Regeringens proposition

2000/01:82

Söderåsens nationalpark

Prop.

2000/01:82

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 15 mars 2001

Lena Hjelm-Wallén

 Kjell[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Miljödepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att en del av Söderåsen i Klippans och Svalövs kommuner

 avsätts som Söderåsens nationalpark.

Söderåsen är ett representativt exempel på det skånska horstlandskapet och är

också av internationellt intresse som exempel på ett relativt opåverkat område i

 det europeiska lövskogsområdet. Därutöver hyser Söderåsen höga, delvis unika,

geologiska och biologiska kvaliteter och höga kulturmiljövärden samt är av stor

betydelse för friluftslivet. Den föreslagna nationalparken omfattar en areal av

1 620 ha, varav lövskog utgör 1 116 ha och resterande areal utgörs av bland- och

 barrskog, åkermark, betesmark, klipp- och rasmarksvegetation och vatten. Det

föreslagna området utgör en av Sveriges största samlade fornlämningsmiljöer.

Syftet med nationalparken är att kunna bevara ett större sammanhängande område

av det sydsvenska horstlandskapet i väsentligen oförändrat skick.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Ärendet och dess beredning 4

3 Bakgrund 4

4 Söderåsens nationalpark 4

Bilaga Förslag till gräns för Söderåsens nationalpark 7

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 mars 2001 8

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen godkänner att den mark som staten äger inom

det angivna området i Klippans och Svalövs kommuner avsätts till Söderåsens

nationalpark.

2

Ärendet och dess beredning

Naturvårdsverket har i en skrivelse till regeringen den 4 december 2000

föreslagit att Söderåsens nationalpark inrättas. Skrivelsen har

remissbehandlats. Yttranden över skrivelsen har lämnats av Statens

fastighetsverk, Länsstyrelsen i Skåne län, Riksantikvarieämbetet, Svalövs och

Klippans kommuner samt av Naturskyddsföreningen och Världsnaturfonden.

Remissyttrandena finns tillgängliga i Miljödepartementet (dnr M2000/4587/Na).

Området ingår i Naturvårdsverkets nationalparksplan. Förslagen i denna

proposition har utformats i samarbete med Miljöpartiet och Vänsterpartiet.

3 Bakgrund

Enligt miljöbalken kan skyddet för särskilt värdefulla naturområden säkerställas

 genom att de avsätts till nationalpark eller naturreservat. I syfte att bevara

ett större sammanhängande område av en viss landskapstyp i dess naturliga

tillstånd, eller i väsentligen oförändrat skick, kan mark som tillhör staten

avsättas till nationalpark. Det finns 26 nationalparker i Sverige, varav

flertalet inrättades i början av 1900-talet. Sedan år 1962 har tio

nationalparker tillkommit. Av dessa är Färnebofjärdens nationalpark den senast

tillkomna (prop. 1997/98:91, bet. 1997/98:JoU28, rskr. 1997/98:210).

Naturvårdsverket har utarbetat en nationalparksplan för Sverige. I denna

föreslås en utvidgning av antalet nationalparker i landet så att de

representerar ett urval av särskilt skyddsvärda områden. I planen föreslås bl.a.

 att Söderåsen avsätts till nationalpark.

4 Söderåsens nationalpark

Regeringens förslag: Den del av Söderåsen som markerats på den bilagda kartan

avsätts som Söderåsens nationalpark.

Naturvårdsverkets förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

Remissinstanserna tillstyrker framställningen eller har inga invändningar mot

att området avsätts som nationalpark. Länsstyrelsen i Skåne län framhåller

liksom Naturskyddsföreningen att kvarvarande ängs- och hagmarker bör bibehållas

genom aktiv skötsel. Riksantikvarieämbetet anser att kulturvärdena inte har

lyfts fram i tillräcklig utsträckning och avstyrker förslaget om fri utveckling

till den del det berör fornlämningar.

Skälen för regeringens förslag: Söderåsen är en av de urbergshorstar som ger

området mellan de skånska slätterna en böljande, kuperad karaktär. Åsen är

långsträckt och spolformad med längdriktningen i nordväst-sydost. Med markerade

branter höjer den sig cirka 100 meter över omgivande slätter. Övre delen bildar

en platå med mestadels små topografiska variationer.

Den del av Söderåsen som är aktuell för avsättning ligger i nordvästra Skåne,

mellan[REDACTED_EFTERNAMN] och Ljungbyhed. Berörda kommuner är Klippan och Svalöv i Skåne

län. Arealen är 1 620 ha, varav lövskog utgör 1 116 ha, barrskog 130 ha,

främmande trädslag 16 ha, föryngringsytor 194 ha, åkermark 16 ha, betesmark 65

ha, klipp- och rasmarksvegetation 16 ha, vatten 32 ha och övrig mark 33 ha. Den

föreslagna nationalparken omfattar ett område med varierade terrängförhållanden

på åsens sydöstra del. Till största delen består området av ädellövskog. Flera

granplanteringar har avverkats och kommer att omföras till lövskog.

Söderåsens kanske främsta vetenskapliga kvaliteter är knutna till dess

geologiska förhållanden. Skäralids sprickdal, som ligger centralt i den

föreslagna nationalparken, formades huvudsakligen under den senaste istiden men

i rasbranterna pågår fortfarande talusbildning. Förutom själva sprickdalen och

dess bildningssätt finns här mycket välbevarade erosions- och vittringsformer

från bland annat periglacial tid, det vill säga tiden i anslutning till

nedisningen. Till de mest intressanta geologiska formerna hör hängande dalar,

talusbranter, nivationsnischer, glacialnischer och terrasser.

I Skäralid finns en varierad växtlighet med särpräglad zonering från de nedre

fuktigare delarna till de torra, branta övre sidorna. I dalens botten växer

ängsskogar av bok, ask, avenbok och alm som uppåt övergår i hedskogar av bok

samt enstaka ekar och björkar. Floran är rik särskilt vad gäller mossor och

lavar på grund av variation i lokalklimat och substrat samt på grund av lång

skoglig kontinuitet. Även svampfloran är artrik.

Platån är bevuxen med hedartade bokskogar. I sluttningarna norrut och söderut, i

 höjd med dalgångens mynning, finns ängsbokskog av flera olika typer. I

anslutning till bäckar och i raviner och mindre sänkor på platån finns även

fuktigare, artrikare skogar, ofta bestående av klibbal.

Faunan är rik och intressant. Till de häckande fågelarterna hör stenknäck, liten

 flugsnappare, mindre hackspett, skogsduva, glada, bivråk, korp och forsärla.

Skärån har rent, syrerikt vatten med en lokal stam av öring och ett stort antal

bäcksländearter. I övrigt ger sprickdalarnas lokalklimat och förekomsten av

multnande lövträdstammar och högstubbar sällsynt gynnsamma miljöer för bland

annat vedlevande skalbaggar, landsnäckor och andra ryggradslösa djur.

Området är i hög grad påverkat av människan. Sprickdalarnas sluttningar är

relativt opåverkade medan stora delar av platån alltsedan bronsåldern i växlande

 omfattning har nyttjats för odling och boskapsskötsel. Mest intensiv var

uppodlingen under järnåldern, för att sedan avklinga och nästan upphöra under

medeltiden. Under den s.k. torparepoken återuppodlades smärre delar av den

forntida åkermarken en kortare period och kringliggande marker utnyttjades för

vedtäkt och foderproduktion. Boplatser, gravar, odlingsrösen, fornåkrar,

husgrunder och bevarade torp vittnar om tidigare markanvändning. I modern tid

har området huvudsakligen utnyttjats för skogsbruk. Dalbottnens planare ytor har

 bl.a. nyttjats som slåttermarker. Trots skogsbruk, tidigare odling, vägar och

enstaka bebyggelse ger området som helhet ett relativt opåverkat intryck, till

vilket den dramatiska topografin bidrar.

För friluftslivet är Söderåsen ett vackert, intressant och spännande område och

ett av Skånes klassiska utflyktsmål. Besöksfrekvensen är hög under större delen

av året. Till de mest besökta delarna hör Skäralid med Kopparhatten och

Nackarpsdalen med Odensjön. Vid Skäralid finns ett naturum med utställning och

restaurang. I anslutning till Nackarpsdalen i[REDACTED_EFTERNAMN] finns vandrarhem. Vid

Odensjön arrangeras årligen friluftskonserter. Nackarpsdalen är ett viktigt

rekreations- och friluftsområde för boende i[REDACTED_EFTERNAMN] med omnejd.

Syftet med nationalparken skall vara att i väsentligen oförändrat skick bevara

ett större sammanhängande område av det sydsvenska horstlandskapet med såväl

unika och karaktäristiska terräng- och vegetationsförhållanden som värdefull

natur och kultur i övrigt. Områdets naturliga vegetationstyper skall i huvudsak

bevaras för naturlig utveckling. Delar som hyser stora kulturhistoriska värden

skall bevaras genom aktiv skötsel. Delar med för området främmande vegetation

och områden som tidigare nyttjats för rationellt skogsbruk skall restaureras

till förmån för naturliga vegetationstyper, i huvudsak ädellövskogar. Djurlivet

skall skyddas från jakt och andra störningar. Allmänhetens möjlighet att uppleva

 områdets natur och kultur skall underlättas på ett sätt som är förenligt med

övriga syften.

För att uppnå syftet skall varken exploaterande verksamhet eller skadegörelse på

 mark och vegetation tillåtas. Fasta fornlämningar är skyddade enligt

kulturminneslagen och inga åtgärder som skadar dessa får vidtagas.

Konventionellt skogsbruk skall inte tillåtas, befintliga barrskogar skall

avvecklas och ersättas med naturligt uppkommande lövskogar där så är möjligt.

Hjälpplantering eller sådd med lövträd på de större kalytorna samt gallring i

täta föryngringsytor skall utföras. Inblandning av för regionen främmande

trädslag skall motverkas med aktiva skötselmetoder. Vidare skall vissa vägar tas

 ur bruk och friluftslivet inriktas mot strövande och naturstudier. Jakt eller

omfattande tävlingsverksamhet skall inte tillåtas. Forskning om områdets natur

bör stimuleras. Informationsmaterial om områdets natur- och kulturförhållanden

skall utarbetas och göras tillgängligt för allmänheten i bland annat Skäralids

naturum. Anordningar för friluftslivet och andra fritidsaktiviteter skall

utvecklas och i första hand lokaliseras till redan etablerade besöksområden som

till exempel Nackarpsdalen, Skäralid och Odensjön.

Sammanfattningsvis anser regeringen att Söderåsen är ett representativt exempel

på det skånska horstlandskapet. Området är också av internationellt intresse som

 exempel på en relativt opåverkad lövskog i utbredningsgränsen av det europeiska

 lövskogsområdet. Därutöver hyser Söderåsen höga, delvis unika geologiska och

biologiska kvaliteter, höga kulturvärden samt är av stor betydelse för

friluftslivet. Regeringen föreslår därför att den del av Söderåsen som markerats

 på kartan (se bilaga) avsätts till Söderåsens nationalpark.

Förslag till gräns för Söderåsens nationalpark

Miljödepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 15 mars 2001

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2000/01:82 Söderåsens nationalpark

Prop. 2000/01:82

7

1

Prop. 2000/01:82

Bilaga

Prop. 2000/01:82