Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att reglerna i

bankrörelselagen (1987:617) om rätt att inrätta

filial i utlandet, rätt att förvärva aktier i bl.a.

utländska bankföretag och rätt att ge krediter med

efterställd betalningsrätt blir desamma för

bankaktiebolag, sparbanker och föreningsbanker.

Med hänsyn till effekterna av den pågående

omstruktureringen av sparbanks- och

föreningsbanksrörelserna har undantagen om rätt

för sådana banker att utan tillstånd förvärva aktier

i Sparbankernas Bank resp. Föreningsbankernas

Bank samt rätten att lämna vinstandelslån till

företag som tillgodoser för sparbanker eller

föreningsbanker gemensamma intressen förlorat i

aktualitet. Det föreslås därför att bestämmelserna

upphävs.

Lagstiftningen föreslås träda i kraft den 1

januari 1992.

Förslag till

Lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

 Härigenom föreskrivs i fråga om

bankrörelselagen (1987:617)1

dels att i 1 kap. 3 och 5 §§, 2 kap. 1, 5, 6

a, 8-12, 15 a, 17 och 22 §§, 3 kap. 1-3, 6-8 och 15 §§,

4 kap. 1, 3-5, 8, 11 och 12 §§, 6 kap. 2 §, 7 kap. 1-

18 §§, 8 kap. 1, 2, 4, 5, och 8 §§ samt 9 kap. 2 och

3 §§ ordet ''''''''bankinspektionen'''''''' i olika

böjningsformer skall bytas ut mot

''''''''finansinspektionen'''''''' i motsvarande form,

dels att 1 kap. 4 § samt 2 kap. 6, 14 och 15

§§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

4 §2

Ett utländskt bankföretag får

1. efter tillstånd av regeringen driva

bankrörelse från avdelningskontor med

självständig förvaltning (filial) eller

2. efter anmälan till 2. efter anmälan till

bankinspektionen driva finansinspektionen driva

verksamhet, som huvudsakligen verksamhet, som huvudsakligen

avser representation och avser representation och

förmedling av förmedling av

banktjänster, från banktjänster, från

kontor eller annat fast kontor eller annat fast

driftställe driftställe

(representationskontor). Ett (representationskontor). En

bankaktiebolag får efter bank får efter tillstånd

tillstånd av regeringen av regeringen eller, efter

eller, efter regeringens regeringens bemyndigande,

bemyndigande, bankinspektionen finansinspektionen inrätta

inrätta filial i utlandet. filial i utlandet.

Tillstånd till Tillstånd till

filialetablering enligt filialetablering enligt

första stycket 1 och andra första stycket 1 och andra

stycket skall lämnas om den stycket skall lämnas om den

planerade rörelsen kan planerade rörelsen kan

antas komma att uppfylla antas komma att uppfylla

kraven på en sund kraven på en sund

bankverksamhet. bankverksamhet.

Bestämmelser om Bestämmelser om en banks

bankaktiebolags förvärv förvärv av aktier eller

av aktier eller andelar i andelar i utländska

utländska bankföretag bankföretag finns i 2 kap.

finns i 2 kap. 6 § 6 § första stycket.

första stycket 1.

 För utländska bankers verksamhet genom

filial

i Sverige gäller bestämmelserna i denna lag i

tillämpliga delar. I övrigt gäller för sådana företag

lagen (1968:555) om rätt för utlänning och

utländskt företag att idka näring här i riket.

 2 kap.

6 §3

Efter tillstånd av Efter tillstånd av

regeringen eller, efter regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande, regeringens bemyndigande,

bankinspektionen får 1. ett finansinspektionen får en

bankaktiebolag förvärva bank förvärva aktie i

aktie i annat bankaktiebolag bankaktiebolag samt aktie

samt aktie eller andel i eller andel i utländskt

utländskt bankföretag bankföretag och i svenskt

och i svenskt eller eller utländskt företag,

utländskt företag, vars vars ändamål kan anses

ändamål kan anses vara vara till nytta för

till nytta för bankväsendet eller det

bankväsendet eller det allmänna.

allmänna,

2. en sparbank förvärva

aktie eller andel i svenskt

företag, vars ändamål

kan anses vara till nytta

för bankväsendet eller

det allmänna eller som

tillgodoser för sparbanker

gemensamma intressen, samt 3.

en central föreningsbank

förvärva aktie eller

andel i svenskt företag,

vars ändamål kan anses

vara till nytta för

bankväsendet eller det

allmänna eller som

tillgodoser för

föreningsbanker gemensamma

intressen.

 Vad som sägs i första stycket gäller

även i fråga

om garantifondsbevis, förlagsbevis eller

förlagsandelsbevis som har utfärdats av företag som

avses i första stycket. Med banks förvärv av

garantifondsbevis jämställs utfärdande av

garantifondsförbindelse.

För sparbanks förvärv

av aktier i Sparbankernas Bank

och central föreningsbanks

förvärv av aktier i

Föreningsbankernas Bank

krävs inget tillstånd.

 Beträffande förvärv av aktier eller

andelar i

försäkringsföretag gäller 6 a §.

 14 §4

När en bank beviljar kredit får den inte avtala

att bankens fordran skall medföra rätt till betalning

först efter låntagarens övriga borgenärer.

Efter tillstånd av Efter tillstånd av

regeringen eller, efter regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande, regeringens bemyndigande,

bankinspektionen får dock finansinspektionen får dock

en sparbank och en central en bank avtala om sådant

föreningsbank avtala om villkor som avses i första

sådant villkor vid stycket vid beviljande av

beviljande av kredit till kredit till annan bank, till

svenskt företag, vars utländskt bankföretag

ändamål kan anses vara eller till sådant svenskt

till nytta för eller utländskt företag,

bankväsendet eller det vars ändamål kan anses

allmänna. Under samma vara till nytta för

förutsättningar får bankväsendet eller det

ett bankaktiebolag avtala om allmänna.

sådant villkor vid

beviljande av kredit till

annat bankaktiebolag, till

utländskt bankföretag

eller till sådant svenskt

eller utländskt företag,

vars ändamål kan anses

vara till nytta för

bankväsendet eller det

allmänna.

 Angående rätt att bevilja kredit med

villkor

som avses i första stycket finns ytterligare

bestämmelser i 15 a §.

 2 kap.

15 §5

En bank får inte vid avtal En bank får inte, utöver

om kredit eller i sin vad som anges i 15 a §, vid

rörelse i övrigt avtal om kredit eller i sin

förbehålla sig andel i rörelse i övrigt

vinst på affär, som förbehålla sig andel i

banken inte själv får vinst på affär, som

avsluta. banken inte själv får

 avsluta.

 En bank får inte heller på annat sätt

beredas

andel i vinst på verksamhet, som banken inte själv

får bedriva. Vad nu sagts gäller dock inte utdelning

på aktier eller vad banken som ägare av aktier i

övrigt har rätt till.

Utan hinder av första och

andra styckena får, efter

tillstånd av

bankinspektionen, en sparbank

och en central

föreningsbank lämna

vinstandelslån till ett

företag som tillgodoser

för sparbanker eller

föreningsbanker gemensamma

intressen. Angående rätt

att lämna vinstandelslån

finns ytterligare

bestämmelser i 15 a §.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

1 Senaste lydelse av

1 kap. 5 § 1991:1018

4 kap. 4 § 1989:1086

2 kap. 1 § -''''''''-

6 kap. 2 § 1991:372

2 kap. 5 § 1990:821

7 kap. 7 § 1989:1086

2 kap. 6a§ 1991:1018

7 kap. 9 a § 1990:821

2 kap. 9 § 1989:1086

7 kap. 14 § 1991:1018

2 kap. 9a§ 1991:1018

7 kap. 15 § 1990:821

2 kap. 10 § -''''''''-

7 kap. 18 § 1991:1018

2 kap. 11 § -''''''''-

8 kap. 5 § 1991:372

2 kap. 12 § -''''''''-

8 kap. 8 § -''''''''-

2 kap. 15a§ -''''''''-

9 kap. 2 § 1990:1306.

3 kap. 3 § 1990:1301

2 Senaste lydelse 1990:821.

3 Senaste lydelse 1991:1018.

4 Senaste lydelse 1991:1018.

5 Senaste lydelse 1991:1018.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 17 oktober 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,

och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändring i bankrörelselagen

1 Inledning

1.1 Framställning från Sveriges

Föreningsbankers Förbund

I en framställning till finansdepartementet den

11 januari 1991 från Sveriges Föreningsbankers

Förbund (SFF) framfördes önskemål om vissa

ändringar i banklagstiftningen. Framställningen

har i en första omgång föranlett ändringar i

föreningsbankslagen (1987:620), som skulle

underlätta bildandet av Sveriges Föreningsbank,

central föreningsbank (prop. 1990/91:154 s. 86-89,

NU41, rskr. 367).

I framställningen begärdes också ändringar i

bankrörelselagen som skulle innebära att en central

föreningsbank skulle få samma rörelseregler som

ett bankaktiebolag. Följande frågor

berördes.Ändring i 1 kap. 4 § så att

central föreningsbank får inrätta filial i utlandet,

ändring i 2 kap. 6 § så att central

föreningsbank får förvärva aktier även i

bankaktiebolag, utländskt bankföretag och i annat

utländskt företag vars ändamål kan anses vara till

nytta för bankväsendet eller det allmänna,

ändring i 2 kap. 7 § så att tillstånd av

finansinspektionen inte längre krävs då central

föreningsbank skall medverka vid emission av

aktier på den allmänna marknaden,ändring i

2 kap. 14 § så att central föreningsbank får

möjlighet att avtala om efterställd betalningsrätt

även vid beviljande av kredit till bankaktiebolag,

utländskt bankföretag eller annat utländskt företag

vars ändamål kan anses vara till nytta för

bankväsendet eller det allmänna.

Framställningen har remissbehandlats.

Till protokollet i detta ärende bör fogas

framställningen från Sveriges Föreningsbankers

Förbund samt en förteckning över

remissinstanserna och en sammanställning av

remissyttrandena i nu aktuella delar som

bilagorna 1 och 2.

1.2 Kreditmarknadskommittén

Kreditmarknadskommittén har i sitt

slutbetänkande Förnyelse av kreditmarknaden

(SOU 1988:29, Del 1, s. 230 ff) något berört de nu

aktuella skillnaderna i rörelsereglerna för de olika

formerna för bedrivande av bankverksamhet:

Sparbank och föreningsbank saknar idag

möjlighet att etablera sig i någon form i utlandet.

De för rörelserna gemensamma affärsbankerna

Sparbankernas Bank och Föreningsbankernas

Bank har denna möjlighet, vilken båda bankerna

också utnyttjat.

En genomgång av förarbeten och litteratur ger

inget direkt svar på frågan varför sparbanker och

föreningsbanker saknar möjlighet att förvärva

aktier i utländska företag. Det är emellertid

sannolikt att skälen är historiska. De syften som

ursprungligen bar upp de båda rörelserna var

sådana att det mer eller mindre var uteslutet att

engagemang i utländska företag kunde gagna

verksamheten. Fram till år 1969, då den

samordnade lagstiftningen infördes, är det därför

inte svårt att förstå att denna skillnad mellan

affärsbankerna å ena sidan och sparbankerna och

föreningsbankerna å andra sidan upprätthölls.

Emellertid finns inte heller i förarbetena till 1968

års samordnade banklagstiftning något nämnt om

skälen till denna skillnad. Inte heller syns det ha

varit aktuellt att vidta några förändringar för dessa

banker i detta hänseende. En orsak kan ha varit

den bestämmelse för sparbankerna som anger att

sparbanks rörelse skall avse företrädesvis

sparbankens verksamhetsområde.

Syftet med den samordnade banklagstiftningen

var bl.a. att genom undanröjande av skillnaderna i

de olika banklagarnas rörelsekapitel möjliggöra för

de olika bankgrupperna att på lika villkor

konkurrera med varandra. För sparbankernas och

föreningsbankernas del innebar detta en satsning

på de områden där affärsbankerna tidigare

dominerat helt, främst företagsfinansieringen.

Sparbankernas och föreningsbankernas

verksamhet har också under senare år kommit att

likna affärsbankernas, även om de sistnämnda

alltjämt har en starkare ställning på företagssidan.

I och med att näringslivet och nu på senare tid

även bankverksamheten alltmer

internationaliserats har spar- och

föreningsbankernas behov av att kunna medverka

till finansiella lösningar som inbegriper krediter i

utländska valutor ökat. Som exempel kan nämnas

att flera av dessa banker har valutahandelstillstånd.

Inom sparbanksrörelsen finns redan större

sparbanker och genom omfattande fusioner har

bildats sparbanker som till storlek väl kan mätas

med en medelstor affärsbank. För

föreningsbankerna är behovet av att få etablera sig

i utlandet idag inte stort. Ingen av de regionala

föreningsbankerna har en sådan storlek att en

etablering i utlandet ter sig meningfull.

Möjligheten att utnyttja Föreningsbankernas Bank

för detta ändamål är således för närvarande

tillräcklig. Emellertid är det inte osannolikt att

föreningsbanksrörelsen inom en inte allför avlägsen

framtid organiserar sig på så sätt att en central

föreningsbank för hela riket upprättas. En sådan

föreningsbank saknar enligt den nuvarande

ordningen möjlighet att etablera sig i utlandet.

Enligt kommitténs mening bör utgångspunkten vara

att de olika banklagarna skall så långt det är möjligt

lämna utrymme för konkurrens mellan de olika

bankgrupperna på lika villkor. Det framstår

numera mot bakgrund av bankvärldens ökande

internationalisering som angeläget att försöka

undanröja den skillnad som, såvitt gäller

möjligheten att etablera sig utomlands, alltjämt

finns i bankrörelselagen. Häremot kan naturligtvis

invändas att åtskilliga av de enheter som ingår i

sparbanksgruppen och i föreningsbanksrörelsen är

mycket små och att en utlandsetablering för dessa

framstår som helt orealistisk. De har ju dessutom

möjlighet att genom Sparbankernas Bank och

Föreningsbankernas Bank ge sina kunder den

utlandsservice som efterfrågas. Samtidigt kan

emellertid vissa av de större enheterna inom de

båda bankgrupperna komma att få ett behov av att

själva kunna ge service på utlandssidan. Därtill

kommer att det för de spar- och föreningsbanker

som önskar etablera sig utomlands skall krävas att

bankinspektionen lämnat tillstånd till etableringen.

Det finns således en möjlighet att bevaka att endast

större spar- och föreningsbanker kommer att

etablera sig utomlands.

Kommittén finner inte skäl att i lag förbjuda

spar- och föreningsbanker att förvärva aktier i

bankaktiebolag, svenskt eller utländskt. I förslaget

görs således inte skillnad mellan de olika

bankinstitutgruppernas möjlighet att förvärva

aktier eller andelar. För sparbanks och central

föreningsbanks förvärv av aktier i Sparbankernas

Bank resp. Föreningsbankernas Bank bör dock i

likhet med gällande lag inte krävas tillstånd.

1.3 Omstrukturering av föreningsbanks- och

sparbanksrörelserna

Genom beslut den 29 augusti 1991 har

regeringen gett de tolv centrala föreningsbankerna

tillstånd att verkställa ett mellan bankerna träffat

fusionsavtal. Samtidigt har regeringen beviljat

oktroj för den nybildade banken Sveriges

Föreningsbank, central föreningsbank, och stadfäst

bankens stadgar. Fusionen har verkställts och

registrerats hos finansinspektionen den 2

september 1991. Enligt uppgift är avsikten att

Föreningsbankernas Bank inom kort skall upplösas

och dess rörelse övertas av den nya centrala

föreningsbanken.

Även för sparbankernas del pågår en

omfattande omstrukturering. Genom de ändringar

i bl.a. sparbankslagen (1987:619) som trädde i kraft

den 1 juli 1991 har sparbanker fått möjlighet att

ombildas till bankaktiebolag. Avsikten är att elva

av de största sparbankerna och Sparbankernas

Bank skall ingå som dotterföretag i en ny

bankkoncern benämnd Sparbanksgruppen.

Regeringen har den 12 september 1991 bl.a. gett

tillstånd till ombildningarna och medgett att

holdingbolaget Sparbanksgruppen AB får vara

moderbolag i koncernen.

1.4 Redan genomförd lagstiftning

Den 1 augusti 1991 trädde lagen (1991:981) om

värdepappersrörelse i kraft (prop. 1990/91:142,

NU37, rskr. 349). I 1 kap. 3 § regleras bl.a. frågan

om tillståndskrav för värdepappersrörelse och

medverkan vid emissioner av fondpapper eller

erbjudanden om köp eller försäljning av finansiella

instrument som är riktade till en öppen krets.

Någon skillnad görs inte mellan olika typer av

bankinstitut. Som en konsekvens av att de nya

reglerna om medverkan vid emission ersatte 2 kap.

7 § bankrörelselagen upphävdes den paragrafen.

Någon lagändring av det slag som SFF begärt på

denna punkt är därför inte längre aktuell.

2 Överväganden

2.1 Enhetliga rörelseregler för alla banker

Mitt förslag: Någon skillnad mellan de

olika bankformerna skall inte längre göras

beträffande följande regler i bankrörelselagen: rätt

att inrätta filial i utlandet (1 kap. 4 §), rätt att

förvärva aktier i bankaktiebolag, utländskt

bankföretag och i annat utländskt företag vars

ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet

eller det allmänna (2 kap. 6 §) samt rätt att avtala

om s.k. efterställd betalningsrätt vid beviljande av

kredit till bankaktiebolag, utländskt bankföretag

eller annat utländskt företag vars ändamål kan

anses vara till nytta för bankväsendet eller det

allmänna (2 kap. 14 §).

Med hänsyn till den pågående omstruktureringen

av sparbanks- och föreningsbanksrörelserna tas de

bestämmelser bort som gäller rätt att utan tillstånd

förvärva aktier i Sparbankernas Bank och

Föreningsbankernas Bank samt rätt att lämna

vinstandelslån till företag som tillgodoser för

sparbanker och föreningsbanker gemensamma

intressen.

Sveriges Föreningsbankers Förbunds förslag:

Överenstämmer i allt väsentligt med mitt

förslag.

Remissinstanserna: Har inte haft något att

erinra mot att de föreslagna ändringarna

genomförs. Flera remissinstanser har framhållit

vikten av att rörelsereglerna för banker blir så lika

som möjligt för de olika associationsformerna.

Finansinspektionen har anfört att

kreditmarknaden generellt bör omfattas av

enhetliga och därmed så långt möjligt

konkurrensneutrala regelsystem. Mot denna

bakgrund samt med hänsyn till att tillståndsplikt

föreligger för bankaktiebolagen enligt de aktuella

rörelsereglerna tillstyrker finansinspektionen

framställningen. En ändring av rörelsereglerna bör

av samma skäl även innefatta en motsvarande

ändring av rörelsereglerna för sparbanker.

Näringsfrihetsombudsmannen har anfört att

det från konkurrenssynpunkt är angeläget att

föreningsbanker och sparbanker inte hindras i sitt

agerande på marknaden av kvarstående

diskriminerande inslag i lagstiftningen.

Sparbanksgruppen AB har anfört bl.a.

följande. Genom bildandet av den finansiella

koncernen Sparbanksgruppen kommer de större

sparbankerna och totalt ca 80 % av den samlade

balansomslutningen inom sparbankssektorn att

regleras av den lagstiftning som gäller för

bankaktiebolag. Koncernen Sparbanksgruppen

torde komma att för de återstående sparbankernas

räkning tillhandahålla sådana tjänster att en

förändring av de aktuella rörelsereglerna även för

sparbankerna knappast kommer att ha någon

praktisk betydelse för i vart fall de mindre av dessa.

För de på den svenska kreditmarknaden

verksamma bankinstituten bör dock gälla enhetliga

och därmed konkurrensneutrala regler.

Skälen för mitt förslag: I bankrörelselagen

finns ett antal bestämmelser i vilka skillnad görs

mellan de olika associationsrättsliga formerna för

bedrivande av bankverksamhet. De flesta av dessa

bestämmelser hänför sig just till skillnaderna i

associationsformen och syftar således inte i första

hand på själva bankrörelsen.

Utvecklingen har under senare år gått mot att

göra rörelsereglerna enhetliga för bankerna. De

förslag som framgår av SFFs framställning

överensstämmer i allt väsentligt med den

grundinställning som kreditmarknadskommittén

gav uttryck för i sitt slutbetänkande (se avsnitt 1.2).

Banklagstiftningen bör så långt som det är möjligt

ge utrymme för konkurrens på lika villkor mellan

de olika bankgrupperna. Tiden har nu enligt min

mening kommit att undanröja de sista skillnaderna

i detta avseende. Kvar står då bestämmelserna i 2

kap. 5 § bankrörelselagen om möjligheterna att

förvärva ett bankaktiebolags eller en sparbanks

rörelse. Av förarbetena (prop. 1986/87:12, Band 1,

s. 219) till bestämmelsen framgår bl.a. att det

bedömdes som ytterst osannolikt att en

föreningsbanks rörelse skulle överlåtas till annan

bank än föreningsbank. Efter förslag från lagrådet

ändrades bestämmelsen så att den kom att röra

förvärv endast av bankaktiebolags och sparbanks

rörelse. Möjligheterna att förvärva en

föreningsbanks rörelse är uttömmande reglerade i

10 kap. 8 och 8 a §§ föreningsbankslagen

(1987:620). Dessutom kvarstår viss skillnad i

bestämmelsen i 2 kap. 10 § bankrörelselagen om

bestämmande av kapitalkravet i banker.

Efter omstruktureringen av sparbanks- och

föreningsbanksrörelserna kommer bankväsendet i

Sverige att domineras av affärsbanker och samlade

sparbanks- resp. föreningsbanksgrupper. Även

effekterna av omstruktureringen talar för enhetliga

rörelseregler. De bestämmelser jag nu föreslår

kommer att vara tillämpliga även för kvarvarande

sparbanker och lokala föreningsbanker. Eftersom

förfaranden enligt bestämmelserna kräver tillstånd

av regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, finansinspektionen utgör det inte

något problem att kretsen banker som berörs av

bestämmelserna vidgas. Jag utgår från att tillstånd

även i fortsättningen kommer att ges först efter en

omsorgsfull prövning av förutsättningarna i varje

enskilt fall.

Ytterligare några frågor bör tas upp.

Enligt 2 kap. 6 § tredje stycket bankrörelselagen

krävs inte tillstånd för sparbanks förvärv av aktier i

Sparbankernas Bank eller för central

föreningsbanks förvärv av aktier i

Föreningsbankernas Bank. Efter den pågående

omstruktureringen av sparbanksrörelsen skall

Sparbankernas Bank ingå som dotterbank i

koncernen Sparbanksgruppen. Av aktiekapitalet i

Sparbankernas Bank utgörs för närvarande 44 % av

preferensaktier som ägs av andra än sparbanker.

Sparbankernas aktieinnehav motsvarar emellertid

92 % av röstetalet. Kvarvarande sparbanker skall,

som ett led i omstruktureringen, överlåta sina

aktier i Sparbankernas Bank till holdingbolaget

Sparbanksgruppen AB och som ersättning erhålla

aktier i det bolaget. Något skäl att bibehålla

undantaget avseende sparbankers förvärv av aktier

i Sparbankernas Bank föreligger således inte

längre.

Beträffande förvärv av aktier i

Föreningsbankernas Bank har i SFFs framställning

(se bilaga 1) anförts att de centrala

föreningsbankerna och SFF tillsammans äger 93,4

% av röstetalet och 80 % av aktiekapitalet samt att

avsikten är att Föreningsbankernas Bank skall helt

integreras i den nya centrala föreningsbanken.

Arbetet med att verkställa detta pågår och skall

vara slutfört före årskiftet 1991/1992. Förutsatt att

omstruktureringen av föreningsbankerna sker på

sätt som angetts kommer kravet på tillstånd för

central föreningsbanks förvärv av aktier i

Föreningsbankernas Bank inte att vålla några

praktiska problem. Skulle Föreningsbankernas

Bank finnas kvar efter årskiftet erfordras endast ett

tillståndsbeslut för att den nya centrala

föreningsbanken skall kunna förvärva återstående

aktier. Inte heller undantaget avseende förvärv av

aktier i Föreningsbankernas Bank bör därför bestå,

till följd varav 2 kap. 6 § tredje stycket

bankrörelselagen kan upphävas.

I 2 kap. 10 § bankrörelselagen om bestämmande

av kapitalkravet i banker anges i andra stycket bl.a.

att fordringar mellan en sparbank och

Sparbankernas Bank resp. fordringar mellan en

föreningsbank och Föreningsbankernas Bank skall

undantas vid bestämmande av kapitalkravet. Av

förarbetena (prop. 1989/90:43 s. 113) framgår att

skälet för detta är att det inte ansetts rimligt att

nämnda affärsbankers förvaltning av sparbankers

resp. föreningsbankers överskottslikvider skall

föranleda krav på kapitaltäckning. Om inte dessa

fordringar undantogs från krav på kapitaltäckning

skulle de lokala bankernas upplåningskostnader

öka. I avvaktan på resultaten av det pågående

arbetet med omstrukturering av spar- och

föreningsbankerna föreligger det för närvarande

enligt min mening inte skäl för att nu närmare

överväga någon ändring i den angivna

bestämmelsen. Den pågående anpassningen av

svensk lagstiftning till EGs regelsystem medför

emellertid att frågan måste tas upp på nytt vid ett

senare tillfälle.

Enligt 2 kap. 15 § tredje stycket

bankrörelselagen får en sparbank och en central

föreningsbank, efter tillstånd av

finansinspektionen, lämna vinstandelslån till ett

företag som tillgodoser för sparbanker eller

föreningsbanker gemensamma intressen.

Bestämmelsen, som motiverades med att de syften

som bär upp förbudet mot vinstandelslån inte gör

sig gällande på samma sätt när det är fråga om att

lämna vinstandelslån till företag som tillgodoser för

sparbanker eller föreningsbanker gemensamma

intressen, utgör således ett undantag från

huvudregeln i första stycket. Där sägs att en bank

inte vid avtal om kredit eller i sin rörelse i övrigt får

förbehålla sig andel i vinst på affär som banken inte

själv får avsluta. I fjärde stycket finns en hänvisning

till bestämmelserna i 15 a § om rätt att lämna

vinstandelslån.

I förarbetena till 2 kap. 15 § bankrörelselagen

(prop. 1986/87:12, Band 1, s. 243 f) angavs bl.a. att

vissa av de bolag som tillgodosåg för sparbanker

gemensamma intressen ingick i en koncern med

Svenska sparbanksföreningen som moderföretag

och att alltför stora aktieförvärv i dessa bolag från

de enskilda sparbankerna skulle bryta ut bolagen ur

föreningskoncernen. Vinstandelslån ansågs vara ett

lämpligt alternativ till aktieförvärv i dessa fall.

Den pågående omstruktureringen av sparbanks-

och föreningsbanksrörelserna innebär bl.a. att

branschfunktionerna tagits över av

Sparbanksgruppen AB resp. den nybildade

Sveriges Föreningsbank, central föreningsbank.

Svenska sparbanksföreningen befinner sig under

avveckling och Sveriges Föreningsbankers Förbund

har trätt i likvidation. Omstruktureringen medför

att det inte längre finns behov av att ha kvar

undantagsregeln i 2 kap. 15 § tredje stycket

bankrörelselagen. Genom en redaktionell ändring

kan hänvisningen i fjärde stycket flyttas till första

stycket.

2.2 Bestämmelser om bankinspektionen

Riksdagen beslutade i juni 1991 att per den 1 juli

samma år slå samman bankinspektionen och

försäkringsinspektionen till en myndighet,

finansinspektionen (prop. 1990/91:177, NU44,

rskr. 383). I det sammanhanget antogs en särskild

lag som generellt föreskriver att

författningsbestämmelser om bankinspektionen

eller försäkringsinspektionen skall avse

finansinspektionen (SFS 1991:936). Däremot

gjordes inga ändringar i de författningar som

innehåller bestämmelser om bankinspektionen

eller försäkringsinspektionen. Tanken är att detta

skall göras i det löpande författningsarbetet. I

enlighet härmed bör bankrörelselagens

bestämmelser om bankinspektionen nu ändras så

att de i stället avser finansinspektionen.

3 Upprättat lagförslag

I enlighet med det anförda har inom

finansdepartementet upprättats ett förslag till lag

om ändring i bankrörelselagen (1987:617).

4 Lagrådets hörande

Förslaget är sådant att lagrådets hörande skulle

sakna betydelse.

5 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att anta lagförslaget.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens

överväganden och beslutar att genom proposition

föreslå riksdagen att anta det förslag som

föredraganden har lagt fram.

Framställning från Sveriges Föreningsbankers

Förbund

Bilaga 1

Framställning om ändring av 10 kap 8 §

Föreningsbankslagen (FBL) m m

För att åstadkomma en rationell

organisationsstruktur har inom

föreningsbanksrörelsen principbeslut fattats om att

sammanföra de nuvarande tolv centrala

föreningsbankerna till en riksomfattande central

föreningsbank med namnet Sveriges

Föreningsbank, central föreningsbank.

Sammanläggningen förutses ske i form av fusion

genom kombination enligt 10 kap 2 § FBL. I den

nya banken kommer jämväl Sveriges

Föreningsbankers Förbunds verksamhet att

integreras.

1. 10 kap 8 § FBL

Av de tolv centrala föreningsbankerna har elva

en enhetlig organisationsform bestående av central

föreningsbank med anslutna lokala

föreningsbanker. Till de senare är de enskilda

medlemmarna anslutna. I en av de centrala

bankerna, Mälarprovinsernas Föreningsbank

(MÄL), tillämpas med stöd av lagstiftningen sedan

1960-talet en annan organisationsmodell, s k

tvåledsorganisation. Denna organisationsform

kännetecknas av att lokala föreningsbanker saknas,

vilket innebär att medlemmarna är anslutna direkt

till den centrala banken.

En förutsättning för att den nya banken skall bli

rationell är att den får en enhetlig medlemsstruktur.

Detta blir inte fallet om MÄL i oförändrat skick

skulle ingå i fusionen. Man skulle då få en

medlemskader bestående av ca 350 lokala banker,

härrörande från de elva centrala bankerna som har

en likartad organisation samt ca 58 000 enskilda

medlemmar som nu är direktanslutna till MÄL, ett

förhållande som givetvis inte är tillfredsställande.

För att uppnå formell likställighet med övriga

centrala banker krävs att man inom MÄLs

verksamhetsområde bildar en eller flera lokala

föreningsbanker. Till denna eller dessa överföres de

tillgångar, skulder och delar av fonderna som skall

eller bör tillkomma lokal föreningsbank. Likaledes

skall givetvis även de enskilda medlemmarna i

MÄLs centrala föreningsbank överföras till

vederbörlig lokal bank.

Det lagrum som i detta sammanhang är akutellt

är 10 kap 8 § FBL, Övertagande av del av annan

föreningsbanks rörelse. Tillkomsten av däri intagna

bestämmelser får ses som en konsekvens av

banklagsutredningens uppfattning att

föreningsbanksrörelsen skulle själv få bestämma

över sin interna organisation och att lagstiftningen

skulle dels underlätta önskvärda

strukturförändringar, dels undanröja eventuella

legala hinder härför. Som ett led i detta strävande

infördes ett nytt fusionsförfarande, fusion genom

kombination (FBL 10:2), som i många fall är

enklare än den tidigare enda möjliga

absorptionsmetoden.

Man var emellertid på det klara med att behov

kunde föreligga att överföra del av lokal

föreningsbanks rörelse till annan lokal

föreningsbanks rörelse, liksom att skäl kunde

föreligga för central föreningsbank att förvärva del

av annan föreningsbanks (central eller lokal)

rörelse. Första stycket i FBL 10:8 utformades också

så att dessa förutsebara behov tillgodosågs.

Däremot förutsåg man inte det motsatta

förhållandet som nu är akutellt, nämligen att lokal

föreningsbank övertar del av central

föreningsbanks rörelse. Bestämmelsen bör därför

ändras så att överlåtelse av del av annan

föreningsbanks rörelse skall kunna ske fritt oavsett

vilken typ av föreningsbank den förvärvande eller

överlåtande banken tillhör.

Den ifrågavarande paragrafen är emellertid

behäftad med ännu en brist som bör rättas till för

att paragrafen skall fylla sin tänkta funktion. I

motsats till vad som gäller vid fusion enligt 1 och 2

§§ reglerar inte 8 § frågan om överförande av

medlemskapen till den övertagande banken. Detta

får närmast ses som ett förbiseende vid lagens

tillkomst. Kravet på medlemskap för person som

önskar erhålla kredit har alltid varit en central

princip inom jordbrukskasse-

föreningsbanksrörelsen. Lagstadgandet härom är

visserligen numera avskaffat men kravet kvarstår

ändå fullt ut genom stadgebestämmelse.

I det aktuella fallet gäller det alltså att överföra

ca 58 000 medlemmmar i central föreningsbank till

en eller flera lokala banker. Att införskaffa nya

inträdesansökningar från alla dessa medlemmar är

i praktiken omöjligt. Förbundet hemställer därför

om ett sådant tillägg till 10 kap 8 § FBL att ett

övertagande av del av annan föreningsbanks

rörelse även innefattar medlemskapet för berörda.

Det bör påpekas att lagändringen är nödvändig inte

bara för den nu aktuella situationen utan har

betydelse vid varje framtida förändring av rörelsens

struktur i de fall fusionsinstitutet inte kommer till

användning.

Föreningsbankerna arbetar med likalydande

stadgar över hela fältet. Medlemmarnas rättigheter

är därför desamma oavsett vilken föreningsbank

vederbörande tillhör. Inte desto mindre bör

medlem genom uttryckligt stadgande i paragrafen

tillförsäkras en liknande rätt till utträde som

tillkommer medlem som inte samtyckt till fusion

enligt 10 kap 3 § andra stycket FBL.

Sammanfattningsvis hemställer förbundet att 10

kap 8 § FBL ändras så

att övertagande av del av annan

föreningsbanks rörelse får ske fritt mellan

föreningsbanker oavsett vilken typ av

föreningsbank övertagandet avser,

att övertagande av del av annan föreningsbanks

rörelse skall avse även berörda medlemmar samt

att dessa medlemmar tillförsäkras en liknande

rätt till utträde som tillkommer medlem vid fusion

enligt 10 kap 3 § andra stycket FBL.

Ändringen av Mälarprovinsernas

Föreningsbanks organisation ingår som ett

förberedande och grundläggande moment för den

riksomfattande fusion som är avsedd att

genomföras under 1991 och med avsett formellt

ikraftträdande 1992-01-01. Förbundet hemställer

därför om skyndsammast möjliga behandling av

ärendet.

2 Andra lagändringar

De centrala föreningsbankerna och förbundet

äger tillsammans aktiemajoriteten (ca 93,4 % av

rösterna och 80 % av kapitalet) i

Föreningsbankernas Bank, som är rörelsens

affärsbank. Föreningsbankernas Bank är

föreningsbankernas clearingbank, förvaltar

föreningsbankernas likviditetsreserv, sköter

utlands- och fondkommissionsrörelsen m m.

Föreningsbankernas Bank kommer i

inledningsskedet att vara dotterbolag till Sveriges

Föreningsbank för att -- troligen -- så småningom

helt integreras i Sveriges Föreningsbank sedan

utestående aktier köpts upp.

 För närvarande finns enligt bankrörelselagen

(BRL) vissa skillnader i rörelseregler mellan

bankaktiebolag, å ena sidan, och sparbanker och

föreningsbanker, å andra sidan. Dessa skillnader

har sin historiska bakgrund i tidigare skillnader i

verksamhetsinriktning, men även andra skäl såsom

storlek m m torde ha haft betydelse.

SFF anser att det inte längre finns anledning att

bibehålla dessa olikartade rörelseregler. SFF avser

närmare bestämt följande bestämmelser.

1 kap 4 § BRL

Bankaktiebolag får enligt paragrafens andra

stycke efter tillstånd av regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande bankinspektionen,

inrätta filial i utlandet. Sådant tillstånd skall lämnas

om den planerade rörelsen kan antas komma att

uppfylla kraven på en sund bankverksamhet.

Motsatsvis gäller således att central

föreningsbank inte kan inrätta filial i utlandet.

2 kap 6 § BRL

Efter tillstånd av regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande bankinspektionen, får

ett bankaktiebolag förvärva aktie i annat

bankaktiebolag samt aktie eller andel i utländskt

bankföretag och i svenkt eller utländskt företag,

vars ändamål kan anses vara till nytta för

bankväsendet eller det allmänna.

Enligt samma paragraf får en central

föreningsbank förvärva aktie eller andel i svenskt

företag vars ändamål kan anses vara till nytta för

bankväsendet eller det allmänna eller som

tillgodoser för föreningsbanker gemensamma

intressen.

Härvid föreligger således en skillnad i så måtto

att bankaktiebolag får förvärva aktie i annat

bankaktiebolag, vilket central föreningsbank inte

får (med undantag för FB Banken). Vidare får

bankaktiebolag förvärva aktie eller andel i

utländskt bankföretag och i annat utländskt företag

vilket inte central föreningsbank får.

2 kap 7 § BRL

Enligt paragrafen gäller att sparbank och central

föreningsbank endast efter tillstånd av

bankinspektionen får medverka vid emission av

aktier m m på den allmänna marknaden. Motsatsvis

gäller således att bankaktiebolags medverkan i

denna typ av verksamhet inte kräver tillstånd av

bankinspektionen.

2 kap 14 § BRL

Som en huvudregel gäller enligt denna paragraf

att när en bank beviljar kredit får den inte avtala

att bankens fordran skall medföra rätt till betalning

först efter låntagarens övriga borgenärer.

Efter tillstånd av regeringen eller, efter

regeringens bemyndigande, bankinspektionen får

dock en central föreningsbank avtala om sådant

villkor vid beviljande av kredit till svenskt företag,

vars ändamål kan anses vara till nytta för

bankväsendet eller det allmänna. Bankaktiebolag

får efter tillstånd avtala om sådant villkor vid

beviljande av kredit till annat bankaktiebolag, till

utländskt bankföretag eller till sådant svenskt eller

utländskt företag vars ändamål kan anses vara till

nytta för bankväsendet eller det allmänna.

Detta innebär att central föreningsbank inte får

avtala om sådant villkor vid beviljande av kredit till

annat bankaktiebolag, utländskt företag eller

utländskt bankföretag.

SFF anser att ovan angivna bestämmelser bör

ändras på sådant sätt att central föreningsbank

jämställs med bankaktiebolag. Det framstår som

märkligt om det blivande moderbolaget för

Föreningsbankernas Bank får operera under mer

restriktiva bestämmelser i angivna avseenden än

dotterbolaget. Under alla förhållanden framstår en

ändring av angivna regler som helt nödvändig för

att på sikt möjliggöra den tänkta integrationen

mellan Sveriges Föreningsbank och

Föreningsbankernas Bank.

SFF hemställer att bankrörelselagen ändras i

angivna hänseenden, om möjligt redan med verkan

från 1992Å01Å01. Det bör rimligen inte föreligga

några problem att ändra lagreglerna vad avser

tillämpningen på central föreningsbank. Den

planerade sammanslagningen av de tolv centrala

föreningsbankerna leder till en rikstäckande central

föreningsbank med en koncernbalansomslutning

överstigande 120 mdr kr.

3 övriga frågor

SFF har f n ännu inte full överblick över alla

frågor som på olika sätt måste lösas under

fusionsprocessen. Det är därför inte uteslutet att

behov av ytterligare lagändringar kan visa sig

föreligga.

En viktig fråga som ännu inte slutligt lösts är

SFFs integrering i den planerade nya centrala

föreningsbanken. Föreningsbankslagen reglerar

endast fusioner mellan föreningsbanker. SFF är en

ekonomisk förening vars enda medlemmar är de

tolv centrala föreningsbankerna. Formella legala

möjligheter för att SFF skall kunna delta i fusionen

saknas således. Alternativet till fusion är att SFF

likvideras -- en naturlig följd av att SFFs

medlemmar fusionerar -- och att SFFs tillgångar

utskiftas till medlemmarna.

Oavsett vilken integrationslösning som slutligen

väljs, varvid fusionsalterntivet förutsätter

lagändring, utgår SFF från att integrationen kan

genomföras utan skattekonsekvenser i enlighet

med den praxis som etablerats vid bankfusioner.

Sedan SFF fått full överblick över de frågor som

måste lösas under fusionsprocessen -- sannolikt

inom de närmaste månaderna -- kan SFF således få

anledning att återkomma med begäran om

ytterligare lagändringar.

Den för närvarande mest akuta frågan gäller

den under 1 ovan berörda ändringen av 10 kap 8 §

FBL.

SVERIGES FÖRENINGSBANKERS

FÖRBUND

Bertil[REDACTED_EFTERNAMN]

Torbjörn Kyhlstedt

Remissammanställning

Bilaga 2

Sammanställning av remissyttrandena över

framställning den 11 januari 1991 från Sveriges

Föreningsbankers Förbund om ändringar i

bankrörelselagen.

Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över framställningen

från Sveriges Föreningsbankers Förbund om

ändringar i bankrörelselagen avgetts av fullmäktige

i Sveriges riksbank, finansinspektionen,

näringsfrihetsombudsmannen, Svenska

Bankföreningen och Sparbanksgruppen AB.

Konsumentverket har förklarat att det avstår

från att avge yttrande över framställningen.

Remissinstanserna har anfört:

1 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäktige tillstyrker Sveriges

Föreningsbankers Förbunds framställning om

ändringar i bankrörelselagen. Det är en strävan att

de legala rörelsereglerna för banker blir så lika som

möjligt för olika associationsformer. Bevakning av

att bank inte bedriver rörelse för vilken kompetens

ej finns bör i första hand göras i samband med i

förekommande fall regeringens och

finansinspektionens tillståndsprövning och i övrigt

ske inom finansinspektionens löpande tillsyn.

Fullmäktige har beretts tillfälle avge yttrande

över en framställning från Sveriges

Föreningsbankers Förbund om ändringar i

bankrörelselagen (BRL).

Bakgrunden till framställningen är följande.

Bankrörelselagen gör på några punkter skillnad

mellan vad som gäller för bankaktiebolag och för

central föreningsbank. De centrala

föreningsbankerna och förbundet äger idag

aktiemajoriteten i Föreningsbankernas Bank, som

är rörelsens bankaktiebolag. De verksamheter som

endast får bedrivas av bankaktiebolag kan således

för föreningsbanksrörelsens del idag bedrivas i

Föreningsbankernas Bank. De centrala

föreningsbankerna planerar att gå samman till

Sveriges Föreningsbank. Därefter avses på sikt

även Föreningsbankernas Bank bli integrerad i

Sveriges Föreningsbank.

I framställningen anförs att det inte längre finns

anledning att behålla dessa skillnader i

rörelseregler och att en ändring är nödvändig för att

möjliggöra den framtida fusionen mellan Sveriges

Föreningsbank och Föreningsbankernas Bank,

eftersom därefter inget bankaktiebolag skulle ingå

i föreningsbanksrörelsen.

De punkter på vilka avvikelser i rörelsereglerna

mellan bankaktiebolag och föreningsbank anförs

och som nu begärs ändrade är

följande.Bankaktiebolag men inte

föreningsbank får, efter regeringens eller

finansinspektionens tillstånd, inrätta filial i utlandet

(1 kap 4 § BRL).Bankaktiebolag men inte

föreningsbank får, efter regeringens eller

finansinspektionens tillstånd, förvärva aktier i

annat bankaktiebolag eller andel i utländskt

bankföretag eller annat utländskt företag (2 kap 6 §

BRL).Bankaktiebolag får utan tillstånd av

finansinspektionen medverka vid emission av

aktier m m på den allmänna marknaden, medan

föreningsbank måste ha sådant tillstånd (2 kap 7 §

BRL).Bankaktiebolag får, efter regeringens

eller finansinspektionens tillstånd, vid beviljande

av kredit till annat bankaktiebolag, till utländskt

bankföretag eller till sådant svenskt eller utländskt

företag vars ändamål kan anses vara till nytta för

bankväsendet eller det allmänna avtala att bankens

fordran skall medföra rätt till betalning först efter

låntagarens övriga borgenärer. Föreningsbank får,

efter tillstånd, avtala om sådant villkor endast vid

beviljande av kredit till svenskt företag vars

ändamål kan anses vara till nytta för bankväsendet

eller det allmänna (2 kap 14 § BRL).

Beträffande medverkan vid emission av aktier

har numera den ändringen gjorts, att den angivna

paragrafen i BRL upphävts (SFS 1991:1018).

Samtidigt har i lagen om värdepappersrörelse

(1991:981) införts krav på tillstånd för

värdepappersrörelse, vari ingår medverkan vid

emission, utan skillnader mellan olika slag av

institut. Av de fyra framlagda förslagen om

lagändring återstår således tre.

Enligt fullmäktiges mening bör de rörelseregler

som gäller för banker så långt möjligt vara lika,

oberoende av bankens associationsform. Lagen har

dock på vissa punkter uppställt begränsningar för

centrala föreningsbanker som inte gäller för

bankaktiebolag.

När nu de tolv centrala föreningsbankerna avser

att gå samman till en bank och på sikt även planerar

ett samgående med Föreningsbankernas Bank, som

idag har de friare rörelsereglerna, bör enligt

fullmäktiges mening inga betänkligheter föreligga

mot att central föreningsbank på de angivna

punkterna i bankrörelselagen ges samma

rörelseregler som bankaktiebolag. I de föreslagna

lagändringarna är det dessutom fråga om

verksamhet som ändock inte får bedrivas utan

tillstånd från regeringen eller finansinspektionen.

Den restriktivitet som eventuellt kunde visa sig

motiverad kan därför i förekommande fall ta sig

uttryck i ett vägrat tillstånd, snarare än i ett

generellt lagförbud. I övrigt bör det få ankomma på

finansinspektionen att i den löpande tillsynen

bevaka att en bank har tillbörlig kompetens att

sköta den rörelse som bedrivs.

Fullmäktige kan därför tillstyrka den begäran

om ändringar i bankrörelselagen som framförts av

Sveriges Föreningsbankers Förbund.

2 Finansinspektionen

Sveriges Föreningsbankers Förbund anser att ett

antal olikheter mellan bankinstitutens rörelseregler

bör ändras på så sätt att en central föreningsbank

jämställs med ett bankaktiebolag.

Finansinspektionen noterar därvid att 2 kap 7 §

bankrörelselagen upphört att gälla och ersatts av

bestämmelser som inte gör skillnad mellan olika

bankinstitut. Kreditmarknadskommittén har i sitt

betänkande, SOU 1988:29, funnit det angeläget att

undanröja den skillnad mellan de olika

bankgrupperna som, såvitt gäller möjligheten att

etablera sig utomlands, alltjämt finns i

bankrörelselagen. Finansinspektionen anser att

kreditmarknaden generellt bör omfattas av

enhetliga och därmed så långt möjligt

konkurrensneutrala regelsystem. Mot denna

bakgrund samt med hänsyn till att tillståndsplikt

föreligger för bankaktiebolagen enligt de aktuella

rörelsereglerna tillstyrker finansinspektionen den

aktuella framställningen. En förändring av de

aktuella rörelsereglerna bör av samma skäl även

innefatta en motsvarande förändring av

rörelsereglerna för sparbankerna.

För bankaktiebolagen gäller i ett antal fall

mindre restriktiva rörelseregler enligt

bankrörelselagen, nedan benämnd BRL, än de som

gäller för de centrala föreningsbankerna och

sparbankerna. Sveriges Föreningsbankers Förbund

anser att följande bestämmelser bör ändras på

sådant sätt att en central föreningsbank jämställs

med ett bankaktiebolag.

Central föreningsbank eller sparbank får enligt

1 kap 4 § BRL inte inrätta filial i utlandet.

Föredragande statsråd har i prop 1986/87:12, sid

202, framhållit att ''''''''Möjligheten för sparbanker och

föreningsbanker att förvärva aktier i utländska

bankföretag övervägs av

kreditmarknadskommittén. Jag finner det naturligt

att filialetablering utomlands för dessa banker

prövas i samband med frågan om aktieförvärv i

sådana företag.''''''''

Ett bankaktiebolag får enligt 2 kap 6 §

BRL efter tillstånd bl.a. förvärva aktie i annat

bankaktiebolag samt aktie eller andel i utländskt

bankföretag och i utländskt företag, vars ändamål

kan anses vara till nytta för bankväsendet eller det

allmänna. Detta gäller även i fråga om

garantifondbevis, förlagsbevis eller

förlagsandelsbevis som har utfärdats av sådana

företag. Med banks förvärv av garantifondbevis

jämställs utfärdande av garantifondförbindelse.

Central föreningsbank eller sparbank har inte

denna förvärvsrätt. Av prop. 1986/87:12, sid 221,

framgår att ''''''''Till skillnad mot bankaktiebolagen får

sparbanker och centala föreningsbanker inte rätt

att förvärva aktier i annat bankaktiebolag än sådant

som tillgodoser för resp. bankkategori

gemensamma intressen nämligen Sparbankernas

Bank och Föreningsbankernas Bank. Inte heller får

sådana banker rätt att förvärva aktier eller andelar i

utländska företag. Detta överensstämmer med vad

som gälller enligt SpL och JkL.

Sparbanksväsendets och jordbrukskasserörelsens

förvärv av aktier i sådana företag kan dock redan

nu ske genom Sparbankernas Bank resp.

Föreningsbankernas Bank. Frågan om sparbanks

och föreningsbanks rätt till etablering utomlands

skall övervägas av kreditmarknadskommittén.''''''''

 Genom 2 kap 15 a § BRL vilken träder ikraft

1991-08-01 ges en bank, dvs. samtliga bankinstitut,

utvidgad rätt att förvärva aktier.

2 kap 7 § BRL upphör att gälla 1991-08-

01. Den ersätts av bestämmelser i lagen om

värdepappersrörelse (1991:981) vilka inte gör

skillnad mellan olika bankinstitut.

Bankaktiebolag får enligt 2 kap 14 § BRL

efter tillstånd avtala om villkor att bankens fordran

skall medföra rätt till betalning först efter

låntagarens övriga borgenärer vid beviljande av

kredit till annat bankaktiebolag, till uländskt

bankföretag eller till sådant svenskt eller utländskt

företag, vars ändamål kan anses vara till nytta för

bankväsendet eller det allmänna. Central

föreningsbank eller sparbank har endast

motsvarande möjlighet avseende kredit till svenskt

företag. Av prop 1980/81:36, sid 24, framgår att

banklagsutredningen (Fi 1976:04) anser ''''''''det

rimligt och riktigt att bankerna skall kunna skjuta

till kapital i företag med bankfrämjande ändamål i

form av såväl aktiekapital och förlagslån som lån

med tillbakaskjuten förmånsrätt...... Villkoren bör

emellertid vara desamma som i fråga om aktier och

förlagsbevis.''''''''

Genom ovan nämnda reglering i 2 kap 15 a §

BRL ges emellertid även samtliga bankinstitut rätt

att inom en viss ram bevilja s.k. lån med efterställd

betalningsrätt.

Av kreditmarknadskommitténs betänkande,

SOU 1988:29, sid 231, framgår, angående

bankernas förvärv av aktier och andelar i

organisationsföretag, att enligt kommitténs mening

bör ''''''''utgångspunkten vara att de olika banklagarna

skall så långt det är möjligt lämna utrymme för

konkurrens mellan de olika bankgrupperna på lika

villkor. Det framstår numera mot bakgrund av

bankvärldens ökade internationalisering som

angeläget att försöka undanröja den skillnad som,

såvitt gäller möjligheten att etablera sig utomlands,

alltjämt finns i bankrörelselagen.......Därtill

kommer att det för de spar- och föreningsbanker

som önskar etablera sig utomlands skall krävas att

bankinspektionen lämnat tillstånd till etableringen.

Det finns således en möjlighet att bevaka att endast

större spar- och föreningsbanker kommer att

etablera sig utomlands.''''''''

Finansinspektionen anser att kreditmarknaden

generellt bör omfattas av enhetliga och därmed så

långt möjligt konkurrensneutrala regelsystem. Mot

denna bakgrund samt med hänsyn till att

tillståndsplikt föreligger för bankaktiebolagen

enligt de aktulla rörelsereglerna tillstyrker

finansinspektionen framställningen. En förändring

av de aktuella rörelsereglerna bör av samma skäl

även innefatta en motsvarande förändring av

rörelsereglerna för sparbankerna.

3 Näringsfrihetsombudmannen (NO)

Som NO anförde då frågan om ändring av 10

kap. 8 § föreningsbankslagen nyligen var aktuell ser

NO från konkurrenssynpunkt positivt på

föreningsbanksrörelsens strävan att skapa en

rationell organisationsstruktur. Den

omstrukturering som både landets föreningsbanker

och sparbanker är på väg att genomföra eller har

genomfört har till ett syfte att storleksmässigt

uppnå slagkraftiga enheter i konkurrensen med

affärsbankerna.

De övriga frågor som Sveriges

Föreningsbankers Förbund (SFF) tar upp i sin

framställning, och som är aktuella i denna remiss,

kan sägas gälla vissa kvarstående skillander i

rörelseregler mellan å ena sidan bankaktiebolag

och å andra sidan föreningsbanker och sparbanker.

Ett övergripande syfte med den reformering av

banklagstiftningen som i flera omgångar gjorts

sedan 1960-talet har varit att skapa

konkurrensneutralitet mellan de olika

bankkategorierna. I den mån som kvarstående

skillnader i rörelseregler i de olika banklagarna får

till följd ojämlikhet i konkurrensförutsättningar

mellan bankinstituten uppstår en diskriminering på

grund av den offentliga regleringen av bankerna.

Det är från konkurrenssynpunkt angeläget att

föreningsbanker och sparbanker inte hindras i sitt

agerande på marknaden av kvarstående

diskriminerande inslag i lagstiftningen.

De frågor som SFF tar upp i sin framställning

utgör såvitt NO kan bedöma exempel på sådan

kvarstående diskriminering som berörts ovan.

Ändringar i den av SFF föreslagna riktningen synes

därför angelägna från de utgångspunkter som NO

har att beakta. NO tillstyrker således att ändringar i

berörda lagar i huvudsaklig överensstämmelse med

SFF:s förslag genomförs.

4 Svenska Bankföreningen

Svenska Bankföreningen har av

finansdepartementet beretts tillfälle att yttra sig

över en framställning från Sveriges

Föreningsbankers Förbund om ändringar i

bankrörelselagen. Föreningen har ingen erinran

mot att bestämmelserna i bankrörelselagen ändras

så att verksamhetsbetingelserna för central

föreningsbank likställs med dem som gäller för

bankaktiebolag.

5 Sparbanksgruppen AB

Sparbanksgruppen AB, som numera övertagit

Svenska sparbanksföreningens funktion som

branschorgan och företrädare för

sparbankssektorn, har beretts tillfälle att avge

yttrande i rubricerade ärende. Sparbanksgruppen

får i anledning härav anföra följande.

Sveriges Föreningsbankers Förbund (nedan

benämnt förbundet) har hemställt om att vissa av

bankrörelselagens rörelseregler ändras så att en

central föreningsbank jämställs med ett

bankaktiebolag. De bestämmelser i

bankrörelselagen som avses och som ger

bankaktiebolag möjligheter som inte

föreningsbanker och sparbanker har, är 1 kap 4 §

(möjlighet att efter tillstånd inrätta filial i utlandet),

2 kap 6 § (möjlighet att efter tillstånd förvärva bl a

aktier i bankaktiebolag, utländska bankföretag och

andra utländska företag), 2 kap 7 § (möjlighet att

utan särskilt tillstånd medverka vid emission av

aktier m m) och 2 kap 14 § (möjlighet att efter

tillstånd träffa avtal om efterställd betalningsrätt

vid beviljande av kredit till bankaktiebolag,

utländskt bankföretag eller andra utländska

företag). Förbundets hemställan skall ses mot

bakgrund av den omstrukturering som f.n. pågår

inom föreningsbanksrörelsen av innebörd att

nuvarande centrala föreningsbanker sammanslås

till en central riksomfattande föreningsbank och att

bankaktiebolaget Föreningsbankernas Bank avses

komma att integreras i den nya centrala

föreningsbanken.

Sparbanksgruppen konstaterar att en av de

bestämmelser som avses i förbundets hemställan, 2

kap 7 § bankrörelselagen, upphört att gälla och att

det i det hänseendet numera inte föreligger någon

skillnad mellan de olika bankinstituten. Vidare

noterar Sparbanksgruppen att det numera införts

möjligheter för samtliga bankinstitut att inom vissa

ramar förvärva placeringsaktier och bevilja lån med

efterställd betalningsrätt.

Sparbanksgruppen anser rent allmänt att det för

de på den svenska kreditmarknaden verksamma

bankinstituten bör gälla enhetliga och därmed

konkurrensneutrala regler. Ett sådant synsätt torde

ligga i linje med den utveckling som skett på

banklagstiftningsområdet under senare år. Mot

denna bakgrund borde ett bifall till ifrågavarande

hemställan leda till att motsvarande förändringar

görs för sparbankernas vidkommande.

Genom bildandet av den finansiella koncernen

Sparbanksgruppen kommer emellertid de större

sparbankerna och totalt ca 80% av den samlade

balansomslutningen inom sparbankssektorn att

regleras av den lagstiftning som gäller för

bankaktiebolag. Koncernen Sparbanksgruppen

torde komma att för de återstående sparbankernas

räkning tillhandahålla sådana tjänster att en

förändring av de aktuella rörelsereglerna även för

sparbankerna knappast kommer att ha någon

praktisk betydelse för i vart fall de mindre av dessa.

Sparbanksgruppen har sammanfattningsvis i

och för sig inget att invända mot ett bifall till

förbundets hemställan. Sparbanksgruppen anser

emellertid principiellt sett att banklagstiftningen

bör vara enhetlig och konkurrensneutral. Mot

denna bakgrund bör ett bifall till förbundets

hemställan innefatta motsvarande lagändringar för

sparbankerna, trots att behovet av sådana

förändringar bedöms vara begränsat efter

koncernen Sparbanksgruppens bildande.

I förbundets framställning berörs avslutningsvis

i allmänna ordalag eventuella skattekonsekvenser

av det planerade samgåendet mellan förbundet och

den nya centrala föreningsbanken. Förbundet utgår

därvid ifrån att denna integration kan genomföras

utan skattekonsekvenser i enlighet med den praxis

som etablerats vid bankfusioner.

Sparbanksgruppen vill här framhålla följande.

Den strukturomvandling som pågår inom

sparbankssektorn kommer i viss utsträckning att

kunna genomföras utan skattebelastning.

Skattekonsekvenser av icke obetydlig omfattning

kommer dock att uppkomma. Någon lättnad i detta

avseende har lagstiftaren inte velat medverka till.

Om det skulle visa sig att föreningsbankernas

strukturomvandling får skatteeffekter enligt

gällande rätt, förutsätter Sparbanksgruppen att

föreningsbankerna inte får gynnsammare

behandling i detta avseende än vad som kommit

sparbankerna till del.