Regeringens proposition

1995/96:57

Vissa punktskatte- och tullfrågor

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 25 oktober 1995

Ingela[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en utvidgning av förbudet mot att använda märkta

oljeprodukter i motordrivna fordon till att omfatta även olja som är märkt

enligt finska föreskrifter. Vidare föreslås ändringar av förfarandereglerna för

beskattningen av vissa bränslen samt att omärkt olja skattefritt skall få

användas för vissa elproduktionsändamål. Ändringar föreslås även av uppbörds-

reglerna för skatt på gödselmedel. En höjning föreslås av alkoholskatten på

folköl samt att en uppräkning görs av alkoholskattesatserna med beaktande av

riksdagens tidigare beslut om indexering av vissa punktskatter. Det föreslås

också att tillämpningen av tidigare beslutade bestämmelser om kontrollmärkning

på cigarettförpackning skjuts fram.

 I propositionen läggs vidare fram förslag till ändringar i tullagen

(1994:1550) och lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. Ändringarna i tullagen

medför att en bestämmelse om anmälningsskyldighet införs för den som från ett

annat EG-land inför eller låter föra in en vara som inte är i fri omsättning

inom EG:s tullområde, dvs. vara som ännu inte har fått tullstatus som

gemenskapsvara, och att tullmyndigheten i samband med gränspasseringen uppbär

tull för varan. Dessa ändringar innebär att det i fortsättningen skall finnas en

möjlighet att för varusmuggling döma den som till riket inför gods som smugglats

in i gemenskapen och därefter förts till Sverige utan att ha övergått till fri

omsättning. Ändringen i lagen om tullfrihet medför att regeringen får möjlighet

att meddela föreskrifter om tullfrihet för förnödenheter och proviant som

medförs eller tas ombord på transportmedel i trafik inte bara med tredjeland,

vilket gäller i dag, utan även i trafik med andra medlemsstater, om varorna är

avsedda för transportmedlet eller för besättning eller passagerare.

 Ändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft den 1 januari 1996.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 6

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776)

 om skatt på energi 6

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:409)

 om skatt på gödselmedel 18

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1564)

 om alkoholskatt 20

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:917)

 om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt23

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1563)

 om tobaksskatt 24

 2.6 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550)25

 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1547)

 om tullfrihet m.m. 26

3 Ärendet och dess beredning 27

4 Förbud mot användning av vissa märkta oljeprodukter

 i motordrivna fordon 28

5 Förfarandet vid beskattningen av vissa bränslen 30

 5.1 Inledning 30

 5.2 Flygbensin och flygfotogen 30

 5.3 Utförsel av vissa bränslen till annat EG-land31

6 Användning av omärkt olja för vissa elproduktionsändamål32

7 Ändrade uppbördsregler för skatt på gödselmedel 33

 7.1 Skatt på kadmium 33

 7.2 Konkurrensneutrala regler 35

8 Ändring i lagen om alkoholskatt 36

9 Ändring i lagen om tobaksskatt 38

10 Anmälningsskyldighet vid införsel från annat EG-land

 av tredjelandsvaror som inte är i fri omsättning

 inom gemenskapen 39

11 Uttagande av tull som skulle ha tagits ut i ett

 annat EG-land 40

12 Proviantering av fartyg i utrikes trafik 41

13 Författningskommentar 41

 13.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776)

 om skatt på energi 41

 13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409)

 om skatt på gödselmedel 47

 13.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564)

 om alkoholskatt och i lagen (1995:917) om ändring

 i nämnda lag 48

 13.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563)

 om tobaksskatt 48

 13.5 Förslaget till lag om ändring i tullagen (1994:1550)49

 13.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1547) om

 tullfrihet m.m. 49

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 25 oktober 1995 50

Rättsdatablad 51

 3

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

 2. lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel,

 3. lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt,

 4. lag om ändring i lagen (1995:917) om ändring i lagen

 (1994:1564) om alkoholskatt,

 5. lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt,

 6. lag om ändring i tullagen (1994:1550),

 7. lag om ändring i lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m.

 5

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

 Härigenom föreskrivs1 i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi

 dels att 1 kap. 3 a §, 2 kap. 1 och 3 §§, 4 kap. 1 och 11 §§, 7 kap. 1, 2,

5 och 7 §§, 8 kap. 5 §, 10 kap. 1, 2, 4 och 5 §§ och 11 kap. 10 § skall ha

följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 2 kap. 9 a §, 7 kap. 5

a och 5 b §§ samt 8 kap. 4 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 3 a §2

 I enlighet med vad som särskilt anges i denna lag tillämpas vissa

förfaranderegler för mineraloljeprodukter som hänförs till följande KN-nr

 1. KN-nr 2707 10, 2707 20, 2707 30 och 2707 50,

-------------------------------------------------------

 2. KN-nr 2710 00 11 - 2. KN-nr 2710 00 11 -

2710 00 78, dock inte flyg- 2710 00 78,

bensin (KN-nr 2710 00 26)

och flygfotogen (KN-nr

2710 00 51),

 3. KN-nr 2711, dock inte naturgas (KN-nr 2711 11 00 och 2711 21 00),

 4. KN-nr 2901 10,

 5. KN-nr 2902 20, 2902 30, 2902 41 00, 2902 42 00, 2902 43 00 och 2902 44.

 I fråga om produkter som hänförs till KN-nr 2710 00 21, 2710 00 25 och

2710 00 59 gäller första stycket endast vid bulkleveranser.

**FOOTNOTES**

1 Jfr rådets direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om

allmänna regler för punktskattepliktiga varor och om

innehav, flyttning och övervakning av sådana varor (EGT nr L

76, 23.3.1992 s. 1), 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om

harmonisering av strukturerna för punktskatter på

mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10 1992 s. 12), 92/82/EEG av

den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för

mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10.1992 s. 19), 92/108/EEG av

den 14 december 1992 om ändring av direktiv 92/12/EEG och av

direktiv 92/81/EEG (EGT nr L 390, 31.12.1992 s. 124) samt

94/74/EG av den 22 december 1994 om ändring av direktiv

92/12/EEG och direktiv 92/81/EEG samt av direktiv 92/82/EEG

(EGT nr L 365, 31.12.1994 s. 46).

2 Senaste lydelse 1995:611.

 6

 2 kap.

 1 §3

Nuvarande lydelse

 Energiskatt och koldioxidskatt skall för år 1995, om inte annat följer av

andra stycket, betalas för följande bränslen med angivna belopp:

KN-nr Slag av bränsle Skattebelopp

 Energiskatt KoldioxidskattSumma skatt

1. 2710 00 27, Bensin, dock inte

 2710 00 29 flygbensin, som

 eller uppfyller krav för

 2710 00 32

 a) miljöklass 2 3 kr 22 öre 84 öre 4 kr 06 öre

 per liter per liter per liter

 b) miljöklass 3 3 kr 28 öre 84 öre 4 kr 12 öre

 per liter per liter per liter

2. 2710 00 34 Annan bensin 3 kr 81 öre 84 öre 4 kr 65 öre

 eller än som avses per liter per liter per liter

 2710 00 36 under 1, dock

 inte flygbensin

3. 2710 00 55,Eldningsolja,

 2710 00 69 dieselbrännolja,

 eller annan fotogen än

 2710 00 74- flygfotogen, m.m.

 2710 00 78 som

 a) har försetts med577 kr per m31 030 kr per m31 607 kr per m3

 märkämnen eller

 ger mindre än 85

 volymprocent destillat

 vid 350°C,

 b) inte har försetts

 med märkämnen och ger

 minst 85 volymprocent

 destillat vid 350°C,

 tillhörig

 miljöklass 1 1 442 kr per m31 030 kr per m32 472 kr per m3

 miljöklass 2 1 644 kr per m31 030 kr per m32 674 kr per m3

 miljöklass 3 1 910 kr per m31 030 kr per m32 940 kr per m3

**FOOTNOTES**

3 Senaste lydelse 1995:912.

 7

Nuvarande lydelse

KN-nr Slag av bränsle Skattebelopp

 Energiskatt KoldioxidskattSumma skatt

4. ur 2711 12 11-Gasol som används

 2711 19 00 för

 a) drift av

 motordrivet fordon,90 öre per liter54 öre per liter1 kr 44 öre

 fartyg eller per liter

 luftfartyg

 b) annat ändamål112 kr per 1 080 kr per 1 192 kr per

 än som avses 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 under a

5. ur 2711 29 00Metan som används

 för

 a) drift av motor-1 498 kr per770 kr per 2 268 kr

 drivet fordon, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål187 kr per 770 kr per 957 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

6. 2711 11 00, Naturgas som används 2711 21 00

för

 a) drift av motor-1 498 kr per770 kr per 2 268 kr per

 drivet fordon, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål187 kr per 770 kr per 957 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

7. 2701, 2702 Kolbränslen 245 kr per 895 kr per 1 140 kr per

 eller 2704 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

8. 2713 11 00- Petroleumkoks 245 kr per 895 kr per 1 140 kr per

 2713 12 00 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 I fall som avses i 4 kap. 1 § första stycket 7 och andra stycket samt 12 §

första stycket 4 och andra stycket tas skatt ut med ett belopp som motsvarar

skillnaden mellan de skattebelopp som gäller för bränslets olika användnings-

sätt.

 För kalenderåret 1996 och efterföljande kalenderår skall de i första stycket

angivna skattebeloppen räknas om enligt 10 §.

 8

Föreslagen lydelse

 Energiskatt och koldioxidskatt skall för år 1995, om inte annat följer av

andra stycket, betalas för följande bränslen med angivna belopp:

KN-nr Slag av bränsle Skattebelopp

 Energiskatt KoldioxidskattSumma skatt

1. 2710 00 26, Bensin som

 2710 00 27, uppfyller krav

 2710 00 29 för

 eller

 2710 00 32

 a) miljöklass 2 3 kr 22 öre 84 öre 4 kr 06 öre

 per liter per liter per liter

 b) miljöklass 3 3 kr 28 öre 84 öre 4 kr 12 öre

 per liter per liter per liter

2. 2710 00 26, Annan bensin 3 kr 81 öre 84 öre 4 kr 65 öre

 2710 00 34 än som avses per liter per liter per liter

 eller under 1

 2710 00 36

3. 2710 00 51,Eldningsolja,

 2710 00 55, dieselbrännolja,

 2710 00 69, fotogen, m.m.

 eller som

 2710 00 74-

 2710 00 78

 a) har försetts med577 kr per m31 030 kr per m31 607 kr per m3

 märkämnen eller

 ger mindre än 85

 volymprocent destillat

 vid 350°C,

 b) inte har försetts

 med märkämnen och ger

 minst 85 volymprocent

 destillat vid 350°C,

 tillhörig

 miljöklass 1 1 442 kr per m31 030 kr per m32 472 kr per m3

 miljöklass 2 1 644 kr per m31 030 kr per m32 674 kr per m3

 miljöklass 3 1 910 kr per m31 030 kr per m32 940 kr per m3

4. ur 2711 12 11-Gasol som används

 2711 19 00 för

 a) drift av

 motordrivet fordon,90 öre per liter54 öre per liter1 kr 44 öre

 fartyg eller per liter

 luftfartyg

 b) annat ändamål112 kr per 1 080 kr per 1 192 kr per

 än som avses 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 under a

 9

Föreslagen lydelse

KN-nr Slag av bränsle Skattebelopp

 Energiskatt KoldioxidskattSumma skatt

5. ur 2711 29 00Metan som används

 för

 a) drift av motor-1 498 kr per770 kr per 2 268 kr

 drivet fordon, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål187 kr per 770 kr per 957 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

6. 2711 11 00, Naturgas som används 2711 21 00

för

 a) drift av motor-1 498 kr per770 kr per 2 268 kr per

 drivet fordon, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål187 kr per 770 kr per 957 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

7. 2701, 2702 Kolbränslen 245 kr per 895 kr per 1 140 kr per

 eller 2704 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

8. 2713 11 00- Petroleumkoks 245 kr per 895 kr per 1 140 kr per

 2713 12 00 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 I fall som avses i 4 kap. 1 § första stycket 7 och andra stycket samt 12 §

första stycket 4 och andra stycket tas skatt ut med ett belopp som motsvarar

skillnaden mellan de skattebelopp som gäller för bränslets olika användnings-

sätt.

 För kalenderåret 1996 och efterföljande kalenderår skall de i första stycket

angivna skattebeloppen räknas om enligt 10 §.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §4

 Energiskatt och koldioxidskatt skall betalas även för

 1. andra mineraloljeprodukter enligt 1 kap. 3 a § än sådana som avses i 1 §,

och

 2. andra mineraloljeprodukter än sådana som avses i 1 kap. 3 a §, om en sådan

produkt säljs eller förbrukas som motorbränsle eller för uppvärmning.

 Skatt skall i fall som avses i första stycket betalas med de skattebelopp som

gäller för motsvarande bränsle enligt 1 §.

-------------------------------------------------------

 För flygbensin (KN-nr 2710

00 26) och flygfotogen (KN-

nr 2710 00 51) skall dock

skatt enligt första och and-

ra styckena inte betalas när

bränslet förbrukas för sådan

motordrift som avser drift

av motorer i luftfartyg el-

ler av sådana motorer i pro-

vbädd eller i annan liknande

anordning.

-------------------------------------------------------

 9 a §

 Bestämmelserna i 9 § första

 och andra styckena gäller

 även, såvitt avser

 bränsletank som förser motor

 på motordrivet fordon med

 bränsle, oljeprodukt som är

 eller har varit försedd med

 sådana av regeringen i

 föreskrift angivna andra

 märkämnen än de som avses i 8 §

 första stycket.

 4 kap.

 1 §5

 Skyldig att betala energiskatt, koldioxidskatt och svavelskatt (skattskyldig)

för bränslen som avses i 1 kap. 3 a § är

 1. den som i Sverige tillverkar eller bearbetar bränsle eller annan som

godkänts som upplagshavare enligt 3 §,

 2. varumottagare som avses i 6 eller 7 §,

 3. skatterepresentant enligt vad som anges i 8 §,

 4. den som i annat fall än som avses i 1-3 från ett annat EG-land till Sverige

för in eller tar emot leverans av bränsle, om bränslet skall användas för annat

än privat ändamål,

 5. den som från ett annat EG-land säljer och levererar bränsle till en köpare

i Sverige genom distansförsäljning enligt 9 §,

 6. annan än upplagshavare som importerar bränsle från tredje land,

 7. den som förvärvat bränsle för vilket ingen skatt eller lägre skatt skall

betalas när bränslet används för ett visst ändamål men som säljer eller

förbrukar bränslet för ett annat ändamål som medför att skatt skall betalas med

högre belopp, och

 8. den som för privat ändamål för in bränsle till Sverige enligt vad som anges

i 11 §.

 Vad som sägs i första stycket 7 tillämpas även i fråga om bränsle för vilket

antingen ingen skatt har betalats eller skatt har betalats enligt 2 kap. 1 §

första stycket 3 a, och som förbrukas i skepp, när skeppet används för privat

ändamål.

 Skattskyldighet föreligger inte för bränsle som förs in till Sverige

-------------------------------------------------------

 1. i normal bränsletank på 1. i normal bränsletank på

motordrivet fordon eller motordrivet fordon eller

till fordonet kopplad till fordonet kopplad

släpvagn som används släpvagn, fartyg eller

yrkesmässigt om bränslet är luftfartyg som används

avsett att användas i motor yrkesmässigt om bränslet är

på fordonet eller släpvagnen avsett att användas i motor

under transporten, eller på fordonet, släpvagnen,

 fartyget eller luftfarty-

 get under transporten,

 eller

 2. under sådana omständigheter att förutsättningar skulle finnas att medge

återbetalning av skatten enligt 9 kap. 1 §.

 Den som är skattskyldig enligt första stycket 4 skall, innan transporten av

bränslet från det andra EG-landet påbörjas, lämna en redovisning över bränslet

till beskattningsmyndigheten samt hos beskattningsmyndigheten ställa säkerhet

för betalning av skatten.

 11 §

 Den som för privat ändamål för in bränsle till Sverige från ett annat EG-land

är skyldig att betala skatt för bränslet, om han inte visar att skatt har

betalats för det i Sverige, när det är fråga om

-------------------------------------------------------

 1. flytande bränsle som är 1. flytande bränsle som är

avsett för uppvärmning och avsett för uppvärmning och

som förs in på annat sätt än isom förs in på annat sätt än

tankfordon som används genom distansförsäljning

yrkesmässigt, eller enligt 9 §, eller

 2. motorbränsle som förs in 2. motorbränsle som förs

på annat sätt än i fordonstankin på annat sätt än i

eller reservdunk som rymmer fordonstank, bränsletank på

högst 10 liter. fartyg eller luftfartyg

 eller i reservdunk som

 rymmer högst 10 liter.

 Första stycket gäller även den för vars räkning införseln äger rum.

 7 kap.

 1 §

 I en deklaration som avser energiskatt och koldioxidskatt på bränslen som

avses i 2 kap. 1 § första stycket 3 b får avdrag göras för skatt på bränsle

 1. för vilket skattskyldighet tidigare har inträtt,

 2. som tagits tillbaka i samband med återgång av köp,

 3. som av den skattskyldige exporterats till tredje land eller förts till

frizon eller frilager för annat ändamål än att förbrukas där,

-------------------------------------------------------

 4. som förbrukats eller 4. som förbrukats eller

sålts för förbrukning sålts för förbrukning

a) för annat ändamål än motor-a) för annat ändamål än motor-

drift eller uppvärmning, drift eller uppvärmning,

eller eller

b) i en process där bränslet b) i en process där bränslet

i allt väsentligt används föri allt väsentligt används för

annat ändamål än motordrift annat ändamål än motordrift

eller uppvärmning. eller uppvärmning,

 5. som förbrukats för fra-

 mställning av skattepliktig

 elektrisk kraft i en

 gasturbinanläggning som har

 en sammanlagd installerad

 generatoreffekt av minst

 fem megawatt, under

 förutsättning att värme inte

 samtidigt nyttiggjorts.

 Avdrag enligt första stycket 4 får göras även för skatt på bränsle som

förbrukats eller sålts för förbrukning för gas- och värmeproduktion som sker vid

användning av bränsle på sätt som avses i första stycket 4.

 2 §

-------------------------------------------------------

 I en deklaration som I en deklaration som

avser energiskatt och avser energiskatt och

koldioxidskatt på andra koldioxidskatt på andra

bränslen än som avses i bränslen än som avses i

2 kap. 1 § första stycket 2 kap. 1 § första stycket

3 b, dock inte flygbensin 3 b, dock inte flygbensin

eller flygfotogen, får eller flygfotogen, får av-

avdrag göras enligt 1 §. drag göras enligt 1 § första

 stycket 1-4 och andra

 stycket.

 Avdrag får också göras för skatt

 1. på annat bränsle än bensin som förbrukats eller sålts för förbrukning a) i

tåg eller annat spårbundet transportmedel, eller

b) i skepp, när skeppet inte används för privat ändamål,

 2. på annat bränsle än bensin som förbrukats eller sålts för förbrukning i

luftfartyg, när luftfartyget inte används för privat ändamål,

 3. på bränsle som förbrukats för framställning av

a) mineraloljeprodukter,

b) kolbränslen och petroleumkoks, eller

c) andra produkter för vilka skatteplikt har inträtt för tillverkaren,

 4. på bränsle som förbrukats för framställning av skattepliktig elektrisk

kraft, med de begränsningar som följer av tredje stycket.

 Avdrag enligt andra stycket 4 får vid samtidig produktion av värme och

skattepliktig elektrisk kraft i en kraftvärmeanläggning göras för energiskatt

och koldioxidskatt på den del av bränslet som förbrukats för framställning av

skattepliktig elektrisk kraft och för hälften av energiskatten på den del av

bränslet som förbrukats för framställning av nyttiggjord värme.

 5 §

-------------------------------------------------------

 I en deklaration som I en deklaration som

avser svavelskatt på andra avser svavelskatt på andra

bränslen än flygbensin och bränslen än flygbensin och

flygfotogen får avdrag göras flygfotogen får avdrag göras

enligt 1 § och 2 § andra enligt 1 § första stycket

stycket 1-3. 1-4 och andra stycket och

 enligt 2 § andra stycket

 1-3.

 Avdrag får, i den mån avdrag inte gjorts enligt första stycket, göras även för

skatt på svavel i bränsle som har förbrukats eller sålts för förbrukning i

metallurgiska processer eller processer för framställning av varor av andra

mineraliska ämnen än metaller, vari skall anses ingå även den gas- och

värmeproduktion som sker till följd av sådana processer, eller i sodapannor

eller lutpannor.

 Om en skattskyldig har begränsat utsläppet av svavel genom reningsåtgärd eller

genom bindning i någon produkt eller i aska i samband med förbrukning av det

skattepliktiga bränslet, får avdrag göras med 30 kronor per kilogram svavel som

utsläppet har minskat.

-------------------------------------------------------

 5 a §

 I en deklaration som

 avser energiskatt,

 koldioxidskatt och svavel-

 skatt på flygbensin (KN-nr

 2710 00 26) och flygfoto-

 gen (KN-nr 2710 00 51) får

 avdrag göras enligt 1 §

 första stycket 1-4 och

 andra stycket.

 Avdrag får också göras för

 skatt på flygbensin och

 flygfotogen som förbrukats

 eller sålts för förbrukning

 för sådan motordrift som

 avser drift av motorer i

 luftfartyg eller av sådana

 motorer i provbädd eller i

 annan liknande anordning.

 5 b §

 I en deklaration som

 avser energiskatt,

 koldioxidskatt och svavel-

 skatt på annat bränsle än som

 avses i 1 kap. 3 a § får

 avdrag också göras för skatt

 på bränsle som av den skatt-

 skyldige förts ut från Sve-

 rige till ett annat EG-

 land.

 7 §6

-------------------------------------------------------

 Vad som föreskrivs om av- Vad som föreskrivs om av-

drag för skatt på bränsle somdrag för skatt på bränsle som

avses i 2 kap. 1 § första avses i 2 kap. 1 § första

stycket 3 b, bensin och stycket 3 b, bensin och

gasol tillämpas även på bränslegasol tillämpas även på brä-

för vilket motsvarande skatt nsle för vilket motsvarande

skall betalas enligt 2 kap. skatt skall betalas enligt

3 och 4 §§, dock inte 2 kap. 3 och 4 §§.

flygbensin och flygfotogen.

 8 kap.

-------------------------------------------------------

 4 a §

 Annan än den som är regi-

 strerad som skattskyldig

 får köpa flygbensin och

 flygfotogen utan energi-

 skatt, koldioxidskatt och

 svavelskatt mot att han

 lämnar en försäkran till

 leverantören om att bränslet

 skall användas för ett sådant

 ändamål som avses i 7 kap. 1 §

 första stycket 4 eller

 andra stycket eller i

 7 kap. 5 a § andra stycket.

 5 §

-------------------------------------------------------

 Vad som föreskrivs om inköp Vad som föreskrivs om in-

mot försäkran av bränsle som köp mot försäkran av bränsle

avses i 2 kap. 1 § första som avses i 2 kap. 1 § för-

stycket 3 b och bensin sta stycket 3 b och bensin

tillämpas även på bränsle förtillämpas även på bränsle för

vilket motsvarande skatt vilket motsvarande skatt

skall betalas enligt 2 kap. skall betalas enligt

3 och 4 §§, dock inte flyg- 2 kap. 3 och 4 §§.

bensin och flygfotogen.

 10 kap.

 1 §

 Den som från oljeprodukter avlägsnar sådana märkämnen som avses i 2 kap. 8 §

första stycket eller på annat sätt tar befattning med oljeprodukter för vilka

energiskatt enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b inte betalats, i syfte att

dessa produkter skall användas i strid mot 2 kap. 9 §, döms till böter eller

fängelse i högst sex månader.

-------------------------------------------------------

 För brott enligt första

 stycket skall också dömas

 den som från oljeprodukter

 avlägsnar sådana märkämnen som

 avses i 2 kap. 9 a §, i

 syfte att dessa produkter

 skall användas i strid mot

 denna bestämmelse.

 Om brottet har rört betydande värden eller det i annat fall är att anse som

grovt skall, om förfarandet inte utgör led i gärning som är belagd med strängare

straff enligt skattebrottslagen (1971:69), dömas till fängelse i högst två år.

 2 §

-------------------------------------------------------

 För försök eller förberedelseFör försök eller förbere-

till brott enligt 1 § andra delse till brott enligt 1 §

stycket skall dömas till tredje stycket skall dömas

ansvar enligt 23 kap. till ansvar enligt 23 kap.

brottsbalken. brottsbalken.

 4 §7

-------------------------------------------------------

 Om oljeprodukter där sådana Om oljeprodukter där såda-

märkämnen som avses i 2 kap. na märkämnen som avses i

8 § första stycket har avlägs-2 kap. 8 § första stycket

nats och för vilka skatt eller 9 a § har avlägsnats

enligt 2 kap. 1 § första och för vilka skatt enligt

stycket 3 b inte betalats, 2 kap. 1 § första stycket

anträffas i annat utrymme än 3 b inte betalats,

bränsletank som förser motor anträffas i annat utrymme än

på motordrivet fordon eller bränsletank som förser motor

båt med bränsle och det är på motordrivet fordon eller

uppenbart att oljepro- båt med bränsle och det är

dukterna avsetts för tillför-uppenbart att oljepro-

sel till sådan bränsletank i dukterna avsetts för

strid mot 2 kap. 9 §, påför tillförsel till sådan

beskattningsmyndigheten den bränsletank i strid mot

som ansvarat för att de 2 kap. 9 §, påför

nämnda ämnena avlägsnats, beskattningsmyndigheten

skatt med belopp som den som ansvarat för att de

motsvarar den skatt som nämnda ämnena avlägsnats,

skulle ha tagits ut för skatt med belopp som

oljeprodukterna enligt motsvarar den skatt som

2 kap. 1 § första stycket skulle ha tagits ut för

3 b. oljeprodukterna enligt

 2 kap. 1 § första stycket

 3 b.

 5 §8

-------------------------------------------------------

 En särskild avgift skall En särskild avgift skall

betalas för motordrivet for- betalas för motordrivet

don och båt, vars bränsletankfordon och båt, vars bräns-

innehåller oljeprodukter i letank innehåller oljepro-

strid mot 2 kap. 9 §. dukter i strid mot 2 kap.

 9 § eller 9 a §.

 Avgiften uppgår för personbil och båt till 10 000 kronor. Avgiften beräknas

för lastbilar, bussar, traktorer och tunga terrängvagnar som är registrerade i

bilregistret på följande sätt.

Skattevikt, Avgift, kronor

kilogram

 0 - 3 500 10 000

3 501 -10 000 20 000

10 001 -15 000 30 000

15 001 -20 000 40 000

20 001 - 50 000

-------------------------------------------------------

 Med skattevikt avses den Med skattevikt avses den

vikt efter vilken fordons- vikt efter vilken fordons-

skatt beräknas enligt for- skatt beräknas enligt for-

donsskattelagen (1988:327). donsskattelagen

Avgiften för annat motordri- (1988:327). Avgiften för

vet fordon än som avses i annat motordrivet fordon än

andra stycket uppgår till som avses i andra stycket

20 000 kronor. Avgiften tas uppgår till 20 000 kronor.

ut för varje tillfälle som Avgiften tas ut för varje

bränsletank påträffas med tillfälle som bränsletank

oljeprodukter i strid mot påträffas med oljeprodukter

2 kap. 9 §. i strid mot 2 kap. 9 §

 eller 9 a §.

 Har avgift påförts någon och skall sådan avgift påföras honom för ytterligare

tillfälle inom ett år från det tidigare tillfället, tas avgiften ut med en och

en halv gånger det belopp som följer av andra eller tredje stycket.

 11 kap.

 10 §

-------------------------------------------------------

 Avdrag får göras även för Avdrag får göras även för

energiskatt och energiskatt och

koldioxidskatt på annat koldioxidskatt på

bränsle än sådant som 1. bränsle som beskattas

beskattas enligt 2 kap. 1 § enligt 2 kap. 1 § första

första stycket 3 b, om stycket 3 b, om bränslet

bränslet förbrukats vid fram-förbrukats vid framställning

ställning av skattepliktig av skattepliktig elektrisk

elektrisk kraft, med de kraft i en gasturbinan-

begränsningar som följer av läggning som har en samman-

andra och tredje styckena. lagd installerad genera-

 toreffekt av minst fem

 megawatt, under

 förutsättning att värme inte

 samtidigt nyttiggjorts,

 2. annat bränsle än som

 avses under 1, om bränslet

 förbrukats vid framställning

 av skattepliktig elektrisk

 kraft, med de begränsningar

 Avdrag enligt första som följer av andra och

stycket får vid samtidig tredje styckena.

produktion av värme och Avdrag enligt första

skattepliktig elektrisk stycket 2 får vid samtidig

kraft i en kraftvärmean- produktion av värme och

läggning göras för energiskattskattepliktig elektrisk

och koldioxidskatt på den kraft i en kraftvärme-

del av bränslet som anläggning göras för energi-

förbrukats för framställning skatt och koldioxidskatt på

av skattepliktig elektrisk den del av bränslet som

kraft och för hälften av förbrukats för framställning

energiskatten på den del av av skattepliktig elektrisk

bränslet som förbrukats för kraft och för hälften av

framställning av nyttiggjord energiskatten på den del av

värme. bränslet som förbrukats för

 Avdrag enligt första eller framställning av

andra stycket får göras nyttiggjord värme.Avdrag enligt första

endast i den mån avdrag inte eller andra stycket får

gjorts enligt 9 § första göras endast i den mån

stycket 4, 7 kap. 2 § andra avdrag inte gjorts enligt

stycket 4 eller tredje 9 § första stycket 4, 7 kap.

stycket. 1 § första stycket 5 eller

 2 § andra stycket 4 eller

 tredje stycket.

 Den som yrkesmässigt levererar elektrisk kraft som i Sverige framställts i ett

vindkraftverk får göra avdrag med ett belopp som svarar mot den skatt som skall

betalas enligt 3 § första stycket 4.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel

 Härigenom föreskrivs att 1 och 4 7 §§ lagen (1984:409) om skatt på

gödselmedel1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

-------------------------------------------------------

 Skatt (gödselmedelsskatt) Skatt (gödselmedelsskatt)

skall betalas till staten skall betalas till staten

enligt denna lag vid omsätt- enligt denna lag för

ning eller ianspråktagande gödselmedel.

inom landet av gödselmedel.

 Med gödselmedel enligt denna lag avses ammoniak som hänförs till nr 2814 i Kom-

binerade nomenklaturen (KN) enligt rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23

juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan,

kaliumnitrat och kalciumnitrat som hänförs till KN-nr 2834 samt varor som hän-

förs till KN-nr 3102, 3103 och 3105.

 4 §

 Med skattskyldig avses i det följande

 1. den som inom landet yrkesmässigt tillverkar gödselmedel,

 2. den som inför gödselmedel till landet för yrkesmässig återförsäljning eller

för egen yrkesmässig användning inom landet,

-------------------------------------------------------

 3. den som har

 registrerats som

 återförsäljare enligt 6 §

 andra stycket.

 En verksamhet är yrkesmässig, om den utgör näringsverksamhet enligt 21 §

kommunalskattelagen (1928:370), eller om den bedrivs i former som är jämförliga

med en till sådan näringsverksamhet hänförlig rörelse och ersättningen för

omsättningen i verksamheten under ett kalenderår överstiger 30 000 kr.

 5 §

-------------------------------------------------------

 Skattskyldighet inträder Skattskyldighet inträder,

när för skatt som avses i 2 §

 första stycket, när

 1. ett gödselmedel levere- 1. ett gödselmedel

ras till en köpare, levereras till en köpare

 som inte är registrerad,

 2. ett gödselmedel tas i anspråk för något annat ändamål än försäljning,

 3. den skattskyldige avregistreras och skattskyldigheten därvid inte går över

på någon annan.

-------------------------------------------------------

 Skattskyldighet inträder,

 för skatt som avses i 2 §

 andra stycket, för

 1. den som är

 skattskyldig enligt 4 §

 första stycket 1 när ett

 gödselmedel tillverkas,

 2. den som är

 skattskyldig enligt 4 §

 första stycket 2 när ett

 gödselmedel förs in till

 landet.

 6 §

-------------------------------------------------------

 Den som är skattskyldig Den som är skattskyldig

skall vara registrerad hos enligt 4 § första stycket 1

beskattningsmyndigheten. eller 2 skall vara

 registrerad hos

 beskattningsmyndigheten.

 Den som inom landet i

 större omfattning

 yrkesmässigt återförsäljer

 gödselmedel kan registreras

 hos beskattnings-

 myndigheten som återförsälja-

 re.

 7 §

 I en deklaration som avser gödselmedelsskatt får avdrag göras för skatt på

sådana gödselmedel

 1. som har förts ut ur landet,

 2. för vilka skattskyldighet tidigare har inträtt,

 3. som har tagits tillbaka i samband med återgång av köp,

 4. som har förbrukats eller sålts för förbrukning för annat ändamål än att

användas som växtnäring.

-------------------------------------------------------

 Avdrag enligt första

 stycket 2 eller 3 får

 endast göras för skatt som

 avses i 2 § första stycket.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om förhållanden som hänför

sig till tiden före ikraftträdandet. För skatt som avses i 2 § andra stycket

gäller dock följande. Gödselmedel som har tillverkats eller förts in till landet

före ikraftträdandet skall tas upp till beskattning i första

redovisningsperioden efter ikraftträdandet om skattskyldighet då ännu inte har

inträtt.

**FOOTNOTES**

4 Senaste lydelse 1995:611. Ändringen innebär att tredje

stycket upphävs.

5 Senaste lydelse 1995:611.

6 Senaste lydelse 1995:912.

7 Senaste lydelse 1995:912.

8 Senaste lydelse 1995:912.

1 Lagen omtryckt 1995:616.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1995:616.

 10

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1564) om

alkoholskatt

 Härigenom föreskrivs att 2-6 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

 Skatt skall betalas för öl som hänförs till nr 2203 i Kombinerade nomen-

klaturen (KN) enligt förordningen EEG 2658/87 om alkoholhalten överstiger 0,5

volymprocent.

 Skatt skall även betalas för produkter innehållande en blandning av öl och

icke-alkoholhaltig dryck hänförlig till KN-nr 2206 om alkoholhalten i bland-

ningen överstiger 0,5 volymprocent.

-------------------------------------------------------

 Skatt tas ut per liter Skatt tas ut per liter

med 2,33 kronor för varje med 2,39 kronor för varje

volymprocent alkohol. volymprocent alkohol.

 För öl med en alkoholhalt För öl med en alkoholhalt

över 2,25 men inte över 3,5 över 2,25 men inte över 3,5

volymprocent tas skatt dock volymprocent tas skatt

ut per liter med 0,91 kro- dock ut per liter med 1,21

nor för varje volymprocent kronor för varje

alkohol. volymprocent alkohol.

 För öl med en alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent tas skatt ut med

0 kronor.

 3 §

 Skatt skall betalas för vin som hänförs till KN-nr 2204 och 2205 om alkohol-

halten uppkommit enbart genom jäsning och

 1. alkoholhalten överstiger 1,2 volymprocent men uppgår till högst 15 volymp-

rocent, eller

 2. alkoholhalten överstiger 15 volymprocent men uppgår till högst 18 vo-

lymprocent och vinet producerats utan tillsatser.

-------------------------------------------------------

 Skatt tas ut per liter för Skatt tas ut per liter

drycker med en alkoholhalt för

över 2,25 men inte över 4,5 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 9,00 kro- över 2,25 men inte över 4,5

nor, volymprocent med 9,25 kro-

drycker med en alkoholhalt nor,

över 4,5 men inte över 7 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 13,30 kro- över 4,5 men inte över 7

nor, volymprocent med

drycker med en alkoholhalt 13,67 kronor,

över 7 men inte över 8,5 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 18,30 kro- över 7 men inte över 8,5

nor, volymprocent med

drycker med en alkoholhalt 18,81 kronor,

över 8,5 men inte över 15 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 26,20 kro- över 8,5 men inte över 15

nor, och för volymprocent med

drycker med en alkoholhalt 26,93 kronor, och för

över 15 men inte över 18 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 43,50 kro- över 15 men inte över 18

nor. volymprocent med

 44,70 kronor.

 För vin med en alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent tas skatt ut med

0 kronor.

 4 §

 Skatt skall betalas för andra jästa drycker än vin eller öl som hänförs till

KN-nr 2206 samt sådana drycker som hänförs till KN-nr 2204 och 2205 men som inte

omfattas av skatteplikt enligt 3 §, om alkoholhalten överstiger 1,2 men inte 10

volymprocent eller om alkoholhalten överstiger 10 men inte 15 volymprocent under

förutsättning att alkoholhalten uteslutande har uppkommit genom jäsning.

-------------------------------------------------------

 Skatt tas ut per liter för Skatt tas ut per liter

drycker med en alkoholhalt för

över 2,25 men inte över 4,5 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 9,00 kro- över 2,25 men inte över 4,5

nor, volymprocent med 9,25 kro-

drycker med en alkoholhalt nor,

över 4,5 men inte över 7 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 13,30 kro- över 4,5 men inte över 7

nor, volymprocent med

drycker med en alkoholhalt 13,67 kronor,

över 7 men inte över 8,5 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 18,30 kro- över 7 men inte över 8,5

nor och för volymprocent med

drycker med en alkoholhalt 18,81 kronor, och för

över 8,5 men inte över 15 drycker med en alkoholhalt

volymprocent med 26,20 kro- över 8,5 men inte över 15

nor. volymprocent med

 26,93 kronor.

 För andra jästa drycker med en alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent tas

skatt ut med 0 kronor.

 5 §

 Skatt skall betalas för mellanklassprodukter med en alkoholhalt över 1,2 men

inte över 22 volymprocent som hänförs till KN-nr 2204, 2205 och 2206 men som

inte beskattas enligt 2-4 §§.

-------------------------------------------------------

 Skatt tas ut per liter för Skatt tas ut per liter

drycker med en alkoholhalt för

om högst 15 volymprocent med drycker med en alkoholhalt

26,20 kronor, och för om högst 15 volymprocent

drycker med en alkoholhalt med 26,93 kronor, och för

över 15 volymprocent med drycker med en alkoholhalt

43,50 kronor. över 15 volymprocent med

 44,70 kronor.

 6 §1

 Skatt skall betalas för varor hänförliga till KN-nr 2207 och 2208 med en alko-

holhalt överstigande 1,2 volymprocent även om dessa ingår i en vara som hänförs

till ett annat KN-kapitel. Skatt skall även betalas för drycker som hänförs till

KN-nr 2204, 2205 och 2206 om alkoholhalten överstiger 22 volymprocent.

-------------------------------------------------------

 Skatt tas ut med 474 kro- Skatt tas ut med 487

nor per liter ren alkohol. kronor per liter ren alko-

 hol.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:613.

 11

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

 12

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:917) om

ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt

 Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt i paragrafens

lydelse enligt lagen (1995:917) om ändring i nämnda lag skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 37 §

-------------------------------------------------------

 För skattepliktiga För skattepliktiga

alkoholvaror tas skatten för alkoholvaror tas skatten

år 1995 ut med i 2-6 §§ an- för år 1996 ut med i 2-6 §§

givna belopp. För tiden angivna belopp. För tiden

efter utgången av år 1995 efter utgången av år 1996

skall skatten tas ut med skall skatten tas ut med

belopp som omräknas enligt belopp som omräknas enligt

andra stycket. andra stycket.

 För kalenderåret 1996 och För kalenderåret 1997 och

efterföljande kalenderår efterföljande kalenderår

skall skatten tas ut med skall skatten tas ut med

belopp som efter en årlig belopp som efter en årlig

omräkning motsvarar de i 2-6 §§omräkning motsvarar de i

angivna skattebeloppen 2-6 §§ angivna

multiplicerade med det jäm- skattebeloppen multiplice-

förelsetal, uttryckt i pro- rade med det jämförelsetal,

cent, som anger förhållandet uttryckt i procent, som

mellan prisläget i oktober anger förhållandet mellan

månad året närmast före det årprisläget i oktober månad

beräkningen avser och året närmast före det år

prisläget i oktober 1994. beräkningen avser och

 prisläget i oktober 1994.

 Regeringen fastställer före november månads utgång de omräknade skattebelopp

som enligt denna lag skall tas ut för påföljande kalenderår. Beloppen avrundas

till hela kronor och ören.

 13

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1563) om

tobaksskatt

 Härigenom föreskrivs att punkt 4 av ikraftträdandebestämmelserna till lagen

(1994:1563) om tobaksskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 4. Föreskrifterna i 3-7 §§ 4. Föreskrifterna i 3 och

den nya lagen tillämpas först5 §§ den nya lagen tillämpas

från och med den 1 januari från och med den 1 januari

1996. 1996 och föreskrifterna i

 4, 6 och 7 §§ tillämpas från

 och med den 1 juli 1996.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 14

2.6 Förslag till lag om ändring i tullagen (1994:1550)

 Härigenom föreskrivs att det i tullagen (1994:1550) skall införas en ny

paragraf, 9 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 a §

-------------------------------------------------------

 Den som från en plats

 utanför det svenska

 tullområdet men inom EG:s

 tullområde till det svenska

 tullområdet inför eller låter

 införa en icke-gemen-

 skapsvara, som inte är

 underkastad ett

 tullförfarande, är skyldig

 att anmäla införseln till

 tullmyndigheten vid

 gränspasseringen.

 Tullmyndigheten uppbär

 därvid tull för varan och

 övervakar att

 handelspolitiska åtgärder

 vidtas och andra villkor

 för övergång till fri

 omsättning iakttas.

 För kontroll av

 anmälningsskyldigheten har

 tullmyndigheten rätt att

 utföra de kontroller som

 framgår av punkt 4 andra

 stycket i övergång-

 sbestämmelserna.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 15

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1547) om

tullfrihet m.m.

 Härigenom föreskrivs1 att 7 § lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m. skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §

-------------------------------------------------------

 Regeringen får meddela Regeringen får meddela

före- före-

skrifter om tullfrihet för skrifter om tullfrihet för

 1. förnödenheter och 1. förnödenheter och

proviant som medförs eller proviant som medförs eller

tas ombord på transportmedel tas ombord på trans-

som går i trafik mellan portmedel som går i utrikes

Sverige och tredje land, om trafik, om varorna är

varorna är avsedda för avsedda för transportmedlet

transportmedlet eller för eller för besättning eller

besättning eller pas- passagerare, och

sagerare, och 2. varor som införs av en

 2. varor som införs av en person som återvänder hit

person som återvänder hit efter att på grund av sitt

efter att på grund av sitt arbete ha vistats i tredje

arbete ha vistats i tredje land under en längre tid.

land under en längre tid.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

1 Paragrafen föreslås också ändrad i prop. 1995/96:12.

 16

3 Ärendet och dess beredning

Problemen med införsel till Sverige från Finland av i Finland lågbeskattade

oljeprodukter har under senare tid uppmärksammats i olika sammanhang. Bl.a. har

Svenska Petroleum Institutet i skrivelser till regeringen hemställt att åtgärder

vidtas för att begränsa denna införsel.Svenska Lantmännen och Hydro Agri AB har

i skrivelser till regeringen framhållit att de nuvarande uppbördsreglerna för

skatt på gödselmedel inte är konkurrensneutrala. De har vidare påtalat att det

föreligger stora praktiska problem för dem som är verksamma i branschen att på

ett korrekt sätt redovisa den skatt som belöper på kadmiuminnehållet.

 I propositionen föreslås författningsändringar som hänför sig till de nämnda

frågorna. Vidare behandlas vissa ändringar av förfarandereglerna för

beskattningen av vissa bränslen, som föranleds av en anpassning till

gemenskapsrätten. Härutöver föreslås, mot bakgrund av uppmärksammade praktiska

problem, att omärkt olja skall få användas för vissa elproduktionsändamål.

 Ett förslag lämnas i propositionen om en höjning av alkoholskatten på s.k.

folköl för att motverka den sänkning av detaljhandelspriset som den av riksdagen

tidigare beslutade sänkningen av mervärdesskatten medför (prop. 1994/95:150 bil.

7, bet. 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:447, SFS 1995:931). Vidare föreslås, efter

en framställning från Svenska Tobaks AB, att tillämpningen av de nya

bestämmelserna om kontrollmärkning på cigarettförpackningar skjuts upp till den

1 juli 1996.

 Generaltullstyrelsen har i en framställning till regeringen den 20 mars 1995

hemställt att det införs en ny paragraf i tullagen som föreskriver

anmälningsskyldighet vid införsel från annat EG-land till Sverige av vara som

inte är i fri omsättning inom EG:s tullområde. Underlåtenhet att iaktta den

föreskrivna anmälningsskyldigheten skulle medföra ansvar för varusmuggling

enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling (varusmugglingslagen) eller

för tullförseelse enligt tullagen.

 Riksåklagaren har i en skrivelse till regeringen den 10 april 1995 beträffande

samma situation föreslagit att frågan regleras genom en ändring i

varusmugglingslagen. Ändringen skulle innebära att bestäm- melsen i 6 § nämnda

lag om olovlig befattning med smuggelgods även skulle omfatta befattning med

varor som smugglats in i EU:s tullområde.

 Förslagen har remissbehandlats. Yttranden har lämnats av Göta Hovrätt,

Kommerskollegium, Svenska handelskammarförbundet, Grossistförbundet Svensk

Handel, Sveriges industriförbund och Sveriges Speditörförbund.

 I propositionen föreslås vidare, efter framställning från Sveriges

Skeppshandlarförbund, att bestämmelserna i 7 § lagen om tullfrihet ändras så att

tullfrihet medges även för förnödenheter och proviant som medförts på eller

tagits ombord på transportmedel som går i trafik mellan Sverige och annat EG-

land, i stället för som nu endast vid resa till plats utanför EG:s tullområde.

Generaltullstyrelsen, som har yttrat sig över framställningen, har inte några

erinringar mot förslaget. Vid underhandskontakter med Kommerskollegium,

Sjöfartsverket och Grossistförbundet Svensk Handel har inte heller några

erinringar riktats mot förslaget.

 Utformningen av författningsförslagen vad gäller punktskatter har skett i

samråd med Riksskatteverket. Beträffande förslagen till ändringar i lagen om

skatt på gödselmedel har synpunkter under hand även inhämtats från Svenska

Lantmännen och Hydro Agri AB.

Lagrådet

Förslagen är enligt regeringens bedömning lagtekniskt av förhållandevis enkel

beskaffenhet. Vidare är förslagen i flertalet fall sådana som innebär

administrativa förenklingar eller andra fördelar för berörda parter. Sammantaget

bedöms därför att förslagen är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande

skulle sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats.

4 Förbud mot användning av vissa märkta

oljeprodukter i motordrivna fordon

 Bakgrunden till regeringens förslag: Den som för privat ändamål för in

motorbränsle till Sverige från ett annat EG-land är skyldig att betala svensk

skatt för bränslet, när det är fråga om bränsle som förs in på annat sätt än i

fordonstank eller reservdunk som rymmer högst 10 liter. Deklaration över

bränslet skall lämnas till beskattningsmyndigheten inom fem dagar från införseln

och skatten skall betalas inom samma tid.

 Om bränsle förs in till Sverige från ett annat EG-land för att användas för

annat än privat ändamål, är den som för in eller tar emot leveransen av bränslet

skyldig att betala skatt i Sverige. Om en utländsk säljare ansvarar för

leveransen av bränslet är det dock han som är skyldig att betala skatten.

 Olja beskattas olika i såväl Sverige som Finland beroende på använd-

ningsområde. System med märkning av de lågbeskattade oljeprodukterna tillämpas i

båda länderna för att skattemässigt skilja på olja för skilda

användningsområden. Regeringen har föreskrivit vilka ämnen som skall användas

vid märkning enligt svensk lagstiftning. Det rör sig om ett märkämne och ett

färgämne i sådan mängd att oljan får en grön färg. Motsvarande finska system

innebär tillsats av märkämnet furfural och ett rött färgämne.

 I Sverige är det förbjudet att använda märkt olja i motordrivna fordon och

båtar. Något förbud finns inte mot att använda olja som är märkt på annat sätt

än enligt de svenska föreskrifterna. Förbudsbestämmelsen är alltså inte

tillämplig på t.ex. sådan olja som är märkt enligt finska föreskrifter.

 Den finska nationella lagstiftningen innebär att rödmärkt olja får användas

för uppvärmningsändamål, medan kraftiga sanktioner finns för att förhindra

förbrukning av sådan olja i personbilar, bussar och lastbilar. Vidare får

rödmärkt olja i Finland förbrukas i fartyg, jordbrukstraktorer och motorredskap.

 Skälen för regeringens förslag: Den finska skatten på rödmärkt olja är

avsevärt lägre än den svenska skatten på sådan omärkt olja som skall användas i

motordrivna fordon och båtar. Detta förhållande skapar en påtaglig risk för

betydande skatteundandraganden genom införsel till Sverige av rödmärkt olja.

Medlemskapet i EU har medfört kontrollproblem vad gäller införsel av dieselolja

från Finland till Sverige. Regeringen har erfarit att en omfattande gränshandel

med rödmärkt olja förekommer särskilt i de norra delarna av Sverige. Endast

undantagsvis har svensk skatt betalats för inköpen i enlighet med de gällande

svenska skattebestämmelserna.

 Regeringen anser mot den angivna bakgrunden att förbudet i lagen om skatt på

energi mot användning av grönmärkta oljeprodukter bör utvidgas till att omfatta

även olja som är försedd med sådana märkämnen som föreskrivs i finsk

lagstiftning. Detta bör lagtekniskt åstadkommas genom att regeringen ges rätt

att meddela föreskrifter om att förbudet kan omfatta även oljeprodukter som är

försedda med andra märkämnen än de som skall tillsättas svensk, lågbeskattad,

olja. Genom en sådan generell bestämmelse skulle regeringen således ges

möjlighet att utvidga användningsförbudet till att omfatta finskmärkt olja.

Regeringen skulle dock även vara berättigad att, om motvarande problem uppkommer

vid införsel av märkt olja från annat land än Finland, utvidga

användningsförbudet till att avse även oljeprodukter som innehåller sådana

märkämnen.

 Eftersom rödmärkt olja i Finland lagligt får användas i fartyg, kan det vara

förenat med praktiska problem för båtägare att vid vistelse i finska vatten få

tag på omärkt olja att fylla sina båttankar med. Med hänsyn härtill samt för att

undvika att praktiska problem uppstår för dessa båtägare vid återkomsten till

Sverige, bör förbudet mot användning av rödmärkt olja inte omfatta båtar.

Förbudet bör således endast gälla motordrivna fordon.

 Förslaget föranleder ändring av 10 kap. 1, 2, 4 och 5 §§ lagen om skatt på

energi samt införande av en ny bestämmelse, 2 kap. 9 a §, i lagen. Ändringarna

behandlas närmare i anslutning till dessa bestämmelser i

författningskommentaren.

 17

5 Förfarandet vid beskattningen av vissa bränslen

5.1 Inledning

Förfarandet vid beskattning av mineraloljor inom EU regleras i direktiv

92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna regler för punktskattepliktiga

varor och om innehav, flyttning och övervakning av sådana varor. Ändringar i och

tillägg till detta direktiv har gjorts genom direktiv 92/108/EEG av den

14 december 1992 och direktiv 94/74/EG av den 22 december 1994. Rådet har vidare

under 1992 utfärdat ett direktiv om skattebasen för mineraloljeområdet, direktiv

92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för

punktskatter på mineraloljor. Ändringar i och tillägg till direktiv 92/81/EEG

har gjorts genom de nyss nämnda direktiven 92/108/EEG och 94/74/EG. I lagen om

skatt på energi har gjorts de anpassningar till direktiven som var nödvändiga

vid ett svenskt medlemskap i EU.

 Det EG-anpassade beskattningsförfarandet omfattar vissa särskilt uppräknade

mineraloljeprodukter. Förfarandebestämmelserna innehåller bl.a. regler om

skattskyldighetens inträde och förflyttning av varor inom gemenskapen. I

huvudsak tillämpas samma regler såväl vid hantering inom Sverige som vid

utförsel till ett annat EG-land.

 Enligt gemenskapsrätten skall dock skatt även tas ut på vissa andra bränslen.

Det rör sig om samtliga produkter som används för motordrift och i princip

samtliga flytande och gasformiga kolväten som används för uppvärmning. Dessa

övriga produkter omfattas dock inte av den särskilda hanteringsordningen och

blir skattepliktiga enbart då de används som motorbränsle eller för uppvärmning

eller säljs för ett sådant ändamål. Vidare tas i Sverige ut energiskatt,

koldioxidskatt och svavelskatt på kolbränslen, petroleumkoks och naturgas samt

svavelskatt på torv. Inte heller dessa bränsleslag omfattas av den särskilda

hanteringsordningen.

5.2 Flygbensin och flygfotogen

 Skälen för regeringens förslag: För närvarande gäller i Sverige att skatt inte

skall betalas för flygbensin och flygfotogen som förbrukas för sådan motordrift

som avser drift av motorer i luftfartyg eller av sådana motorer i provbädd eller

i annan liknande anordning. Gemenskapsrätten föreskriver skattefrihet för

bränslen som används vid yrkesmässig flygning, men kräver att beskattning skall

ske av flygbensin och flygfotogen som förbrukas för privat nöjesflygning.

Sverige har dock ansökt om tillåtelse av Ministerrådet att även i fortsättningen

få undanta flygbensin och flygfotogen som används för privat nöjesflygning från

beskattning. Ett flertal andra medlemsstater har getts sådana tillstånd.

Sveriges ansökan är ännu inte behandlad av rådet.

 I den nya lagen om skatt på energi undantogs flygbensin och flygfotogen från

det EG-anpassade beskattningsförfarandet. Detta har bl.a. inneburit att

ledsagardokument inte behövt upprättas vid transport av dessa bränslen inom

gemenskapen samt att inte heller övriga gemenskapsrättsliga kontroll- och

hanteringsregler tillämpats.

 Flygbensin och flygfotogen ingår i den grupp mineraloljeprodukter som enligt

gemenskapsrätten skall omfattas av EG:s särskilda förfaranderegler. Regeringen

har vid kontakter med förträdare för EG-kommissionen erfarit att ett tillstånd

för Sverige att skattebefria flygbensin och flygfotogen vid privat nöjesflygning

inte innebär att dessa bränslen kan undantas från de kontroll- och

hanteringsregler som följer av direktiv 92/12/EEG. Regeringen föreslår därför

att den särskilda beskattningsordningen utvidgas till att omfatta även

flygbensin och flygfotogen. Förslaget innebär ingen ändring av den nuvarande

skattefriheten för flygbensin och flygfotogen, men medför en i viss mån ökad

administrativ hantering för de näringsidkare som tillverkar och säljer de

aktuella bränslena. Icke skattskyldiga förbrukare ges möjlighet att mot

försäkran skattefritt förvärva aktuellt flygbränsle.

 De föreslagna ändringarna behandlas närmare i anslutning till 1 kap. 3 a §,

2 kap. 1 och 3 §§, 7 kap. 5 a och 7 §§, 8 kap. 4 a och 5 §§ lagen om skatt på

energi i författningskommentaren.

5.3 Utförsel av vissa bränslen till annat EG-land

 Skälen för regeringens förslag: Skattefrihet för bränsle som används för visst

ändamål åstadkoms för den som är skattskyldig vanligen genom en möjlighet till

avdrag i bränsledeklarationen. Bestämmelser om möjlighet till avdrag för skatt

på bränslen som exporterats fanns tidigare i samtliga lagar på

energiskatteområdet. I den nya lagen om skatt på energi, som trädde i kraft i

samband med det svenska inträdet i EU, inskränktes möjligheten till att avse

export till tredje land, dvs. utförsel från Sverige till ett land som ligger

utanför Europeiska gemenskapens punktskatteområde.

 Det EG-anpassade beskattningsförfarandet reglerar beskattningen av

mineraloljor inom gemenskapen. I denna del saknas därför behov av en särskild

reglering för utförsel. Vad gäller övriga skattepliktiga bränslen kan dock

svensk nationell lagstiftning endast reglera förhållanden inom Sverige. Det

finns därför i detta fall behov av en bestämmelse som medför skattefrihet vid

utförsel av bränslet till ett annat EG-land. Regeringen föreslår att en

bestämmelse om detta förs in i 7 kap. 5 b § lagen om skatt på energi. Förslaget

kommenteras närmare i författningskommentaren.

6 Användning av omärkt olja för vissa

elproduktionsändamål

 Bakgrunden till regeringens förslag: Enligt lagen om skatt på energi tillämpas

två nivåer av energiskatt för oljeprodukter. Den högre energiskatten tas ut för

olja som används för drift av motordrivna fordon och båtar. Lågbeskattad olja

får användas för drift av stationära motorer samt för uppvärmning. För att

skilja på olja för olika användningsområden skall den lågbeskattade oljan förses

med särskilda märkämnen, medan den högbeskattade oljan är omärkt. Märkning skall

ha skett senast när skyldighet inträder att betala skatt för oljan och får i

Sverige endast göras på ett skatteupplag som är godkänt för detta ändamål.

 Energiskatt tas ut på elektrisk kraft som förbrukas i Sverige. För att undvika

dubbelbeskattning tas inte någon energiskatt och koldioxidskatt ut för annat

bränsle än högbeskattad olja som förbrukas för framställningen av elkraften.

Denna skattefrihet åstadkoms genom avdrag i den skattskyldiges deklaration. Den

som inte är skattskyldig för bränslen kan i stället göra avdrag i sin

deklaration avseende elkraft för skatt på annat bränsle än högbeskattad olja som

förbrukats vid kraftproduktion. Det finns emellertid ingen möjlighet att

skattefritt använda högbeskattad, omärkt, olja för framställning av elektrisk

kraft.

 Ett stort antal gasturbinkraftverk av olika utformning finns i det svenska

kraftsystemet. Flertalet av dessa används som s.k. topp- och reservkraftverk och

drivs med lätt olja. Driftskostnaden är mycket hög. En sådan anläggning skall

mycket snabbt kunna startas vid tillfälliga belastningstoppar eller som

ersättning för ordinarie elproduktion vid nätstörningar. Gemensamt för dessa

anläggningar är att driften och antalet drifttimmar är omöjliga att planera.

 Innehavaren av en gasturbinanläggning för framställning av elektrisk kraft med

en installerad effekt av minst fem megawatt kan enligt 19 § lagen (1984:1049) om

beredskapslagring av olja och kol åläggas att hålla i lager sådant bränsle som

behövs för att driva anläggningen. Lagringsmängden bestäms av regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer, med utgångspunkt i anläggningens eget

beredskapsbehov. Regeringen har delegerat beslutanderätten till Närings- och

teknikutvecklingsverket. Behovet baseras på installerad effekt, bränsleåtgång

per megawattimme och beräknad årlig driftstid för anläggningen. Den sistnämnda

variablen är gemensam för samtliga anläggningar och baseras på krav på

uthållighet i kris- och krigssituationer. Även om anläggningen i princip inte

skall utnyttjas annat än som reserv är anläggningsinnehavaren således skyldig

att hålla ett beredskapslager av betydande storlek.

 Skälen för regeringens förslag: Flertalet större elkraftproducenter är

registrerade som upplagshavare enligt lagen om skatt på energi och kan därför

köpa in olja under skattesuspension. Skattskyldighet inträder i det nu aktuella

fallet när oljan förbrukas för kraftproduktion. En följd av de nuvarande

bestämmelserna är att elkraftproducenten, för att få skattefrihet, antingen får

sitt skatteupplag godkänt för märkning och förser oljan med märkämnen senast

strax innan den förbrukas för kraftproduktion eller förvärvar och lagrar oljan i

märkt skick.

 När en gasturbinanläggning skall tas i bruk för reservkraftproduktion är det

nödvändigt att anläggningen kopplas in med mycket kort varsel. Det skulle vara

förenat med betydande tekniska problem att tillse att märkämnen i detta läge

tillförs oljan. Kravet på beredskapslagring av olja för vissa

gasturbinanläggningar innebär att vid dessa anläggningar måste innehavaren se

till att en förhållandevis stor mängd olja kontinuerligt finns i lager.

Regeringen har erfarit att lagerhållningen i annat fall skulle kunna hållas på

avsevärt lägre nivåer i de aktuella anläggningarna.

 Sammantaget ter det sig mot den angivna bakgrunden lämpligt att utvidga

möjligheten till skattefri användning av bränslen för elkraftproduktion i de

aktuella fallen till att omfatta även omärkt olja. Regeringen föreslår därför

att så sker. Friheten från bränsleskatt bör begränsas till elkraftproduktion som

äger rum vid sådana gasturbinanläggningar som är s.k. reservkraftanläggningar

och som omfattas av kravet på beredskapslagring av bränslen för driften av

anläggningen. Endast anläggningar med en installerad generatoreffekt av minst

fem megawatt bör således komma i fråga och vidare bör som en förutsättning gälla

att värme inte nyttiggörs samtidigt som elproduktionen sker.

 Förslagen föranleder ändringar i 7 kap. 1, 2 och 5 §§ samt 11 kap. 10 § lagen

om skatt på energi, vilka närmare kommenteras i författningskommentaren.

7 Ändrade uppbördsregler för skatt på

gödselmedel

7.1 Skatt på kadmium

 Bakgrunden till regeringens förslag: Gödselmedelsskatten baseras på dels

mängden kväve och dels mängden kadmium i gödselmedlet. Skatten för kväve är 1 kr

80 öre för varje helt kilogram kväve i gödselmedlet, om andelen kväve i medlet

är minst två procent. För kadmium är den 30 kr för varje helt gram kadmium i

gödselmedlet, till den del kadmiuminnehållet överstiger fem gram per ton fosfor.

 För både skatten på kväve och skatten på kadmium gäller att skattskyldigheten

inträder när gödselmedlet levereras till en köpare eller tas i anspråk för något

annat ändamål än försäljning.

 Tillverkare och återförsäljare av gödselmedel har för regeringen påtalat att

det med rådande uppbördssystem är omöjligt att på ett korrekt sätt redovisa

skatten på kadmium ner till enskild förpackning.

 Det som används som växtnäring är fosfor. Andelen kadmium i fosforråvaran

beror bl.a. på varifrån råvaran kommer och variationerna är stora. Vid lagring

av lösvara av samma produkt som tillverkats vid olika tillfällen är det

ofrånkomligt att partier med olika kadmiuminnehåll blandas. Försäljningen sker i

såväl stora partier som i volymer ner till enskilda säckar. För tillverkare

innebär detta att osäkerheten om kadmiuminnehållet ökar ju längre man kommer i

tillverknings- och distributionskedjan. Vid själva försäljningen är det därför i

praktiken omöjligt att veta på vilket underlag man skall betala skatt för den

enskilda förpackningen.

 Flertalet återförsäljare köper såväl svensktillverkade gödselmedel som

gödselmedel tillverkade i utlandet, och det kan gälla även samma sorts

gödselmedel. Kadmiuminnehållet på importerade gödselmedel har man god kontroll

över, sett till varje leverans för sig. Men också återförsäljarna måste i sin

lagerhållning blanda olika partier - även inhemska och utländska - och har

därmed inga möjligheter att vid själva försäljningen identifiera hur mycket

kadmium det är fråga om och således inte heller vilken skatt som man rätteligen

bör redovisa på det enskilda partiet.

 Skälen för regeringens förslag: De praktiska svårigheterna med att redovisa

skatten på kadmium bör åtgärdas, bl.a. beroende på att staten annars riskerar

att skatteintäkter går förlorade.

 Reglerna för skattskyldighetens inträde bör därför ändras beträffande kadmium.

För gödselmedel tillverkat inom landet bör skattskyldigheten åvila tillverkaren

och inträda när gödselmedlet är tillverkat.

 För övriga gödselmedel svarar den som tar in det till landet för skatten och

skattskyldigheten bör inträda när gödselmedlet förs in hit. Någon uppbörd vid

själva gränsen skall dock inte ske utan den skattskyldige får i vanlig ordning

redovisa skatten till beskattningsmyndigheten.

 Enligt nuvarande regler får avdrag göras för skatt på sådana gödselmedel för

vilka skattskyldighet tidigare inträtt och för sådana som har tagits tillbaka i

samband med återgång av köp. Som tidigare framgått ökar svårigheterna med att

fastställa kadmiuminnehållet ju längre i distributionskedjan man kommer. En

förutsättning för att det nya systemet skall fungera bättre än det tidigare är

därför att dessa avdragsregler i fortsättningen endast omfattar den del som

avser skatt på kväve.

 De nya reglerna förslås träda i kraft den 1 januari 1996. För att inte olika

tidpunkter för skattskyldighetens inträde för kadmiumdelen skall finnas efter

ikraftträdandet, bör skatten på kadmium - för gödselmedel som tillverkats eller

förts in i landet före den 1 januari 1996 - redovisas i deklarationen för den

första redovisningsperioden 1996.

 Förslaget föranleder ändringar i 1 §, 5 § och 7 § lagen (1984:409) om skatt på

gödselmedel.

7.2 Konkurrensneutrala regler

 Bakgrunden till regeringens förslag: Från såväl tillverkare som återförsäljare

av gödselmedel har påtalats att de nuvarande reglerna om skattskyldighet inte är

konkurrensneutrala mellan gödselmedel som tillverkas i landet och sådana som

importeras.

 Om en återförsäljare själv för in gödselmedel blir han automatiskt

skattskyldig och skall redovisa och betala in skatten när gödselmedlet säljs

till någon annan. Om återförsäljaren däremot enbart köper sitt gödselmedel från

en inhemsk leverantör, exempelvis en tillverkare, blir han inte skattskyldig.

Skatten kommer då att ingå i priset och betalas vid inköpstillfället. Den

skattekonsekvens som uppstår kan påverka valet av leverantör.

 Även för skattskyldiga återförsäljare kan reglerna påverka valet av

leverantör. Som tidigare nämnts erlägger återförsäljaren skatten för de

gödselmedel han själv för in först vid vidareförsäljning. Om han i stället köper

av en inhemsk leverantör ingår skatten i priset. Skatten får visserligen lyftas

av i redovisningen för inköpsmånaden men det uppkommer en ränteeffekt beroende

på tidsskillnaden mellan betalning till leverantören och avlyftning i

deklarationen. Om månadens inköp är större än försäljningen tillkommer den tid

det tar för beskattningsmyndigheten att behandla kreditdeklarationen.

 Skälen för regeringens förslag: Som framgår av redogörelsen ovan innebär lagen

om skatt på gödselmedel i dess nuvarande utformning att återförsäljare av

skattemässiga hänsyn kan välja att själv föra in gödselmedel framför att köpa

gödselmedel tillverkade i Sverige.

 En sådan från konkurrenssynpunkt snedvridande effekt - som endast i ringa

omfattning påverkas av ändrade uppbördsregler för kadmium - bör undvikas. Detta

kan ske genom att för det första införa en möjlighet till frivillig registrering

som skattskyldig för återförsäljare av gödselmedel. För det andra genom att

reglera skattskyldigheten så att den inte inträder vid försäljning till en

köpare som är registrerad som skattskyldig. En frivilligt registrerad

återförsäljare kan därigenom köpa svensktillverkat gödselmedel utan att några

skattekonsekvenser uppstår förrän gödselmedlet når slutkonsumenten. Liknande

reglering finns exempelvis beträffande energiskatterna.

 För att inte i onödan tynga administrationen av gödselmedelsskatten med

skattskyldiga som endast redovisar små skattebelopp bör möjligheten att

frivilligt registrera sig enbart gälla den som i större omfattning återförsäljer

gödselmedel.

 För staten medför de konkurrensneutrala reglerna vissa begränsade

ränteförluster som dock bör uppvägas av att skatten på kadmium kommer att

redovisas tidigare. Några nämnvärda statsfinansiella effekter av ändringarna

uppkommer därför inte.

 Förslaget föranleder ändringar i 4-6 §§ lagen (1984:409) om skatt på

gödselmedel.

8 Ändring i lagen om alkoholskatt

 Skälen för regeringens förslag: I samband med den av riksdagen beslutade

sänkningen av mervärdesskatten på livsmedel från 21 till 12 % den 1 januari 1996

har riksdagen uppmanat regeringen att komma med ett förslag till justeringar av

skattereglerna för att åstadkomma att sänkningen av mervärdesskatten på

livsmedel inte slår igenom på detaljhandelspriset på s.k. folköl.

 Sverige avviker för närvarande från EG:s regler om en mot alkoholstyrkan

proportionell skatt på öl. Sverige har vid medlemskapsförhandlingarna fått

möjlighet att t.o.m. den 31 december 1997 ha en lägre punktskattesats på s.k.

folköl (öl med en alkoholhalt över 2,25 volymprocent men inte över 3,5

volymprocent), än på övrigt öl. Skatten på folköl tas ut per liter med 91 öre

för varje volymprocent alkohol, vilket innebär en skatt på 3:19 kr per liter för

folköl med en alkoholhalt på 3,5 volymprocent. Skatten på öl med en alkoholhalt

över 3,5 volymprocent tas ut per liter med 2:33 kr för varje volymprocent

alkohol. För s.k. lättöl, alkoholhalt om högst 2,25 volymprocent, tas ingen

skatt ut. En höjning av alkoholskatten på folköl för att motverka den beslutade

mervärdesskattesänkningen bidrar i viss mån till att minska den rådande

skillnaden i skattesatserna mellan folköl och övrigt öl. Regeringen föreslår

därför att alkoholskatten på folköl höjs för att kompensera för

mervärdesskattesänkningen.

 Mervärdesskatten är en värderelaterad skatt medan alkoholskatten på öl tas ut

med ett belopp per liter och volymprocent alkohol. Detta innebär att information

behövs om konsumentpriset på folköl för att den förändring av alkoholskatten som

krävs för att uppnå ett oförändrat konsumentpris skall kunna beräknas.

Literpriset på folköl varierar kraftigt mellan olika ölsorter, förpackningar och

butiker.

 Enligt tillgänglig statistik uppgick det volymmässigt vägda genomsnittliga

literpriset på folköl till 14:10 kr under första halvåret 1995. Vid en

mervärdesskattesats på 12 % kommer det genomsnittliga literpriset att falla till

13:05 kr om mervärdesskattesänkningen får fullt genomslag på konsumentpriset.

För att fullt ut motverka denna prissänkning på 1:05 kr måste alkoholskatten per

liter folköl öka med 0:27 kr per volymprocent alkohol till 1:18 kr per

volymprocent alkohol. Regeringen föreslår att en sådan ökning av alkoholskatten

på folköl sker fr.o.m. den 1 januari 1996. Denna höjning av skatten medför att

den varaktiga inkomstförstärkningen för den konsoliderade offentliga sektorn

uppgår till 251 miljoner kr.

 Riksdagen har tidigare beslutat att alkoholskattesatserna årligen skall

omräknas utan riksdagens medverkan med hänsyn tagen till den allmänna

prisutvecklingen. Den allmänna prisutvecklingen skall mätas genom förändringar i

prisläget i oktober året närmast före det år beräkningen avser och prisläget i

oktober 1994. Regeringen skall före november månads utgång fastställa de

omräknade skattebelopp som skall tas ut under påföljande år. Denna automatiska

uppräkning av skattesatserna skall göras för första gången hösten 1995 för

skatteuttaget under år 1996. Indexering enligt gällande regler förutsätter

således att regeringen i november 1995 beslutar om nästa års skattebelopp. Det

kan emellertid antas att riksdagen vid denna tidpunkt ännu inte beslutat om den

nu föreslagna höjningen av skattesatsen för folköl. Regeringen anser därför att

det, i likhet med vad som skedde såväl vid införandet av de nuvarande

indexeringsreglerna samt vid ikraftträdandet av den nya alkoholskattelagen, av

praktiska skäl är lämpligt att riksdagen fastställer det skattebelopp för folköl

som skall gälla för år 1996 och att den "automatiska" omräkningen av

skattebeloppet alltså görs först för skatteuttaget under år 1997.

 Någon höjning av alkoholskatten på övriga alkoholvaror föreslås inte i denna

proposition. Regeringen skulle därför i princip kunna göra en indexuppräkning av

dessa alkoholskattebelopp i enlighet med den gällande indexregleringen. Av

praktiska skäl och för att göra reglerna tydligare ter det sig dock lämpligare

att riksdagen även vad gäller övriga alkoholvaror fastställer skattebeloppen och

att den "automatiska" indexeringen skjuts fram ett år.

 Inflationen under tiden oktober 1994 - oktober 1995 kan inte exakt anges nu

utan får uppskattas. Regeringen har i sitt förslag räknat upp de nuvarande

alkoholskattebeloppen samt det föreslagna alkoholskattebeloppet på folköl med

2,77 %.

 Förslaget föranleder ändring av 2-6 §§ lagen (1994:1564) om alkoholskatt och

av 37 § denna lag i paragrafens lydelse enligt lagen (1995:917).

9 Ändring i lagen om tobaksskatt

 Skälen för regeringens förslag: Enligt lagen (1994:1563) om tobaksskatt skall

cigarettförpackningar fr.o.m. den 1 januari 1996 vara försedda med särskild

märkning med uppgift om förpackningens detaljhandelspris. Med detaljhandelspris

avses enligt nämnda lag varje cigarettprodukts högsta tillåtna

detaljhandelspris, inklusive tobaksskatt och annan statlig skatt eller avgift.

Detaljhandelspriset fastställs av tillverkaren eller hans representant eller, i

fråga om cigaretter som importeras från land utanför EU, av importören. Reglerna

om detaljhandelspris har sin grund i direktiv 72/464/EEG (ändrat genom direktiv

92/78/EEG). Enligt de regler i lagen om tobaksskatt som skall tillämpas fr.o.m.

den 1 januari 1996 gäller vidare att den som tillhandahåller cigaretter till

försäljning på annat sätt än i originalförpackning försedd med särskild märkning

med uppgift om detaljhandelspriset döms till böter eller fängelse i högst sex

månader. I ringa fall skall det inte dömas till ansvar. Denna bestämmelse

innebär i praktiken t.ex. att en detaljhandlare som efter den 1 januari 1996

saluför omärkta cigarettförpackningar kan dömas till böter eller fängelse om

inte fallet bedöms som ringa.

 Svenska Tobaks AB har vid kontakt med Finansdepartementet meddelat att bolaget

har svårigheter att få leverans av samtliga beställda banderollmaskiner till den

1 januari 1996, vilket gör att samtliga cigarettförpackningar inte kan levereras

ut till handeln med märkt detaljhandelspris fr.o.m. den 1 januari 1996. Bolaget

har hemställt att tillämpningen av reglerna i lagen om tobaksskatt om

kontrollmärkning på cigarettförpackningar senareläggs till den 1 juli 1996.

Detta skulle också möjliggöra för handeln att sälja ut inneliggande lager av

omärkta cigarettförpackningar innan de nya reglerna börjar tillämpas. Bolaget

menar att det är nödvändigt att tillämpningen av de nya reglerna senareläggs sex

månader för att dessa problem skall hinna lösas.

 Tillämpningen av de nya märkningsreglerna förutsätter givetvis att tillverkare

och importörer av cigarettförpackningar kan förse dessa med lagstadgad märkning.

Eftersom det har visat sig att samtliga cigarettförpackningar som tillverkas i

Sverige inte kommer att kunna märkas med detaljhandelspris fr.o.m. den 1 januari

1996 och då det heller inte finns något krav inom EU att detaljhandelspriset

måste finnas angivet på cigarettförpackningarna, är det enligt regeringens

bedömning skäligt att tillämpningen av dessa regler senareläggs. För att också

ge handeln möjlighet att sälja ut lagret av omärkta cigarettförpackningar innan

de nya reglerna införs är det lämpligt att flytta fram tillämpningen av före-

skrifterna i 4 och 6-7 §§ lagen om tobaksskatt till den 1 juli 1996. Efter denna

tidpunkt skall cigarettförpackningar utan uppgift om detaljhandelspris således

inte längre förekomma i handeln. Eventuella omärkta cigarettförpackningar som då

finns kvar i detaljhandeln bör kunna återtas av tillverkaren eller importören

eftersom de har möjlighet att i sina tobaksskattedeklarationer göra avdrag för

skatten på returnerade varor.

10 Anmälningsskyldighet vid införsel från annat

EG-land av tredjelandsvaror som inte är i fri

omsättning inom gemenskapen

 Generaltullstyrelsens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag.

 Remissinstanserna: Göta hovrätt och Kommerskollegium tillstyrker förslaget.

Göta hovrätt anser emellertid att en ändring också bör göras i 1 § varusmug-

glingslagen, så att det klart framgår att ansvar även kan inträda om t.ex. tull

skulle ha erlagts i annat EG-land enligt tullkodexen. Svenska

handelskammarförbundet och Grossistförbundet Svensk Handel förordar den av

Riksåklagaren föreslagna ändringen i 6 § varusmugglingslagen framför det av

Generaltullstyrelsen lämnade förslaget till ändring i tullagen. Sveriges

industriförbund anser att problemet redan är löst genom föreskrifterna i EG:s

tullagstiftning om anmälan till tullen av gods som inkommer från tredje land,

och att någon ändring i den svenska tullagen inte bör göras. Sveriges

Speditörförbund anser att frågan i första hand bör behandlas i en tullkommitté i

Bryssel så att reglerna blir samordnade inom EU. För det fall regeringen anser

att frågan bör regleras i Sverige, anser förbundet att det är av vikt att tillse

att den som för in en vara till landet utan att ha vetat att den inte varit i

fri omsättning, och inte heller haft anledning att misstänka det, inte blir

straffad i Sverige.

 Skälen för regeringens förslag: En förutsättning för att någon skall kunna

fällas till ansvar för varusmuggling är att det föreligger anmälningsskyldighet

till myndighet i anledning av att den svenska gränsen passeras. När det gäller

varor från annat EG-land föreligger överhuvudtaget inte någon anmälningsskyldig-

het, annat än i vissa angivna fall. Sålunda föreskrivs i övergångsbestämmelserna

till tullagen att anmäl-nings- och uppgiftsskyldighet fortfarande skall gälla

för den som för privat bruk för in alkoholdrycker och tobaksvaror som skall

beskattas samt för den som i övrigt från annat EG-land inför vissa särskilt

uppräknade varor, t. ex. narkotika och vapen. Beträffande införsel av flertalet

andra varor, t.ex. kommersiell import av alkoholdrycker och tobaksvaror,

föreligger ingen anmälningsskyldighet. Detta medför att varusmugglingslagen inte

är tillämplig på varor som smugglats in till gemenskapen från ett tredje land

och vilka sedan förts vidare till Sverige. Detta förhållande är naturligtvis

inte tillfredsställande, och en anmälningsskyldighet bör därför införas i sådana

fall. En förutsättning härför är givetvis att varorna inte är hänförda till ett

annat tullförfarande. Sålunda skall varor som är under transitering eller som

befinner sig under temporär import, aktiv förädling, bearbetning under

tullkontroll, passiv förädling eller under tullagerförfarandet inte behöva

hänföras till övergång till fri omsättning.

 Industriförbundet har anfört att anmälningsskyldighet redan föreligger enligt

bestämmelserna i tullkodexen. Visserligen föreskrivs i artikel 39.1 om

skyldighet att tillkännage varor i vissa situationer. Denna bestämmel-se kan

emellertid inte anses vara så tydligt utformad att den uppfyller de krav som

enligt legalitetsprincipen fordras för att straffansvar skall kunna utkrävas.

11 Uttagande av tull som skulle ha tagits ut i ett

annat EG-land

 Skälen för regeringens förslag: Ytterligare en förutsättning för att någon

skall kunna fällas till ansvar för varusmuggling är att denne till riket inför

eller från riket utför gods för vilket tull, annan skatt eller avgift skall

betalas till statsverket. Det finns för närvarande inte någon möjlighet att i

Sverige ta ut tull eller annan allmän avgift för tredjelandsvaror som smugglats

in i gemenskapen och sedan, utan att ha övergått till fri omsättning, förs till

Sverige från annat EG-land. Därmed skulle inte samtliga förutsättningar för

straff enligt 1 § varusmugglingslagen vara uppfyllda. Inte heller skulle

förutsättningar föreligga för straff enligt 6 § samma lag, eftersom godset i

fråga inte har varit föremål för varusmuggling enligt lagens första paragraf.

Med hänsyn till det anförda bör införas en bestämmelse om att tullmyndigheten i

samband med gränspasseringen uppbär tull för varan.

12 Proviantering av fartyg i utrikes trafik

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 7 § lagen (1994:1547) om tullfrihet

m.m. får regeringen föreskriva om tullfrihet för förnödenheter och proviant som

medförs eller tas ombord på transportmedel som går i trafik mellan Sverige och

tredje land, om varorna är avsedda för transportmedlet eller för besättning

eller passagerare. Denna rätt till tullfrihet, som följer av förordningen

(1994:1605) om tullfrihet m.m., gäller sålunda inte då transportmedlet går i

trafik inom gemenskapen. Detta har medfört allvarliga följder för den svenska

skeppshandeln, eftersom fartyg undviker att proviantera i Sverige till följd av

de höga avgifterna.

 För att möjliggöra för de svenska skeppshandlarna att konkurrera på samma

villkor som skeppshandlarna inom gemenskapen i övrigt bör bestämmelserna ändras

så att proviantering av transportmedel med icke-gemenskapsvaror kan ske även i

intern trafik inom gemenskapen.

13 Författningskommentar

13.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1776) om

skatt på energi

1 kap. 3 a §

Den föreslagna ändringen i första stycket 2 innebär att EG:s särskilda

förfaranderegler skall tillämpas även på flygbensin och flygfotogen. Detta

medför bl.a. att dessa produkter under skattesuspension får hanteras

huvudsakligen av godkända upplagshavare i särskilda skatteupplag samt att

förflyttning av varor inom ramen för suspensionsordningen endast får ske mellan

skatteupplag och, vid handel mellan olika medlemsstater eller inom Sverige via

en annan medlemsstat, skall följas av särskilda ledsagardokument.

2 kap. 1 §

De föreslagna ändringarna innebär att undantagen för flygbensin i första stycket

1 och 2 respektive flygfotogen i första stycket 3 slopas samt att KN-nr för

dessa bränslen inkluderas i uppräkningen av aktuella KN-nr för de direkt

skattepliktiga bränslena. Ändringarna är en följd av att flygbensin och

flygfotogen inte längre bör undantas från de EG-anpassade förfarandereglerna

utan görs direkt skattepliktiga.

 Den kombinerade nomenklaturen klassificerar visserligen flygbensin, oavsett

blyhalt, under ett gemensamt KN-nr, 2710 00 26. Enligt vad regeringen erfarit

förekommer dock flygbensin på den svenska marknaden i såväl blyade som blyfria

varianter. Flygbensin, som uppfyller kraven för miljöklass 2 eller 3, bör därför

beskattas som blyfri bensin. En hänvisning till KN-nr 2710 00 26 bör således

införas i såväl punkten 1 som punkten 2 i paragrafens första stycke.

 Med hänsyn till de föreslagna avdrags- och försäkransbestämmelserna i 7 kap.

5 a § och 8 kap. 4 a § torde det dock endast i undantagsfall bli aktuellt att ta

ut skatt på flygbensin. Förslaget innebär alltså inte någon förändring av de

gällande materiella beskattningsreglerna för flygbränslen.

2 kap. 3 §

Den nuvarande regleringen i paragrafens tredje stycke innebär att skattefrihet

för flygbensin och flygfotogen för drift av luftfartyg och testning av

flygmotorer åstadkoms genom en begränsning av själva skattepliktsbestämmelsen. I

och med att flygbensin och flygfotogen föreslås omfattas av det särskilda, EG-

anpassade, beskattningsförfarandet blir dessa produkter direkt skattepliktiga.

Den nuvarande lagtekniska lösningen för skattefrihet kan därför inte behållas

utan föreslås ersatt av avdrags- respektive försäkransbestämmelser av

motsvarande innehåll. Dessa bestämmelser kommenteras närmare i anslutning till

7 kap. 5 a § och 8 kap. 4 a §.

2 kap. 9 a §§

Förbudet mot att använda vissa oljeprodukter i motordrivna fordon och båtar

omfattar enligt nuvarande regler sådana produkter som är märkta enligt svensk

lagstiftning. Av 2 kap. 8 § andra stycket framgår att den högre

energiskattesatsen inte tas ut om oljeprodukten är försedd med märkämnen.

Regeringen har i 4 § förordningen (1994:1784) om skatt på energi föreskrivit

vilka ämnen som skall användas som märkämnen.

 Den föreslagna nya bestämmelsen innebär att förbudsbestämmelsen, såvitt den

avser motordrivna fordon, utvidgas till att omfatta även oljeprodukt som är

försedd med andra märkämnen än de som avses i 2 kap. 8 §. En förutsättning är

dock att regeringen föreskrivit vilka märkämnen som skall omfattas av denna

utvidgning av förbudsbestämmelsen. I den finska lagstiftningen finns

föreskrifter om tillsats av vissa märkämnen till lågbeskattad lätt brännolja för

att skilja denna från dieselolja. De finska märkbestämmelserna framgår av 3 §

den finska förordningen om accis på flytande bränslen och innebär att tillsats,

per liter olja, skall ske av dels 0,0025 gram furfural och dels 0,003 gram 1-[4-

(tolylazo)tolylazo]-2-[(2''''-etyl)hexylamino)naftalen eller en sådan mängd 1-[4-

(tolylazo)tolylazo]-2-(tridecylamino)naftalen eller 1-[4-(tolylazo)tolylazo]-2-

hydroxinaftalen som med spektrofotometrisk bestämning ger en lika stark röd färg

eller en blandning av de nämnda färgämnena, som till sin stabilitet och sina

övriga egenskaper uppfyller de ställda kraven. Regeringen avser att i

förordningen om skatt på energi förskriva att inblandning av dessa finska

märkämnen i angivna koncentrationer medför att bestämmelserna i 2 kap. 9 a §

skall gälla för oljeprodukten.

 Det föreslagna förbudet mot även annan än grönmärkt olja i motordrivna fordon

innebär inte någon ändring av de nuvarande svenska märkningsreglernas betydelse

för den högre respektive lägre energiskattenivån i 2 kap. 1 § första stycket 3.

En förutsättning för att den lägre energiskatten enligt 2 kap. 1 § första

stycket 3 a skall tillämpas är således alltjämt att oljeprodukten är grönmärkt

enligt vad som föreskrivits med stöd av 2 kap. 8 § första stycket. Även om

rödmärkt olja, eller annan olja som omfattas av det utvidgade förbudet, förs in

till Sverige för att användas för uppvärmning skall alltså den högre

energiskattesatsen enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b betalas. Visserligen

omfattas enligt förslaget inte sådan olja i båtar av användningsförbudet i

2 kap. 9 a §, men om oljan används för sådant ändamål skall den högre

energiskattesatsen betalas. Som närmare framgår av kommentaren till 4 kap. 1 och

11 §§ bör dock inte skatt tas ut för bränsle som förs in i Sverige i normal

bränsletank på fartyg.

 Den föreslagna utvidgningen innebär inte i sig något förbud mot införsel till

Sverige av rödmärkt olja, utan riktar sig således mot användningen av en sådan

produkt i motordrivna fordon. Det saknar för tillämpningen av

användningsförbudet betydelse på vilket sätt oljan förts in till Sverige och om

det motordrivna fordonet används privat eller yrkesmässigt.

 Förslaget syftar, som nyss utvecklats, till förbud mot användning av rödmärkt

olja i samtliga motordrivna fordon. Visserligen tas enligt gällande bestämmelser

skatt inte ut i Sverige för motorbränsle som förs in i landet i ett motordrivet

fordons normala bränsletank. Den omständigheten att rödmärkt olja har fyllts i

fordonstanken i Finland medför dock inte att fordonsägaren undgår att påföras

den särskilda avgiften som följer av en användning i strid mot 2 kap. 9 a §.

 Omärkt dieselolja till motordrivna fordon bör, till skillnad från vad som

torde gälla sjöfarten, i Finland allmänt finnas att tillgå. Den omständigheten

att rödmärkt olja i Finland lagligen kan användas i vissa motordrivna fordon,

nämligen jordbrukstraktorer, motorredskap samt utlandsregistrerade personbilar,

bör därför sakna betydelse för omfattningen av förbudsbestämmelsen. Anledning

saknas således att undanta de nyss nämnda fordonsslagen från förbudet mot

användning av rödmärkt olja.

4 kap. 1 §

Av paragrafens nuvarande lydelse följer att skatt skall tas ut i Sverige även i

de fall då bränsle förs in i landet från ett annat land i ett yrkesfartygs

normala bränsletank. Genom tillämpning av avdrags- respektive återbetalningsbe-

stämmelserna i 7 kap. 2 § andra stycket 1 b och 9 kap. 3 § åstadkoms dock

skattefrihet i sådana fall. I syfte att åstadkomma en enklare lagreglering bör

dock en begränsning göras redan i paragrafens skattskyldighetsregler så att de

inte gäller drivmedel i yrkesfartyg.

 Till följd av den föreslagna ändringen av uppbördsreglerna för flygbensin och

flygfotogen skulle paragrafens nuvarande utformning även leda till att skatt

skulle tas ut på innehållet i bränsletank på kommersiellt luftfartyg som

ankommer till Sverige. Inte heller detta bör gälla. Det föreslås således en

ändring i paragrafens andra stycke 1 av innebörd att skattskyldighet inte skall

föreligga i något av de nu redovisade fallen.

 Begreppet normal bränsletank har, vad gäller motordrivna fordon, närmare

utvecklats i prop. 1994/95:213 s. 55 f. Vad som där anförs bör i huvudsak kunna

tillämpas även på bränsletank på luftfartyg respektive fartyg.

4 kap. 11 §

I syfte att undanröja tveksamheter vid tillämpningen av bestämmelsen så vitt

avser införsel av uppvärmningsbränsle föreslås en tydligare skrivning av

författningstexten i första stycket 1. Om flytande bränsle som är avsett för

uppvärmning förs in till Sverige, antingen direkt av en privatperson eller av

någon som agerar på dennes uppdrag, medför bestämmelsen att privatpersonen blir

skyldig att betala svensk skatt för bränslet.

 I det fall säljaren i det andra EG-landet ansvarar för transporten av bränslet

gäller dock i stället reglerna om distansförsäljning. Dessa innebär att säljaren

är skyldig att betala skatt i Sverige (se 4 kap. 1 § första stycket 5) och bl.a.

skall ställa säkerhet för skattens betalning innan transporten av bränslet

påbörjas (se 4 kap. 10 §). Reglerna om distansförsäljning bör tillämpas även för

det fall den utländske säljaren uppdrar åt annan att ombesörja transporten.

 Enligt paragrafens första stycke 2 omfattar skyldigheten att betala skatt för

motorbränsle vid privatinförsel inte sådant bränsle som förs in i fordonstank

eller viss reservdunk. Vad gäller de aktuella situationerna är bränslet frigjort

för konsumtion och därigenom vanligen beskattat i ett annat EG-land. Den

gemenskapsrättsliga bestämmelsen som ligger till grund för den svenska lagregeln

finns i artikel 9.3 i direktiv 92/12/EEG av den 25 februari 1992 om allmänna

regler för punktskattepliktiga varor och om innehav, flyttning och övervakning

av sådana varor. Denna bestämmelse bör tolkas så att möjlighet ges att i den

aktuella situationen inte heller ta ut skatt på bränsle i tank på fartyg eller

luftfartyg. En ändring som åstadkommer detta föreslås därför i paragrafens

första stycke 2.

7 kap. 1 §

Den nuvarande avdragsmöjligheten för skatt på bränslen vid elkraftproduktion

finns i 7 kap. 2 § andra stycket 4. Avdrag med stöd av denna bestämmelse kan

inte göras för skatt på högbeskattad olja. I 7 kap. 1 § första stycket föreslås

nu att en ny punkt 5 införs. Denna gör det möjligt att göra avdrag för

energiskatt och koldioxidskatt på högbeskattad olja för vissa

elproduktionsändamål. Förutsättningarna är att oljan förbrukas för framställning

av skattepliktig elektrisk kraft i en gasturbinanläggning med en viss angiven

minsta generatoreffekt samt att värme inte nyttiggörs samtidigt som

elproduktionen. Genom den sistnämnda förutsättningen utesluts s.k.

gaskombianläggningar från tillämpningen av bestämmelsen och bestämmelsen kan,

såsom avsikten är, således endast tillämpas vid ren elproduktion. På grund av

den höga driftskostnaden för gasturbindrift vid sådan produktion torde

bestämmelsen endast komma att användas för att åstadkomma frihet från

bränsleskatt vid s.k. reservkraftproduktion.

7 kap. 2 §

För att undvika att den förslagna ändringen i 7 kap. 1 § medför en möjlighet

till dubbla avdrag för skatt på bränsle som avses i 2 kap. 1 § första stycket

3 a för vissa elproduktionsändamål bör en begränsning göras i paragrafens första

stycke.

7 kap. 5 §

Ändringarna i första stycket följer av de ändringar som närmare kommenterats vid

7 kap. 1 §.

7 kap. 5 a § och 8 kap. 4 a §

Som angetts ovan under 2 kap. 3 § medför utvidgandet av den direkta

skatteplikten till att omfatta även flygbensin och flygfotogen att den nuvarande

lagtekniska konstruktionen av skattefrihet för bränsleförbrukning vid flygning

och motortestning inte kan behållas. En lösning som harmonierar med den

nuvarande uppbyggnaden av det svenska beskattningssystemet är att skattefrihet

skapas genom avdragsrätt för skattskyldiga och en motsvarande möjlighet till

inköp mot försäkran för andra än skattskyldiga. I 7 kap. 5 a § andra stycket

föreslås en ny avdragsbestämmelse av detta innehåll. Möjligheten till

försäkransinköp för sådana ändamål föreslås införd genom en ny bestämmelse i

8 kap. 4 a §. Försäkran bör även kunna användas vid inköp för annat ändamål än

motordrift eller uppvärmning, dvs. ändamål som avses i 7 kap. 1 § första stycket

4 eller andra stycket. 8 kap. 4 a § föreslås därför även omfatta denna

situation.

 Vad gäller försäkransinköp erinras om möjligheten för förbrukare att, som

alternativ till att avge försäkran vid varje köptillfälle, lämna en s.k. stående

försäkran hos en eller flera leverantörer hos vilka förbrukaren vanligen gör

sina inköp. En sådan försäkran bör, såsom Riksskatteverkets rekommenderat,

omfatta högst ett kalenderår.

 Materiellt sett innebär förslaget ingen ändring av skattefrihetens innehåll.

Skattefrihet skall således gälla för drift av dels motorer i luftfartyg, dels

sådana motorer i provbädd eller i annan liknande anordning.

 I 7 kap. 5 a § första stycket föreslås att vissa av de avdragsmöjligheter som

finns för andra bränslen även skall gälla för de aktuella flygbränslena.

Avdragsmöjligheterna i 7 kap. 2 § andra stycket och 5 § andra stycket bedöms

sakna praktisk betydelse för dessa bränslen, varför dessa paragrafer inte heller

i fortsättningen bör kunna tillämpas på flygbensin och flygfotogen. Genom att

avdrag för skatt på flygbensin och flygfotogen för förbrukning i luftfartyg

föreslås reglerad i en särskild bestämmelse, 7 kap. 5 a § andra stycket, saknas

även anledning att ändra omfattningen av 7 kap. 2 § andra stycket 2. Denna

bestämmelse torde därför alltjämt komma att ha praktisk betydelse endast för

förbrukning av gasol i varmluftsballonger.

 Försäkran kan i praktiken endast tillämpas i den mån förbrukaren köper bränsle

av en leverantör som är skattskyldig enligt den svenska lagstiftningen. En

förbrukare som önskar köpa flygbensin eller flygfotogen skattefritt från en

leverantör i ett annat EG-land måste förfara på ett sätt som står i

överensstämmelse med den EG-anpassade beskattningsordningen. Detta torde, i den

mån bränsleinköp sker från ett EG-land där skatt tas ut på flygbränslen, medföra

att den svenske köparen är godkänd som upplagshavare eller varumottagare i

Sverige och deklarerar sitt bränsleinköp, med åtföljande avdragsmöjlighet vid

förbrukning i flygplan eller för motortestning.

7 kap. 5 b §

I paragrafen föreslås en möjlighet till avdrag för skatt på vissa bränslen som

av den skattskyldige har förts ut från Sverige till ett annat EG-land. Det rör

sig om bränslen som inte omfattas av det EG-anpassade beskattningsförfarandet

och för vilka gemenskapsrätten alltså inte innehåller regler om förfarandet vid

mellangemenskaplig handel. Det är de enskilda medlemsstaterna som har att

bestämma förfarande- och uppbördsregler vid beskattningen av dessa bränslen.

Härav följer att svensk skatt endast kan påföras vid hantering inom landet.

 Av 5 kap. 3 § 2 och 4 följer att skattskyldighet inträder vid leverans till

köpare, oavsett var denne befinner sig. Om leverans sker till ett tredje land

tas, med tillämpning av avdragsmöjligheten för export i 7 kap. 1 § första

stycket 3, inte skatt ut. I syfte att begränsa beskattningen till hantering inom

Sverige bör en avdragsmöjlighet införas för skatt även på bränslen som av den

skattskyldige förts ut från Sverige till ett annat EG-land. I paragrafen

föreslås att så sker.

 Avdraget kan tillämpas på dels de direkt skattepliktiga produkterna

kolbränslen, petroleumkoks och torvbränslen, dels bränslen som beskattas enligt

2 kap. 3 eller 4 § och som inte omfattas av uppräkningen av mineraloljor i

1 kap. 3 a §. De särskilda förfarandereglerna tillämpas inte heller på naturgas

och avdragsmöjligheten föreslås även gälla för denna produkt. Regler för

utförsel torde dock sakna praktisk betydelse i detta fall.

7 kap. 7 § och 8 kap. 5 §

Enligt förslaget blir flygbensin och flygfotogen direkt skattepliktiga produkter

och beskattas därför inte längre med stöd av 2 kap. 3 §. Anledning saknas därför

att i paragraferna särskilt reglera dessa flygbränslen.

10 kap. 1 och 2 §§

Straffbestämmelsen föreslås omfatta även det fall då någon avlägsnar de

märkämnen som föreskrivs i annat lands lagstiftning från en oljeprodukt i syfte

att den skall användas i ett motordrivet fordon, dvs. i strid mot 2 kap. 9 a §.

Ändringen i 10 kap. 1 § innebär att ett nytt andra stycke införs i paragrafen.

Detta medför att hänvisningen i 10 kap. 2 § ändras till att avse brott enligt 1

§ tredje stycket.

10 kap. 4 §

Rödmärkt olja kan aldrig beskattas med den lägre energiskattesatsen enligt

2 kap. 1 § första stycket 3 a. Till skillnad från vad som gäller vid avfärgning

av olja som är märkt enligt svenska regler ("grön olja") kan det vid avlägsnande

av märkämnen från den finska, röda, oljan därför inte i den situation som

regleras i paragrafen bli tal om att ta ut skillnaden i energiskatt mellan de

belopp som anges i 2 kap. 1 § första stycket 3 b och 3 a.

10 kap. 5 §

Den föreslagna utvidgningen av användningsförbudet i 2 kap. 9 a § medför

följdenligt att den särskilda avgiften även skall tas ut vid överträdelse av

detta förbud. Detta föranleder ändringar i första och tredje styckena av

paragrafen.

11 kap. 10 §

Som utvecklats vid 7 kap. 1 § föreslås att den som är skattskyldig på

bränslesidan skall ges avdragsrätt för skatt på högbeskattad olja som används

för vissa elproduktionsändamål. Elkraftproducenter som inte är registrerade som

skattskyldiga för bränslen kan i sin deklaration som avser energiskatt på

elektrisk kraft göra avdrag även för energiskatt och koldioxidskatt på bränsle

som förbrukas vid framställning av skattepliktig elkraft. Detta följer av

11 kap. 10 §. Även dessa förbrukare bör ges möjlighet att skattefritt använda

högbeskattad olja på motsvarande sätt som nu föreslås för den som är

skattskyldig på bränslesidan. Detta åstadkoms genom föreslagna ändringar av

paragrafen.

13.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:409) om

skatt på gödselmedel

1 §

Ändringen är föranledd av att skattskyldighet för kadmium skall inträda redan

när gödselmedel tillverkas eller förs in till landet.

4 §

Den nya tredje punkten i första stycket innebär att den som frivilligt låtit

registrera sig som återförsäljare enligt 6 § andra stycket är att anse som

skattskyldig.

5 §

Bestämmelsen om skattskyldighetens inträde har delats upp i ett stycke för

skatten på kväve och ett för skatten på kadmium.

 Genom ändringen i första stycket, som avser skatten på kväve, inträder inte

någon skattskyldighet vid försäljning så länge som försäljningen sker mellan

sådana som enligt 4 § är att anse som skattskyldiga.

 Andra stycket reglerar skattskyldighetens inträde för skatten på kadmium. För

tillverkare av gödselmedel inträder den vid tillverkningen och för dem som för

in gödselmedel vid införseln. Dessa skall alltså till beskattningsmyndigheten

redovisa månadens tillverkning eller införsel. Däremot skall ingen uppbörd ske

vid gränspassering. Någon särskild reglering för dem som frivilligt registrerat

sig som återförsäljare behövs inte, eftersom den som för in gödselmedel till

landet för yrkesmässig återförsäljning automatiskt blir skattskyldig.

6 §

Den som i större omfattning yrkesmässigt återförsäljer gödselmedel skall kunna

registrera sig som återförsäljare och därmed bli skattskyldig enligt 4 § första

stycket tredje punkten. Med större omfattning bör normalt kunna anses en årlig

försäljning om minst 300 ton.

7 §

Genom det nya andra stycket får avdrag inte längre göras för skatten på kadmium

i de situationer som anges i första stycket andra och tredje punkten.

Övergångsbestämmelsen

Övergångsbestämmelsen innebär att den som har gödselmedel i lager, för vilka

skattskyldigheten ännu inte inträtt när de nya reglerna träder i kraft, skall

redovisa den skatt som belöper på kadmiuminnehållet den första

redovisningsperioden efter ikraftträdandet. Det innebär för de allra flesta

berörda att kadmiumskatten för lagret skall redovisas för perioden januari månad

1996.

13.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1564) om

alkoholskatt och i lagen (1995:917) om ändring i nämnda lag

Förslaget har behandlats i avsnitt 8.

13.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1563) om

tobaksskatt

Förslaget har behandlats i avsnitt 9.

 18

13.5 Förslaget till lag om ändring i tullagen (1994:1550)

Förslaget har behandlats i avsnitt 10 och 11.

13.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1547) om tullfrihet m.m.

Förslaget har behandlats i avsnitt 12.

 19

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 oktober 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:57 Vissa punktskatte- och tullfrågor.

 50

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp-bakomliggande

 häver eller upp- EG-regler

 repar ett normgiv-

 ningsbemyndigande

Lag om ändring i lagen 392L0012

(1994:1776) om skatt 392L0081

på energi 392L0082

 392L0108

 394L0074

Lag om ändring i tull-

lagen (1994:1550) 392R2913

Lag om ändring i lagen

(1994:1547) om tullfrihet 383R0918

 51