Regeringens proposition 1990/91:130

om ändringar i vapenlagen (1973:1176) m.m.

Regeringen föreslär riksdagen all anta de förslag som har tagits upp i bifo­gade utdrag ur regeringsprotokollet den 14 mars 1991.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Laila Freivalds

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa ändringar i vapenlagen (1973:1176) och en ändring i sekretesslagen (1980:100).

För atl motverka brottslig användning av skjutvapen och ammunition fö­resläs skärpta förvaringsbestämmelser. Ett skjutvapen, ammunition och en del av vapnet, som är möjlig att ta loss, skall om vapnet uile förvaras i säker-helsskåp, förvaras på olika ställen under säkert lås eller pä annal lika bettyg­gande säll.

Vidare föreslås att kravet på särskill tiUstånd an köpa eUer inneha ammuni­tion skall ersättas med ett krav pä att vapentillständ skall kunna företes vid köp av ammunition.

Särskilda krav på kunskaper och omfattning av en rörelse föreslås som fömtsättning för att en ansökan om tUlslånd lUl handel med vapen skall bevil­jas.

Reglema om återkallelse av vapentillstånd föreslås förtydligade och i viss män skärpia. Reglema för när en polismyndighet får omhänderta vapen fö­reslås också förtydligade och någol utvidgade.

Enligt förslagel skall den som ålar sig atl transportera vapen ansvara för att del sker under betryggande former.

Långridsförvaring av vapen hos någon annan skall kunna riUålas i perioder på tte år.

Uppgifter ur vapenrcgisier skall inte få lämnas ut, om del inte står klart att regisiemppgifien kan röjas ulan fara för att vapen kommer till brottslig an­vändning eUer på något annal sätt föranleder brott.

Lagförslagen avses ttäda i kraft den 1 januari 1992.

1 Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 130

Prop. 1990/91:130

Propositionens lagförslag

1  Förslag  till

Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176)

Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1973:1176)'

dels atl 49 § skall upphöra att gälla,

dels atl 1-6, 8-38, 39-43, 45, 46 och 48 §§ saml mbrUcema närmasl före 12 och 42 §§ skall ha följande lydelse,

dels att del skall införas en ny paragraf, 25 b §, av följande lydelse.

Prop. 1990/91:130

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1§2

Med skjulvapen förstås i denna lag

/. vapen med vilket kula, hagel, harpun eller annan projektil kan skjutas ut med hjälp av krutladd­ning, kolsyreladdning, komprimerad luft eller annat liknande utskjut-ningsmedel,

2. apparat eller anordning som beträffande verkan och ändamål är jämförlig med vapen som avses un­der 1.

Vad som sägs om skjutvapen gäller

a.    obrukbart vapen, som i bruk-

bart skick skulle räknas som skjut­

vapen,

b.    löst slutstycke, ljuddämpare,

eldrör, pipa till skjutvapen eller

ttrumma tid revolver,

c.     annan anordning som möjlig­

gör att till etl skjutvapen användes

annan ammunition än vapnet är av­

sett för och

d.      sådana start- eller skråm-

skotisvapen (startvapen) och signal­

vapen som är avsedda för patroner.

Bestämmelserna om skjutvapen tillämpas också på apparater eller an­ordningar som år konstruerade för alt med elektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta

Med skjulvapen förslås i denna lag ett vapen med vilket kulor, hagel, harpuner eller andra projektiler kan skjutas ut med hjälp av kruiladdning, kolsyreladdning, komprimerad luft eller något annat liknande utskjut-ningsmedel.

även

1.

apparater eller anordningar som beträffande verkan och ändamål är jämförliga med skjutvapen,

2.

obrukbara vapen, som i bruk-bart skick skulle räknas som skjut­vapen,

3.

start- eller signalvapen som laddas medpan-oner.

4.

armborst,

5.

tårgasanordningar,

6.

slutstycken, ljuddämpare, eld­rör, pipor, stommar, lådor, trummor tid skjutvapen, eller armborststom­mar med avfyrningsanordningar.

7.

apparater och anordningar som är konstruerade för att med elektrisk sttöm bedöva en person eller tillfoga honom smärta och som är avsedda an bäras i handen och

'Lagen omuyckt 1981:1360. Senaste lydelse 1987:1008.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

och som är avsedda att bäras i han­den. Regeringen fär föreskriva an dessa bestämmelser eller vissa av dem skall tillämpas även i fräga om andra föremål som är särskilt ägnade att användas vid brott mot nägons hv, hälsa eller personliga säkerhet.

8. anordningar som gör att skjut­vapen kan användas med annan am­munition än de är avsedda för.

Regeringen bemyndigas atl före­skriva att denna lag eller vissa före­skrifter i lagen skall tillämpas även i fråga om andra föremål som är sär­skilt ägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller person-Uga säkerhet.

2

§

3

Lagen gäUer ej

1.   skjutvapen som har tillverkats

före år 1890, om inte vapnet är av­

sett för gasiäta enhetspattoner,

2.

bultpistol, som är avsedd för byggnadsarbete, eller annat arbets­verktyg, som är avsett för industri-elll eller därmed jämförligt bruk, och

3.

skjutapparat för slakt, liv­räddning eller annal därmed järrfär­ligt ändamål och salutkanon.

Lagen gäller inte

1.

salutkanoner eller sådana skjut­vapen som har tillverkats före år 1890 och som inte är avsedda för gasiäla enhetspattoner,

2.

bultpisioler som är avsedda för byggnadsarbete,

3.

andra arbetsverktyg som är av­sedda för slakt eller för industriellt eller liknande bruk, och

4.

skjuiapparaier som är avsedda för livräddning eller något annal lik­nande ändamål.

3

§

4

Med ammunition förstås i denna lag patron eller projektil till handva­pen på vilket lagen äger lillämpning saml tändhaii eller annat tändmedel tUl sådan patron efier projektil.

Om ammunition som är atl hän­föra till explosiv vara eller som innehåller gift finns bestämmelser även i förordningen (1949:341) om explosiva varor och i lagen (1985: 426) om kemiska produkter.

Med ammunition förstås i denna lag patroner och projektiler till hand­vapen som lagen tillämpas på samt tändhattar och andra tändmedel till sådana patroner och projektiler.

Bestämmelser om ammunition som är att hänföra till explosiva va­ror eller som innehåller gift finns även i lagen (1988:868) om brand­farliga och explosiva varor och i la­gen (1985:426) om kemiska produk­ter.

4 §5

Med undanlag för bestämmel­sema i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej

1.    hagel eller annan massiv kula,

2.   projektil, avsedd för luft-, fjä­

der- eller harpunvapen.

Med undantag för bestämmel­sema i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen inle

1.

hagel och andra massiva kulor,

2.

projektiler, avsedda för arm­borst, luft-, fjäder- eller harpunva­pen.

'Senaste lydelse 1987:1008. senaste lydelse 1985:430. Senaste lydelse 1987:1008.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

3.

hagelpatron eller tåndhatt där­till,

4.

kolsyrepatron,

5.

patronhylsa utan tändhaii, av­sedd för handvapen på vilket lagen är tillämplig,

6.

kulpatroner och tändhattar som år avsedda för gevär, i den mån inte regeringen för viss typ av ammuni­tion har föreskrivit annorlunda, samt

7.     ammunition avsedd för start-

eller signal vapen.

3.

kolsyrepatroner,

4.

patronhylsor ulan tändhaii av­sedda för handvapen som lagen till­ämpas på, samt

5. patroner avsedda för start- eller signalvapen.

5 §6

Ulan tiUsiånd enligt denna lag fär ej någon

1.

inneha skjulvapen,

2.

förvärva ammunition,

3.     införa skjutvapen eller am­

munition tiU riket eller

4.     driva handel med skjutvapen.

Om luft- eller fjädervapen, som är

avsett för målskjutning, eller har­punvapen har en i förhållande till andra jämförliga skjutvapen begrän­sad effekt skall första stycket ej lill­ämpas på vapnet. Enskild person får dock icke utan tillstånd inneha, in­föra till riket eller driva handel med sådana vapen, om han inie har fylll aderton är.

Första Slyckel 1 gäUer inte i fråga om verksamhet som omfattas av tillstånd enUgt lagen (1983:1034) om koniroU över tiUverkiungen av krigs­materiel, m.m. Första stycket 4 gäl­ler inte i fråga om verksamhet som avses i 3 § samma lag.

Regeringen kan föreskriva un­dantag från kravet på tillstånd för att inneha start- eller signalvapen.

Ulan tillstånd enligt denna lag får inte nägon

1.     inneha skjutvapen,

2.     införa skjutvapen eller am­

munition tiU Sverige, eller

3.     driva handel med skjutvapen.

Om ett kolsyre-, luft- eller fjäder­vapen, som är avsett för målskjut­ning, eller en harpunvapen har en i förhållande lill andra jämförliga skjulvapen begränsad effekt skall första styckel inte tillämpas på vap­net. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer fär meddela närmare föreskrifter om vilka vapen som inte omfattas av första stycket. En enskild person får dock inte utan tillstånd inneha, införa lill Sverige eller driva handel med sådana vapen, om han inle har fyUi arton år.

Första stycket 1 gäller inte i fråga om verksamhel som omfattas av till­stånd enhgt lagen (1983:1034) om konttoll över lUlverkningen av krigs­materiel, m.m. Första styckel 3 gäl­ler inie i fråga om verksamhel som avses i 3 § samma lag.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyn­digas att föreskriva undantag från kravet pä tillstånd för att inneha stan-eller signalvapen.

Senaste lydelse 1987:1008.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Om ytierhgare undanlag i vissa fall frän skyldigheten atl inhämta tillstånd finns bestämmelser i 13, 16, 21,22, 25, 25 a, 26 och 45 §§.

Bestämmelser om ytterligare un­dantag i vissa fall frän skyldigheten att ha tiUstånd fuins i 13, 16, 21, 22, 25, 25 a, 26 och 45 §§.

6§

Skjutvapen eller ammunition fär ej överlåtas eller upplåtas till annan än den som är berättigad all inneha vapnet eUer an förvärva ammunitio­nen, om ej annat följer av 13, 22, 25. 25 a, 26 eller 45 §.

Skjutvapen eller ammunition får inte överlåtas eller upplåtas till någon annan än den som är berättigad att inneha vapnet eller ammunitionen, om inte annat följer av 13, 22, 25, 25 a, 26 eller 45 §.

TUlslånd att inneha skjutvapen får

1.

enskild person,

2.

skytteförbund, skyiiekrets eller skytteförening som tillhör det frivil­liga, siatskontrollerade skytteväsen-del,

3.

annan sammanslutning belräf­fande vilken regeringen förordnat därom och

4.

huvudman för museum för va­pen som skall ingå i museets sam­lingar, om museet åtnjuter statsbi­drag enligt särskilda föreskrifter därom eller om museet ägs av en kommun eller en landslingskommun eller av en stiftelse som står under länsstyrelsens tiUsyn.

Auktoriserat bevakningsföretag får meddelas tillstånd att inneha va­pen för utiåning till företagets väk­tare i samband med bevakningsupp­drag som kräver beväpning. Sådan utlåning fäi ske endast till den som har meddelats särskilt tillstånd atl som lån inneha motsvarande vapen med ammunition.

8§

meddelas

1. enskilda personer,

2.skytieförbund, skyiiekreisar eUer skytteföreningar som tillhör del frivilliga, statligt kontrollerade skyi-teväsendei, och

3. huvudmän för museer för va­pen som skall ingå i samlingarna, om museet i fråga får statsbidrag en­ligt särskilda föreskrifter eller om museet ägs av en kommun eller en landslingskommun eller av en stif­telse som står under länsslyrelsens tillsyn.

Auktoriserade bevakningsföretag får meddelas tillstånd atl inneha va­pen för utlåning lill företagets väk­tare i samband med bevakningsupp­drag som kräver beväpning. Utlå­ning får ske endasl lill den som har meddelats särskill tillstånd att som lån inneha sådant vapen med ammu­nition.

Regeringen bemyndigas att före­skriva att andra sammanslutningar än de som anges iförsta stycket får ges tillstånd att inneha skjutvapen.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

9§

kommer att missbrukas. Tillstånd att inneha pistol eller annat enhandsvapen eller kulspmtepistol

eUer annat helautomatiskt vapen fär meddelas endast om del finns synnerliga

skäl. Detta gäller dock inte start- eUer signalvapen.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om krav i fråga om skjutskicklighet, utbild­ning, ålder samt de villkor i övrigt som skad vara uppfyllda för tdlstånd till innehav av skjutvapen.

Enskild person får meddelas till­stånd att inneha skjutvapen endasl om han har behov av vapnet och det skäligen kan antagas att han ej kom­mer att missbruka det. 1 fräga om skjutvapen som huvudsakligen har prydnadsvärde får tillstånd dock meddelas även för den som vid in­neha vapnet för annat ändamål än skjutning. Detsamma gäller ifråga om vapen som har särskilt affek­tionsvärde för den sökande.

En enskild person får meddelas tillstånd att inneha ell skjutvapen en­dasl om han har behov av vapnet. TiUstånd an inneha etl skjutvapen som huvudsakligen har prydnads-värde, samlarvärde eller särskilt af­fektionsvärde för sökanden, får meddelas även för andra ändamål än skjutning. I sådant fall får vapnet irue användas tid skjutning.

Tillstånd får meddelas endast om det skäligen kan antas att vapnet inte

10 §

Tillstånd all inneha skjutvapen meddelas för särskilt angivet ända­mål. Tillståndet får förenas med vill­kor att vapnet skall göras varcdctigt obrukbart eller med närmare före­skrifter om hur vapnet skall förva­ras. Tillståndet får tidsbegränsas om det med hänsyn lill särskilda om­ständigheter kan fömtses att behovet av vapnet inte kommer att bli varak­tigt.

Tillstånd alt inneha skjutvapen skaU meddelas för särskilt angivet ändamål. TiUslåndei får förenas med villkor alt vapnet skall förvaras på visst sätt eller att vapnet skall göras varaktigt obrukbart. Tillståndet får tidsbegränsas om del med hänsyn lill särskilda omständigheter kan förut­ses att behovet av vapnet inte kom­mer att bh varaktigt.

11§

Meddelas tillstånd till innehav av skjutvapen/ör någon som ännu ej förvärvat ett sädant vapen som till­ståndet avser, är dettas giltighet be­roende av att förvärv sker inom sex månader från dagen för tillståndets meddelande eller den längre tid lill­slåndsmyndigheten i särskilt fall fö­reskriver.

Om tUlslånd att inneha skjutvapen meddelas nägon som ännu inte för­värvat etl sådanl vapen gäller till­ståndet endast under förutsättning att förvärv sker inom sex månader från dagen för tdlståndet eller den längre tid som lillslåndsmyndigheten be­stämmer i det enskilda fallet.

''Senaste lydelse 1987:1008.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Tillstånd till förvärv av ammunition

Innehav och överlåtelse av ammunition

12 §

Tillstånd att förvärva ammunition får meddelas enskilda personer samt sammanslutningar, huvudmän för museer och bevakningsföretag som avses i 8 §.

Tillstånd som avses i första stycket får meddelas den som är i behov av ammunition och skäligen kan antagas ej komma att mbsbruka den. Tillstånd fär beviljas enskild person endast om denne har tillstånd att inneha sådanl vapen för vilket ammunitionen är avsedd.

Om ej annat förordnas i särskiU faU, gäller tillstånd tid förvärv av ammunition ett år från dagen för tillståndets meddelande.

Den som har tillstånd att inneha vissl vapen för skjutning får även inneha ammunition tiU vapnet.

Tillstånd att inneha ammunition i annal fall än som sägs i första stycket får meddelas enskilda perso­ner samt sammanslutningar och hu­vudmän för museer.

Tillstånd som avses i andra styckel får meddelas endast om det skäligen kan antas att ammunitionen inte kommer all missbrukas.

Tillstånd att inneha ammunition gäller endast under förutsättning att förvärv sker inom ett år eller den längre tid som tillståndsmyndigheten bestämmer i det enskilda fallel.

13§

Ammunition fåi överlåtas även tid den som saknar tillstånd som avses i 12 § i följande faU, nämligen

1.     Deltagare i jakt får för för­

brukning under jakten tid annan del-

lagcure överlåta ammunition till vapen

som denne är berättigad att inneha.

2.     Vid tillfällig upplåtelse av

skjutvapen enligt 22 § får upplåta-

ren även överiåla den ammunition tiU

vapnet som låntagaren i varje särskill

fall kan antagas behöva.

3.

Kulammunition får även i an­nat fall än som anges 14 § 6 överlå­tas till sådan sammanslutning som avses i 8 §.

4.

Sammanslutning som avses i 8 § får riU egna medlemmar eUer till

Ammunition får överlåtas lill sammanslutningar som avses i 8 § eller den som enligt 12 § har rätt el­ler tillstånd att inneha ammunition.

Ammunition fär dessutom överlå­tas i följ ande fall.

1.    Deltagare i jakt fär till annan

deltagare för användning under jak­

ten överiåla ammunition till vapen

som denne är berättigad att inneha.

2.     Vid tillfällig upplåtelse av

skjutvapen enligt 22 § får upplåtaren

även överlåta den ammunition lill

vapnet som låntagaren i varje särskill

fall kan antas behöva.

3. Sammanslutning som avses i 8 § får tiU egna medlemmar eller till

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

medlemmar av andra sammanslut­ningar av della slag överlåta am­munition att förbrukas vid övning eUer tävlingsskjuming som äger mm under en sådan sammanslutnings kontroll.

medlemmar av andra sammanslut­ningar av detta slag överiåla ammu­nition atl användas vid övning eller tävlingsskjuming som äger mm un­der en sädan sammanslutnings kon­ttoll.

Ammunition får vidare överlåtas genom ombud till den som är berät­tigad att inneha viss typ av ammuni­tion under förutsättning att ombudet har eget vapentillstånd.

14 §

I fråga om tiUstånd till införsel av skjutvapen eller ammunition gäller i tUlämpIiga delar 8-10 och 12 §§.

I fråga om tillstånd tiU införsel av skjutvapen gäller i tillämpliga delar 8-10 §§.

Tilblånd att itföra ammunition får meddelas den som har rätt att inneha ammunition i Sverige.

Tillstånd som avses i andra stycket får meddelas endast om del skäUgen kan antas atl ammunitionen inle kommer att missbrukas.

15 §

Tillstånd till införsel av skjutva­pen eller ammunition medför räll att under tid och för ändamål som sär­skilt anges i tUIsiåndei här i riket in­neha den egendom som införts hit med Slöd av tillståndet. Tillstånd till införsel, som ej utnyttjats inom fsex månader från dagen för tillståndets meddelande eller den längre tid till-ståndsmyndighelen i särskiU fall fö­reskriver, är ogiltigt.

Tillstånd till införsel av skjutva­pen eller ammunition medför rätt att under den tid och för det ändamål som särskill anges i tillståndet i Sverige inneha den egendom som in­förts hit med slöd av tillståndet. Tillstånd till införsel gäller endast under förutsättning atl införseln sker inom sex månader frän dagen för tillståndet eller den längre lid som tillsiändsmyndighelen bestämmer i det enskilda fallel.

16 §8

Införsel av skjutvapen eller am­munition fär ske utan särskill till­stånd i följande fall, nämligen

1. Enskild person får införa skjutvapen, som han är berättigad att här i riket inneha för personUgi bruk, samt ammunition som behöri­gen har förvärvats här i rikett. Vad som har sagts nu skall också tiUäm-

Införsel av skjutvapen eller am­munition fär ske ulan särskill lill­slånd i följande faU.

1. En enskild person får införa "skjutvapen, som han är berättigad att i Sverige inneha för personUgt bruk, samt ammunition som behörigen har förvärvats i Sverige. Vad som har sagts nu skall   ocksä tillämpas på

Senaste lydelse 1987:1283.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

pas på sammanslutningar, huvud­män för museer och bevakningsföre­tag som avses i 8 §.

2.

För tiUfällig användning vid jakt eller tävling här i riket får sven­ska, danska, finska eller norska medborgare, som inte har hemvist här i riket, från Danmark, Finland eller Norge införa jakt- eller täv­lingsskjutvapen med tillhörande am­munition. Vapnet och ammunitionen får i sådant faU utan tUlslånd innehas här i riket av den som har infört egendomen under högsl txe månader från införseldagen.

3.

Skjutvapen och ammunition får inte tas om hand på sätt som av­ses i 8 § första stycket tullagen (1987:1065) av annan än den som har tillstånd alt införa sädana varor och inie heller ulan medgivande av länsstyrelse förvaras på ttiUager el ler i frihamn. I övrigt gäller lagen (1973:980) om ttansport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m. m.

sammanslutningar, huvudmän för museer och bevakningsföretag som avses i 8 §.

2. För tillfällig användning vid jakt eller tävling i Sverige fär sven­ska, danska, finska eller norska medborgare, som inte är fast bosatta i Sverige, införa jakt- eller tävlings­skjutvapen med tillhörande ammuni­tion från Danmark, Finland eller Norge. Vapnet och ammunitionen får i sådant fall utan tiUstånd innehas i Sverige av den som har infört egendomen under högst tre månader frän införseldagen.

Skjutvapen och ammunition får inte tas om hand på sätt som avses i 8 § första slyckel lullagen (1987:1065) av annan än den som har tillstånd alt införa sädana varor och inte heller utan medgivande av länsstyrelse förvaras pä tullager el­ler i frihamn. I övrigl gäller lagen (1973:980) om ttansport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m. m.

17 §

Skjutvapen och ammunition, som resande medfört tiU riket för person­ligt bmk men ej varit berättigad att införa, får åter urtöras, om egendo­men i behörig ordning anmälts för tullmyndighet Återutföres ej egen­domen inom fyra månader efler sä­dan anmälan eUer den längre tid där­efter som generaltullstyrelsen eller efter styrelsens bemyndigande annan tullmyndighet i särskih faU bestäm­mer, tillfaller egendomen staten. I sådanl fall skall egendomen behand­las som om den hade förklarats för­verkad.

Skjutvapen och ammunition, som en resande medfört till Sverige för personligt bmk men inte varil berät­tigad att införa, får äter utföras, om egendomen i behörig ordning an­mälts för tullmyndighet. Om inte egendomen åierurförs inom fyra må­nader efler sådan anmälan eller den längre lid därefter som generallull­siyrelsen, eller efler styrelsens be­stämmande annan tullmyndighet i det enskilda fallet bestämmer, tillfaller egendomen staten. I sådant fall skall egendomen behandlas som om den hade förklarats förverkad.

18 §

Tillstånd att driva handel med skjutvapen får meddelas den som är berättigad att idka handel i allmänhet och som har gjort sig känd för or-dendighet och pålitiighet

Tillstånd atl driva handel med skjutvapen får meddelas den som är berättigad att driva handel i allmänhet och som har de kunskaper som be­hövs samt har gjort sig känd för

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

ordentUghel och päliilighet Tdlstånd fär meddelas endast för handel som skall bedrivas yrkesmässigt.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas an meddela föreskrifter om krav på kunskap för att få tillstånd att driva handel med skjutvapen och om vad som i övrigt skall gälla vid handel med skjutvapen.

19         §

Tillstånd som avses i 18 § med-

Tillstånd som avses i 18 § med­

för rätt att/nne/iava skjutvapen./

för rätt att inneha skjutvapen.

tillståndet får dock föreskrivas an

Tillståndet fär dock begränsas tid att

derma rätt skall omfatta endast vissa

omfatta endast vissa typer av skjut-

typer av skjutvapen eUer endast ett

vapen eller endasl ett vissl antal

visst antal skjutvapen ät gången.

skjutvapen ät gången. Tillståndet får

Tillståndet får även förenas med

även förenas med villkor om att vap-

närmare föreskrifter om hur vapnen

nen skall förvaras på visst sän.

skall forvaras.

20          

§

Ulan hinder av 14 § fär tillstånd

Ulan hinder av 14 § fär den som

meddelas den som är berättigad att är berättigad att driva handel med

idka handel med skjutvapen att till skjutvapen meddelas tillstånd att lill

riket införa sädana skjutvapen som Sverige införa sädana skjutvapen

omfattas av hans handelslUlsiånd.

som omfatlas av hans handelstill-

siånd.

21         §

Skjutvapen som ingår i dödsbo

Skjutvapen som ingår i dödsbo

eller konkursbo fär utan särskUt till-

eller konkursbo får ulan särskill till­

stånd innehas av den som har om-

stånd innehas av den som har tagit

händenagtt boet intiU dess

harui om boet till dess

1.    vapnet har överlåtits tiU någon som är berättigad att inneha del,

2.

skyldighet att avlämna vapnet

2. vapnet skaU avlämnas enligt 28 har inträtt enligt 28 eller, i fråga om eller, i fråga om dödsbo, 35 §, eller dödsbo, 35 §, eller

3.

ifråga om konkursbo, konkur-

3. ifråga om konkursbo, konkur­sen har avslutats.                                 sen har avslutats.

22         §9

Den som är berättigad atl inneha

Den som är berättigad att inneha

skjutvapen fär tUlfälligl låna ul vap-

skjutvapen får tillfälligt låna ul vap­

net till annan under följande villkor,

net till någon annan under följande

nämligen

vUUcor.

1. Utlåning får ske endasl för

1. Vapnet får lånas ut endast för

kortare tid, högsl tvä veckor.

kortare tid, högsl två veckor.

'Senaste lydelse 1987:1008.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

2.

Vapnet fär lånas ut endast för sainma ändamål som innehavarens till­stånd avser.

3.

Låntagaren skall ha fyllt åder-

3. Låntagaren skall ha fylll arton ton år. Vapen får dock utlånas till år. Vapen får dock lånas ut till den den som är under aderton är, om           som är under arton år, om

a)

vapnet skall användas vid övning eller tävling som äger mm under kontroll av en sådan sammansluming som avses i 8 §,

b)

vapnet skall innehas och användas under upplåtarens uppsikt och del är ftiga om annat vapen än enhandsvapen eller helautomatiskt vapen samt lånta­garen har fyUl femton är.

d) utiäningen avser start- eller signalvapen för användning vid idroiisiäv-hng eUer idroiisträning.

5. Om del för alt en enskild skall få tillstånd att inneha ell vissl slag av skjutvapen enligt särskilda föreskrifter krävs atl han skall ha avlagt skytte­prov eller genomgått viss utbildning eller på annat sätt visal an han är lämplig att inneha vapnet får ett sådanl vapen lånas ul endasl till den som uppfyller samma krav. Vad nu sagls gäller dock ej när vapnet skall användas enbart för provskjutning, övning eller tävling på skjutbana. Del gäller inte heller när vapnet används vid jakt under fömtsättning atl det innehas under upplåtarens omedelbara kontroU.

c) utiäningen avser sådant luft-eller fjädervapen som avses i 5 § andra stycket och vapnet skall inne­has och användas under upplåtarens uppsikt, eller

4. Utlåning av pistol eller annat enhandsvapen eller kulsprutepistol eller annat helautomatiskt vapen får ske endasl för användning i upplåta-rens närvaro eller för övning eller tävling som äger mm under konttoll av en sådan sammanslutning som avses i 8 §, om inle låntagaren själv är berättigad atl inneha elt vapen av samma typ. Detta gäller inte i fräga om start- eller signalvapen.

6. Vapenhandlare får till speku­lant, som fyllt aderton år, för prov-skjutning pä skjulbana utlåna vapen under de fömtsätmingar som anges i 4. Vapenhandlare får därvid anlila annan person som godkänts av po-Usmyndigheien atl närvara vid prov­skjutning.

Den som med stöd av denna pa­ragraf lånar ut skjutvapen till någon som har sitt hemvist i en stat som har tillttätt den europeiska konven­tionen d. 28 juni 1978 om konttoll av enskilda personers införskaffande och innehav av skjutvapen (den eu-

c) utiäningen avser sådant kol­syre-, luft- eller fjädervapen som av­ses i 5 § andra stycket och vapnet skall innehas och användas under upplåtarens uppsikt, eUer

4. Pistoler, andra enhandsvapen, kulsprutepistoler och andra helauto­matiska vapen får lånas ut endasl för användning i upplåtarens närvaro eUer för övning eller tävling som äger mm under konttoll av en sådan sammanslutning som avses i 8 §, om inte låntagaren själv är berättigad att inneha ett vapen av samma typ. Detta gäller inte i fråga om stan- eller signalvapen.

6. En vapenhandlare fär till en spekulant, som fyllt arton år, för provskjulning pä skjulbana låna ut vapen under de fömtsättningar som anges i 4. Vapenhandlaren får därvid anlita någon annan person som har godkänts av polismyndigheten att närvara vid provskjuinuig.

Den som med stöd av denna pa­ragraf lånar ut skjutvapen till nägon som är fasl bosatt i en stat som har tillttätt den europeiska konventionen d. 28 juni 1978 om konttoU av en­skilda personers införskaffande och uinehav av skjutvapen (den europe-

11

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

ropeiska vapenkonventionen), skall omedelbart anmäla det till pohs-myndigheien, om inte vapnet skall innehas och användas av låntagaren endasl inom Sverige. Regeringen kan föreskriva undanlag från an­mälningsskyldigheten för vissa typer av vapen.

iska vapenkonveniionen), skall ome­delbart anmäla utlåningen till polis­myndigheten, om inie vapnet skall innehas och användas av låntagaren endast inom Sverige.

Regeringen bemyndigas an före­skriva undantag från anmälnings­skyldigheten för vissa typer av va­pen.

23

§

Utlåning av skjutvapen enligt 22 §/dr ej ske till den som har fått skjutvapen förklarat förverkat eller tillstånd till innehav av skjutvapen återkallat enligt 29 § första stycket, om inte låntagaren är berättigad atl inneha ett vapen av den typ som lä­net avser. Vad som har sagts nu hindrar dock inte att ett vapen efter särskilt tillstånd av polismyndighe­ten lånas ut för övning eller tävling som äger mm under kontroll av så­dan sammanslutning som avses i

Skjutvapen får inte lånas ut enligt 22 § till den som har fått något skjutvapen förklarat förverkat eller tillstånd till innehav av skjutvapen återkallat enligt 29 §, om inte lånta­garen är berättigad att inneha elt va­pen av den typ som lånet avser. Vad som har sagts nu hindrar dock inte att ett vapen efter särskill tillstånd av polismyndigheten lånas ut för öv­ning eller tävling som äger mm un­der konttoll av sådan sammanslut­ning som avses i 8 §.

8 §.

Ett skjutvapen får inte lånas ut tiU den som kan antas komma att missbruka vapnet.

24 

§

Den som är berättigad att inneha ell skjutvapen fär inte utan nytt till­stånd till innehav vidtaga åtgärder med vapnet som innebär att det där­efter till funktions- eller verknings­grad kommer alt vara fråga om ell väsentiigt annorlunda vapen. Vad nu sagts gäller ej den som har tillstånd att driva handel med vapen / den mån del ändrade vapnet omfattas av detta tillstånd.

Vid reparation av skjutvapen får försliten eller eljest otjänlig vapendel av det slag som avses i 1 § andra stycket utbytas mol ny likadan va­pendel utan särskUt tUlslånd.

Den som är berättigad au inneha ett skjutvapen fär inte ulan nytt till­stånd lill innehav vidta åtgärder med vapnet som innebär att det därefter till funktions- eller verkningsgrad kommer att vara fråga om ett väsent­ligt annorlunda vapen. Detta gäller inte den som har tillstånd atl driva handel med vapen om det ändrade vapnet omfattas av tillståndet.

Vid reparation av skjutvapen får en försliten eller på annat säll oan­vändbar vapendel av det slag som avses i 1 § andra stycket 6 bytas ut mot en ny lUcadan vapendel ulan sär­skilt tillstånd.

12

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

25 § För reparation eller översyn får skjutvapen lämnas till och tillfälligt innehas av

1.

den som är berättigad att idka

1. den som är berättigad atl driva handel med sådant vapen,                     handel med sådana vapen,

2.

den som med tillämpning av 22 § 3 och 4 samt 23 § skulle vara berät­tigad att låna och självständigt handha vapnet eller

3.

den som av polismyndighet

3. den som av pohsmyndighei har har godkänts att mottaga vapen för godkänts att ta emot vapen för repa-reparation eller översyn.                        ration eUer översyn.

25 a §

För skroming får skjutvapen lämnas till och tiUfälUgt innehas av

1.

den som är berättigad att driva handel med sådana vapen,

2.

den som av polismyndighet har godkänts att ta emot vapen för repara­tion eUer översyn eller

3.

den som av polismyndighet har godkänts all ta emol vapen för skrot­ning.

Den som enligt första styckel har lämnai ett vapen för skrotning skall senast inom en månad därefter an­mäla detta tiU polismyndigheten. TiU anmälan skall fogas lillsiåndsbevi-set, om del finns i behåll, och intyg av mottagaren om att han mottagit vapnet för skrotning.

Den som enligt första stycket har lämnai elt vapen för skrotning skall senast inom en manad därefter an­mäla detta tiU polismyndigheten. Till anmälan skaU fogas liUsiåndsbeviset om del finns i behåll, och intyg av mottagaren, om att han tagit emot vapnet för skrotning.

25 b §

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas atl meddela föreskrifter om vad som i övrigt skall iakttas vid ändring, re­paration och skrotning av skjut­vapen.

26 §10

Den som innehar skjutvapen eUer ammunition är skyldig alt ta vård om egendomen pä en sådant sätt att del inte är fara för att någon obehörig kommer åt den.

Skjutvapen eller en för vapnets funktion vital del samt ammunition skall förvaras under läs. Ammu­nitionen skall förvaras i ett annat utrymme än vapnet eller vapendelen, om inte förvaringen sker i ett säker-

Den som innehar skjutvapen eller ammunition är skyldig att ta hand om egendomen och hålla den under så­dan uppsikt alt del inte är fara för atl någon obehörig kommer åt den.

Skjutvapen och ammunition skall förvaras under säkert lås eller på an­nat lika betryggande sätt. Om förva­ringen inte sker i säkerhetsskäp eller i annat lika säkert förvaringsut-rymme skaU, om dena är möjUgt

lOSenaste lydelse 1987:1008.

13

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

hetsskåp eller pä något annat lika betryggande sätt. Vad som har sagts nu gäller inle i fråga om start- eller signalvapen och ammunition avsedd för sådanl vapen.

Om innehavaren av skjulvapen eUer ammunition är förhindrad att ta vård om egendomen, fär han över­lämna vapnet eUer ammunitionen till annan för förvaring under högsl ett är, sedan detta anmälts skriftligt hos polismyndigheten. Förvaring får dock ej ske hos en person som är under aderton är eller som kan antas komma att missbmka vapnet eller ammunitionen.

Den hos vilken vapnet förvaras enhgt ttedje slyckel fär inte använda vapnet, om han inte har tillstånd att inneha det enligt 8 §.

utan avsevård svårighet, en vapendel tas bon från vapnet så att det inte kan användas. Vapen, vapendel och ammunition skall förvaras var för sig. Vad som har sagls nu gäller inte i fråga om start- eller signalvapen och ammunition avsedd för sådana vapen.

Om innehavaren av skjutvapen eUer ammunition är förhindrad an ta harui om egendomen, får han över­lämna vapnet eller ammunitionen till någon annan för förvaring under högsl tre år åt gången, sedan detta anmälts skriftligt hos polismyndig­heten. Förvaring får dock inte ske hos en person som är under arton är eller som kan antas komma att miss­bmka vapnet eller ammunitionen.

Den hos vilken vapnet förvaras enligt ttedje slyckel får inte använda vapnet, om han inte har eget lillslånd enligt 8 § att inneha ett sådant va­pen.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela särskilda föreskrifter om vapenhandlares, museers och sam­manslutningars förvaring av andra vapen än sådana som avses i 5 § andra styckel saml sammanslut­ningars förvaring av ammunition.

27

§

När särskild anledning föreligger därtill får polismyndighet även i an­nat fall än som avses i 10, 14 eller 19 § meddela närmare föreskrifter om hur den som år berättigad att in­neha skjutvapen skall förvara dessa.

fiär det fmns särskild anledning tiU det får en polismyndighet även i annal fall än som avses i 10, 14 eller 19 § besluta atl tillstånd an inneha skjutvapen skall förenas med villkor att vapnet skaU förvaras på visst sätt.

28'

Ingår skjulvapen bland tillgång­arna i dödsbo eller konkursbo, fär polismyndigheten, när särskild an-ledning/öre/jer, förordna all vap­net tills vidare skall förvaras av myndigheten eller annan som myn­digheten anvisar. Den som omhän-derhar boets egendom är i så faU

Om ett skjutvapen ingår bland tillgångama i dödsbo eller konkurs­bo, får polismyndigheten, när del finns särskild anledning, förordna att vapnet tills vidare skall förvaras av myndigheten eller någon annan som myndigheten anvisar. Den som har hand om boets egendom är i så fall

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

skyldig att efler särskild anmaning och inom därvid föreskriven lid av­lämna egendomen till den som så­lunda skall förvara egendomen.

skyldig atl efler särskild anmaning och inom angiven tid överlämna egendomen till den som sålunda skall förvara egendomen.

28 a §11

Skickas skjutvapen med posten, skall försändelsen vara assurerad, om det inte är fråga om vapen som avses i 5 § andra styckel.

Den som åtar sig att transponera skjulvapen eller ammunition bör vidta betryggande älgärder för alt förhindra att nägon obehörig kom-ner åt vapnen eUer ammunitionen.

Den som transporterar skjutvapen eller ammunition åt någon annan, skall vidta bettyggande åtgärder för atl förhindra all någon obehörig kommer ål vapnen eller ammunitio­nen.

28 b §

Den som avser all för personligt bruk föra ul skjulvapen ur riket till en stat, som har lillträtt den euro­peiska vapenkonventionen, skall före utförseln anmäla detta till po­lismyndigheten, om vistelsen i den främmande staten skaU vara i mer än tte månader. Regeringen kan före­skriva undanlag från anmälnings­skyldigheten för vissa typer av va­pen.

Den som avser att för personligt bmk föra ut skjutvapen ur Sverige till en stal, som har tUlttäii den euro­peiska vapenkonventionen, skall före utförseln anmäla della till polis­myndigheten, om vistelsen i den främmande staten skall vara i mer än ae månader.

Regeringen bemyndigas att före­skriva undantag från anmälnings­skyldigheten för vissa typer av va­pen.

29 §

Har innehavare av skjutvapen ge­nom missbruk av vapnet eller oakt­samhet därmed eller på annat sätt vi­sat an han är olämplig att inneha va­pen eller föreligger eljest skälig an-ledrung där tid, får tillstånd att inneha eller irföra skjutvapen återkallas.

Tillstånd till innehav av vapen som avses i 9 § andra stycket får återkallas, om sådana skäl som där anges inte längre föreligger. Till­stånd skall dock inte återkallas om del skulle framstå som oskäligt med hänsyn till att vapnet har affek­tionsvärde för innehavaren eller av annan orsak och om det inte finns någon anledning atl räkna med alt vapnet skaU komma an missbrukas.

Ett tillstånd atl inneha eller införa skjutvapen får återkallas, om

1.

tillståndshavaren missbrukat vapnet,

2.

tillståndshavaren visat oakt­samhet med vapnet,

3.

tillståndshavaren på annat sän visat att han är olämplig att inneha vapen,

4.

förutsättningarna för tillståndet inte längre finns, eller

5.   det annars finns någon skälig

anledning att återkalla tillståndet.

11 Senaste lydelse 1985:932.

15

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

30

§

Meddelas beslut som avses i 29 §, skall tillstånd som har medde­lats vapeninnehavaren att förvärva ammunition till vapnet också återkal­las.

Tillstånd att förvärva ammunition får åven återkallas, om tillsländsha­vare har missbrukat ammunition som han har förvärvat på grund av tillståndet eller om skälig anledning därtiU eljest föreligger. Tdlstånd till innehav av vapen som avses i 9 § andra stycket får återkallas, om så­dana skäl som där anges inte längre föreligger. Tillstånd skall dock inle återkallas om det skulle framstå som oskäligt med hänsyn till att vapnet har affektionsvärde för innehavaren eller av anruin orsak och om det inte finns någon anledning all räkna med att vapnet skall komma att missbru­kas.

Ett tillstånd an inneha ammunition får återkallas, om

1.   förutsättningarna för tillståndet

inle längre finns,

2.

tillståndshavaren har missbru­kat sin ammunition, eller

3.

om det annars finns någon skälig anledning att återkalla tillstån­det.

31 §

Tillstånd atl idka handel med skjutvapen får äterkallas, om till­ståndshavaren har åsidosatt bestäm­melse i denna lag eller med stöd därav utfärdad föreskrift eller om förutsättningar för tillståndet eljest ej längre föreligger.

Etl tillstånd all driva handel med skjutvapen får äterkallas, om

1.

tillståndshavaren har åsidosatt en bestämmelse i denna lag eller en föreskrift eller ett villkor som med­delats med stöd av lagen,

2.

tillståndshavaren inte längre driver yrkesmässig handel,

3.    förutsättningarna för tdlståndet

inte längre finns, eller

4.     om det annars finns någon

skälig anledning att återkalla till­

ståndet.

32 

§

Föreligger risk för missbruk av skjutvapen, kan polismyndighet be­slula att vapnet och därtill hörande ammunition skaU omhändenagas. Är faran för missbruk överhängande, får pxjlisman även utan sådanl beslut omhändertaga vapnet och ammu­nitionen. I sädant fall skall polis­mannen skyndsamt anmäla åtgärden

12

Om det finns risk för missbmk av ett skjutvapen eller om det är sanno­likt an ett tillstånd atl inneha vapnet kommer att återkallas och det finns särskilda omständigheter att omhän­derta det, får en polismyndighet be­slula alt vapnet med tillhörande ammunition skall omhändertas. Är risken för missbruk överhängande,

Senaste lydelse 1990:1483.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

hos polismyndigheten, som omedel9 får en polisman även utan sädant

bart skall pröva om omhändertagan- beslut omhänderta vapnet och am-

det skall bestå.

munilionen. I ett sådant fall skall po-

lismannen skyndsamt anmäla åtgär­den  hos polismyndigheten,  som omedelbart skall pröva om omhän­dertagandet skaU beslå. Vad som i första stycket sägs om pohsman gäller även av länsslyrelsen förordnade jakttillsynsmän samt personal vid kustbevakningen, domänver­ket, tuUverket eUer särskilt förordnade tjänstemän vid länsstyrelsen.

Finns nägon som har tillstånd att

Om det finns nägon, som har till-

inneha den omhändertagna egendo- stånd att inneha den omhändertagna

men och återkallas ej tillståndet, egendomen och om tillståndet inte

skall egendomen återlämnas till in- återkallas, skall egendomen återiäm-

nehavaren sä snart del skäligen kan nas till innehavaren så snart del skä-

antagas att det ej längre föreligger ligen kan antas att det inte längre

nägon risk för missbruk. Detsamma finns nägon risk för missbmk. Del-

gäller, om den omhändertagna egen- samma gäller, om den omhänder-

domen får innehas utan tillstånd en- tagna egendomen får innehas ulan

Ugi denna lag.

tillstånd enhgt denna lag.

33 §13

Skjutvapen och därtill hörande

Skjulvapen med tillhörande am-

ammunition skall inlösas av staten munition skall lösas in av staten, om om

1.

tillstånd som medför räll att inneha vapnet har återkallats ulan art egen­domen har förklarats förverkad eller är lagen i beslag,

2.

vapeninnehavaren har avhdil,

3.

ansökan om tillstånd till innehav av vapen som förvärvats genom arv, tesiaiiente eUer bodelning har avslagiis,

4.

domslol har funnit all vapen,

4. domslol har funnit atl vapen som innehas av någon som ej är be- som innehas av nägon som inte är rättigad därtiU, ej skall förklaras för- berättigad till det, inte skall förklaras verkat eUer åklagaren i ett sädant fall förverkat eller åklagaren i ett sådant har beslutat au ej föra talan om för- faU har beslulal alt inte föra talan om verkande.                                              förverkande.

34 

§

Inlösen enligt 33 § äger ej rum,

Vapen och ammunition skall inte

om egendomen lämnas för skrotning lösas in enligt 33 §, om egendomen enligt 25 a § eller överlåtes till nå- lämnas för skrotning enligt 25 a § gon, som är berättigad att inneha eller över/dK till någon som är berät-den, inom ett år från det att vapenin- tigad att inneha den. Detta gäller un-nehavaren avled eller tte månader der förutsättning att vapen och am-frän det att beslul som avses i 33 § munition lämruis eller överlåts inom meddelades eller, om egendomen dä ett är från det atl vapeninnehavaren var tagen i beslag, beslaget hävdes.        avled eller tre månader från del att

beslul som avses i 33 § meddelades eller, om egendomen då var lagen i beslag, beslaget hävdes.

13Senasle lydelse 1987:807.

2 Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 130

17

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Polismyndigheten får medge förlängi andra styckel, varje gång med högsl sex

Inlösen enligt 33 § äger ej heller rum, om ansökan om tiUstånd all in­neha vapnet göres inom lid som anges i första stycket. Avslås an­sökningen skall egendomen inlösas, om den ej inom tte månader från da­gen för beslutet i tillståndsärendel överlåtits tiU nägon som är berättigad atl inneha den.

Vapen eller ammunition skaU inte heller lösas in enligt 33 §, om ansö­kan om tillstånd atl inneha vapnet görs inom tid som anges i första styckel. Avslås ansökningen skall egendomen lösas in, om den inle inom tte månader från dagen för be­slutet i tUlsiåndsärendet överlåtits till nägon som är berättigad att inneha den.

ning av tid som avses i första eller månader.

35 §

SkaU vapen och ammunition i>i/ö-sas enligt 33 §, är innehavaren skyldig att efter särskild anmaning och inom därvid föreskriven tid av­lämna egendomen till polismyndig­heten eller den myndigheten be­stämmer. Om det finns tillsländsbe-vis eller annan molsvarande hand­ling, skall även handlingen avläm­nas.

Skall vapen och ammunition lösas in enligt 33 §, är innehavaren skyl­dig all efler särskild anmaning och inom angiven tid överlämna egen­domen lill polismyndigheten eller den som myndigheten bestämmer. Om del finns tiUståndsbevis eller an­nan motsvarande handling, skall även handlingen lämnas.

36 §

För vapen och ammunition som inlöses skall betalas löseskilling med belopp som motsvarar egendomens marknadsvärde. Normer för beräk­ning av ersättningen får fastställas av regeringen.

För vapen och ammunition som löses in skall betalas ersättning med belopp som molsvarar egendomens marknadsvärde.

37

§

TiU fängelse i högsl två år dömes den som uppsåtligen

1.

innehar skjutvapen ulan all vara berättigad dåniU,

2.

överlåter eller upplåter skjut­vapen tiU den som ej är berättigad att inneha vapnet.

Har gämingen begåtts av oakt­samhet eller är brottet ringa, dömes till böter eller fängelse i högst sex månader.

Till fängelse i högst tvä år döms den som uppsådigen

1.     innehar skjutvapen ulan att

vara berättigad tid del,

2.    överlåter eller upplåter skjutva­

pen till den som inte är berättigad att

inneha vapnet.

Om gämingen har begåtts av oaklsamhel eller är brottet ringa, döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

38 §

Till böler eller fängelse i högst sex månader dömes den som upp­sådigen eUer av oaktsamhet

Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåt-hgen eller av oaktsamhet

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

ler 27 §,

3. bryter mot förvaringsbestämmelsema i 26 § i fråga om skjutvapen och ammunition, vilka innehas av sammanslutning, huvudman för museum eller bevakningsföretag som avses i 8 §, eller i fräga om skjutvapen, som innehas av vapenhandlare.

1.    missbrukar rått atl inneha

skjutvapen genom alt använda del

för annat ändamål än han är berätti­

gad lUl,

2.   bryter mol 26 § fjärde stycket

eller 28 a § första stycket eller mol

föreskrift om förvaring av vapen

som meddelats enhgt 10, 14, 19 el-

4.  förvärvar ammunition utan att

vara berättigad därtiU eller underlåter

atl efterkomma anmaning enligt

35 § atl avlämna ammunition,

5.

överlåter ammunition till den som ej ål berättigad att förvärva ammunitionen,

6.

idkar handel med skjutvapen utan tUlslånd.

1.

missbmkar rätten atl inneha skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än han är berättigad tUl,

2.

bryter mol 26 § fjärde stycket eller 28 a § eller mot föreskrift om förvaring av vapen som meddelats enligt 10, 14, 19 eller 27 §,

4.

innehar ammunition utan att vara berättigad tiU det eller inte följer anmaning enligt 35 § att överlämna ammunition,

5.

överlåter ammunition till den som inte är berättigad att inneha am­munitionen,

6.

driver handel med skjutvapen ulan tillstånd.

39 §

Om ansvar för olovlig införsel av vapen eller ammunition och för för­sök till sådanl broll finns bestäm­melser i lagen (1960:418) om sttaff för vamsmuggling.

Bestämmelser om ansvar för olovlig införsel av vapen eller am­munition och för försök lill sådanl brott finns i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling.

40

§

Egendom med vilken tagits be­fattning eller fölfarits på sätt som ut­gör bron enligt 37 § eller 38 § 1,4 eller 5 skall förklaras förverkad, om det ej är uppenbart obilligt. I ställel för egendomen kan dess värde för­klaras förverkat Förklaras vapen förverkat, fär även därtiU hörande ammunition förklaras förverkad.

Egendom som varit föremål för brott som anges i 37 § eller 38 § 1, 4 eller 5 skall förklaras förverkad, om del inte är uppenbart oskäligt. I slällel för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Om ett vapen förklaras förverkat, får även am­munition som hör till vapnet förkla­ras förverkad.

41 §14

Angående beslag av egendom, som kan antas vara förverkad enligt 40 §, gäller bestämmelsema om be­slag i rättegångsbaUcen med följande avvikelser.

Angående beslag av egendom, som kan antagas vara förverkad en­ligt 40 §, gäller bestämmelsema om beslag i rättegångsbalken med föl­jande avvikelser.

1. Av länsstyrelsen förordnade jakttillsynsmän samt personal vid kustbe­vakningen, domänverket, tullverket eller särskill förordnade tjänstemän vid

1''Senaste lydelse 1990:1483.

19

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

länsstyrelsen har samma rätl all la egendom i beslag som tilUcommer en po­lisman.

2. Beslämmelsen att åtal skall

2. Bestämmelsen att åtal skall

väckas inom viss tid gäller ej i annat     väckas inom viss tid gäller inte i an­

fall än då rätten utsatt sådan tid.

nat fall än då rätten utsatt sädan tid.

Besvär

överklagande

42 

§

15

Polismyndighets beslut enligt

En polismyndighets beslul enligt

denna lag får överklagas hos läns-     denna lag fär överklagas hos länssiy-

styrelsen genom besvär.

relsen.

Länsstyrelsens beslut enligt 18, 29, 30 eller 31 § eller i fräga om inlösen av skjutvapen eUer ammunition får överklagas hos kammarrätten genom be­svär.

Länsstyrelsens beslut i annat

Länsstyrelsens beslut i annat

ärende än som avses i andra siyckei     ärende än som avses i andra stycket

får ej överklagas.

fär inte överklagas.

43 

§

Polismyndighets, länsstyrelses och kammarrätts beslul enligt denna lag länder tiU omedelbar efterrättelse, om ej annorluruia förordnas. Polis-myndighels beslut om återkallelse av handelsiillslånd länder dock till omedelbar efterrättelse endast i fall (förordnande därom har meddelats i beslutet. Sådant förordnande får meddelas om särskilda skäl före­ligger.

Polismyndighets, länsstyrelses och kammarrätts beslut enligt denna lag skall gälla omedelbart, om inte annat förordnas. Polismyndighets beslut om återkallelse av handelstill­stånd skall dock gälla omedelbart endast i fall då så hai förordnats i beslutet. Sådant förordnande får meddelas om det finns särskilda skäl.

45 §

Bestämmelsema i 5 § gäller ej

Bestämmelsema i 5 § gäller inte

innehav av skjutvapen som över-     innehav av skjutvapen som överläm-

lämnats frän staten tiU

näts från staten tiU

1.

statiig tjänsteman eller person som tillhör försvars-, civilförsvars- eller pohsväsendei om denne är skyldig att inneha vapnet för tjänsten,

2.

sammanslutning, beträffande vilken regeringen förordnal därom,

3.

den som för statens räkning

2. den som för statens räkning tUlverkar krigsmateriel.                          tUlverkar krigsmateriel.

Regeringen bemyndigas att före­skriva om undantag från 5 § även för  innehav  av  skjutvapen  som överlämnats från staten lill samman­slutningar. Utan hinder av 5 och 6 §§ får skjutvapen vidare överlämnas för verkskyddsändamål tdl den som är

lSenasle lydelse 1985:932.

20

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

krigsplacerad i verkskyddets ord­nings- och bevakningstjänst med skyldighet enUgi gällande special-plan att vara utrustad med skjutva­pen.

Den tiU vilken vapen överlämnats med stöd av första eller andra stycket är även berättigad att utan tillstånd från sttilen/örvörva behöv-hg ammunition tiU vapnet

Den till vilken vapen överlämnats med stöd av första eller andra stycket är även berättigad atl utan tillstånd från staten inneha behövlig ammuni­tion tiU vapnet.

46

§

Utan hinder av 8 eller 12 § får tillstånd att inneha skjutvapen eller att förvärva ammunition meddelas den som år skyldig att anordtm verk­skydd, i den mån skjutvapen enligt gällande specialplan för verkskyddet skall ingå i utrustningen för någon som är krigsplacerad i verkskyddets ordnings- eller bevakningstjänst. Vid sådant tillstånd får knytas sär­skilda villkor.

Den som fått tiUstånd enligt första stycket får överlåta ammunition till den som är krigsplacerad i verk­skyddets ordnings- och bevaknings­tjänst och som enligt gällande speci­alplan för verkskyddet är skyldig att vara utrustad med vapen.

Om den som är intagen pä sjuk­vårdsinrättning för vård av en psy­kisk störning innehar eller kan län­kas inneha skjutvapen och det kan antas an han inte bör inneha en så­danl vapen, skad den läkare som är ansvarig för den psykiatriska vården omedelbart anmäla förhållandet tid polismyndigheten i den ort där pati­enten är kyrkobokförd.

48 §

Närmare föreskrifter om de krav i fråga om skjutskicklighei eller ut­bildning samt de villkor i övrigl som skad vara uppfyllda för tillstånd en­ligt denna lag meddelas av rege­ringen eller myndighet som rege­ringen bestämmer.

Regeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om de villkor i övrigt som skall vara uppfyllda för tillstånd enligt denna lag.

1. Denna lag nder i kraft den 1 januari 1992.

2.1 fråga om förvaring av vapen och ammunition tillämpas dock äldre bestämmelsertUl utgången avjuni 1992.

3.

Innehar nägon vid lagens Ucrafittädande en vapendel som enligt äldre föreskrifter fick innehas ulan tillstånd fär han fortfarande inneha vapendelen utan tillstånd till utgången avjuni 1992 eller, om ansökan om tillstånd har gjorts före nämnda tidpunkt, till dess ansökan om tillstånd slutiigen har prö­vats.

4.

Har tvä eller flera personer tiUstånd att inneha samma vapen som gäller vid lagens Uaafittädande får tillståndet inte återkallas därför att endast en person kan vara tillsiåndshavare lUl ett och samma vapen.

21

2 Förslag till

Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 5 § sekretesslagen (1980:100)1 skall ha följande lydelse

Prop. 1990/91:130

Nuvarande lydelse S kap.

Föreslagen lydelse

5§

Sekretess gäller hos polismyn­dighet i verksamhet, som avser fö­rande av eller uttag ur vapenregister, för uppgift som har tUlförts registtet om del kan antas att röjande av uppgiften skulle medföra fara för att vapen kommer till brottslig använd­ning.

Sekretess gäller hos polismyn­dighet i verksamhet, som avser fö­rande av eller uttag ur vapenregister, för uppgift som har tUlförts registret, om del inle står klan atl uppgiften kan röjas utan fara för att vapen eller ammunition kommer liU brottslig an­vändning. Under samma förutsätt­ning gäller sekretess i verksamhet som avser folkbokföringen för upp­gift som hänför sig tdl vapenregister.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

iLagen omuyckt 1989:713.

11

Justitiedepartementet

Prop. 1990/91:130

Inledning Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde den 14 mars 1991

Närvarande; statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden S. Anders­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande; statsrådet Freivalds

Proposition om ändringar i vapenlagen (1973:1176) m.m.

1 Inledning

Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade dåvarande chefen för justitiedepartementet i augusti 1987 en särskild uttedare, docenten Leif G. W.[REDACTED_EFTERNAMN], med uppdrag att göra en översyn av vapenlagstifiningen m.m. Uttedningen antog namnet 1987 års vapenuttedning.

Utredningen lade i oktober 1987 fram delbetänkandei (SOU 1987:61) Knivförbud, som innehöll förslag om förbud mol att inneha kniv och andra sädana farliga föremål vid offentliga tillställningar och allmänna samman­komster. Vidare föreslogs etl förbud mot att inneha s. k. gaiustridsvapen på aUmän plals. Pä gmndval av uttedningens förslag infördes lagen (1988:254) om förbud mot alt i vissa fall inneha knivar och andra farliga föremål (knivlagen), som ttädde i kraft den 1 juni 1988 (prop. 1987/88:98, JuU40, rskr. 254).

Utredningen överlämnade i mars 1988 till regeringen en promemoria om nya övergångsbestämmelser för start- och signalvapen.

Uttedningen överlämnade i juni 1989 sitt slutbetänkande (SOU 1989:44) Översyn av vapenlagstifuiingen. Belänkandel innehåller en översyn av va­penlagstifiningen och av knivlagen. Uttedningens förslag lill ändringar i knivlagen har behandlats och lett lill lagsliflning (prop. 1989/90:129, JuU35, rskr. 287, SFS 1990:413-415). Huvuddelen av belänkandet be­handlar emellertid frågor med anknyining till vapenlagens (1973:1176) regelsystem. Pä flera punkter föreslår uttedningen skärpningar av va­penlagstifiningen, framför allt när det gäller tillgången till skjutvapen och ammunition. Det är min avsikt all nu ta upp dessa frågor samt frågan i promemorian om nya övergångsbestämmelser för stan- och signalvapen.

Utredningens sammanfattning av innehållet i sluibetänkandet, lagför­slagen och sammanfattningen av promemorian om övergångsbestämmelser bettäffande start- och signalvapen bör, i de delar som jag nu avser att ta upp, fogas till prolokollet i detta ärende som bilaga 1,2 och 3.

23

Uttedningens belänkande har remissbehandlals. En förteckning över re-      Prop. 1990/91:130 missinstanserna bör fogas tUI protokollet i della ärende som bilaga 4. En      Inledning sammanställning av remissyttrandena har upprättats i justitiedepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 89-1937).

Även promemorian om nya övergångsbestämmelser till ändringama i va­penlagen avseende start- och signalvapen (SFS 1987:1008) har remissbe­handlats. En förteckning över remissinstansema bör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 5. En sammanställning av remissytttandena har upprättats i justitiedepartementet och finns tiUgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 88-1115).

Jag avser all nu ta upp de frågor som berör vapenlagen (1973:1176) och sekretesslagen (1980:100).

Lagrådet

Regeringen beslulade den 21 febmari 1991 all inhämla lagrådets ytttande över förslag som i ärendel upprättats inom justitiedepartementet till lag om ändring i vapenlagen (1973:1176) och lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). De lill lagrådet remitterade lagförslagen bör fogas lill prolokollet i della ärende som bilaga 6.

Lagrådet har den 7 mars 1991 lämnat de remitterade förslagen ulan erin­ran. I förhällande till lagrädsremissen har några ändringar av redaktionell karaktär gjorts i laglexten och motiveringen.

Lagrådels ytttande bör fogas till prolokollet i delta ärende som bilaga 7.

2 Bakgrund

2.1 Nuvarande ordning

Föreskrifterna pä vapenområdet

Vapenlagen (1973:1176) ttädde i kraft den 1 juli 1974. Närmare föreskrifter på området finns i den av regeringen utfärdade vapenkungörelsen (1974:123).

Vid sidan av reglema i vapenlagen och vapenkungörelsen finns föreskrifter om skjutvapen i andra författningar.

Med stöd av bemyndiganden i vapenkungörelsen har rikspolisstyrelsen utfärdat verkställighetsföreskrifler (jfr 49 § vapenlagen och 60 § vapenkungörelsen).

I 6 § allmänna ordningsstadgan (1956:617) finns regler om bl.a. skjut­ning inom siadsplanelagt område med eldvapen och med luft- eller fjädervapen.

Bestämmelser om användning av skjutvapen i samband med jakt finns i jaktiagstiftningen. Av 30 § jaktiagen (1987:259) följer bl.a. att endast de va­pen som regeringen föreskriver får användas vid jakt Regeringen har i 10 § jaktförordningen (1987:905) föreskrivit att vid jakt endasl sådana skjut­vapen får användas som uppfyller de krav som slalens naturvårdsverk före­skriver.

24

Hantering och import av explosiva varor regleras frän den 1 juli 1989 i      Prop. 1990/91:130 lagen   (1988:868)   om   brandfarliga   och   explosiva   varor.   För      Inledning vapeninnehavare och vapenhandlare bltt reglerna i lagen av inttesse främst vid innehav eller export av krut eller ammunition i sädan mängd att explosion kan uppstå.

Belräffande ammunition som innehåller gift tillämpas även reglema i lagen (1985:426) om kemiska produkter.

Andra regler av belydelse i sammanhanget finns i krigsmateriellagsiifi-ningen. Med krigsmateriel avses bl.a. revolvrar, pistoler och gevär men inle luft- eller fjädervapen, slätborrade hagelgevär, stan- och signalvapen som är avsedda för pattoner eller sådana skjutvapen som inte är underkastade be­stämmelserna i vapenlagen. För tiUverkning och yrkesmässig försäljning av krigsmateriel här i landet krävs som regel tillstånd av regeringen enligt lagen (1983:1034) om konttoll över tillverkningen av krigsmateriel m.m. Krigsmateriellagstiftningen tar dä över reglema om tillståndsplUci i vapen­lagstiftningen (jfr 5 § vapenlagen). Undantag gäller dock i vissa fall, då alltså vapenlagen tillämpas i stället för krigsmateriellagstiftningen. Detta gäller ändring eller ombyggnad bl.a. av revolvrar, pistoler och gevär, till­verkning av enstaka sädana vapen, laddning av jakt- eller sportammunition för eget bruk saml handel med pistoler eller gevär (jfr förordningen 1983:1036 om konttoll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m.).

Regler om export av krigsmateriel finns i lagen (1988:558) om förbud mol utförsel av krigsmateriel, m.m. och i den tidigare nämnda förordningen i samma ämne. Krigsmateriel fär som regel inte föras ut ur landel utan tillstånd av regeringen. Vid utförsel av skjutvapen som omfallas av reglema i vapenlagen är del dock i många fall en uppgift för polisen all pröva frågan om utförseltillstånd.

1973 års vapenlag

Skjutvapen och ammunition har i Sverige sedan länge varit underkastade kontroll från del allmännas sida. Huvudsyftet med denna konttoll är att hindra missbruk och olyckor med skjutvapen och ammunition. Konttollen har också en brottsförebyggande betydelse.

Vapenlagen bygger pä principen att skjutvapen, med vissa undanlag, får innehas endasl av den som har tillstånd av polismyndigheten (vapen-tillstånd). Också förvärv av ammunition, import av skjutvapen eller am­munition samt handel med skjutvapen kräver tillstånd. Meddelade tillstånd kan återkallas, om tillståndshavaren exempelvis missbmkat vapnet eller visal sig olämplig på annat säll. Lagen innehåller också regler för att säkerställa att vapen förvaras på betryggande sätt. Andra regler i vapen-lagstiftningen gäller sådanl som utiåning, reparation och ffansport av vapen. Vidare innehåller vapenlagen bestämmelser om sttaff för överträdelse av reglema i lagen eller kungörelsen eller av villkor som polismyndigheten kan ha utfärdat för en tillsiåndshavare.

Vår nuvarande vapenlagstiftning bygger på principen att endast vuxna

ansvarskännande personer som har tillräckliga kunskaper att hantera vapen

på ett för sig själva och omgivningen fullt betryggande sätt skall kunna

25

bettos med vapen. Upprätthållandet av denna princip fömtsätter kontroll       Prop. 1990/91:130 bl.a. av vem som tillåts ha vapen och för vilka ändamål som vapen fär      Inledning förvärvas. Del konttollsystem vi nu har genom gällande vapenlagstiftning fyller i huvudsak högt slällda krav och innebär i stort en god avvägning mellan samhällels inttesse av konttoll och berättigade enskilda inttessen.

3 Allmänna överväganden

3.1 Utgångspunkterna for mina förslag och överväganden

Vapenuttedningen (Ju 1987:04) tillkallades för att se över vapen-lagstifmingen i syfte att bl.a. ästadkomma de förbättringar som behövs för att lagstifmingen skall svara mot nutida krav pä skydd mol all skjutvapen och ammunition kommer i orätta händer eller används i brottsliga sammanhang.

Uttedningen har i enlighet med sill uppxlrag föreslagit ett anlal ålgärder bl.a. för att nrunska mängden vapen och pä sä sätt även minska antalet brolt där vapen kommer till användning. Uttedningen har bl.a. rekommenderat en minskning av antalet vapen som en nybliven jägare skall kunna få tillstånd på (den s.k. vapengarderoben). Vidare har uttedningen föreslagit restriktioner för innehav av vapen för prydnads- och minnesändamål samt vapen med samlarvärde.

Uttedningens förslag har i dessa och vissa andra delar blivit föremål för kritik säväl under remissbehandlingen som i fackpress och frän riksdags­håll. Det har ifrågasatts om del finns tilhäckliga skäl att anta alt den brottsliga användningen av vapen kommer all påverkas av de föreslagna åtgärdema. Vidare har uttryckts uppfattningen all l.ex jägares behov av flera olika vapen inle tillmätts tillräcklig betydelse. Med anledning av tre motioner till förra riksmötet (mol. 1989/90:Ju207, Ju816 och Ju825) uttalade justitieutskoiiei (1989/90:JuU29) efter att ha redovisat huvud­dragen av vapenuttedningens förslag angående vapengarderoben och prydnads- och minnesvapen följande. "Enligt utskottets mening innebär några av de förslag som presenteras i sluibetänkandet av 1987 års vapen­utredning stora inskränkningar i rätten all inneha vapen, och delar av uttedningsförslagei har mött kritik som kan ha fog för sig. Utskottet noterar att uttedningens uppdrag gällt bl.a. att föreslå åtgärder till skydd mot att skjutvapen och ammunition kommer i orätta händer eller används i brottsliga sammanhang. Utskottet hyser för sin del stark tvekan i frågan humvida det kan finnas någon beaktansvärd brottsförebyggande effekt i uttedningsförslagei om begränsning av antalet vapen i vapengarderoben."

Mot bakgmnd av bl.a. de invändningar som riktats mol vissa av utted-ningsförslagen avslår jag frän all lägga fram bl.a. förslag som skulle begränsa vapengarderoben och möjligheten att fä tillstånd atl inneha prydnads- och minnesvapen.

Emellertid anser jag i likhel med slalsrådel[REDACTED_EFTERNAMN] som tilUcallade utted­ningen atl del är myckel angeläget att ytterligare motverka förekomsten av

26

vapen i brottsliga sammanhang. Det är ett obestridligt faktum att skjutvapen ofta kommer till användning i samband med brott Samhället har ell ansvar för all minimera riskema för detta. Uttedningen har pekat på brister i den nuvarande vapenlagstiftningen och för detta syfte lämnai flera förtjänstfulla förslag som bör genomföras.

Många av de frågor som uttedningen tagit upp faller inom regeringens kompetensområde. I nägra av dessa frägor redovisar jag mina överväganden för riksdagens kännedom.

De sakliga ändringar som nu föreslås berör mänga paragrafer i vapenla­gen. I detta sammanhang finns det skäl att även göra smärre språkliga och tekniska ändringar i paragrafer som inte sakligt ändras.

Jag avser att nu ta upp följande frågor:

vapenlagens tillämpningsområde (3.2),

vapentillstånd (3.3),

ammunitionstillstånd (3.4),

vapenhandlartillsiånd (3.5),

förvaring av vapen (3.6),

transpx)rt av vapen och långtidsförvaring (3.7),

återkallelse av vapentillsiånd och omhändertagande av vapen (3.8),

sekreless för uppgifter i vapenregisier (3.9),

instansordningen och praxis i vapenärenden (3.10),

vapenaittapper (3.11),

vapenamnesti (3.12) och

övergångsbestämmelser beträffande start- och signalvapen (3.13).

Jag vill här framhålla atl bakgmnden till de frågor som mina förslag och överväganden berör finns utförligt redovisade i vapenuttedningens ovan nämnda slutbetänkande.

Innan jag presenterar de överväganden och förslag som tar sikte pä än­dringar i svensk vapenlagstiftning skall jag kort beröra förslagens betydelse i del nordiska samarbetet samt EG-aspekten.

När del gäller frägor av belydelse för polisens verksamhel har jag samrått med chefen för civildepartementet

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Nordiska Rådet och EG

Vid mötet med nordiska ämbeismannakommillén för lagstiftningsfrågor i Reykjavik den 9 maj 1990 gjordes en genomgång av rekommendationer och ytttanden från Nordiska rådets 38:e session. Därvid behandlades bl.a. en rekommendation om en samnordisk vapenlagstifining. Det konstaterades därvid att det skulle bli svårl att ylterhgare harmonisera vapenlag­stifiningen. Man fann att arbetet inom ramen för de s.k. EES-överlägg-ningarna borde avvaktas innan beslul fattades om någon åtgärd i denna fråga.

27

Inför Nordiska rådets session i månadsskiftet febmari/mars 1991 har juridiska utskottet uttalat att det är ense med ministerrådet om att en harmonisering av den nordiska vapenlagstiftningen bör ske på gmndval av Europarådets konvention om konttoll av enskildas förvärv och innehav av skjutvapen samt den framtida EG-regleringen på området.

Inom EG har emellertid någon harmonisering inte uppnåtts. Arbetet pägär fortfarande med att utarbeta slutliga dttektiv angående införskaffande och innehav av vapen.

3.2 Vapenlagens tillämpningsområde

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag: Vilka vapen och andra föremål som skall vara till­ståndspliktiga skall som nu uttryckligen regleras i vapenlagen. Möjligheten för regeringen atl föreskriva om tillämpning av vapenla­gens regler pä andra föremål som är särskill ägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller personliga säkerhet behålls dock.

Armborst och tårgasanordningar skall utttyckhgen anges som till­ståndspliktiga i vapenlagen.

I syfte att förhindra privat vapentillverkning utanför vapenlagens konttollsystem skall lillslåndsplikien utvidgas till att omfatta även stomme, cmmma och låda till skjutvapen saml armborslslomme med avfymingsanordning.

Utredningens förslag: Skjutvapendefinitionen i vapenlagen skall i stort sett ta upp endast sådana vapen som enligt vanligt språkbmk kallas skjutvapen. Övriga föremål som helt eller delvis bör omfatlas av vapenlag­stifiningen tas in i en kompletterande vapendefinition i vapenkungörelsen. Vapenlagstiflningens tillämpningsområde utvidgas till att omfatta även vä­sentiiga konstmkiionsdetaljer som tmmmor tUl alla skjutvapen saml beffäf-fande armborst till stomme med avfymingsanordning.

Remissinstanserna: Flertalet remissinslanser som ytttat sig i frågan avslyrker uttedningens förslag att dela upp vapendefinitionen i två olika författningar. Riksåklagaren, överåklagaren i Stockholms åklagardisirikl, hovrätten för Nedre Norrland och kammarrätten i Göteborg anser att tillståndsplikten av principiella skäl skall kunna utiäsas direki ur vapen­lagen. Överåklagaren i Malmö åklagardistrikt och statens kriminaltekniska laboratorium är positiva och anser att uttedningens förslag är bra ur effekti­vitetssynpunkt och visar på fördelen atl enklare kunna komplettera vapen­definitionen för nya lyper av vapen.

Utvidgningen av vapenlagens tillämpningsområde till att omfatta även tmmmor tUl andra skjutvapen än revolvrar samt stomme med avfymingsan­ordning till armborst ökar gränsdragningsproblemen enligt polismyndig­heten i[REDACTED_EFTERNAMN]. Lös luftgevärspipa bör enligt Föreningen Sveriges polis­chefer undantas från kravet på tillsiåndsplikt Statens försvarshistoriska

28

museer anser att kopior av gamla tillslåndsfria vapen skall undantas frän       Prop. 1990/91:130

tillsiåndsplikt

Allmänna

Skälen för mitt förslag: Definilionen av skjutvapen anger gränsen

''' " "

mellan vilka vapen som omfattas av vapenlagens regler om tillsiåndsplikt, förvaring, straff för överträdelser av reglema m.m. och viUca vapen som fal­ler utanför. Föreskriftema i 1 § vapenlagen som reglerar tillämpningsområ­det är nu inle hell lättförståeliga. Det är mänga föremål som som anges där och som inie typiskl sett är skjulvapen. Bl.a. är del inte förenligt med vanUgt språkbruk att tårgasspray kan vara ett skjutvapen.

Uttedningen har föreslagil att vapenlagen skall innehålla endasl vapen som enligt gängse språkbmk är att anse som skjutvapen medan atypiska vapen skall tas upp i vajenkungörelsen och ändå omfallas av vapenlagen genom ett utsträckt bemyndigande för regeringen atl föreskriva om vapen­lagens tillämpning.

Fler omständigheter talar emol all dela upp föreskriftema om vapen­lagens tillämpningsområde i två olUca förfatmingar, vapenlagen och vapen­kungörelsen. Även om reglema i vapenlagen, främsl de som bestämmer lagens tillämpningsområde, nu inte helt kan anses fylla ett högt ställt krav på överskådUghel, botas inte den bristen av atl i princip samma föreskrifter placeras i en regeringsförfatming. Visserligen skulle vapenlagen härigenom få ell enklare utseende och mer framstå som en skjurvapenlag. Vapenlagen bör emellertid inte ses som en strikt skjutvapenlag ulan bör kunna innehålla definitioner av såväl skjutvapen som vissa andra vapen och vapendelar vilka i tillämpningshänseende skall jämställas med skjutvapen. En sämre överskädlighet skulle bli följden om lagen tillämpningsområde i betydande mån anges i tvä författningar.

Reglema i vapenlagen riktar sig lill en stor gmpp människor med skif­tande bakgmnd. Dessa har ett berättigat anspråk pä att reglerna är överskådliga och lättillgängliga.

Jag är således av uppfattningen att vapenlagstifmingens tillämpningsom­råde sä längt som möjligt skall framgå av vapenlagen.

Konstruktionsdetaljer

Del krävs enligt gällande regler inte tillstånd för atl köpa en s.k. låda till skjutvapen eller tmmmor lill andra skjutvapen än revolvrar. Jag föreslår i likhel med uttedningen en utvidgning av tillståndsplikien belräffande sädana väsentiiga konstrukiionsdeialjer i syfle att förhindra prival vapeniill-verkning. I förhållande till gällande bestämmelser bör därför tillstånds-plikten omfatta även en stomme eller en låda till skjutvapen. Vidare bör ttummor även lill annal skjutvapen än revolver omfatlas. De nämnda vapendelama är särskilt vitala delar för etl vapens skjulmekanism. Även för armborststomme med avfymingsanordning bör krävas tillstånd. Bettäffande sädana har del under remissbehandlingen visserligen framhållits atl det finns en risk för alt en tillsiåndsplikt kan medföra onödigt administrativt krångel. Denna risk måste dock vägas mol angelägenheten av att förhindra privat vapentillverkning i syfte att undgå vapenlagstifmingens kontroll-

29

system. Gränsdragningsproblem kan minskas genom möjligheten till      Prop. 1990/91:130

verkställighetsföreskrifter och allmänna råd som klargör den närmare      Allmanna

innebörden av tillståndskravet.

överväganden

Tårgasanordningar och armborst m.m.

När del gäller uppräkningen av skjutvapen och andra tillståndsplUctiga före­mål föreslår jag att även tårgasanordningar och armborst nu uttryckligen förs in bland tillståndspliktiga föremål. Dessa har tidigare i praxis ansetts omfattas av vapenlagen.

I detta sammanhang bör nämnas att flera remissinslanser föreslagil att kraftfulla pilbågar av compoundtyp bör likställas med armborst Vissa pilbågar kan utveckla en mycket stor kraft och orsaka slor skada. I en pilbåge kan dock, till skillnad från ett armborst, energin aldrig lagras. Au kräva lollstånd för vissa kraftfulla pilbågar som till sin konstmktion dock inte visar upp slora skillnader mol sådana som är mindre kraftfulla, kan medföra att omfattande provskjutningar blir nödvändiga. Del kan föra med sig gränsdragningsproblem. Bl.a. med hänsyn lill detta finns det över­vägande skäl för att inte införa ell tillsiändstväng.

Farliga föremål

Riksdagen har i gällande vapenlag bemyndigat regeringen all föreskriva att bestämmelserna i vapenlagen eller vissa av dem skall kunna tillämpas även i fräga om andra föremål som är särskilt ägnade att användas vid brott mol nägons liv, hälsa eUer personliga säkerhet (jfr 8 kap. 7 § första styckel rege­ringsformen). Bemyndigandet har tillkommit för att göra del möjligl att snabbi ingripa med författningsändringar när nya myckel farliga föremål uppttäder pä marknaden. Delta bemyndigande har utnyttjats för att före­skriva tillsiåndsplikt till införsel av vissa farliga föremål (SFS 1990:417). Även om tillsiåndsplikiens omfattning i princip skall framgå av lagen finns del skäl alt behålla delta bemyndigande. Detta bemyndigande är inte lill sin omfattning sådant att regeringen kan föreskriva att vapenlagen skall tillämpas på andra föremål än de som är särskilt ägnade all användas vid brott av det slag som angivits ovan.

Kopior av gamla vapen

Under remissbehandlingen har framförts att kopior av gamla tillslåndsfria vapen är tillståndsplUctiga därför atl de rent faktiskt tillverkats efler är 1890. Detta anförs vara tUl nackdel för bl.a. teattar som kan använda kopior av så­dana vapen.

Många kopior av gamla vapen har en väl fungerande skjulmekanism och används bl.a. för tävlingsskytte. Delta gäller bl.a. för s.k. svartkmtsvapen. Del finns enligt min mening inle skäl all slopa kravel på tillstånd för sådana vapen.

Vid sidan härav finns del emellertid på marknaden kopior av vapen där originalen härrör från år 1890 eller tidigare och som är obmkbara redan från

30

tillverkaren. Om dessa används ofta beteckningen replika vapen. Dessa vapen anses inte vara tillständsplikiiga därför att de aldrig haft en konstmktion som medfört alt vapenlagens regler bhr tillämpliga.

De kopior som säledes bör vara tillslåndsfria är redan det och nägon lagändring behövs därför inle.

3.3 Vapentillstånd

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag : Vapen som innehas för prydnads- eller samlarändamål, hksom vapen för vilka tillstånd getts på gmnd av affektionsvärde, skall inie fä användas för skjutning.

Tillstånd att inneha skjutvapen skall inle i något fall ges, om del finns skäl att anla att ett vajen kommer att missbrukas eller användas för annat ändamål än det som tillståndet avser.

Kolsyrevapen skall jämställas med luft- och fjädervapen.

Endast en fysisk person skall kunna ha tillstånd för etl och samma vapen.

Utredningens förslag: Vapengarderoben, dvs. den mängd vapen som en jägare normall anses ha behov av och som han regelmässigt får tiUstånd för minskas för nyblivna jägare från sex till två. Vid dokumenterat fortsatt jakiiniresse kan tillstånd lill full vapengarderob beviljas. Tillstånd lill innehav av vapen som har prydnads- och affektionsvärde skall beviljas bara om det finns särskilda skäl. Tillstånd skall kunna ges för vapen som har etl särskill samlarvärde och som skall ingå i en vapensamling. I övrigt överensstämmer uttedningens förslag med milt

Remissinstanserna: Endast ett fålal remissinslanser tillstyrker utted­ningens förslag om begränsningar i vapengarderoben. Bland dessa är över­åklagaren i Malmö åklagardisirikl, överåklagaren vid regionåklagar­myndigheten i Umeå och Svenska Polisförbundet samt våldskommissionen. Nägra remissinslanser godtar vissa begränsningar i vapen garderoben, näm­ligen polismyndigheterna i[REDACTED_EFTERNAMN], Storuman, Säffle och Malmö samt länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län och Föreningen Sveriges polis­chefer. Övriga remissinstanser avslyrker utredarens förslag om en begränsning av vapengarderoben.

Riksåklagaren, rikspolisstyrelsen, polismyndigheterna i Göteborg, Lycksele, Storuman, Vilhelmina, Slockholm, Karlstad och Säffle, länssty­relsen i Västerbottens län, Svenska Polisförbundet och Föreningen Sveriges polischefer är positiva till uttedningens förslag om begränsning av tillstånd för prydnadsvapen och vapen med affektionsvärde. Avslyrker förslagel i den delen gör polismyndigheterna i SundsvaU, Skellefteå och Älmhult, statens naturvårdsverk, samt Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riksförbund/Landsbygdens jägare.

Förslagel att jämställa kolsyrevapen med luft- och fjädervapen har inte mött några erinringar. Statens naturvårdsverk anser atl älderskrav för

31

förvärv och innehav av luftgevär samt bestämmelserna i allmänna ord-       Prop. 1990/91:130

ningssiadgan är tillräckligt varför nllsiåndsplikien kan slopas för luftgevär.      Allmanna

Statens kriminaltekniska laboratorium anser inte atl några luft-, fjäder-

Sn n

eller kolsyrevapen av hel- eller halvautomatisk typ skall var undantagna

från tillståndsplUci.

Skälen för mitt förslag: Den s.k. vapengarderoben är den mängd vapen

som man vanligen kan fä tillstånd till, om man bedriver jakt i normal

omfattning. Vapengarderoben utformades i samarbete mellan Svenska

jägareförbundet och rikspolisstyrelsen för att underlätta en mer enhetiig

bedömning i tillslåndsärenden för jaktvapen. Vapengarderoben har blivit etl

inarbetat begrepp, och det råder en presumtion för behov av sä mänga

vapen man kan få tillstånd för. I vissa fall kan detta medföra att en jägare

har tUlslånd till fler vapen än som motsvarar det egentliga behovet.

Uttedningens förslag om en begränsnuig av vapengarderoben för nybör­jare har motiverats som ett led i en sffävan att minska den totala vapen­mängden i landet. En mängd remissinstanser har ifrågasatt den brottsföre­byggande effekten av den minskning av vapen hos jägare som utredningens förslag om en begränsad s.k. vapengarderob skulle innebära. När det gäller begränsningar i vapengarderoben har jag beaktat de invändningar som riktats mot förslagel. Jag föreslår därför ingen ändring i föreskriften om au tillstånd skall beviljas om sökanden har behov av vapnet Ändamålet med uttedningens förslag att förhindra atl vapen kommer till brottslig använd­ning får åstadkommas på annat sätt.

Prydnadsvapen m.m.

Enligt gällande lagstiftning kan tillstånd att inneha vapen ges, om ett vapen har prydnadsvärde eller affektionsvärde för sökanden. Något egentligt behov av vapnet för l.ex. jakt krävs inte i sådana fall. Delta har enligt utredningen och flera remissinstanser fått till följd all många personer innehar elt stort antal vapen.

Förslagel om begränsningar för prydnadsvapen, vapen till samlingar och vapen med affektionsvärde har fått ett relativt positivt mottagande av re­missinstansema. Emellertid anser jag här på samma sätt som när det gäller vapengarderoben, att ytterligare resttiktioner i detta avseende kan undvaras. Risken för missbmk av dessa vapen bör i slället motverkas på andra säll, bl.a. genom skärpia förvaringsföreskrifier. Jag föreslår därför inte ökade re­striktioner beträffande tillslåndsgivningen när det gäller vapen med prydnads-, affekiions- eller samlarvärde. I denna del föreslär jag endast förtydhganden av lagtexten.

Dessa förtydliganden innebär dels att tillstånd även för vapen med pryd­nads-, affekiions- eller samlarvärde fär beviljas endasl om det skäligen kan antas att vapnet inte kommer atl missbmkas eller användas i strid med det ändamål som tiUsiåndei avser, dels att inget vapen som avses med tillstånd i dessa fall får användas till skjutning.

Jag anser del vara självklart att lillslånd inte skall beviljas för något vapen, om del finns risk för missbmk eller att del används i strid med det

32

ändamål som tiUstånd har beviljats för. Nu finns inget sådanl formellt hinder när tillstånd beviljats därför att vapnet har prydnads-, affekiions-eUer samlarvärde.

Som ell förtydligande förs ocksä samlarändamål in som självständigt skäl för vapentillstånd.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Kolsyrevapen

Mänga kolsyrevapen har i likhel med vissa luft- och fjädervapen en sådan begränsad effekt atl tillsiåndsplikt inte är nödvänchg. De används främst för målskjutning.

Nu är alla kolsyrevapen underkastade tillståndsplUci. Jag föreslår i likhet med utredningen atl sådana kolsyrevapen, viUca på samma sätt som vissa luft- ceh fjädervapen har en begränsad effekt, skall undantas från kravet på tillstånd.

Den begränsade effekt som etl luft-, fjäder- och harpunvapen skall ha för att vara tillståndsfriit är avgörande för om vapenlagens regler skall till-lämpas. Del ankommer på regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer att genom verkställighetsföreskrifler beslämma om den effekt som skall göra dessa vapen tillständpliktiga. Delta bör gälla på samma sätt bettäffande kolsyrevapen.

Under remissbehandlingen har tagits upp frågan om inte hel- och halvau­tomatiska luftvapen skall vara undantagna från tillsiåndsplikt Det kan vara befogat atl hel- och halvaulomatiska vapen av detta slag inte är tillslåndsfria enligt samma normer eftersom det kan avlossas flera skott ulan omladdning. Frågan om vUken effekt som hel- och halvaulomatiska vapen skall ha för att kunna anses ha begränsad effekt får bedömas närmare i samband med de förfaimingsändringar som bltt akluella efter ändringama i vapenlagen.

Tillsiåndshavare

Några remissinslanser har berört frågan om vapentillsiånd för juridiska per­soner. Som exempel har nämnts skolor och försäkringsbolag. Enligt min mening har det inte framkommit omständigheter som visar pä etl verkligt behov av att kunna låla denna kategori av juridiska personer få lillslånd för skjutvapen vilka skall användas för skjutning. Del måsle även i dessa fall finnas någon ansvarig person som bedömts lämplig ceh kompetent att hantera vapnet i fräga.

Vidare har frågan om gemensamt tillstånd för att inneha ett ceh samma vapen tagits upp under remissbehandlingen. I det sammanhangel har påpekats att det kan uppstå svårigheter när mer än en person har tillstånd för samma vapen. Svårigheiema gäller bl.a. ansvaret för vapnet Enligt min mening bör tillstånd inte ges till inte mer än en person i fräga om ett och samma vapen. Del skall aldrig behöva uppstå någon tveksamhet om vem som har ansvaret för ett vapen. Jag anser därför att bara en enda person skall kunna ges tillstånd att inneha ett vapen.

3 Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 130

33

3.4 Ammunitionstillstånd

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag: Del gällande kravet på särskilt tillstånd för all förvärva vissa typer av ammunition ersätts med föreskrifter om alt ammunition till tiUständspIiktiga vapen bara fär innehas av den som har tillstånd för ett sådant vapen som ammunitionen är avsedd för. Ammuni­tionstillstånd behålls dock för andra ändamål, bl.a. samlarändamål.

Möjlighet ges alt handla ammunition genom ett ombud som har eget vapentillsiånd.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinslanser godtar utted­ningsförslagei. Överåklagaren vid regionåklagarmyndigheten i Vänersborg, polismyndigheten i Umeå, Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riks­förbund/Landsbygdens jägare, Sveriges Vapenhandlareförening ceh Jämt­lands läns jaktvårdsförening redovisar stor tveksamhet till förslagets be­lydelse for våldsbrotlslighelen. Bl.a. polismyndigheten i Malmö och Frivil­liga Skytterörelsen pekar pä behovet av legitimationstväng i samband med köp av ammunition. Sveriges Vapenhandlareförening tillbakavisar förslagel om tillståndsfrihel beträffande ammunition eftersom konsttuktionen bygger på att den enskilde vapenhancUaren skall konttollera kundens behörighet att köpa ammunition vilkel kan vara förenat med stora svårigheter. Bl.a. Svenska Pislolskytieförbundet pekar pä behovet av möjlighet lill inköp av ammunition genom ombud. Svenska Vapensiiftelsen anser att original av svarticmtsammunition skall vara tillsländsfri eftersom den bara har samlar­värde. Vidare bör enligt stiftelsen ammunitionstillsiånd för samlarändamål inte tidsbegränsas.

Skälen för mitt förslag: De gällande reglema om ammunitionstillsiånd har blivit tämligen betydelselösa på gmnd av omfattande undantag frän lill­slåndsplikien. I princip all jaktammunition är tillsländsfri och skytte­föreningarna tillhandahäller sina medlemmar ammunition. Principen om tillstånd för ammunition har i stor uisttäckning förioral sin belydelse.

Enligt 5 § vapenlagen krävs tillstånd till förvärv av ammunition, om am­munitionen inte är tillsländsfri. Med ammunition förstås enligt 3 § vapenla­gen patton eller projektil till handvapen som vapenlagen tillämpas på samt tändhaii eller annal tändmedel till sådan patron eller projektU. 14 § vapenla­gen finns en uppräkning av vad som i della sammanhang är tillsiåndsfritt För närvarande är således följande tillsiåndsfritt: hagel eller annan massiv kula, projektil avsedd för luft-, fjäder- eller harpunvapen, hagelpatton eller tändhatt till sådan, kolsyrepatton, pattonhylsa ulan tändhait, avsedd för tillständspliktigi handvapen, kulpaironer eller tändhattar avsedda för gevär, om inte regeringen föreskrivit annorlunda samt ammunition avsedd för start- eller signalvapen.

Enligt min mening är det synnerligen angelägel att effektivt förhindra oberättigade ammunitionsförvärv. Har man t.ex. på illegal väg skaffat sig

34

ett farligt vapen för brottslig användning, bör det i vart fall inte vara möjligl att skaffa ammunition hos närmaste vapenhandlare.

I lidigare lagstiftningsärenden har krav på tillstånd för förvärv av ammunition avvisats bl.a. därför att det skulle kunna bli en lagstiftning utan möjlighet till konffoll (jfr prop. 1955:37 s. 23 f, 1 LU 1955:14 s 32, prop. 1973:166 s. 101). Vapenuttedningen har i sluibetänkandet utförligt redo­visal bakgmnden till de gällande reglemas innehåU (s. 126 f).

Det har också gjorts gällande alt särskill ammunitionstillsiånd skulle sakna fog för sig eftersom den som beviljats tillstånd för etl vapen även bör anses ha de allmänna kvalifikationer som kan krävas för att få förvärva ammunition.

Några berättigade intressen hos personer som har vapentillstånd kan näp­peligen kränkas genom mitl förslag att bevis om vapentillstånd skall kunna visas upp vid förvärv av ammunition. Den som har vapentillstånd för ell va­pen som är avsett att skjuta med får en oinskränkt rätt att köpa ammunition till del vapnet Är köparen okänd för säljaren, får han styrka sin behörighet att köpa ammunition genom att visa upp bevis om sitt vapentillstånd och legitimation.

Frågan om legitimation kräver inte uttrycklig reglering i lagtexten.

Det är redan nu förbjudet atl överiåla viss ammunition till den som inle är berättigad atl förvärva den. Förbudel är också sttaffsanktionerat Redan nu fömtsätter alltså överlätelse av ammunition vissa konttolläigärder, om köparen är okänd för säljaren. Den enda förändringen som inttäder genom mitl förslag är all fler sorters ammunition kommer all kräva denna konttoll. Detta är ett arbele och ett ansvar som vapenhandeln enligt min mening mäste ta på sig. Genom de skärpia fömtsättningama för att beviljas tillstånd till handel med vapen som jag ocksä kommer atl förslå kan man på goda gmnder anta att de som beviljas tillstånd till vapenhandel också tar ansvaret för och har kvalifikationema att klara denna konttoll.

Det har gjorts gällande att ett bevis om vapentillsiånd inte alla gånger genast och helt otvetydigt utvisar vilken ammunition som är avsedd för vapnet Med de kunskaper som måste krävas av en vapenhandlare kan det dcek rimligen inte vara svårt atl avgöra om den ammunition som kunden önskar köpa också är avsedd för vapnet.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Köp av ammunition genom ombud

Förslagel all ammunition fär innehas bara av den som har tillstånd alt inneha etl vapen som ammunitionen är avsedd för och förbudet atl överiåla ammunition till den som inte är berättigad atl inneha den bör inle utesluta att ammunition kan köpas genom ombud. Särskilt i glesbygd kan det finnas behov av del. En jägare eller annan person med egel vapentillsiånd bör därför fä köpa ammunition ät annan, om uppidragsgivaren givit honom fullmakt och har tillstånd för del vapen som ammunitionen är avsedd för.

Del bör ocksä krävas att ombudet har vapentillständ. Härigenom begränsas kretsen av ombud till personer som bedömts kunna bettos med vapen. Ombudet behöver enligt min mening dock inte ha tillstånd för ett

35

vapen av samma slag som den har som han skall köpa ammunition åt. Ett vapentillsiånd har föregåtts av en allmän lämplighetsprövning av tillståndshavaren. Det bör vara olhäckligl i della sammanhang.

Förfarandel att sälja till ett ombud fordrar givetvis alt den som säljer am­munitionen, pä samma sätt som vid andra motsvarande överlåtelser, konttollerar ombudets ceh kundens identiteter och deras behörigheter att köpa ammunition, om vederbörande är okända. Vid försäljning genom ett ombud kan det därför krävas att ombudet fömtom sitt och uppdragsgivarens bevis om vapentiUstånd även visar upp sin egen ceh uppdragsgivarens legitimation. Förfarandet vid ombudsförsäljning ställer enligt min mening inte för stora anspråk pä de som köper och säljer ammunition. Del är inte en ovanhg åtgärd med behörighetskonttoll i andra viktiga sammanhang.

Omständigheter som är kända för säljaren behöver dock inte styrkas. Är ombudets identitet känd för säljaren lUcsom ombudels innehav av vapentill­siånd behöver legitimation ceh tillstånd inte visas upp. Om säljaren pä mot­svarande sätt har blivit underrättad muntligt om fullmakten, känner full­maktsgivaren och vet vad han har tillstånd att inneha för vapen, behöver identitet ceh behörighet för honom inte heller styrkas.

Om en vapenhandlare eller annan som överlåter ammunition antingen har vetskap om ombudets och uppdragsgivarens behörigheler eller har kon­trollerat bevis om vapentillständ och identiteter ceh i förekommande fall fullmakt, får handlaren anses ha gjort vad som ankommer pä honom. Ytteriigare konttolläigärder kan bara krävas, om del finns skälig anledning au misslänka alt kunden t.ex. genom återkallat vapentillständ förlorat sin rätl all inneha den efterfrågade ammunitionen.

Ombudet har nalurliglvis ingen rätt all på gmnd av fullmakisgivarens lillslånd inneha ammunitionen för egen räkning. Det ligger i sakens nalur att ammunitionen utan cköjsmål skall överlämnas till upf)dragsgivaren. Den som saknar tillstånd för ett vapen för vilken viss ammunitionen är avsedd kan ju inte annat än övergångsvis ha rätt lill innehav för annans räkning. Den som innehar ammunition utan atl själv vara berättigad till mäste vara beredd att ge en gcxitagbar förklaring t.ex. genom att visa fullmakt och kassakvitto.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Ammunitionstillstånd för samlarändamål

När det gäller ammunition till vilken vapen saknas föreslår jag i lUchei med utredningen att systemet med särskild ammunitionstillsiånd behålls med den justeringen att ett tillstånd skall avse rätt att inneha ammunition i slället för all förvärva den. Det är normall endasl för samlarändamål del kan komma i fräga att ha tillstånd atl inneha ammunition ulan all ha något vapen att använda ammunitionen till.

Tillstånd till förvärv av ammunition gäller enligt nuvarande regler i ett år. Etl sådanl tillstånd till innehav, som kommer i fräga enligt mitt förslag, saknas det anledning att tidsbegränsa. Tillståndet till innehav av ammuni­tion bör dock fortfarande som huvudregel vara bercende av att förvärv sker inom ett år.

36

3.5 Vapenhandlartillsiånd

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag: Kraven för att kunna få tillstånd att bedriva handel med vapen skärps. Vid sidan av de fömtsättningar som gäller för vapen­handlare all vara allmänl berättigad att driva handel och känd för or­dentUghel ceh pålitlighet skall dessutom krävas att han har såväl behövliga kunskaper som att verksamheten skall bedrivas yrkes­mässigt. Bl.a. om verksamheten inte längre bedrivs yrkesmässigt, får tUlståndel återkaUas.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Uttedningen har dock föreslagit att godkända formella prov skaU krävas för erforderlig kompetens.

Remissinstanserna: Samtiiga remissinstanser som ytttat sig i frågan utom Samlarföreningen Nordstjärnan och Vapenstiftelsen lillslyrker för­slagel. Kommerskollegium anser atl den begränsning i etableringsrätlen som följer av kravet på tillstånd för att fä driva handel med vapen kan anses godtagbar med hänsyn till skyddet för liv ceh hälsa och dess betydelse för all motverka brott Näringsfrihetsombudsmannen (NO) konstaterar all de skärpta tillståndskraven kan leda till all nyetableringar i viss män försväras ceh all den s.k. fritidshandeln minskar men att myckel av del som förts fram till slöd för förslagel talar för atl allmäninttessel av en effektiv konttoll av handeln med denna typ av prcxlukter väger tyngre än de eventuella negativa effektema av förslagel. NO framhåller all skärpningen vid tillämpningen inle fär leda till alt mindre företag som yrkesmässigt bedriver eller önskar bedriva seriös vapenhandel missgynnas i förhällande till övriga förelag i branschen. Någon prövning från behovssynpunkt av etablering bör inle förekomma enligt NO ceh frän önskvärdhet av koncenttation bör hell bortses. NO avstyrker att en branschorganisation, som ofta i första hand förettäder de slora och väletablerade företagen, skulle fä till uppgift atl anordna utbildning. När del gäller kravel på branschvana framhåller NO alt del är betydelsefullt att också erfarenhet av vapenhaniering i andra sammanhang än genom arbete i vapenhandel godias.

Skälen för mitt förslag: Från samhällelig synpunkt bör ställas krav på god kunskap, stort ansvar och goll omdöme hos den som ägnar sig ät att driva handel med vapen ceh ammunition. Samhället släller i många olika sammanhang upp kvalifikationskrav för verksamheter av olika slag. Vid si­dan av rena kunskapskrav ställs ofta krav på erfarenhet av det område man avser alt verka på. I fråga om vapenhandel ter sig sådana krav särskilt befo­gade.

Enligt gällande regler fordras för lillslånd att driva vapenhandel endasl att sökanden är berättigad att driva handel i allmänhet samt att han är känd för ordentiighet och pålitiighet.

Ett tungt vägande skäl för atl skärpa kriterierna för atl bevilja vapenhandlartillsiånd är atl del inte är rimligt med mindre ingående

37

prövning i dessa ärenden än i ärenden om vapentillstånd för egel behov. Man skall inte kunna förfoga över kanske ett mycket stort antal vapen utan att fylla högt ställda krav på kunskaper. Etl tillstånd till vapenhandel får alchng bli etl altemativ tUl att beviljas eget tillstånd för vapen.

Jag föreslår därför en skärpning sä alt vapenhandlartillsiånd bara skall lämnas tiU den som utöver att uppfylla de nu gällande kraven cekså har be­hövliga kunskaper och bedriver verksamhelen yrkesmässigt.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Kunskapskravet

I kravet pä behövliga kunskaper ligger krav pä kunskap om vapen, vapen­lagstiftning och vapenbranschen. Kunskap om vapenbranschen kan förvärvas antingen genom tidigare verksamhet inom vapenhandel eller på annat likvärdigt sätt Del bör vara möjligt att få motsvarande erfarenhet också genom annan verksamhet. Exempel som anförts pä sådan annan verk­samhet är omfattande ceh väldokumenterad erfarenhet av vapenhaniering inom skytterörelsen eller försvarsmakten. När det gäller kunskap om vapen ceh vapenlagstifining kan dessa ha förvärvats pä olika sätt Avgörande är all vederbörande har den kunskapen. Del bltt ytterst en uppgift för den till-siåndsgivande myndigheten att avgöra om sökanden har de kunskaper som behövs.

Till de behövliga kunskapema hör kännedom bl.a. om hur olika vapen ser ut, hur de fungerar, vilket användningsområde de har, vilka särskilda risker som finns samt vilka olika typer av ammunition som förekommer. Det mäste också slällas krav på god kännedom om vapenlagstifiningen, jaktiagstiftningen ceh övrig lagstifming som berör vapen.

Del är inte lämpligt all i lag ge mer detaljerade föreskrifter om inne­börden av de behövliga kunskapema. Regeringen eller den myndighel som regeringens bestämmer bör få räll alt meddela föreskrifter pä områdel.

Enligt min mening bör emellertid inte ell formellt godkänt skriftligt och praktiskt prov vara en fömtsättning för att beviljas tillstånd till handel med vapen. Samtidigl är del naturligtvis synnerligen viktigt atl innebörden av kunskapskravet inte tolkas olika hos tiUständsmynchghetema. Del måste i så viktiga frågor som när del gäller rätl att bedriva näringsverksamhel av visst slag vara så alt de som söker tillstånd lill vapenhandel får en likartad behandling oavsett var i landet de söker tillstånd.

Vapenuttedningen har föreslagil atl rikspolisstyrelsen skall anordna någon form av utbildning för vapenhandlare som skulle leda fram till ett föreskrivet kunskapsprov.

Jag anser inte att det skall vara en uppgift för den centtala myndigheten för polisväsendet att anordna kurser. Del bör därför inte anges i lag hur kunskapema skall förvärvas.

I likhel med NO är jag tveksam till all låta någon branschorganisation ha hand om en utbildning som skulle ulgöra formell fömtsättning för etl god­kännande för vapenhandel. Detta utesluter självfallet inte att bransch­organisationer eller andra enskilda organ anordnar särskild utbildning men

38

det bör inte vara etl krav att man genomgått sädan för att fä tillstånd att      Prop. 1990/91:130

driva vapenhandel.

Allmänna

överväganden

Kravel på yrkesmässighet

Ell krav pä att en verksamhet skall vara yrkesmässig innebär ett krav pä viss omfattning av en rörelse. Del utgör en inskränkning i eiableringsmöjlighe-terna. Givetvis skall sädana extra villkor undvikas sä långt som möjligt. Genom att kräva viss omfattning av rörelsen motverkas dock effektivt möj­ligheten att söka tillstånd till handel med vapen i ställel för eget tiUstånd för innehav av vapen. Vidare är det så att en mycket ringa omfatming av verk­samheten inte motiverar t.ex. en större lagerhållning. En lilen omfattning av sådan handel får även i de flesta fall antas ge mindre kunskaper om markna­den ceh utvecklingen inom vapenområdet. Jag anser att uttedningens be­dömning att några tiotal ttansaktioner per är bör kunna tjäna som lämplig riktiinje för kravel pä yrkesmässighel är väl gmndad. Del är givetvis svårt att uppskatta en verksamhets omfattning innan den kommit i gäng. En så begränsad minsta omfatming som några tiotal transaktioner per år bör dock kunna uppskattas med tämligen god säkerhet

Etl sådant krav bör inte behöva leda till en icke önskvärd koncenttation av vapenhandeln till större företag. I kravet ligger inte nägon behovs­prövning från marknadssynpunki för tillstånd atl fä etablera sig som vapen­handlare.

Ges tillstånd an driva handel med vapen och visar det sig sedan all verk­samhelen får en sådan liten omfattning att den inte kan betecknas som yrkesmässig, bör etl tillstånd kunna återkallas. Föreskriftema i 31 § vapen­lagen om återkallelse av tillstånd aii driva handel med vapen bör därför kompletteras på denna punkl. Jag föreslår alt det i lagen uttryckligen skall framgå att tillståndet skall kunna återkallas, om verksamhelen inle längre bedrivs yrkesmässigt.

När det gäller del föreslagna kravel pä kunskaper torde det inle behövas nägon särskild övergångsbestämmelse som hindrar att ett handlartillstånd som är beviljat före ikraftttädandel återkallas. De redan etablerade vapen-handlama torde som regel ha kunskaper som molsvarar de krav som kan ställas upp med stöd av den nya beslämmelsen.

39

3.6 Förvaring av vapen

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag: Reglema om förvaring av vapen och vitala vapendelar skärps ceh blir mer detaljerade. Skjutvapen och ammunition, som inte hälls under uppsikt eller förvaras i säkerhetsskäp skall förvaras var för sig (delad förvaring). Om det är möjligt att utan avsevärd svårighet avlägsna en sådan vapendel som medför alt vapnet inte kan användas, skall även den delen förvaras separat Vapnet, ammunitionen och eventuellt vapendelen skall i så fall förvaras var för sig under säkert lås eller på annat lUca bettyggande sätt Dessa ändrade förvarings-reglema tillämpas inte på start- ceh signalvapen och ammunition till sådana vapen.

Några nya konttollmöjligheier av vapenförvaring införs inie.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Uttedningen föreslär även en sttaffsanktionering av de genereUa förvarings-föreskriftema samt en befogenhet för polisen att inspektera vapenförvaring hos enskilda.

Remissinstanserna: Det övervägande antalet remissinstanser är positiva till de skärpta förvaringsbestämmelser som uttedningen föreslår. Frän bl.a. polismyndigheterna i Karlstad och Säffle har dcek framförts all hemma­gjorda skåp som fyller samma säkerhetsnivå som godkända skåp bör vara godkända för förvaring. Överåklagaren vid regionåklagarmyndigheten i Vänersborg instämmer i uttedningens krilik av nuvarande förvarings­föreskrifier ceh vapenägares i bland bristfälliga förvaring men pekar på atl drastiska ändringar av förvaringsföreskriftema fömtsätter en undersökning av i vilken uisttäckning nuvarande brister i förvaringsreglema bidragit till den grövre brottsligheten. Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riksför­bund/Landsbygdens jägare anser att förvaringsbestäniimelsema i någon mån bör skärpas men att della bör genomföras inom ramen för befintliga regler. Utredningsförslaget om sttaffsanktionering av de generella förvarings­föreskriftema har fått etl blandat mottagande. Bland de som är positiva märks RA, överåklagaren i Malmö, polismyndigheterna i Sundsvall, Umeå, Vilhelmirui, Lycksele och Hagfors. Negativa till sttaffsanktionering är bl.a. Frivilliga skytterörelsen, Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riks-förbundlLandsbygdens jägare, Sveriges vapenhandlares förening samt Jämtlands läns jaktvårdsförening. Vid bedömning av behovel av särskilda förvaringsvillkor anser bl.a. Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riks-förbundlLandsbygdens jägare att inbroitsrisken skall vara det avgörande ceh inte som nu det antal vapen som nägon innehar.

Uttedningsförslagei om inspektionsräli för polisen i syfle all konttollera om förvaringsföreskriftema efterlevs avstyrks eller möler invändningar från bl.a. hovrätten för Nedre Norrland, kammarrätten i Jönköping, Stockholms tingsrätt, rikspolisstyrelsen, länsstyrelserna i Göteborgs och Bohus, Jämt­lands och Västerbottens län, Sveriges Advokatsamfund och jägarförbanden.

40

Skälen för mitt förslag: Skjutvapen är farliga föremål och kräver att innehavama hanterar dem med stort ansvar. Förvaringsföreskriftema för skjutvapen och ammunition och deras efterlevnad är av grundläggande betydelse för atl hindra att sädana saker skall komma i orätta händer. Det är således absolut nödvändigl med ändamålsenliga förvaringsföreskrifier. Det är självklart bland alla som handskas seriöst med vapen att de skall förvaras sä atl obehöriga inle kommer ät vapen eller ammunition. Det räcker inte med generella ålgärder som all bekämpa sådan kriminalitet som bostadsinbrott I likhet med uttedningen och en majoritet av remiss­instansema anser jag att det finns skäl att skärpa dem.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Generella förvaringskrav

En innehavare av skjutvapen är enligt 26 § vapenlagen alltid skyldig att se till att dessa förvaras på ett sådant sätt atl det inte är fara för att någon obehörig kommer ät vapnet. Detsamma gäller bettäffande ammunition.

Enligt samma lagmm skall därför skjutvapen och ammunition förvaras pä särskill sätt, nämligen antingen i säkerhetsskäp eller i form av s.k. delad förvaring av endera vapen eller s.k. vital vapendel under lås eller på annat betryggande sätt.

Som uttedningen har föreslagit bör reglema ändras för atl uppnå slörre säkerhet när det gäller förvaring av skjutvapen ceh ammunition. Jag föreslär därför att skjutvapen och ammunition som inte hålls under uppsikt skall för­varas i säkerhetsskåp eller åtskilt, helst på xte olika ställen under säkert eller på annat lika betryggande sätt

Vapen under uppsikt

Vapen som hålls under uppsikt bör vara undantagna frän föreskrifter om särskild förvaring. Med uppsikt över vapnet får förstås att innehavaren har omedelbar konttoll över vapnet. När tillståndshavaren själv ttansporterar sitt vapen ceh ammunition gäUer alltid att han skall ta sådan vård om vapnet sä att ingen obehörig kommer åt det.

Säkerhetsskåp

När del gäller vilka krav som bör ställas på säkerhetsskäp bör riks­polisstyrelsen meddela närmare föreskrifter om dessas tekniska beskaffen­het Del finns egentillverkade skåp som når upp till samma säkerhetsnivå som gcxlkända säkerhetsskäp. Andra skåp än sådana som rikspolisstyrelsen godkänt som säkerhetsskäp skall jämställas med säkerhetsskåp, om det kan anses vara lika säkra förvaringsutrymmen. Del är sökandens sak att visa atl den tilltänkta förvaringen är tilhäckligt säker.

Delad förvaring

Som alternativ till förvaring under uppsikt eller i säkerhetsskåp bör s.k. delad förvaring kunna godtas, om den är säker. Många vapen kan utan större svårighet delas så att en vital vapendel kan avlägsnas. Vapnet kan då

41

inte användas, om inte vapendelen sätts tiUbaka. En delad förvaring innebär      Prop. 1990/91:130 att vapnet, ammunitionen och den lösa vapendelen förvaras på olika ställen.      Allmänna Jag förordar att ttedelad förvaring i lagen skall vara allernalivet till      överväganden förvaring i säkerhetsskäp, om en vital vapendel kan las bort från vapnet

Även vid delad förvaring anser jag dcek atl enkel inlåsning i garderob eller skrivbord är normalt otillräcklig. Förvaringen måste vara säkrare än vad en sådan inlåsning oflasl är. Del är inle lämpligt att i lag föreskriva mer detaljerade bestämmelser för delad förvaring. Principen bör dcek vara att förvaringen från stöldskyddssynpunkt skall ge ett godtagbart skydd med beaktande av vapnets farlighet och vapeninnehavarens totala vapenmängd. Det bör regleras i verkställighetsföreskrifler vad som skall iakttas för att förvaringen skall anses vara säker.

Särskilda förvaringsvillkor

Vapen är stöldbegärliga ceh risken för inbrott hos vapeninnehavare måste motverkas.

Polismyndigheten kan i samband med att tillständ beviljas beslula om särskilda förvaringsvillkor. Jag instämmer i den frågan i de principer som uttedningen anser bör vara vägledande vid bedömningen av vilken förvaring som kan komma i fråga. Vapnets farlighet ceh beskaffenhet i övrigt skall vara avgörande för vilken förvaring som bör krävas. I lUchei med uttedningen anser jag vidare att antalet vapen som någon innehar är av stor betydelse.

Kriminalisering

Del finns i ceh för sig myckel som talar för uttedningens förslag alt sttaff-sanktionera överträdelser av förvaringsföreskriftema. För all fatta ett beslul om kriminalisering bör del emellertid krävas att en sädan kan antas få brottsavhållande betydelse, att inle andra negativa verkningar väger över denna effekt saml att del går att konttollera efterlevnaden. När del gäller personer som bettotts med vapentillsiånd har del skett en allmän prövning av deras person. Vidare kan deras tillstånd återkallas under vissa omständigheter, t.ex. om del upp>dagas aUvarliga brisler i vapenförvaringen. Därtill kan en vapeninnehavare under vissa omständigheter drabbas av skadeståndsansvar, om brister i förvaringen av ett vapen har orsakat alt ett vapen brukats av en obehörig för en skadeståndsgmndande handling. Mol bakgmnd av dessa sanktionsformer framstår det inte som sannolikt att en kriminalisering av de generella förvaringsföreskriftema har självsländig brottsavhällande betydelse. Det går heller inle att bortse frän vad vissa remissinstanser anfört om att en kriminalisering skulle verka hämmande på benägenheten att anmäla stöld av vapen som inte har förvarats i enlighel med de generella föreskrifterna. En sådan stöldanmälan skulle ju medföra att anmälaren angav sig själv för brotl.

42

Inspektionsmöjlighei

Utredningens förslag om inspektionsräli för polisen har mött siarkt motstånd från en mängd remissinslanser. Inte minst med lanke på del stora anlal personer som innehar vapen är det tveksamt om en inspektions-möjlighet ger någon verklig effekt. Del skulle bara kunna bli fråga om ett myckel litet antal inspektioner. Den arten av verksamhel är inte heller nägon uppgift polisen bör ha (jfr prop. 1989/90:155) ceh annal lämpligt övervakningsorgan saknas. Jag föreslär därför ingen inspektionsräli för polisen.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Vapen som tillhör staten m.m.

Några remissinstanser har berört frågan om förvaring av vapen som tillhör staten men chsponeras av främst personal inom försvarsmakten samt frivilli­gorganisationer. Det är här fråga om en krets som vapenlagen inte äger till­ämpning på. Givetvis måste vapen som inte omfattas av vapenlagens regler förvaras fullt tillfredsställande. När det gäller vapen för försvarsändamål är problemet aktualiserat och frågan bereds för närvarande inom försvars­departementet Problemet kommer därför att få en lösning i ett annal sam­manhang. Jag har i denna fråga samråll med chefen för försvarsdepar­tementet

Inom verkskyddei har lidigare förekommit beväpning. Detta är inte längre fallel. Reglema om vapen ceh ammunition för verkskyddsändamål bör därför las bort. Jag föreslår atl föreskriftema i detta avseende skall upphöra att gälla.

Jag har i denna fräga samrätt med chefen för försvarsdepartementet

3.7 Transport av vapen och långtidsförvaring

Mitt förslag: Den som ttansporterar vapen åt någon annan skall se till att del sker på ett bettyggande sätt sä att ingen obehörig kommer ät vapnen. Denna skylchghei sttaffsanktioneras.

Möjlighelen till s.k. långtidsförvaring ulsttäcks från ett tUl tte år.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Förslagen om skärpta regler vid ttansport av vapen ceh ulsttäckt tid för långstidsförvaring tillstyrks av samtiiga som ytttat sig i frågan.

Skälen för mitt förslag: När det gäller frågan hur vapen och ammuni­tion skall förvaras under ttansport gäller enligt 28 a § vapenlagen att den som ätar sig atl ttansportera skjutvapen bör vidta betryggande ålgärder för att förhindra all någon obehörig kommer åt egendomen. Rikspolisstyrelsen har gett allmänna råd om hur vapen bör förvaras under resor med bil, tåg osv.

43

Regeln i 28 a § gäller när någon annan än vapeninnehavaren trans­porterar vapen. När vapeninnehavaren själv ttansporterar sitt vapen gäller reglema i 26 §.

Transportören bör enligt det nämnda lagmmmet se till att ttansporten sker på ett betryggande sätt Till slöd för förslagel att detta skall ändras till en bindande ceh sttaffsanktionerad föreskrift har utredningen anfört bl.a. att del förekommer att vapen ttansporteras lättvindigt på etl lastbilsflak och lämnas obevakade långa stunder. Detta är givetvis inle godtagbart. All vapentt-ansport måsle ske på ett tettyggande sätt

Frågan om förvaring under ttansport har tidigare varit föremål för lagstifmingsöverväganden (jfr prop. 1981/82:1 s. 34). Då avstod regeringen frän att föreslå en tvingande formulering av regeln om betryggande förvaring under ttansport eftersom bl.a. förhållandena kunde variera avse­värt nellan olika transportmedel.

I det nämnda tidigare lagstifmingsärendel gjordes dei även gällande att ttansportbranschen har egna tilhäckliga regler för hur ttansport skall ske. Detta är utomordentiigt värdefullt. I lUchei med ulredningen ceh remiss­instanserna anser jag emellertid att det inte är tillfredsställande att helt överlåta på branschen atl utforma reglema pä områdel. Alt de som seriöst ceh säkert ttansporterar vapen har egna tillräckliga regler löser inte problemet för andra som ttansporterar vapen. Det saknas nu möjligheter enligt vapenlagen att ingripa mot även de mest vårdslösa transporterna. Det bör därför i lagen läggas fast att ttansporten av vapen ceh ammunition skall ske på ett betryggande sätt sä atl ingen obehörig kommer ät den.

Jag föreslär därför all det uttryckligen föreskrivs all den som trans­porterar vapen för annans räkning skall vara skyldig att vidla bettyggande åtgärder för all förhindra att någon obehörig kommer ät etl vapen eller ammunition. Vidare bör den nya skyldigheten straffsanktioneras.

Det ligger i sakens nalur alt de krav som måsle ställas upp vid ttansport kan växla avsevärt beroende på vad som skall transporteras, vilken sträcka ceh med viUcet transp)ortmedel. Jag anser det vara tilhäckligt att i lag före­skriva att ttansporten skall ske pä ett sådant sätt att någon obehörig inte skall kunna komma åt vapen eller ammunition.

Det är i detta fall inte lämpligt att ge rikspolisstyrelsen i uppdrag att utfärda bindande verkställighetsföreskrifter. Vapenttansporter fömtsätter nämligen inte särskill tillstånd av polisen. De som ätar sig transport av vapen kommer därför inte på samma sätt i kontakt med en polismyndighet Enligt min mening får det överlåtas åt rättstillämpningen att avgöra vilka krav som bör ställas i fråga om bettyggande ttansport. Inget hindrar emellertid atl allmänna råd som har utfärdals av rikspolisstyrelsen tjänar som praktisk vägledning.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Långtidsförvaring

Om en person under längre tid, exempelvis på gmnd av utlandsvistelse, är förhinchad art själv ta hand om sitt vapen, har han behov av att kunna depo­nera vapen och ammunition hos nägon annan för viss tid. Enligt 26 §

44

vapenlagen finns för dessa fall en möjlighet tiU förvaring hos annan. Det kan vara t.ex. annan enskild person eller skytteförening. En sådan långtidsförvaring kan enligt gällande regler pågå under ett är och fömtsätter en skriftUg anmälan tiU polismynchgheien.

Det har gjorts gällande att tiden för långtidsförvaring behöver ulsttäckas avsevärt för att bestämmelsen skall fylla någon furUclion. Några problem med långtidsförvaring hos annan som skulle vara ett hinder för en generösare regel har inte kommit fram. Jag föreslår därför all liden för långtidsförvaring förlängs till perioder om tte år.

Den som för annans räkning förvarar vapen är bunden av de generella förvaringsföreskriftema ceh de förvaringsvillkor som kan ha bestämts. Den som förvarar vapnet får inte heller använda vapnen utan atl han har ell egel tillstånd att inneha etl vapen av det slag som han förvarar.

3.8 Återkallelse av vapentillstånd och omhändertagande av vapen, m.m.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag: Tillstånd att inneha eller införa skjutvapen till Sverige får återkallas, om tillslåndshavaren har missbrukat vapnet, visal oakl­samhel med vapnet eller på annat sätt visat att han är olämplig atl inneha vapen. Möjlighet ges att också återkalla ett tillstånd att inneha skjutvapen eller ammunition när fömtsättningama för tillståndet inte längre föreligger

När särskilda omständigheter föranleder del får ell skjutvapen och den ammunition som hör till vapnet omhändertas, om det finns risk all vapnet missbmkas eller om det är sannolUct att ell tillstånd att inneha kommer att återkallas.

Den nuvarande anmälningsskyldigheten för en läkare som är ansvarig för vård av nägon som är intagen på sjukhus för psykisk stöming ceh som har vapen skaU regleras i vapenlagen.

Utredningens förslag: När behov av skjutvapen inte längre fmns kan ell tillstånd återkallas med slöd av gällande föreskrifter. Nya regler behövs inte i den delen. Tillstånd för målskyiievapen skall och kan enligt gällande regler äterkallas, om tillståndshavaren går ur en skytteförening utan alt gå in i en annan förening. Skytteföreningarna åläggs en rapporteringsskyldighet till polisen bettäffande dem som går ur en förening ulan att gå in i en annan skytteförening. Möjlighet införs att interimistiskt återkalla vapentillständ i avvaktan pä ett slutUgi avgörande av frågan om ålerkallelse enligt 29 -31 §§ vapenlagen. Vid beslul om interimistisk ålerkallelse får polismyndigheten omhänderta vapen ceh ammunition.

Remissinstanserna: Sakliga ändringar som beträffande förslagel att med Slöd av gällande regler återkalla vapentillsiåndei när behov av ett vapen inte längre föreligger måsle enligt bl.a. hovrätten för Nedre Norrland och po­lismyndigheten i Karlstad komma till uttryck genom lagänching. Riks-

45

åklagaren, överåklagaren vid regionåklagarmyndigheten i Vänersborg,      Prop. 1990/91:130 kammarrätten i Jönköping, polismyndigheterna i[REDACTED_EFTERNAMN], Umeå, Karls-      Allmanna hamn m.fl. anser atl gmndema för återkallelse när behov av ett vapen inte        v   v g n    n längre föreligger är svåra att tillämpa och inte hell klara till sin innebörd.

Vissa remissinstanser däribland överåklagarna i Malmö, länsstyrelsen i Jämtlands län, polismyndigheterna i Lycksele, Umeå, Vilhelmina och Hagfors är positiva lUl uttedningens förslag om interimistisk återkallelse och anser atl det fyller ett behov. Polismyndigheterna i Stockholm, Sunds­vall och Skellefteå, Föreningen Sveriges polischefer och jägarförbanden ifrågasätter behovel mol bakgmnd av reglema om omhändertagande eller avstyrker uttedningens förslag. Polismyndigheten i Hagfors efterlyser en möjlighet att tillfälligt återkalla ett tillstånd. Tveksamma till förslaget med rapporteringsskyldighet för skytteföreningar är överåklagarna i Slockholm, Malmö och Vänersborg, polismyndigheterna i Göteborg, Umeå, Skellefteå, Vilhelmina och Karlstad, Frivilliga Skytterörelsen och jägarförbunden m.fl.

Skälen för mitt förslag

Återkallelse

Det finns i bland omständigheter som gör all etl tillstånd atl inneha eller införa vapen måsle återkallas. Enligt 29 § vapenlagen får ett tillstånd återkallas, om en innehavare av ett skjutvapen genom missbmk av vapnet eller oaklsamhel med vapnet eller på något annal sätt visar att han är olämplig att inneha vapen eller om del annars finns skälig anledning lill det. När del gäller pistol eller annat enhandsvapen eller kulspmtepistol eller annat helautomatiskt vapen får enligt huvuchegeln i 29 § andra styckel ett tillstånd äterkallas, om de synnerliga skäl som förutsattes vid till­slåndsgivningen inie längre föreligger. Har en tillsiåndshavare missbmkat vapnet, visat oaklsamhel med det eUer på annal sätt visal att han är olämplig att inneha vapen bör hans tillstånd normalt återkallas.

Del har vid tillämpningen ansetts vara oklart om tillstånd kan återkallas därför att t.ex. behov av vapnet inle längre föreligger. Jag anser alt äier-kallelsereglema är olydliga och oiilhäckliga i della avseende. Del råder sålunda delade meningar i praxis om tillstånd kan äterkallas av den anledningen all innehavaren av vapnet inte längre har behov av detta.

I likhel med utredningen ceh flertalet remissinslanser anser jag alt etl va­pentillstånd måsle kunna återkallas i del fallet.

Också på andra sätt kan fömtsättningama för ett vapeninnehav på ett vä­sentligt sätt ha förändrats i förhållande till omständighetema vid tillslånds­givningen. Även om cekså laglexten för närvarande kan tolkas så att det är möjligt att återkalla ett tillstånd även i sådana fall anser jag i likhet med bl.a. hovrätten för Neche Norrland att det är lämpligt att detta utttyckligen framgär av lagen.

Jag föreslår därför en lycUigare formulering av återkallelsereglema så att del klart framgår att ett tillstånd kan återkallas vid ändrade fömtsättningar.

Fömtsättningama kan som regel sägas vara så ändrade att tillståndet bör kunna återkallas, om det inle längre finns fömtsättningar för att ett tillstånd

skulle beviljas uile skulle bevUjas. Det skulle dock föra alltför längt att åter­kalla alla tillstånd där sådana förändringar skell. I varje enskUt ärende måste en självstänchg bedömning göras. Del är därvid naturligt att främsl beakla de omständigheter som kan hänföras till tillståndshavaren. Exempel på sådana omständigheter är att tillståndshavaren inte längre har behov av vapnet, att synnerliga skäl föreligger inte längre för alt inneha en revolver, att en samling upplöses eller atl brisler uppslår i den personliga lämp­ligheten atl inneha vapen.

När ändrade regler mbbar fömtsättningama för tillstånd och ålerkallelse därför kan komma i fråga finns del anledning till särskild försiktighet vid bedömning av om ett tillstånd skall återkallas. Detta kan exempelvis vara fallel vid skärpia utbildningskrav för en viss vapentyp, högre krav pä skjut-skicklighet ceh höjda åldersgränser.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

SärskiU om målskyttevapen

I fräga om målskyiievapen krävs del enligt praxis normall medlemskap i en skytteförening för att man skall anses ha behov av vapnet Enligt utted­ningen kan ceh bör tillstånd för målskyiievapen återkallas redan enligt gällande föreskrifter, om behov av vapnet inte föreligger. Behov skulle inle anses föreligga, om medlemskap i en skytteförening upphört. Efterlevnaden av kravet pä medlemskap skall enligt uttedningen konttolleras genom en skyldighet för skytteföreningama att anmäla när nägon utträder ur en före­ning ulan alt gä in i en annan skytteförening. Förslaget har fått kritik under remissbehandlingen.

Uttedningens förslag all lägga på skytteföreningama att anmäla utträde ur en förening kan vara effektivt från kontrollsynpunkl. Emellertid är del mindre lämpligt från andra synpunkler ceh bör inte genomföras. Bl.a. bör man undvika all ålägga enskilda ideella organisationer att rapportera för­hållanden till myndigheter som kan föranleda ålgärder mol en enskild person. Särskilt gäller detta i förhållande till medlemmama eller tidigare sädana.

Jag är emellertid överens med utredningen om att den som inte är medlem i en skytteförening inte heller normalt kan anses ha behov av atl inneha målskyiievapen. Genom milt förslag till formulering av regeln i 29 § om återkallelse av tillstånd kommer det att klart framgå att återkallelse kan komma i fråga i dessa situationer. Ingel hindrar i dessa fall att polisen genom en enkel förfrågan hos tillsiändshavarna tar reda pä om de fortfarande är medlemmar i någon skytteförening.

Utvidgcul möjlighet till omhändertagande av skjunapen m.m.

Enligt utredningen är reglema om omhändertagande av vapen i 32 § vapen­lagen för närvarande inte tillräckliga. Enligt della lagmm får polismyn­digheten beslula att omhänderta ett skjutvapen ceh därtill hörande ammu­nition, om del föreligger risk för missbmk av vapnet Är faran för missbmk överhängande, får en polisman även utan sådant beslul omhänderta vapnet och ammunitionen.

47

Uttedningen har föreslagit att reglema om omhändertagande komplet­teras med en föreskrift om interimistisk återkallelse.

Jag delar uppfattningen atl de nuvarande reglema inte ger tilhäckliga möjligheler att ta hand om vapen innan frågan om återkallelse är slutligt prövad. Det finns fall där det framstår som klart olämpligt att vapen och ammunition fär finnas kvar hos en person som i ceh för sig inle har fält sitt tillstånd återkallat. Den möjlighet som nu fmns är att omhänderta vapen och ammunition enligt 32 § vapenlagen. Etl sådant omhändertagande fömtsätter atl risk för missbmk kan konstateras. För att återkalla etl vapentillständ krävs dock inte att det finns risk för att vapnet missbrukas. Jag föreslär därför att en polismyndighet får möjlighet alt omhänderta vapen och ammunition även i fall då det är sannolikt atl ett tillstånd kommer att återkallas ceh särskilda omständigheter motiverar ett omhändertagande.

Jag anser att det inte skall vara regel att någon berövas förfoganderätten över ett vapen i avvaktan på att rätten atl inneha vapnet prövas. Genom alt föreskriva krav på särskilda omständigheter bltt omhändertaganden inte aktuella regelmässigt utan bltt möjliga endast när det finns skäl för det i det enskilda fallet.

Mot bakgmnd av mitt förslag till ökade möjligheler till omhändertagande av vapen m.m. anser jag att det inte finns behov av någon sädan möjlighet till tillfälliga återkallelser som har föreslagits.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Läkares anmälningsskyldighet

Om någon som är intagen på sjukhus för vård av en psykisk sjukdom är in­nehavare av eller kan tänkas vara innehavare av skjutvapen och det kan antas att han inte bör inneha elt sädant vapen, skall enligt 55 § vapen­kungörelsen den läkare som har ansvaret för vården omedelbart anmäla förhållandet till poUsen.

Regeln fyller syflel au polisen vid behov skall kunna vidta de åtgärder som behövs, om någon psykiskt sjuk person som är intagen för vård har vapentillstånd. Det kan exempelvis finnas skäl att omhänderta ell vapen vid uttalad suicidrisk eller till skydd för hotade personer.

Åtminstone för läkare på privata sjukvårdsinrättningar innebär före­skriften ett sådant åhggande för enskild som avses i 8 kap. 3 § regerings­formen vilkel kräver lagform. Som en jämförelse kan nämnas föreskriften i 17 a § körkortslagen (1977:477) om läkares anmälningsskyldighet i fräga om innehavare av körkortstillsiånd (se prop. 1988/89:134, SFS 1989:591). Jag föreslår därför att regeln placeras i vapenlagen.

48

3.9 Sekretess för uppgifter i vapenregister

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Mitt förslag: Uppgifter i polismynchghelers lokala vaperuiegister och uppgift om vapenmarkeringama i folkbokföringen skall inte fä lämnas ut, om del inle slår klart att regisiemppgifien kan röjas utan fara för att vapen kommer till brottslig användning.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. Uttedningen har förordat lokala vapenregister framför elt centtalt

Remissinstanserna; Det övervägande antalet remissinstanser, däribland datainspektionen, som ytttat sig i frågan om skärpt sekretess för dala-baserade vapenregister ceh vapenmarkeringar i folkbokföringen, är posiliva till förslagel. Negativa är endasl Samlarförbundet Nordstjärnan, Svenska Vapensiiftelsen och Sveriges Vapenhandlareförening. Polismyndigheten i Malmö påpekar att förslaget leder till så goll som full sekreless med åtföljande tillämpningsproblem. Polismyndigheten föreslär därför som altemativ att registtet beläggs med full sekreless med undanlag av ett fåtal särskill utvalda typfall t.ex. för forskningsprojekt Överåklagaren i Stock­holm anser atl sekretessregeln bör utvidgas så alt den skyddar inle bara mot fara för all vapen kommer till brottslig användning ulan också mot sådana risker som kan ligga exempelvis i all främmande makt kartlägger hos vilka enskilda personer det finns vapen. De remissinslanser som är negativa till förslagel instämmer inte i uppfattningen atl sekreless bidrar till alt minska risken för brolt samt all inskränkningen i offentlighetsprincipen inte står i rimlig proportion till den nytta som kan förväntas.

Överåklagaren i Stockholm anser atl ell centtall vapenregister skulle ha fördelar för brotlsspaning men delar uttedarens uppfattning att del är olämp­ligt frän särbarhetssynpunkt Datainspektionen förordar lokala register av integrilelsskäl. Svenska Polisförbundet anser att etl centtall register är all föredra.

Skälen för mitt mitt förslag: Offentlighetsprincipen är starkt förankrad i vårt samhälle. För vissa uppgifter måsle vi ändå ha sekreless till skydd för olika inttessen. Vilka uppgifter som omfallas av sekreless anges i princip i sekretesslagen (1980:100). Att förhindra allvarliga brott är ett vitall inttesse. Uppgifter i vapenregister hos polismyndighet är sedan den 1 januari 1987 enligt 5 kap. 5 § sekretesslagen skyddade av sekretess under fömtsättning atl del kan antas att ett röjande av uppgiftema skulle medföra fara för att vapen kommer till brottslig använchiing.

Det går all med relativt enkla metoder få uppgifter om mänga personers vapeninnehav ur daiabaserade regisler. Det medför en betydande risk för atl uppgifterna kan användas för oseriösa ändamål. Väsentliga säkerhets-inttessen kan som vissa remissinslanser påpekat hotas. Jag anser att sädana uppgifter bör ges ett bättte skydd ceh föreslär därför nu att ett s.k. omvänt skaderekvisit införs vilket innebär en presumtion för sekreless; sekretess skall alltså gälla för registemppgifter om vapen, om det inte står klart att

4 Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 130

49

uppgiften kan lämnas ut utan fara för atl vapen kommer lill brottslig användning.

Uppgift om att nägon innehar vapen framgår också av den s.k. v-marke-ringen i folkbokföringen. För den uppgiften finns i dag inte möjlighet till sekreless annat än om det av särskild anledning kan antas att nägon lider men av att uppgiften röjs. Därför anser jag att del cekså för denna typ av uppgift om vapenförekomst måsle gälla en presumtion för sekreless.

Fömtsättningen för sekreless tar sikle pä alt vapen skall komma till brottslig användning. I likhet med uttedningen anser jag att en myndighel måste beakla, inte bara risken för att den som begär att fä uppgifterna utiämnade skall missbruka dessa ulan även att uppgifter kan komma på avvägar så att vapen sedermera hamnar hos någon som kan använda del i brottsligt syfte. Detta framgår redan nu av lagtexten.

Jag anser också atl även fara för att ammunition skall komma till brotts­lig användning som ett resultat av uppgiftslämnandel skall vara sekreiess-gmndande. Paragrafen bör därför komplelleras i det hänseendet

Givetvis gäller sekreless t.ex. när en terrororganisation försöker inhämta uppgifter för kartläggning av vapenförekomst även om del är fräga om all använda vapnen ulomlands. Den nya avfattningen innebär också att främmande makt hinchas frän all via vapenregisier ceh folkbokföringen söka kartlägga olika personer vapeninnehav.

Naturligtvis kan det finnas berättigade inttessen av att hämta uppgifter ur vapenregisttei och ur folkbokföringen om vapeninnehav. Ett exempel pä detta är seriös forskning. Då skall uppgifter lämnas ut.

När det gäller att använda vapenregisier för brotlsspaning avser jag att återkomma till denna fråga i samband med ell annal lagstiftningsärende. Jag vill dock i della sammanhang instämma i ulredningens bedömning att lokala daiabaserade vapenregister är alt föredra framför ett centralt register.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

3.10 Instansordningen och praxis i vapenärenden

Min bedömning: En polismyndighets beslul enligt vapenlagen skall även fortsällningsvis få överklagas endasl av den enskilde. Enhetlig praxis fär äsladkommas genom information.

Utredningens förslag: I syfle att öka anlalel vägledande avgöranden ges rikspolisstyrelsen partsställning i vapenärenden. Rikspolisstyrelsen får rätt att överklaga alla beslut enligt vapenlagen, om det är av vikt för rättstill­lämpningen eller annars från allmän synpunkt atl saken prövas av en högre instans. De beslut som i första hand skall komma i fråga är beslul av länsstyrelser och förvaltningsdomstolar.

Remissinstanserna: Många remissinstanser uttrycker principiell tvek­samhet till att rikspolisstyrelsen generellt ges ställning av part. Bland dessa är hovrätten för Nedre Norrland, kammarrätten i Jönköping, polis­myndigheterna i Sundsvall, Malmö och Karlstad, Sveriges advokatsamfund

50

och Sveriges domareförbund. Tillstyrker uttedningsförslagei gör bl.a. över-åklagarna i Malmö och Vänersborg, rikspolisstyrelsen, polismyruiigheierna i Umeå, Lycksele och Vilhelmina, länsstyrelsen i Jämtlands län och Göte­borgs och Bohus län. Frivilliga skytterörelsen saml Svenska pistol­sky tieförbundet. Vissa remissinstanser, däribland kammarrätten i Jön­köping, förordar att länsrättema förs in i instansordningen i vapenärenden i de fall som nu skall prövas av kammarrätten som första instans. Några remissinstanser är tveksamma till behovet av att genom ändrad lagsliflning öka fömtsättningama för enhetlig praxis. Bland dessa är polismyndig­heterna i Linköping och Älmhult, Svenska Jägarförbundet och Jägarnas RiksförbundlLandsbygdens jägare samt Svenska vapenstiftelsen.

Skälen för min bedömning: För närvarande kan endast den enskilde överklaga ett beslut i ett vapenärende. Alla vapenärenden kan överklagas till länsstyrelse. Vissa ärenden kan överklagas vidare till kammarrätt ceh under vissa fömtsättningar kan regeringsrätten pröva ärendet.

Till stöd för förslaget att ge rikspolisstyrelsen parlssiällning har åberopats främsl ell par avgöranden i kammarrätt om återkallelse av vapen-tillstånd där underinstansemas beslut om ålerkallelse av vapentillsiånd upphävts bettäffande personer som polismyndighetema och länsstyrelsen funnit vara olämpliga att betro med vapen. Vidare har det förekommit kammarrättsavgöranden som framstått som sinsemellan oförenliga.

Del är naturligtvis av stor betydelse med enhetiig praxis för ärenden enligt vapenlagen hksom vid all ärendehantering. Det får inle vara lokal praxis som avgör om ell tillstånd skall beviljas eller skall återkallas.

Hos polismyndigheterna fattas varje är ett mycket stort anlal vapenbe­slut Under beredningen av delta lagstiftningsärende har inhämtats uppgifter om hur många ärenden enligt vapenlagen som årligen överprövas av länsstyrelse, kammarrätt resp. regeringsrätt. Under år 1988 handlades i samtiiga länsstyrelser totalt 357 ärenden enligt vapenlagen och år 1989 381 ärenden. De åren var vapenärendena i kammarrätt 50 resp. 41 och i rege­ringsrätten 28 resp. 13. Det är i förhållande till många andra ärendegmpper ett myckel Uiet anlal ärenden som överklagas.

Den låga överklagandefrekvens som detta återspeglar visar enligt min mening att rikspolisstyrelsens föreskrifter ceh allmänna råd har den största betydelse för en enhetiig tiUämpning av vapenlagstiftningen. Genom att rikspolisstyrelsen följer utvecklingen av överklagade ärenden och sprider information om betydelsefulla avgöranden av såväl länsstyrelser som för-valmingsdomstolarna kan styrelsen på ett lika ändamålsenligl men sam­hällsekonomiskt mindre kostsamt sätt medverka till enhetiig räiisiill-lämpning som genom en egen rätt att överklaga. Därtill kommer att dom­stolama, som ofta redan sker, kan inhämta ytttanden från rikspolisstyrelsen. Allmänt sett bör man dessutom vara myckel restriktiv med att låta en myndighel överklaga en annan myndighets avgöranden.

Mol den nu angivna bakgmnden anser jag atl det inte finns tillräckliga skäl att ge rikspolisstyrelsen en partsställning i syfte att få en enhetligare praxis. Utredningen har utan att lämna närmare förslag i frägan pekal på txe ärendelyper som enligt artikel 6 i Europarådets konvention angående skydd

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

51

för de mänskliga rättigheiema ceh gmndläggande friheterna kan fordra möjlighet till domstolsprövning. De ärendegrupper som åsyftas är en polismyndighets beslut att inte godkänna lokaler hos vapenhandlare (26 § vapenkungörelsen), beslut att inte godkänna föreståndare för vapenhandel (34 § vapenkungörelsen) samt beslul om gcxikännande att ta emot vapen för reparation m.m. (39 § vapenkungörelsen). Dessa beslut kan i vissa fall ha avgörande betydelse för en näringsidkares möjligheler att fortsätta sin näringsverksamhel. Denna fräga regleras i en regeringsförfattning och jag kommer atl överväga humvida dessa ärenden bör kunna överklagas vidare från länsstyrelse till domstol.

Bl.a. kammarrätten i Jönköping har uttryckt uppfattningen att även av­slag pä ansökan om vapentillständ skall kunna överklagas lill domslol. Avslag på en ansökan om vapentillständ kan ha stor betydelse för den enskilde men har inte primärt näringsrällslig betydelse ceh är inte heller pä annal sätt en sådan civil rättighet som enligt Europakonventionen och allmänna lämplighetsöverväganden kräver domstolsprövning. Jag är därför inle beredd alt nu föreslå möjlighet lill överprövning av länsslyrelsens beslut i dessa frågor.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

3.11 Vapenattrapper

Min bedömning: Införsel-, saluhållnings- och överlåielseförbud för moderna efterbildningar av skjutvapen, s.k. vapenaittapper, bör inte införas.

Utredningens förslag: I syfte att hindra brotl bör införsel, saluhållnings-och överlåielseförbud införas bettäffande föremal som lätt kan uppfattas som ett bmkbart skjutvapen.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som uttalat sig i frågan ulom barnmiljörådet ceh våldskommissionen är kritiska till förslagel. Bl.a. framhåller generaltullstyrelsen all avsevärda tillämpningsproblem skulle uppstå. Polismyndigheten i Sundsvad anser att även innehavet bör krimina­liseras om förslaget skall få avsedd effekt

Skälen för min bedömning: I likhel med ulredningen har jag föga förståelse för behov av föremål som lätt kan uppfattas som brukbara skjutvapen. Det är önskvärt att dessa föremål kommer bort från marknaden. Särskilt allvarligt är del att vapenaittapper används i samband med brott. Enligt en undersökning om skjutvapen vid misshandel, rän och våldtäkt som uttedningen redovisar kunde det konstateras att l.ex. år 1987 användes vapenaiffapp i 36 av totalt 442 fall och bettäffande bank, post ceh butiksrän användes atttapp i minsl 14 av totalt 164 fall. I bägge dessa hänseenden gäUer således att atttapper säkert användes i nästan tio procent av fallen.

Statistiska uppgifter av detta slag är dock inte tillräckliga för atl avgöra effekten av sädan reglering som uttedningen föreslär. Vad som är väsentligt är snarare hur många av dessa brott som kunnal undvikas, om de föreslagna

52

resmkiionema för att skaffa atttapper funnits. Den frågan är naturligtvis mycket svär att besvara. För min del har jag inte övertygats om att merparten av dessa brott inte skulle ha kommit till stånd, om begränsningar när det gäller vapenaittapper funnits. Det rör sig om mycket allvarliga brotl vilka oftast inte begås som en impulshandling eller beroende pä tillgång till en vapenalttapp. Jag anser att skälen för den föreslagna regleringen inle har tilhäcklig styrka för atl man skall accepiera de problem ell genomförande av förslagel skulle medföra, främsl för tullen, men också för de andra som kan ha ett legitimt behov av attrapper, t.ex. teattar.

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

3.12 Vapenamnesti

Min bedömning: S.k. vapenamnesti bör inte uiföras.

Utredningens förslag: I syfte att minska antalet illegala vapen bör det i en särskild lag beslämmas en tidsperiod under vilken man till polisen sttaffritt kan lämna in alla slags vapen och all slags ammunition som man innehar utan att vara berättigad till del.

Remissinstanserna: Uttedningsförslagei möter etl blandat moliagande. Bland dem som finner att förslagel verksamt kan bidra lill att minska antalet illegala vapen är överåklagarna i Stockholm, Malmö, Vänersborg och Gävle, statens kriminaltekniska laboratorium, länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län och våldskommissionen. Avstyrker förslagel av principiella skäl eller som inte lillräckligl motiverat gör bl.a. polismyndigheterna, i Skellefteå, Vilhelmina och Lycksele, Svenska Polisförbundet, Föreningen Sveriges åklagare och Svenska Jägarförbundet och Jägarnas Riksförbundl­Landsbygdens jägare. Flera remissinslanser pekar pä all en amnesti måste förenas med en brett upplagd informationskampanj.

Skälen för min bedömning; Amnesti är till sin natur elt främmande inslag i svensk rättsttadiiion, och del skulle kräva myckel starka skäl för en sådan här i landel. Institutet används dock i utiandei. Av särskilt inttesse är atl del i Danmark under en månad 1989 gavs vapenamnesti med påföljd alt närmare 10 (XX) vapen ceh 10 ton sprängämnen lämnades in.

Som såväl uttedningen som flera remissinslanser framhåller har Sverige inle varil inblandat i krig under modem tid och förhållandena kan därför inte antas vara jämförliga med de i Danmark. Vid övervägande av om det ändå finns skäl att beslula om en period då man sttaffritt skall kunna lämna i från sig illegala vapen är det enligt min mening högst osäkert om man i någon större grad kan uppnå den avsedda effeklen. Som många remissinslanser päpekai kan det sålunda bl.a. starkt ifrågasättas om förslaget får betydelse för de illegala vapen som man eftersträvar atl fä inlämnade. Man kan inte heller bortse från möjlighelen alt den fullständiga anony­miteten, som enligt uttedningen skulle vara nödvändig, också kan hindra uttedning av vissa allvarliga brott med vapen inblandade. Jag anser därför inte att vapenamnesti bör införas.

53

3.13 Övergångsbestämmelser avseende start- och signal­vapen

Prop. 1990/91:130

Allmänna

överväganden

Min bedömning: Start- eller signalvapen som anskaffats före den 1 januari 1988 får även fortsäimingsvis innehas utan tillstånd.

Utredningens bedömning: Överensstämmer med mitt. Uttedningen föreslår cekså att det skall ske en märkning av start- och signalvapen som tillstånd beviljats för.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser delar uttedarens bedöm­ning att tillståndstvång för start- ceh signalvapen förvärvade under tid då tillsiåndstvång inte förelåg skulle vara en alltför ingripande åtgärd. Riks­polisstyrelsen anser atl man bör överväga att helt slopa tillsiåndstvångei för start- ceh signalvapen. Vissa remissinstanser bl.a BRÅ, länsstyrelsen i Värmlands län ceh polismyndigheten i Stockholm saml Köpmanrurförbundet anser att den brottsförebyggande effekten av den införda tillståndsplikien urholkas för myckel genom den gällande övergångsbestämmelsens ulform­ning. De flesla remissinstanser som yttrat sig i frågan om märkning av siart-ceh signalvapen tillstyrker ett sådant förfarande.

Skälen för min bedömning: Fr.o.m. den 1 januari 1988 omfattas start-och signalvapen med undanlag för s.k. salutkanoner av regelsystemet i vapenlagen och är alltså i princip lillsiåndsplikiiga. Enligt övergängs-bestämmelsema får den som vid ikraftträdandet innehar etl start- eller signalvapen även i fortsättningen inneha det utan lillslånd. Denna över­gångsbestämmelse är annorlunda utformad än de övergångsbestämmelser som meddelades då s.k. clpistoler, lös trumma till revolver samt ljuddämpare och insiickspipor gjordes tiUständspIiktiga enligt vapenlagen. I de fallen föreskrevs atl tillstånd skulle sökas inom viss angiven tid. Skälet till den annorlunda övergångsbestämmelsen belräffande start- och signalvapen var bl.a. risken för massförseelser och administrativa svårigheter. Vidare kunde en annan övergångsbestämmelse uppfattas som konfiskaiorisk eftersom elt inlösningsförfarande inle var rimligt dä antalet start- och signalvapen uppskattades till flera tusen. Dessa skäl har fortfarande giltighet Därför anser jag i likhet med uttedningen och de flesta remissinstanser att tillståndsfrihel för de äldre start- ceh signalvapnen fortfarande skall gälla. Jag föreslår därför inte ändrade övergångsregler bettäffande start- och signalvapen.

Förslagel om märkning av de tillståndspliktiga start- ceh signalvapnen kan synas väl motiverat. Del problem som tillkommit är emellertid att ytterligare tid förflutil och det finns nu vapen vilka tillstånd redan beviljats för. Frägan uppkommer då om även dessa skall märkas eller om märkningen kan inskränkas till de vapen som tillstånd söks för efter ikrafllrädandet. Jag avser att överväga frägan närmare i samband med övriga ändringar som bltt akluella i vapenkungörelsen.

54

4 Upprättade lagförslag

Prop. 1990/91:130

Specialmolivering I enlighel med del anförda har i justitiedepartementet upprättats förslag till

1,

lag om änching i vapenlagen (1973:1176),

2,

lag om ändring i sekretesslagen (1980:100). Förslagen har granskats av lagrådet

5 Specialmotivering

5.1 Förslaget till lag om ändring i vapenlagen (1973:1176)

i§

Paragrafen innehåller en beskrivning av vapenlagens tillämpningsområde (jfr avsnitt 3.2).

Första stycket definierar skjutvapen. Under begreppel skjutvapen faller enligt den nya lydelsen vad som enligt gängse språkbmk kan anses vara skjutvapen.

I andra stycket räknas övriga föremål upp som vapenlagens regler skall tillämpas på.

Punkten 1 avser apparater och anordningar som till verkan och ändamål är jämförliga med skjutvapen ceh molsvarar den tidigare punklen 2 i skjutvapendefinitionen i första stycket.

Punkten 2 avser obrukbara skjutvapen som i bmkbart skick skuUe räknas som skjutvapen. Den är inie sakligt ändrad och molsvarar den tidigare gäl­lande andra stycket b.

Punkten 3 avser start- ceh signalvapen och molsvarar den lidigare gällande 1 § andra stycket d. Ingen saklig ändring är avsedd. Ordet start­vapen används som gemensam benämning för vad som i den äldre regeln kallades start- eller skrämskoitsvapen (slartvapen).

Punkterna 4 och 5 tar upp armborst och tårgasanordningar. Armborst och tårgasanordningar ansågs tidigare omfattas av punkten 1.

Punkten 6 tar upp tillståndsplUctiga vapendelar. I sakligt hänseende har det tillståndspliktiga området utvidgats till all omfatta stomme, låda och trumma till alla skjutvapen saml armborslslomme med avfymings­anordning. Dessa vapendelar omfattas av tillståndsplikten.

Armborslslomme bltt tillståndsplUctig med en tillhörande avfymingsan­ordning.

För tUlståndspIiktiga vapendelar gäller att tillstånd kan sökas för det vapen som avses bli tillverkat. TUlståndel får då avse även tillständsplikiiga vapendelar som skall ingå i vapnet. Inget hindrar dock att tillstånd beviljas för delama.

Punkten 7 avser s.k. elpistoler ceh motsvarar regeln i 1 § ttedje stycket första meningen vapenlagen i dess äldre lydelse.

Punkten 8 avser anordningar som gör del möjligl att man lill ell vapen använder annan ammunition än vapnet är avsett för. Regeln motsvarar 1 § andra stycket c vapenlagen i äldre lydelse.

55

I tredje stycket finns del bemyndigande som tidigare fanns i sisla me-       Prop. 1990/91:130

ningen av stycket.

Specialmotivering

2§

Paragrafen behancUar undantag från vad som annars skulle omfatlas av reglema om skjutvapen (jfr avsnitl 3.2). Paragrafen har ändrats språkligt ceh redaktionellt.

3

§

Paragrafen har justerats språkligt. Förfatmingshänvisningen i andra slyckel bettäffande ammunition som är atl hänföra till explosiva varor har ändrats till lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor.

4§

Paragrafen behandlar undantag för vissa typer av ammunition från vissa av vapenlagens regler (jfr avsnitt 3.4).

Paragrafen har ändrals sakligt sä att hagelpatroner och kulpaironer avsedda för gevär samt tändhattar till sädan ammunition kommer all om­fattas av vapenlagens regler fullt ut. Detta kommer till uttryck genom att dessa typer av ammunition inte finns med bland undaniagen.

Ändringen innebär att sädan ammunition inte får innehas eller förvärvas eUer överlåtas fritt

Armborstpilar har förts in bland undaniagen.

5§

I paragrafen behandlas i vilka fall tillstånd behövs enligt lagen (jfr avsnitt 3.3 och 3.4).

Ändringen i första stycket innebär att den generella regeln om att ammunitionsförvärv kräver tillstånd har tagits bort. Systemet med särskilt tillstånd för förvärv av ammunition slopas ulom bettäffande ammunition för bl.a. sarrdarändamäl. Reglema om innehav av ammunition finns nu i 12 §. Den lagtekniska konstmktionen ändras således till att reglera innehav i stället för förvärv. Givetvis bltt det inte tillätet atl förvärva ammunition om man inte har räll att inneha den. Frågan behandlas vidare i specialmoti­veringen tiU 12 ceh 13 §§.

Ändringen i andra stycket innebär all kolsyrevapen jämställs med luft-och fjädervapen. Vilka kolsyre, luft eller fjädervapen som kan anses vara avsedda för målskjuming samt vilka av dessa ceh harpunvapnen som har en sådan begränsad effekt att de bltt tillslåndsfria kan enligt andra meningen bestämmas närmare genom verkställighetsföreskrifler. Åldersgränsen för innehav, införsel ceh handel med dessa vapen har i iredje meningen behållits oförändrad lill arton år.

Tredje -femte stycket har justerats redaktionellt Vidare ges stöd för en vidaredelegering när det gäller start- ceh signalvapen.

56

6§

Prop. 1990/91:130

Specialmotivering Paragrafen har endasl justerats som en konsekvens av de nya reglema om

tillstånd till innehav av ammunition.

8§

Paragrafen har ändrals redaktionellt.

Del nya tredje stycket molsvarar det tidigare första styckel 3, som medger att annan sammanslutning kan beviljas tillstånd alt inneha skjulvapen. Det är här fråga om ett normgivningsbemyndigande för regeringen att föreskriva vilka andra sammanslumingar som fär ges tillstånd att inneha skjutvapen och detta hör inle hemma i första stycket. Bemyndigandet har utnyttjats i 4 § vapenkungörelsen.

9§

Paragrafen reglerar under vilka fömtsätmingar en enskild person fär ges till­stånd att inneha skjutvapen (jfr avsnitt 3.3).

Iförsta stycket anges för vilka ändamål en enskild person kan beviljas tillstånd att införa eller inneha skjutvapen. En enskild person skall i detta sammanhang förslås som en ceh inte flera personer. De ändamål som anges är behov av vapnet, att vapnet har prydnadsvärde, samlarvärde eller affektionsvärde. I förhållande till äldre lydelse har samlarvärde och affektionsvärde införts som särskilda ändamål vid sidan av prydnadsvärde. Vid bedömningen av om ett vapen har samlar-, prydnads- eller affek­tionsvärde skall stor belydelse tillmätas sökandens uppfattning om värdet för honom. Vid bedömning av affektionsvärde är delta helt naturligt När det gäller samlarvärde ceh prydnadsvärde måste accepteras att olika bedömningar kan göras i fråga om ett vapens värde. Sökandens blotta påstående att sådant värde föreligger för honom kan givetvis inle godias. Han måste ange omständighetema som enligt hans mening innebär atl vapnet har ett prydnads-, affektions- eller samlarvärde.

Av tredje meningen framgär atl elt vapen inte fär användas till skjutning, om tillståndet beviljats på grund av prydnads-, samlar- eller affektionsvärde. Skall vapnet användas för skjutning måste sökanden tedömas ha behov av det Innehav av ett vapen säväl för skjutning som därför att det har ett affektionsvärde inverkar därför på bedömningen av vilka ytterligare vapen sökanden kan anses ha behov av eller om sökanden kan anses ha behov av vapnet vid sidan av de andra vapen som han har tillstånd för. Ett bmkbart vapen kan ha stort affektions- eller prydnadsvärde samtidigt som sökanden ändå vill kunna använda vapnet för skjutning. I sädana fall görs en bedömning av sökandens totala behov. Skulle mängden vapen bli stor kan del ur säkerhetssynpunkt finnas skäl att förena tillståndet med krav på särskild förvaring eller annal vilUcor som polisen bedömer nödvändigt.

Andra stycket, som föreskriver an tillständ alchig får bevUjas, om det kan

antas att ett vapen kommer atl missbmkas, motsvarar en del av lidigare

första meningen i första stycket. Ett vapen för viUcel tillstånd meddelats på

cy

gmnd av prydnads-, samlar- eller affektionsvärde får inte användas till     Prop. 1990/91:130

skjutning. Kan man misstänka att denna regel kommer att överträdas skall      Specialmolivering

tillstånd inte meddelas. Vidare måste motsvarande bedömningar göras om

sökandens allmänna lämplighet att inneha vapen såväl när tillstånd söks på

gmnd av prydnads-, affektions- eller samlarvärde som när han söker

tillstånd därför an han har lehov av vapnet. Särskilt gäller detta i sädana

fall dä ett vapen inte är varaktigt obrukbart.

Fjärde stycket innehåller ett normgivningsbemyndigande för regeringen eUer den mynchghet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om krav i fråga om skjutskicklighet, utbUdning, ålder samt de villkor i övrigt som skall vara uppfyllda för tillstånd till innehav av skjutvapen. Bestämmelsen St med tillägg av ålderskravet i princip överflyttad från 48 ceh 49 §§ vapenlagen i sin äldre lydelse.

10 §

Paragrafen har endast justerats språkligt Därvid har utttycket föreskrifter, vilket bör reserveras för regler av normgivningskaraktär, tagits bort.

n§

Paragrafen har justerats språkligt ceh av samma skäl som 10 §.

12 §

Paragrafen behancUar innehav av ammunition (jfr avsnitt 3.4).

Iförsta stycket läggs principen fasl all rällen lill innehav av ammunition är knuten till rätten att inneha skjutvapen. Som berördes under special­motiveringen till 5 § är detta en annan konstmktion än den som gällde tidigare och som reglerade rätten att förvärva ammunition. Den som inte har rätt att inneha viss ammunition har givetvis inte heller rätt att förvärva den. Det krävs atl den som förvärvar ammunition har tillstånd atl inneha det vapen som ammunitionen är avsedd för. Vidare krävs att tillståndet innefattar rätt att skjuta med vapnet Etl tillstånd för sädant annat ändamål som avses i 9 § första styckel andra meningen (prydnads-, samlar- eller affektionsvärde) ger således inte rätt att inneha ammunition.

De nya reglema innebär praktiskt att den som köper eller på annat sätt förvärvar ammunition måste kunna visa upp sitt bevis om vapentillstånd för säljaren eller annan överlätare, om denne inte t.ex. genom tidigare bekantskap är förvissad om att köparen är berättigad att inneha ammunitionen i fräga. Är köparen okänd för säljaren måste han därför dessutom kunna styrka sin identitet. I konsekvens med innehavsförbudet blir det sttaffbelagl att överlåta ammunition till den som inte är berättigad att inneha den (38 § 5 vapenlagen).

För skjutvapen som fär innehas utan tillstånd får ammunition köpas friii.

Andra stycket behandlar tillstånd att inneha ammunition i andra fall än som regleras i första stycket. Detta tar sikle på dels de fall då någon inte har ett vapentillstånd, dels då ett vapentUlslånd inte innefattar rätt att skjuta

58

med vapnet. Del första av dessa fall gäller den som endast samlar Prop. 1990/91:130 ammunition. I det andra fallet är det fråga om nägon som har ett Specialmotivenng vapentillsiånd för sådant annat ändamål som avses i 9 § första styckel ancha meningen (prydnads-, samlar- eller affektionsvärde). För sådana vapen saknas behov av att använda ammunition. För samlarändamål kan det finnas skäl att atl ha ammunition till vapnet. I sådant fall kan del vara lämpligt alt frägan om ammunitionstillstånd handläggs tillsammans med vapen-tillståndet

Tredje stycket föreskriver att tillstånd till innehav av ammunition får ges endast om del inle skäligen kan antas atl ammunitionen kommer att miss­brukas.

Frågan om förvärv av ammunition genom ombud behandlas under 13 §.

Frågan om överttädelse av innehavsförbudet behandlas vidare under 38 §.

13 §

Paragrafen innehåller regler om rätt att överiåla ammunition (jfr avsnitt 3.4).

Inledningen till förevarande paragraf har ändrals i konsekvens med än­dringen i 12 §.

Som huvudregel gäller att ammunition får överlåtas till sammanslutning som avses i 8 § och den som enligt 12 § är berättigad att inneha am­munition. Vid sidan härav anges i fyra punkter i vUka övriga fall som ammunition får överlåtas. / den första punkten föreskrivs del att deltagare i jakt för användning (tidigare; förbmkning) under jakten till annan deltagare fär överlåta ammunition till vapen som denne är berättigad atl inneha. Andra och tredje punkterna är endasl spräkhgi justerade. Den lidigare ttedje purdcien om överlåtelse av kulammunilion har utgått som en konsekvens av all kulammunition inte längre intar nägon särställning. Överlåtelse lill sammanslutningar regleras nu i första stycket

Sisla stycket behandlar överlåtelse till etl ombud för förvärvarens räkning. Bakgmnden till frägan om förvärv av ammunition genom ombud har behandlats i avsnitt 3.4. Ombudet måste kunna stödja sill förvärv på en fullmakt från sin uppxiragsgivare. Om förvärvet sker från en vapenhandlare som inle känner vare sig ombudet eller uppdragsgivaren krävs att ombudet kan förete en skriftiig fullmakt. I sädana fall skall ombudet också kunna visa upp lillslåndel för del vapen som ammunition skall användas lill. Ombudet skall vidare kunna legitimera sig och visa upp ett bevis om eget vapentillstånd. Ombudets vapentillstånd behöver dcek inte avse samma typ av vapen. Hans bevis om eget vapentillständ visar hans allmänna behörighet atl handskas med ammunition. Fullmakten behöver inte alltid vara skriftlig. Om den förvärvet sker frän, vanligtvis en vapenhancUare, underrättats munt­ligt t.ex. per telefon av uppdragsgivaren ceh handlaren känner honom ceh hans rätt att inneha ammunition är detta tillräckligt. I sådanl fall behöver inte heller uppdragsgivarens tillstånd kunna företes. Är handlaren på moi-

59

svarande sätt bekant med ombudet behöver hans tillstånd ceh legitimation     Prop. 1990/91:130

givetvis inte visas upp.

Specialmolivering

Frågan om överttädelse av överlåielseförbudel behandlas vidare under 38 §.

14      §

Iförsta stycket har hänvisningen till 12 § ulgält Ändringen är nödvändig för all införsel av ammunition inlc skall bli tillsiåndsfritt för den som är berättigad att köpa ammunition mot uppvisande av ett bevis om vapen­tillstånd.

Enligt andra stycket kan den som i Sverige är berättigad att inneha am­munition få tillstånd till införsel av ammunition. Av 12 § första-lredje styckena framgår vilka som är berättigade att inneha ammunition i Sverige.

Av tredje stycket framgår an tillstånd till införsel får ges endast om det skäligen kan antas att ammunitionen inte kommer alt missbmkas.

15 -17§§

Paragrafema har endasl justerats redaktionellt och språkligt

18 §

Paragrafen behandlar fömtsättningama för all få vapenhandlartillsiånd (jfr avsnitt 3.5). Den nya lydelsen av paragrafen innebär skärpningar av de krav som skall ställas upp för att ge tillstånd att handla med vapen.

Ändringama i första stycket innebär att två nya krav nu förs in i lag­texten, dels behövhga kunskaper, dels atl handeln skall bedrivas yrkes­mässigt

För att sökanden skall anses ha behövliga kunskaper bör krävas såväl kunskaper om vapen, vapenlagstifming som erfarenheter beträffande vapen­branschen. Som jag närmare utvecklat under allmänmotiveringen kan kun­skaper och erfarenheler förvärvas pä olika sätt.

Genom ändringen i andra stycket bemyndigas regeringen eller den myn­chghet regeringen bestämmer atl meddela föreskrifter om kompetens för att få vapenhandlartillsiånd. Till denna paragraf har cekså flyttats föreskriften i den äldre 49 § punkten 3 till den del bestämmelsen avsåg handel.

Kravet pä yrkesmässighet innebär atl verksamhelen skall ha en viss varaktighet eller åtminstone vara inriktad på en serie affärshändelser. Verksamhetens omfattning skall alltså tillmätas avgörande belydelse. Den som ansöker om vapenhandlartillsiånd bör därför kunna redovisa en upp-skatming av hur många skjutvapen av olika slag som skall hållas i lager saml ge en uppgift om beräknad omsättning. Den beräknade årsom­sättningen bör stå i rimlig proportion till lagerhållningen. Uppgifter om tilltänkt kundkrets, vilket utbud som planeras samt i vilken affärslokal verksamheten skall ledrivas är också värdefullt att veta vid bedömningen av yrkesmässigheten. Nägon prövning av den tilltänkta etableringen från marknadssynpunkt skall inte ske.

60

Beslul i fråga om handelstiUständ har slor betydelse för den enskilde och Prop. 1990/91:130 är en fråga som angår s.k. civUa rättigheter. Därför kan ett beslul i fråga om Specialmottvenng handelsiillslånd enligt 42 § överklagas till domslol.

19      §

Paragrafen har endasl juslerats språkligt Därvid har uttrycket föreskrifter, vilket bör reserveras för regler av normgivningskaraktär, ersatts med ut­trycket villkor.

20      och21 §§

Paragrafema har endasl justerats språkligt

22 §

I paragrafen, som behandlar utlåning av skjutvapen, har gjorts en följdän­dring i första stycket 3 c. Där hai kolsyrevapen tagits upp jämte luft- och fjädervapen bland de vapen som under vissa fömtsättningar fär lånas ut lill den som är under arton är. Ändringen är en följd av all kolsyrevapen jämställs med luft- och fjädervapen enligt den nya lydelsen av 5 § 3.

I övrigl har paragrafen endasl juslerats språkligt varvid bemyndigandet för regeringen att föreskriva undanlag från anmälningsskyldigheten för vissa typer av vapen tagits in i ett eget sista stycke.

23 -25 a §§

Paragrafema har endasl justerats språkligt

25      b §

Paragrafen ersätter 49 § 3 i sin äldre lydelse. Den innehåller ett normgiv­ningsbemyndigande för regeringen eUer den myndighet som regeringen be­stämmer att meddela föreskrifter om skroming och reparation av vapen.

26      §

Paragrafen innehåller skärpia allmänna regler om förvaring av skjutvapen

ceh ammunition (jfr avsnitt 3.6).

Första stycket innehåller en gmncUäggande regel om skyldigheten att ta

vård om egendomen och hålla den under sådan uppsikt att del inle är fara

för atl nägon obehörig kommer åt den. Beslämmelsen avser den som är

innehavare av skjutvapnet och fär särskild betydelse i samband med att

vapnet används, ttansporteras och under tid i samband med användning

eller ttansport eftersom vapnet inte då är förvarat i den mening som ancha

styckel reglerar. VårdplUcten gäller cekså vid tex. vapenvård och visning av

vapnet för annan. En annan situation som vårdplikten tar sikle på är

förvaring av nyckel eller kcxl till säkerhetsskäp eller annat låst för-

varingsutrymme. En lält tillgänglig nyckel som kanske är märkt eller en

antecknad kod till ett säkerhetsskåp förtar en stor del av den säkerhet som är

61

avsedd ceh medför inte att obehöriga förhindras att komma ål vapen och      Prop. 1990/91:130

ammunition.

Specialmolivering

Andra stycket reglerar hur skjutvapen och ammunition skall vara förva­rade. Första meningen lägger fasl atl skjutvapen och ammunition alltid skall förvaras under säkert läs eller på annat lika betryggande säll. Uttrycket säkert lås innebär en skärpning i förhållande till tichgare. Ett säkert läs skall erbjuda ett gott stöldskydd. Läs av enkel och lättforcerad konstmktion kan inte godtas. Inlåsning i en vanlig garderob ceh liknande kan inle anses fylla kravet pä säkert läs. Inte heller vapenställ är generellt av sådan säker beskaffenhet. Kan en vital vapendel inte tas bort från vapnet, måsle vapnet och ammunitionen normalt förvaras åtskilda ceh under säkra lås.

Andra meningen anger hur förvaring skall ske om inte såväl skjutvapnen som ammunitionen förvaras i säkerhetsskäp. Förvaring i säkerhetsskäp är liksom lidigare en helt tillfredsställande förvaring. Det finns skåp som inle är godkända som säkerhetsskäp men som ändå fyller lika högt slällda krav. Del får inle råda tvivel om att etl sådanl skåp erbjuder samma säkerhet. Kravet har därför formulerats sä att förvaring i ett utrymme som inte har beteckningen säkerhetsskåp nu skall vara lika säkert. Del ankommer på sökanden att visa att utrymmet är minst lika betryggande.

Förvaras inte skjutvapen ceh ammunition i säkerhetsskäp skall vapen, vital vapendel och ammunition i princip förvaras var för sig, s.k. ttedelad förvaring. Förvaras vapen, vapendel och ammunition tredelat är det inte nödvändigl med separat förvaring under tte säkra läs. Förvaringen kan i en sådanl fall vara minsl lika betryggande, om t.ex. ammunitionen till vapnet ceh en vital vapendel förvaras i ett säkerhetsskåp och resten av vapnet står i ett vapenställ. Även andra kombinationer av låst ceh öppen förvaring kan tillsammans erbjuda en minst lika betryggande förvaring som delad förvaring under säkert läs.

Delad förvaring innebär älskillnad mellan vapen och ammunition. En så­dan tvådelad förvaring får gcxlias, om en vital vapendel inte kan avlägsnas utan avsevärd svårighet. I sådana fall är det svårare atl anse en förvaring vara lika betryggande som den man uppnår genom att förvara säväl am­munition som vapen under säkra lås.

Vitala vapendelar kan vara slutstycke, underbeslag, baskyl, tmmma eller pipa. Verkställighetsföreskrifler klargör närmare vad som är vital vapendel för olika lyper av vapen.

Undanlaget från förvaringsreglema när del gäller start- och signalvapen har behållits.

Ändringen i tredje styckel innebär att den tidsrymd under vilken man, efler särskUd anmälan till polismyndigheten, får lämna vapnet för förvaring hos annan ulsttäcks från ett är till ve år ål gängen (s.k. långtidsförvaring).

Sista stycket innehåller ett bemynchgande för regeringen eller den myn­dighel regeringen bestämmer alt meddela särskilda föreskrifter om hur vapenhandlare, museer ceh sammanslutningar skall förvara vapen och ammunition. En motsvarande beslämmelse fanns tidigare i 49 § 2.

62

27                                                                              §

Prop. 1990/91:130

Specialmolivering Paragrafen har endasl justerats språkligt. Därvid har uttrycket föreskrifter,

vilkel bör reserveras för regler av normgivningskaraktär, ersatts med ut­trycket villkor.

28      §

Paragrafen har endast juslerats språkligt.

28 a §

Paragrafen behancUar ttansport av vapen ceh ammunition (jfr avsnitt 3.7). Föreskriften gäller endast då annan än vapeninnehavaren själv ttansporterar vapnet. Vid transport av eget vapen gäller föreskriften i 26 § första styckel. Ändringen i andra stycket innebär atl rekommendationen till ttansportören alt vidta betryggande åtgärder har ändrats till en bindande föreskrift Några andra mer detaljerade föreskrifter som är bindande finns inte. Allmänna lämplighetsbedömningar får vara avgörande för hur betryggande ttansport av vapen skall ske. Utgångspunkten måste vara att vapnen skall vara skyddade på ett sådant sätt att det krävs en betydande insats för en obehörig an komma ät vapnen.

28      b §

Paragrafen har endast justerats språkligt. Normgivningsbemyndigandei är intaget i ert aruira stycke.

29      §

Paragrafen behandlar ålerkallelse av tillstånd att inneha eller införa vapen (jfr avsnitt 3.8).

Paragrafen hai ändrats redaktionellt och tar i punktform upp de situa­tioner när ett vapentillsiånd kan återkallas. De situationer som avses i punkterna 1-3 äi när nägon missbmkat vapnet, visat oaktsamhet med vapnet eller på annal sätt visat att han är olämplig att inneha vapen. 1 dessa fall bör ett vapen som huvudregel alltid återkallas.

Punkterna 4-5 behandlar de fall när ett tillstånd kan men inte nöd­vändigtvis behöver äterkallas. I paragrafens tichgare lydelse föreskrevs att ett sädant vapen, som vid sidan av behov av vapnet, fömtsatte synnerliga skäl för att tillständ skulle komma i fråga, kunde återkallas, om synnerliga skäl inte längre förelåg. Nu föreskrivs uttryckligen att alla vapentillständ kan återkallas, om det inte längre föreligger förutsättningar för alt fä elt sådanl tillstånd. De fömtsättningar som avses är de som tas upp i 9 och 14 §§. Ett tillstånd atl inneha vapen kan således återkallas, om till­ståndshavaren inte längre har behov av vapnet Vidare kan i likhet med vad som gällde tichgare ett tillstånd lill ett tillsiåndspliktigt enhandsvapen eller helautomatiskt vapen äterkallas, om inte synnerliga skäl längre föreligger.

63

Fömtsättningar för ett tillstånd kan inte heller anses föreligga, om sökan- Prop. 1990/91:130 den inte längre uppfyller de krav som ställts upp genom föreskrifter som är Specialmotivenng utfärdade med stöd av bemyndigandet i 9 § ttedje stycket.

Dämtöver kan ett tillstånd återkallas, om det annars finns nägon skälig anledning till del. Denna gmnd för återkallelse fanns tidigare sist i första stycket och medför ingen ändring i sak. Del är härvid fråga främst om omslänthgheter som kan hänföras till innehavarens person och hans möjlig­heter alt ta vård om vapnet

På motsvarande sätt kan tillstånd till införsel återkallas när fömtsättning­ama för att inneha ett vapen här i landet inte längre föreligger.

Det finns emellertid i de situationer som avses i punktema 4-5 skäl att vara restriktiv med att ålerkaUa ett tillstånd, om del framslår som myckel in­gripande mot tillslåndshavaren. Särskill bör beakias, om vapnet har stort af­fektionsvärde för innehavaren. I sådana fall där tillständ funnits som inne­fattat rätt att skjuta med vapnet bör i stället tillståndet kunna begränsas till tex. prydnad.

Menar den enskilde att en återkaUelse är felaktig kan länsstyrelsens över­prövning av polismyndighetens beslut överklagas till kammarrätt och under vissa fömtsätmingar vidare till regeringsrätten (42 §).

30        

§

Paragrafen behandlar ålerkallelse av tillstånd enligt 12 § andra slyckel alt inneha ammunition. Det tidigare första slyckel har utgått eftersom särskill ammunitionstillsiånd inte finns kvar för annal ändamål än som innebär att ammunitionen skall användas.

I likhel med vad som gäller bettäffande ålerkallelse av vapentillsiånd kan ell ammuntionsiillsiånd enligt den nya lydelsen av paragrafen återkallas, om fömtsättningama för tillståndet inte längre föreligger.

31      §

Paragrafen behandlar fömtsättningama för atl återkalla tillstånd att chiva handel med skjutvapen, s.k. vapenhandlartUlsiånd (jfr avsnitt 3.5).

Ändringen innebär att paragrafen har delats upp i fyra punkter som tar upp altemativa fömtsättningar för att återkalla vapenhandlartillsiånd. Enligt punkt 1 får tillstånd återkallas, om tillståndshavaren har åsidosatt en bestämmelse i vapenlagen eller en med stöd av lagen utfärdad föreskrift Regeln fanns även enligt paragrafens äldre lydelse.

I andra punklen hai som äterkallelsegmnd tagits upp det nya kravet i 18 § pä att vapenhandlartillsiånd fömtsätter att verksamhelen bedrivs yrkesmässigt

Utöver nämnda regel föreskrevs i den äldre lydelsen all vapenhandlartill­siånd fick återkallas, om fömtsättningar för tillståndet inte annars förelåg. Regeln har lagits upp i punkt 3. När del gäller fömtsättningama för att få vapenhandlartillsiånd krävs nu särskild kompetens. Den som har en lång erfarenhet av vapenhandel lorde som regel ha den kompetens som kan

krävas. Återkallelse av hancUartillslånd som beviljats före ikraftttädandel på

64

grund av brister i kunskaperna bör därför inte förekomma annal än i Prop. 1990/91:130 undantagsfall. Nägon särskild övergångsbestämmelse torde därför inle Specialmoiivenng behövas.

I punkt 4 föreskrivs att vapenhandlartillsiånd fär äterkallas, om det annars finns någon skälig anledning lill det. Föreskriften ansluler lill formuleringen i 29 § om ålerkallelse av tillstånd atl inneha eller införa skjutvapen (se cekså 30 §). Med denna regel görs hell klart att tillständs-myndigheten har atl göra en allsidig prövning av alla omständigheter som kan påverka lämpligheten av atl en vapenhandlare fortsätter sin handel. Generellt får mindre avvikelser från givna fömtsätmingar tolereras i dessa fall än vid andra tiUstånd.

Del är viktigt att en noggrann och väl dokumenterad uttedning föregår ett beslul om ålerkallelse.

Frågor om återkallelse av vapenhandlartillsiånd kan av tillslåndshavaren överklagas vidare från länsstyrelse lUI kammarrätt och under vissa fömtsätt­ningar till regeringsrätten (42 §).

32      §

Paragrafen behandlar fömtsättningama för polismyndigheter ceh polismän att omhänderta skjutvapen (jfr avsnitt 3.8).

Sakligt har paragrafen utvidgats lill alt omfatta även faU då etl vapentill­stånd sannolUci kommer all återkallas. Ell omhändertagande på denna gmnd är avsett för de fall då del pä gmnd av särskilda omständigheter framslår som klart olämpligt atl ell vapen finns kvar hos den som har tillstånd atl inneha det men tillständet sannolikt kommer att äterkallas pä nägon av de gmnder som anges i 29 §. Möjlighelen all omhänderta ett vapen bltt därmed uttryckligen inte inskränkl till fall dä del finns risk för all vapnet kommer att missbmkas av tillståndshavaren. Oaktsamhet med vapnet eller annan olämplighet kan ocksä vara skäl för all omhänderta vapnet, om det bedöms som olämpligt atl tillståndshavaren får fortsätta att förfoga över det. Även fall av tex. psykisk sjukdom kan motivera ett omhändertagande (jfr den nya 46§).

Endast i undanlagsfall kan det anses föreligga sådana särskilda omstän­digheter som motiverar att ett vapen omhändertas som sannolikt kommer att äterkallas med stöd av 29 § andra styckel.

För fall där en överhängande allvarlig risk för missbmk av vapnet föreligger finns oförändrat enligt andra meningen möjlighelen för en polis­man att omhänderta ett skjutvapen.

Andra stycket är oförändrat och tredje stycket hai endasl ändrals språk­ligt.

33      35§§

Paragrafema har endasl justerats språkligt

65

5 Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 130

36                                                                              §

Prop. 1990/91:130

Specialmolivering Paragrafen har endasl justerats redaktionellt Den tichgare andra meningen

att regeringen fastställer normer för beräkningen av ersättning vid inlösen

var endast en upplysning ceh har uigätt Nägon saklig ändring är inte

avsedd.

37      §

Paragrafen har endast justerats språkligt

38      §

Paragrafen innehåller ansvarsbestämmelser för olika brott mol vapenlagens regler. Ändringen i punkt 2 innebär att brott mot regeln i 28 a § om för­varing av vapen ceh ammunition under ttansport blir sttaffbelagl.

Ändringen i punkl 4 är en följd av alt innehav av ammunition fömtsätter tillstånd att inneha vapnet eller särskill ammunitionstillsiånd. Ändringen innebär all allt otillåtet innehav blir straffbelagt Innehav av enstaka pattoner eller etl hell obetydligt souventtinnehav torde inte behöva leda till etl Sttaffrättsligt ingripande, om inte särskilda omstäncUgheter motiverar det

Purdcien 5 har endasl juslerats som en konsekvens av de nya reglema om tillstånd till innehav av ammunition.

Punkten 6 är endast språkligt justerad.

39 - 43 §§

Paragrafema har endasl justerats språkligt

45      §

Första stycket hai redigerats om. Ett nytt andra stycke molsvarar den tichgare beslämmelsen i punkl 2 i första slyckel om möjlighet för regeringen atl undanta annan sammanslutning från bestämmelsema i 5 § beträffande vapen som överlämnats från staten. Formuleringen visaratt det är ett norm­givningsbemyndigande för regeringen.

Det tichgare andra styckel som behandlade skjulvapen som överlämnas till den som är krigsplacerad i verkskyddels ordnings- ceh bevakningstjänst har utgått Beväpning förekommer inte längre inom verkskyddei.

46      §

Paragrafen behandlar läkares anmälningsskyldighet när en vapeninneha­vare är intagen för psykiatrisk vård (jfr avsnitt 3.8). Föreskriften motsvarar i huvudsak 55 a § vapenkungörelsen. Terminologin har anpassats till försla­gen i prop. 1990/91:58 om psykiatrisk tvångsvård m.m. Vidare har utveck-hngssiöming nu inte uttryckligen undantagits eftersom det inle förekommer att nägon är intagen för värd av den psykiska ulvecklingsstömingen. Social­styrelsen har ulfärdal gäUande tUlämpningsföreskrifler.

66

Paragrafens tidigare innehåll har utgått som obehövligt av samma skäl      Prop. 1990/91:130

som bettäffande fömtvarande 45 § andra stycket.

Beslul

48 §

Paragrafen innehåller en upplysning om att tillämpningsföreskrifter kan meddelas beträffande villkor för tillstånd enligt lagen.

I tidigare lydelse av 48 § fanns ett bemynchgande att föreskriva om krav pä utbildning för innehav av skjutvapen. Delta bemynchgande finns nu i 9 §.

I den upphävda 49 § fanns säväl bemyndiganden som upplysningar om tillämpningsföreskrifter. Nödvändiga bemyndiganden och upplysningar om tillämpningsföreskrifter har placerats i anslutning till de paragrafer där resp. fråga är sakhgt reglerad.

Övergångsbestämmelser/ut

Purdcien 2 innehåller en regel om senarelagd lillämpning av de skärpta förvaringsreglema.

Punkten 3 innebär atl den som innehar vapendelar som blir tiUständspIik­tiga genom ändringama i 1 § måste söka tillstånd senast den 30 juni 1992.

Punkten 4 innebär att tillstånd för tvä eller flera personer all inneha samma vapen inte får återkallas, om tillståndet är beviljat före Ucraft-ttädandet

5.2 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

5 kap. 5 §

Paragrafen behandlar sekretess i polismyndigheiemas regisler över vapen-ärenden ceh för folkbokföringsmyndighelemas vapenmarkeringar (jfr av­snitt 3.9).

Ändringen innebär all sekreless råder för uppgift i polisens vapenregisier och för de s.k. v-markeringama i folkbokföringen, om del inle står klart att uppgiften kan lämnas ul utan fara för atl vapen eller ammunition kommer till brottslig användning.

6 Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen att anta förslagen till

1.

lag om ändring av vapenlagen (1973:1176),

2.

lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

7 Beslut

Regeringen ansluler sig till föredragandens överväganden och beslular att genom proposition föreslå riksdagen atl anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

67

Sammanfattning av betänkandet (SOU 1989:44)

Prop. i990/9i:i30

Bilaga 1 

Översyn av vapenlagstiftningen

Detta betänkande är vapenuttedningens slutbetänkande ceh innehåller en översyn av den svenska vapenlagstifiningen. Dessutom redovisas en över­syn av lagstiftningen om s.k. knivförbud som införts från den 1 juni 1988 efter förslag i uttedningens första betänkande.

Skjutvapen är konstmerade för atl skada och döda. Därför är del ingen medborgerlig rättighet att inneha skjutvapen. I ställel är innehav och han­tering av skjutvapen föremål för konttoll från samhällets sida.

I dag finns det ett par miljoner civila skjutvapen i Sverige, för viUca inne­havaren har licens ceh som alltså innehas legalt Jag uppskattar antalet vapen som innehas illegalt till nägra tiotusental. Tillgänglig statistik visar att de allvarligaste riskema i sammanhanget är förenade med att låta de le­gala vapnen bli en alllför slor ceh illa konttollerad gmpp. Det finns näm­ligen ett odiskutabelt samband mellan mängden grova våldsbrott och den totala mängden vapen i samhället Statistiken visar ocksä atl det huvud­sakligen är de legala vapnen som förekommer i samband med mord, dråp eller vådaskjutningar eller som stjäls och hamnar i kriminella kretsar. Alltför ofta är det också den legala innehavaren som använder sitt vapen för an begå brott.

Förslagen i betänkandet går bl.a. ut på att införa skärpningar i fråga om vapenlagstifiningen pä särskill kritiska punkter. Förslagen innebär också en nödvändig modemisering av lagstiftningen för alt uppnå en ökad överskäd­lighet Insatsema bhr punktvisa för att inte i onödan härma berättigade moi-siäende inttessen som jakt, målskyiie etc.

Tillståndsfrågor

Vapenlagen (1973:1176) (VL) trädde i krafl är 1974. Närmare föreskrifter om skjutvapen finns i den av regeringen beslutade vapenkungörelsen (1974:123) (VL).

Ramen för vapenlagstiftningens tillämpning slås fast genom definilionen i 1 § VL av vad som avses med skjutvapen i lagens mening. Jag föreslär vissa redaktionella ändringar i skjutvapendefinitionen för att göra reglema enklare ceh tydligare. Bl.a. föreslår jag atl förteckningen över mera udda slag av föremål som faller under lagen - exempelvis vapendelar, slartvapen och elpistoler - flyttas från VL till VK. Jag föreslår också all VL görs tillämplig på vissa konstmkiionsdetaljer hos skjutvapen i syfle att skapa konttoll över den privala tillverkning som förekommer av licenspliktiga skjutvapen (kapitel 1).

För att begränsa tillgången på skjutvapen föreslår jag vidare en del förän­dringar i fråga om fömtsättningama för att erhålla tUlslånd att inneha vapen (vapenlicens) (kapitel 2).

En sådan ändring gäller den s.k. vapengarderoben. Därmed menas den uppsättning om sex jaktvapen, som en jägare i enlighet med RPS rekom­mendationer normalt kan räkna med att fä licens för. Mitt förslag går ut på

68

all RPS modifierar sina rekommendationer sä att licens för full vapen-        Prop. 1990/91:130 garderob i första hand beviljas personer som dokumenterat jaktinttesse och        Bilaga 1 vapenbehov t.ex. genom att under nägra är ägna sig ät jakt i en omfattning som inie är helt obetydlig. En nybliven jägare bör däremot till en början få licens pä ett mindre anlal vapen, exempelvis tvä stycken.

För all fä vapenlicens krävs som huvudregel atl sökanden har behov av vapen. Del kravet gäller dock inle i fråga om vapen som huvudsakligen har prydnadsvärde eller som har särskilt affektionsvärde för sökanden. För alt uppnå en viss begränsning när det gäller möjligheten att fä licens för pryd­nadsvapen och vapen med affektionsvärde föreslår jag att licens i dessa fall skall få utfärdas endasl om det föreligger särskilda skäl. Regeln bör förstås sä att tillståndsmynchghelen skall göra en avvägning mellan sökandens inttesse av att fä hcens ceh de risker som vapeninnehavet kan medföra, l.ex. risk för missbruk eller stöld av vapen.

Lirfi- och fjädervapen avsedda för målskjuming är licensfria om de har en i förhållande till andra jämförliga skjutvapen begränsad effekt. Vad som ligger i begreppel begränsad effekt bestäms i dag med utgångspunkt från kulans ulgångshastighet Detta har fört med sig all grovkalibriga vapen, vars kula kan ha hög anslagsenergi även vid låg ulgångshastighet, kan vara licensfria. Jag föreslår därför all begreppel begränsad effekt i fortsällningen bestäms med utgångspunkt från kulans anslagsenergi. Jag föreslår cekså all en liknande gränsdragning mellan licenspliktiga ceh licensfria vapen görs i fråga om kolsyrevapen, en vapengmpp som företer likheter med luft- och fjädervapen både när det gäller teknik ceh användning. Därmed för man frän del licenspliktiga området bort en del kolsyrevapen som med hänsyn till sin effekt är tämligen harmlösa.

Licens för helautomatvapen såsom kulspmtepisioler beviljas i viss, be­gränsad, ulslräckning för målskyiie och samling. Enligt vad jag inhämtat frän polisen kan del emellertid inttäffa atl ytterligare licenser för helauto­matvapen beviljas av misstag. Misstaget hänför sig till en missuppfattning om vilken typ av vapen ansökan egentiigen avser ceh beror pä all vapnen i ansökan för s.k. Öppna licenser är ofullständigt specificerade. Jag föreslär vissa ändringar i fräga om innehållet i ansökningar om vapenlicens så att del för tillsiåndsmyndigheten klart skall framgå om licensansökan l.ex. avser ett helaulomatvapen. I betänkandet tar jag även upp hur man skall kunna förhindra all vapen av bl.a. delta slag transporteras över siatsgränsema pä ett oönskal sätt. Reglema om della hör emellertid hemma inom krigsmateriellagstiftningen, varför jag inte lägger fram något förslag i ämnet

Halvautomatiska kulvapen får sedan den 1 januari 1988 användas vid jakt oavsett hur många skott som ryms i vapnet (tidigare var två patroner maximum). Detta är resultatet av en ändring i jaktkungörelsen, som beslu­tats av naturvårdsverket Beslutet är enligt min mening olyckligt eftersom del medför en risk för att cirkulationen av farliga skjutvapen i samhället ökar. Jag föreslår därför all jakikungörelsen ändras pä denna punkt Jag föreslår cekså att regeringen överväger att flytta över föreskriftsräiten i

frågor som dessa från naturvårdsverket till rikspxjlisstyrelsen RPS.

69

I anslutning till reglema om tillstånd för vapeninnehav tar jag ocksä upp Prop. 1990/91:130 en del frågor som inte föranleder några förslag från min sida. Bl.a. Bilaga 1 diskuterar jag s.k. survival games och andra mindre vanligl förekommande former av skytte. Survival games gär ut på atl deltagama beskjuter varandra med specialvapen under stridsliknande former. Del bör enhgt min mening i första hand ankomma på skyllerörelsen att genom självsanering motverka att skytteformer och vapen med tvivelaktigt sportsligt värde vinner sprid­ning under täckmantel av målskyiie.

Inle heller när det gäller tårgasvapen föreslår jag några ändringar av nu gällande ordning. De kan visserUgen användas till självförsvar, vilket föran­lett en del att föreslå att de görs licensfria. Enligt min mening är dcek den nuvarande resttiktiviieten när del gäller tårgasvapen välmotiverad eftersom vapnen ocksä kan användas för brottsUga angrepp.

Jag ställer mig heller inte bakom tanken som framkastats om atl öppna en chspensmöjlighet så att vissa slag av salongsgevär skulle få användas för målskyiie. Ett sådant system vore enligt min mening alltför tungrott

I enlighet med mitt uttedningsuppdrag har jag ocksä studerat avgifts­systemet i samband med vapcnlicenser. För närvarande är emellertid syste­met för beräkning av avgifter i slalens verksamhel under omprövning. Med hänsyn bl.a. till detta anser jag inte att tiden är mogen att föreslå några för­ändringar av avgiftema på vapenlagstiflningens område.

För inköp av ammunition krävs som huvudregel ell särskilt tillstånd (kapilel 3). Huvudregeln har dock åtskilliga undanlag ceh många slag av ammunition kan därför i prakliken köpas fritt Detta har fått effekter som är olyckliga från kriminalpolitisk synpunkt. Sålunda är del möjligt all fritt köpa ammunition till vissa stulna vapen. Del är också möjligl att fritt köpa ammunition till enhandsvapen (ttots att tillstånd egentiigen erfordras) under täckmantel av att den skall användas till jaktvapen (vars ammunition är tillsländsfri).

Jag anser för min del att tiden nu är mogen för att förverkliga en tanke som tidigare framkastats i olika sammanhang nämligen att ammunition i princip endasl skall få säljas till den som har licens för del slags vapen som ammunitionen är avsedd för. Ammunitionen skulle alltså inte vara belagd med någon självständig tillsiåndsplikt, utan licens för ett vapen skulle inne­falla ell tillstånd också för ammunition till vapnet Vid köp av ammunition skulle i princip krävas all köparen uppvisar sin vapenlicens. Särskild ammunitionslicens bör finnas endast för innehav för samlingsändamål.

Givetvis bör del även i fortsättningen vara möjligt för skytteföreningar o.d. atl förvärva ammunition för överlåtelse till medlemmar i samband med övnings- eller tävlingsskjumingar.

Också när det gäller vapenhandel föreslår jag skärpningar av reglema (kapitel 4). I dag är det i praktiken ofta lättare att fä tillstånd att bedriva va­penhandel än att få inneha vapen för eget bmk. Detta har utnyttjats av oseri­ösa personer som skaffat sig ett handlartillstånd för att få inneha betydligt fler vapen än de skulle ha fått vapenlicens för och som inle avser all chiva någon handel. Mänga personer med vapenhandlartillsiånd gör i själva

verkei bara någon enstaka ttansaktion per är.

70

Enligt min mening bör man i fortsättningen kräva all den som söker va- Prop. 1990/91:130 penhandlartillständ har branschvana ceh goda kunskaper om vapen och va- t>tiaga 1 penlagstifming. Det bör uppniras ät RPS att utreda lämplig utbildningsform. Jag föreslår vidare atl vapenhancUartillständ skall fä beviljas endast för handel som skall bechivas yrkesmässigt I detta bör ligga krav på att rörelsen skall ha en viss inte alltför obetydlig omfatming, ålminslone nägra tiotal transaktioner per år. I kravet på yrkesmässighel bör också ligga att lagerhåUningen inte är opropertionerligt slor i förhållande till omsättningen. Om en vapenhandlare inte uppfyller kraven på atl verksamheten bedrivs yrkesmässigt bör tillståndet återkallas.

PoUsmyndigheten är första instans i ärenden enligt VL ceh prövar bl.a. frågor om atl utfärda eller återkalla vapenlicenser (kapitel 5). Beslut av po-hsmyndigheten får överklagas till länsstyrelsen. Vissa beslut av länsstyrel­sen, bl.a. beslut om ålerkallelse av tillstånd, får överklagas till kammar­rätten. I övriga fall är länsslyrelsen högsta instans i vapenärenden.

Erfarenhetema visar att praxis ibland varierar i vapenärenden. Det gäller framför alll ärenden om ålerkallelse av tillstånd. Jag har cekså kommit i kontakt med en del beslul av förvalmingsdomstolar i sädana ärenden, som gett intryck av att vara mindre väl underbyggda från sakliga utgångs­punkter. Mol bakgmnd härav föreslår jag alt RPS skall fä befogenhet all inttäda som part i ett vapenärende och överklaga beslul om del är av vikl för ledningen av rättstillämpningen eller annars frän allmän synpunkl att saken prövas av en högre instans.

Jag har vidare granskat vapenlagstiflningens regler om överklagande mol bakgmnd av de krav pä möjlighet till domstolsprövning av s.k. civila rällig­heler, som uppställs i den europeiska konvenlionen om de mänskliga rättig­heiema. Sävitt jag har kunna finna uppfyller den svenska vapenlagstift­ningen i huvudsak dessa konventionskrav. Bettäffande nägra typer av ären­den enligt VK, där länsstyrelsen i dag är högsta instans, finns det dock skäl att överväga att införa en möjlighet att fullfölja ärendel tUl kammarrätten.

En fråga som har vållat tvekan i praxis arom vapenlicens kan återkallas näi innehavaren inte längre har behov av det vapen som licensen avser (kapilel 6). Exempelvis om en person som har licens för målskyiie upphör med denna verksamhet. Jag menar för min del atl del är klart alt om innehavaren av ett skjutvapen inte längre har behov av vapnet, så föreligger skälig anledning au återkalla tillståndet. Om en målskytt upphör att vara mecUem i en skytteförening bör tillståndsmynchghelen ta upp frågan om hans fortsatta vapeninnehav till prövning. För att möjliggöra detta föreslår jag atl skytteföreningarna åläggs atl rapportera lill tillsiåndsmyndigheten vilka medlemmar som lämnar föreningen utan atl gä in i någon annan skyiieorganisation.

För att säkerställa att myndighetema, i den uisttäckning som är befogat för att skydda den allmänna säkerheten, försäkrar sig om skjutvapen i avvaktan på slutiigl avgörande av ärenden om återkallelse av tillstånd, föreslår jag att regler införs om interimistisk återkallelse av tillstånd enligt VL. De regler som redan finns om omhändertagande av skjutvapen för att

förebygga missbmk har inte visat sig tilhäckliga.

71

När del gäller/örvarin av skjutvapen har jag funnit flera brister i nuva- Prop. 1990/91:130 rande ordning (kapilel 7). De reglema som gäller i dag ger inte ett tillräck- Bilaga 1 ligt gott skydd mol vapenstölder. Det finns många exempel på att skjut­vapen, utan att förvaringsreglema överttätts, förvarats på etl sådant sätt att de tillgripils ulan större svärighei, varefter de använls i samband med grova våldsbrott. Dessutom tillämpas reglema ofta på ett slappt sätt. Är 1988 anmäldes närmare 1 

(XX)

skjutvapen stulna tUl polisen. Statistiken visar att det är vanliga jaktvapen som förvarats i bostäder ceh fritidshus som stjäls mest.

Jag föreslår en skärpning av förvaringsreglema så att skjutvapen och am­munition - om de inte hålls under uppsikt eller är inlåsta i ett säkerhetsskäp - i princip skall förvaras ttedelade; Vapnet ceh ammunitionen skall förvaras var för sig och om del är möjligt att utan större svårighet la bort en vapendel så atl vapnet inte kan användas skall även den delen förvaras för sig. Vapnet, vapendelen ceh ammunitionen skall förvaras under lås eller på annat betryggande sätt Liksom tidigare bör förvaringsreglema inle gälla i fråga om start- eller signalvapen. Närmare föreskrifter om förvaringen bör utfärdas av RPS.

Jag föreslår vidare att den som har tillstånd att inneha skjutvapen skall vara skylchg att låta lUlsiåndsmyndigheien inspektera förvaringsanordningar och förvaringsuttymmen för vapnet och tillhörande ammunition.

Även i fortsätmingen bör polisen kunna ulfärda särskUda förvaringsföre­skrifier för individuella vapeninnehavare. En vapenlicens som är förenad med en särskild förvaringsföreskrift bör inte få lämnas ul av polisen innan sökanden har uppfyllt föreskriftema. Jag föreslår också att den sttaffsank-lion, som i dag gäller för övemädelse av särskilda förvaringsföreskrifier, sträcks ut till alt gälla även överträdelse av de generella förvaringsregler som nyss beröns.

För ttansppri av skjutvapen gäller i dag endast en rekommendation i fråga om förvaring. Del har visal sig all vapenttansperter i viss uisttäckning sker under lältvincUga former. Gevär kan l.ex. ttansporteras pä flaket av en lastbil, som lämnas obevakad långa stunder. Jag föreslår atl den som tran­sporterar skjutvapen ceh ammunition skall vara skylchg all vidla betryggan­de åtgärder för alt förhincha att någon obehörig kommer ät vapnet eller ammunitionen. Även i detta fall bör RPS fä befogenhet att utfärda närmare föreskrifter för förvaringen.

En person som under längre tid är förhinchad att själv ta hand om sitt va­pen, l.ex. i anledning av utiandsarbeie, kan få deponera vapnet hos någon annan. Jag föreslår att den maximala tiden för sådan långtidsförvaring ut­sträcks från ett är, som gäller i dag, till öu år åt gängen.

De förslag jag hittills har presenterat är inriktade pä en förbättrad samhällelig konttoll över de vapen, som innehas legalt. Del finns emellertid ocksä en hel del vapen, som innehas i strid mot reglema i VL. Kanske uppgår dessa illegala vapen till några 10(X)0-ial. En del av de illegala vapnen har anskaffats genom stöld eller pä annan brottslig väg. Men det finns ceksä mer triviala orsaker till illegalt vapeninnehav, l.ex. art vapen har

glömts bort i samband med dödsfaU eller flyttning.

72

Med syfte atl minska antalet Ulegala vapen lägger jag fram etl förslag till Prop. 1990/91:130 vapenamnesti, dvs. en period under vilken man lill pohsen sttaffritt kan Bilaga 1 lämna in vapen och ammunition som man innehar utan att vara berättigad till del. En sådan ordning har prövats med framgång i Danmark, varvid åtskilliga vapen som funnits ute i samhället sedan andra världskrigels dagar lämnades in till myndighetema. I Sverige är fömtsätmingama visserligen annorlunda. Men jag anser del ändå meningsfullt all pröva en vapenamnesii så att folk, som kanske i övrigt är helt laglychga, inte frestas att behålla ett illegalt vapen eller göra sig av med det på ett mindre säkert sätt.

Jag föreslår att reglema om vapenamnesti tas in i en särskild lag. Som en lämplig amnestiperiod föreslår jag den 1 juH 1990 - den 30 juni 1991. Mitt förslag innebär att den som innehar skjutvapen eller ammunition utan att vara berättigad till det skall vara fri från ansvar om han under amnesti-perioden lämnar egendomen tiU en pohsmyndighei. För att underlätta inlämnandet bör detta kunna ske även hos andra myndigheter, som polisen bestämmer. Den som överlämnar vapen eller ammunition enligt amnesti­lagen skall inte behöva lämna uppgift om sin identitet. Om det är uppenbart att ett inlämnat vapen tillhör någon annan än den som lämnai in egendomen bör polisen ge ägaren tillfälle att få tUlbaka vapnet. Om ägaren inte kan spåras eller om han underlåter att återta egendomen bör denna tillfalla staten.

Övriga frågor rörande skjutvapen

Vid varje polismyndighet förs ett register över tillståndspliktiga skjutvapen inom distriktet (kapilel 9). RPS har tidigare lagt fram förslag om att inrälla ett för riket, centralt datoriserat vapenregister. Jag anser för egen del att frågan om ett centtalt vapenregister i alll väsentiigt har mist sin aktualitet genom att flera polismyndigheter nu håller pä att lägga över sina lokala vapenregisier på data. En sådan lokal lösning synes väl lillgodose tillständsmyndigheiemas och allmänhetens behov av effektivisering av tillslåndsgivningen. Också från särbarhetssynpunkt är lokala regisler all föredra. Jag förordar därför att de lokala polismyndighetema generellt går över till att föra sina vapenregister på data. Del fär ankomma på RPS att genom räd ceh stöd till polismyndighetema verka för att en sädan ordning bltt genomförd.

För att minska risken för att uppgifter om vapenregister används i brotts­ligt syfle föreslår jag en skärpning av den sekretessregel, som gäller för så­dana uppgifter (5 kap. 5 sekretesslagen 1980:100). Regeln bör ändras sä att det s.k. raka skaderekvisit, som gäller i dag och som innebär en presumtion för offentiighei, ändras nU ett omvänt skaderekvisit. Sekretess bör i fortsätt­ningen gälla om det inle står klart att regisiemppgifien kan röjas utan fara för att vapen kommer till brottslig användning. Detsamma bör gälla i verksamhel som avser folkbokföring för uppgift som hänför sig till vapenregisier.

Armborst är tiUständspIiktiga skjutvapen (kapilel 10). Del seriösa arm-borstskytlet arbetar för närvarande under förhållanden som gör det svan att utveckla sporten. Det beror bl.a. på att den centtala organisationen för arm-

borsiskyttel ceh därtill hörande föreningar inte hör till de skytieorganisatio-       Prop. 1990/91:130 ner, som enligt reglema i VK får tilldelas egna vapenlicenser. Jag föreslår       Bdaga 1 ändringar i dessa regler sä att licens för innehav av armborst skall kunna utfärdas för organisationen ceh dess mecUemmar.

I betänkandet diskuterar jag också om det finns behov av etl typbesikt-ningsförfarande så att endasl vapen som är gcxjiagbara från säkerhetssyn­punkt får saluföras i landel (kapitel 11). Jag lägger emellertid inte fram något förslag om alt införa lypbesiktning av skjutvapen. De vinster när det gäller att förbättta standarden på vapnen i landet som skulle kunna uppnås genom lypbesiktning skulle inte uppväga de negativa konsekvenserna i form av ökade kostnader ceh ökad byråkrati.

Regeringen har generellt upp)dragil ät kommittéer och uttedare atl under­söka vad som sker inom de europeiska gemenskaperna (EG) i de frågor som uttedningsuppxlraget omfattar ceh i vad mån en harmonisering mellan den svenska lagstifmingen och EG:s regler lämpligen kan komma lill stånd. Pä vapenlagens område har det inom EG utarbetats etl förslag till direktiv angående införskaffande ceh innehav av vapen. Förslagel innehåUer huvud­sakligen regler avsedda att införa en gemensam administtativ procedur för att konttollera förflyttningen av vapen från en medlemsstat lill en annan. Förslagel har mött kritik inom EG ceh kommer inle alt genomföras i nuva­rande form. Därmed är del för tidigt att nu överväga en anpassning av den svenska rällen till EG-rälten på vapenomrädet

De förslag i fråga om skjutvapen som jag nu har berört föranleder än­dringar i vapenlagen, vapenkungörelsen ceh sekretesslagen. Jag föreslår alt benämningen vapenkungörelsen ändras lill vapenförordningen i enlighet med den terminologi som numera tillämpas. Dessutom föreslår jag, som framgått, av en ny lag, nämligen en lag om vapenamnesti.

74

Utredningens lagförslag 1 Förslag till

Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176)

Prop. 1990/91 Bilaga 2

:130

Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1973:1176)

deb att 1, 3, 4, 5, 9, 12, 13, 18, 22,24, 26, 28 a, 29-31, 38, 40, 42, 46 och

49 §§ samt mbriken närmasl före 42 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 27 a, 32 a och

42 a §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1

§

Med skjutvapen förstås i denna

Med skjutvapen förstås i denna

lag

1.    vapen med vilket kula, hagel,

harpun eller annan projektil kan

skjutas ut med hjälp av kmtiadd-

ning, kolsyreladdning, komprime­

rad luft eller annal liknande uiskjut-

ningsmedel,

2.    apparat eller anordning som

beträffande verkan och ändamål är

jämförlig med vapen som avses un­

der 1.

Vad som sägs om skjulvapen gäller även

a.   obmkbart vapen, som i bmk­

bart skick skulle räknas som skjut­

vapen,

b.   löst slutstycke, ljuddämpare,

eldrör, pipa lill skjutvapen eller

trumma till revolver,

c.   annan anordning som möjlig­

gör att till ett skjutvapen användes

annan ammunition än vapnet är av­

sett för och

d.    sådana start- eller skräm­

skoitsvapen (startvapen) och signal­

vapen som är avsedda för patroner.

Bestämmelserna om skjutvapen tillämpas också pä apparater eller anordningar som är konstruerade för all med elektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta och som är avsedda alt bä­ras i handen. Regeringen får före­skriva att dessa bestämmelser eller vissa av dem skall tillämpas även i fråga om andra föremål som är sär­skill ägnade atl användas vid

lag

en vapen med vilkel en kula, ha­gel, en harpun eller annan projektil kan skjutas ut med hjälp av en krut-laddning, en kolsyreladdning, kom­primerad luft eller något annal lik­nande utskjutningsmedel. Vad som sägs om skjutvapen gäller även ett obrukbart vapen, som i bmkbart skick skuUe räknas som skjutvapen.

Regeringen får föreskriva att helt eller delvis skall tillämpas även i fråga om

1.

delar tid skjutvapen

2.

andra föremål som är särskilt ägnade att användas vid brott mot någons liv, hälsa eller personliga sä­kerhet.

75

Nuvarande lydelse

brott mol nägons hv, hälsa eller per­sonliga säkerhet.

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130 

Bilaga 2

3

§

Med ammunition förstås i denna lag patton eller projektil till handvapen på vilkel lagen äger tillämpning samt tändhatt eller annat tändmedel lill så­dan patton eller projektil.

Om ammunition som är att hän­föra till explosiv vara eller som in­nehåller gift finns bestämmelser även iförordningen (1949:341) om explosiva varor och i lagen (1985:426) om kemiska produkter.

Om ammunition som är alt hän­föra till explosiv vara eller som in­nehåller gift finns bestämmelser även i lagen (1988:868) om brand­farliga och explosiva varor och i lagen (1985:426) om kemiska pro­dukter.

4

§

Med undantag för bestämmel­sema i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej

1.    hagel eller annan massiv kula,

2.   projektil, avsedd för luft-, fjä­

der- eller harpunvapen,

3.    hagelpatron eller tändhatt

däniU,

4.

kolsyrepatton,

5.

patronhylsa utan tändhatt, av­sedd för handvapen på vilkel lagen är tillämplig,

6.

kulpatroner och tändhattar som är avsedda för gevär, i den mån inte regeringen för viss typ av ammunition har föreskrivit annor­lunda, samt

7.

ammunition avsedd för start-eller signalvapen.

Med undanlag för bestämmel­sema i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej

1.

hagel eller annan massiv kula,

2.

projektil, avsedd för luft-, fjä­der- eller harpunvapen,

3.

kolsyrepatton och

4.

pattonhylsa utan tändhatt, av­sedd för handvapen pä vilkel lagen är tillämphg.

5§

Ulan tillständ enligt denna lag får ej någon

1.

inneha skjutvapen,

2.

förvärva ammunition,

3.    införa skjutvapen eller am­

munition tiU riket eller

4.    driva handel med skjutvapen.

Utan tiUstånd enligt denna lag fär ej nägon

1.    inneha skjutvapen,

2.    införa skjulvapen eller am­

munition till riket eller

3.    driva handel med skjutvapen.

För innehav av ammunition for­dras tillstånd an inneha sådant va-. pen för vilket ammunttionen är av­sedd. Saknas sådant tillstånd och skall ammunitionen ulgöra del av en samling erfordras särskilt samlartillsiåndför ammunition.

76

Föreslagen lydelse

Om kolsyre-, luft- eller fjäderva­pen, som är avsett för målskjutning, eller harpunvapen har en i förhål­lande till andra jämförliga skjutva­pen begränsad effekt skall första stycket ej tillämpas på vapnet Enskild person fär dock icke utan tillstånd inneha, införa till riket eller driva handel med sådana vapen, om han inle har fylll aderton år.

Första Slyckel 1 gäller inle i fråga om verksamhet som omfattas av tillstånd enligt lagen (1983:1034) om konttoll över tillverkning av krigsmateriel, m. m. Första styckel 3 gäller inte i fråga om verksamhet som avses i 3 § samma lag.

Nuvarande lydelse

Om luft- eller fjädervapen, som är avsett för målskjutning, eller har­punvapen har en i förhållande till andra jämförliga skjutvapen begrän­sad effekt skall första stycket ej till­ämpas på vapnet. EnskUd person får dock icke utan tillstånd inneha, in­föra till riket eller driva handel med sådana vapen, om han inte har fyllt aderton år.

Första stycket 1 gäller inte i fråga om verksamhet som omfatlas av tillstånd enligt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkning av krigsmateriel, m. m. Första stycket 4 gäller inte i fräga om verksamhel som avses i 3 § samma lag.

Regeringen kan föreskriva un­dantag från kravet på tillstånd för att inneha start- eller signalvapen.

Om ytterligare undantag i vissa fall frän skyldigheten all inhämta till­stånd finns bestämmelser i 13,16, 21, 22, 25, 25 a, 26 ceh 45 §§.

Prop. 1990/91 Bilaga 2

130

9§

Enskild person får meddelas till­stånd att inneha skjutvapen endasl om han har behov av vapnet ceh del skäligen kan antagas att han ej kommer atl missbmka del. / fråga om skjutvapen som huvudsakligen har prydnadsvärde får tillstånd dock meddelas åven för den som vill inneha vapnet för annal ändamål än skjutning. Detsamma gäller i fråga om vapen som har särskilt affektionsvärde för den sökande.

Tillständ att inneha pistol eller annal enhandsvapen eller kulspmte­pistol eUer annat helautomatiskt va­pen får meddelas endast om del finns synnerliga skäl. Detta gäller dock inte start- eller signalvapen.

Enskild person får meddelas lill­ständ atl inneha skjutvapen endasl om

1.

han har behov av vapnet och del skäligen kan antagas alt han ej kommer att missbmka del,

2.

vapnet har ett särskilt samlar­värde och skall ingå i en vapensam­ling, eller

3.

vapnet har prydnadsvärde el­ler affektionsvärde för den sökande och del finns särskilda skäl att med­dela tillstånd.

Vapenför vilkas tillstånd medde­las enligt första stycket 3 får inte användas tid skjutning.

Tillstånd att inneha pistol eller annat enhandsvapen eller kulspmte­pistol eller annal helautomatiskt va­pen får meddelas endast om det finns synnerliga skäl.

77

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91: Bilaga 2

30

12 §

TUlständ att förvärva ammuni­tion fär meddelas enskilda personer saml sammanslutningar, huvudmän för museer och bevakningsföretag som avses i 8 §.

Tillstånd som avses i första stycket får meddelas den som år i behov av ammunition och skäligen kan antagas ej komma att miss­bruka den. Tilblånd får beviljas en­skild person endast om denne har tillstånd att inneha sädant vapenför vilket ammunitionen är avsedd.

Om ej annat förordnas i särskilt fall, gäller tillstånd till förvärv av ammunition elt år från dagen för tillståndets meddelande.

TiUstånd att inneha ammunition för samlingsändamål fär meddelas enskilda personer saml samman­slumingar och huvudmän för mu­seer.

Tillstånd enligt första stycket får tidsbegränsas.

13 §

Ammunition får överlåtas även till den som saknar tiUstånd som av­ses i 12 § i följande fall, nämligen

1.

Deltagare i jakt får för för­brukning under jakten till annan deltagare överiåla ammunition till vapen som denne är berättigad atl inneha.

2.

Vid tillfällig upplåtelse av skjutvapen enligt 22 § får upplåta­ren även överlåta den ammunition till vapnet som låntagaren i varje särskilt fall kan antagas behöva.

3.

Kulammunilion får även i an­nat fall än som anges i4 § 6 överlä-tas till sådan sammanslutning som avses i 8 §.

4.

Sammanslutning som avses i 8 § fär till egna medlemmar eller lill mecUemmar av ancha sammanslut­ningar av detta slag överlåta am­munition att förbmkas vid övning eller tävlingsskjutning som äger mm under en sådan sammanslut­nings konttoll.

Ammunition får överlåtas även till den som saknar tillstånd att in­neha sådant vapenför vilket ammu­nitionen är avsedd i följande fall, nämhgen,

1.

Deltagare i jakt får för an­vändning under jakten till annan deltagare överiåla ammunition till vapen som denne är berättigad att inneha.

2.

Vid lillfällig upplåtelse av skjutvapen enligt 22 § får upplåta-ren även överiäta den ammunition till vapnet som låntagaren i varje särskilt fall kan antagas behöva.

3.

Ammunition fär även i annat fall än som avses i 5 § överlåtas till sådan sammanslutning som avses i 8§.

4.

Sammanslutning som avses i 8 § får till egna medlemmar eller lill medlemmar av andra sammanslut­ningar av della slag överlåta ammu­nition att förbmkas vid övning eller lävlingsskjuining som äger mm un­der en sådan sammanslutnings kon­ttoll.

78

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130 Bilaga 2

18 §

Tillständ att driva handel med skjutvapen får meddelas den som är berättigad att idka handel i allmän­het och som har gjort sig känd för ordentiighet ceh pålitiighet.

Tillstånd att driva handel med skjutvapen får meddelas den som är berättigad att idka handel i allmän­het, som har den erforderliga kom­petensen och som har gjort sig känd för ordentiighet ceh päliihghet. TiU­stånd får meddelas endast för han­del som skall bedrivas yrkesmässigt.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får med­dela föreskrifter om utbildning och andra kompetenskrav för atl erhålla tillstånd att driva handel med skjut­vapen.

22 

§

Den som är berättigad att inneha skjutvapen får tillfälligt låna ut vapnet lUl annan under följande villkor, nämligen

1.    Utiåning får ske endast för kortare tid, högsl två veckor.

2.

Vapnet får lånas ut endasl för samma ändamål som innehavarens till­stånd avser.

3.

Låntagaren skall ha fylll aderton år. Vapen får dock utiänas till den som är under adenon år, om

a)

vapnet skall användas vid övning eller tävling som äger mm under konttoll av en sådan sammanslutning som avses i 8 §,

b)

vapnet skall innehas och användas under upplåtarens uppsikt ceh det är fråga om annat vapen än enhandsvapen eller helautomatiskt vapen samt låntagaren har fyllt femton är.

c) utiäningen avser sädant kol­syre-, luft- eller fjädervapen som avses i 5 § andra slyckel och vapnet skall innehas och användas under upplåiarens uppsikt, eller

c)   utiäningen avser sådanl lufl-

eller fjädervapen som avses i 5 §

ancha styckel och vapnet skall inne­

has och användas under upplåtarens

uppsikt, eller

d)   utiäningen avser start- eller

signalvapen för användning vid

idrotistävUng eller idrottsträning.

4. Utiåning av pistol eller annat enhandsvapen eller kulspmtepistol eller annal helautomatiskt vapen får ske endast för användning i upplåta­rens närvaro eller för övning eller tävluig som äger mm under konttoll av en sådan sammanslutning som avses i 8 §, om inte låntagaren själv är berättigad att inneha ett vapen av samma typ.

4. Utlåning av pistol eller annal enhandsvapen eller kulspmtepistol eller annat helautomatiskt vapen får ske endasl för användning i upplåta­rens närvaro eller för övning eller lävhng som äger mm under konttoll av en sådan sammansluming som avses i 8 §, om inte låntagaren själv är berättigad att inneha ett vapen av samma typ. Detta gäller inte ifråga

om stan- eller signalvapen.

5. Om det för att en enskild skall få tillstånd att inneha ett visst slag av skjutvapen enligt särskilda föreskrifter krävs att han skall ha avlagt skytte-

79

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Bilaga 2 prov eller genomgått viss utbildning eUer pä annat sätt visat att han är lämplig atl inneha vapnet, får ett sådant vapen lånas ut endast till den som uppfyller sainma krav. Vad nu sagls gäller dock ej när vapnet skall använ­das enbart för provskjutning, övning eller tävling pä skjutbana. Det gäller inte heller när vapnet används vid jakt under fömtsätming att det innehas under upplåiarens omedelbara kontroU.

6. Vapenhandlare får till spekulant, som fyllt aderton är, för provskjul­ning på skjutbana utiåna vapen under de fömtsättningar som anges i 4. Va­penhandlare får därvid anlita annan person som gcxikänts av pohsmyndig-heten att närvara vid provskjuming.

Den som med stöd av denna paragraf lånar ut skjutvapen tiU nägon som har sitt hemvist i en stat som har tillttätt den europeiska konvenlionen den 28 juni 1978 om kontroll av enskilda personers införskaffande ceh innehav av skjutvapen (den europeiska vapenkonventionen), skall omedelbart an­mäla del till polismyndigheten, om inle vapnet skall innehas ceh användas av låntagaren endasl inom Sverige. Regeringen kan föreskriva undanlag från anmälningsskyldigheten för vissa lyper av vapen.

24 

§

Den som är berättigad att inneha ett skjutvapen får inte utan nytt tillstånd till innehav vidtaga ålgärder med vapnet som innebär att del därefter till funktions- eller verkningsgrad kommer att vara fråga om ett väsentligt an­norlunda vapen. Vad nu sagts gäller ej den som har tillstånd att driva handel med vapen i den mån det ändrade vapnet omfattas av detta tillstånd.

Vid reparation av skjutvapen får försliten eller eljest otjänlig vapen­del av det slag som avses i I § an­dra stycket utbytas mot ny likadan vapendel utan särskiU tillstånd.

26 §

Den som innehar skjutvapen eller ammunition är skyldig atl ta vård om egendomen på etl sådanl sätt art del inte är fara för att nägon obehörig kom­mer åt den.

Skjutvapen eller en för vapnets

Skjuniapen och ammunition skall

funktion vital del saml ammunition     förvaras på något av följande sån,

skall förvaras under lås. Ammuni-      nämligen

tionen skad förvaras i ett annat ut-

1. under uppsikt,

rymme än vapnet eller vapendelen,

2. i säkerhetsskäp eller

om inte förvaringen sker i etl säker-

3. på det sätt som föreskrivs i

hetsskåp eller på något annat lika     tredje stycket,

betryggande sätt. Vad som har

Förvaring enligt punkt 3 innebär

sagts nu gäller inte ifråga om start- att vapnet och ammunitionen skall

eller signalvapen och ammunition förvaras varför sig, Om det är möj-

avseddför sådant vapen.

ligt att utan större svårighet ta bort

en vapendel så att vapnet inte kan brukas skad även den delen förva­ras för sig. Vapnet, vapendelen och ammunitionen skall förvaras under lås eller på annat bettyggande sän.

80

Nuvarande lydelse

Om innehavaren av skjutvapen eller ammunition är förhindrad att ta vård om egendomen, får han överlämna vapnet eller ammuni­tionen till annan för förvaring under högst ett år, sedan detta anmälts skriftligt hos polismyndigheten. Förvaring får dcek ej ske hos en person som är under aderton år eller som kan antas komma an missbruka vapnet eller ammunitionen.

Den hos vilken vapnet förvaras enligt tredje stycket får inte använ­da vapnet, om han inte har tillstånd att inneha det enligt 8 §.

Föreslagen lydelse

Om innehavaren av skjutvapen eUer ammunition är förhinchad atl ta vård om egendomen, får han över­lämna vapnet eller ammunitionen till annan för förvaring under högst tre år åt gången, sedan detta an­mälts skriftligt hos polismyndig­heten. Förvaring får dcek ej ske hos en person som är under aderton är eller som kan antas komma att miss­bruka vapnet eller ammunitionen.

Den hos vilken vapnet förvaras enligt fjärde stycket får inle använ­da vapnet, om han inte har tillstånd att inneha det enhgt 8 §.

Prop. 1990/91 

Bilaga 2

130

27a§

Den som har tillstånd an inneha vapen är skyldig att låta tillstånds-myndigheten inspektera förvarings­anordningar och fötyaringsutrym-menför vapnet och tillhörande am­munition. Tillståndshavaren bör i god tid underrättas om att en in­spektion skall företas.

28 a §

Skickas skjutvapen med posten, skall försändelsen vara assurerad, om det inte är fråga om vapen som avses i 5 § andra stycket.

Den som åtar sig att ttansportera skjutvapen eller ammunition skall vidla betryggande åtgärder för att förhindra att nägon obehörig kom­mer äl vapnen eller ammunitionen.

Den som åtar sig att ttansportera skjutvapen eller ammunition bör vidta betryggande ålgärder för att förhindra att någon obehörig kom­mer åt vapnen eller ammunitionen.

29 §

Har innehavare av skjutvapen genom missbmk av vapnet eller oaktsam­het därmed eller pä annat sätt visat att han är olämplig atl inneha vapen eller föreligger eljest skälig anledning därtill, får tillstånd att inneha eller införa skjutvapen återkallas.

Tillstånd tUl innehav av vapen som avses i 9 § andra stycket får återkallas, om sådana skäl som där anges inte längre föreligger. Till­stånd skall dock inte återkallas om det skulle framstå som oskäligt med hänsyn till att vapnet har affek­tionsvärde för innehavaren eller av annan orsak och om det inte finns någon anledning atl räkna med att vapnet skall komma att missbmkas.

Tillstånd till innehav av vapen som avses i 9 § tredje styckel får återkallas, om sådana skäl som där anges inte längre föreligger. Till­stånd skall dcek inle återkallas om det skulle framstå som oskäligt med hänsyn till atl vapnet har affektions­värde för innehavaren eller av annan orsak och om del inte finns någon anledning att räkna med att vapnet skall komma att missbmkas.

6 Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 130

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130 Bilaga 2

30 j

Meddelas beslut som avses i 29 §, skaU tillsidnä som har medde­lats vapeninnehavaren an förvärva ammunition till vapnet också åter­kallas.

Tillstånd att förvärva ammuni­tion fär åven återkallas, om till­siåndshavare har missbmkat ammu­nition som han hai förvärvat på gmnd av tillståndet eller om skälig anledning därtill eljest föreligger.

Tillstånd att inneha ammunition får återkallas, om lillståndshavare har nnissbnikat ammunition som han har innehaft på gmnd av tillståndet eller om skälig anledning därtill el­jest föreligger.

31 

§

Tillstånd att idka handel med skjutvapen får återkallas, om till­ståndshavaren har åsidosatt bestäm­melse i denna lag eller med stöd därav utfärdad föreskrift eller om fömtsättningar för tillståndet eljest ej längre föreligger.

Tillstånd att idka handel med skjutvapen får återkallas / följande fall, nämligen

1.      om tillståndshavaren har

åsidosatt bestämmelse i denna lag

eller med stöd därav utfärdad före­

skrift,

2.

om fömtsättningar för tillstånd ej längre föreligger därför att han­del inte längre bedrivs yrkesmässigt eller av annan orsak, eller

3.

om det annars föreligger skä­lig anledning att återkalla tillstån­det.

32 a 

§

Om det finns skäl att anta att ett tillständ kommer att återkallas en­ligt 29-31 §§,får tillståndet återkal­las tills vidare i avvaktan på slutligt avgörande av återkallelsefrågan.

Vapen som omfattas av ett till­stånd som har återkallats tills vida­re får, tillsammans med därtill hör­ande ammunition, omhändertas av polismyndigheten. När frågan om återkallelse slutligt avgöras, skall myndigheten pröva om omhänder­tagandet skad bestå.

38 §

Till böter eller fängelse i högst sex månader dömes den som upp­sådigen eller av oaktsamhet

Till böter eller fängelse i högst sex månader dömes den som upp­såtligen eller av oaktsamhet

82

Nuvarande lydelse

1.    missbmkar rätt att inneha

skjutvapen genom att använda det

för annal ändamål än han är berätti­

gad till,

2.

bryter mot 26 % fjärde stycket eller 28 a § första stycket eller mot föreskrift om förvaring av vapen som meddelats enhgt 10, 14, 19 el­ler 27 §,

3.

bryter mot förvaringsbestäm­melsema i 26 § ifråga om skjutva­pen och ammunition, vilka innehas av sammanslutning, huvudman för museum eller bevakningsföretag som avses i 8 §, eller i fräga om skjutvapen, som innehas av vapen­handlare,

4.

förvärvar ammunition utan atl vara berättigad därtill eller underiå-ler att efterkomma anmaning enligt 35 § att avlämna ammunition,

5.

överiåier ammunition till den som ej är berättigad alt förvärva ammunitionen,

6.

idkar handel med skjutvapen utan tillstånd.

Föreslagen lydelse

1.    missbmkar rält all inneha

skjutvapen genom att använda det

för annat ändamål än han är berätti­

gad till,

2.   bryter mot 26 § andra, tredje

eller femte styckel eller 28 a § eller

mol föreskrift om förvaring av va­

pen som meddelats enhgt 10, 14, 19

eller 27 §,

3.

innehar ammunition utan att vara berättigad därtill eller underiå-ter all efterkomma anmaning enligt 35 § att avlämna ammunition,

4.

överlåter ammunition till den som ej är berättigad att förvärva am­munitionen,

5.

idkar handel med skjulvapen ulan tillstånd.

Prop. 1990/91:130 

Bilaga 2

40

§

Egendom med vilken tagits be­fattning eller förfarits på sätt som utgör brotl enligt 37 § eller 38 § 1, 4 eller 5 skall förklaras förverkad, om del ej är uppenbart obilligi. I ställel för egendomen kan dess värde förklaras förverkat Förklaras vapen förverkat, får även därtill hörande ammunition förklaras för­verkad.

Egendom med vilken tagits be­fattning eller förfarits på sätt som utgör brott enligt 37 § eller 38 § 1, 5 eller 4 skaU förklaras förverkad, om det ej är uppenbart obilligt. I ställel för egendomen kan dess värde för­klaras förverkat. Förklaras vapen förverkat, får även därtill hörande ammunition förklaras förverkad.

Besvär

Överklagande

42 

§

Polismyndighets beslul enligt . denna lag får överklagas hos läns­styrelse genom besvär.

Länsstyrelsens beslut enligt 18, 29, 30 eller 31 § eller i fråga om in­lösen av skjutvapen eller ammuni­tion får överklagas hos kammarrät­ten genom besvär.

Polismyndighets beslut enligt denna lag får överklagas hos läns­styrelsen.

Länsslyrelsens beslut enligt 18, 29, 30 eller 31 § eller i fråga om in­lösen av skjulvapen eller ammuni­tion får överklagas hos kammarrät­ten.

83

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Länsstyrelsens beslut i annal ärende än som avses i andra stycket fär ej överklagas.

42 a §

Rikspolisstyrelsen får inträda som part och överklaga beslut som avses i 42 § om det är av vikt för ledningen av rättstillämpningen eller annars från allmän synpunkt att saken prövas i en högre instans.

Prop. 1990/91:130 

Bilaga 2

46 §

knytas särskilda villkor.

Den som fått tillstånd enligt första stycket får överlåta ammunition till den som är krigsplacerad i verkskyddels ordnings- ceh bevakningstjänst och som enligt gällande specialplan för verkskyddei är skyldig att vara uttTistad med vapen.

Uttin hinder av 8 eller 12 § får tillstånd att inneha skjutvapen eller att förvärva ammunition meddelas den som är skyldig atl anordna verkskydd, i den mån skjutvapen enhgt gällande specialplan för verk­skyddet skall ingå i utmstningen för någon som är krigsplacerad i verk­skyddets ordnings- eller bevak­ningstjänst. Vid sådanl tillstånd får

Uuin hinder av 8 § fär tillstånd an inneha skjutvapen meddelas den som är skyldig atl anordna verk­skydd, i den mån skjutvapen enligt gällande specialplan för verkskyd­det skall ingå i utmstningen för nå­gon som är krigsplacerad i verks­kyddets ordnings- eller bevak­ningstjänst Vid sådanl tillstånd får knytas särskilda villkor.

49 §

Regeringen eller mynchghet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om

1.

vilka luft-, fjäder- ceh harpun­vapen som ej omfattas av undan­tagsbestämmelsen i 5 § andra stycket,

2.

vapenhandlares, museers och sammanslutningars förvaring av andra vapen än sådana som avses i 5 § andra stycket samt sammanslut­ningars förvaring av ammunition,

3.

handel med samt reparation och skrotning av skjutvapen,

4.    registerföringen hos polis­

myndighet

Regeringen eller myndighel som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om

1.   vilka kolsyre-, luft-, fjäder-

ceh harpunvapen som ej omfattas

av undantagsbestämmelsen i 5 §

tredje stycket,

2.

förvaring av andra vapen än sådana som avses i 5 § tredje stycket samt om förvaring av am­munition,

3.

utbildning och andra kompe­tenskrav för handlare och om han­del med samt reparation och skrot­ning av skjutvapen,

4.

registerföringen hos polismyn-chghet

5.

åtgärder för att förhindra an någon obehörig under transport ål-

84

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Bilaga 2 kommer aruira vapen än som avses i 5 § tredje stycket eller ammunition.

1.   Denna lag ttäder i kraft den 1 juli 1990.1 fråga om förvaring av vapen

och ammunition tUIämpas dcek äldre bestämmelser tiU utgången av år

1990.

2.   Ett tillstånd enligt 18 § att driva handel med skjutvapen som gäller vid

lagens ikraftttädande fär inte återkallas av den anledningen atl tillstånds­

havaren inte uppfyller de kompetenskrav som har föreskrivits med slöd av

andra stycket samma paragraf.

85

Sammanfattning av promemorian om nya

Prop. 1990/91:130

övergångsbestämmelser för start- och signalvapen

''sa 3

Från den 1 januari 1988 gäller vapenlagens bestämmelser om skjutvapen även för start- och signalvapen. Enligt övergångsbeslämmelsema till denna ändring stadgas att den som vid ikraftträdandet innehade start- eller signal­vapen som enligt äldre bestämmelser fick innehas utan tiUstånd (licens) får inneha det ulan tillstånd även i fortsätmingen.

I enlighet med direktiven har jag prövat om vapenlagens reglering bör tillämpas även på start- och signalvapen som varit föremål för innehav vid lagens ikraftttädande. I direktiven sägs bl.a. att det föreligger risk för massförseelser om ett genereUl tillståndskrav införs. I ställel föresläs "enkla ceh godtagbara" lösningar av annan typ t.ex. ett anmälningsförfarande eller särskilda restriktioner för rätten att bära ceh använda dessa vapen.

Målsättningen för mitt arbete i denna del har varit att få en så effektiv reglering som möjligt utan alt förorsaka onöchgi merarbete eller ökade kost­nader för den enskilde eller berörda myndigheter. Del har gällt att väga be­lydelsen av en effektiv konlroll av tillsiåndskravets efterlevnad mot inttessei av atl undvika onöchg byråkrati ceh överreglering. Del är visser­Ugen väsentiigt att vi har en ordning som medger konttoll av hanteringen av skjulvapen. Men regleringens omfattning måste stå i proportion till vapnets farlighet och risken för missbmk.

Någon säker beräkning av antalet start- ceh signalvapen föreligger inte. Men enligt en skattning som gjorts av RPS finns många tusen sädana vapen ute i svenska hem. Vi får därför räkna med atl ändrade övergångsregler skulle beröra en stor gmpp människor. Såväl en licens- som en anmälnings­plikt skulle lätt kunna förorsaka oönskade problem t.ex. att vissa inte nås av information ceh därför mot sin vilja bltt lagöverträdare. Den gmpp som har brottsliga avsikter med vapnen kan heller inle förväntas anmäla sitt innehav för polisen.

Jag föreslår därför den lösningen atl ingen ändring görs i nu gällande övergångsbestämmelser till lagen om ändring i vapenlagen (SFS 1987:1(X)8). Det innebär att den som innehar ell start- eller signalvapen som han skaffat sig före den 1 januari 1988 får fortsätta att inneha vapnet utan tillstånd. Däremot gäller tillsiåndsplikt för den som skaffar ell start- eller signalvapen efler årsskiftet.

Mot denna lösning kan naturUgtvis invändas att den för med sig att den nyinförda tillståndsphkten för start- och signalvapen inte bltt så effektiv som den borde vara. En person som ertappas med ett sådanl vapen utan licens kan ju tänkas påstå att han skaffat vapnet före den 1 januari 1988 och alltså inte behöver något tillstånd. Ett sådant påslående kan ibland bli svårt att motbevisa för polisen. Jag är medveten om att mitl förslag inte täpper till denna lucka i licenssysiemet Men det är priset för att undvika en dyr och krånglig byråkrati som inte står i rimlig proportion till vinslema med kon­ttollen.

Man bör heller inte överdriva nackdelama ur konttollsynpunki av att till­ståndsplikten för start- och  signalvapen inte är heltäckande.  Om

86

licenskravets efterlevnad bevakas effektivt bör det leda till att antalet start-       Prop. 1990/91:130

och signalvapen i cirkulation minskas relativt snabbi. För det ändamålet       Bilaga 3

anser jag att RPS bör gå ut med branschvisa rekommendationer till alla de

handlare som nu måste ansöka om tillstånd atl tedriva handel med siart-

ceh signalvapen. Det är därför viktigt att säljarna verkligen känner till och

bevakar licenskravet. I infomiationen till handlama bör cekså framgå att

startanordningar av annan typ än pistoler vore att föredra. Även

nödubustningar borde kunna ha annan - icke licenspliktig - utformning.

Jag anser vidare att RPS mer i detalj bör föreskriva vad som skall krävas för tillståndsgivning. Det finns för närvarande risk att tillslåndsgivningen för start- och signalvapen bara uppfattas som en registteringsåtgärd ulan möjlighet till reell prövning. Då innebär ju lagändringen bara en relativt meningslös rcgisterföring.

En nninimikrav ur konDX)Ilsynpunkt är att märkning sker av de start- och signalvapen som licens beviljats för. Detta kräver en mindre ändring i lagtexten.

I mitt slutbetänkande avser jag att lägga fram förslag som skall förebygga an start- och signalvapen används för icke avsedda eller brotts­liga syften. Eftersom förslaget kommer att beröra även andra vapenkate­gorier vill jag vänta med att presentera det.

87

Förteckning över remissinstansema

Prop. 1990/91:130

Bilaga 4 Efter remiss har ytttanden över uttedningens förslag i nu aktuella delar av

betänkandet avgetts av riksåklagaren, brottsförebyggande rådet, hovrätten för Neche Norrland, kammarrätten i Jönköping, Sicekholms tingsrätt, kom­merskollegium, generaltullstyrelsen, sprängämnesinspektionen, slatens provningsanstalt, riksrevisionsverkel, rikspolisstyrelsen, statens kriminal­tekniska laboratorium, näringsfrihetsombudsmannen, konsumentverket, länsstyrelsema i Göteborgs ceh Bohus, Jämtiands ceh Västerbottens län, poUsmyndighelema i Stcekholm, Malmö, Karlstad, Luleå teh Älmhult, slatens naturvårdsverk, överbefälhavaren, bammiljörådet, Sveriges advokat­samfund. Svenska polisförbundet, Sveriges domareförbund. Föreningen Sveriges åklagare. Föreningen Sveriges Polischefer, Frivilliga Skylle­rörelsen, Leveraniörsföreningen för Sport- ceh Fritidsartiklar, Svenska Jägareförbundet, Jägarnas Riksförbund/Landsbygdens jägare. Riks­förbundet Hem ceh Skola, Samlarförbundet Nordstjärnan, Samlar­föreningen Polcttkeln, Svenska Armborst Unionen, Svenska Pistolskyite-förbundet. Svenska Sportskyiieförbundet, Svenska Svartkmis Federationen, Svenska Vapenstiftelsen, Grossistförbundet Svensk Handel, Sveriges Riksidrottsförbund, Sveriges Vapenhandlareförening och Sveriges Vapen­ägares förbund.

Ett ytttande har cekså lämnats av våldskommissionen (Ju 1989:05).

RÄ har bifogat yttranden från överåklagama i Stockholms, Göteborgs ceh Malmö åklagarchsttikl samt från överåklagama vid regionåklagarmyn­digheierna i Vänersborg, Gävle och Umeå.

Generallullsiyrelsen har bifogat en promemoria från tariffbyrån vid sly­relsen.

Rikspolisstyrelsen har bifogat ytttanden från polismyndighetema i Göte­borg, Karlshamn, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Sundsvall och Umeå.

Länsstyrelsen i Jämtlands län har bifogat ytttanden från polismyndighe­terna i Östersund ceh Sveg saml Jämtiands-Härjedalens distrikt av Jägamas Riksförbund/Landsbygdens jägare och Jämtiands läns jaktvårdsförening.

Länsstyrelsen i Västerbottens län har bifogat ytttanden från polismyndig­hetema i Umeå, Skellefteå, Lycksele, Siomman och Vilhelmina.

Polismyndigheten i Karlstad har bifogat ytttanden från polismyndighe­tema i Säffle ceh Hagfors.

Slalens försvarshistoriska museer har inkommit med etl ytttande. Vidare har ytttanden dessutom kommit in från flera enskilda ceh organisationer.

88

Förteckning över remissinstansema

Prop. 1990/91:130

Bilaga 5 Efter remiss har ytttanden över promemorian om nya övergångsbestämmel­ser ytttanden avgetts av riksåklagaren, Göta hovrätt, brottsförebyggande rådet, rikspolisstyrelsen, länsstyrelserna i Kristianstads ceh Värmlands län, polismyndighetema i Stcekholm ceh Skellefteå, konsumentverket, Före­ningen Sveriges polischefer. Riksidrottsförbundet, Sveriges Köpmannaför­bund, Samlarföreningen Polcirkeln, Sveriges Vapenägares förbund och Svenska Vajenstiftelsen.

Riksåklagaren har överlämnat yttranden från från överåklagama i Malmö och vid regionåklagarmyndighetema i Karlstad, Stockholm och Umeå.

Länsstyrelsen i Vännlands län har bifogat ytttande från polismyndig­heten i Säffle.

89

Lagrådsremissens lagförslag

1  Förslag till

Lag om ändring i vapenlagen (1973:1176)

Härigenom föreskrivs i fråga om vapenlagen (1973:1176)'

dels att 49 § skall upphöra att gälla,

dels att 1-6, 8- 38, 39-46 och 48 §§ skall ha följande lydelse,

dels att mbrikema närmast före 12 ceh 42 § skall ha följande lydelse,

dels atl del skall införas en ny paragraf, 25 b §, av följande lydelse.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

1

§

2

Med skjutvapen förslås i denna lag

1.     vapen med vilket kula, hagel,

harpun eller annan projektil kan

skjutas ut med hjälp av krutladd­

ning, kolsyreladdning, komprimerad

luft eller annat liknande utskjut­

ningsmedel,

2.     apparat eller anordning som

beträffande verkan och ändamål är

jämförlig med vapen som avses un­

der 1.

Vad som sägs om skjutvapen gäller

a.     obrukbart vapen, som i bruk-

bart skick skulle räknas som skjut­

vapen,

b.     löst slutstycke, ljuddämpare,

eldrör, pipa till skjutvapen eller

trumma tid revolver,

c.     annan anordning som möjUg-

gör an tid ett skjutvapen användes

annan ammunition än vapnet är av­

sett för och

d.      sådana start- eller skräm­

skottsvapen (startvapen) och signal­

vapen som är avsedda för patroner.

Bestämmelserna om skjutvapen tillämpas också på apparater eller anordningar som är konstruerade för att med elektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta

Med skjutvapen förstås i denna lag ett vapen med vilkel kulor, hagel, harpuner eller andra projektiler kan skjutas ut med hjälp av krutladdning, kolsyreladdning, komprimerad luft eller något annat Uknande utskjut­ningsmedel.

även

1.

apparater eller anordningar som bett-äffande verkan och ändamål ärjånförliga med skjutvapen,

2.

obrukbara vapen, som i bruk-bart skick skulle räknas som skjut­vapen,

3.

start- eller signalvapen som laddas tned patroner.

4.

armborst,

5.

tårgasanordningar,

6.

slutstycken, ljuddämpare, eld­rör, pipor, stommar, lådor, trummor tid skjutvapen, eller armborslstom-mar med avfyrningsanordningar.

7.

apparater och anordningar som är konstruerade för att med elektrisk ström bedöva en person eller tillfoga honom smärta och som är avsedda att bäras i handen och

'Lagen omtrycki 1981:1360 Senaste lydelse 1987:1008.

90

Nuvarande lydebe

och som är avsedda att bäras i han­den. Regeringen får föreskriva atl dessa bestämmelser eller vissa av dem skall tillämpas även i fråga om andra föremål som är särskilt ägnade att användas vid brott mot någons hv, hälsa eller personliga säkerhet.

Föreslagen lydelse

8. anordningar som gör alt skjut­vapen kan användas med annan am­munition än de är avsedda för.

Regeringen bemyndigas att före­skriva att denna lag eller vissa före­skrifter i lagen skall tUlämpas även i fråga om andra föremål som är sär­skilt ägnade att användas vid brott mol någons liv, hälsa eller person-Uga säkerhet

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

2

§

2

Lagen gäUer ej

1.

skjutvapen som har tillverkats före är 1890, om inte vapnet är av­sett för gastäta enhetspatroner,

2.

bultpistol, som är avsedd för byggnadsarbete, eller annat arbets­verktyg, som är avsett för industri­ellt eller dänned jämförligt bruk, och

3.

skjutapparat för slakt, liv­räddning eller annat därmed jämför­ligt ändamål och salutkanon.

Lagen gäller inte

1.

salutkanoner eller sådana skjut­vapen som har tillverkats före år 1890 och som inte är avsedda för gasiäta enhetspattoner,

2.

bultpisioler som är avsedda för byggnadsarbete,

5. andra arbetsverktyg som är av­sedda för slakt eller för industriellt eller liknande bruk och

4. skjutapparater som är avsedda för livräddning eller någol annat lik­nande ändamål.

Med ammunition förstås i denna lag patron eller projektil till handva­pen på vilket lagen äger tdlämpning samt tändhatt eller annat tändmedel tiU sådan patron eller projektil.

Om ammunition som är att hänföra till explosiv vara eller som innehåller gift finns bestämmelser även iförordningen (1949:341) om explosiva varor ceh i lagen (1985: 426) om kemiska produkter.

Med ammunition förslås i denna lag patroner och projektiler till hand­vapen som lagen lillämpas på saml tändhattar och andra tändmedel till sådana patroner och projektiler.

Bestämmelser om ammunition som är att hänföra till explosiva va­ror eller som innehäller gift finns även i lagen (1988:868) om brand­farliga och explosiva varor ceh i la­gen (1985:426) om kemiska prcxluk­ter.

4 

§

4

Med undantag för bestämmel­sema i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen ej

1.

hagel eller annan rruissiv kula,

2.

projektil, avsedd för luft-, fjä­der- eller harpunvapen.

Med undantag för bestämmel­serna i 26, 32, 33 och 40 §§ gäller lagen inte

1.

hagel och andra massiva kulor,

2.

projektiler, avsedda for arm­borst, luft-, fjäder- eller harpunva­pen.

Senaste lydelse 1987:1008. Senaste lydelse 1985:430. ''Senaste lydelse 1987:1008.

91

Nuvarande lydebe

3.

hagelpatron eller tändhatt där­till,

4.

kolsyrepatron,

5.

patronhylsa utan tändhatt, av­sedd för handvapen på vilket lagen är tillämplig,

6.

kulpatroner och tändhattar som är avsedda för gevär, i den mån inte regeringen för viss typ av ammuni­tion harföreskrivd annorlunda, samt

7.

ammunition avsedd för stan-eller signal vapen.

Föreslagen lydelse

3. kolsyrepatroner.

4. patronhylsor utan tändhatt av­sedda för handvapen som lagen tiU­ämpas pä, samt

5. patroner avsedda för start- eller signalvapen.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

5 §5

Utan tiUstånd enhgt denna lag får ej någon

1.

inneha skjutvapen,

2.

förvärva ammunition,

3.    införa skjutvapen eller am­

munition tiU riket eUer

4.    driva handel med skjutvapen.

Om luft- eller fjädervapen, som är

avsett för målskjutning, eller har­punvapen har en i förhållande till andra jämförliga skjutvapen begrän­sad effekt skall första stycket ej till­ämpas på vapnet. Enskild person får dock icke ulan tillstånd inneha, in­föra till riket eller driva handel med sådana vapen, om han inte har fylll aderton är.

Första stycket 1 gäUer inte i fräga om verksamhet som omfattas av tillstånd enhgt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m. Första styckel 4 gäller inte i fråga om verksamhel som avses i 3 § samma lag.

Regeringen kan föreskriva un­dantag från kravel pä tillstånd för att inneha start- eller signalvapen.

Utan tillstånd enligt denna lag får irue någon

1.   inneha skjutvapen,

2.    införa skjutvapen eller am­

munition tiU Sverige, eUer

3.    driva handel med skjutvapen.

Om kolsyre-, luft- eller fjäderva­pen, som är avsett för målskjutning, eller harpunvapen har en i förhål­lande tiU ancha jämförliga skjutvapen begränsad effekt skall första styckel inte lUlämpas på vapnet. Regeringen eller den myrulighet regeringen be­stämmer får meddela närmare före­skrifter om vilka vapen som inle om­fattas av första stycket. En enskild person får dock ime utan tillstånd in­neha, införa till Sverige eller driva handel med sådana vapen, om han uite har fyllt arton är.

Första stycket 1 gäller inte i fråga om verksamhet som omfattas av till­stånd enhgt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m. Första siyckei 3 gäller inte i fråga om verksamhel som avses i 3 § samma lag.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bemyn­digas att föreskriva undantag frän kravel pä tUlslånd för art inneha start-eller signalvapen.

'Senaste lydelse 1987:1008.

92

Nuvarande lydebe

Om ytterligare undantag i vissa fall från skyldigheten an inhämta tillständ finns bestämmelser i 13, 16. 21,22, 25, 25 a, 26 och 45 §§.

Föreslagen lydelse

Bestämmelser om yneriigare un­dantag i vissa fall från skylchgheien an ha tiUstånd fmns i 13,16, 21, 22, 25. 25 a, 26 och 45 §§.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

6§

Skjutvapen eller ammunition får ej överlåtas eller upplåtas till annan än den som är berättigad att inneha vapnet eUer att förvärva ammunitio­nen, om ej annat följer av 13. 22, 25, 25 a, 26 eller 45 §.

Skjutvapen eller ammunition får inte överlåtas eUer upplåtas tUl någon annan än den som är berättigad atl inneha vapnet eller ammunitionen, om inte annal följer av 13, 22, 25, 25 a, 26 eller 45 §.

8§ TUlstånd an inneha skjutvapen får meddelas

1.

enskild person,

2.

skytteförbund, skyttekrets eller skytteförening som tillhör del frivil­liga, siatskontrollerade skytteväsen­det.

3.

anruin sammanslutning beträf­fande vilken regeringen förordnat därom och

4.

huvudman för museum för va­pen som skall ingå i museets sam­lingar, om museet åtnjuter statsbi­drag enligt särskilda föreskrifter därom eller om museet ägs av en kommun eller en landstingskommun eller av en stiftelse som står under länsstyrelsens tiUsyn.

Auktoriserat bevakningsföretag får meddelas tillstånd att inneha va­pen för utiåning till företagets väk­tare i samband med bevakningsupp­drag som kräver beväpning. Sådan utiåning får ske endast till den som har meddelats särskilt tillstånd att som lån inneha motsvarande vapen med ammunition.

1.

enskilda personer,

2.

skytieförbund, skyiiekreisar el­ler skytteföreningar som tillhör det frivilhga, stadigt kontrollerade skyt­teväsendet, och

3. huvudmän för museer för va­pen som skall ingå i samlingarna, om museet i fråga får statsbidrag en­hgt särskilda föreskrifter eller om museet ägs av en kommun eller en landslingskommun eller av en stif­telse som står under länsstyrelsens tillsyn.

Auktoriserade bevakningsföretag fär meddelas tillstånd att inneha va­pen för utiåning till företagets väk­tare i samband med bevakningsupp­drag som kräver beväpning. Sådan utiåning får ske endast till den som har meddelats särskilt tillstånd att som lån inneha molsvarande vapen med ammunition.

Regeringen bemyndigas att före­skriva att andra sammanslutningar än de som anges iförsta stycket får ges tillstånd att inneha skjumapen.

9 §6

Enskild person får meddelas till­stånd att inneha skjutvapen endast

En enskild person får meddelas tUlslånd att inneha ett skjutvapen en-

*Senasie lydelse 1987:1008

93

Föreslagen lydelse

dast om han har behov av vapnet Tillstånd an inneha ett skjutvapen som huvudsakligen har prydnads­värde, samlarvärde eller särskiU af­fektionsvärde för sökanden, får meddelas åven för aruira ändamål än skjutning. I sådant fad får vapnet inte användas tiU skjutning. Tdlstånd får meddelas eruiasi om det skäligen kan antas an vapnet inte kommer att

Nuvarande lydelse

om han har behov av vapnet och det skäligen kan antagas alt han ej konrnier att missbraka det 1 fråga om skjulvapen som huvudsakligen har prydnadsvärde fär tillstånd dcek meddelas även för den som vill in­neha vapnet för annal ändamål än skjuming. Detsamma gäller i fråga om vapen som har särskilt affek­tionsvärde för den sökande.

missbrukas. Tillstånd att inneha pistol eller annal enhandsvapen eller kulspmtepistol eUer annat helautomatiskt vapen får meddelas endasl om det finns synnerliga skäl. Detta gäller dock inte start- eUer signalvapen.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om krav i fråga om skjutskicklighei, utbild­ning, ålder samt de villkor i övrigt som skall vara uppfyllda för tillstånd tid innehav av skjutvapen.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

10 §

Tillstånd att inneha skjutvapen meddelas för särskilt angivet ända­mål. Tillståndet får förenas med vill­kor all vapnet skall göras varaktigt obmkbart eller med närmare före­skrifter om hur vapnet skall förva­ras. Tillständet får tidsbegränsas om del med hänsyn till särskilda om­stäncUgheter kan fömtses alt behovet av vapnet inte kommer att bli varak­tigt.

Tillstånd att inneha skjulvapen skall meddelas för särskill angivet ändamål. TiUslåndei får förenas med villkor all vapnet skall göras varak­tigt obrukbart eller att vapnet skall förvaras på vbsi sätt. Tillståndet får tidsbegränsas om det med hänsyn till särskilda omständigheter kan fömt­ses atl behovet av vapnet inte kom­mer an bh varaktigt

11

§

Meddelas tillstånd till innehav av skjutvapen för någon som ännu ej förvärvat ett sådant vapen som till­ståndet avser, år dettas giltighet be­roende av att förvärv sker inom sex månader från dagen för tillståndets meddelande eller den längre tid till­ståndsmyndigheten i särskilt fall fö­reskriver.

Om tillstånd till innehav av skjut­vapen meddelas för någon som ännu inte förvärvat ett sådant vapen gäller tillståndet endast under förutsättning att förvärv sker inom sex månader från dagen för tillståndet eller den längre tid som lUlsiåndsmyndigheien bestämmer i det enskilda fallet.

94

Nuvarande lydebe

Tillstånd till förvärv av ammunition

Föreslagen lydelse

Innehav och överlåtelse   av ammunition

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

12§

Tillstårul att förvärva ammunition får meddelas enskilda personer samt sammanslutningar, huvudmän för museer och bevakningsföretag som avses i 8 §.

Tillstånd som avses i första stycket får meddelas den som är i behov av ammunition och skäUgen kan antagas ej konuna att mbsbruka den. Tillstånd får beviljas enskild person endast om denne har tiUstånd att inneha sådant vapen för vilket ammunitionen är avsedd.

Om ej annat förordnas i särskiU fall, gäller tillstånd till förvärv av ammunition ett år från dagen för tillståndets meddelande.

Den som har tillstånd att inneha visst vapen får även inneha ammuni­tion för skjutning med vapnet.

Tillstånd att inneha ammunition i annat fall än som sägs i första stycket får meddelas enskilda perso­ner samt sammanslutningar och hu­vudmän för museer.

Tillstånd som avses i andra styckel får meddelas endast om det skäligen kan antas att ammunitionen inle kommer atl missbrukas.

Tillstånd att inneha ammunition gäller endast under förutsättning att förvärv sker inom ett år eller den längre tid som tillståndsmyndigheten bestämmer i det enskilda fallet.

13§

Ammunition får överlåtas även lill den som saknar tillständ som avses i 12 § i följande faU, nämligen

1.    Deltagare i jakt får för för­

brukning under jakten tid annan del­

tagare överlåta ammurdtion till vapen

som denne är berättigad att inneha.

2.    Vid lillfällig upplåtelse av

skjutvapen enligt 22 § får upplåta­

ren även överlåta den ammunition tiU

vapnet som låntagaren i varje särskilt

fall kan antagas behöva.

3.   Kulammunilion får även i an­

nat faU än som anges 14 § 6 överlå­

tas till sådan sammanslutning som

avses i 8 §.

Ammunition får överlåtas lill sammanslutningar som avses i 8 § eller den som enligt 12 § har rätt el­ler tillstånd att inneha ammunition.

Ammunition får dessutom överlä-tas i följande faU.

1.   Deltagare i jakt får tiU annan

deltagare överlåta ammunition lill

vapen som denne är berättigad att in­

neha för användning imder jakten.

2.    Vid tillfällig upplåtelse av

skjutvapen enligt 22 § får upplåtaren

även överlåta den ammunition lill

vapnet som låntagaren i varje särskilt

fall kan antas behöva.

95

Nuvarande lydebe

4. Sammanslutning som avses i 8 § får tiU egna medlemmar eller till medlemmar av andra sammanslut­ningar av detta slag överlåta am­munition avi förbrukas vid övning eUer tävlingsskjuming som äger mm under en sådan sammanslutnings kontroll.

Föreslagen lydelse

3. Sammanslutning som avses i 8 § får till egna medlemmar eUer till medlemmar av andra sammanslut­ningar av detta slag överlåta ammu­nition an användas vid övning eller tävlingsskjutning som äger mm un­der en sådan sammanslutnings kon­ttoll.

Ammunition får vidare överlåtas genom ombud till den som är berät­tigad att inneha viss typ av ammuni­tion under förutsättning att ombudet har fullmakt och eget vapentillstånd.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

14 §

I fråga om tiUstånd till införsel av skjutvapen eller ammunition gäUer i tillämphga delar 8-10 och 12 §§.

I fråga om tillstånd tiU införsel av skjutvapen gäller i tillämpliga delar 8-10 §§.

Tilbtånd att införa ammunition får meddelas den som har rätt att inneha ammurdtion i Sverige.

Tillstånd som avses i andra stycket får meddelas endast om det skäligen kan antas att ammunitionen inte kommer an rrussbrukas.

15 §

Tillstånd till införsel av skjutva­pen eller ammunition medför rätt att under tid och för ändamål som sär­skilt anges i tillståndet här i riket in­neha den egendom som införts hit med stöd av tillståndet. Tillstånd till införsel, som ej utnyttjats inom sex månader från dagen för tillståndets meddelande eller den längre tid till­ståndsmyndigheten i särskiU faH fö­reskriver, är ogiltigt.

TUlstånd till införsel av skjutva­pen eller ammunition medför rätt att under den tid ceh för det ändamål som särskilt anges i tillständet i Sverige inneha den egendom som in­förts hit med stöd av tillständet. Tillstånd till införsel gäller endast under förutsättning att införseln sker inom sex månader från dagen för tillståndet eller den längre tid som tillståndsmyndigheten bestämmer i det enskilda fallet.

16 §7

Införsel av skjutvapen eller am­munition får ske utan särskilt till­stånd i följande fall, nämligen

1. Enskild person får införa skjutvapen, som han är berättigad att

Införsel av skjutvapen eller am­munition får ske utan särskilt till­stånd i följande fall.

1. En enskild person får införa skjutvapen, som han är berättigad all

'Senaste lydelse 1987:1283.

96

Nuvarande lydelse

här i riket inneha för personligt bruk, saml ammunition som behöri­gen har förvärvats här i riket. Vad som har sagts nu skall också tilläm­pas på sammanslutningar, huvud­män för museer och bevakningsföre-uig som avses i 8 §.

2.

För tillfällig användning vid jakt eller tävling här i riket fär sven­ska, danska, finska eller norska medborgare, som inte har hemvist hår i riket, från Danmark, Finland eller Norge införa jakt- eller täv-lingsskjutvapen med tillhörande ammunition. Vapnet och ammuni­tionen får i sådant fall utan tillstånd innehas här i riket av den som har infört egendomen under högst tte månader frän införseldagen.

3.

Skjutvapen och ammunition får inle tas om hand på sätt som av­ses i 8 § första Slyckel tullagen (1987:1065) av annan än den som har tillstånd all införa sädana varor ceh inte heller utan medgivande av länsstyrelse förvaras pä tullager eller i frihamn. 1 övrigl gäller lagen (1973:980) om ttansport, förvaring ceh förstöring av införselreglerade varor, m. m.

Föreslagen lydelse

i Sverige inneha för personligt bmk, samt ammunition som behörigen har förvärvats i Sverige. Vad som har sagts nu skall ocksä tillämpas på sammanslutningar, huvudmän för museer ceh bevakningsförelag som avses i 8 §.

2. För tillfällig användning vid jakt eller tävling i Sverige får sven­ska, danska, finska eller norska medborgare, som inle är fast bosatta i Sverige, införa jakt- eller tävlings­skjutvapen med tillhörande ammuni­tion från Danmark, Finland eller Norge. Vapnet och ammunitionen får i sädant fall utan tiUstånd innehas i Sverige av den som har infört egendomen under högst tte månader från införseldagen.

Skjutvapen ceh ammunition får inle las om hand pä sän som avses i 8 § första stycket tul/agen (1987:1065) av annan än den som har tillstånd atl införa sådana varor och inte heller utan medgivande av länsstyrelse förvaras på tullager eller i frihamn. I övrigt gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m. m.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

17

§

Skjutvapen och ammunition, som resande medfört tiU riket för person­ligt bmk men ej varit berättigad att införa, får äter utföras, om egendo­men i behörig ordning anmälts för tullmyndighet. Återutföres ej egen­domen inom fyra månader efter sä­dan anmälan eUer den längre tid där­efter som generallullsiyrelsen eller efter styrelsens bemyndigande annan nillmyndighet i särskiU faU bestäm­mer, tillfaller egendomen staten. I sådanl fall skall egendomen behand­las som om den hade förklarats för­verkad.

Skjutvapen och ammunition, som en resande medfört till Sverige för, personligt bmk men inte varit berät­tigad att införa, får äter ulföras, om egendomen i behörig ordning an­mälts för tullmyndighet. Om inie egendomen återutförs inom fyra må­nader efter sådan anmälan eller den längre tid därefter som generallull­siyrelsen, eller efter styrelsens be­stämmande annan tuUmyndighel i del enskilda fallet bestämmer, tillfaller egendomen staten. I sådanl fall skall egendomen behandlas som om den hade förklarats förverkad.

7 Riksdagen 1990/91. I saml. Nr 130

97

Nuvarande lydelse

Ii

Tillstånd atl driva handel med skjutvapen fär meddelas den som är berättigad att idka handel i allmänhet och som har gjort sig känd för or­dentiighet ceh päliihghet

Föreslagen lydelse

Tillstånd atl driva handel med skjutvapen får meddelas den som är berättigad att driva handel i allmänhet och som har den kompetens som be­hövs samt har gjort sig känd för or­dentiighet och pålitiighet. TiUsiånd får meddelas endasiför handel som skaU bedrivas yrkesmässigt.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om krav på kompetens för att få tdlstånd att driva handel med skjutvapen och om vad som i övrigl skall gälla vid handel med skjutvapen.

Prop. 1990/91 Bilaga 6

:130

19 §

Tillstånd som avses i 18 § med­för rätt all innehava skjutvapen. / tUlståndel fär dock föreskrivas an denna rän skall omfatta endasl vissa typer av skjutvapen eller endast ett visst antal skjutvapen åt gängen. Tillståndet får även förenas med närmare föreskrifter om hur vapnen skall förvaras.

Tillstånd som avses i 18 § med­för räll all inneha skjulvapen. Tillståndet får dock begränsas tdl an omfalta endast vissa lyper av skjut­vapen eller endasl elt vissl antal skjutvapen ät gängen. Tillståndet får även förenas med villkor om an vap­nen skaU förvaras på visst sätt.

20

§

Utan hinder av 14 § får lillslånd meddelas den som är berättigad att idka handel med skjutvapen an tid riket införa sådana skjutvapen som omfattas av hans handelsiillslånd.

Ulan hinder av 14 § får den som är berättigad att driva handel med skjutvapen meddelas tdlstånd att till Sverige införa sådana skjutvapen som omfattas av hans handelstill­stånd.

21 §

1. vapnet har överlåtits till någon som är berättigad att inneha det.

Skjutvapen som ingär i dödsbo eller konkursbo fär utan särskUt till­stånd innehas av den som har om-händenagd boet intiU dess

2.

skyldighet att avlämna vapnet har inträtt enligt 28 eller, i fråga om dödsbo, 35 §, eller

3.

ifråga om konkursbo, konkur­sen har avslutats.

Skjutvapen som ingår i dödsbo eller konkursbo fär ulan särskill lill­ständ innehas av den som har tagii hand om boet till dess

2.

vapnet skad avlämnas enligt 28 eller, i fråga om dödsbo, 35 §, eller

3.

ifråga om konkursbo, konkur­sen har avslutats.

98

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Bilaga 6 22 §8

Den som är berättigad att inneha

Den som är berättigad att inneha

skjutvapen får tUIfäUigt låna ut vap-

skjutvapen'får tillfälligt låna ut vap­

net till annan under följande vUlkor,

net lill någon annan under följande

nämligen

vUlkor.

1.

Utlåning får ske endast för

1. Vapnet fär lånas ut endast för kortare tid, högst två veckor.

kortare tid, högsl två veckor.

2.

Vapnet får lånas ut endast för samma ändamål som innehavarens till­stånd avser.

3.

Låntagaren skall ha fyllt euier-

3. Låntagaren skall ha fyllt arton ton år. Vapen får dcek utlånas till

är. Vapen får dock lånas ut till den den som är under aderton är, om

som är under arton är, om

a)

vapnet skall användas vid övning eller tävling som äger mm under kontroll av en sädan sammansluming som avses i 8 §,

b)

vapnet skall innehas och användas under upplåiarens uppsikt ceh det är fråga om annal vapen än enhandsvapen eller helautomatiskt vapen samt lånta­garen har fyUl femton är,

c)

utiäningen avser sådant luft-

c) utlåningen avser sådanl kol-eller fjädervapen som avses i 5 § syre-, luft- eller fjädervapen som av-andra styckel och vapnet skall inne- ses i 5 § andra slyckel och vapnet has ceh användas under upplåtarens skall innehas och användas under uppsikt, eller                                         upplåtarens uppsUct, eller

d)   utiäningen avser start- eller signalvapen för användning vid ichotistäv-

hng eUer idroiisträning.

4.

Utlåning av pistol eller annat

4. Pistoler, andra enhandsvapen, enhandsvapen eller kulsprutepistol kulsprutepistoler och andra helauio-eller annat helautomatiskt vapen får matiska vapen får lånas ut endasl för ske endast för använchiing i upplåta- användning i upplåiarens närvaro rens närvaro eller för övning eller eller för övning eller tävling som tävling som äger mm under konttoll äger mm under konttoll av en sådan av en sådan sammanslutning som sammanslutning som avses i 8 §, avses i 8 §, om inte låntagaren själv om inte låntagaren själv är beränigad är berättigad att inneha ett vapen av all inneha elt vapen av samma typ. samma typ. Detta gäller inle i fräga Detta gäUer inte i fråga om start- eller om start- eller signalvapen.                    signalvapen.

5.

Om det för att en enskild skall få tillstånd att inneha ell vissl slag av skjutvapen enligt särskilda föreskrifter krävs atl han skall ha avlagt skytte-pjTOv eller genomgått viss utbUdning eller pä annat sätt visal att han är lämplig att inneha vapnet, fär ett sädant vapen lånas ut endast till den som uppfyller samma krav. Vad nu sagts gäller dock ej när vapnet skall användas enbart för provskjuming, övning eller tävling pä skjulbana. Del gäller inle heller när vapnet används vid jakt under fömtsättning att del innehas under upplåtarens omedelbara kontroU.

6.

Vapenhandlare får till speku-

6. En vapenhandlare får lill en lanl, som fylll aderton år, för prov- spekulant, som fyllt arton år, för skjutning på skjulbana utlåna vapen provskjutning på skjutbana låna ut under de fömtsätmuigar som anges i      vapen under de fömtsättningar som

Senaste lydelse 1987:1008.

99

Nuvarande lydelse

4. Vapenhandlare får därvid anlita annan person som godkänts av po-hsmynchgheten att närvara vid prov­skjutning.

Den som med slöd av denna pa­ragraf lånar ul skjutvapen till nägon som har sitt hemvist i en stat som har tillttätt den europeiska konven­tionen d. 28 juni 1978 om konttoll av enskilda personers uiförskaffande och innehav av skjutvapen (den eu­ropeiska vapenkonveniionen), skall omedelbart anmäla det till polis­myndigheten, om inle vapnet skall innehas och användas av låntagaren endasl inom Sverige. Regeringen kan föreskriva undanlag frän an-mälningsskylchgheien förvissa lyper av vapen.

Föreslagen lydelse

anges i 4. Vapenhandlaren får därvid anlila någon annan person som har godkänts av polismyndigheten atl närvara vid provskjulning.

Den som med stöd av denna pa­ragraf lånar ul skjutvapen till någon som är fasl bosatt i en stat som har tillttätt den europeiska konventionen d. 28 juni 1978 om konttoll av en­skilda personers införskaffande och innehav av skjutvapen (den euro­peiska vapenkonventionen), skall omedelbart anmäla utlåningen till polismyndigheten, om inte vapnet skall innehas och användas av lånta­garen endasl inom Sverige.

Regeringen bemyndigas att före­skriva undanlag från anmälnings­skyldigheten för vissa lyper av va­pen.

Prop. 1990/9]:] 30 Bilaga 6

23 

§

8 §.

Ell skjutvapen får inle lånas ut till den som kan antas komma att missbmka vapnet.

24 §

Utlåning av skjutvapen enligt 22 § får ej ske till den som har fått skjutvapen förklarat förverkat eller tillstånd lill innehav av skjutvapen återkallat enligt 29 § första stycket, om inte låntagaren är berättigad att inneha ell vapen av den typ som lä­net avser. Vad som har sagts nu hindrar dock inte alt ell vapen efter särskilt tillstånd av polismyndighe­ten lånas ul för övning eller tävling som äger mm under kontroll av så­dan sammanslutning som avses i

Skjutvapen får inte lånas ut enligt 22 § till den som har fått något skjutvapen förklarat förverkat eller tillstånd till innehav av skjutvapen återkallat enligt 29 §, om inte lånta­garen är berättigad att inneha ett va­pen av den typ som länet avser. Vad som har sagts nu hindrar dock inte att etl vapen efter särskill tillstånd av polismyndigheten lånas ut för öv­ning eller tävling som äger mm un­der konlroll av sådan sammanslut­ning som avses i 8 §.

Den som är berättigad att inneha etl skjutvapen får inle utan nyll till­stånd till innehav vidtaga ålgärder med vapnet som innebär atl det där­efter till funktions- eller verknings­grad kommer att vara fråga om ett väsentiigt annorlunda vapen. Vad nu sagts gäller ej den som har tillstånd atl driva handel med vapen i den mån del ändrade vapnet omfattas av detta tiUstånd.

Den som är berättigad att inneha ett skjutvapen får inte ulan nytt lill­slånd till innehav vidta älgärder med vapnet som innebär atl det därefter till funktions- eller verkningsgrad kommer att vara fråga om ett väsent­ligt annorlunda vapen. Detta gäller inte den som har tillstånd att driva handel med vapen om det ändrade vapnet omfatlas av tidslandet.

100

Nuvarcuide lydelse

Vid reparation av skjutvapen får försliten eller eljest otjänlig vapendel av del slag som avses i 1 § ancha stycket utbytas mot ny likadan va­pendel utan särskilt tillstånd.

Föreslagen lydelse

Vid reparation av skjutvapen får en försliten eller på annat sän oan­vändbar vapendel av del slag som avses i 1 § andra slyckel 6 bytas ut mol en ny likadan vapendel ulan sär­skilt tillstånd.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

25 §

För reparation eller översyn får skjutvapen lämnas till och tillfälligt innehas av

1.

den som är berättigad att idka

1. den som är berättigad att driva handel med sådant vapen,                      handel med sådana vapen,

2.

den som med tillämpning av 22 § 3 och 4 samt 23 § skulle vara berät­tigad att låna ceh självstänchgt handha vapnet eller

3.     den som av polismyndighet

3. den som av polismyndighet har

har godkänts all mottaga vapen för godkänts att ta emot vapen för repa­

reparation eller översyn.                        ration eUer översyn.

25 a §

För skroming fär skjutvapen lämnas till ceh tiUfälligt innehas av

1.

den som är berättigad att driva handel med sådeuia vapen,

2.

den som av polismyndighet har godkänts att ta emol vapen för repara­tion eUer översyn eller

3.

den som av polismyndighet har godkänts att la emot vapen för skrot­ning.

Den som enligt första slyckel har lämnai ett vapen för skrotning skall senast inom en månad därefter an­mäla detta tiU polismynchgheien. Till anmälan skall fogas lillständsbevi-set, om del finns i behåll, och intyg av mottagaren om att han mottagit vapnet för skroming.

Den som enligt första styckel har lämnai ett vapen för skrotning skall senast inom en månad därefter an­mäla delta rill polismyndigheten. Till anmälan skaU fogas tiUståndsbeviset, om det finns i behåll, ceh intyg av mottagaren om atl han lagii emot vapnet för skrotning.

25 b§

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att meddela föreskrifter om vad som i övrigt skad iakttas vid ändring, re­paration och skrotning av skjutva­pen.

26 §9

Den som innehar skjutvapen eUer ammunition är skylchg alt la vård om egendomen på ett sådant sätt att det inte är fara för att nägon obehörig kommer ät den.

Den som innehar skjutvapen eller ammunirion är skyldig att ta hand om egendomen och hålla den under så­dan uppsikt att det inte är fara för att nägon obehörig kommer åt den.

'Senaste lydelse 1987:1008.

101

Nuvarande lydelse

Skjutvapen eller en för vapnets funktion vital del samt ammunition skall förvaras under lås. Ammu­nitionen skad förvaras i en annat utrymme än vapnet eller vapendelen, om inte förvaringen sker i ett säker­hetsskåp eller på något annat lika betryggande sätt. Vad som har sagts nu gäller inte i fråga om start- eller signalvapen och ammunition avsedd för sådant vapen.

Om innehavaren av skjutvapen eller ammunition är förhindrad att ta vård om egendomen, fär han över­lämna vapnet eUer ammunitionen tUl annan för förvaring under högsl elt är, sedan detta anmälts skriftligt hos polismyndigheten. Förvaring får dcek ej ske hos en person som är under adenon åi eller som kan antas komma att missbmka vapnet eller ammunitionen.

Den hos vilken vapnet förvaras enligt ttedje styckel fär inte använda vapnet, om han inte har tillstånd att inneha det enligt 8 §.

Föreslagen lydelse

Skjutvapen och ammunition skall förvaras under säkert lås eller på an­nat lika betryggande sätt. Om förva­ringen inte sker i säkerhetsskåp eller i annat lika säkert förvaringsut-rymme skall, om detta är möjligt utan avsevärd svårighet, en vapendel tas bon från vapnet så att det inte kan användas. Vapen, vapendel och am­munition skall förvaras var för sig. Vad som har sagls nu gäller inte i fråga om start- eller signalvapen och ammunition avsedd för sådana vapen.

Om innehavaren av skjutvapen eUer ammunition är förhindrad att ta hand om egendomen, får han över­lämna vapnet eller ammunitionen till någon annan för förvaring under högsl tre år åt gången, sedan delta anmälts skriftligt hos polismyndig­heten. Förvaring får dcek inte ske hos en person som är under arton år eller som kan antas komma alt miss­bmka vapnet eller ammunitionen.

Den hos vilken vapnet förvaras enligt ttedje stycket får inte använda vapnet, om han inte har eget tillstånd enligt 8 § att inneha en sådant va­pen.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer bemyndigas att ineddela föreskrifter om vapen­handlares, museers och samman­slutningars förvaring av andra vapen än sådana som avses i 5 § andra stycket samt sammanslutningars för­varing av ammunition.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

27

§

När särskild anledning föreligger därtdl får polismyndighet även i an­nat fall än som avses i 10, 14 eUer 19 § meddela närmare föreskrifter om hur den som är berättigad att in­neha skjutvapen skall förvara dessa.

Näi det finns särskild anledning till det fär en polismyndighet även i annat fall än som avses i 10, 14 eller 19 § besluta an tillstårul an inneha skjutvapen skall förenas med villkor att vapnet skad förvaras på visst sån.

102

Nuvarande lydelse

28 §

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

Ingår skjutvapen bland tillgång­arna i dödsbo eller konkursbo, fär polismyndigheten, när särskild an­ledning föreligger, förordna alt vap­net tills vidare skall förvaras av myndigheten eller annan som myn-chghelen anvisar. Den som omhän-derhar bcets egendom är i sä fall skylchg alt efter särskild anmaning och inom åSnvid föreskriven tid av­lämna egendomen till den som så­lunda skall förvara egendomen.

Om ett skjutvapen ingår bland tillgångarna i dödsbo eller kon­kursbo, fär polismyndigheten, när del finns särskild anledning, för­ordna att vapnet tills vidare skall för­varas av myndigheten eller någon annan som myndigheten anvisar. Den som har hand om boets egen­dom är i så fall skyldig alt efter sär­skild anmaning och inom angiven tid överlämna egendomen till den som sålunda skall förvara egendomen.

28 a §

Skickas skjutvapen med posten, skall försändelsen vara assurerad, om del inte är fråga om vapen som avses i 5 § ancha stycket

Den som transponerar skjutvapen eller ammunition åt någon annan, skall vidla betryggande ålgärder för all förhindra all någon obehörig kommer ål vapnen eller ammunitio­nen.

Den som ålar sig atl ttansportera skjutvapen eller ammunition bör vidta betryggande åtgärder för atl förhindra att någon obehörig kom­mer åt vapnen eUer ammunitionen.

10

28 b §

Den som avser att för personligt bmk föra ut skjutvapen ur riket lill en stat, som har tillträtt den euro­peiska vapenkonveniionen, skall före utförseln anmäla detta lill po­lismyndigheten, om vistelsen i den främmande staten skaU vara i mer än tte månader. Regeringen kan före­skriva undantag från anmälnings­skyldigheten för vissa typer av va­pen.

Den som avser alt för personligt bmk föra ut skjutvapen ur Sverige till en stat, som har tillträtt den euro­peiska vapenkonveniionen, skall före ulförsehi anmäla delta till polis­myndigheten, om vistelsen i den främmande staten skall vara i mer än tre månader.

Regeringen bemyndigas atl före­skriva undantag från anmälnings­skyldigheten för vissa typer av va­pen.

29 §

Har innehavare av skjutvapen ge­nom missbruk av vapnet eller oakt­samhet därmed eller på annat sätt vi­sat att han är olämplig an inneha va­pen eller föreligger eljest skälig an­ledning därtiU, fär tillstånd att inneha eller införa skjutvapen återkallas.

Ett tillstånd att inneha eller införa skjutvapen får återkallas om

1.

tillståndshavaren missbrukat vapnet,

2.

tillståndshavaren visat oakt­samhet med vapnet,

3.    tillståndshavaren på annat sätt

'"Senaste lydelse 1985:932.

103

Nuvarande lydelse

Tillstånd till innehav av vapen som avses i 9 § andra styckel får återkallas, om sådana skäl som där anges inte längre föreligger. Till­stånd skad dock inte återkallas om det skulle framstå som oskäligt med hänsyn till att vapnet har affek­tionsvärde för innehavaren eller av annan orsak och om det inte finns någon anledning att räkna med att vapnet skall komma att missbrukas.

Föreslagen lydelse

visat att han är olämplig att inneha vapen,

4.   förutsättningarna för tillståndet

inte längre finns, eller

5.   det annars finns någon skälig

anledning att återkalla tillståndet.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

30

§

Meddelas beslut som avses i 29 §, skaU tdlstånd som har medde­lats vapeninnehavaren att förvärva ammunition tid vapnet också återkal­las.

Tillstånd all förvärva ammunition får även återkallas, om tillsiåndsha­vare har missbrukat ammunition som han har förvärvat på grund av tillståndet eller om skälig anledning därtiU eljest föreligger. Tillstånd tid innehav av vapen som avses i 9 § andra stycket får återkallas, om så­dana skäl som där anges inle längre föreligger. Tillstånd skad dock inte återkaUas om det skulle framstå som oskäligt med hänsyn till att vapnet har affektionsvärde för innehavaren eller av annan orsak och om det inte finns någon anledning att räkna med att vapnet skall komma atl missbru­kas.

Ett tillstånd att inneha ammunition får återkaUas, om

1.   förutsättningarna för tillståndet

inte längre finns,

2.   tillståndshavaren har missbru­

kat sin ammunition, eller

3.   om det annars finns någon

skälig anledning att återkalla tillstån­

det.

31 §

Tillstånd atl idka handel med skjutvapen får återkallas, om till­ståndshavaren har åsidosatt bestäm­melse i denna lag eller med stöd därav utfärdad föreskrift eller om förutsättningar för tillståndet eljest ej längre föreligger.

Ett tillstånd att driva handel med skjutvapen  får   återkallas   om

1.

tillståndshavaren har åsidosatt en bestämmelse i denna lag eller en föreskrift eller en villkor som med­delats med stöd av lagen,

2.

tillslåndshavaren inte längre driver yrkesmässig handel,

3.

förutsättningarna för tillståndet inte längre finns, eller

4.    om det annars finns någon

skälig anledning att återkalla tillstån­

det.

104

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

32 §11

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

Föreligger risk för missbruk av skjutvapen, kan polismyndighet be­sluta all vapnet och därtill hörande ammunition skaU omhändertagas. Är faran för missbmk överhängande, får polisman även ulan sådant beslul omhändertaga vapnet ceh ammuni­tionen. I sådant fall skall polisman­nen skyndsamt anmäla åtgärden hos polismyndigheten, som omedelbart skall pröva om omhändertagandet skall bestå.

Om det finns risk för missbmk av ett skjutvapen eller om det är sanno­likt att ett tillstånd att inneha vapnet kommer att återkallas och det finns särskilda omständigheter att omhän­derta det, får en polismynchghei be­sluta att vapnet med tillhörande am­munition skall omhändertas. Är ris­ken för missbmk överhängande, får en polisman även utan sådant beslut omhänderta vapnet och ammunitio­nen. I ett sådant fall skall polisman­nen skyndsamt anmäla åtgärden hos polismynchgheien, som omedelban skall pröva om omhändertagandet skall bestå. Vad som i första stycket sägs om polisman gäller även av länsstyrelsen förordnade jakttillsynsmän samt personal vid kustbevakningen, domänver­ket, tuUverket eUer eUer särskilt förordnade tjänstemän vid länsslyrelsen.

Finns någon som har tiUstånd all

Om det finns någon som har till-

inneha den omhändertagna egendo-     stånd att inneha den omhändertagna

men och återkallas ej tillståndet, skall egendomen återlämnas till in­nehavaren så snart del skäligen kan antagas att det ej längre föreligger någon risk för inissbmk. Detsamma gäller, om den omhändertagna egen­domen får innehas ulan tillstånd en­Ugt denna lag.

egendomen och om tillståndet inte återkallas, skall egendomen återläm­nas till innehavaren sä snart del skä­ligen kan antas att det inte längre finns nägon risk för missbruk. Delsamma gäller, om den omhänder­tagna egendomen får innehas ulan tillstånd enhgt denna lag.

33 §12

Skjutvapen med tillhörande am­munition skaU lösas in av staten om

Skjutvapen och därtill hörande ammunition skall inlösas av staten om

1.   tillstånd som medför rätt att inneha vapnet har återkallats ulan art egen­

domen har förklarats förverkad eUer är lagen i beslag,

2.

vapeninnehavaren har avhdil,

3.

ansökan om tillstånd till innehav av vapen som förvärvats genom arv, testamente eUer bodelning har avslagiis,

4.

domstol har funnit att vapen,

4. domslol har funnit att vapen

som innehas av någon som ej är be­rättigad därtdl, ej skaU förklaras för­verkat eUer åklagaren i ett sådanl fall har beslutat att ej föra lalan om för­verkande.

som innehas av någon som inte är berättigad tiU det, inte skall förklaras förverkat eller åklagaren i ell sådanl faU har beslutat atl inte föra lalan om förverkande.

llSenasie lydelse 1990:1483. lSenasie lydelse 1987:807.

105

Nuvarande lydebe

34 

§

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

Inlösen enligt 33 § äger ej rum, om egendomen lämnas för skrotning enligt 25 a § eller överlåtes till nå­gon, som är berättigad att inneha den, inom ett är från del att vapenin­nehavaren avled eller tte månader från det an beslut som avses i 33 § meddelades eller, om egendomen då var tagen i beslag, beslaget hävdes.

Vapen och ammunition skall inte lösas in enligt 33 §, om egendomen lämnas för skroming enhgt 25 a § eller överlåts till nägon som är berät­tigad att inneha den. Detta gäller un­derförutsättning att vapen och am­munition lämnas eller överlåts inom ett år från det atl vapeninnehavaren avled eller vre månader från det att beslul som avses i 33 § meddelades eller, om egendomen dä var tagen i beslag, beslaget hävdes.

Inlösen enligt 33 § äger ej heller rum, om ansökan om tiUstånd att in­neha vapnet göres inom tid som anges i första stycket. Avslås an­sökningen skall egendomen inlösas, om den ej inom tre månader från da­gen för beslutet i tillståndsärendel överlåtits nU någon som är berättigad att inneha den.

Vapen eller ammunition skall inte heller lösas in enligt 33 §, om ansö­kan om tillstånd att inneha vapnet görs inom tid som anges i första stycket. Avslås ansökningen skall egendomen lösas in, orti den inte inom tte månader från dagen för be­slutet i tUlsiåndsärendet överlåtits lill någon som är berättigad att inneha den. Polismyndigheten får medge förlängning av lid som avses i första eller andra styckel. varje gång med högst sex månader.

35 §

SkaU vapen ceh ammunition inlö­sas enligt 33 §, är innehavaren skyldig all efter särskild anmaning och inom därvid föreskriven tid av­lämna egendomen till polismynchg­heien eller den myndigheten be­stämmer. Om det finns tillståndsbe­vis eller annan motsvarande hand­ling, skall även handlingen avläm­nas.

SkaU vapen och ammunition lösas in enligt 33 §, är innehavaren skyl­chg att efter särskild anmaning ceh inom angiven tid överlämna egen­domen tUl polismyndigheten eller den som myndigheten bestämmer. Om del finns tiUståndsbevis eller an­nan molsvarande handling, skall även hancUingen lämnas.

36 §

För vapen ceh ammunition som inlöses skall betalas löseskilling med belopp som motsvarar egendomens marknadsvärde. Normer för beräk­ning av ersättningen får fastställas av regeringen.

För vapen och ammunition som löses in skall betalas ersätlning med belopp som motsvarar egendomens marknadsvärde.

37

§

TiU fängelse i högst tvä är dömes den som uppsåtiigen

Till fängelse i högst två år döms den som uppsåtiigen

106

Nuvarande lydelse

1.

innehar skjutvapen utan att vara berättigad dånill,

2.

överlåter eUer upplåter skjul­vapen tiU den som ej är berättigad att inneha vapnet.

Har gämingen begåtts av oakl­samhel eller är brottet ringa, dömes till böter eller fängelse i högst sex månader.

Föreslagen lydelse

1.    innehar skjutvapen utan alt

vara berättigad tid det,

2.   överlåter eller upplåter skjutva­

pen till den som inte är berättigad alt

inneha vapnet

Om gämingen har begåtts av oaktsamhet eller är brottet ringa, döms till böler eller fängelse i högst sex månader.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

38:

ler 27 §,

3. bryter mot förvaringsbestämmelsema i 26 § i fråga om skjutvapen ceh ammunition, vilka innehas av sammanslutning, huvudman för museum eller bevakningsföretag som avses i 8 §, eller i fråga om skjutvapen, som innehas av vapenhandlare.

Till böter eller fängelse i högst sex månader dömes den som upp-såthgen eUer av oaktsamhet

1.    missbrukar rätt att inneha

skjutvapen genom att använda det

för annat ändamål än han är berätti­

gad tUl,

2.   bryter mot 26 § fjärde stycket

eller 28 a § första stycket eller mol

föreskrift om förvaring av vapen

som meddelats enligt 10, 14, 19 el-

4.   förvärvar ammunition ulan att

vara berättigad därtill eller underlåter

all efterkomma anmaning enligt

35 § atl avlämna ammunition,

5.

överlåter ammunition till den som ej är berättigad att förvärva ammunitionen,

6.

idkar handel med skjutvapen utan tUlslånd.

Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåi-hgen eUer av oaktsamhet

1.

missbmkar rätten atl inneha skjutvapen genom att använda det för något annat ändamål än han är beränigad till,

2.

bryler mot 26 § fjärde styckel eller 28 a § eller mot föreskrift om förvaring av vapen som meddelats enligt 10, 14, 19 eller 27 §,

4.

innehar ammunition ulan att vara berättigad tiU del eller inle följer anmaning enligt 35 § att överlämna ammunition,

5.

överlåter ammunition till den som inte är berättigad att inneha am­munitionen,

6.

driver handel med skjutvapen ulan tillstånd.

39 §

Om ansvar för olovlig införsel av vapen eller ammunition och för för­sök till sådanl brott finns bestäm­melser i lagen (1960:418) om sttaff för vamsmuggling.

Bestämmelser om ansvar för olovlig införsel av vapen eller am­munition och för försök till sådant brott finns i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling.

40;

Egendom med vilken tagits be­fattning eller förfariis på sätt som ut­gör bron enligt 37 § eller 38 § 1, 4

Egendom som varit föremål för brott som anges i 37 § eller 38 § 1, 4 eUer 5 skall förklaras förverkad,

107

Nuvarande lydelse

eller 5 skall förklaras förverkad, om del ej är uppenbart obilligt. I ställel för egendomen kan dess värde för­klaras förverkat Förklaras vapen förverkat, får även därtill hörande ammunition förklaras förverkad.

Föreslagen lydelse

om del inte är uppenbart oskäligt. I slället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat Om en vapen förklaras förverkat, får även am­munition som hör till vapnet förkla­ras förverkad.

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

41 §13

Angående beslag av egendom, som kan antas vara förverkad enligt 40 §, gäller bestämmelsema om be­slag i rättegångsbaUcen med följande avvikelser.

Angående beslag av egendom, som kan antagas vara förverkad en­hgt 40 §, gäller bestämmelsema om beslag i rättegångsbalken med föl­jande avvikelser.

1.

Av länsstyrelsen förordnade jakttillsynsmän samt personal vid kuslbe­vakningen, domänverket, tullverket eller särskill förordnade tjänstemän vid länsstyrelsen har samma rätt att ta egendom i beslag som tillkommer en po­lisman.

2.

Bestämmelsen att åtal skall

2. Beslämmelsen att åtal skall väckas inom viss tid gäller ej i annal väckas inom viss tid gäller inte i an-faU än då rätten utsatt sådan tid.             nat fall än då ränen utsatt sådan tid.

Besvär

överklagande

42 

§

14

Polismyndighets beslut enligt

En polismyruiighets beslut enligt

denna lag får överklagas hos läns- denna lag får överklagas hos länssiy-

styrelsen genom besvär.

relsen.

Länsstyrelsens beslul enligt 18, 29, 30 eller 31 § eller i fråga om inlösen av skjutvapen eller ammunition får överklagas hos kammarrätten genom be­svär.

Länsstyrelsens  beslul i  annal

Länsslyrelsens  beslul  i  annat

ärende än som avses i andra styckel ärende än som avses i andra styckel

fär ej överklagas.

får inte överklagas.

43 

§

Polismyndighets, länsstyrelses ceh kammarrätts beslut enhgt denna lag länder till omedelbar efterrättelse, om ej annorlunda förordnas. Polis­myndighets beslul om återkallelse av handelstiUständ länder dcek tiU ome­delbar efterrättelse endast i fall då förordnande därom har meddelats i beslutet Sådant förordnande får meddelas om särskilda skäl förelig­ger.

Polismyndighets, länsstyrelses och kammarrätts beslut enligt denna lag skall gälla omedelbart, om inte annat förordnas. Polismyndighets beslul om återkallelse av handelstiU-stånd skall dock gälla omedelbart endasl i fall då så hai förordnats i beslutet. Sådant förordnande får meddelas om det finns särskilda skäl.

lSenasie lydelse 1990:1483. l"Senasie lydelse 1985:932.

108

Nuvarande lydebe

44

§

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130 Bilaga 6

Denna lag äger ej tillämpning på staten.

Denna lag tillämpas inle iförhål­lande till staten.

45 §

Bestämmelsema i 5 § gäller ej

Bestämmelsema i 5 § gäller inte

innehav av skjutvapen som över-     innehav av skjutvapen som överläm-

lämnais från staten tUl

näts från staten tiU

1.

statiig tjänsteman eller person som tillhör försvars-, civilförsvars- eller pohsväsendei om denne är skylchg att inneha vapnet för tjänsten,

2.

sammanslutning, beträffande vilken regeringen förordnat därom,

3.

den som för slatens räkning

2. den som för statens räkning tUlverkar krigsmateriel.                          tiUverkar krigsmateriel.

Regeringen bemyndigas att före­skriva om undantag från 5 § även för innehav av skjutvapen  som överlämnats från staten tdl andra sammanslutningar. Utan hinder av 5 och 6 §§ får skjutvapen vidare överlämnas för verkskyddsändamål tid den som är krigsplacerad i verkskyddels ord­nings- och bevakningstjänst med skyldighet enligt gällande special­plan att vara utrustad med skjutva­pen.

Den till vUken vapen överlämnats med Slöd av första eller andra stycket är även berättigad att ulan tillstånd från staten inneha behövlig ammuni­tion tUl vapnet

Den tiU vilken vapen överlämnats med slöd av första eller andra slyckel är även berättigad att ulan tillstånd från staten/örvärva behöv-hg ammunition tiU vapnet.

46 §

Ulan hinder av 8 eller 12 § får tillstånd att inneha skjutvapen eller att förvärva ammunition meddelas den som är skyldig att anordna verk­skydd, i den mån skjutvapen enligt gällande specialplan för verkskyddet skall ingå i utrustningen för någon som är krigsplacerad i verkskyddets ordnings- eller bevakningstjänst. Vid sådant tillstånd får knytas sär­skilda villkor.

Den som fått tillstånd enligt första stycket får överlåta ammunition liU den som är krigsplacerad i verk­skyddets ordnings- och bevaknings­tjänst och som enligt gällande spe-

Om den som är intagen på sjuk­vårdsinrättning för vård av en psy­kisk störning innehar eller kan län­kas inneha skjutvapen och det kan antas att han inte bör inneha ett så­dant vapen, skall den läkare som är ansvarig för den psykiatriska vården omedelbart anmäla förhållandet till polismyndigheten i den ort där pati­enten är kyrkobokförd.

109

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:130

Bilaga 6 cialplan för verkskyddei är skyldig att vara utrustad med vapen.

48 §

Närmare föreskrifter om de krav i

Regeringen eller den myndighet

fråga om skjutskicklighet eller ut-

som regeringen bestämmer meddelar

bildning saml de villkor i övrigt som

närmare föreskrifter om de villkor i

skall vara uppfyllda för tillstånd en-

övrigl som skall vara uppfyllda för

ligt denna lag meddelas av rege-

tilbtånd enligt denna lag.

ringen eller myndighet som rege­

ringen bestämmer.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

2.1 fräga om förvaring av vapen och ammunition tillämpas dock äldre bestämmelser tiU den 1 juli 1992.

3.

Innehar någon vid lagens ikraftttädande en vapendel som enligt älche föreskrifter fick innehas utan tillstånd får han fortfarande inneha vapendelen utan tillstånd tiU den 1 juli 1992 eller, om ansökan om tiUstånd har gjorts före nämnda tidpunkt till dess ansökan om tiUstånd slutiigen har prövats.

4.

Har tvä eller flera tillstånd all inneha samma vapen som gäller vid la­gens ikraftträdande får inte tillståndet återkallas därför all endasl en person kan vara tiUsiåndshavare tiU ett och samma vapen.

110

Lagrådet

Prop. 1990/91:130

Bilaga 7 Utchag ur protokoll vid sammanttäde 1991-03-07.

Närvarande: f d. regeringsrådet Eskil HeUner, justitierådet Fredrik Sierzel, regeringsrådet Bjöm Sjöberg

Enhgt protokoU vid regeringssammanttäde den 21 febmari 1991 har rege­ringen på hemställan av statsrädei Freivalds beslutat inhämla lagrådets ytttande över förslag tUI

1.

lag om ändring i vapenlagen (1973:1176),

2.

lag om ändring i sekretesslagen(1980:100).

Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Catharina Bergquist[REDACTED_EFTERNAMN]. Lagrådet har higen erinran mol förslagen.

111

Iniehåll

Prop. 1990/91:130

Propositionen.......................................................... 1

Propositionens huvudsakliga innehåll............................ 2

Propositionens lagförslag.......................................... 22

Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde den 14 mars 1991 23

1

Inledning............................................................ 23

2

Bakgrund............................................................ 24

2.1    Nuvarande ordning....................................... 24

3.1

Utgångspunkterna för mina förslag ceh överväganden      26

3.2

Vapenlagens tUlämpningsområde....................... 28

3.3

VapentiUstånd.............................................. 31

3.4

Ammunitionstill stånd...................................... 34

3.5

VapenhancUarrillsiånd..................................... 37

3.6

Förvaring av vapen........................................ 40

3.7

Transport av vapen och långtidsförvaring........... 43

3.8

Återkallelse av vapentillsiånd och omhändertagande av

vapen, m.m.................................................. 45

3.9

Sekreless för uppgifter i vapenregister............... 49

3.10

Instansordningen och praxis i vapenärenden....... 50

3.11

Vapenanrapper............................................. .52

3.12

Vapenamnesti............................................... 53

3.13

Övergångsbestämmelser avseende start- och signalvapen          54

4

Upprättade lagförslag............................................ 55

5

Specialmolivering.................................................. 55

5.1

Förslagel till lag om ändring i vapenlagen (1973:1176)      55

5.2

Förslaget tiU lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)  67

6 Hemställan.......................................................... 67

BUaga 1    Sammanfattning av betänkandet Översyn av vapenlag-

stifmingen (SOU 1989:44).............................. 68

BUaga 2    Ulredningens lagförslag.............................. 75

BUaga 3    Sammanfattning av promemorian om nya övergångs­

bestämmelser för start- och signalvapen.......... 86

BUaga 4    Förteckning över rerrussinstanserna............ 88

BUaga 5    Förteckning över remissinslanserna.............. 89

BUaga 6    Lagrådsremissens lagförslag....................... 90

BUaga 7    Lagrådets yttrande................................. 111

gotab  98262. Stockholm 1991                                                                                                                             112