en annonskampanj i kvällspressen Grundkurs för dig som gillar att bli full. Under samma period sändes radioreklam med budskap om alkoholens individuella risker. Hela denna insats repeterades under 2003. Tonårsparlören är en bok med råd, stöd och fakta till föräldrar om deras ansvar i frågor om alkohol och ungdomar som Alkoholkommittén två år i rad har skickat ut till föräldrar med barn i årskurs 7. Andra föräldrar, lärare, fritidsledare, föreningsledare och övriga vuxna som kommer i kontakt med frågan kan beställa boken via Alkoholkommitténs hemsida. Tonårsparlören har tagits emot mycket väl. Vidare har Alkoholkommittén tillsammans med Sveriges Trafikskolors Riksförbund (STR), Motormännens Helnykterhetsförbund (MHF), NTF och Vägverket utarbetat ett särskilt informationspaket till landets samt- liga ca 600 trafikskolor tillhörande STR. Vägverket och Alkoholkom- mittén samarbetar i de frågor som rör insatser mot rattfylleriet. Exempel- vis anordnades 2002 ett nationellt seminarium om alkohol i trafiken. Alkoholkommittén har bidragit till en forskningsstudie inriktad på att undersöka vilka diagnostiska metoder som skulle kunna leda till tidig identifiering av kvinnor med riskfylld alkoholkonsumtion. Tillsammans med Statens folkhälsoinstitut och Socialstyrelsen genomförde Alkohol- kommittén 2002 ett forskarseminarium om alkohol och graviditet. Alkoholkommittén, Mobilisering mot narkotika och Statens folkhälso- institut genomför ett omfattande projekt i sex försökskommuner. Detta utvecklingsarbete i Kalmar, Kramfors, Laholm,[REDACTED_EFTERNAMN], Solna och Umeå syftar till att i nära samarbete med kommunerna utveckla deras förebyg- gande arbete genom bl.a. kompetensstöd. Ett annat viktigt syfte är att studera effekterna av samordnade och förstärkta förebyggande insatser på kommunal nivå. En projektsamordnare har tillsats för att koordinera insatserna. Ett särskilt nätverk har dessutom bildats med tio kommuner; Botkyrka, Östersund, Strängnäs, Örebro, Karlstad, Gävle, Linköping, Kungsbacka, Nacka och Eskilstuna. Alkoholkommittén bedriver en aktiv uppsökande verksamhet i kom- munerna. Under 2003 gjordes 18 officiella kommunbesök. Under dessa heldagar har kommittén träffat politiker, chefstjänstemän, kommunala samordnare, representanter från länsstyrelserna, landstingen, kommun- förbundens länsavdelningar, frivilligorganisationer m.fl. Alkoholkom- mittén redovisar vid dessa tillfällen bl.a. sitt arbete och sin syn på utvecklingen av de kommunala insatserna. Minst ytterligare tio kommun- Prop. 2003/04:161 92 besök har alkoholkommittén medverkat vid efter önskemål från kom- munerna. Tre grundutbildningar för kommunala samordnare har genom- förts i samverkan med Mobilisering mot narkotika. Ca 150 kommunala samordnare har gått igenom en utbildning i fem dagar. En arbetsgrupp har bildats bestående av representanter från Social- departementet, samarbetspartners inom kvinnliga nätverk samt yrkes- grupper som möter flickor/unga kvinnor i det lokala förebyggande arbetet. Syftet är att lyfta fram flickornas alkoholkonsumtion, sprida kunskap och metoder. Ett forskarseminarium har nyligen genomförts. För kunskapsutbyte har också kontakter tagits med Nordiska nämnden för alkohol- och drogforskning (NAD) och den grupp som där tillsatts för ett liknande arbete kring unga flickor/kvinnor. Centrum för socialvetenskaplig alkohol- och drogforskning (SoRAD) vid Stockholms universitet har på Alkoholkommitténs uppdrag påbörjat en studie om studenternas alkoholkonsumtion. Alkoholkommittén har också utarbetat en skrift, Studenters alkoholvanor är allvarliga ovanor. Skriften beskriver hur man kan arbeta alkoholskadeförebyggande på universitet och högskolor. En samordnare/inspiratör har dessutom anställts på halvtid för att stärka de förebyggande insatserna på universi- tet och högskolor. En planering av utbildning för de ansvariga inom kårerna och nationerna kring ansvarsfull alkoholservering har inletts under 2003. Alkoholkommittén har kartlagt intresset för att utveckla ett alkohol- och drogförebyggande arbete i arbetslivet. 450 arbetsplatser med mellan 20 och 100 anställda har valts ut slumpmässigt och intervjuats om deras aktiviteter för att förebygga missbruk. Alkoholkommittén och Mobilisering mot narkotika (MOB) har till- sammans under hösten 2003 tagit kontakt med olika fackförbund i syfte att öka deras engagemang för frågan om alkohol och droger i arbetslivet. Alkoholkommittén och Mobilisering mot narkotika har haft kontakter med LO, TCO och SACO för att ta fram underlag för utökade insatser i arbetslivet. På många sätt har Alkoholkommittén varit involverad i att utveckla insatserna på skolans område. I grundutbildningen för kommunala sam- ordnare och vid föreläsningar för olika målgrupper är insatser i skolan en given del, liksom i arbetet med de sex försökskommunerna. Tonårsparlö- ren används i många skolor som ett basmaterial i skolans samtal med föräldragrupper. Alkoholkommittén håller på att ta fram ett dialogmate- rial för högstadielärare, som ska ge stöd för lärare att kunna ta initiativ till samtal med eleverna om alkohol. Tre högstadieskolor har valts ut att i samverkan med Alkohol- kommittén i tre år utveckla ett aktivt drogförebyggande arbete. Tonvik- ten i det projektet läggs på samverkan med föräldrar, närmare samverkan mellan skolan och strukturerade fritidsaktiviteter, utveckling av social och emotionell kompetens samt utveckling av elevhälsan. Alla skolor skall också utveckla en alkohol- och narkotikapolicy. Alkoholkommittén har kopplat en process- och effektutvärdering till utvecklingsarbetet för att senare kunna sprida erfarenheterna till skolor i andra delar av landet. Alkoholprofilen är alkoholkommitténs senaste stora informations- projekt som introducerades i början av november 2003. Det är ett världs- unikt webbaserat testinstrument uppbyggt på 13 frågor om alkoholvanor Prop. 2003/04:161 93 och upplevda alkoholrelaterade problem, tolerans, berusningsdrickande, motivation och ärftlighet. Alkoholprofilen syftar till att få vuxna att re- flektera över sin alkoholkonsumtion och dess konsekvenser. Den för- medlar också viktig kunskap. De som är oroliga över sin konsumtion hänvisas till alkoholkliniker tillhörande Riksförbundet Alkohol Mottag- ningar i Sverige. Alkoholprofilen har fått en succéartad start. Fram till och med april 2004 hade ca 550 000 besökare varit inne på www.alkoholprofilen.se. Av dem hade ungefär 410 000 individer gjort hela testet och fått en feedback (riskutlåtande) på de svar de angivit. Av dessa tillhör ca 70 procent den primära målgruppen 1825 år. Målet var att fram till och med år 2005 få 200 000 unga vuxna att göra profilen, detta mål uppnåddes således redan efter drygt två månader. Alkoholkommittén har under 2003 intensifierat arbetet med informa- tion om graviditet och alkohol. Bland annat har en informationsfilm och folder som riktar sig till blivande föräldrar distribuerats till alla landets mödravårdscentraler. I juni 2003 anordnade Alkoholkommittén ett pres- seminarium om alkohol och graviditet som fick stort genomslag i media. Ytterligare insatser mot unga kvinnor/gravida påbörjas under försomma- ren 2004. Alkoholkommittén har också engagerat sig i arbetet med att motverka försäljning av folköl till minderåriga. Alkoholkommittén genomförde i samverkan med Statens folkhälsoinstitut samt Svensk Dagligvaruhandel under våren 2003 fyra regionala konferenser om folkölsarbetet. Konfer- enserna utgjorde en start för ökad samverkan på lokal och regional nivå mellan de olika ansvariga parterna i frågan. Ett nationellt stödmaterial Lag om leg i folkölsfrågan har produce- rats under 2003 i samverkan mellan Alkoholkommittén, Statens folk- hälsoinstitut och Svensk Dagligvaruhandel. Materialet innefattar hand- böcker till kommunerna, polisen samt handeln. Olika butiksmaterial som affischer, dekaler, särskild information till kassapersonal m.m. har pro- ducerats och bland annat skickats ut till de stora kedjorna som COOP, ICA, Vivo, Hemköp, Willys, Spar, Tempo, Statoil, Shell, Preem, Bergendahls med flera. Alla kommuner, närpolisstationer och länsstyrel- ser har fått handböcker. Ett stort antal kommuner har själva beställt mate- rial till de butiker som inte omfattades av Svensk Dagligvaruhandels distributionsnät. Materialet har haft stor efterfrågan och finns att beställa direkt via Alkoholkommitténs hemsida. Under hösten 2003 har en arbetsgrupp tillsatts med representanter för Alkoholkommittén, Statens folkhälsoinstitut, Socialstyrelsen, Kommun- och Landstingsförbundet samt Statens institutionsstyrelse för att utarbeta ett förslag till plan över vilka nationella initiativ som kan tas för att förstärka insatser mot s.k. riskgrupper och personer med riskbeteende. Alkoholkommittén, Socialdepartementet, Statens folkhälsoinstitut och SoRAD har arrangerat ett stort seminarium om alkoholforskningen. Syftet var att fånga upp vilken forskning som pågår och att diskutera forskningens praktiska roll bland annat som kunskapsunderlag till ett effektivt förebyggande arbete. Seminariet samlade över 200 deltagare. Alkoholkommitténs hemsida är en viktig källa för information och kunskapsspridning. Bara under 2003 besöktes hemsidan av över 70 000 Prop. 2003/04:161 94 besökare och sammanlagt registrerades drygt tre miljoner träffar under året. Det är en kraftig ökning jämfört med året innan. Alkoholkommittén distribuerar månatligen ett nyhetsblad per e-post till drygt 2 300 personer, främst till dem som arbetar förebyggande lokalt. Genom detta nyhetsblad informeras om planerade och genom- förda aktiviteter. Alkoholkommittén har tillsammans med Statens folkhälsoinstitut, Mobilisering mot narkotika, Systembolaget och CAN medverkat i arbetet med en stor undersökning om ungdomars alkoholvanor. Insatser under 2004 Alkoholkommittén ska stimulera utvecklingen av samordnade och målin- riktade förebyggande insatser inom landstingen och i kommunerna. 19 av 21 län har anställt länssamordnare som bistår kommunerna i deras utvecklingsarbete. Under 2004 gör Alkoholkommittén besök i samtliga län. Alkoholkommittén ska i samverkan med Mobilisering mot narkotika bjuda in alla länssamordnare till två konferenser för att stödja dem i deras roll och erbjuda möjlighet till erfarenhetsutbyte. De kommunala samordnarna är en nyckelgrupp i det fortsatta arbetet i kommunerna. Idag finns ca 270 kommunala samordnare. I samverkan med Mobilisering mot narkotika anordnar Alkoholkommittén ytterligare grundutbildningar för samordnarna. De som deltagit i grundutbildningen 2003 ska erbjudas påbyggnad av sina kunskaper. Arbetet i de sex försökskommunerna fortgår intensivt till och med 2005. Ytterligare 30 officiella kommunbesök ska genomföras under 2004. Under 2004 inleds ett arbete med att ta fram metodmaterial som stöd för att genomföra konkreta insatser på lokal nivå. De områden som prio- riteras först är metoder för lokala kartläggningar, föräldrastöd, begräns- ningar i tillgängligheten och metoder i det förebyggande arbetet med unga flickor. En viktig faktor för att lyckas utveckla ett långsiktigt förebyggande arbete är att ledningen på universitet och högskolor tar ett aktivt ansvar. Under 2004 ska Alkoholkommittén följa upp de besök som tidigare gjorts vid universitet och högskolor. Även nya högskolor ska engageras i detta arbete. En utbildning i motiverande samtalsmetodik genomförs under 2004 för all studenthälsopersonal. Syftet är att lära ut metoder i att tidigt upptäcka och motivera de studenter som har en riskfylld alkohol- konsumtion till att minska sitt drickande. Alkoholkommittén planerar vidare att genomföra utbildningar i ansvarsfull alkoholservering på några orter. Under 2004 kommer Alkoholkommittén tillsammans med Mobilisering mot narkotika att delta i utbildningen av de handledare som utbildar de ungdomsansvariga inom LO. Syftet är att integrera det alkohol- och drogförebyggande arbetet internt inom organisationen. I samarbete med SKTF och Mobilisering mot narkotika tas fram en hand- bok i drogförebyggande arbetet, ett material som ska kunna utgöra en gemensam grund för andra fackförbunds informationsarbete. LO, TCO, Svenskt Näringsliv, Arbetsmiljöverket, Arbetsmiljöforum och Arbetets museum visar en vandringsutställning på landets länsmuseer. I samband Prop. 2003/04:161 95 med utställningen anordnas seminarier bl.a. om hur man kan förebygga missbruk på arbetsplatser. Alkoholkommittén medverkar i detta projekt. Tonårsparlören ska ges ut på nytt, för tredje året. I samband med årets utgivning görs ett nytt stödmaterial som lärare och andra aktörer kan använda t.ex. i samband med klassmöten. Under 2004 ska Alkohol- kommittén lansera en ny informationsinsats till unga kvinnor om alkohol och graviditet. Vidare planerar Alkoholkommittén att ta fram ett infor- mationskoncept, till att börja med i mindre skala, för att pröva hur man effektivt kan nå äldre tonåringar och deras föräldrar. En nationell studie med kontroll av legitimation vid köp av folköl i livsmedelshandeln har inletts i ca 900 butiker runt om i landet. Resultaten från den första studien har nyligen presenterats, en ny studie ska göras till hösten. Insatsen sker i samverkan mellan Alkohol- kommittén, Statens folkhälsoinstitut och Svensk Dagligvaruhandel. Det nationella stödmaterialet Lag om leg som skickats ut under 2003 ska fortsätta att spridas. Alkoholkommittén ska, tillsammans med Vägverket, arrangera ett nationellt seminarium under hösten 2004 i syfte att lyfta fram och pre- sentera olika aktiviteter och projekt mot rattfylleriet som bedrivs lokalt och regionalt. Statens folkhälsoinstitut och Socialstyrelsen överlämnade 2003 till regeringen ett uppdrag om att utveckla metoder för stödinsatser för olika riskgrupper. Detta uppdrag har sammanfattats i en skrift som Alkohol- kommittén producerat Förebygg alkoholskador insatser för risk- grupper. Vidare ska Alkoholkommittén ge ut en skrift om vikten av att kommunerna ger stöd till barn i familjer med missbruksproblem. Den ska spridas till kommunpolitiker och berörda yrkesgrupper. Med start under hösten 2004 ska länskonferenser genomföras i syfte att förmedla kunskaper om metoder i arbetet med s.k. riskgrupper. Alkoholkommittén ger också ekonomiskt stöd och följer ett utvecklingsarbete som bedrivs vid medicinkliniken och Beroendecentrum på Akademiska sjukhuset i Uppsala. Projektet syftar till att tidigt upptäcka patienter med riskkon- sumtion. Maria ungdom genomför i juni 2004 en europeisk konferens om alkohol och droger under uppväxten. Vid konferensen deltar flera forskare från Sverige, Norden, Europa och USA. Alkoholkommittén har gett ekonomiskt stöd och medverkat som resurs i planeringen av konfer- ensen. Alkoholkommittén och Mobilisering mot narkotika har dessutom arrangerat ett seminarium om föräldrastödsprogram. Vid seminariet del- tog bl.a. de amerikanska forskare som har utvecklat det föräldrastöds- material som visat bäst effekt i USA. I början av 2004 lanserades Drogportalen, en ny Internetportal som samlar det mesta som finns idag på nätet rörande alkohol- och drog- frågor. Syftet är att underlätta för yrkesmässigt eller ideellt verksamma och allmänheten att hitta information eller material man söker. Alkohol- kommittén ingår i den styrgrupp som leder arbetet med portalen. Prop. 2003/04:161 96

11.3

Insatser inom utbildningsområdet

Prop. 2003/04:161

Sammanfattning: Myndigheten för skolutveckling och Statens folk-

hälsoinstitut skall arbeta vidare med att genomföra planerade insatser i

skolan som stärker hälsofrämjande skolutveckling och förebygger

alkohol- och narkotikamissbruk.

I läroplanerna för det offentliga skolväsendet (Lpo 94, Lpf 94) betonas

rektors ansvar för skolans resultat för vissa utpekade områden. Ett sådant

område är att eleverna skall få kunskaper om riskerna med tobak, alkohol

och andra droger. Andra nationella styrdokument är kursplanerna. I äm-

nena Biologi och Idrott och hälsa finns mål som t.ex. att eleverna skall ha

inblick i och kunskap om beroendeframkallande medels inverkan på

hälsan samt utveckla kunskap om vad som främjar hälsa.

Det offentliga skolväsendet skall anordna skolhälsovård som skall följa

elevernas utveckling, bevara och förbättra deras själsliga och kroppsliga

hälsa och verka för sunda levnadsvanor, 14 kap. 2 § skollagen

(1985:1100). För behandling av elevvårdsfrågor skall det även finnas en

elevvårdskonferens, se till exempel 3 kap. 3 § grundskoleförordningen

(1994:1194) och 4 kap. 1 § gymnasieförordningen (1992:394).

Högskolorna skall enligt 1 kap. 11 § högskoleförordningen (1993:100)

ansvara för att studenterna har tillgång till hälsovård, särskilt förebyg-

gande hälsovård som har till ändamål att främja studenternas fysiska och

psykiska hälsa. Det är universiteten och högskolorna som skall tillhanda-

hålla studerandehälsovård, men formerna och omfattningen bestäms av

varje lärosäte. Anslag för studenthälsan ingår i högskolans ramanslag.

Statens skolverk har utarbetat ett referensmaterial kring tobak, alkohol

och narkotika där det poängteras att förebyggande insatser som rör

alkohol och narkotika behöver sättas in i ett brett skolutvecklings-

perspektiv. Titeln på referensmaterialet Man vet inte var trappstegen är i

livet Perspektiv på tobak, alkohol och narkotika (1999) visar bland

annat på den existentiella osäkerhet som finns i tonårstiden och som

skolan kan behöva möta på ett trovärdigt sätt i samtal med flickor och

pojkar.

Skolverket genomförde 1999 en kvalitetsgranskning av undervisningen

om tobak, alkohol och andra droger som visade på flera brister, där fram-

för allt rektors ledning var avgörande för att de ämnesövergripande

kunskapsområdena alkohol och narkotika skulle få den plats de enligt

läroplanen

skall ha inom skolan (skolverkets rapport

2000-01-13,

dnr 99:208). Det fanns stora kvalitetsskillnader mellan och inom skolor

vilket hängde samman med bristande styrning. Rektor leder skolans

utveckling av skolans hela lärande miljö. Rektors roll som pedagogisk

ledare är avgörande för att samordningen av de ämnesövergripande

kunskapsområdena skall fungera. All skolpersonal skall i bästa fall bli

indragna i en process, som följs upp, utvärderas och utvecklas.

Med anledning av kvalitetsgranskningens resultat har Skolverket gjort

ett material Min uppgift är att knyta ihop det (2001) riktat till rektorer

för att inspirera och stödja skolans arbete med grundläggande värden och

de ämnesövergripande kunskapsområdena.

Inom Myndigheten för skolutveckling har elva experter varit anställda

under 2003 för att föra ut kunskaper om sambanden mellan hälsa, lärande

97

och trygghet i skolan enligt tankarna i propositionen Hälsa, lärande och trygghet (prop. 2001/02:14). Myndigheten genomför också en fallstudie av hur skolor arbetar med de ämnesövergripande kunskapsområdena som kommer att redovisas under våren 2004. Vidare pågår en försöksverk- samhet i Västerbotten: Hälsa, lärande, trygghet med perspektiv på alkohol och narkotika. En resursperson aktiverar och stöttar skolor och kommuner i arbetet samt utvecklar nätverk mellan regionala drogsam- ordnare, landsting, rektors- och lärarutbildningar. Syftet är att lyfta fram lärande exempel på skolors arbete med föräldrar och arbetet inkluderar även hur skolan kan utveckla samarbete inom flera områden, t.ex. för att bryta segregation. En implementeringsplan för skolan har presenterats av Myndigheten för skolutveckling i samarbete med Statens folkhälsoinstitut, Mobilisering mot narkotika och Alkoholkommittén, Insatser i skolan som stärker hälsofrämjande skolutveckling och förebygger alkoholskador och narkotikamissbruk (2003). Förslagen återfinns på lokal, regional och nationell nivå och bygger på i huvudsak fem centrala insatsområden. Utöver betydelsen av ett gott skolklimat kan man enligt forskning utskilja några huvudområden för att inom skolan främja hälsa och före- bygga alkohol- och narkotikamissbruk. Dessa områden är: samarbete och dialog mellan skola och föräldrar, samarbete mellan skola och fritids- verksamhet, pedagogiskt arbete och utveckling av goda läromiljöer i syfte att minska alkoholskador och narkotikamissbruk, betydelsen av elevhälsans arbete samt betydelsen av att skolan har en alkohol- och narkotikapolicy. Det är således genom ett samspel mellan olika insatser på flera nivåer i skolan och kommunen som förändring och resultat kan uppnås. Dessa insatser behöver pågå under lång tid och integreras i skolans vardags- arbete. Myndigheten för skolutveckling och Folkhälsoinstitutet arbetar vidare för att stödja skolors och kommuners arbete med implemente- ringsplanen. Den drogförebyggande verksamheten i grund- och gymnasi- eskolan behöver sättas in i ett brett skolutvecklingsperspektiv där framför allt skolklimatet och relationerna mellan eleverna och bemötandet vuxen elev är centrala. Men skolpersonalen behöver också hitta nya vägar att föra en dialog kring tobak, alkohol och andra droger på ett trovärdigt sätt. Högskoleverket har i rapporten Högskolans ansvar för studenthälso- vården Tillsynsrapport (1999:6 R) kartlagt hur universitet och högskolor tillämpar bestämmelsen om högskolornas ansvar för student- hälsovården. Av rapporten framgår att lärosätena prioriterar den före- byggande vården med tonvikt på studiesocial och kurativ verksamhet. Frågor relaterade till alkoholproblem ingår ofta i det förebyggande arbetet. En kartläggning av studenters alkoholkonsumtion redovisas i en forsk- ningsrapport från Samhällsvetenskapliga forskningsinstitutet i Uppsala, Studenternas alkoholbruk En undersökning vid nio svenska högskolor och universitet (januari 2003). Undersökningen omfattar 6 000 studenter vid nio lärosäten. Den visar bland annat att framför allt yngre män ökar sin alkoholkonsumtion under studietiden och pekar mot att alkohol- vanorna påverkas av den alkoholkultur och det nöjesutbud som man möter som ung student. Vid flera lärosäten pågår alkoholpreventiva och Prop. 2003/04:161 98 riskreducerande insatser, med stöd av bl.a. Alkoholkommittén. Åtgärder Prop. 2003/04:161 är även inriktade på kompetenshöjande verksamhet.

11.4

Insatser inom företagshälsovården och primärvården

Sammanfattning: Olika utbildningsinsatser om metoder för att före- bygga riskbruk av alkohol riktade till personal inom primärvård och företagshälsovård kommer att initieras runt om i landet. Inom företagshälsovård och primärvård är det viktigt att en dialog om alkoholkonsumtion och dryckesmönster förs vid allmänna hälsounder- sökningar och i samband med problem som kan påverkas av hög alkohol- konsumtion. Flera försöksverksamheter har visat att enkla metoder inom primärvården kan leda till minskad alkoholkonsumtion. Det borde därför vara lika naturligt för läkare och sjuksköterskor att diskutera alkohol- konsumtionens påverkan på hälsan som att diskutera matvanors och motionsvanors påverkan. Tyvärr sker detta inte systematiskt och en fort- bildning av företagsläkare, primärvårdsläkare och sjuksköterskor är viktig för att de skall kunna genomföra en bra dialog som leder till för- ändring. För att stimulera en sådan utveckling har regeringen beviljat medel till Familjemedicinska institutet för att utveckla och genomföra ett projekt för fortbildning och kunskapsutveckling om riskbruk av alkohol inom primärvården och företagshälsovården. Olika utbildningar riktade till primärvårds- och företagshälsovårdspersonal kommer nu att initieras runt om i landet. Bland annat kommer team av personal inom företagshälso- vården över hela landet med start till hösten att i samband med utbildning i försäkringsmedicin erbjudas en halv dags utbildning i alkoholpreven- tion. Sammanlagt kommer ett 40-tal utbildningstillfällen runt om i landet att genomföras i samarbete mellan Riksförsäkringsverket och Familje- medicinska institutet.

11.5

Insatser inom idrottsrörelsen

Sammanfattning: I en särskild satsning som riktar sig främst till barn

och ungdomar ger regeringen stöd till svensk idrottsrörelse med in-

riktning mot att skapa bättre möjligheter för idrottsrörelsen att öppna

dörrarna för fler, hålla tillbaka avgifterna, satsa mer på flickors

idrottande, delta i kampen mot alkohol och droger och samarbeta med

skolorna.

Inom idrottspolitiken är folkhälsa ett av de övergripande syftena med

stödet. Riksidrottsförbundet har med stöd av lag en särskild ställning att i

myndighets ställe fördela delar av anslaget. Riksidrottsförbundet har

självt antagit riktlinjer för alkohol och tobak inom idrotten. Av dessa

framgår att idrottsrörelsen ställer sig bakom samhällets mål att minska

alkoholkonsumtionen och framför allt senarelägga ungdomars alkohol-

debut. Som landets i särklass största ungdomsrörelse säger sig idrotts-

rörelsen känna ett medansvar när det gäller idrottsungdomars alkoholva-

99

nor. Det är viktigt att idrottsrörelsen också tar sitt ansvar för en alkoholfri Prop. 2003/04:161 idrottsmiljö när det gäller valet av sponsorer. Som framgår av avsnitt 5.4.4. har Sponsringsutredningen föreslagit förbud mot marknadsföring med hjälp av bl.a. firmanamn i idrottssammanhang men att utredningens förslag i denna del inte har blivit tillräckligt genomlysta. Regeringen avser därför att återkomma i frågan. Riksidrottsförbundet pekar på att i idrottens ordinarie verksamhet lär sig barn och ungdomar att värna om sin kropp. I föreningarna blir de också delaktiga i en positiv gemenskap, som i sig fungerar förebyggande. Kontakten med positiva förebilder i form av ledare och äldre aktiva utgör ytterligare en positiv faktor. Det är i denna vardagsverksamhet idrotts- rörelsen ger sitt viktigaste bidrag till kampen mot alkoholens skadeverk- ningar. Utgångspunkten måste vara att idrotten ska utgöra en trygg miljö också ur alkoholsynpunkt. Föräldrar skall med förtroende kunna låta sina barn delta i föreningslivet. Detta ställer krav på idrottens ledare, som i sin samvaro med barn och ungdomar måste vara medvetna om sin roll som vuxna förebilder. Riksidrottsförbundet och IOGTNTO har under åren 20002003 sam- verkat i projekt Attityd. Ett 60-tal lokala projekt har arbetat med alkohol- frågan och 22 samverkansgrupper med ledare från idrotten och nykter- hetsrörelsen har samarbetat lokalt. Fler än 500 föreningar och lag har antagit en alkoholpolicy. Projekt Attityd lever nu vidare inom idrotts- rörelsen och Riksidrottsförbundet som tillsatt en arbetsgrupp för att sprida erfarenheterna från Attitydprojektet vidare. I en särskild satsning som riktar sig främst till barn och ungdomar ger regeringen stöd till svensk idrottsrörelse med inriktning mot att skapa bättre möjligheter för idrottsrörelsen att öppna dörrarna för fler, hålla tillbaka avgifterna, satsa mer på flickors idrottande, delta i kampen mot alkohol och droger och samarbeta med skolorna. Satsningen är planerad att pågå i första hand under innevarande mandatperiod. Det är ännu för tidigt att se resultatet av satsningen i förhållande till den inriktning som regeringen beslutat, men satsningen bör kunna leda till att arbetet med att följa upp och genomföra Riksidrottsförbundets riktlinjer för alkohol blir effektivare och får en bredare spridning inom idrottsrörelsen än vad som annars hade varit fallet.

11.6

Systembolagets insatser

Sammanfattning: Systembolaget kommer att avsätta 100 miljoner kronor under en femårsperiod för information och opinionsbildning för att främja en god dryckeskultur. Inom ramen för Systembolagets konsumentupplysning informerar bolaget på olika sätt om såväl alkoholens positiva som negativa effekter. Informationen är inriktad på fakta och inte på attityder, och har som syfte att minska skadorna av alkoholkonsumtionen och öka kunskapen om monopolets alkoholpolitiska uppgift i samhället. Information om Systembolagets försäljningsregler är också en viktig del av bolagets konsumentupplysning. 100 I takt med den ökade internationaliseringen av vårt samhälle har nya Prop. 2003/04:161 kontinentala alkoholvanor importerats till Sverige. Samtidigt har svensk- arnas traditionella berusningsdrickande behållits och detta har samman- taget lett till en kraftig ökning av alkoholkonsumtionen i landet. Ökade införselkvoter, skattesänkningar i omvärlden, ökad alkoholreklam m.m. driver på utvecklingen ytterligare. Utvecklingen går mot ökad alkohol- konsumtion och därmed ökade folkhälsoproblem. Information och opinionsbildning har vid sidan av tillgänglighet och prisinstrumentet varit viktiga instrument i arbetet med att förebygga alkoholskador. Systembolagets informationsinsatser har oftast varit inriktade på riskerna med alkoholkonsumtion. Under 1970- och början av 80-talet genomförde Systembolaget en kampanj under namnet Spola Kröken. Detta var en fortsättning på den informationsinsats som syftade till att åstadkomma en övergång från spritdrycker till vin- och ölkonsumtion som inleddes redan under 1950- talet. Idén handlade från början om måttlighet, men kom till stora delar att förknippas med avhållsamhet i och med den starka kopplingen till idrottsrörelsen. Det var en mycket framgångsrik kampanj som fick stort genomslag hos svenska folket och som än idag har stor igenkänning, främst hos den äldre delen av befolkningen. Idag är dock samhället mer präglat av en individualisering och internationalisering som ställer andra krav när det gäller att nå ut och beröra med den här typen av informa- tionsbudskap. Systembolaget har därför tagit fram ett förslag till kommunikativ lös- ning som kan skapa en motkraft till den ökande alkoholkonsumtionen i landet. Systembolaget är berett att avsätta medel för att finansiera en informations- och opinionsbildande verksamhet långsiktigt, inom ramen för Systembolagets vision och affärsidé; Vi skapar god dryckeskultur, där alla kan njuta av våra drycker utan att skada dig själv eller andra. Syftet är att skapa nytt fokus i alkoholfrågan, få en förändring av attityder i samhället för en sundare livsstil och därigenom minskad alkoholkonsumtion och minskade alkoholskador i samhället. Systembolagets idé bygger på att skapa engagemang och kraft i alkoholfrågan hos en rad nya aktörer i samhället. Genom att på ett enhet- ligt och tydligt sätt exponera och kommunicera argument för en sundare alkoholkonsumtion tydliggörs en motkraft i samhället som kan engagera såväl företag, organisationer som privatpersoner. Systembolaget är berett att under en femårsperiod satsa 100 miljoner kronor på denna informations- och opinionsbildande verksamhet.

11.7

Insatser inom arbetslivet

Sammanfattning: Regeringen har för avsikt att bjuda in arbetsmark-

nadens parter till överläggningar om hur man gemensamt kan vidta åt-

gärder för att minska alkoholens och andra drogers skadeverkningar

på arbetsplatserna.

Ohälsan i arbetslivet är ett av de allvarligaste problemen för svensk

välfärd och tillväxt. Alkoholskadorna är en del av den ohälsan. Konsum-

tionen av alkohol och narkotika har ökat kraftigt under senare år, och

101

med det kostnaderna och risken för utslagning. Tillsammans med narko- Prop. 2003/04:161 tikan hotar alkoholen idag både folkhälsan och arbetskraftsförsörjningen. Det påverkar frånvaron, antalet olyckor, kvaliteten på utfört arbete och inte minst de sociala relationerna på arbetsplatsen. Missbruket förorsakar mänskligt lidande, får stora sociala konsekvenser och leder till ännu mer kostnader för vården som redan tvingas till hårda prioriteringar på grund av knappa resurser. Missbruket tär därmed av de resurser som behövs för andra reformer i välfärdssystemet. Många tecken tyder på att utvecklingen kommer att fortsätta. Nu krävs det kraftfulla motreaktioner från hela samhället för att vända utveck- lingen. Tidigare, på 1960- och 70-talen, när alkoholkonsumtionen och bruket av narkotika uppmärksammades som ett stort problem i arbetslivet handlade det i huvudsak om att få bort drogerna från arbetsplatsen. Den inställningen gäller även idag. Men sättet att förhålla sig till alkohol och narkotika är annorlunda. Den välförankrade uppfattning som fanns tidigare om att alkohol och droger inte hör ihop med arbetslivet är inte längre lika tydlig eftersom arbete och fritid oftare flyter samman. Det är inte acceptabelt. Såväl säkerheten som arbetsmiljön kräver ett arbetsliv som är fritt från alkohol och droger. Många studier bekräftar det kända sambandet mellan alkoholkonsum- tion, sjukdomar och skador. Mellan 15 och 30 procent av alla sjukskriv- ningar är alkoholrelaterade. Kostnaderna för sjukersatta och förtidspen- sionering uppgick år 2003 till knappt 110 miljarder kronor. De som dricker mycket alkohol även utan att vara beroende löper 50 procents större risk att få fler sjukdagar än andra. Mot denna bakgrund är det viktigt att också arbetsmarknadens parter gemensamt tar krafttag när det gäller information och opinionsbildning med arbetsplatsen som arena. ALNA etablerades 1961 i samarbete med SAF, LO och TCO och består i dag av tio regionala enheter och ett RIKS-Alna. ALNA är en viktig samarbetspartner i arbetet med alkoholfrågor och arbetsliv. Regeringen har för avsikt att bjuda in arbets- marknadens olika parter till överläggningar om hur man gemensamt kan vidta åtgärder för att minska alkoholens och andra drogers skade- verkningar på arbetsplatserna. 12 Fördjupat internationellt arbete Sammanfattning: Det internationella arbetet, främst inom EU och WHO, skall utvecklas och förstärkas. Sverige skall genom olika initi- ativ bidra till utvecklingen av en gemenskapsstrategi för att minska alkoholens skadeverkningar inom EU samt aktivt verka för ett ökat informations- och erfarenhetsutbyte inom WHO och EU. Gemenskapsstrategi för att minska alkoholens skadeverkningar inom EU Sverige har i flera år fört diskussioner med medlemsländerna och med kommissionen om alkohol och folkhälsa. Utgångspunkten har varit att 102 alkoholfrågan i många delar är en nationell angelägenhet men att det finns frågor och områden som bäst kan lösas på gemenskapsnivå som t.ex. rådsrekommendationen om unga och alkohol som antogs 2001 i Stockholm. Syftet med Sveriges initiativ har varit att hitta områden där EU:s medlemsländer och kommissionen har nytta av att samarbeta, ut- byta information och enas om någon form av gemensamma rekommen- dationer. Samtidigt bör medlemsländernas möjligheter att föra en folk- hälsopolitik som är mer långtgående än en eventuell miniminivå inte hindras. Sverige föreslog därför under det svenska ordförandeskapet att kommissionen skulle uppmanas att påbörja arbetet med en europeisk strategi för att minska alkoholens skadeverkningar. Förslaget antogs enhälligt vid hälsorådets möte i Stockholm den 5 juni 2001 och flera ministrar uttalade sitt starka stöd för det svenska initiativet. Rådet uppmanade kommissionen att återkomma med ett förslag till en samlad gemenskapsstrategi och en tidsplan för hur arbetet skall bedrivas. Avsikten är att kommissionen under 2005 kommer att presentera ett förslag till en sådan gemenskapsstrategi för att minska alkoholens skadeverkningar. En gemensam europeisk kunskapsuppbyggnad om alkoholproblemets omfattning och effekter är viktigt som underlag för framtida gemen- samma åtgärder, bl.a. gemenskapsstrategin. Mot denna bakgrund har Sverige tillsammans med Finland tagit initiativ till en länderjämförande undersökning om alkoholproblemets omfattning och hur alkoholpolitiken ser ut i samtliga EU-länder, det s.k. ECAS-projektet (European Compa- rative Alcohol Study). Resultaten från projektet har nyligen publicerats och visar tydligt att alkoholrelaterade skador är ett mycket allvarligt folkhälsoproblem i samtliga EU-länder. En WHO-studie har dessutom visat att vart fjärde dödsfall bland europeiska män mellan 1529 år är relaterat till alkohol. Sammanlagt har omkring 55 000 unga människor i Europa dött av alkoholrelaterade orsaker under 2000. Det är därför viktigt att diskutera en gemenskapsstrategi för att minska alkohol- relaterade skador inom unionen. Alkoholfrågan måste få mera tonvikt på konsekvenser för folkhälsan och mindre på konsekvenser för jordbruks- och näringspolitiken. Detta innebär bl.a. att man inom EU i större ut- sträckning än tidigare tar hänsyn till olika åtgärders effekter på folk- hälsan även inom andra politikområden än folkhälsa, t.ex. när det gäller inre marknads-, skatte- och jordbrukspolitik. Olika alkoholpolitiska initiativ som det enligt regeringens mening kan vara viktigt att diskutera på gemenskapsnivå inom EU och som kan ingå i en gemenskapsstrategi om alkohol kan vara rekommendationer eller direktiv om höjda minimiskatter på alkohol inom EU, begränsningar av alkoholreklam, alkoholfria arbetsplatser, alkoholfria graviditetsperioder, alkoholfri trafik och åldersgränser vid försäljning av alkohol. I fråga om alkoholskatter bör en successiv höjning av EU:s minimi- nivåer för skatt på spritdrycker, vin och öl eftersträvas. Det finns ur folk- hälsosynpunkt starka skäl för att verka för höjda miniminivåer på punkt- skatter på dessa drycker. EU:s minimiskatter har inte höjts sedan alkohol- skattedirektivet trädde i kraft den 1 januari 1993. Sverige har vid ett flertal tillfällen i EU-arbetet hävdat att det inte bör vara möjligt att ha nollskattesats på vin. Vidare har Sverige hävdat att en höjning av mini- Prop. 2003/04:161 103 miskattesatserna för alla alkoholdrycker bör ske och att s.k. alkoläsk bör beskattas högre än för närvarande.

EU-kommissionen har nyligen fattat beslut om sin sedan länge utlovade rapport om alkoholskatter. Rapporten är viktig för att alkohol- skattefrågan ska tas upp till diskussion inom EU. Vid de nordiska finans- ministrarnas möte på Island nyligen beslutades om en gemensam nordisk hållning i alkoholskattefrågorna. De nordiska länderna skall driva frågan om att EU avskaffar nollskattesatsen på vin och att minimiskatten på alkohol respektive alkoläsk höjs. De nordiska länderna skall, förutom skattefrågorna, verka för att kommissionen tar fram en alkoholstrategi. Eftersom det har visat sig att den obegränsade privatinförseln av alkohol medfört hälsoproblem så bör Sverige, i samarbete med övriga nordiska länder, också verka för att åstadkomma en begränsning av vad som kan anses utgöra privat införsel av alkohol. I fråga om begränsning av alkoholreklamen bör erfarenheter kunna dras av arbetet inom tobaksområdet. Reklamen har stor betydelse som normskapare framför allt för ungdomars alkoholkonsumtion. Den gente- mot alkoholbranschen beslutade EU-rekommendationen om code of conduct när det gäller att inte marknadsföra alkoholdrycker till ungdom verkar enligt samstämmiga uppgifter inte fungera. I fråga om alkohol och arbete finns samverkande intressen med arbetarskydd, företag och fackföreningar. Inom detta område finns redan direktiv om hälsa och säkerhet på arbetsplatsen. Detta direktiv bör kunna utökas och gälla även alkoholkonsumtion. Om arbetsmiljön betraktas som en alkoholfri zon så finns stora vinster att hämta i form av bl.a. minskade olyckor inom arbetslivet. Arbetsgivare borde ha en skyldighet att förebygga ohälsa och olycksfall på arbetsplatsen som inkluderar att ha en policy som reglerar bruket av alkohol där. I fråga om alkoholkonsumtion under graviditetsperioden bör en gemensam rekommendation om låg eller ingen alkoholkonsumtion kunna leda till att färre barn föds med alkoholskador. Alltför många barn föds i dag i Europa med allvarliga alkoholskador som leder till livslång invali- ditet. I fråga om alkohol och trafik finns samverkande intressen ur folkhälso- och trafiksäkerhetssynpunkt. Ett motiv till gemensamma regler inom EU är att ökat resande och ökade transporter mellan medlemsländerna lett till att det ur säkerhetssynpunkt är angeläget att minska trafikolyckorna på grund av alkoholförtäring. I fråga om alkohol och ungdom bör en gemensam rekommendation om lägsta ålder för försäljning och servering av alkohol kunna minska till- gången till alkohol för ungdomar. Den ökade personliga rörligheten mellan länderna gör det önskvärt att länderna inom gemenskapen tillämpade i princip samma åldersgränser vid försäljning respektive ser- vering av alkohol. Sveriges internationella arbete är inriktat på att stärka folkhälso- politikens ställning inom EU. Denna inriktning innebär bl.a. att man inom EU i större utsträckning än tidigare tar hänsyn till olika åtgärders effekter på folkhälsan även inom andra politikområden än folkhälsa, t.ex. inre marknads- och jordbrukspolitik. Successivt bör alkoholfrågan inom EU därigenom få mindre tonvikt på jordbruks- och näringspolitik och mera på förebyggande folkhälsopolitik. En utvidgning av EU:s mandat Prop. 2003/04:161 104 på alkoholområdet för att skydda folkhälsan, vilket nu diskuteras i det gemensamma arbetet om ett nytt fördrag inom EU, skulle underlätta en sådan process. Hälsorådets enhälliga beslut i juni 2001 om behovet av en gemensam alkoholstrategi inom EU visar att det finns ett ökande intresse bland medlemsstaterna att diskutera åtgärder av folkhälsoskäl på alkohol- området. En förstärkning av EU:s kompetens på alkoholområdet borde således ge det förebyggande folkhälsoarbetet på alkoholområdet högre prioritet inom gemenskapen. Levnadsvanor och livsbetingelser har en avgörande betydelse för hälsoutvecklingen. Alkohol är i detta samman- hang en av de viktigaste bestämningsfaktorerna, särskilt bland unga människor. Konsumtionsnivåer, alkoholvanor och de olika EU-ländernas policy inom alkoholområdet har dessutom alltmer närmat sig varandra och det har blivit allt svårare att behålla nationella regler som inte har- moniserar med EU:s regelverk. Ojämlikheten i hälsa riskerar också att öka inom EU särskilt mot bakgrund av att alkohol bidrar till stora medi- cinska och sociala skador i flera av de nya EU-länderna från 2004. Allt detta talar för att en förstärkning av EU:s kompetens på alkoholområdet framöver blir allt viktigare att driva. Världshälsoorganisationen WHO WHO antog vid världshälsomötet i Genève år 2004 en resolution om hälsofrämjande och hälsosamma livsstilar där alkohol ingår som en profilfråga. Initiativet till resolutionen kom ursprungligen från de nordiska länderna och lades fram i WHO:s styrelse av Island. Samman- taget innebär resolutionen att hälsofrämjande och sjukdomsförebyggande frågor ges en högre prioritet. Resolutionen uppmanar medlemsländerna att inkludera skadligt bruk av alkohol i listan över livsstilsrelaterade risk- faktorer i enlighet med WHO:s världshälsorapport 2002 samt att upp- märksamma vikten av förebyggande och av att utarbeta strategier för att motverka alkoholens skadeverkningar. Målgrupper och områden som särskilt pekas ut är ungdomar, gravida, arbetslivet och trafiken. Vid världshälsomötet år 2005 skall WHO rapportera hur det hälsofrämjande arbetet har utvecklats och hur man planerar att arbeta med alkohol under de kommande åren. WHO:s Europaregion Sveriges regering arrangerade WHO:s europeiska ministerkonferens om unga och alkohol i Stockholm den 1921 februari 2001. Konferensen blev en stor framgång för det alkoholförebyggande arbetet i Europa. 51 europeiska regeringar ställde sig bakom en ovanligt kraftfull deklaration om unga och alkohol. Deklarationen är inriktad på att skydda Europas ungdom från alkoholskador och skall utvärderas av WHO:s europaregion 2005. En uppföljningskonferens till Stockholmskonferensen planeras genomföras under 2005. Sverige diskuterar för närvarande med WHO:s europaregion olika bi- laterala samverkansprojekt på alkoholområdet. Prop. 2003/04:161 105

13

Ekonomiska och andra konsekvenser

Prop. 2003/04:161

I avsnitt 5.4.4 föreslår regeringen ett begränsat förbud mot användning av vissa varukännetecken vid marknadsföring av alkoholhaltiga drycker. För en effektiv tillsyn över efterlevnaden av detta förbud liksom för en intensifiering av det viktiga alkoholskadeförebyggande arbete som till- synen över alkoholreklamen utgör bedömer regeringen att Konsument- verket bör tillföras ca en miljon kronor fr.o.m. år 2005. Finansiering bör ske genom att anslaget 14:8 Alkohol- och narkotikapolitiska åtgärder under utgiftsområde 9 minskas med motsvarande belopp. Regeringen återkommer med detta i budgetpropositionen för år 2005. I övrigt innebär inte regeringens förslag några nya offentliga åtaganden eller budget- konsekvenser. Förslagen bedöms inte ha några ekonomiska konsekvenser för övriga statliga myndigheter, för kommunerna eller för domstolarna. Effekter av betydelse för små företags arbetsförutsättningar m.m. Förslagen i propositionen kommer att påverka situationen för företag inom restaurang-, alkohol- och reklambranscherna. Nedan analyseras därför konsekvenserna för de små företag som kommer att påverkas av regeringens förslag. Analysen bygger på förordningen (1998:1820) om särskild konsekvensanalys av reglers effekter för små företags villkor. Flera av de frågeställningar som tas upp i den s.k. checklistan i 3 § nämnda förordning har redan behandlats på annat ställe i propositionen. Hur samråd har skett med näringslivet och med myndigheter som särskilt berörs framgår av avsnitt 3 Ärendet och dess beredning. Vilka synpunk- ter som därvid kommit fram redovisas i respektive avsnitt. Det bör inledningsvis understrykas att regeringens förslag syftar till att minska alkoholkonsumtion och därigenom till att förbättra folkhälsan och att regeringens förslag inte torde medföra några avsevärda kostnader för små företag. Det kan inte förväntas att lagändringen medför försämrade möjligheter till intäkter för de små företagen inom alkoholbranschen, eftersom förslaget är konkurrensneutralt. Lagändringen omfattar hela landet, vilket medför att det inte kommer att uppstå någon skillnad mellan olika delar av landet. Teoretiskt kan hävdas att förslagen missgynnar producenter av t.ex. öl och lättöl i förhållande till producenter av t.ex. öl och läsk. Förslagen medför dock inte något förbud mot marknadsföring av t.ex. alkohol- haltiga lättdrycker. Även i fortsättningen kommer marknadsföring till konsumenter genom kommersiella annonser att vara tillåtna om än inte på ett sätt som kan förväxlas med en alkoholdryck med liknande känne- tecken. Det verkar också osannolikt att en läskproducent skulle använda denna produkt för att indirekt marknadsföra alkoholdrycker. Vidare har möjligheten att kunna göra indirekt reklam för bl.a. öl genom att göra direkt reklam för en alkoholhaltig lättdryck som lättöl kunnat medföra konkurrensfördelar för svenska producenter, se avsnitt 5.4.4. Som en följd av de föreslagna begränsningarna av indirekt marknads- föring av alkoholdrycker kan främst reklamfinansierade TV-kanaler komma att drabbas av minskade intäkter. Även om detta i sig är en icke 106 önskvärd effekt är det en ofrånkomlig följd av de restriktioner som enligt Prop. 2003/04:161 regeringens mening är nödvändiga för att skydda folkhälsan. Det är också en åtgärd för att följa de krav EG-rätten uppställer rörande varors fria rörlighet. De föreslagna begränsningarna avseende marknadsföringen medger fortfarande företag, oavsett storlek, inom berörda branscher goda möjlig- heter att marknadsföra sina varor. Även små företag anlitar oftast ett företag inom reklambranschen för sin marknadsföring och de nya reglerna torde därför inte heller medföra några ökade kostnader i detta avseende för dem. För företag, oavsett storlek, inom reklambranschen torde de nya reglerna inte påverka förutsättningarna annat än rent initialt under en inlärningsperiod av de nya reglerna. 14 Författningskommentar Förslaget till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738). 4 kap. 8 § I paragrafen införs en precisering av vad som i detta fall avses med be- greppet ungdomar. Vid tillämpningen av reglerna om alkoholreklam skall således med ungdomar avses personer som inte har fyllt 25 år. Se även avsnitt 5.4.2. 11 a § Paragrafen är ny och förklarar på ett något mer precist sätt vad som avses med det övergripande begreppet särskild måttfullhet i 4 kap. 8 § alkohollagen vad avser marknadsföring av alkoholdrycker som innehåller högst 15 volymprocent alkohol till konsumenter genom kommersiella annonser i periodiska skrifter eller skrifter som är jämförbara med dessa. Se även avsnitt 5.4.3. 11 b § Paragrafen är ny och bestämmelsens syfte är att vid marknadsföring till konsumenter minska möjligheterna att göra indirekt reklam för drycker med högre alkoholhalt. Marknadsföring som riktar sig till återförsäljare m.fl. faller utanför tillämpningsområdet för bestämmelsen. Det be- gränsade förbud som föreslås omfattar både alkoholhaltiga drycker och alkoholdrycker. Bestämmelsen gäller endast avsättningsfrämjande mark- nadsföringsåtgärder. Den är inte begränsad till vissa medier eller reklam- bärare. Paragrafen gäller varukännetecken som i sin helhet eller till någon del är i bruk för en alkoholdryck eller är registrerade eller inarbe- tade för en sådan dryck. Uttrycket till någon del har valts för att det inte skall råda någon tveksamhet om att användningen av t.ex. ordkom- binationer vars ena led utgör ett för alkoholdryck registrerat eller inarbe- tat varukännetecken, faller inom paragrafens tillämpningsområde. Det- samma gäller användningen av delar av figurmärken. Det bör i samman- hanget tilläggas att användningen av ett varukännetecken som är iden- tiskt med ett kännetecken som är registrerat eller inarbetat för en 107 alkoholdryck naturligtvis också omfattas av paragrafens tillämpnings- område. För att användningen av ett varukännetecken i samband med mark- nadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker skall träffas av förbudet i para- grafen, krävs att varukännetecknet till någon del antingen samtidigt är i bruk för en alkoholdryck eller att det utan att faktiskt användas för en sådan dryck är registrerat eller inarbetat för alkoholdrycken. Det är inte möjligt att undgå förbudet genom att häva registreringen av varumärket i klassen för alkoholdrycker, om märket fortfarande är i bruk för en sådan dryck. Användningen av märket som beteckning för en alkoholdryck måste ha upphört. Omvänt är bestämmelsen tillämplig så länge känne- tecknet fortfarande är registrerat eller inarbetat för en alkoholdryck även om användningen av kännetecknet för sådan dryck har upphört. Att varukännetecknet är i bruk för en alkoholdryck innebär att känne- tecknet faktiskt används som benämning på en sådan dryck. Det uppställs inte några krav på viss kvalificerad användning av kännetecknet för alkoholdrycken för att dess användning i samband med marknadsföring av alkoholhaltiga lättdrycker skall träffas av förbudet. Det ligger emellertid i sakens natur att det skall vara fråga om användning av kännetecknet i näringsverksamhet. I första stycket stadgas det för paragrafen övergripande att marknads- föringen inte får utformas på ett sådant sätt att den kan förväxlas med den för en alkoholdryck respektive en alkoholdryck med en alkoholhalt över- stigande 15 volymprocent. Att alkoholhalten anges i annonsen är i sig inte tillräckligt för att marknadsföringen inte skall anses förväxlingsbar. Avgörande är i stället annonsens innehåll och utformning i övrigt och vilket intryck den ger vid en flyktig betraktelse. I många fall torde det vara användningen av varukännetecken som medför att marknadsföringen för de olika dryckerna kan förväxlas eller utgöra indirekt reklam för en dryck med högre alkoholhalt. Detta fall behandlas särskilt i andra stycket. Genom undantagsbestämmelserna i tredje och fjärde styckena öppnas för viss möjlighet till parallell användning av ett varukännetecken för alkoholdrycker och alkoholhaltiga lättdrycker. I de fall det är tillåtet att marknadsföra en alkoholdryck med ett visst varukännetecken, jfr 11 a §, saknas det anledning att förhindra att detta varukännetecken används även vid marknadsföring av en alkoholhaltig lättdryck. I tredje stycket till regeringens lagförslag har därför ett undan- tag, som i nämnda fall tillåter annars förbjuden varukänneteckens- användning, föreslagits. En avsaknad av undantag skulle medföra förbud mot marknadsföring med användande av varukännetecken i annons för t.ex. lättöl i periodisk skrift, samtidigt som sådan marknadsföring för öl och starköl vore tillåten. Att märka är att undantaget avser endast perio- disk skrift eftersom annan reklambärare inte är tillåten vad avser alkoholdrycker. Det finns dock också vissa andra situationer där det skulle vara oskäligt att inte tillåta att sådana varukännetecken används vid marknads- föring av alkoholhaltiga lättdrycker. Fjärde stycket reglerar dessa situa- tioner. Det kan röra sig om tillfällen då marknadsföringen rimligen inte kan anses främst (indirekt) ta sikte på en alkoholdryck. Exempelvis bör en livsmedelshandlare även i fortsättningen genom reklamblad kunna Prop. 2003/04:161 108 lämna pris- och sortimentsuppgift med t.ex. en bild på varan. Utform- ningen av reklambladet får i sådana fall vara avgörande för om mark- nadsföringen skall anses främst ta sikte på lättdrycken (och därmed vara tillåten) eller en alkoholdryck (och därmed vara otillåten). Begreppet marknadsföring omfattar även passivt saluhållande. Att det på bl.a. förpackningarna för lättdryckerna där dessa säljs förekommer sådana varukännetecken omfattas dock inte av regleringen i den före- slagna 11 b §. Däremot omfattas skyltar etc. som upplyser om pris och sortiment på säljställen för alkoholhaltiga lättdrycker av bestämmelsen. Regeringen anser dock att även sådana fall bör anses kunna omfattas av undantaget i fjärde stycket. Att notera i sammanhanget är att öl är en alkoholdryck. Se även avsnitt 5.4.4. 11 c § Paragrafen är ny och stadgar att kommersiella annonser i periodiska eller därmed jämförbara skrifter vid marknadsföring till konsumenter av alkoholdrycker skall innehålla en informationstext. Marknadsföring som riktar sig till återförsäljare m.fl. faller utanför tillämpningsområdet för bestämmelsen. Informationstexten skall innehålla upplysningar om alkoholens skadeverkningar. Regeringen får meddela föreskrifter om vilka texter som skall återges och hur dessa skall utformas. Se även av- snitt 5.4.5. 12 § Ändringen i paragrafen är endast en följdändring av att tre nya paragra- fer 4 kap. 11 ac §§ införts i lagen.

5

kap.

5

§

Ändringen i paragrafen tydliggör Systembolaget AB:s skyldighet att på begäran anskaffa spritdrycker, vin eller starköl. Se även avsnitt 7.

6

kap.

4 § Ändringen i första stycket skall jämföras med ändringen i 7 kap. 9 § och syftar till att framhålla att sociala och hälsomässiga skyddshänsyn skall vara vägledande även vid prövningen av serveringstider, se avsnitt 6. 7 kap. 9 § De allmänna övervägandena bakom förändringen i paragrafen finns i avsnitt 6. Någon egentlig ändring i sak är inte avsedd. Förändringen syf- tar i stället till att tydliggöra vilka omständigheter som kan föranleda att tillstånd vägras trots att kraven i alkohollagen bl.a. på sökandens person- liga och ekonomiska lämplighet är uppfyllda. Precis som i dag skall polismyndighetens och miljöförvaltningens sakliga invändningar mot en ansökan om tillstånd tillmätas stor vikt. Hänsynen till hälsa och säkerhet skall alltid väga tyngre än rent konkurrensmässiga hänsyn. Prop. 2003/04:161 109

Ikraftträdandebestämmelse

Prop. 2003/04:161

Lagändringarna träder i kraft den 1 januari 2005. På Lagrådets inrådan har de i lagrådsremissen intagna övergångsbestämmelserna tagits bort. 110