Förslag till statsbudget för år 1997

Samhällsplanering, bostadsförsörjning

och byggande

(utgiftsområde 18)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 2

2 Inledning.................................................. 4

3 Plan-, bygg- och bostadsväsendet........................... 6

 3.1 Allmänt............................................. 6

 3.2 Resultatinformation................................. 9

 3.3 Anslag.............................................. 12

 A 1. Boverket: Förvaltningskostnader..................... 12

 A 2. Räntebidrag m.m..................................... 14

 A 3. Vissa äldre låne- och bidragsstöd för bostadsändamålm.m. 15

 A 4. Statens bostadskreditnämnd: Förvaltningskostnader... 17

 A 5. Statens bostadskreditnämnd: Garantiverksamhet....... 18

 A 6. Byggforskningsrådet: Förvaltningskostnader.......... 19

 A 7. Byggforskning....................................... 20

 A 8. Bidrag till fonden för fukt- och mögelskador........ 22

 A 9. Bidrag till åtgärder mot radon i bostäder........... 24

 A 10. Bostadsbidrag....................................... 24

 A 11. Bonusränta för ungdomsbosparande.................... 26

4 Geoteknik.................................................. 27

 B 1. Geoteknik........................................... 27

5 Länsstyrelserna m.m........................................ 31

 C 1. Länsstyrelserna m.m................................. 31

6 Lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet m.m............... 36

 6.1 Allmänt............................................. 36

 6.2 Resultatinformation................................. 39

 6.3 Anslag.............................................. 40

 D 1. Förvaltningskostnader för Lantmäteriverket.......... 40

 D 2. Statens va-nämnd ................................... 44

 6.4 Övrigt.............................................. 44

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. godkänner regeringens förslag om besparingar i enlighet med vad som

 förordas i anslagsavsnitt A 2. Räntebidrag m.m.,

 2. godkänner regeringens förslag om att återstående utbetalningar av

 åtaganden enligt vissa stödformer som är under avveckling sammanförs under

 ett nytt anslag, enligt vad regeringen förordar i anslagsavsnitt A 3.

 Vissa äldre låne- och bidragsstöd för bostadsändamål m.m.,

 3. godkänner att den övergripande målsättningen för Byggforskningsrådets

 verksamhet skall vara i enlighet med vad regeringen förordar i

 anslagsavsnitt A 6. Byggforskningsrådet: Förvaltningskostnader,

 4. godkänner att den övergripande målsättningen för byggforskningen skall

 vara i enlighet med vad regeringen förordar i anslagsavsnitt A 7.

 Byggforskning,

 5. bemyndigar regeringen att låta staten göra ekonomiska åtaganden avseende

 budgetåren 1998-2001 i samband med stöd till byggforskning i enlighet med

 vad som anförts i anslagsavsnitt A 7. Byggforskning,

 6. godkänner regeringens förslag till finansiering av byggkostnads-

 delegationens teknikupphandling m.m., enligt vad regeringen förordar i

 anslagsavsnitt A 7. Byggforskning,

 7. godkänner ramen för fondens sammanlagda åtaganden enligt vad regeringen

 föreslår i anslagsavsnitt A 8. Bidrag till fonden för fukt och

 mögelskador,

 8. godkänner att den övergripande målsättningen för verksamheten inom Statens

 geotekniska instituts ansvarsområde skall vara i enlighet med vad

 regeringen förordar i anslagsavsnitt B 1. Geoteknik,

 9. godkänner att verksamheten för den närmaste treårsperioden inriktas i

 enlighet med vad regeringen förordar i anslagsavsnitt B 1. Geoteknik,

 10. godkänner förslaget till övergripande mål för Lantmäteriverket i enlighet

 med vad regeringen föreslår i anslagsavsnitt D 1. Förvaltningskostnader

 för Lantmäteriverket,

 11. godkänner vad som anförts i fråga om nedsättning av taxebeloppet för vissa

 lantmäteriförrättningar (avsnitt 6.3) under anslagsavsnitt D 1.

 Förvaltningskostnader för Lantmäteriverket,

12. för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 18

 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande enligt följande

 uppställning:

Anslag Anslagstyp

Anslagsbelopp

 (tusental

kr)

A 1. Boverket: Förvaltningskostnader ramanslag

131 058

A 2. Räntebidrag m.m. ramanslag 23

400 000

A 3. Vissa äldre låne- och bidragsstöd för

 bostadsändamål m.m. ramanslag

94 333

A 4. Statens bostadskreditnämnd:

 Förvaltningskostnader ramanslag

15 400

A 5. Statens bostadskreditnämnd: Garantiverksamhet ramanslag 1

300 000

A 6. Byggforskningsrådet: Förvaltningskostnader ramanslag

23 000

A 7. Byggforskning ramanslag

179 196

A 8. Bidrag till fonden för fukt- och mögelskador ramanslag

60 000

A 9. Bidrag till åtgärder mot radon i bostäder ramanslag

12 000

A 10. Bostadsbidrag ramanslag 5

910 000

A 11. Bonusränta för ungdomsbosparande ramanslag

3 000

B 1. Geoteknik ramanslag

23 967

C 1. Länsstyrelserna m.m. ramanslag 1

720 847

D 1. Förvaltningskostnader för Lantmäteriverket ramanslag

490 272

D 2. Statens va-nämnd ramanslag

5 124

Summa för utgiftsområdet 33

368 197

2 Inledning

Presentation av utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande

Utgiftsområdet omfattar plan-, bygg- och bostadsväsendet, planering av

markanvändning och bebyggelse, geotekniska frågor, länsstyrelserna samt

lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet.

 De totala utgifterna för utgiftsområde 18 föreslås uppgå till drygt

33 miljarder kronor för budgetåret 1997. Ramen för utgiftsområdet har därmed

nedjusterats med 1,5 miljarder kronor jämfört med den ekonomiska

vårpropositionen. Skillnaden förklaras av att marknadsräntorna har fallit vilket

påverkar anslaget för räntebidragen.

 Till verksamhetsområdet plan-, bygg- och bostadsväsendet hör utgifter för

Boverket, räntebidragen, bostadsbidragen, Statens bostadskreditnämnd och den

kreditgarantiverksamhet som nämnden svarar för, Byggforskningsrådet och Fonden

för fukt och mögelskador. Det utgiftsmässigt största anslaget inom utgiftsområde

18 är räntebidrag m.m. som uppgår till drygt 23 miljarder kronor.

 Bostadsbidragens uppgift är att ge ekonomiskt svaga hushåll möjligheter att

hålla sig med goda och tillräckligt rymliga bostäder. Bostadsbidragen utgör även

en viktig del av det ekonomiska familjestödet. Övriga delar av detta stöd

redovisas under utgiftsområde 12.

 Statens geotekniska institut (SGI) är central myndighet för geotekniska frågor

med en initierade, utvecklande och samordnande roll inom ansvarsområdet.

 Länsstyrelsernas verksamhet spänner över i stort sett samtliga politikområden.

Inrikesdepartementet ansvarar bl.a. för samordningen av länsstyrelsefrågorna i

regeringskansliet.

 Lantmäteriverksamheten omfattar fastighetsbildning, plangenomförande, geodesi,

landskaps- och fastighetsinformation, kartläggning m.m. Riksdagen beslutade i

juni 1994 om en ny organisation för lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet.

Den nya organisationen trädde i kraft den 1 januari 1996 och innebär att Statens

lantmäteriverk och Centralnämnden för fastighetsdata numera utgör en myndighet,

Lantmäteriverket. Till utgiftsområdet hör slutligen verksamheten vid Statens va-

nämnd.

Utgångspunkter för besparingar och prioriteringar

Utgångspunkten för regeringens förslag till budget för utgiftsområdet är

riksdagens tidigare beslut om besparingar i offentlig konsumtion (prop.

1994/95:100 bil.1, bet. 1994/95:FiU10, rskr. 1994/95:179), om vissa

budgetförstärkningar (prop. 1994/95:150 bil. 1, bet. 1994/95:FiU29, rskr.

1994/95:459) samt med anledning av den ekonomiska vårpropositionen (prop.

1995/96:150 bet. 1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304). Den totala besparingen för

utgiftsområde 18 uppgår till drygt 190 miljoner kronor fr.o.m. år 1997.

Besparingarna fördelar sig med drygt 80 miljoner kronor på bygg- och

bostadsväsendet, drygt 100 miljoner kronor på länsstyrelserna och 10 miljoner

kronor på lantmäteriverksamheten.

 Kostnaderna för bostadsbidrag har ökat kraftigt under senare år. Den allmänna

ekonomiska utvecklingen med hög arbetslöshet, höga räntor och därmed höga

boendekostnader har tillsammans med regelförändringar och ökad

ansökningsfrekvens haft stor betydelse. Riksdagen har beslutat (prop.

1995/96:186, bet. 1995/96:BoU11, rskr. 1995/96:229) om kraftfulla åtgärder för

att bryta kostnadsökningen. Dessa åtgärder beräknas leda till

kostnadsminskningar för bidragsgivningen på ca 2 300 miljoner kronor fr.o.m. år

1997.

 Fr.o.m. år 1998 minskas anslagen inom utgiftsområde 18 med ytterligare 292

miljoner kronor. De besparingar som beslutades med anledning av den ekonomiska

vårpropositionen (1995/96:150) föreslås ske genom att anslaget för räntebidragen

m.m. och anslaget för länsstyrelserna m.m. minskas med 50 respektive 30 miljoner

kronor. Härutöver beräknas, som tidigare aviserats, anslagen inom plan-, bygg-

och bostadsväsendet, anslaget för länsstyrelserna samt anslaget för

Lantmäteriverket minskas med 14, 123 respektive 75 miljoner kronor.

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning

och byggande framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag

Beräknat

 därav

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998

1999

A. Plan-, bygg- och

bostadsväsendet 42 583 55 265 58 648 38 448 31 128 24 561

21 056

B. Geoteknik 16 23 24 16 24 24

24

C. Länsstyrelserna m.m. 1 760 2 672 2 799 1 900 1 721 1 617

1 671

D. Lantmäteri- och fastighetsdata-511 740 778 520 495 427

419

verksamhet m.m.

Totalt för utgiftsområde 18 44 870 58 700 62 249 40 884 33 368 26 629

23 170

3 Plan-, bygg- och bostadsväsendet

3.1 Allmänt

--------------------------------------------------------------------

| Politiskt och ekonomiskt viktiga frågor inom verksamhetsområdet |

| är: |

| - utformningen av det statliga stödet till bostadsproduktionen |

| - bostadsförsörjning och ökad integration |

| - utvecklingen av byggkostnaderna |

| - bostadskostnader och bostadsstöd |

| - förenkling av byggregler |

| - inomhusmiljö, åtgärder för att undanröja och förebygga hälsorisker|

| - tillgängliga bostäder, byggnader och närmiljöer |

| - samordning av den fysiska planeringen med åtgärder för en |

| hållbar regional utveckling |

| - planering för en god vardagsmiljö och en hållbar stadsutveck- |

| ling |

| - kretsloppsanpassat byggande |

--------------------------------------------------------------------

Plan-, bygg- och bostadspolitikens inriktning

Bostadspolitikens uppgift är att trygga alla människors behov av en god bostad

till rimlig kostnad och en trygg närmiljö. Regeringen tillsatte våren 1995 en

bostadspolitisk utredning (Dir. 1995:20) med företrädare för alla de politiska

partierna i riksdagen. Utredningen ska precisera målen för en fortsatt social

bostadspolitik och ge förslag om lämpliga medel att genomföra den.

 Mot bakgrund av det begränsade samhällsekonomiska utrymmet är det en viktig

fråga att komma fram till hur stödet till den fortsatta produktionen av bostäder

bör utformas. Långsiktiga och stabila stödsystem med neutrala, enkla och tydliga

regler skall eftersträvas.

 Boendekostnaderna har ökat betydligt och tar i anspråk en allt större andel av

hushållens disponibla inkomster. En viktig uppgift är att motverka ytterligare

ökningar. Politiken för att förbättra den ekonomiska utvecklingen, och därmed

ränteutvecklingen, kommer att vara avgörande inte minst för boendekostnaderna i

framtiden.

 Det är dessutom angeläget att komma tillrätta med de höga produktionskost-

naderna i byggandet för att boendekostnaderna inte skall bli alltför höga. Av

denna anledning tillsatte regeringen i maj 1996 en särskild byggkost-

nadsdelegation (Dir. 1996:38) med uppgift att aktivt och i samarbete med

byggsektorns aktörer arbeta för varaktigt sänkta produktions- och

förvaltningskostnader. Förutsättningar för lägre produktionskostnader avses

erhållas bl.a. genom teknikupphandling.

 Regeringen strävar efter att förenkla byggreglerna och bygglovsprocessen. Det

senaste steget i förenklingsarbetet genomfördes den 1 juli 1995 då ett nytt

kontrollsystem för byggandet infördes. Systemet, som bl.a. förändrat arbetet vid

byggnadsnämnderna, utvärderas för närvarande av Boverket. Verket skall lämna en

delrapport senast den 1 oktober 1996 och en slutrapport till den 1 oktober 1997.

 Arbetet med att inom EU åstadkomma fri rörlighet av byggprodukter går

långsamt. Sverige arbetar aktivt med att på olika sätt vara pådrivande i detta

arbete, bl.a. övervägs att på svenskt initiativ genomföra en EU-bomässa vid

sekelskiftet.

 Det är angeläget att främja ekonomisk, etnisk och social integration.

Målsättningen är att goda bostäder skall vara tillgängliga för alla på sådant

sätt att segregation motverkas. Alla boende bör ges möjlighet att i samverkan

utveckla sina områden så att boendemiljön fungerar väl och boendet berikas. I

den bostadspolitiska utredningens uppgifter ingår bl.a. att klarlägga

kommunernas ansvar inom bostadsförsörjningen och att överväga vilka bostads-

politiska medel som kommunerna behöver för att motverka segregation och öka

valfriheten i boendet.

 Habitat II, FN:s andra världskonferens om boende och bebyggelsefrågor ägde rum

i Istanbul den 3 -14 juni 1996. En viktig fråga är hur Habitat-agendans

åtaganden skall genomföras och följas upp i Sverige - inte minst lokalt ute i

kommunerna.

 Arbetet med att främja ett ekologiskt och hållbart byggande fortsätter liksom

arbetet med att söka undanröja och förebygga inomhusmiljöns bidrag till ohälsa.

Boverket har fått i uppdrag att tillsammans med andra berörda myndigheter och

organisationer inventera och utvärdera det byggande som genomförs med särskild

inriktning på miljöhänsyn och kretsloppsanpassning och att mot denna bakgrund

söka belysa kunskapsläget. I uppdraget ingår vidare att bedöma metoder för

miljö- och hälsoklassning av byggnader, belysa frågor omkring återanvändning och

återvinning i byggandet samt elöverkänslighet. Boverket skall lämna en

delrapport om arbetet den 15 januari 1997 och slutredovisning skall ske senast

den 15 mars 1998.

Samhällsplaneringens inriktning

De senaste årens förändringar i fråga om samhällsbyggandet - med den kraftiga

minskningen av bostadsbyggandet och den pågående utbyggnaden av

kommunikationsnätet - har i väsentliga avseenden förändrat den fysiska

planeringens uppgifter och inriktning. Från att i huvudsak ha varit

produktionsförberedande har planeringen alltmer utvecklats mot att bli ett

sektorsövergripande beslutsunderlag för olika typer av verksamheter som ofta

sträcker sig över kommun- och länsgränser. Samtidigt har kraven på miljöhänsyn

skärpts.

 Även EU-medlemskapet har fört in nya aspekter och krav. Mark- och

planlagstiftningen har successivt anpassats till de nya förutsättningarna, bl.a.

genom införandet av en ny järnvägslag och tydligare krav på miljöhänsyn i plan-

och bygglagen (1987:10).

 Plan- och bygglagen är vidare föremål för fortsatt översyn inom ramen för

plan- och byggutredningen (M 1992:03). I utredningens uppdrag ingår också att se

över lagen (1970:244) om allmänna vatten- och avloppsanläggningar. Utredningens

överväganden och förslag kommer att redovisas för regeringen den 15 oktober

1996.

 Målet att den kommunala fysiska planeringen skall bidra till en långsiktigt

hållbar samhällsutveckling har gjorts tydligare genom ändringar i

planlagstiftningen. En huvuduppgift för den fysiska planeringen är därför att

medverka till att successivt förändra, anpassa och förvalta den byggda miljön i

enlighet med de krav som ett ekologiskt hållbart samhälle ställer. Detta

förutsätter en bättre samordning mellan den kommunala fysiska planeringen och

den planering som bedrivs inom olika sektorer, t. ex. planeringen för

investeringar i kommunikationer.

 Den fysiska planeringens sektorsövergripande karaktär bör tas till vara. En

bättre samverkan mellan olika beslutsnivåer - lokalt, regionalt och centralt -

behöver utvecklas. En ökad tyngd bör därvid läggas vid att den fysiska

planeringen kan utgöra ett led i den regionala utvecklingen.

 Den fysiska planeringen kan också vara ett verksamt instrument i arbetet med

att ta till vara och förbättra miljön i bostadsområden. Planeringsprocessen kan

mobilisera de boendes engagemang i sin närmiljö, identifiera kvaliteter och

brister i utformningen av den byggda miljön samt redovisa förslag till

förbättringsåtgärder. En framsynt kommunal planering kan medverka till att

minska segregationstendenser och skapa trygga boendemiljöer av god kvalitet.

Byggforskningens inriktning

De ovan redovisade prioriterade frågorna bör också återspeglas i inriktningen av

byggforskningen. Regeringen anser att prioriterade områden för byggforskningen

skall vara ny och billigare byggteknik i bygg- och förvaltningsskedet, former

för samordning av samhällsplaneringen, hållbar stadsutveckling, planlagstift-

ningens tillämpning, ekologiskt hållbart byggande, inomhusmiljö samt kvalitets-

säkring i byggprocessen.

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområde Plan-, bygg- och bostadsväsendet

framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag

Beräknat

 därav

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998

1999

Plan-, bygg- och bostadsväsendet42 58355 265 58 648 38 448 31 128 24 561

21 056

3.2 Resultatinformation

Den hittillsvarande utvecklingen inom plan-, bygg- och bostadsväsendet

I bostadsbeståndet finns ca 4,2 miljoner permanenta bostäder och

bostadsstandarden i Sverige är hög i jämförelse med andra länder.

 Tillgången på bostäder är i nuläget generellt sett god. Enligt Boverket

rapporterar emellertid alltfler kommuner att det råder bostadsbrist på den

lokala marknaden. I januari i år gjorde 24 kommuner den bedömningen jämfört med

bara 16 kommuner vid undersökningen i januari 1995. De flesta av dessa ligger

inom storstadsområdena eller är högskoleorter. En femtedel av landets befolkning

bor i kommuner med bostadsbrist.

 Bostadsbyggandet har varit mycket lågt de senaste åren. Boverkets prognos

visar dock på ett ökat bostadsbyggande. Totalt 18 000 lägenheter beräknas komma

att påbörjas under år 1996 och cirka 25 000 under år 1997. Hälften av byggandet

sker i storstadsregionerna där efterfrågan beräknas öka mest. Byggandet är också

relativt högt i högskoleregionerna.

 Från år 1990 har bostadsutgifterna tagit i anspråk en allt större del av både

inkomst och konsumtion. Enligt SCB visar bostads- och hyresundersökningen (BHU)

att nettobostadsutgifterna (bostadskostnaden sedan hänsyn tagits till erhållet

bostadsbidrag och skatteavdrag) år 1995 uppgick till ca 23 procent av de

disponibla inkomsterna. För år 1996 uppskattas att motsvarande andel kan vara ca

27 procent.

 Byggkostnaderna har ända sedan mitten av sjuttiotalet ökat mer än övriga

faktorer som ingår i konsumentprisindex. En undersökning som gjorts inom

regeringskansliet visar att det är skatter och offentliga avgifter som ökat mest

som andel av byggproduktionskostnaderna, medan entreprenadkostnadernas andel

minskat från ca 74 procent till strax över 50 procent under perioden 1975 till

1994. Även materialkostnaderna har ökat under perioden. Av undersökningen

framgår vidare att den tekniska utvecklingen på byggmarknaden under de senaste

20 åren varit svag.

 Arbetslösheten i byggbranschen är mycket hög. För att öka sysselsättningen har

betydande resurser omfördelats, bl.a. har regeringen sedan december 1994 lagt

fram stora stimulanspaket för byggandet. I dessa ingår bl.a. bidrag till

bostadsförbättringsåtgärder inklusive tillgänglighetsskapande åtgärder,

investeringsbidrag för nybyggande av bostäder och stöd till

miljöförbättringsåtgärder i bostäder samt till sådana lokaler där främst barn

och ungdomar vistas. Totalt har närmare 6,1 miljarder kronor anvisats för de

nämnda stöden. Enligt Boverkets redovisning per den 31 juli 1996 hade stöd

beviljats med ett belopp om 5,1 miljarder kr. Sammanlagt 1,7 miljoner lägenheter

var berörda av de olika åtgärderna och sysselsättningseffekten i byggindustrin

har av Boverket beräknats till motsvarande ca 44 000 årsarbetskrafter.

 Boverket har nyligen redovisat hur arbetet med den av riksdagen beslutade

obligatoriska ventilationskontrollen av ventilationssystem fortskrider. Av redo-

visningen framgår att praktiskt taget alla skolor och daghem har genomgått en

ventilationskontroll, men att arbetet med att rätta till uppdagade fel och

brister släpar efter i ca 30 procent av fallen. När det gäller flerbostadshus

har ventilationskontroll utförts i ca hälften av byggnaderna.

 Boverket har vidare redovisat sin bedömning avseende plan- och

byggutredningens förslag vad gäller insatser för att förbättra tillgängligheten

i den gemensamma miljön. Ärendet bereds för närvarande i regeringskansliet.

 Boverket har dessutom redovisat en aktionsplan för biologisk mångfald vid

byggd miljö. Regeringen avser att under år 1997 återkomma till riksdagen vad

avser verkets förslag i rapporten "Aktionsplan för biologisk mångfald vid byggd

miljö".

Statens utgifter för räntesubventioner till bostadsbyggandet

Räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostäder enligt äldre regler svarar för

huvuddelen av statens utgifter för räntesubventioner till bostadsbyggandet. För

närvarande utgör räntebidrag enligt äldre bestämmelser 97 procent av statens

årliga utgifter för räntebidrag. Endast en mycket liten del avser således ränte-

subventioner enligt 1993 års finansieringssystem, det s.k. Danellsystemet.

Tabell 1: Utvecklingen av statens utgifter för räntebidrag m.m.

Budgetår Räntebidrag m.m. enligt statsbudgeten (mdkr)

1985/86 11,0

1986/87 14,5

1987/88 13,3

1988/89 15,2

1989/90 20,5

1990/91 23,1

1991/92 29,1

1992/93 33,8

1993/94 33,7

1994/95 32,6

1995/96 (prognos) 12 mån 30,3

 18 mån 43,5

Statens utgifter för räntebidrag enligt de tidigare reglerna beror väsentligen

på tre faktorer, nämligen antalet bostäder som byggs eller byggs om, till vilken

kostnad det sker och subventionsräntans nivå.

 Utgifterna för räntebidrag är nu på väg att minska. Det beror främst på att

vissa äldre årgångar har konverterats till lägre subventionsränta, vilket

minskar statens utgifter. För innevarande budgetår beräknas utgifterna för

räntebidrag bli ca 43,5 miljarder kronor varav 30,3 miljarder för perioden juli

1995 till juni 1996. Under kalenderåret 1996 beräknas utgifterna bli ca

28 miljarder kronor. Även prognosen för resten av 1990-talet pekar på sjunkande

utgifter. För år 2000 uppskattas utgifterna ligga i storleksordningen 11

miljarder kronor.

Regeringens bedömning

Regeringen konstaterar att tillgången på bostäder generellt sett är god, men att

bostadsefterfrågan beräknas öka i framtiden. Det gäller främst i

storstadsområdena och universitets- och högskoleregioner.

 Regeringen anser att det är viktigt att säkra en fungerande bostadsförsörjning

för ungdomar och övriga nytillträdande på bostadsmarknaden liksom att ordna ett

gott boende för äldre och andra med särskilda behov.

 Vidare måste statens fortsatta utgiftsåtaganden hållas tillbaka. Det innebär

bl.a. att statens del av de framtida kostnaderna för boendet fortsatt måste

minskas.

 För att olika angelägna bostadsbehov skall kunna tillgodoses är det nödvändigt

att snarast ta ställning till hur bostadsstödet skall vara utformat i framtiden.

Regeringen avser att mot bakgrund av de förslag som den bostadspolitiska

utredningen redovisar i höst ta upp dessa frågor i en proposition till riksdagen

under år 1997.

 Lägre produktionskostnader i byggandet, förenklade byggregler och ett

ekologiskt hållbart byggande är betydelsefulla delar i bygg- och bostads-

politiken. Dessa frågor är även utgångspunkt för Sveriges initiativ i det

europeiska samarbetet.

Länsstyrelsernas arbete med bostadsadministration och samhälls-planering

Länsstyrelserna fick under budgetåret 1994/95 ansvar även för beslut om de

tillfälliga bostadsstöd som införts av arbetsmarknadsskäl. Årsredovisningarna

visar att målen för handläggningstiderna i de flesta fall nåtts och att

länsstyrelserna klarat att fördela de tillfälliga stöden utan att extra resurser

tillförts samtidigt som servicenivån hållits uppe. Detta tyder på att

länsstyrelserna har ett flexibelt arbetssätt. Generellt bedöms länsstyrelserna

även ha klarat övriga mål även om årsredovisningarna inte ger underlag för en

enhetlig bedömning.

 Länsstyrelsernas insatser inom planområdet har vidgats. Samtidigt behöver

arbetet med samordning och sammanvägning av olika statliga intressen utvecklas

ytterligare. Regeringen anser att det under de kommande åren är angeläget att

länsstyrelserna på olika sätt verkar för att instrumenten i samhällsplaneringen

utvecklas, bl.a. i enlighet med de ändringar som nyligen genomförts i plan- och

bygglagen. Länsstyrelserna bör ta ett större ansvar för att få till stånd en

sammanvägd bedömning av statens syn på översiktsplaneringen i kommunerna.

Planeringskompetensen bör utnyttjas för att utveckla

miljökonsekvensbeskrivningar i tidiga skeden av den kommunala fysiska

planeringen.

3.3 Anslag

A 1. Boverket: Förvaltningskostnader

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 126 500 1) Anslagssparande 35 189

1995/96 Anslag 207 900 Utgiftsprognos 207 900

 därav 1996 149 800

1997 Förslag 131 058

1998 Beräknat 121 924

1999 Beräknat 125 345

1 Beloppen anges i tusental kr

Boverket är central förvaltningsmyndighet för frågor om byggd miljö och

hushållning med naturresurser, fysisk planering, byggande och boende. Verket

svarar också för den centrala administrationen av statligt bostadsstöd i form av

bidrag för finansiering av bostäder.

 Det övergripande målet för verksamheten är enhetlighet och effektivitet i

tillämpningen av regler och stödsystem. Boverket skall vidare verka för att den

fysiska planeringen främjar en god hushållning med naturresurser och en god

bebyggelsemiljö samt ett effektivt och hälsosamt byggande.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| De övergripande målen föreslås ligga fast även för budgetåret 1997.|

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 131 058 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Resultatinformation

Boverket konstaterar i årsredovisningen för budgetåret 1994/95 bl.a. att:

- Bebyggelsen har ökat kraftigt i de mest skyddsvärda kustområdena och

oexploaterade ytor i redan bebyggda områden har successivt tagits i anspråk

enligt verkets uppföljning av tillämpningen av 3 kap. naturresurslagen.

- En tillämpning i praktiken av EG:s byggproduktdirektiv är angelägen för att

pressa byggkostnaderna. Direktivet måste dock kompletteras med bl.a. mandat och

tekniska specifikationer/standarder för enskilda produkter eller produktgrupper.

På grund av sin komplicerade tekniska karaktär går dock kompletteringen mycket

långsamt.

- Behovet av information har ökat till följd av det nya sättet att ange

funktionskrav i stället för utförandekrav i byggreglerna.

- Den obligatoriska funktionskontrollen av ventilationssystem genomförs, dock

med ca ett års eftersläpning. Ofta känner inte fastighetsägarna till

samhällskraven, vilket särskilt gäller villaägare.

- Regionala efterfrågeöverskott kan väntas på bostadsmarknaden.

Årsredovisningen visar vidare att 41 procent av de totala kostnaderna (exklusive

datakostnader) tas i anspråk för verksamhetsområdet Hushållning med

naturresurser, byggd miljö och fysisk planering. Verksamhetsområdena Byggande

respektive Boende svarade för 24 respektive 28 procent. Beräknat i förhållande

till antalet årsarbetskrafter svarar de tre verksamhetsområdena för 39, 23

respektive 35 procent av det totala antalet årsarbetskrafter.

 De mest resurskrävande prestationerna inom respektive verksamhetsområde var

under budgetåret 1994/95 metodutveckling (hushållning med naturresurser, byggd

miljö och fysisk planering), EU- och övrigt internationellt arbete (byggande)

samt utbetalning av stöd och ärendehandläggning (boende).

Regeringens bedömning

Det redovisade resultatet visar att arbetet har bedrivits i enlighet med de av

regeringen fastlagda riktlinjerna. Regeringen konstaterar att RRV inte har haft

några invändningar i revisionsberättelsen avseende Boverkets årsredovisning.

 Regeringen konstaterar vidare att betydande förändringar har skett inom flera

områden vilka påverkar förutsättningarna för Boverkets verksamhet.

 Sveriges medlemskap i EU och genomförandet av EU:s byggproduktdirektiv kräver

aktiva insatser från verket, bl.a. i frågor som rör systemet med tekniska

godkännanden på byggområdet.

 Plan-och bygglagstiftningen och statens stöd till bostadsbyggandet har

genomgått fortlöpande förändringar, som bl.a. påverkat såväl den lokala som den

regionala administrationen. Den pågående bostadspolitiska utredningen skall

under hösten 1996 lämna förslag om den framtida bostadspolitiken. Sammantagna

kan bl.a. dessa förändringar motivera förändringar också av den centrala

administrationen inom dessa områden.

 Regeringen avser därför att under hösten 1996 uppdra åt en särskild utredare

att göra en översyn av organisationen inom plan-, bygg- och bostadsväsendet.

 Regeringen föreslår, i avvaktan på resultatet av en sådan översyn, att de

övergripande mål och uppgifter som riksdagen beslutat om (prop. 1992/93:172,

bet. 1992/93:BoU20, rskr. 1992/93:30) för treårsperioden 1993/94 -- 1995/96

skall ligga fast även för budgetåret 1997.

Anslagsberäkning

Med anledning av riksdagens beslut (prop. 1994/95:100 bil.1, bet. 1994/95:FiU10,

rskr. 1994/95:179) om besparingar på statlig konsumtion och regeringens förslag

till budgetförstärkningar enligt 1995 års kompletteringsproposition (prop.

1994/95:150 bil.1, bet. 1994/95:FiU29, rskr. 1994/95:459) har Boverkets

ramanslag för budgetåret 1997 räknats ned med 11,9 miljoner kr. Detta motsvarar

en besparing på 8 procent.

 Anslaget har till följd av ovan nämnda beslut räknats ned med ytterligare 12,8

miljoner kronor fr.o.m. 1998, vilket innebär att anslaget för 1998 beräknats

till 121,9 miljoner kr och för 1999 till 125,3 miljoner kronor.

A 2. Räntebidrag m.m.

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 32 628 800

1) Utgiftsprognos 43 500 000

1995/96 Anslag 43 300 000 därav 1996 28 330 000

1997 Förslag 23 400 000

1998 Beräknat 16 993 000

1999 Beräknat 13 818 000

1 Beloppen anges i tusental kr

De utgifter som belastar anslaget är statliga räntesubventioner för ny- och

ombyggnad av bostäder och för vissa underhålls- och förbättringsåtgärder i

hyres- och bostadsrättshus. Anslaget disponeras vidare för ombyggnadsbidrag

till äldrebostäder och för s.k. 33 §-ersättning till kommuner.

 För innevarande budgetår (1995/96) beräknas utgifterna för räntebidrag bli 43

500 miljoner kronor. Avvikelsen som uppgår till 200 miljoner kronor beror på

flera faktorer. Vissa tidsmässiga förskjutningar av utbetalningarna har ägt rum

på grund av förtida inlösen av lån, vilket har medfört en större belastning på

anslaget under budgetåret 1995/96. Reglerna för fastställande av starttidpunkt

för räntebidraget ändrades fr.o.m. den 1 oktober 1995, vilket också lett till

större utgifter. Den positiva ränteutvecklingen har dock verkat i motsatt

riktning och bidragit positivt till en lägre anslagsbelastning.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 23 400 000 tkr |

| |

| Övrigt |

| Regeringen föreslår en besparing på motsvarande 50 miljoner |

| kronor per år fr.o.m. år 1997 med anledning av riksdagens beslut|

| om besparingar inom utgiftsområde 18 (prop. 1995/96:150, bet. |

| 1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304). Besparingen föreslås i första|

| hand ske genom att bidrag som understiger ett visst belopp |

| inte utbetalas. |

| |

| Vidare föreslås besparingar motsvarande ytterligare 50 miljoner |

| kronor per år fr.o.m. år 1998 med anledning av samma riksdags- |

| beslut. |

--------------------------------------------------------------------

Statens årliga utgifter för räntebidrag beräknas minska kraftigt under de

närmaste åren främst beroende på sjunkande räntor. Ränteläget ger kraftiga

effekter då många bidragsärenden skrivs om till väsentligt lägre

subventionsräntor. Stora volymer ärenden i den äldre räntebidragsstocken kommer

därmed att falla ur räntebidragssystemet, varigenom bidrag inte längre lämnas

för dessa ärenden. Vidare har byggandet varit mycket lågt vilket medför att

kostnaderna för räntebidrag i det nya s.k. Danellsystemet ökar mycket långsamt.

Besparingar

Regeringen föreslår en besparing motsvarande 50 miljoner kronor per år fr.o.m.

år 1997 med anledning av riksdagens beslut om besparingar inom utgiftsområdet

för den kommande treårsperioden (prop. 1995/96:150, bet. 1995/96:FiU10, rskr.

1995/96:304). Besparingen föreslås i första hand ske genom att bidrag som

understiger motsvarande ett visst belopp per år och ärende inte utbetalas till

bidragsmottagaren fr.o.m. den 1 januari 1997. Härigenom bortfaller ett stort

antal småärenden ur bidragssystemet.

 Vidare föreslås besparingar motsvarande ytterligare 50 miljoner kronor per år

fr.o.m. år 1998 med anledning av samma riksdagsbeslut. Regeringen avser att i en

proposition under år 1997 återkomma till riksdagen med förslag på hur dessa

besparingar skall genomföras.

Anslagsberäkning

Statens utgifter för räntebidrag för ny- och ombyggnad av bostadshus beräknas

för budgetåret 1997 till 23,4 miljarder kronor (inkl. ovan nämnda besparing).

Beräkningarna bygger på befintlig aviseringsstatistik med tillägg för beräknat

nytillskott av räntebidragsärenden som för år 1997 till största delen redan är

beslutade. Beräkningarna baseras vidare på ränteantaganden (femåriga

statsobligationsräntan) för 1996 på 7,6 %, 1997 på 7,5 % och för 1998 och 1999

på 7,0 %.

 Med utgångspunkt från antagna räntenivåer beräknar regeringen att räntebidrag

för nybyggnad kommer att ges till ca 530 000 lägenheter och räntebidrag för

ombyggnad till ca 480 000 lägenheter under år 1997.

A 3. Vissa äldre låne- och bidragsstöd för bostadsändamålm.m.1)

--------------------------------------------------------------------

1997 Förslag 94 333 2)

1998 Beräknat 8 000

1999 Beräknat 8 000

1Tidigare anslagsbeteckning Investeringsbidrag för bostadsbyggande m.fl.,

redovisade under tolfte huvudtiteln

2 Beloppen anges i tusental kr

De utgifter som belastar anslaget är återstående statliga åtaganden enligt ett

antal stödformer som är under avveckling (se förordningar nedan). Anslaget

disponeras också för att finansiera låneutbetalningar avseende äldre bostadslån

m.m.

 Belastningen på anslaget beror på hur många av de beviljade bidragen som

kommer att betalas ut.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Anslag 94 333 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Utgifter återstår av statliga åtaganden enligt vissa stödsystem som är under

avveckling. Det gäller nybyggnadsbidrag, bidrag till bostadskostnader efter

ombyggnad, statsbidrag till hyresrabatter, ungdomsbostadsstöd (tidigare

redovisade under anslaget G 3.), investeringsbidrag för bostadsbyggande

(tidigare redovisat under anslaget G 4.) samt tilläggslån för vissa reparations-

och ombyggnadsåtgärder i hyres- och bostadsrättshus (tidigare redovisat under

anslaget G 5.). Regeringen föreslår att återstående utbetalningar av åtaganden

enligt dessa stödformer sammanförs under ett nytt anslag.

 Regeringen beräknar att behovet av medel för utbetalningar under år 1997

uppgår till 94,3 miljoner kronor. Huvuddelen av dessa medel beräknas tas i

anspråk för utbetalningar av investeringsbidrag för bostadsbyggande. Ett stort

antal påbörjade ärenden avseende detta bidrag, som ännu inte har avslutats,

finns hos länsstyrelserna. Boverket uppskattar att detta gäller för drygt 5 000

ärenden.

Förordningar

Bestämmelserna finns i följande förordningar:

- Förordningen (1986:1399) om bidrag vid nybyggnad av vissa bostäder (upphävd

1992:414), förordningen (1986:1398) om bidrag till bostadskostnader efter

ombyggnad (upphävd 1992:415), förordningen (1982:1285) om statsbidrag till

hyresrabatter i bostadshus (upphävd 1992:413) och förordningen (1987:530) om

ungdomsbostadsstöd (upphävd 1992:412).

- Förordningen (1991:1923) om statligt investeringsbidrag för ny- och ombyggnad

av bostäder (upphävd 1992:991) och förordning (1990:1369) med samma namn

(upphävd 1991:1923) samt förordningen (1992:992) om ändrade bestämmelser för

investeringsbidrag enligt förordningen (1990:1369), förordningen (1983:1021) om

tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m.

A 4. Statens bostadskreditnämnd: Förvaltningskostnader

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 12 100 1) Anslagssparande 3 018

1995/96 Anslag 22 100 Utgiftsprognos 26 000

 därav 1996 19 000

1997 Förslag 15 400

1998 Beräknat 16 416

1999 Beräknat 17 005

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens bostadskreditnämnd (BKN) skall tillse att kreditförsörjning sker i

erforderlig omfattning genom att lämna kreditgarantier till kreditinstituten,

enligt förordningen (1991:1924) om statlig kreditgaranti för ny- och ombyggnad

av bostäder samt fullgöra övriga uppgifter som anges i förordningen.

Kreditgarantier kan även lämnas enligt förordningen (1993:1591) om statlig

kreditgaranti för lån för omfördelning av ränteutgifter på lån till bostäder

(s.k. omfördelningsgaranti). Nämnden skall även svara för bevakning av kredit-

försörjningen vid ny- och ombyggnad av bostäder.

 Det övergripande målet för verksamheten är en effektivt fungerande

garantigivning för finansiering av bostadsbyggande.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| Det övergripande målet föreslås ligga fast för budgetåret 1997. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 15 400 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Regeringens bedömning

BKN:s garantiverksamhet är hårt styrd av det regelverk som gäller inom området.

Det är regeringens uppfattning att BKN bedriver verksamheten på ett effektivt

och ändamålsenligt sätt. BKN:s årsredovisning visar att verksamheten har

bedrivits i enlighet med de av regeringen fastlagda riktlinjerna.

 Regeringen konstaterar att RRV inte har haft några invändningar i

revisionsberättelsen avseende årsredovisningen för Statens bostadskreditnämnd.

 Med anledning av riksdagens beslut (prop. 1994/95:100 bil.1, bet.

1994/95:FiU10, rskr. 1994/95:179) om besparingar på statlig konsumtion och

regeringens förslag till budgetförstärkningar enligt 1995 års komplet-

teringsproposition (prop. 1994/95:150 bil.1, bet. 1994/95:FiU29, rskr.

1994/95:459) har BKN:s ramanslag för budgetåret 1997 räknats ned med 0,8

miljoner kronor. Detta motsvarar en besparing på 5 procent.

A 5. Statens bostadskreditnämnd: Garantiverksamhet

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 353 200 1)

1995/96 Anslag 1 Utgiftsprognos 1 475 000

 därav 1996 1 249 000

1997 Förslag 1 300 000

1998 Beräknat 1 500 000

1999 Beräknat 1 200 000

1 Beloppen anges i tusental kr

Anslaget får användas för att täcka förluster till följd av statliga kredit-

garantier till långivare för ny- och ombyggnad av bostäder.

 BKN beräknar att de utbetalade skadeersättningarna för innevarande budgetår

1995/96 kommer att uppgå till 1 475 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 1 300 000 tkr |

| |

| Beräknade avgiftsinkomster 170 000 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Resultatinformation

Garantistocken uppgick vid utgången av juni 1995 till 23 574 miljoner kronor där

nytillskottet av garantier f.n. successivt avtar. Till och med den 30 juni 1996

har åtaganden för totalt 24 959 miljoner kronor gjorts i fråga om ny och

ombyggnad. Inga omfördelningsgarantier hade då ännu registrerats.

 Under budgetåret 1994/95 aktualiserades skadeärenden med ett totalt garanterat

belopp om 790 miljoner kronor. Den största delen av skadeärendena avser

myndighetsbeslutade lån, dvs. statligt reglerade bostadslån som beslutats av

länsbostadsnämnderna och som utbetalats av Statens Bostadsfinansieringsbolag,

SBAB efter år 1991.

 Ersättning ur den statliga kreditgarantin betalas i regel ut först efter det

att panten har realiserats. För att underlätta rekonstruktioner har dock från

och med den 1 juli 1995 kravet på försäljning av den belånade fastigheten

mjukats upp (prop. 1994/95:150 bil.12, bet. 1994/95:BoU22, rskr. 1994/95:428).

BKN har således numera möjlighet att under vissa förutsättningar lämna

ersättning för kreditförluster utan att en försäljning kommit till stånd. För

innevarande budgetår får BKN meddela sådana beslut om ersättning för långivares

kreditförluster intill högst 1 miljard kr. Sådana beslut har hittills fattats i

ca 100 ärenden för ett garanterat belopp på 558 miljoner kronor. Erfarenheterna

är att kreditförlusterna genom detta förfarande blivit påtagligt lägre än vad

som skulle ha gällt vid en försäljning av fastigheterna.

 Förlusterna t.o.m. budgetåret 1994/95 uppgick totalt till 600 miljoner kronor.

Till utgången av år 1995 har skador aktualiserats för 1 003 garantier med ett

sammanlagt garanterat belopp på 1 723 miljoner kronor. Uppskattade framtida

förluster uppgår till ca 5 miljarder kronor för åren 1997-1999.

 Inkomsterna från garantiavgifterna, vilka tas ut med 0,5 procent av garanterat

belopp, uppgick budgetåret 1994/95 till 117 miljoner kronor. För budgetåret

1995/96 beräknar BKN att inkomsterna kommer att uppgå till 170 miljoner kronor.

A 6. Byggforskningsrådet: Förvaltningskostnader

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 22 800 1) Anslagskredit 582

1995/96 Anslag 34 500 Utgiftsprognos 33 900

 därav 1996 22 600

1997 Förslag 23 000

1998 Beräknat 22 715

1999 Beräknat 23 453

1 Beloppen anges i tusental kr

Byggforskningsrådet (BFR) har samordningsansvaret för all forskning och

utveckling som berör byggnader, anläggningar och den byggda miljön. Det

innefattar också forskning och utveckling inom energi- och miljöteknik för en

bättre byggd miljö.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| De övergripande målen för BFR:s verksamhet är effektiv admini- |

| stration, att säkra relevans och hög kvalitet i byggforskningen |

| och att uppnå god spridning i samhället av forskningens |

| resultat. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 23 000 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Resultatinformation

När det gäller den administrativa verksamhetens volym framgår det av BFR:s

årsredovisning att ansökningarna under 1994/95 minskat såväl till antal som

belopp jämfört med året innan. Mer än hälften av de beslutade bidragen går till

universitet och högskolor. Genom samarbetsavtal med branschen och

samfinansiering av FoU-projekt har andra finansiärer bidragit med ytterligare ca

135 miljoner kr.

 BFR:s organisation har setts över och antalet årssysselsatta var 30 procent

färre under budgetåret 1994/95 än under året innan.

 Byggforskningsrådets vetenskapliga nämnd har i en utredning presenterad under

våren 1996 (Samfinansiering - kvalitetshasard eller framgång) visat på sambandet

mellan samfinansierad, tillämpad forskning och ökad kvalitet i grundforskningen.

Utredningens slutsats är att kompetensen hos forskarna och möjligheten för

näringslivet att nyttja resultatet av forskningen ökar genom samverkan mellan

högskola och näringsliv.

Regeringens bedömning

BFR:s årsredovisning visar att verksamheten har bedrivits i enlighet med de av

regeringen fastlagda riktlinjerna. Regeringen konstaterar att RRV inte har haft

några invändningar i revisionsberättelsen avseende BFR:s årsredovisning.

 För att effektivare utnyttja forskningsanslaget skall BFR öka antalet

samarbetsavtal med byggsektorns aktörer och även i fortsättningen söka

samfinansiering med aktörer i branschen för de projekt man stöder. Man skall

också sträva efter en ökad samverkan och medfinansiering med andra forsk-

ningsfinansiärer.

 BFR skall ha det övergripande ansvaret för den forskning som avser

energianvändning i byggnader och byggd miljö.

 BFR skall vidare verka för ett ökat europeiskt engagemang inom byggforskningen

och medverka till initiering av svenska forskningsprojekt med stöd av medel från

Europeiska gemenskapen.

 Med anledning av riksdagens beslut (prop. 1994/95:100 bil.1, bet.

1994/95:FiU10, rskr. 1994/95:179) om besparingar när det gäller statlig

konsumtion och regeringens förslag till budgetförstärkningar enligt 1995 års

kompletteringsproposition (prop. 1994/95:150 bil.1, bet. 1994/95:FiU29, rskr.

1994/95:459) har BFR:s ramanslag för budgetåret 1997 räknats ned med 1,8

miljoner kronor. Detta motsvarar en besparing på 7,6 procent.

A 7. Byggforskning

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 183 300 1) Reservation 0

1995/96 Anslag 247 100 Utgiftsprognos 247 000

 därav 1996 166 200

1997 Förslag 179 196

1998 Beräknat 184 430

1999 Beräknat 189 308

1 Beloppen anges i tusental kr

De utgifter som belastar anslaget är bidrag till forsknings- och ut-

vecklingsarbete inom markanvändnings-, byggnads-, anläggnings- och

förvaltningsområdena samt bidrag enligt förordningen (1990:818) om stöd för

experimentbyggande m.m. Medlen fördelas av BFR.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| De övergripande målen för det stöd BFR lämnar till satsningar på|

| forskning och utveckling är att främja den byggda miljöns |

| kvalitet, kostnadseffektivitet och långsiktiga hållbarhet. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 179 196 tkr |

| |

| Övrigt |

| Regeringen föreslår att BFR får göra ekonomiska åtaganden rörande|

| stöd till byggforskning under en femårig planeringsperiod. För |

| åtaganden som avser budgetåren 1998 - 2001 beräknar regeringen |

| 101, 61, 37, respektive 22 miljoner kronor respektive år. |

| |

| Regeringen föreslår att upp till 20 miljoner kronor av anslaget |

| för budgetåret 1997 får disponeras för den teknikupphandling m.m.|

| som byggkostnadsdelegationen enligt sitt uppdrag skall |

| genomföra. |

--------------------------------------------------------------------

Resultatinformation

BFR:s årsredovisning visar att medel under budgetåret 1994/95 i huvudsak har

fördelats till byggforskning inom de av riksdagen prioriterade områdena (prop.

1992/93:170, bet. 1992/93:BoU23, rskr. 1992/93:401) samt med en relativt hög

andel samfinansiering (1/3 av projekten). Antalet utexaminerade doktorer har

ökat från 59 st. år 1990/91 till 76 st. år 1994/94 genom att BFR ökat sitt stöd

till högskolor och universitet.

Regeringens bedömning

BFR har i sin fördjupade anslagsframställning för åren 1997 - 1999 föreslagit en

ny programstruktur och ett antal prioriterade områden. Regeringen instämmer i

allt väsentligt med BFR:s förslag. Regeringen vill dock särskilt betona att BFR

skall stödja forskningsprojekt med inriktning mot:

- samordning av samhällsplanering

- planlagstiftningens tillämpning

- hållbar stadsutveckling och ekologiskt hållbart byggande

- ny och billigare byggteknik för en effektivare bygg- och förvaltningsprocess

- kvalitetssäkring i byggprocessen

- förbättrad inomhusmiljö

De medel som BFR anvisas skall användas till forskning och utveckling kring den

byggda miljön samt därtill direkt hörande information om forskningens resultat.

 För budgetåret 1995/96 har regeringen, i likhet med tidigare år, av riksdagen

bemyndigats att låta staten ta på sig förpliktelser i samband med stöd till

byggforskningen som innebär åtagande för flera budgetår. Sådana åtaganden behövs

också för perioden 1998 - 2001 och regeringen föreslår att BFR får ingå avtal

och fatta beslut rörande stöd till byggforskning som, inberäknat löpande avtal

och beslut, innebär åtaganden om högst 101, 61, 37, respektive 22 miljoner

kronor för respektive år.

 Regeringen föreslår vidare att upp till 20 miljoner kronor av anslaget för

budgetåret 1997 får disponeras för den teknikupphandling m.m. som

byggkostnadsdelegationen enligt sitt uppdrag skall genomföra. Anslaget har

därför, genom omfördelning av medel inom verksamhetsområdet, räknats upp med 10

miljoner kronor per år för budgetåren 1997, 1998 och 1999.

 Med anledning av riksdagens beslut (prop. 1994/95:100 bil.1, bet. 1994/95:-

FiU10, rskr. 1994/95:179) om besparingar på statlig konsumtion och regeringens

förslag till budgetförstärkningar enligt 1995 års kompletteringsproposition

(prop. 1994/95:150 bil.1, bet. 1994/95:FiU29, rskr. 1994/95:459) har anslaget

till byggforskning för budgetåret 1997 räknats ned med 11,9 miljoner kronor.

Detta motsvarar en besparing på 7,0 procent. Anslaget har räknats upp med 5

miljoner kronor som kompensation för ökade lokalkostnader för högskoleforskning

genom att motsvarande belopp har förts över från utgiftsområde 16 Utbildning och

universitetsforskning.

A 8. Bidrag till fonden för fukt- och mögelskador

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 45 000 1)

1995/96 Anslag 105 000 Utgiftsprognos 27 000

 därav 1996 27 000

1997 Förslag 60 000

1998 Beräknat 60 000

1999 Beräknat 60 000

1 Beloppen anges i tusental kr

De utgifter som belastar anslaget avser bidrag till kostnader för att avhjälpa

fukt- och mögelskador i egnahem. Bidragsbestämmelserna finns i förordningen

(1993:712) om den statliga fonden för fukt- och mögelskador i småhus, m.m.

Vidare får anslaget belastas med utgifter för kansli- och utredningskostnader.

 Beslut om bidrag till kostnader för reparationsåtgärder för att komma till

rätta med fukt- och mögelskador i småhus har enligt beslut av riksdagen

begränsats av en särskild beslutsram. Sammantaget för budgetåren 1985/86 -

1995/96 uppgår ramen till 485 miljoner kronor. I denna ram ingår inte kansli-

och utredningskostnader.

 Avsikten med bidragsverksamheten, som inleddes år 1986, är att komma till

rätta med skador av fel som kommit till redan vid uppförandet men där fukt- och

mögelskadorna uppträder långt senare, dock senast 25 år efter färdigställandet.

Skadorna kan bidra till ohälsa hos dem som vistas i småhusen.

 De mest betydelsefulla faktorerna för utgifternas utveckling är förknippade

med gällande bestämmelser för beräkning av husägarens självrisk. Denna påverkas

av det skadade husets ålder och det låneutrymme som finns tillgängligt i

fastigheten. Som regel är självrisken högre ju äldre huset är.

 Av Fondstyrelsens årsredovisning framgår att bidrag t.o.m. år 1995 har lämnats

i 2 550 ärenden med sammanlagt 368 miljoner kronor. Det genomsnittliga

bidragsbeloppet har minskat, bland annat på grund av ändrade bidragsregler, och

uppgick 1995 till 73 000 kronor.

 Fondstyrelsen beräknar behovet av medel för utbetalning av beslutade bidrag

samt kansli- och utredningskostnader till 60 miljoner kronor för budgetåret

1997.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 60 000 tkr |

| |

| Övrigt |

| Regeringen föreslår att ramen för fondens sammanlagda åtaganden |

| under budgetåret 1997 bestäms till 60 miljoner kronor. |

--------------------------------------------------------------------

Regeringen har beslutat tillkalla en särskild utredare som skall överväga

behovet av och formerna för fondens verksamhet. Utredaren skall redovisa sina

överväganden och förslag i frågan senast den 1 oktober 1997. I avvaktan på

ställningstagande till detta arbete bör verksamheten med att avhjälpa fukt- och

mögelskador i egnahem fortsätta enligt nu gällande bestämmelser. Hela

verksamheten bör dock i fortsättningen begränsas av en enda ram som för

budgetåret 1997 bör bestämmas till 60 miljoner kronor.

 Regeringen föreslår vidare att ett ramanslag om 60 miljoner kronor anvisas för

verksamheten i överensstämmelse med fondstyrelsens bedömning.

A 9. Bidrag till åtgärder mot radon i bostäder

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 20 000 1)

1995/96 Anslag 25 000 Utgiftsprognos 16 000

 därav 1996 12 000

1997 Förslag 12 000

1998 Beräknat 12 000

1999 Beräknat 12 000

1 Beloppen anges i tusental kr

De utgifter som belastar anslaget avser bidrag till åtgärder mot radon i småhus.

Bidrag lämnas om radongashalten i huset överstiger det gränsvärde som

Socialstyrelsen anger som godtagbart från hälsoskyddssynpunkt.

Bidragsbestämmelserna finns i förordningen (1988:372) om bidrag till åtgärder

mot radon i egnahem.

 Den mest betydelsefulla faktorn för utgifternas utveckling är småhusägarnas

intresse av att genom mätning av radonhalten i sina bostäder klarlägga

radonsituationen och därefter ansöka om bidrag för att vidta åtgärder.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 12 000 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Under budgetåret 1994/95 har radonbidrag beviljats till 1 036 egnahem till ett

belopp av 15,2 miljoner kronor. Under våren 1996 påbörjades en omfattande

informationskampanj av berörda myndigheter. Boverket bedömer att effekten av

kampanjen torde bli kortsiktig och att anvisade medel under budgetåret 1995/96

är tillräckliga. Regeringen beräknar att 12 miljoner kronor bör anvisas på

anslaget budgetåren 1997 och 1998.

 Med anledning av regeringens förslag till budgetförstärkningar enligt 1995 års

kompletteringsproposition (prop. 1994/95:150 bil.1, bet. 1994/95:FiU29, rskr.

1994/95:459) har ramanslaget för budgetåret 1997 räknats ned med 4,9 miljoner

kronor. Detta motsvarar en besparing på 30 procent.

A 10. Bostadsbidrag

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 9 188 300

1) Utgiftsprognos 13 010 000

1995/96 Anslag 11 320 000 därav 1996 8 470 000

1997 Förslag 5 910 000

1998 Beräknat 5 640 000

1999 Beräknat 5 600 000

1 Beloppen anges i tusental kr

Anslaget disponeras för bostadsbidrag till barnfamiljer och ungdomar mellan 18

och 29 år utan barn. Bestämmelser om bostadsbidrag finns i lagen (1993:737) om

bostadsbidrag och bostadsbidragsförordningen (1993:739).

 Bostadsbidragens uppgift är att ge ekonomiskt svaga hushåll möjligheter att

hålla sig med goda och tillräckligt rymliga bostäder. Bostadsbidragen har

särskilt stor betydelse för ensamstående med barn. Huvudelen av dessa är

kvinnor. Bidragen utgör också en viktig del av det ekonomiska familjestödet

(utgiftsområde 12). Detta stöd syftar främst till att ge en ekonomisk

grundtrygghet för barnfamiljer under den tid de har en stor försörjningsbörda.

 Kostnaderna för bostadsbidrag är starkt beroende av inkomst-, bostadskostnads-

och arbetslöshetsutvecklingen och därmed av den samhällsekonomiska utvecklingen

i stort. Den höga arbetslösheten, de stigande boendekostnaderna och en allmänt

försämrad ekonomisk situation för många hushåll under senare år har därför

bidragit till att antalet bidragstagare har ökat och att kostnaderna för

bidragen stigit markant.

 År 1990 utbetalades drygt 3 100 miljoner kronor. År 1995 utbetalades drygt 9

200 miljoner kronor. Under perioden 1990 - 1995 ökade antalet hushåll med

bostadsbidrag med ca 75 procent. En jämförelse mellan budgeterat anslag och

utfall budgetåret 1994/95 visar ett överskridande på ca 1 990 miljoner kronor.

Även prognosen för anslagsbelastningen innevarande budgetår indikerar att

kostnaderna för bostadsbidrag blir högre än det anslagsbehov som har beräknats.

 Mot bakgrund av de senaste årens kostnadsutveckling har riksdagen beslutat om

vissa förändringar av bidragssystemet (prop. 1994/95:100

bil. 6, bet. 1994/95:BoU14, rskr. 1994/95:312 samt prop. 1995/96:186 bet.

1995/96:BoU11, rskr. 1995/96:229). Dessa beräknas sammantaget minska kostnaderna

för bidragsgivningen med ca 3 miljarder kronor per helt år.

 Riksförsäkringsverket (RFV) beräknar i sin anslagsframställning medelsbehovet

för bostadsbidragen under budgetåret 1997 till 8 800 miljoner kronor. Verkets

bedömning tar inte hänsyn till de förslag till förändringar av bidragssystemet

som regeringen lagt fram för riksdagen i propositionen (1995/96:186) Nya regler

för bostadsbidrag.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 5 910 000 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Med hänsyn till riksdagens beslut om nya regler för bostadsbidrag till

barnfamiljer och hushåll mellan 18 och 29 år utan barn fr.o.m. den 1 januari

1997 beräknas kostnaderna för bidrag till dessa hushåll under budgetåret 1997

uppgå till ca 5 910 miljoner kronor.

 För år 1998 beräknas utgifterna uppgå till ca 5 640 miljoner kronor och under

år 1999 till ca 5 600 miljoner kronor. Beräkningarna utgår från att 1997 års

regelsystem behålls oförändrat under respektive år.

A 11. Bonusränta för ungdomsbosparande

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 2 889 1) Anslagssparande 0

1995/96 Anslag 3 000 Utgiftsprognos 5 008

 därav 1996 2 000

1997 Förslag 3 000

1998 Beräknat 3 000

1999 Beräknat 3 000

1 Beloppen anges i tusental kr

År 1988 beslutade statsmakterna att ett speciellt ungdomsbosparande skulle

inrättas (prop. 1987/88:150 bil.3, bet. 1987/88:FiU 21, rskr. 1987/88:395).

Lagen (1988:846) om ungdomsbosparande trädde i kraft i december 1988. Lagen

innebär att ungdomar mellan 16 och 25 år kan påbörja ett sparande i vissa banker

eller sparkassor som kan fortgå till och med det år spararen fyller 28 år.

Riksgäldskontoret fastställer en minimiränta. När kontoinnehavaren har sparat

under tre år och det sparade kapitalet uppgår till minst 5 000 kronor, blir

kontoinnehavaren berättigad till en årlig bonusränta på 3 procent från det att

sparandet började. Bonusräntan bekostas av staten och betalas ut då

kontoinnehavaren begär det eller när lån erhålles. När bonusräntan betalas ut

upphör kontots anslutning till ungdomsbosparandet.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 3 000 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Behovet av anslagsmedel är svårt att bedöma eftersom bonusränta utbetalas först

då kontot avslutas. Riksgäldskontoret konstaterar att det idag finns ca 44 000

ungdomar anslutna till sparformen vilka sammanlagt är berättigade ca 18 miljoner

kronor i bonus. Därtill kan ersättningen öka ca 8 miljoner kronor om samtliga

kontoinnehavare uppfyller kravet på tre års anslutning. Statens utgifter för

bonusräntan för ungdomsbosparande beräknar regeringen till 3 miljoner kronor för

budgetåret 1997. Frågan om ungdomsbosparande är för närvarande föremål för

utredningen inom den ungdomspolitiska kommittén (C 1995:10).

4 Geoteknik

B 1. Geoteknik

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 16 224 1) Anslagssparande 321

1995/96 Anslag 22 897 Utgiftsprognos 23 700

 därav 1996 15 800

1997 Förslag 23 967

1998 Beräknat 23 611

1999 Beräknat 24 381

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens geotekniska institut, SGI, är central förvaltningsmyndighet för geo-

tekniska frågor. Institutet har ett övergripande och från olika partsintressen

skilt ansvar för de geotekniska frågorna i landet. Institutet skall särskilt:

- initiera, bedriva och samordna geoteknisk forskning,

- utveckla geotekniska metoder,

- informera om forskning och forskningsresultat samt bearbeta och sprida

geoteknisk kunskap.

Institutet utför undersökningar, utredningar och andra uppdrag åt statliga

myndigheter och kommuner. Institutet utför också uppdrag åt andra i den mån

arbetet i övrigt tillåter det. Uppdragen får utföras mot ersättning. Av

institutets omsättning på 59 miljoner kronor budgetåret 1994/95 utgjorde

intäkter från uppdrag över 70 %. Institutet redovisar för budgetåret 1994/95 ett

positivt resultat på 4,3 miljoner kronor, som till 90 % beror på överskott i

uppdragsverksamheten. Överskottet har tillkommit bl.a. till följd av lägre

kostnader i denna verksamhet än förväntat under året. Detta förhållande beror på

effektiviseringar i organisationen och en mycket hög efterfrågan på institutets

tjänster.

 Omfattningen av uppdragsverksamheten budgetåret 1995/96 beräknas minska

jämfört med budgetåret 1994/95. För att upprätthålla volymen på verksamheten

pekar därför prognosen på ett överskridande av tilldelade medel.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| SGI skall genom egna insatser och i samverkan med andra aktörer |

| i samhället svara för kunskapsuppbyggnad och teknisk utveckling |

| inom det geotekniska området samt tillse att denna kunskap förs |

| ut och kommer till praktisk användning. Institutets verksamhet |

| skall vara präglad av kvalitet och oberoende samt medverka till |

| en säker, ekonomisk och miljöanpassad samhällsutveckling inom det|

| geotekniska området. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag på 23 967 tkr |

| Beräknade avgiftsinkomster på 38 000 tkr |

| |

| Övrigt |

| SGI bör tilldelas ansvaret att initiera och bedriva långsiktig |

| kunskapsuppbyggande geoteknisk forskning inom infrastruktur- |

| området. Från utgiftsområde 22 har totalt 8 000 tkr överförts för|

| detta ändamål. |

--------------------------------------------------------------------

Resultatredovisning

Mot bakgrund av den årsredovisning som Statens geotekniska institut lämnat drar

regeringen slutsatsen att verksamhetsmålen i allt väsentligt uppfyllts.

Omfattningen av arbetet med säkerhet mot ras och skred var större än planerat

under budgetåret 1994/95. Detta berodde på stor efterfrågan av rådgivning till

räddningstjänsten, bl.a. i samband med översvämningar. Under året har institutet

ökat verksamheten inom långsiktig kunskapsuppbyggnad och tillämpad forskning.

Fortfarande är dock den långsiktiga geotekniska forskningen inom infra-

strukturområdet liten i förhållande till områdets omfattning i andra sammanhang.

Den geotekniska forskning som Banverket och Vägverket finansierar är inte heller

av sådan omfattning att den kan förväntas uppfylla det framtida

utvecklingsbehovet.

 SGI har redovisat resultatet av gjorda besparingsåtgärder. Först under år 1996

kommer de minskade kostnaderna för verksamheten att slå igenom helt. Detta beror

bl.a. på att ett nytt hyresavtal kommer att träda i kraft under året. Statens

lokalförsörjningsverk har lämnat en analys av SGI:s lokalanvändning och

lokalkostnader med riktvärden för lämpliga nivåer. Det kommande hyresavtalet är

i god överensstämmelse med dessa riktvärden.

 SGI har lämnat en fördjupad anslagsframställan för perioden 1997-1999. SGI har

i sin anslagsframställan föreslagit dels prioriteringar inom nuvarande ram, dels

utökade satsningar inom fem områden. Tre av satsningarna avser insatser för

forskning och utveckling inom riskvärderingssystem, nationella geotekniska

basresurser samt IT och geoteknik. Vidare föreslår institutet att

myndighetsverksamheten dels breddas med uppföljning och värdering av geotekniskt

intressanta projekt, dels fördjupas inom arbetet med förebyggande åtgärder mot

naturolyckor.

 SGI har på regeringens uppdrag utrett vilka skador som uppkommer till följd av

geotekniska brister inom bygg- och anläggningsbranschen. Institutet bedömer att

samhällets årliga kostnader för att åtgärda dessa skador inom det geotekniska

området överstiger 3,5-4 miljarder kronor. Av denna kostnad kan ca 20 % hänföras

till infrastrukturområdet.

Tabell 1: Resultatbudget för Statens geotekniska institut år 1997

(tusentals kronor):

 IntäkterIntäkter Summa Kostnader Resultat

 anslag uppdrag intäkter

a. Säkerhet och kvalitet 5 967 0 5 967 5 967 0

b. Tillämpad forskning och

kunskapsuppbyggnad 18 000 0 18 000 18 000 0

c. Teknikutveckling och

kunskapsförmedling 0 16 000 16 000 16 000 0

d. Rådgivning 0 22 000 22 000 22 000 0

Totalt 23 967 38 000 61 967 61 967 0

Satsning på kvalitet och miljö

Regeringen bedömer att det är angeläget att ansvaret för långsiktig

kunskapsuppbyggande geoteknisk forskning inom infrastrukturområdet stärks.

Banverket och Vägverket har ett ansvar för sådan forskning som är relevant för

respektive verksamhet. Inom det geotekniska området har ofta denna forskning en

bredare tillämpning, därför hämmar uppdelningen av ansvaret en långsiktig

inriktning.

 Regeringen föreslår att ansvaret för sådan långsiktig kunskapsuppbyggande geo-

teknisk forskning inom infrastrukturområdet som samtidigt kan ha en bredare

tillämpning samlas på SGI samt att SGI:s budget förstärks med 8 miljoner kronor.

Denna förstärkning finansieras genom en överföring från utgiftsområde 22 till

utgiftsområde 18. Den verksamhet som på detta sätt tillförs SGI bör främst

inriktas mot att få fram kostnadseffektiva geotekniska metoder inom byggnation

och underhåll av infrastruktur så att den kan uppfylla höga krav på kvalitet och

miljöhänsyn. Åtgärden stärker generellt SGI:s oberoende position och därmed

institutets möjligheter att uppnå det övergripande målet.

 Regeringen bedömer att SGI:s myndighetsroll för säkerhet och kvalitet är

viktig som utgångspunkt för statens engagemang inom området. I denna roll ligger

att vid behov vara remissinstans bl.a. för kommunernas översikts- och

detaljplaner, att tillsammans med Statens Räddningsverk bedöma ansökningar om

statsbidrag till förebyggande åtgärder mot skred och andra naturolyckor, att

mäta och övervaka skredkänsliga områden, främst i Göta älvdalen samt att biträda

de ansvariga instanserna i arbetet då risk för ras och skred föreligger.

Regeringen bedömer att SGI:s skredförebyggande verksamhet i nuvarande utformning

är effektiv och fyller en viktig funktion. Innan några förändringar sker bör ett

fördjupat underlag tas fram om behovet och konsekvenserna av en fördjupad

myndighetsroll för SGI inom den skredförebyggande verksamheten.

 I övrigt bör myndighetsrollen utökas till att följa upp och värdera kvaliteten

i geotekniska tjänster och produkter. En sådan verksamhet bör i inledningsskedet

begränsas till projekt som är geotekniskt särskilt intressanta eller där

obeprövad teknik används. Syftet är att få till stånd en ökad

erfarenhetsåterföring som kan leda dels till ett högre kvalitetsmedvetande vid

upphandling och utförande, dels till ett förbättrat underlag för prioritering av

olika åtgärder som exempelvis forskning och utveckling.

 Inom området tillämpad forskning och kunskapsuppbyggnad bör SGI göra utökade

satsningar för att ta fram system för riskvärdering och kvalitetssäkring med

inriktning mot att lämna bidrag till det europeiska standardiseringsarbetet.

Sådana system används för att optimera arbetet med fysisk planering, utformning

och produktion med hänsyn till geotekniska krav. SGI bör vidare i samråd med

andra aktörer ta fram metoder för hur informationsteknik kan utnyttjas för att

samordna och effektivisera det geotekniska arbetet. Rön inom detta område kan

bl.a. användas för att öka utnyttjandet av den litteraturtjänst som SGI

bedriver, så att den kan utvecklas till en viktig nod i det internationella

informationsnätverket.

Slutsatser

Den andel av SGI:s totala verksamhet som är anslagsfinansierad bör öka. Utrymmet

bör användas för att långsiktigt förbättra kvalitet och miljöhänsyn inom det

geotekniska området. SGI:s myndighetsroll utökas för att också omfatta

erfarenhetsåterföring från byggprojekt i genomförandefasen. Forskningen föreslås

inriktas mot system för riskvärdering och kvalitetssäkring samt hur

informationsteknik kan utnyttjas för att samordna och effektivisera det

geotekniska arbetet. Vidare bör verksamheten inriktas mot att öka det

internationella utbytet.

5 Länsstyrelserna m.m.

Verksamhetsområdet C Länsstyrelserna m.m. består av anslaget C 1.

Länsstyrelserna m.m.

C 1. Länsstyrelserna m.m.

1994/95 Utgift 1 760 200 1) Anslagssparande 203 176

1995/96 Anslag 2 672 173 2) Utgiftsprognos 2 799 000

 därav 1996 1 900 200

1997 Förslag 1 720 847

1998 Beräknat 1 616 659

1999 Beräknat 1 671 151

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Varav 10 miljoner kr beslutats på tilläggsbudget till statsbudgeten (prop.

1995/96:105 s. 46, bet. 1995/96:BoU13, rskr. 1995/96:179)

Länsstyrelsernas verksamhet spänner över i stort sett samtliga politikområden.

Inrikesdepartementet ansvarar bl.a. för samordningen av länsstyrelsefrågor i

regeringskansliet. Länsstyrelsernas sakverksamheter styrs av respektive

fackdepartement. För plan- och bostadsområdena (sakområdena 8 och 12) svarar

Inrikesdepartementet.

Länsstyrelsernas verksamhet utgörs av följande sakområden:

 1. Regionalekonomi och näringslivsutveckling

 (Regionalekonomi; utgiftsområde 19, Konkurrensfrämjande;

utgiftsområde 24, Utbildningsfrågor; utgiftsområde 16) 2. Kommunikationer

(utgiftsområde 22)

 3. Lantbruk (utgiftsområde 23)

 4. Rennäring m.m. (utgiftsområde 23)

 5. Fiske (utgiftsområde 23)

 6. Livsmedelskontroll, djurskydd och allmänna veterinära frågor

 (utgiftsområde 23)

 7. Naturvård och miljöskydd (utgiftsområde 20)

 8. Planväsende, hushållning med naturresurser (utgiftsområde 18)

 9. Kulturmiljövård (utgiftsområde 17)

10. Social omvårdnad (utgiftsområde 9)

11. Civilt försvar och räddningstjänst (utgiftsområde 6)

12. Bostadsfinansiering (utgiftsområde 18)

13. Jämställdhet (utgiftsområde 14)

14. Allmän förvaltning (utgiftsområde 18)

Länsstyrelsernas övergripande mål är att länet skall utvecklas på ett sådant

sätt att de nationella målen får genomslag, samtidigt som hänsyn tas till

varierande regionala förhållanden och förutsättningar.

 Regeringen avser att under hösten 1996 för riksdagen ytterligare precisera

sin syn på länsstyrelsernas roll och uppgifter.

 Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen har inneburit att

länsstyrelsernas samordningsroll kommit att utvecklas och förstärkas inom

betydelsefulla områden. Det gäller främst inom jordbrukspolitiken med dess

omfattande detaljregleringar samt inom regionalpolitiken i vidare mening. Inom

dessa områden ankommer det på länsstyrelserna att svara för administrationen av

olika stöd.

 Statsmakterna har gett länsstyrelserna i uppdrag att svara för sekre-

tariatsfunktionen till de beslutsgrupper som har att genomföra EU:s

strukturfondsprogram. Detta uppdrag innebär bl.a. att länsstyrelserna informerar

om förutsättningarna för stöd samt bereder och samordnar ansökningar. En viktig

uppgift härvidlag är att se till att medfinansiering för olika projekt är

säkerställd, vilket är ett krav för att medel skall utbetalas från EU.

 Länsstyrelsernas roll och uppgifter ställer stora krav på väl fungerande

informationssystem. Inom ramen för sina uppgifter måste länsstyrelserna

kommunicera en stor mängd information både inom länet och med ett stort antal

centrala myndigheter inom de respektive sakområdena. Med hänsyn härtill har

investeringar i informationsteknologi ökat de senaste åren, bl.a. i syfte att

finna för länsstyrelserna gemensamma lösningar.Hösten 1995 påbörjades ett

samarbetsprojekt mellan länsstyrelser och kommuner om Geografiska

informationssystem (GIS). Genom att standardisera uppbyggnad av databaser,

terminologi, teknisk standard m.m., ges förutsättningar för länsstyrelserna att

på ett kostnadseffektivt sätt samla in, värdera och tillhandahålla relevant

underlagsmaterial för kommunernas fysiska planering och översiktsplanering i

enlighet med de krav som ställs i naturresurslagen samt plan- och bygglagen.

Härigenom underlättas också kommunikationen med centrala verk och myndigheter.

Budgetutfall 1994/95 m.m.

Länsstyrelserna hade vid ingången av budgetåret 1995/96 ett anslagssparande om

203 miljoner kronor, vilket motsvarar 11 procent av ramanslaget för 1995/96 (12

mån). Anslagssparandet prognostiseras minska till cirka 80 miljoner kronor vid

utgången av budgetåret 1995/96, vilket motsvarar 5 procent av föreslaget

ramanslag för 1997. Sparandet för de enskilda länsstyrelserna varierar och vissa

länsstyrelser anger i sina prognoser att de under innevarande budgetår behöver

utnyttja sina anslagskrediter.

 Anslagssparandet minskar framförallt till följd av tidigare beslutade

besparingar. En orsak till detta är att länsstyrelsernas förvaltningskostnader i

hög grad utgörs av personalkostnader. Uppsägningstiden för personal är normalt

12 månader. Vid beslut om uppsägningar på myndigheterna uppkommer därför

besparingarna först ett år senare.

 Vid ingången av budgetåret 1995/96 var cirka 4 800 personer anställda inom

länsstyrelseorganisationen. Den 1 januari 1997 beräknas antalet anställda vid

länsstyrelserna ha minskat med cirka 550 personer (12 procent). Personalen har

reducerats dels på grund av generella besparingar, dels på grund av

överflyttning av bilregisterfunktionen till Vägverket (prop. 1994/95:126, bet.

1994/95:TU23, rskr. 1994/95:356). Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 1 720 847 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Regeringen konstaterar att RRV inte riktat någon invändning i revisions-

berättelserna mot länsstyrelsernas årsredovisningar med undantag för

länsstyrelsen i Gävleborgs län. Regeringen har i proposition 1995/96:150 (s.

123) närmare redogjort härför.

 Årsredovisningen för budgetåret 1994/95 är den andra i ordningen som

länsstyrelserna upprättat. Den innehåller bl.a. redogörelser för länsstyrel-

sernas nya och omfattande uppgifter till följd av Sveriges medlemskap i EU.

 Årsredovisningen ger en god bild av hur respektive länsstyrelse har genomfört

sin verksamhet och resultatet härav. Detta gäller såväl i rollen som tillsyns-

och uppföljningsorgan på regional nivå inom olika politikområden, som i rollen

som samordnare och främjare av sektorsövergripande arbete inom länet. Enligt

regeringen har länsstyrelserna härigenom lagt en bra grund för fortsatt

utvecklingsarbete. Samtliga berörda

departement har medverkat i uppföljningen av länsstyrelsernas årsredovisningar.

Härvid har vissa generella brister i utformningen av årsredovisningarna

uppmärksammats. Det är bl.a. svårt att göra jämförelser mellan länsstyrelsernas

resultatredovisningar. Resultatmått och kostnadsuppföljning behöver utvecklas.

Vidare bör det, utifrån en problemorienterad beskrivning, tydligare framgå vilka

prioriteringar som länsstyrelserna har gjort och motiven för dessa.

 Inom regeringskansliet pågår, i samverkan med länsstyrelserna, ett arbete med

att utveckla mål- och resultatstyrningen inom de olika sakområdena.

 Regeringen redovisar sin närmare bedömning av länsstyrelsernas olika

verksamheter under respektive utgiftsområde.

Slutsatser

I enlighet med tidigare beslutade besparingar (prop. 1994/95:100 bil. 14 s.10,

bet. 1994/95:BoU 12, rskr. 1994/95:213, och prop. 1995/96:150 bil. 13 s. 1, bet.

1995/96:FiU10, rskr. 1995/96:304) har länsstyrelseanslaget för 1997 räknats ned

med drygt 100 miljoner kronor, vilket motsvarar 6 procent. I anslaget ingår

vidare de 10 miljoner kronor som riksdagen beslutat om på tilläggsbudget till

statsbudgeten (prop. 1995/96:105 s. 46, bet. 1995/96:BoU13, rskr. 1995/96:179)

för den nya sekretariatsfunktion som berörda länsstyrelser svarar för åt de

särskilda beslutsgrupperna som har att genomföra EU:s strukturfondsprogram. För

1998 avser regeringen

att genomföra en besparing på länsstyrelseanslaget med drygt 150 miljoner

kronor, vilket motsvarar 9 procent.

 Med anledning av regeringens prop. 1994/95:100, bilaga 14, framhöll

bostadsutskottet (bet. 1994/95:BoU12) att det vid fördelningen av

länsstyrelseanslaget mellan olika länsstyrelser kunde finnas anledning att ta

hänsyn till länets befolkningsstorlek. Regeringen gav den 24 maj 1995

Statskontoret i uppdrag att se över fördelningen mellan länsstyrelserna av

anslaget Länsstyrelserna m.m. och ge förslag till en fördelningsmodell.

 Resultatet har redovisats i Statskontorets rapport (1996:8) Modeller för

fördelning av ramanslaget till länsstyrelserna. Statskontoret ger förslag till

fördelningsmodell som uppfyller vissa angivna kriterier. Dessa är bl.a. att en

sådan modell bör ge likvärdiga förutsättningar att bedriva verksamheten i olika

län, men inte kompensera för skillnader i servicenivå, kvalitet, avgifter och

effektivitet. Det måste vidare finnas ett samband med länets arbetsbelastning.

Modellen bör vara enkel och väsentligen uppfattas som rättvis av de berörda.

Rapporten har remitterats till samtliga länsstyrelser.

 Med anledning härav kommer regeringen att överväga fördelningen av ramanslaget

till länsstyrelserna och avser att under hösten 1996 besluta om direktiv till

länsstyrelserna angående planeringsramar för 1998. Den slutliga omfördelningen

av länsstyrelseanslaget presenteras i budgetpropositionen för 1998.

 Riksdagen har godkänt regeringens förslag (prop. 1995/96:38, bet.

1995/96:BoU9, rskr. 1995/96:206) om länsindelningen i Skåne och Västsverige m.m.

Riksdagsbeslutet innebär bl.a. att länsstyrelserna i Kristianstads samt Malmöhus

län kommer att läggas samman till en länsstyrelse den 1 januari 1997. Den 22

februari 1996 tillkallades en organisationskommitté med uppdrag att förbereda

och genomföra bildandet av en ny länsstyrelse i Skåne län. Kommittén skulle

bl.a. lämna en anslagsframställning för den nya länsstyrelsen och redovisa av-

vecklingskostnaderna för länsstyrelserna i Kristianstads samt Malmöhus län. I

uppdraget ingår även att vidta nödvändiga åtgärder för anställning av personal

vid den nya länsstyrelsen med beaktande av 6 b § lagen (1992:80) om

anställningsskydd. Organisationskommittén har den 12 juli 1996 redovisat

beräknade kostnader för en ny länsstyrelse i Skåne län och för en

avvecklingsorganisation. Den beräknade sammanlagda nettokostnaden är 184

miljoner kronor.

 Riksdagen har givit regeringen till känna vad bostadsutskottet (1995/96:BoU9)

anfört om inriktningen och omfattningen av besparingskraven på den nya

länsstyrelsen.

 Regeringen avser för budgetåret 1997 att tilldela en, i förhållande till vad

som tidigare tilldelats länsstyrelserna i Kristianstads samt Malmöhus län,

oförändrad anslagsram för Länsstyrelsen i Skåne län. Inom ramen skall även

kostnader för avveckling av länsstyrelserna i Kristianstads samt Malmöhus län

täckas. Några generella besparingar har inte ålagts den nya länsstyrelsen för

budgetåret 1997.

 För riksdagens kännedom redovisas den fördelning som regeringen, om riksdagen

godtar medelsberäkningen, senare avser att besluta om.

Tabell 1: Ramanslagets fördelning på ramposter 1997

(tusentals kronor):

Länsstyrelse Rampost

AB Stockholms län 175 940

C Uppsala län 54 976

D Södermanlands län 55 359

E Östergötlands län 72 328

F Jönköpings län 61 685

G Kronobergs län 53 755

H Kalmar län 61 915

I Gotlands län 34 505

K Blekinge län 47 626

LM Skåne län m.m.* 182 355

N Hallands län 54 813

O Göteborgs och Bohus län 102 575

P Älvsborgs län 78 226

R Skaraborgs län 62 565

S Värmlands län 67 124

T Örebro län 62 315

U Västmanlands län 57 789

W Dalarnas län** 69 233

X Gävleborgs län 65 541

Y Västernorrlands län 75 024

Z Jämtlands län 58 609

AC Västerbottens län 73 840

BD Norrbottens län 92 004

Utvecklingsinsatser m.m. 745

Summa 1 720 847

*) Tidigare Kristianstads län och Malmöhus län

**) Tidigare Kopparbergs län

6 Lantmäteri- och fastighetsdataverksamhet m.m.

6.1 Allmänt

--------------------------------------------------------------------

| Lantmäteriverket |

| En huvuduppgift för Lantmäteriverket under de närmaste åren är att|

| integrera fastighetsbildning och fastighetsregistrering. Genom |

| en sådan integrering kan dessa verksamheter rationaliseras, |

| förenklas och göras mer kostnadseffektiva. |

| |

| Databaser och basregister för grundläggande landskaps- och |

| fastighetsinformation skall byggas upp med sikte på slutförande |

| år 2003. |

| |

| Ökad tillgänglighet för att uppnå en bred användning i samhället av|

| landskaps- och fastighetsinformation skall åstadkommas med hjälp|

| av bl.a. användaranpassade produkter. |

| |

| Insatser skall göras för att den information som finns i |

| fastighetsdatasystemet skall bidra till rationalisering och |

| förnyelse inom olika verksamheter i samhället, t.ex. inom |

| inskrivnings- och kreditmarknadsområdena. |

| |

| Produktionen av grundläggande landskapsinformation skall |

| effektiviseras bl.a. genom ökad upphandling i konkurrens. |

| |

| Statens va-nämnd |

| Strävan när det gäller va-målen är att handläggningstiderna skall|

| minskas. Detta skall ske genom fortsatt rationalisering och |

| regelförenkling. |

--------------------------------------------------------------------

Lantmäteriverket

Lantmäteriorganisationen innehåller tre huvudverksamheter: Fastighetsbildning,

Informationsförsörjning och Uppdragsverksamhet. Tjänsteexport inom

verksamhetsområdet bedrivs av det statligt ägda bolaget Swedesurvey AB, som i

stor utsträckning anlitar personal från det statliga lantmäteriet.

 En viktig uppgift för Lantmäteriverket är att bygga upp en organisation som

präglas av effektivitet och kompetens med klara ansvarsområden och som samtidigt

utformas så att den underlättar fortlöpande rationalisering och utveckling.

Organisationen skall ge god service, främja rättssäkerhet i myndighetsutövningen

samt utformas så att konkurrens i fråga om produktion av landskapsinformation

underlättas. Detta innebär att myndighetsuppgiften att svara för en effektiv

försörjning av basdata vad

avser landskap och fastigheter görs tydlig och hålls isär från uppdrags- och

produktionsuppgifterna.

 Lantmäteriverket har i regleringsbrevet för år 1996 fått i uppdrag att

redovisa hur en ökande andel av den grundläggande landskapsinformationen kan

upphandlas i konkurrens. Lantmäteriverket gör i sin anslagsframställning för år

1997 bedömningen att 15-20 procent av produktionen skall vara möjlig att

upphandla i ett initialskede.

 Stora investeringar kommer att krävas under de närmaste åren. Det gäller dels

att genomföra en ny arbetsprocess i fastighetsbildningen, dels att slutföra

uppbyggnaden av grundläggande databaser. Vidare gäller det att bygga upp en

digitalt lagrad fastighetsregisterkarta och att anpassa den så att den kan

användas i olika informationssystem.

 Arbetet med att integrera fastighetsbildning och fastighetsregistrering

inleddes när den nya myndigheten startade sin verksamhet den 1 januari 1996. Det

långsiktiga målet är att fastighetsbildning och registrering skall ske i en väl

sammanhållen process. Syftet är att utveckla ett för verksamheten särskilt

anpassat handläggningssystem. Målet är att det stora flertalet ärenden skall

hanteras snabbare, till lägre kostnader och med bibehållen rättssäkerhet. Ett

utvecklingsarbete bedrivs under år 1996 och första halvåret 1997.

Lantmäteriverket beräknar att ett nytt handläggningssystemen skall kunna

genomföras under 1997/98 och ge full effekt år 1999. Denna utveckling kan tala

för att kostnaderna för fastighetsregistreringen, i den del de avser

registrering av lantmäteriförrättningar, i framtiden bör ingå i

kostnadsunderlaget för lantmäteritaxan.

 Målet för arbetet med fastighetsregisterkartan är att den så långt som möjligt

skall vara överförd i digital form före år 2001. Vidare bör arbetet med att föra

över de konventionella allmänna kartorna till digital form bedrivas så snabbt

som möjligt. En annan angelägen uppgift är uppbyggnaden av de lägenhets- och

adressregister som krävs i anslutning till folk- och bostadsräkningen år 2000

(prop. 1995/96:90, bet. 1995/96:FiU6, rskr. 1995/96:117). Anslagsmedel för

upprättande av dessa register redovisas under utgiftsområde 2.

 Databaser som innehåller landskaps- och fastighetsinformation bör så långt

möjligt byggas upp och ajourhållas vid källan. Registrering bör i princip bara

ske en gång och uppgifterna nyttiggöras i hela systemet av databaser. Detta

förutsätter en nära samverkan mellan Lantmäteriverket, andra statliga

myndigheter, kommuner och andra organisationer. Standardiserings-, säkerhets-

och kvalitetsfrågor är viktiga i detta sammanhang.

 Lantmäteriverket har i sin anslagsframställning framhållit att GPS-

verksamheten - mätning, positionsbestämning och navigering med utnyttjande av

satelliter - kommer att växa kraftigt inom många delar av samhället under de

närmaste åren. Verket har ett ansvar för utveckling och samordning inom GPS-

området. Lantmäteriverket har i anslagsframställningen redovisat sina och vissa

andra organs åtgärder med anledning av regeringens uppdrag i augusti 1995 att

fullfölja uppbyggnaden av den nationella infrastrukturen för GPS-verksamheten.

Det gäller bl.a. förtätning av de geodetiska riksnäten och vidareutvecklingen av

referensstationsnätet SWEPOS.

 De aktuella insatserna är enligt regeringens mening en viktig del i samhällets

stöd för uppbyggnad och utnyttjande av digitala system med geografisk inriktning

och därmed för en väl utvecklad IT-verksamhet. Regeringen förutsätter att

arbetet på grundval av de överenskommelser som träffats under år 1996 skall

kunna fullföljas enligt intentionerna i ovan nämnda uppdrag och i huvudsak

finansieras genom bidrag från berörda huvudintressenter samt avgifter.

 Lantmäteriverket har under år 1996 träffat ett ramavtal och ett avtal om

samverkan med Sjöfartsverket. Avtalen reglerar bl.a. frågor om produktion,

förvaltning, utbyte och spridning av grundläggande geografisk information. Det

övergripande målet med denna samverkan är att effektivisera de båda

myndigheternas hantering av geografisk information för att därigenom uppnå

största möjliga samhällsnytta för gjorda insatser.

 Sveriges nationalatlas intar en speciell ställning i svensk kartverksamhet.

Den utgörs av dels ett bokverk, dels en geografisk databas. Som regeringen

framhållit i IT-propositionen representerar nationalatlasen en betydande

tillgång som kan utvecklas till en innehållsrik informationsdatabas och som

bl.a. kan användas i undervisningen. Enligt regeringens uppfattning är det

därför angeläget att utveckla nationalatlasens digitala version och att atlasen

fortlöpande kan anpassas till de nya distributionsmedier och presentationsformer

som utvecklas med hjälp av IT.

Statens va-nämnd

Verksamheten vid Statens va-nämnd begränsar sig i huvudsak till ett

verksamhetsområde, nämligen hantering av va-mål. En viktig uppgift är att minska

handläggningstiderna för va-målen genom fortsatt rationalisering och

regelförenkling. I sammanhanget bör också nämnas att lagen (1970:244) om

allmänna vatten- och avloppsanläggningar är föremål för översyn inom ramen för

Plan- och byggutredningen (M 1992:03).

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet Lantmäteri- och fastighetsdataverk-

samhet framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag

Beräknat

 därav

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998

1999

Lantmäteri- och fastighetsdata-

verksamhet 510,7 740,0 777,6 519,5 495,4 427,1

419,3

6.2 Resultatinformation

Lantmäteriverket

Statens lantmäteriverk och Centralnämnden för fastighetsdata har lämnat

årsredovisningar för budgetåret 1994/95 och andra halvåret 1995. Dessa visar att

verksamheten vid myndigheterna i allt väsentligt svarat mot av statsmakterna

formulerade mål. Fastighetsdatareformen har under år 1995 avslutats enligt

genomförandeplanen, vilket innebär att all inskrivnings- och

fastighetsregisterverksamhet i riket nu sker i fastighetsdatasystemet (FDS). Det

statliga lantmäteriet har motsvarat uppställda mål när det gäller att förbättra

handläggningstiden per ärende inom fastighetsbildningen. Uppbyggnaden av

databaser har forcerats.

 Riksrevisionsverkets revisionsberättelser innehåller inga invändningar.

 Statens lantmäteriverks omsättning uppgick under andra halvåret 1995 till

589,6 mkr. Omsättningen under budgetåret 1994/95 var 1 308,3 mkr. Den

avgiftsfinansierade verksamhetens andel av den totala omsättningen uppgick till

63 procent (67). Resultatet efter finansnetto uppgick till -19,2 mkr (54,4).

Resultatförsämringen, som återfinns inom såväl uppdrags- som

fastighetsbildningsverksamheten, kan bl.a. hänföras till det omfattande

förberedelsearbetet med den nya organisationen. Förbrukningen av verkets

ramanslag uppgick till 212,1 mkr (408,0). De oförbrukade anslagen uppgick vid

årsskiftet 1995/96 sammantaget till 11,0 mkr och fördes över till den nya

myndigheten.

 Centralnämndens för fastighetsdata omsättning uppgick under det andra halvåret

1995 till 85,9 mkr (166,6), varav intäkterna från anslag uppgick till 50 procent

(59). Resultatet efter finansnetto uppgick till 12,4 mkr (4,7). Förbrukningen av

anslaget uppgick till 43,4 mkr (98,4). Det oförbrukade anslaget uppgick vid

årsskiftet 1995/96 till 31,3 mkr. Beloppet fördes över till den nya myndigheten.

 Den nya organisationen för det statliga lantmäteriet innebär

omställningskostnader. Omställningen skall finansieras inom Lantmäteriverkets

ordinarie verksamhet. Detta innebär att budgeten för år 1996 är underbalanserad.

Underskottet skall finansieras med hjälp av sparade anslagsmedel och

ackumulerade överskott i den avgiftsfinansierade verksamheten. Lantmäteriverket

skall i årsredovisningen för år 1996 redovisa kostnaderna för omorganisationen.

 Det är ännu för tidigt att dra några slutsatser beträffande omorganisationen

av lantmäteri- och fastighetsdataverksamheten som helhet. Omorganisation kommer

inte att kunna bli föremål för studier och utvärderingar förrän tidigast under

år 1998.

Statens va-nämnd

Statens va-nämnd har lämnat årsredovisning för budgetåret 1994/95. De

hittillsvarande resultaten visar att de mål som lagts fast för verksamheten i

stort sett har uppnåtts.

 Riksrevisionsverkets revisionsberättelse innehåller inga invändningar.

6.3 Anslag

D 1. Förvaltningskostnader för Lantmäteriverket

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 506 446 1) Anslagssparande 42 301

1995/96 Anslag 732 356 Utgiftsprognos 770 031

 därav 1996 514 600

1997 Förslag 490 272

1998 Beräknat 421 864

1999 Beräknat 413 945

1 Beloppen anges i tusental kronor och avser budgetåret 1994/95 Statens

lantmäteriverk och Centralnämnden för fastighetsdata. Anslagssparandet avser den

1 januari 1996.

Lantmäteriverket är central förvaltningsmyndighet för frågor om

fastighetsindelning och grundläggande landskaps- och fastighetsinformation.

Lantmäteriverket är chefsmyndighet för lantmäterimyndigheterna i länen.

 Lantmäterimyndigheterna skall handlägga förrättningar, verka för regional

samordning av grundläggande landskaps- och fastighetsinformation, ge råd och

stöd inom verksamhetsområdet samt utreda och avge yttranden i ärenden eller mål

hos domstolar, länsstyrelser och andra statliga myndigheter.

Lantmäterimyndigheterna får mot avgift bedriva myndighetsservice som har ett

naturligt samband med myndighetsutövningen.

 Under detta anslag redovisas kostnaderna för de anslagsfinansierade

verksamheterna inom lantmäteriområdet.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| För den kommande planeringsperioden skall de övergripande målen |

| för det statliga lantmäteriet vara att |

| |

| - verka för en ändamålsenlig fastighetsindelning, |

| |

| - verka för en effektiv försörjning med grundläggande landskaps-|

| och fastighetsinformation som skall tillhandahållas i den |

| form, standard och aktualitet som tillgodoser angelägna |

| samhällsbehov. |

| |

| Målet för uppdragsverksamheten skall vara att tillhandahålla |

| sådana tjänster inom myndighetens verksamhetsområde som gagnar en|

| effektivisering av viktiga samhällsfunktioner. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 490 272 tkr |

| Beräknade avgiftsinkomster 925 000 tkrResultatbedömning |

| Regeringen bedömer att verksamhetens resultat väl motsvarar de |

| mål som ställts upp. För den kommande planeringsperioden bör dock|

| de övergripande målen revideras något i enlighet med vad som |

| redovisats ovan. |

| |

| |

| Slutsatser |

| Regeringen beräknar, med hänvisning till vad som anförts i |

| inledningen till detta verksamhetsområde, anslaget för nästa |

| budgetår till 490 272 tkr. |

| Lantmäteriverket omfattas av regeringens sparkrav på statliga |

| utgifter. Med anledning härav har anslaget räknats ned med 10 |

| mkr jämfört med år 1996. För år 1998 beräknas i enlighet med vad som|

| tidigare aviserats en ytterligare neddragning med 75 mkr |

| (prop. 1994/95:166, bet. 1994/95:BoU17, rskr. 1994/95:313). |

| Regeringen har beaktat de samordningsvinster som |

| sammanslagningen av Statens lantmäteriverk och Centralnämnden för|

| fastighetsdata beräknas innebära, effekter av den tekniska |

| utvecklingen samt ökade avgiftsintäkter som följd av nya |

| finansieringsprinciper. |

| På grund av omorganisationskostnaderna beräknas anslaget belastas|

| med ett underskott för år 1996 på ca 25 mkr. Underskottet täcks av|

| tidigare anslagssparande. Som vi återkommer till längre fram i |

| detta avsnitt belastas anslaget under innevarande budgetår också|

| av en neddragning med 14 mkr för att finansiera visst |

| överskridande. |

| Från och med budgetåret 1997 ingår nedsättningsbeloppet enligt |

| förordningen (1995:1459) om avgifter vid lantmäteriförrättningar|

| som en anslagspost under detta anslag. anslagsposten är beräknad|

| till 6,9 mkr för år 1997. |

| Den verksamhet som nu delvis eller helt finansieras med anslag |

| kommer under de närmaste åren att kräva betydande investeringar.|

| Det handlar som tidigare nämnts bl.a. om att genomföra en ny |

| process för fastighetsbildning/fastighetsregistrering och att |

| genomföra den planerade uppbyggnaden av grundläggande databaser.|

| Därefter minskar anslagsbehovet samtidigt som intäkterna från den|

| avgiftsfinansierade verksamheten kan komma att öka. |

| |

--------------------------------------------------------------------

| Avgiftsfinansierad verksamhet |

| Tabell 1: Resultatbudget för Lantmäteriverkets |

| avgiftsfinansierade verksamhet år 1997 |

| (miljoner kronor): |

| |

|

 O

IntäkterKostnadResultatUppdrag3403400Förrättningar3653650Myndighetsservice70700P

antbrevsregistrering

BoU17, rskr. 1994/95:313). Bolaget,

SVEFA-Svensk Fastighetsvärdering AB, började sin verksamhet den 1 juli 1995.

 Beslutet innebar att regeringen bemyndigades genomföra bolagiseringen samt att

föra över delar av lantmäteriorganisationens verksamhet med tillgångar och

skulder till det nybildade bolaget. Organisationsutredningens (M 1994:04)

bedömning var att cirka 100 årsarbetare borde kunna anställas i bolaget.

Kapitaliseringsbehovet för bolaget bedömdes av utredningen till 10 miljoner

kronor, varav 5 miljoner kronor reservfond. Bolaget tillfördes därutöver 4,5

miljoner kronor i form av ett ovillkorat aktieägartillskott avsett att täcka de

engångskostnader och investeringar som bolaget bedömdes behöva i

inledningsskedet. Det av Lantmäteriverket disponerade avkastningspliktiga

kapitalet för finansiering av omsättningstillgångar i den avgiftsfinansierade

verksamheten (statskapital) användes för kapitalisering av bolaget.

 Regeringen bemyndigades i samband med bolagiseringen också att i en nära

framtid sälja aktier i det nya bolaget.

 Därefter har vissa ytterligare omställningsåtgärder visat sig vara nödvändiga.

Åtgärder har av bolaget vidtagits för att anpassa arbetsstyrkan till en vikande

marknad samt för att förbättra marknadsföringen av bolagets tjänster. Bolaget

fattade bl.a. i mars 1996 beslut om uppsägning av 24 personer och om en

minskning av antalet lokalkontor från 29 till 23.

 För att klara omställningskostnaderna och stärka bolagets finansiella

ställning har bolaget hos regeringen begärt ytterligare ägartillskott.

Regeringen beslutade i juni 1996 att bifalla bolagets begäran, varigenom 6,3

miljoner kronor ställdes till bolagets förfogande som ett villkorat

aktieägartillskott. Aktieägartillskottet finansierades via Lantmäteriverkets

statskapital. Beslutet bör ses som ett fullföljande av omorganisationen av

lantmäteriverksamheten och bolagiseringen av den fastighetsekonomiska

verksamheten. Regeringen har därvid gjort den bedömningen att nämnda tillskott

får anses rymmas inom det av riksdagen givna bemyndigandet våren 1995.

 Regeringen avser att så snart som möjligt, efter en analys av marknads-

förutsättningarna, avveckla statens ägande i bolaget. Det är svårt att nu bedöma

om behov av ytterligare kapitaltillskott kan komma att erfordras. Regeringen

avser att använda Lantmäteriverkets statskapital för att täcka också de

ytterligare kostnader som därvid kan uppkomma.

Förslag till statsbudget för år 1997

Regional utjämning och utveckling (utgiftsområde 19)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Lagtext.................................................... 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:912) om nedsättning

 av socialavgifter................................... 4

3 Inledning.................................................. 6

 3.1 Utgiftsområdet och dess medelsram................... 6

 3.2 Allmänt............................................. 8

 3.2.1 Sammanfattning av de viktigaste frågorna............ 8

 3.2.2 En ny regional näringspolitik....................... 9

 3.2.3 Den regionala problembilden........................ 10

 3.2.4 Den stora regionalpolitiken......................... 12

 3.2.5 EG:s strukturfonder................................. 13

 3.2.6 Företagsstöd........................................ 20

 3.3 Resultatinformation................................. 21

 3.3.1 EG:s strukturfonder................................. 21

 3.3.2 Företagsstöd........................................ 22

 3.3.3 Jämställdhetsarbete................................. 32

 3.3.4 Länsstyrelserna..................................... 34

4 Förslag till förändringar av företagsstöd m.m.............. 37

 4.1 Stödområden......................................... 37

 4.2 Regionalt utvecklingsstöd........................... 39

 4.3 Landsbygdsstöd m.m.................................. 43

 4.4 Sysselsättningsbidrag............................... 46

 4.5 Nedsatta socialavgifter............................. 47

 4.6 Transportbidrag..................................... 48

 4.7 Lån till privata regionala investmentbolag.......... 51

5 Anslagsfrågor...............................................52

 A 1. Regionalpolitiska åtgärder. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

. 52

 A 2. Regionala utvecklingslån. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

. 55

 A 3. Täckande av förluster på grund av kredit-. . . . . . . . . . . .56

 garantier inom regionalpolitiken

 A 4. Ersättning för nedsättning av socialavgifter. . . . . . . . . .58

 A 5. Sysselsättningsbidrag. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

. 59

 A 6. Transportbidrag. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

. 60

 A 7. Glesbygdsverket. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

. . 61

 A 8. Statens institut för regional forskning. . . . . . . . . . . . . .63

 A 9. Europeiska regionala utvecklingsfonden. . . . . . . . . . . . .64

 Bilaga 19.1 Sammanfattning av företagsstödsutred-. . . . . . .67

 ningens betänkande "Kompetens och kapital

 - om statligt stöd till företag" (SOU 1996:69)

 Bilaga 19.2 Förteckning över remissinstanser för be-. . . . . . .72

 tänkandet "Kompetens och kapital - om

 statligt stöd till företag" (SOU 1996:69)

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:912) om

 nedsättning av socialavgifter,

2. godkänner att det övergripande målet för verksamheten inom Glesbygdsverkets

 ansvarsområde skall vara i enlighet med vad regeringen förordar i avsnitt 5,

 anslag A 7. Glesbygdsverket,

3. godkänner att det övergripande målet för verksamheten inom Statens institut

 för regional forsknings ansvarsområde skall vara i enlighet med vad

 regeringen förordar i avsnitt 5, anslag A 8. Statens institut för regional

 forskning,

4. godkänner regeringens förslag om stödområden för företagsstöd (avsnitt 4.1),

5. godkänner regeringens förslag om regionalt utvecklingsstöd (avsnitt 4.2),

6. godkänner regeringens förslag om landsbygdsstöd m.m. (avsnitt 4.3),

7. godkänner regeringens förslag om sysselsättningsbidrag (avsnitt 4.4),

8. godkänner regeringens förslag om nedsatta socialavgifter (avsnitt 4.5),

9. godkänner regeringens förslag om transportbidrag (avsnitt 4.6),

10. godkänner regeringens förslag om lån till privata regionala investmentbolag

 (avsnitt 4.7),

11. för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 19

 Regional utjämning och utveckling enligt följande uppställning:

Anslag Anslagstyp

Anslagsbelopp

 (tusental

kr)

A 1. Regionalpolitiska åtgärder ramanslag 1

453 517

A 2. Regionala utvecklingslån ramanslag

390 000

A 3. Täckande av förluster på grund av kredit-

 garantier inom regionalpolitiken ramanslag

13 000

A 4. Ersättning för nedsättning av socialavgifter ramanslag

420 000

A 5. Sysselsättningsbidrag ramanslag

200 000

A 6. Transportbidrag ramanslag

303 000

A 7. Glesbygdsverket ramanslag

23 573

A 8. Statens institut för regional forskning ramanslag

7 931

A 9. Europeiska regionala utvecklingsfonden ramanslag

915 000

Summa för utgiftsområdet 3

726 021

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:912) om nedsättning av

socialavgifter

Härigenom föreskrivs att 8 och 13 §§ lagen ( 1990:912 ) om nedsättning av

socialavgifter skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8 §1

--------------------------------------------------------------------

För en arbetsgivare eller en För en arbetsgivare eller en för-

försäkrad som är berättigad till säkrad som är berättigad till stöd

stöd för verksamhet som avses i för verksamhet som avses i 6 §

6 § eller för arbete som avses i eller för arbete som avses i 7 §

7 § skall den procentsats efter skall den procentsats efter

vilken arbetsgivaravgifter vilken arbetsgivaravgifter

respektive egenavgifter respektive egenavgifter

sammanlagt skall tas ut sättas sammanlagt skall tas ut sättas

ned med ned med

 1. i fråga om en 1. i fråga om en arbetsgivare:

arbetsgivare: tio åtta procentenheter till och med

procentenheter till och med utgiftsåret 2000, eller

utgiftsåret 2000, eller 2. i fråga om en försäkrad: åtta

 2. i fråga om en försäkrad: tio procentenheter till och med

procentenheter till och med inkomståret 2000, om den för-

inkomståret 2000, om den försäk- säkrades hemortskommun enligt 66 §

rades hemortskommun enligt 66 § kommunalskattelagen (1928:370)

kommunalskattelagen (1928:370) för inkomståret är belägen inom

för inkomståret är belägen inom stödområdet.

stödområdet. Nedsättningen enligt första

 stycket kan kombineras med ned-

 sättning enligt lagen (1981:691)

 om socialavgifter.

--------------------------------------------------------------------

 13 §2

--------------------------------------------------------------------

För en arbetsgivare eller en För en arbetsgivare eller en för-

försäkrad som är berättigad till säkrad som är berättigad till stöd

stöd för verksamhet som avses i för verksamhet som avses i 11 §

11 § eller för arbete som avses eller för arbete som avses i 12 §

i 12 § skall den procentsats skall den procentsats efter

efter vilken vilken arbetsgivaravgifter

arbetsgivaravgifter respektive respektive egenavgifter

egenavgifter sammanlagt skall sammanlagat skall tas ut sättas

tas ut sättas ned med ned med

 1. i fråga om en 1. i fråga om en arbetsgivare:

arbetsgivare: tio åtta procentenheter till och med

procentenheter till och med utgiftsåret 2000, eller

utgiftsåret 2000, eller 2. i fråga om en försäkrad: åtta

 2. i fråga om en försäkrad: tio procentenheter till och med

procentenheter till och med inkomståret 2000, om den för-

inkomståret 2000, om den försäk- säkrades hemortskommun enligt 66 §

rades hemortskommun enligt 66 § kommunalskattelagen (1928:370)

kommunalskattelagen (1928:370) för inkomståret är belägen inom

för inkomståret är belägen inom stödområdet.

stödområdet. Nedsättningen enligt första

 stycket kan kombineras med ned-

 sättning enligt lagen (1981:691)

 om socialavgifter.

_____________________

1 Senaste lydelse 1994:548

2 Senaste lydelse 1994:548

__________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

3 Inledning

3.1 Utgiftsområdet och dess medelsram

Utgiftsområdet omfattar en del av regionalpolitiken. Detta sakområde brukar

benämnas den lilla regionalpolitiken.

 Med den stora regionalpolitiken avses åtgärder med regionalpolitisk

betydelse inom andra samhällssektorer. Utvecklingen inom dessa andra

samhällssektorer är sammantaget mer betydelsefull för den regionala utvecklingen

än den lilla regionalpolitiken. Det är därför en viktig uppgift för regeringen

och myndigheter att se till att regional- och sysselsättningspolitiska aspekter

beaktas inom olika samhällssektorer.

 Utgiftsområdet omfattar bl.a. olika former av regionalpolitiska företagsstöd

samt medel som länsstyrelserna förfogar över för regional projektverksamhet samt

för en del av medfinansieringen av EG:s strukturfondsprogram. Dessutom ingår

Glesbygdsverket och Statens institut för regional forskning (SIR). De totala

utgifterna inom utgiftsområdet beräknas under år 1996 uppgå till ca 3,0

miljarder kronor.

 På senare tid har verksamheten inom utgiftsområdet kraftigt påverkats av

förberedelser för att ta del av återflödet av medel från EG:s strukturfonder.

Det sammanlagda återflödet av medel för regionalpolitiskt inriktade åtgärder

beräknas under perioden 1995-1999 komma att uppgå till ca 5,5 miljarder kronor.

 Regeringen bedömde i den ekonomiska vårpropositionen att verksamheten inom

utgiftsområdet skulle kunna genomföras inom en medelsram av 3 498,9 miljoner

kronor för år 1997 (prop. 1995/96:150). Härvid utgick regeringen från att vissa

besparingar skulle göras på företagsstöd i form av driftstöd som lämnas i vissa

regionalpolitiska stödområden. Besparingarna beräknades i vårpropositionen till

150 miljoner kronor fr.o.m. år 1997. Senare överväganden har lett till att

beloppet minskats till 100 miljoner kronor. Att besparingen skulle ske på

driftstöd motiverades främst av att dessa stödformer är de som är minst

inriktade på att skapa ekonomisk tillväxt, vilket är ett av regeringen

prioriterat mål. Vissa av dessa stödformer är heller ännu inte godkända av

EG-kommissionen som överstämmande med Europeiska gemenskapernas

statsstödsregler.

 Riksdagen har nyligen beslutat att införa ett nytt investeringsstöd till

jordbruket och att det skall finansieras med medel som i dag anslås för

landsbygdsstöd (prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). Detta

minskar utgiftsområdesramen med 75 miljoner kronor som förs över till

utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande binäringar.

 Vissa administrativa utgifter (22,9 miljoner kronor) för Närings- och

teknikutvecklingsverket (NUTEK), som för närvarande anslås över olika sakanslag

inom utgiftsområdet, föreslås vidare föras över till utgiftsområde 24

Näringsliv.

 De medel som via anslaget A 9. Europeiska regionala utvecklingsfonden överförs

från EG:s strukturfonder beräknas nu uppgå till ett belopp som med 275 miljoner

kronor överstiger den i vårpropositionen beräknade medelsramen. Eftersom det

finns en inkomsttitel på statsbudgetens inkomstsida för inbetalningar från

Europeiska regionala utvecklingsfonden kan detta anslag inte hanteras som övriga

anslag inom utgiftsramen.

 Utgifterna inom området påverkas främst av den ekonomiska konjunkturens

utveckling. En uppåtgående konjunktur innebär t.ex. en ökad investeringsvilja

hos företagen som i sin tur ökar efterfrågan på företagsstöd.

 Regeringen bedömer att verksamheten kan genomföras inom den ram som regeringen

beräknar för utgiftsområdet. Ramen uppgår efter ovan nämnda justeringar för år

1997 till 3 726,0 miljoner kronor, för år 1998 till 3 558,1 miljoner kronor och

för 1999 till 3 460,5 miljoner kronor.

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 19 framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag Beräknat

 därav

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999

Regional utjämning2 128,2 4 245,4 4 185,0 2 976,3 3 726,0 3 558,1

3 460,5

och utveckling

 Under budgetåret 1994/95 disponerades härutöver 408,6 miljoner kronor från

bl.a. s.k. äldre anslag.

 Att medelsramen ökar för år 1997 trots besparingar på vissa anslag beror bl.a.

på att vissa anslag ändras från s.k. 1 000-kr anslag till att bruttobudgeteras

samt ett kraftigt ökat medelsflöde från EG:s strukturfonder.

3.2 Allmänt

3.2.1 Sammanfattning av de viktigaste frågorna

--------------------------------------------------------------------

| De övergripande målen för regionalpolitiken skall vara uthållig |

| tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor|

| skapas för medborgarna i hela riket. |

| En balanserad regional utveckling är en förutsättning för att en|

| god ekonomisk tillväxt skall uppnås. |

| De regionala obalanserna tenderar nu att öka, den regionala |

| utjämningspolitiken måste därför även i fortsättningen bedrivas med|

| kraft. |

| En ny tillväxtorienterad regional näringspolitik utvecklas |

| genom bl.a. en bred samverkan i länen och ett nytt partnerskap. |

| Företagsstöden kommer att ytterligare inriktas mot att skapa |

| incitament för ekonomisk tillväxt med särskild inriktning på små|

| och medelstora företag. |

| En helhetssyn som beaktar de regionalpolitiska målen behövs |

| inom alla samhällssektorer. |

| Det breda arbetet med EG:s strukturfondsprogram innebär en |

| kraftig förstärkning av regionalpolitiken och dess genomförande.|

--------------------------------------------------------------------

 De övergripande målen för regionalpolitiken är uthållig tillväxt, rättvisa och

valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela landet.

 Regionalpolitikens kanske viktigaste uppgift är att bidra till den tradition

av sammanhållning och solidaritet som präglar det svenska samhället. Sverige har

sluppit de skarpa regionala spänningar som inte är ovanliga i vår omvärld.

 En balanserad regional utveckling är en förutsättning för att den

tillväxtorienterade politik som regeringen driver skall bli framgångsrik. En

balanserad regional utveckling är också en viktig förutsättning för att hela

landets möjligheter och resurser skall kunna tas till vara och därmed en så god

ekonomisk tillväxt som möjligt skall uppnås. Samtidigt måste välfärd och

ekologisk hållbarhet förenas, vilket bl.a. kräver förändringar av vårt sätt att

hushålla med naturresurserna.

 Utgiftsområdet omfattar de delvis överlappande målen om en regional utjämning

mellan landets olika delar och en positiv regional utveckling i hela landet.

 I den s.k. sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222 Vissa åtgärder för

att halvera arbetslösheten till år 2000, ändrade anslag för budgetåret 1995/96,

finansiering m.m.) har regeringen aviserat att den avser att satsa sammanlagt 3

miljarder kronor för att ta Sverige ur sysselsättningskrisen. Det skall bl.a.

ske genom ett program för småföretagsutveckling på 1 miljard kronor, varav 500

miljoner kronor för tillfälligt småföretagsstöd, konsultcheckar, andra

företagsinriktade åtgärder samt till andra ändamål som ingår i det s.k.

länsanslaget (bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307).

 I detta sammanhang har regeringen också aviserat att den skall göra en

kraftsamling för att skapa en ny regional näringspolitik. I denna ingår bl.a.

ett initiativ till en bred samverkan i länen för att åstadkomma en ny effektiv

tillväxtorienterad närings- och regionalpolitik.

 Genom den nya regionala näringspolitik som regeringen initierar skall den

regionala utvecklingspolitiken leda till en expansion av framförallt små och

medelstora företag, inklusive kooperativa företag, och därmed ökning av

sysselsättningen i alla delar av landet. Denna politik avser bl.a. att bättre

utnyttja de samlade regional- och näringspolitiska resurserna för att landets

ekonomiska tillväxt skall bli så stor som möjligt.

 De regionala obalanserna inom regioner och mellan olika delar av landet

tenderar att öka. Regionalpolitiska insatser för utjämning och för att skapa

utveckling även i stagnerade regioner måste därför även i fortsättningen ske med

kraft. Bland annat därför anser regeringen att Företagsstödsutredningens (N

1995:09) förslag om nedskärning av olika former av regionalpolitiska stöd till

företag nu endast skall genomföras i begränsad utsträckning.

 Företagsstödsutredningen, som sett över olika former av företagsstöd inom

närings-, arbetsmarknads- och regionalpolitiken, avlämnade under våren 1996

betänkandet Kompetens och kapital - om statligt stöd till företag (SOU

1996:69). Betänkandet har remissbehandlats. Utredningen utgör underlag till

förslagen inom utgiftsområdet. En närmare beskrivning av utredningens förslag

beträffande de regionalpolitiska företagsstöden återfinns i avsnitt 4 under de

olika stödformerna.

 Regional- och sysselsättningspolitiska aspekter bör beaktas inom alla

samhällssektorer som är viktiga för den regionala utvecklingen. Regeringen har

t.ex. genom sitt beslut om fördelning av nya högskoleplatser över landet tagit

stor hänsyn till detta.

 Regeringen tillsatte vidare under hösten 1995 en särskild utredare (dir.

1995:144), som skall kartlägga de regionala konsekvenserna av förändringarna

inom olika statliga sektorer. Regeringen beräknar att under år 1997 ta ställning

till resultatet av utredarens arbete. I avvaktan härpå följer regeringen

noggrant utvecklingen inom detta område.

 Tillkomsten av EG:s strukturfondsprogram innebär en kraftig förstärkning av

regionalpolitiken i stora delar av landet. Särskilt de mest glesbefolkade

delarna tillförs härigenom betydande resurser. Det fortsatta genomförandet av

strukturfondsprogrammen är en viktig regionalpolitisk uppgift.

 De regionalpolitiska företagsstöden föreslås ytterligare inriktas mot att

bidra till ekonomisk tillväxt. Deras långsiktigt sysselsättningsskapande

inriktning är dock samtidigt viktig att behålla.

3.2.2 En ny regional näringspolitik

Regeringen har som nyss nämnts nyligen informerat riksdagen om sin syn på

behovet av en ny regional näringspolitik och de åtgärder den avser vidta för att

möta detta behov (prop. 1995/96:222, s. 5.25).

 En viktig utgångspunkt för den nya politikens inriktning är bl.a. att det inte

finns en gemensam formel för att främja näringslivets förnyelse och tillväxt i

olika delar av landet. Variationer i förutsättningarna för företagsutveckling

finns mellan alla delar av landet och detta bör på ett helt annat sätt än

tidigare få prägla den regionala näringspolitikens utformning. En annan

utgångspunkt är ett växande krav på helhetslösningar och samverkan mellan

aktörer på internationell, nationell, regional och lokal nivå samt mellan en rad

olika politikområden för att skapa förutsättningar för nya investeringar.

 Vilka konkreta åtgärder som vid en viss tidpunkt är mest angelägna kan inte

preciseras på nationell nivå. Alla regionala intressen skall därför bjudas in

och engageras för att forma en regionalt samordnad politik för utveckling av det

lokala näringslivet, en kraftig ökning av sysselsättningen och en ekologisk

hållbar utveckling.

 Den nya regionala näringspolitiken skall omfatta alla delar av landet. I de

områden som regering och riksdag utpekat som stödområden är de allmänna

förutsättningarna sämre än i övriga delar, och därför skall som hittills

särskilda åtgärder sättas in för att motverka detta.

 Regeringen avser således att ta initiativ till en bred samverkan i länen för

att åstadkomma en effektiv tillväxtorienterad närings- och regionalpolitik.

Syftet är att engagera ett stort antal aktörer - ett partnerskap - för att

samordna och genomföra regionala och lokala åtgärder för att åstadkomma ökad

tillväxt och sysselsättning. Landshövdingarna i samtliga län har därför fått ett

uppdrag som bl.a. innebär att svara för att åtgärderna är väl förankrade hos

alla berörda aktörer. Gemensamma finansieringslösningar där flera aktörer

medverkar i konkreta åtgärder skall eftersträvas. Möjligheterna att samverka med

privata finansiärer skall särskilt uppmärksammas. De statliga organen i länen

skall medverka. Andra aktörer som t.ex. kommuner, landsting, företrädare för

småföretag, fackliga organisationer, lokala utvecklingsgrupper, kooperativa ut-

vecklingscentra, folkrörelser och andra organisationer skall också inbjudas.

 Ett övergripande mål är att effektivare utnyttja befintliga organ och resurser

inom olika samhällssektorer genom bättre samverkan och helhetssyn. Viktiga

resurser inom regional- och näringspolitiken är i detta sammanhang t.ex.

länsstyrelsernas del i anslaget för Regionalpolitiska åtgärder och i den miljard

för ett treårigt program för småföretagsutveckling som riksdagen nyligen

anslagit. Det är även viktigt att arbetet samordnas med det genomförande av

program med finansiering från EG:s strukturfonder som redan pågår i vissa

regioner. Härigenom bör de samlade effekterna kunna bli större än var för sig.

 I detta sammanhang avses också ytterligare insatser göras för att stödja

tjänsteföretag och kvinnligt företagande.

3.2.3 Den regionala problembilden

Under perioden 1991-1994 har rått en förhållandevis balanserad regional

befolkningsutveckling. Det har till stor del berott på en omfattande

nettoinvandring. Denna har i sin tur främst varit av flyktingkaraktär. Den

inrikes nettoutflyttning som skett från de sju s.k. skogslänen har i stor

utsträckning bestått av tidigare flyktingar, vilka i en andra flyttningsvåg

främst sökt sig till något av storstadslänen. Mellan åren 1993 och 1995 har dock

andelen utländska medborgare av skogslänens inrikes nettoutflyttning minskat

från ca 90 % till ca 67 %. Samtidigt har det flyttningsunderskott som inte

består av utländska medborgare ökat från ca 300 till ca 3 900 personer.

 Totalt sett har befolkningsutvecklingen under åren 1991-94 inneburit en

minskning med knappt en halv procent årligen inom de långsiktiga stödområdena 1

och 2. I området utanför stödområdena, liksom i hela landet, har befolkningen

ökat med närmare en procent per år. Under år 1995 har en påtaglig försämring

skett inom stödområdena 1 och 2, innebärande en befolkningsminskning med drygt

en procent, samtidigt som ökningstakten utanför stödområdena och i riket

halverats. Under åren 1991-94 ökade vidare invånarantalet i samtliga län utom

ett (Västernorrlands), medan antalet invånare under år 1995 minskat i drygt

hälften av länen, bland vilka återfinns sex av de sju skogslänen.

Sammanfattningsvis kan konstateras att det senaste året har inneburit en

påtaglig försämring när det gäller befolkningsutvecklingen i regionalpolitiskt

prioriterade regioner.

 Sedan början av 1990-talet har antalet arbetstillfällen minskat kraftigt i de

flesta delar av landet. Fram till år 1994 var det främst inom

tillverkningsindustrin och byggnadsverksamheten som arbetstillfällen försvann.

Detta resulterade i att främst mäns arbetslöshetsnivåer ökade kraftigt.

Regionalt sett drabbades områden med en förhållandevis stor industri- och

byggsektor hårdast. Under de senaste åren har sysselsättningen inom

tillverkningsindustrin stabiliserats och t.o.m. ökat något i många regioner.

Samtidigt har arbetstillfällena inom främst den offentliga sektorn, men även

inom detaljhandeln och privata tjänster, fortsatt att minska, vilket resulterat

i påtagligt förhöjda arbetslöshetsnivåer för kvinnor. Denna effekt har främst

berört storstadsområdena och andra större orter.

 De senaste årens omfattande problem på arbetsmarknaden har resulterat i att

andelen förvärvsarbetande av befolkningen inom yrkesverksamma åldrar minskat

kraftigt inom flertalet regioner. Männens sysselsättningsgrad har t.ex. minskat

med drygt 11 procentenheter mellan åren 1990 och 1994. Länsvis varierar denna

minskning bland männen mellan 8 och 13 procentenheter. Männens

sysselsättningsgrad har minskat något mer inom det tillfälliga stödområdet och

utanför stödområdena än inom stödområde 1 och 2. Kvinnornas sysselsättningsgrad

har samtidigt minskat med drygt 10 procentenheter. I detta fall varierar den

länsvisa minskningen mellan 8 och 12 procentenheter. Kvinnornas

syssselsättningsgrad har minskat närmare 3 procentenheter mer utanför än inom

stödområde 1 och 2.

 De senaste årens kraftigt förhöjda arbetslöshetsnivåer i de flesta delar av

landet tenderar efter en mycket svag nedgång i åtskilliga regioner att åter

förhöjas. Även om flertalet regioner i södra och mellersta Sverige också fått en

kraftigt förhöjd arbetslöshet har de regionalpolitiska stödområdenas sämre

relativa läge i förhållande till dessa områden ändå i stort sett bestått. År

1990 var t.ex. arbetslösheten inklusive olika arbetsmarknadspolitiska åtgärder

inom stödområde 1 6,7 %, vilket var omkring 4,7 procentenheter högre än i

området utanför stödområdena. År 1995 hade arbetslösheten inom stödområde 1 ökat

till 15,2 % och skillnaden gentemot området utanför stödområdena till 5,9

procentenheter.

 De inomregionala skillnaderna i arbetslöshetsnivåer (inklusive åtgärder) är

betydande och har ökat under 1990-talets första hälft. År 1990 varierade t.ex.

arbetslöshetsnivån bland Sveriges totalt 111 lokala arbetsmarknadsregioner

mellan 0,9 % (Gnosjö) och 12,2 % (Pajala). Fem år senare hade motsvarande

variation förändrats till 3,9 % (Gnosjö) och 19,5 % (Pajala). Den största

försämringen under denna period har berört ett tiotal arbetsmarknadsregioner,

vilka haft mellan tio till tretton procentenheters ökning av arbetslöshetsnivån.

Flertalet av dessa regioner ligger i Norrland och Bergslagen.

3.2.4 Den stora regionalpolitiken

Genom att skapa goda förutsättningar för en uthållig tillväxt i alla regioner

kan, som tidigare framhållits, hela landets resurser tas tillvara och

därmed främja den samhällsekonomiska tillväxten och minska arbetslösheten.

 De insatser som kan finansieras via de regionalpolitiska anslagen kan aldrig

på egen hand åstadkomma att de uppsatta målen nås. För att nå målen måste bl.a.

samhällets infrastruktur och service ge grundläggande förutsättningar för

regionernas utveckling. Det innebär att regionalpolitiska anpassningar måste

göras inom många andra samhällssektorer.

 Statliga verksamheter har under de senaste åren genomgått stora förändringar.

Det gäller bl.a. styrningen, finansieringen och lokaliseringen av

verksamheterna. För regionernas utveckling är den statliga verksamheten viktig

både när det gäller sysselsättningen och tillgängligheten till verksamheten.

 Den statliga sektorspolitiken har stor betydelse för att utjämna och

kompensera regionala skillnader. Inte minst när statens ekonomiska resurser

minskar måste de regionala effekterna noga övervägas. Det gäller såväl inom de

enskilda sektorerna som för de samlade effekterna av förändringar i den statliga

verksamheten. Myndigheternas möjlighet att i hög utsträckning bestämma den egna

organisationen har i många fall inneburit att nya regionala indelningar skapats.

Bristande helhetssyn har negativt påverkat den geografiska fördelningen av

sysselsättningen och försvårat den regionala samordningen.

 För att ge en tydligare bild av de regionala effekterna har regeringen

tillsatt en särskild utredare (dir. 1995:144) som skall kartlägga och analysera

de regionala konsekvenserna av förändringarna inom den statliga sektorn. Arbetet

skall redovisas i slutet av 1996. I avvaktan på resultaten av detta arbete och

de förändringar som kan krävas för att åstadkomma en bättre helhetssyn kommer

regeringen att noga följa utvecklingen på detta område.

 Regeringen har vidare i den s.k. sysselsättningspropositionen (prop.

1995/96:222) redovisat ett antal förslag för att halvera arbetslösheten. Ett

viktigt inslag i regeringens politik för en ökad sysselsättning är ett antal

åtgärder för att höja utbildningsnivån i landet. En höjd utbildningsnivå

förbättrar förutsättningarna för kunskapsintensiv produktion i hela landet. En

viktig del av satsningen på utbildningsområdet är en kraftig utbyggnad av den

högre utbildningen. Den föreslagna utbyggnaden av utbildningen inom högskolan

kommer främst att ske vid de mindre och medelstora högskolorna med en särskild

tyngd på Bergslagen, Malmö, Sundsvall-Härnösand-Östersund-Örnsköldsvik samt

sydöstra Sverige. Detta är en regionalpolitiskt viktig satsning som kommer att

ge förbättrade utvecklingsmöjligheter i dessa regioner.

3.2.5 EG:s strukturfonder

Den Europeiska unionens regionalpolitik syftar till att stärka den ekonomiska

utvecklingen i de svaga regionerna och att motverka klyftor i levnadsstandarden.

I EU:s regionalpolitik är solidariteten med regioner som släpar efter ett av de

allra viktigaste målen. Detta återspeglas också i EG-budgeten i vilken cirka en

tredjedel av utgifterna anslås till åtgärder för att stärka den ekonomiska och

sociala sammanhållningen. EU:s regionalpolitik skall vara ett komplement till

den regionalpolitik som medlemsländerna bedriver själva.

 De s.k. strukturfonderna är poster i EG:s budget som möjliggör insatser inom

de s.k. målen 1-6 samt för gemenskapsinitiativ och vissa pilotprojekt m.m.

 Den Europeiska regionala utvecklingsfonden (Regionalfonden) kan bl.a. medverka

i finansieringen av allmänt näringslivsfrämjande åtgärder och investeringar i ny

produktionskapacitet.

 Den Europeiska socialfonden (Socialfonden) skall inriktas på åtgärder som

underlättar möjligheterna att få arbete, skapa lika förutsättningar för

arbetskraften och medverka till kompetensutveckling.

 Jordbruksfonden kan medfinansiera åtgärder för utveckling av jordbruket samt

insatser som leder till en omstrukturering av de areella näringarna och som

skapar utvecklingsförutsättningar på landsbygden.

 Fonden för fiskets utveckling (Fiskefonden) kan användas bl.a. till att

anpassa resurserna inom fiskesektorn, att utveckla fiskeflottan och vattenbruket

samt för utrustning i fiskehamnar.

 I Sverige är följande mål aktuella:

Mål 2: insatser för förnyelse i områden som drabbats av eller hotas av

 industriell tillbakagång,

Mål 3: insatser för att minska långtidsarbetslösheten och underlätta för

 ungdomar och de som riskerar utslagning att komma tillbaka till

 arbetsmarknaden,

Mål 4: utbildning och kompetensutveckling av arbetskraft för att bättre klara

 produktionsförändringar inom främst industrin,

Mål 5a: insatser för att främja ett effektivare jord- och skogsbruk samt en

 rationellare fiskenäring,

Mål 5b: insatser för utveckling av landsbygdsområden,

Mål 6: insatser i de mest glesbebyggda områdena.

 Målen 2, 5b och 6 genomförs i geografiskt avgränsade regioner, medan målen 3,

4 och 5a avser åtgärder som kan genomföras i hela landet, s.k. horisontella

åtgärder. I mål 2-områden bor cirka 965 000 invånare eller 11 % av Sveriges

befolkning, i mål 5b cirka 757 000 invånare (8,6 %) och i mål 6 cirka 450 000

invånare eller 5 % av befolkningen. Sverige har valt en stark koncentration av

de regionalpolitiska insatserna vilket framgår av att Sveriges andel av

befolkningen i de geografiskt avgränsade områdena är relativt liten jämfört med

många andra medlemsländer.

 I Sverige finns det fem mål 2-områden och fem mål 5b-områden. Mål 2-områdena

är: Norra Norrlandskusten, Ångermanlandskusten, Bergslagen, Fyrstad och

Blekinge. Mål 5b-områdena är: Norra regionen, Västra Sverige, Sydöstra Sverige,

Gotland och Skärgården. Mål 6-området omfattar hela Jämtlands län och de mest

glesbebyggda delarna av Norrbottens, Västerbottens, Västernorrlands, Gävleborgs,

Kopparbergs och Värmlands län.

 Sverige deltar dessutom i följande åtta gemenskapsinitiativ:

Adapt: Insatser för att stärka de anställdas förmåga att klara av

 strukturförändringar och skapa nya arbetstillfällen.

Employment: Insatser för att öka möjligheterna till arbete för handikappade,

 utsatta grupper och ungdomar samt till att öka jämställdheten på

 arbetsmarknaden.

Interreg II: Insatser för att öka det gränsregionala samarbetet.

Konver: Insatser för att bidra till ekonomisk utveckling i regioner som är

 starkt beroende av försvarssektorn.

Leader II: Insatser för att genom lokal mobilisering utveckla landsbygden.

Pesca: Insatser för fiskenäringen för att underlätta de sociala och

 ekonomiska konsekvenserna som krisen inom fiskenäringen ger upphov

 till.

Småföretags- Insatser för att utveckla småföretagandet.

initiativet (SME)

Urban: Insatser för att lösa olika problem i storstadsområden.

 I likhet med målprogrammen 3 och 4 omfattar initiativen Adapt och Employment

hela landet medan övriga initiativ är geografiskt avgränsade. Interreg II

omfattar åtta regioner som gränsar till Danmark, Finland och Norge.

 Därutöver har svenska lokala och regionala aktörer möjlighet att i öppen

konkurrens med övriga medlemsländer ansöka om att få delta i EG:s olika

pilotprojekt.

 I samband med Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen påbörjades ett

intensivt arbete med att utarbeta programförslag i enlighet med bestämmelserna

för strukturfonderna. I medlemskapsförhandlingarna blev det klart att de mest

glesbebyggda delarna av Sverige och Finland skulle utgöra en ny typ av mål (mål

6), med i princip samma villkor som i EG:s mest prioriterade områden (mål 1).

Arbetet med att utarbeta ett utvecklingsprogram för mål 6 i enlighet med EG:s

regelverk kunde därför starta vid årsskiftet 1994/95. De geografiskt avgränsade

områdena mål 2 och mål 5b, bestämdes senare under våren 1995 genom förhandlingar

mellan Sverige och EG-kommissionen.

 De svenska förslagen till strukturfondsprogram, både vad avser målprogrammen

och de flesta av initiativprogrammen, arbetades fram under våren 1995. Uppdrag

lämnades vanligen till särskilda utredare eller till berörd länsstyrelse.

Programmen utarbetades därigenom på regional nivå i bred samverkan med kommuner,

landsting, näringslivsföreträdare och olika intresseorganisationer. Förslaget

till utvecklingsprogram för målområde 6 överlämnades till kommissionen i slutet

av april och för mål 2 och 5b före halvårsskiftet 1995. Flertalet av programmen

för gemenskapsinitiativen överlämnades under september månad 1995.

 Inom EG-kommissionen är huvudansvaret för de olika fonderna, liksom för målen

och initiativen, uppdelat mellan olika generaldirektorat. DG V har ansvaret för

socialfonden samt för målen 3 och 4 och initiativen Adapt och Employment, DG VI

har ansvar för jordbruksfonden samt för målen 5a och 5b och initiativet Leader

II samt DG XVI för den regionala fonden samt för målen 2 och 6, Interreg II,

Urban och Konver. De olika fonderna samverkar i de geografiskt avgränsade

programmen. Deras medverkan i de olika programmen redovisas i följande

sammanställning.

___________________________________________________________

Mål Regionala Sociala Jordbruks- Fiske-

 fonden fonden fonden fonden

___________________________________________________________

1 och 6 x x x x

2 x x

3 x

4 x

5a x x

5b x x x

___________________________________________________________

 EG-kommissionen godkände Sveriges mål 6-program i början av november 1995 och

mål 2-programmen i slutet av samma månad. Mål 5b-programmen godkändes i början

av maj månad 1996.

 Flertalet av programmen för gemenskapsinitiativen, bl.a Interreg II, Leader

II, SME och Konver har godkänts av kommissionen under våren och sommaren 1996.

Beträffande initiativet Urban väntas kommissionens beslut tidigast i september

1996.

 Genom kommissionens godkännande av de svenska programmen kan genomförandet

komma igång fullt ut. Programperioden omfattar i princip åren 1995-1999, men

genom att programmen i praktiken kunnat starta först under 1996 kommer

genomförandet att koncentreras till 3-4 år.

 Eftersom mål 6-programmet lämnades in före den 1 maj 1995 finns möjlighet till

medfinansiering från strukturfonderna från den 1 januari 1995. För program som

inlämnades efter den 1 maj gäller möjligheten till stöd ur strukturfonderna från

ingivandedagen.

 Genom EU-medlemskapet är det betydande belopp som tillförs det regionala

utvecklingsarbetet i Sverige. Av medlen från strukturfonderna går för svensk del

90 % till målprogrammen, 10 % till gemenskapsinitiativen. Därutöver finns vissa

medel för s.k. förnyelseåtgärder (pilotprojekt). För hela programperioden

fördelar sig resurstillskottet från EU på följande sätt (beräknat efter en

genomsnittlig ecu-kurs på 8,50 kr):

Målprogrammen: 10 863 miljoner kronor

Gemenskapsinitiativen: 1 086 miljoner kronor

 För att Sverige skall kunna tillgodogöra sig EU-medlen krävs alltid en svensk

offentlig medfinansiering som varierar mellan olika program (som regel mellan 50

och 70 %). De flesta program förutsätter dessutom en privat finansiering. Det

innebär att de svenska strukturfondsprogrammen för perioden 1995-99 totalt sett

är mycket omfattande, vilket framgår av följande sammanställning.

_____________________________________________________________

Mål Totalt EU-medel Svensk Privat

 (m kr)1 (mkr)1 off. finansie-finansie-

 ring ring

 (mkr)1 (mkr)1

_____________________________________________________________

Mål 2 6 800 1 360 2 975 2 465

Mål 5b 6 180 1 198 2 610 2 372

Mål 6 5 398 2 142 2 006 1 250

Mål 3 6 554 2 950 3 604 0

Mål 4 5 210 1 470 1 470 2 270

Mål 5a 6 918 1 742 2 501 2 675

_____________________________________________________________

Summa 37 060 10 863 15 166 11 032

_____________________________________________________________

1 Siffrorna avser 1995 års prisnivå med undantag för mål 5b där siffrorna avser

 prisnivån 1996.

 Den totala beräknade omfattningen av de olika gemenskapsinitiativen framgår av

nedanstående sammanställning .

____________________________________________________________

Program Totalt EU-medel Nationell Privat

 (mkr)1 (mkr)1 off finansie- finansie-

 ring ring

 (mkr)1 (mkr)1

_____________________________________________________________

Interreg II 807,2 335,5 335,5 136,2

(8 program)

Interreg IIC 120,42 60,2 60,2

Leader II 729,9 136,9 273,9 319,1

(2 program)

Employment3 386,4 199,5 149,5 37,4

Adapt3 211,5 109,0 37,6 64,9

SME 404,6 142,8 142,8 119,0

Konver 94,7 27,7 27,7 39,3

Urban 88,9 41,4 41,4 6,1

Pesca 89,6 33,7 22,7 33,2

_____________________________________________________________

Summa 2 933,2 1 086,7 1 091,3 755,2

_____________________________________________________________

1 Siffrorna avser 1995 års prisnivå med undantag för Leader II där siffrorna

avser prisnivån1996.

2 Programmet för Interreg II C är ännu inte utarbetat. Det totala beloppet kan

bli högre.

3 Tillägg till programdokumenten för Employment och Adapt skall förhandlas med

kommissionen under hösten 1996. Vissa förändringar avseende den svenska

medfinansi eringen kan ske.

 EG-kommissionen har bedömt att ambitionsnivån i de svenska

strukturfondsprogrammen är mycket hög. Tyngdpunkten i programmen ligger på

företagsutveckling och kompetensutveckling för anställda i företag, framför allt

inom informationsteknologi och kvalitetsfrågor. Insatserna är inriktade på att

stärka förutsättningarna för ekonomisk tillväxt i de berörda målregionerna.

Utöver infrastrukturella satsningar i form av teknikcentra, nätverksbyggande och

resurscentra inom kvalitets- och miljöområdet beräknas över 40 000

arbetstillfällen nyskapas eller bibehållas i strukturfondsregionerna. De svenska

programmen har också höga ambitioner att skapa ökad sysselsättning åt kvinnor.

Kommissionen har nyligen i en rapport noterat det stora inslaget av insatser för

småföretag, olika tillämpningar av informationsteknologi, kompetenshöjande

insatser, jämställdhetsinsatser och olika typer av miljöinriktade åtgärder. Den

genomsnittliga profilen på de olika geografiskt inriktade programmen (uttryckt i

procent) framgår av följande sammanställning.

_____________________________________________________________

Insatsområde Mål 2 Mål 5b Mål 6

 (5 program) (5 program)

_____________________________________________________________

Företagsutveckling 48,0 38,0 33,0

Kompetensutveckling 20,0 18,0 11,0

FoU 7,0 0,7 7,0

IT och kommunikationer 2,0 18,0 5,0

Turism/kultur 5,0 10,0 10,0

Lokal utveckling 7,0 8,6 13,0

Miljö och naturresurser - 6,7 18,0

Övrigt 11,0 - 3,0

_____________________________________________________________

 Sverige har valt ett decentraliserat beslutsfattande när det gäller

genomförandet av strukturfondsprogrammen. För de geografiskt inriktade

programmen (målen 2, 5b och 6 samt bl.a. Interreg II) finns för varje program en

eller flera beslutsgrupper som har till uppgift att välja ut de projekt som

skall få medel från EG:s strukturfonder och besluta om beloppens storlek.

Beslutsgrupperna är statliga myndigheter och består av representanter för

staten, kommunerna och landstingen men har en kommunal och landstingskommunal

majoritet. Beslutsgrupperna kan inrätta arbets-/beredningsgrupper för att få en

allsidig prövning av olika projekt. I flertalet fall har berörda länsstyrelser

fått regeringens uppdrag att svara för sekretariatsuppgifter åt

beslutsgrupperna.

 I mål 2 är en beslutsgrupp knuten till vart och ett av de fem programområdena.

Även för mål 5b finns det för de fem programmen, med undantag av den Norra

regionen, också en beslutsgrupp för varje program. Den Norra regionen har, med

hänsyn till de stora avstånden mellan den norra och den södra delen av regionen,

två beslutsgrupper. Då flera län är berörda av samma program fungerar respektive

länsstyrelse som sekretariat med en länsstyrelse som huvudsekretariat åt

beslutsgruppen.

 För mål 6-programmet, som har en bredare inriktning än övriga program, ser

beslutsstrukturen ut enligt följande: En länsvis beslutsgrupp i varje berört län

(sju län). En regional beslutsgrupp som tar beslut om projekt rörande turism,

FoU och IT-tillämpningar för hela målområdet. Sametinget fungerar som en

beslutsgrupp och tar beslut om insatsområdet Samisk utveckling. Dessutom

beslutar Jordbruksverket och Fiskeriverket i vissa frågor.

 För varje program finns dessutom en övervakningskommittté med representanter

för berörda departement, EG-kommissionen och en rad olika intressenter som

kommunerna, näringslivet m.fl. Övervakningskommittén är det enda organ som

kommissionen har representanter i. En övervakningskommittés uppgift är att följa

upp genomförandet av programmet och därvid bl.a. se till att gällande regler

följs, att åtgärderna stämmer överens med prioriteringarna i programmet och med

den Europeiska gemenskapens politik. Kommittén har möjlighet att göra vissa

omfördelningar av resurser inom programmet samt beslutar hur den årliga

indexuppräkningen av resurser skall användas. Kommittén ansvarar också för att

programmen utvärderas. Övervakningskommittén för mål 6 beslutar också om

fördelning av resurser mellan de olika beslutsgrupperna samt beslutar om projekt

som är större än 5 miljoner ecu.

 NUTEK är sekretariat åt övervakningskommittéerna för mål 2, mål 6 och

flertalet av Interreg II-programmen. Glesbygdsverket är sekretariat åt

övervakningskommittéerna för mål 5b och Leader II.

 För utbetalning av medel från strukturfonderna finns s.k. fondansvariga

myndigheter. De är för regionalfonden NUTEK, för sociala fonden AMS, för

jordbruksfonden Statens Jordbruksverk och för fiskefonden Fiskeriverket. De

fondansvariga myndigheterna har ansvar för att utbetalningar görs på ett riktigt

sätt och får därför utfärda tillämpningsföreskrifter för beslutsgrupperna. För

Interreg II-programmen har administrationen av utbetalningar lagts på regional

nivå, vilket för Sveriges del innebär att vissa länsstyrelser har ansvar för

dessa uppgifter.

3.2.6 Företagsstöd

Olika former av företagsstöd har alltid utgjort den största delen av den lilla

regionalpolitiken.

 Merparten av företagsstöden är inriktade på att främja expansion och ökad

sysselsättning i företag i regionalpolitiskt prioriterade regioner. De har en

klart tillväxtinriktad utformning och bidrar därigenom även till landets

ekonomiska utveckling.

 Ett par av stödformerna har karaktär av driftstöd. De lämnas främst i områden

där befolkningen minskar kraftigt. De bidrar härigenom till att upprätthålla

sysselsättningen i dessa områden och därmed till att samhällskapitalet utnyttjas

på ett för hela landet ekonomiskt sätt.

 Redogörelser för utfallet av de olika stödformerna lämnas under avsnitt 3.3.2.

 Förutsättningarna för näringslivets verksamhet och därmed företagsstödens

utformning ändras hela tiden. Den ständiga tekniska utvecklingen leder t.ex.

till att sysselsättningen minskar inom de varuproducerande näringsgrenarna medan

olika tjänstenäringar expanderar. Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen

medför att stöden måste anpassas till unionens statsstödsregler. Kravet på

balans i statsbudgeten leder till krav på besparingar och att stöden görs än mer

tillväxtinriktade, osv. Detta ger anledning till att föreslå förändringar av

företagsstöden så att de blir mer selektivt och mindre generellt utformade.

 Merparten av de regionalpolitiska företagsstöden, liksom de svenska

stödområdena, har anmälts till EG-kommissionen eller dess föregångare i detta

avseende, EFTA:s övervakningsmyndighet ESA, för godkännande med avseende på de

ovan nämnda statsstödsreglerna. Att skapa förståelse för de delvis annorlunda

svenska regionalpolitiska förutsättningarna har varit nödvändigt för att få

godkännande av vissa svenska stödformer m.m. Vissa ändringar har ändå varit

nödvändiga att genomföra. Slutligt godkännande har ännu inte erhållits för

sysselsättningsbidrag, transportstöd och nedsatta socialavgifter. Vissa av de

förslag till förändringar av företagsstöd som läggs fram i det följande kan

också kräva att EG-kommissionen underrättas.

 Regeringens generella ståndpunkt är att begränsa olika former av statsstöd i

alla länder. Stöd är dock motiverade i Sverige bl.a. för att svenska företag

skall få samma förutsättningar som företag i andra länder. De kan också bidra

till nya etableringar i Sverige. Den svenska regionalpolitiska stödverksamheten

är liten i jämförelse med de flesta övriga medlemsländer i den Europeiska

unionen, t.ex. beträffande den andel av befolkningen som finns i

regionalpolitiska stödområden.

Företagsstödsutredningen

Regeringen tillsatte under hösten 1995 en utredning, Företagsstödsutredningen (N

1995:09), med uppgift att bl.a. lämna förslag till sådana förändringar av

nuvarande stöd som behövs för att statens åtgärder skall bidra till ökad hållbar

tillväxt i näringslivet. Översynen omfattade statliga företagsstöd m.m. inom

närings-, arbetsmarknads- och regionalpolitiken som riktar sig till främst små

och medelstora företag.

 Utredningen avlämnade sitt betänkande i maj 1996 (SOU 1996:69). Den har sänts

på remiss till ca 180 instanser, bl.a. myndigheter, företags- och

arbetstagarorganisationer, kommuner, länsstyrelser och landsting. En

sammanfattning av utredningens betänkande bifogas som bilaga 1 och en

förteckning över de remissinstanser som avgett yttrande som bilaga 2 till detta

utgiftsområdesavsnitt. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig

i Närings- och handelsdepartementet (dnr N96/1012).

 Utredningens förslag och remissinstansernas synpunkter utgör underlag till

regeringens regional- och näringspolitiska ställningstaganden och de refereras

under respektive sakområdesavsnitt. Som också redovisas i det följande kommer

utredningens förslag att följas upp genom ytterligare utredningar kring vissa

stödformer.

 Beträffande utredningens förslag om närings- respektive arbetsmark-

nadspolitiska stödformer hänvisas till utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och

arbetsliv respektive utgiftsområde 24 Näringsliv.

3.3 Resultatinformation

3.3.1 EG:s strukturfonder

Som nämnts i avsnitt 3.2.5 tog EG-kommissionen sina första beslut om mål 6 och

mål 2 i november 1995 och för mål 5b i maj 1996. Kommissionens beslut om Leader,

Interreg och SME har fattats i juli 1996. De centrala verken och

beslutsgruppernas sekretariat har haft en mycket hög arbetsbelastning med att

bygga upp en ny verksamhet med nya regler, rutiner och tillämpningar, utbilda

berörd personal samt informera om möjligheterna till stöd från strukturfonderna.

 Beslutsfattandet om strukturfondsmedlens användning för enskilda projekt har

just kommit igång. Det är därför för tidigt att dra några slutsatser av

besluten, än mindre om effekter av åtgärderna. Under sommaren har ett

administrativt uppföljningssystem tagits i bruk.

 Som indikation på takten i genomförandet av strukturfondsprogrammen visar

beräkningar från NUTEK att vid årsskiftet 1996/97 väntas beslut på drygt 340

miljoner kronor (vid en kurs på 8.50 för ecun) ha tagits för åtgärder i mål

2-områden, vilket motsvarar 26 % av de totala medlen för mål 2-programmen.

Motsvarande belopp för mål 6 är drygt 655 miljoner kronor vilket motsvarar cirka

41 % av medlen för den regionala och den sociala fonden i mål 6-programmet

(beräkningarna omfattar endast dessa fonder). Glesbygdsverket har gjort

motsvarande uppskattningar för 5b-programmen och bedömer att 216 miljoner kronor

av EU-medlen (18 %) kommer att ha beslutats vid årsskiftet. Eftersom

utbetalningar görs först efter det att kostnaderna har nedlagts ligger

utbetalningarna på en betydligt lägre nivå.

 Regeringen finner det angeläget att betona att beslutsgrupperna aktivt, och i

samverkan med övriga intressenter, inte minst näringslivet, arbetar för att få

fram konkreta genomarbetade projekt så att de höga ambitioner som programmen

innebär och kommissionens förväntningar på de svenska planerna, infrias.

Regeringen vill samtidigt poängtera angelägenheten av att det finns väl

fungerande återrapporterings- och uppföljningssystem.

3.3.2 Företagsstöd

De regionalpolitiska företagsstöden stöd är för närvarande lokaliseringsstöd

(lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån), utvecklingsbidrag, landsbygdsstöd

(avskrivningslån, kreditgaranti och bidrag för anställda i hemarbete), lån till

privata regionala investmentbolag, sysselsättningsbidrag samt nedsatta

socialavgifter och transportstöd.

 För att främja sysselsättningsskapande investeringar och inomregional balans

har riksdagen för de senaste budgetåren även anslagit medel till särskilda

åtgärder för regional utveckling och tillväxt som bl.a. används för tillfälligt

småföretagsstöd.

 Som regionalpolitiskt företagsstöd kan även räknas Stiftelsen Norrlandsfondens

finansieringsverksamhet.

 Inom regionalpolitikens ram kan även lämnas stöd till kommersiell service

(hemsändningsbidrag, avskrivningslån, investeringslån, kreditgaranti och

servicebidrag).

 Gjorda utvärderingar under senare år visar att stöden i huvudsak fungerar väl

i enlighet med de riktlinjer som nu gäller för dem. Regeringen delar dock

Företagsstödsutredningens uppfattning att förbättringar kan ske vad t.ex. gäller

målstyrning, uppföljning och utvärdering av olika stödformer.

 Som framgår av den följande redovisningen av utfallen för olika stödformer har

de regionalpolitiska företagsstöden varit av betydelse för näringslivet och

bl.a. medverkat till att skapa nya arbetstillfällen i regionalpolitiskt utsatta

orter och regioner. Detta gäller främst de tillväxtinriktade stöden, inkl. det

tillfälliga småföretagsstödet. Driftstöden har störst betydelse i de

regionalpolitiskt mest utsatta regionerna.

Lokaliseringsstöd och utvecklingsbidrag

Under budgetåret 1994/95 beviljades 665 företag stöd. Det sammanlagda

stödbeloppet uppgick till 805,6 miljoner kronor, varav 500 miljoner kronor i

lokaliseringsbidrag, drygt 202 miljoner kronor i utvecklingsbidrag, respektive

103 miljoner kronor i lokaliseringslån. Den totala investeringskostnaden för

stödprojekten var 3 029,9 miljoner kronor. Andelen lokaliseringsstöd och

utvecklingsbidrag i ett stödprojekt uppgick således till i genomsnitt 27 %.

Investeringarna beräknas sammanlagt åstadkomma 3 900 nya arbetstillfällen varav

35 % väntas ge kvinnor sysselsättning. Den genomsnittliga subventionen per nytt

arbetstillfälle beräknas till 181 000 kr. Detta framgår av följande tabell, i

vilken utfallet under budgetåren 1990/91-1994/95 redovisas.

_____________________________________________________________

 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 1994/95

____________________________________________________________________________

Antal företag 654 589 538 769 665

Beviljat stöd (mkr)

Lokaliseringsbidrag 498,8 252,5 259,5 439,8 500,0

Lokaliseringslån 94,4 _ 43,1 124,7 103,3

Utvecklingsbidrag 275,5 392,6 170,7 227,7 202,3

___________________________________________________________________________

Summa 868,7 645,1 473,3 792,2 805,6

____________________________________________________________________________

Beräknad

sysselsättningsökning, antal4 2393 386 2 473 3 865 3 883

Varav kvinnor 1 284 1 280 743 1 242 1 349

" " andel(30%)(38%) (30%) (32%) (35%)

Subvention per nytt

arbetstillfälle (tkr) 169 178 174 170 181

____________________________________________________________________________

 Under budgetåret 1994/95 ingick områden i 14 län helt eller delvis i

stödområdet. Sverige är indelat i stödområde 1 och 2, tillfälliga stödområden.

Dessutom kan regeringen, om särskilda skäl föreligger, bevilja stöd utanför

dessa områden. Huvuddelen av stödområdena ligger i landets norra delar.

 Av följande sammanställning framgår fördelningen av antalet arbetsställen,

investeringskostnader och beviljat stöd, beräknad sysselsättningsökning och

subvention per nytt arbetstillfälle i olika stödområden under budgetåret

1994/95.

____________________________________________________________________________

Stödområde Antal Invest. BeviljatBeviljatBeräknadVarav Subv per

 företag kostnaderlokbidr1lok.lån syssels.kvinnor arb.tillf.mkrmkr

mkr ökn. totalt tkr

____________________________________________________________________________

1 119 459,7 174,8 28,3 575 280 304

2 203 994,6 233,7 29,9 1 197 436 195

Tillfälligt 340 1 569,0 287,8 45,1 2 006 569 143

Utanför 3 6,6 6,0 0 105 64 57

____________________________________________________________________________

Summa 665 3 029,9 702,3 103,3 3 883 1 349 1812

____________________________________________________________________________

1 Inkl. utvecklingsbidrag

2 Genomsnitt

 Företag i de fyra nordligaste länen, Norrbotten, Västerbotten, Jämtland och

Västernorrland, erhöll drygt 52 % av lokaliserings- och utvecklingsbidragen och

nästan 61 % av lokaliseringslånen. Tillsammans med de övriga tre skogslänen

(Värmland, Kopparberg och Gävleborg) har företag i dessa sju län tillsammans

erhållit 75 % av bidragen och 74 % av lånen.

Landsbygdsstöd

Den 1 juli 1994 infördes ett landsbygdsstöd som bl.a. ersatte det tidigare

glesbygdsstödet samt mindre lokaliserings- och utvecklingsbidrag. Samtidigt

infördes utöver glesbygdsområden även landsbygdsområden som stödberättigade

områden med lägre maximal stödnivå än i glesbygdsområdena. I de

regionalpolitiska stödområdena innebar det nya landsbygdsstödet att fler

verksamheter i centralorterna blev stödberättigade, t.ex. lokal service.

 Av följande tabell framgår beviljat landsbygdsstöd m.m. under budgetåret

1994/95, fördelat på län (miljoner kronor).

Tabell 2: Beviljat landsbygdsstöd under budgetåret 1994/95 fördelat på län

(miljoner kronor).

_____________________________________________________________

Län Totalt Beviljat Beräkn.

 beslutade stöd syssels.ökn.

 ärenden

_____________________________________________________________

Stockholm 43 7,2 1

Uppsala 69 6,2 40

Södermanland 24 1,0 1

Östergötland 132 9,8 82

Jönköping 195 9,7 195

Kronoberg 131 9,0 136

Kalmar 171 17,2 240

Gotland 90 6,2 100

Blekinge 37 4,6 1

Kristianstad 50 4,1 59

Malmöhus 41 1,3 30

Halland 41 3,1 32

Göteborgs och 59 7,7 75

Bohus

Älvsborg 104 7,9 105

Skaraborg 93 3,3 90

Värmlad 168 30,0 1

Örebro 79 13,2 115

Västmanland 165 9,4 217

Kopparberg 221 24,6 1

Gävleborg 397 59,3 560

Västernorrland 378 53,9 227

Jämtland 338 73,5 327

Västerbotten 650 98,4 550

Norrbotten 516 50,7 137

___________________________________________________________

Summa 4 192 511,3 3 417

___________________________________________________________

1 Uppgift ej lämnad.

 Budgetåret 1994/95 beviljades således landsbygdsstöd med totalt 511 miljoner

kronor. Sysselsättningsökningen beräknas uppgå till 3 417 nya arbetstillfällen.

Den genomsnittliga subventionen per nytt arbetstillfälle under budgetåret

uppgick till ca 150 000 kr.

 Tillgänglig statistik som finns tidigare om landsbygdsstödet är bristfällig,

vilket försvårar en jämförelse med tidigare år. NUTEK bedriver ett arbete för

att utforma en uppföljningsmodell för landsbygdsstödet.

Stöd till kommersiell service

Stöd till kommersiell service i glesbygden lämnas för att upprätthålla, en med

hänsyn till geografiska och befolkningsmässiga förhållanden, tillfredsställande

försörjning med dagligvaror och drivmedel i glesbygder. Om det är av särskild

betydelse för konsumenterna kan stöd även beviljas till fackhandelsservice och

varubussar.

 Ärenden om stöd till kommersiell service avgörs av länsstyrelsen.

Länsstyrelserna beslutar i vilka områden stöd kan lämnas. Konsumentverket utövar

tillsynen över att länsstyrelsernas bedömning av i vilka områden stöd kan lämnas

blir enhetlig. Föreskrifter för tillämpningen av bestämmelserna om stöd till

kommersiell service meddelas av Konsumentverket.

 Av följande sammanställning framgår beviljat stöd under budgetåren

1990/91-1994/95 (miljoner kronor).

_____________________________________________________________

Budgetår 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94 1994/95

_____________________________________________________________

Avskrivningslån 32,3 30,8 22,8 29,3 54,8

Servicebidrag 7,0 7,5 12,8 10,8 19,3

Hemsändnings- 5,7 5,7 5,9 5,7 6,0

bidrag

_____________________________________________________________

Summa 45,0 43,9 41,4 45,8 80,1

_____________________________________________________________

 Den kraftiga ökningen av avskrivningslånen under budgetåret 1994/95 beror i

huvudsak på att många butiker under det senaste året genomfört investeringar i

kyl- och frysanläggningar för att ersätta miljöfarlig utrustning samt

investeringar i utrustning för bensingasåtervinning på bensinpumpar. För dessa

ändamål har länsstyrelserna beviljat 17,9 respektive 11,2 miljoner kronor. För

övriga investeringar uppgår stödet till 25,8 miljoner kronor vilket ungefär

motsvarar senare års nivå för denna stödform.

Sysselsättningsbidrag

Sysselsättningsbidraget är avsett att täcka en del av de initialkostnader som

uppkommer när företag etableras eller utökar sin personalstyrka. Bidrag lämnas

för närvarande med 200 000 kr per nytt arbetstillfälle i stödområde 1 och med

120 000 kr i stödområde 2 och utbetalas i efterskott per kalenderår under en

femårsperiod med belopp som redovisas i tabellen nedan.

_____________________________________________________________

 Stödområde 1 Stödområde 2

_____________________________________________________________

Förstaårsstöd 60 000 kr 40 000 kr

Fortsatt stöd för

andra året 50 000 kr 30 000 kr

tredje året 40 000 kr 25 000 kr

fjärde året 30 000 kr 15 000 kr

femte året 20 000 kr 10 000 kr

_____________________________________________________________

Summa 200 000 kr 120 000 kr

_____________________________________________________________

 För att få den sammanlagda stödsumman måste företagen behålla den ökade

sysselsättningsnivån under hela perioden.

 Av följande sammanställning framgår beviljat sysselsättningsbidrag för åren

1991-1995 fördelat på arbetsställen, årsarbetskrafter, beviljat belopp och

bidrag per årsarbetskraft.

_____________________________________________________________

År 1991 1992 1993 1994 1995

_____________________________________________________________

Antal arbetsställen 1 402 1 318 1 225 1 319 1 166

Antal årsarbetskrafter 7 673 6 111 5 099 6 235 5 454

Beviljat belopp (mkr) 234 188 156 204 184

Bidrag per årsarbetskraft 30,5 30,8 30,6 32,7 33,7

(tkr)

_____________________________________________________________

 Den länsvisa fördelningen av beviljat belopp framgår av följande

sammanställning (miljoner kronor).

_____________________________________________________________

Norrbotten 45,0

Jämtland 42,8

Västerbotten 33,0

Kopparberg 18,4

Värmland 12,4

Gävleborg 9,1

Västernorrland 7,8

Älvsborg 6,3

Västmanland 4,7

Örebro 4,6

_____________________________________________________________

Summa 184,1

_____________________________________________________________

 Som villkor för att sysselsättningsbidrag skall beviljas gäller bl.a. att

minst 40 % av de nya arbetstillfällena fördelas till vartdera könet. För

hittills under år 1995 beslutade sysselsättningsbidrag har 31 % av de nya

arbetstillfällena fördelats till kvinnor. Den länsvisa fördelningen av

arbetstillfällena mellan män och kvinnor framgår av följande tabell:

_____________________________________________________________

Län Kvinnors

 andel av nyskapade arbetstillfällen

_____________________________________________________________

Gävleborg 19 %

Örebro 25 %

Västerbotten 28 %

Älvsborg 28 %

Västernorrland 30 %

Kopparberg 31 %

Norrbotten 31 %

Jämtland 34 %

Värmland 37 %

Västmanland 39 %

_____________________________________________________________

Hela stödområdet 31 %

_____________________________________________________________

Nedsatta socialavgifter

Systemet med nedsatta socialavgifter är för närvarande inte utformat så att

korrekta uppgifter om utfallet kan tas fram. Detta har bl.a. orsakat problem med

att avskilja belastningen på anslaget gentemot andra system med nedsatta

socialavgifter, t.ex. generellt anställningsstöd (GAS) och riktat

anställningsstöd (RAS) inom arbetsmarknadspolitiken.

 Regeringen har givit Riksskatteverket (RSV) i uppdrag att utreda vilka

åtgärder som krävs för att man med hjälp av uppgifter från skattemyndigheterna

regelbundet skall kunna följa upp nedsättningen av socialavgifter med avseende

på ekonomisk, geografisk och branschvis fördelning. Vid en redovisning av

uppdraget angav RSV bl.a. att en sådan uppföljning torde kunna genomföras till

en relativt låg kostnad fr.o.m. år 1998.

Transportstöd

Transportstödet infördes år 1971. Syftet är att delvis kompensera företag för

merkostnader som uppstår på grund av långa avstånd. Stödet lämnas för

godstransporter med tåg eller lastbil. Transportstödsområdet är indelat i fem

zoner. Bidragsnivån varierar från 10 till 50 % av de stödberättigade nedlagda

transportkostnaderna. Bidragsnivån varierar beroende på transportavstånd och i

vilken zon verksamheten bedrivs.

 Det totala beviljade transportstödet för åren 1994 och 1995 uppgick till drygt

341 respektive 384 miljoner kronor. Den geografiska fördelningen framgår av

nedanstående tabell.

________________________________________________________

Län Utbetalt belopp, mkr

 1994 1995

_________________________________________________________

Värmland 9,4 9,6

Kopparberg 9,5 6,3

Gävleborg 12,1 13,5

Västernorrland 38,6 45,5

Jämtland 38,9 47,6

Västerbotten 141,4 159,2

Norrbottten 91,4 102,1

____________________________________________________________

Summa 341,3 383,8

____________________________________________________________

 De näringsgrenar som åren 1994 och 1995 var de största stödmottagarna framgår

av nedanstående tabell.

_____________________________________________________________

Näringsgren Utbetalt belopp, miljoner kronor

 1994 1995

_____________________________________________________________

Trävaruindustri 117,1 135,5

Metallframställning/ 50,1 54,6

metallvarutillverkning

Transportmedelsindustri 44,3 51,3

Övrig verkstadsindustri 31,1 37,6

Kemisk industri 40,7 42,4

Livsmedelsindustri 32,4 31,8

Övriga 25,6 30,6

_____________________________________________________________

Summa 341,3 383,8

_____________________________________________________________

 Transportstödet ger näringslivet i stödområdena viss kompensation för de

mycket långa avstånden och skapar därmed bättre förutsättningar för både ökad

ekonomisk tillväxt och fler jobb i dessa områden.

Särskilda regionala åtgärder för regional utveckling och tillväxt

Våren 1994 beslutade riksdagen att 800 miljoner kronor av medel för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder skulle överföras till länsstyrelserna för mer

långsiktiga insatser under budgetåret 1994/95 (prop. 1993/94:140, bet

1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366). Medlen skulle fördelas med utgångspunkt från

såväl arbetslöshetssituationen som den regionala problembilden. De olika

åtgärderna skulle bidra till ökad inomregional balans samt sysselsättningsökning

i hela landet. Medlen fick användas till tillfälligt småföretagsstöd,

konsultcheckar och andra företagsinriktade åtgärder.

 Det resultatkrav på länsstyrelserna i form av nya arbetstillfällen som gäller

för dessa medel är att lägst det antal som motsvaras av varje länsstyrelse

disponerat belopp dividerat med 194 000 kr, skall ha skapats efter

programperiodens utgång.

 Riksdagen beslutade under våren 1995 om ett nytt program med samma

huvudinriktning omfattande 400 miljoner kronor för budgetåret 1995/96 (prop.

1994/95:218, bet. 1994/95:AU15, rskr. 1994/95:398).

 Hittills genomförda utvärderingar av det s.k. 800-miljonersprogrammet visar

bl.a. att de företag som har mottagit stöd genererat nya arbetstillfällen långt

ut över de mål som sattes upp för programmet. Cirka 9 600 personer hade per 31

december 1995 nyanställts i berörda företag. Det uppställda målet innebar minst

3 800 nyanställningar.

 Sysselsättningstillväxten i stödföretagen är dock inte detsamma som den

sysselsättningstillväxt detta program har genererat. Det finns en rad olika

faktorer som påverkar företagen och som kan ha haft inverkan på huruvida de har

valt att anställa ytterligare personal eller ej. En starkt exportinriktad

tillväxt förklarar mycket av den positiva utvecklingen i de företag som har fått

stöd.

 Genomsnittsstorleken på de företag som har fått stöd är 9-10 anställda. Den

största gruppen är företag som bara har 5-6 anställda. Detta tyder på att

programmet har nått fram till de minsta företagen, en grupp som tidigare har

varit svår att nå med motsvarande åtgärder. Det är tre näringsgrenar som

dominerar bland företagen, tillverkningsindustrin och då speciellt

metallvarutillverkning, parti- och detaljhandel och då särskilt företag som

säljer till industrin samt företagstjänster och då i synnerhet inom

dataområdet.

 Det s.k. 400-miljonersprogrammet löper vidare och enligt en deluppföljning av

NUTEK per den 31 mars 1996 hade man i hela riket beslut som motsvarar ca 286

miljoner kronor under tidsperioden den 1 juli 1995 t.o.m. den 31 mars 1996.

Sysselsättningsökningen till följd av tagna beslut beräknades bli drygt 3 200

årsarbetskrafter. Av följande sammanställning framgår hur antalet nya

arbetstillfällen i det s.k. 800-miljonersprogrammet hittills (per 31 december

1995) fördelar sig mellan länen.

_____________________________________________________________

Län Tilldelade Antal nya arbetsställen

 medel Resultatkrav Utfall

 mkr per 31/12 1995

_____________________________________________________________

Stockholm 42 216 717

Uppsala 18 93 222

Södermanland 24 124 316

Östergötland 37 191 552

Jönköping 27 139 446

Kronoberg 27 139 495

Kalmar 35 180 439

Gotland 13 67 108

Blekinge 20 103 159

Kristianstad 28 144 234

Malmöhus 44 227 543

Halland 22 113 273

Göteborgs och 44 227 638

Bohus

Älvsborg 40 206 495

Skaraborg 30 155 738

Värmland 40 206 444

Örebro 31 160 247

Västmanland 26 134 278

Kopparberg 24 124 246

Gävleborg 28 144 377

Västernorrland 40 206 716

Jämtland 26 134 216

Västerbotten 41 211 262

Norrbotten 38 196 436

_____________________________________________________________

Summa 745 3 839 9 597

_____________________________________________________________

3.3.3 Jämställdhetsarbete

Allmänt

De övergripande målen för regionalpolitiken är som tidigare nämnts uthållig

tillväxt, rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för

medborgarna i hela riket. Kvinnor och mäns erfarenheter, intressen och kompetens

skiljer sig från varandra. Det är i detta sammanhang jämställdhetsperspektivet i

regionalpolitiken kommer in. Studier visar att kvinnorna i större utsträckning

deltar i det lokala utvecklingsarbetet än män. Kvinnokraften är en

utvecklingskraft i landsbygd och glesbygd.

 År 1995 uppdrog regeringen åt NUTEK att sammanställa de utvecklingsperspektiv

som följer av de regionala strategier som alla länsstyrelser har i uppdrag att

ta fram. NUTEK skall också göra en samlad bedömning av strategierna.

Konsekvenserna för jämställdheten mellan kvinnor och män skall belysas.

Uppdraget skall redovisas till regeringen i december 1996 och en delrapport har

lämnats till regeringen i 1996 års rapport om den regionala utvecklingen.

 Jämställdhetsperspektivet har också givits hög prioritet i de struktur-

fondsprogram som arbetats fram i olika regioner i landet inom ramen för målen 2,

5b och 6. Inom den Europeiska unionen har jämställdheten fått ökad betydelse och

är jämte sysselsättningen en av unionens viktigaste uppgifter. I de

förhandlingar som regeringen fört med kommissionen om dessa program har denna

därför tydligt visat sin uppskattning över de svenska prioriteringarna.

 Utfallet av könskvoteringsregeln har tidigare redovisats i avsnitt 3.3.2.

Enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd skall minst

40 % av det antal arbetsplatser som tillkommer till följd av stödet förbehållas

vartdera könet. Om det finns särskilda skäl får undantag medges från denna

bestämmelse. Regeringen anser det otillfredsställande att villkoret om

könskvotering inte uppfyllts. Regeringen avser att uppdra åt NUTEK att närmare

analysera orsakerna och komma med förslag till hur målet kan nås.

Resurscentra för kvinnor

År 1995 uppdrog regeringen åt länsstyrelserna att medverka till att regionala

resurscentra för kvinnor skapas. I augusti 1996 är regionala resurscentra eller

motsvarande etablerat i samtliga län. Länsstyrelserna har anslagit cirka 28

miljoner kronor till verksamheterna. För att stödja och komplettera regionala

resurscentra beslutade regeringen i september 1994 att NUTEK, i samarbete med

Glesbygdsverket, skall ansvara för att ett nationellt resurscentrum för kvinnor

byggs upp. NUTEK och Glesbygdsverket har i augusti 1996 redovisat hur

verksamheten utvecklats och lämnat förslag till fortsatt verksamhet. Regeringen

kommer under hösten att ta ställning i frågan.

Kvinnors företagande

Regeringen beslutade år 1993 att uppdra åt NUTEK att genomföra ett

åtgärdsprogram i det regionalpolitiska stödområdet med följande inriktning:

- rådgivning till kvinnor som vill starta företag,

- försök att med olika medel underlätta och stimulera kvinnors företagande

 genom bl. a. kompetenscheckar, utbildning, stipendier,

- information och bistånd till organ som arbetar med kvinnors företagande i

 stödområdet.

 NUTEK har i sin delrapport den 30 juni 1996 redogjort för verksamheten och

lämnat vissa förslag till fortsatt verksamhet. NUTEK skall senast 15 oktober

1996 lämna en slutrapport om projektet. Regeringen avser därefter ta ställning

till hur arbetet med att stimulera kvinnors företagande i de regionalpolitiska

stödområdena skall fortsätta.

3.3.4 Länsstyrelserna

Länsstyrelserna har på regional nivå huvudansvaret för att de av riksdagen

fastställda regionalpolitiska målen uppnås i länen och för genomförande och

samordning av statens regionala utvecklingsinsatser. Länsstyrelsernas ansvar

regleras i länsstyrelseinstruktionen (1990:1510) och i förordningen (1982:877)

om regionalt utvecklingsarbete.

Resultatbedömning

Regeringens bedömning av länsstyrelsernas årsredovisningar, sakområdet regional

ekonomi, för budgetåret 1994/95 innebär bl.a. att en mer enhetlig

redovisningsmodell behöver tillämpas för att det skall vara möjligt att bättre

kunna bedöma och jämföra resultaten. Redovisningarnas kvalitet är beroende av

tydligheten i de mål som ställts upp för länsstyrelsernas regionalpolitiska

verksamhet av såväl centrala myndigheter som av länsstyrelserna själva.

Återrapporteringen av fördelningen av medel på åtgärder för kvinnor och män bör

t.ex. förbättras liksom analysen av den inomregionala och branschvisa

fördelningen av olika företagsstöd.

 Tidigare (avsnitt 3.3.2) har redovisats utfallet av vissa medel som

länsstyrelserna disponerar. Som framgår härav har länsstyrelserna bl.a. mycket

väl nått det uppställda sysselsättningsmålet i arbetet med det tillfälliga

småföretagsstödet. Ett annat mål var att åtgärderna skulle utformas så att de i

lika hög utsträckning riktades till kvinnor som till män. Redovisningen i denna

del är inte av tillräcklig omfattning för att det skall vara möjligt att bedöma

i vilken grad målet har uppfyllts.

Prioritering

Arbetet med EG:s strukturfonder är en ny arbetsuppgift för länsstyrelserna.

Länsstyrelsernas ansvar i detta avseende har redovisats närmare i avsnitt 3.2.5.

Arbetet med att bygga upp kunskap och administrativa rutiner är i stort avslutat

och genomförandefasen har inletts. För många länsstyrelser innebär detta en

extra hög arbetsbelastning, vilket lett till att vissa andra verksamheter har

fått stå tillbaka något. Regeringen kommer att ge arbetet med EG:s

strukturfonder fortsatt hög prioritet.

Länsstyrelsernas projektverksamhet

Under anslaget C 2. Regionala utvecklingsinsatser, det s.k. länsanslaget,

anvisade riksdagen 1 330 miljoner kronor för budgetåret 1994/95. Av dessa medel

använde länsstyrelserna sammanlagt 503 miljoner kronor till projektverksamhet,

vilket motsvarar 38 % av anslaget.

 NUTEK redovisar utfallet av verksamheten i en rapport: 1996 års rapport om

den regionala utvecklingen i Sverige (R 1996:40). Av rapporten framgår bl.a.

att medlen fördelades på drygt 2 500 projekt. De fyra nordligaste länen,

Västernorrland, Jämtland, Västerbotten och Norrbottens län svarar för drygt 40 %

av den totala projektverksamheten i landet. Projektverksamheten är störst i

Norrbottens län, 73 miljoner kronor. En jämförelse mellan de två senaste

budgetåren visar stora skillnader i projektverksamhetens omfattning i olika län.

Största minskningen uppvisar Kalmar län med 6,5 miljoner kronor och den största

ökningen uppvisar Västernorrlands län, 4 miljoner kronor. Procentuellt sett

uppvisas den största minskningen i Skaraborgs län, 35 % och den största ökningen

i Malmöhus län, 57 %. Sammanfattningsvis kan man konstatera att omfattningen av

projektverksamheten till stor del är beroende av investeringskonjunkturen.

Projektverksamheten minskar när efterfrågan på lokaliserings- och

utvecklingsbidrag ökar.

 Sammantaget minskade projektverksamheten något under budgetåret 1994/95 i

jämförelse med budgetåret 1993/94. Skillnaden är dock marginell. Följande tabell

visar medel anslagna för projektverksamhet fördelade på län under budgetåren

1993/94 och 1994/95 (miljoner kronor).

_____________________________________________________________

Län 1994/95 1995/96

_____________________________________________________________

Stockholm 6,1 5,6

Uppsala 15,0 12,1

Södermanland 13,3 10,7

Östergötland 8,5 6,4

Jönköping 9,6 7,8

Kronoberg 10,4 10,6

Kalmar 15,5 22,0

Gotland 15,5 15,5

Blekinge 9,3 8,9

Kristianstad 11,3 9,1

Malmöhus 9,9 6,3

Halland 6,1 8,7

Göteborg och Bohus 15,1 16,1

Älvsborg 10,6 13,0

Skaraborg 9,6 14,7

Värmland 28,9 31,5

Örebro 16,8 19,0

Västmanland 19,4 16,2

Kopparberg 39,6 39,8

Gävleborg 26,8 32,4

Västernorrland 47,5 43,5

Jämtland 45,3 41,7

Västerbotten 39,0 45,1

Norrbotten 73,5 79,0

_____________________________________________________________

Summa 502,5 515,8

_____________________________________________________________

 Under budgetåret 1994/95 har medlen främst använts till projekt inom

sakområdet utbildning (knappt 77 miljoner kronor), till industriprojekt (knappt

75 miljoner kronor) samt till turism och forskning och utveckling med omkring 57

miljoner kronor vardera. Minst medel har beviljats till sakområdena energi och

handel med 7 respektive 9 miljoner kronor. En jämförelse med budgetåret 1993/94

visar på stora skillnader. Det är bara inom sakområdena kommunikationer, turism,

utbildning och övrig offentlig verksamhet som verksamheten har ökat. Kraftigaste

minskningen visar industri, nästan 8 miljoner kronor eller 8 %. Den största

ökningen, både i miljoner kronor och i procent, uppvisar utbildning, 12 miljoner

kronor, vilket är en ökning med 19 %.

 När det gäller det genomsnittliga beloppet som beviljats ett projekt noteras

att forskning och utvecklingsprojekten och teknikspridningsprojekten är högst

med ett snitt på över 300 000 kronor. Beloppet är lägst för kulturprojekt, 90

000 kronor.

 Vi anser att projektverksamheten i stort sett fungerar väl. Vi avser dock att

dels se över riktlinjerna för medlens användning, dels att uppdra åt berörda

centrala verk att ytterligare följa upp projektens innehåll och utfall.

4 Förslag till förändringar av företagsstöd m.m.

I detta avsnitt behandlas bl.a. förslag som lämnats av Företagsstödsutredningen

(SOU 1996:69). I avsnitt 3.2.6 Företagsstöd har redan bakgrunden m.m. till

utredningen behandlats.

4.1 Stödområden

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: De delar av Sverige som har geografiska |

| lägesnackdelar och långsiktiga regionalpolitiska problem skall |

| som för närvarande vara inplacerade i två långsiktiga stödområden,|

| benämnda 1 och 2. Inga förändringar i deras omfattning skall |

| göras. |

| Även systemet med tillfälliga inplaceringar i stödområde skall |

| behållas, liksom möjligheten för regeringen att tillfälligt höja|

| den maximala bidragsnivån för lokaliserings- och |

| utvecklingsbidrag för områden i stödområde 2. |

--------------------------------------------------------------------

 Utredningens förslag: Företagsstödsutredningen föreslår i sitt betänkande att

den nuvarande stödområdesstrukturen - stödområde 1 och 2 samt tillfälliga

stödområden - ändras till två stödområden, A och B. Stödområde A bör sammanfalla

med målområdet för EG:s strukturfondsprogram för svagt utvecklade regioner (mål

6). Stödområde B bör omfatta de delar av de nuvarande stödområdena som faller

utanför stödområde A, eventuellt med komplettering av några ytterligare områden.

Utredningen framhåller bl.a. att de föreslagna förändringarna förenklar den

stödområdesstruktur som blivit komplicerad genom tillkomsten av EG:s

strukturfondsprogram och att en ytterligare förenkling bör eftersträvas i

anslutning till förhandlingar med EG-kommissionen inför en ny period för

strukturfondsprogrammen.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till utredningens

förslag till ny stödområdesindelning.

 Ett antal är dock negativa, t.ex. NUTEK som i sitt remissvar framhåller att

de nationella områdena och strukturfondernas områden bör anpassas till varandra,

men att en fullständig överensstämmelse knappast är realistisk. Stödområdena bör

enligt verket inte utvidgas. Vidare konstaterar verket att utredningens förslag

innebär en stor förändring jämfört med nuvarande stödområdesindelning men att

det samtidigt inte finns någon klar analys i utredningen som motiverar den

föreslagna förändringen.

 Länsstyrelsen i Älvsborgs län avstyrker utredningens förslag om att två

stödområden, A och B, införs. Länsstyrelsen säger sig inte dela uppfattningen

att en sådan förändring skulle förenkla stödområdesstrukturen utan att detta

tvärtom skulle innebära en olycklig sammanblandning mellan nationellt stödområde

och strukturfondernas målområden. Länsstyrelsen framhåller också att en

eventuell förändring av nuvarande stödområden bör ske i samband med den översyn

av strukturomvandlingsområden som skall göras före utgången av 1997.

 Skälen för regeringens förslag: I samband med behandlingen av regeringens

senaste regionalpolitiska proposition våren 1995 fastslog riksdagen (bet.

1994/95:AU13) bl.a. att resurserna bör koncentreras till de mest utsatta

områdena. Riksdagen uttalade vidare att ett system med stödområden för områden

med geografiska lägesnackdelar eller andra långsiktiga problem bör vara stabilt.

Riksdagen framhöll även att mångfalden av gränser genom de olika stödområdena i

t.ex. den nationella regionalpolitiken, transportstödszonerna, områdena för

nedsatta socialavgifter, gränserna för strukturfondernas olika målområden, de av

länsstyrelserna utpekade glesbygds- och landsbygdsområdena samt andra in-

delningar inom bl.a. jordbrukspolitiken utgör ett nytt problem just genom

mångfalden och lappverkseffekten. Utskottet ansåg även att systemet med

tillfälliga stödområden som varit inplacerade under en lång rad år borde

omfattas av den översyn som regeringen hade aviserat.

 För de regionalpolitiska företagsstöden, exklusive transportstödet, finns för

närvarande tre olika stödområden. Dels finns två långsiktiga stödområden,

benämnda stödområde 1 respektive 2, som omfattar ett stort sammanhängande

geografiskt område i norra och västra Sverige. Dels är vissa kommuner eller

delar av kommuner inplacerade i tillfälligt stödområde. Dessutom kan

landsbygdsstöd lämnas, förutom i nämnda stödområden, i glesbygds- och

landsbygdsområden. Dessa sistnämnda områden fastställs av länsstyrelserna.

 Sverige utmärks bl.a. av långa geografiska avstånd och en befolkningsmässig

gleshet i stora delar av landet. För att åstadkomma en positiv utveckling och

tillväxt även inom de områden som uppvisar de största geografiska

lägesnackdelarna och de största långsiktiga problemen behövs särskilda

stimulanser i form av t.ex. företagsstöd. Eftersom problemen är särskilt

utpräglade inom vissa delar av dessa områden finns det även skäl att låta dessa

stimulanser variera i storlek inom stödberättigade områden. Ett stödområde av

långsiktig karaktär bör därför även i fortsättningen inrymma två typer av

områden med olika stort inslag av stimulanser till företagen.

 De områden som blivit inplacerade i s.k. tillfälligt stödområde har ofta varit

detta under en lång följd av år. Dessa områden har således alltmer fått

karaktären av att också de utgöra långsiktiga stödområden. Det beror på att

strukturella problem av olika slag som motiverat en inplacering i tillfälligt

stödområde har visat sig vara mer långsiktiga än vad som först bedömts vara

fallet. Detta har varit en starkt bidragande orsak till att åtskilliga av

kommunerna inom det tillfälliga stödområdet fått tillhöra detta under en

relativt lång tid.

 Ur förenklingssynpunkt kan en bättre överensstämmelse mellan stödområdena 1

och 2 och strukturfondernas målområde 6 i enlighet med utredningens förslag

tyckas önskvärd. Samtidigt är det så att delvis olika typer av åtgärder används

inom målområde 6 respektive inom de nationella stödområdena för att söka

åstadkomma en bättre regional utveckling. Inom målområde 6 syftar åtgärderna i

stor utsträckning till att åstadkomma en bättre samhällelig infrastruktur medan

statsmakterna inom de nationella stödområdena genom direkt företagsstöd strävar

efter att öka sysselsättningen i de mest utsatta lokala arbetsmarknaderna.

Regeringen anser att den nuvarande indelningen i stödområde 1 och 2 väl

avspeglar skillnader mellan de berörda kommunerna eller kommundelarna.

 Enligt regeringens bedömning bör bl.a. därför inte någon ändring av

stödområdesystemet för nationellt företagsstöd ske för närvarande. Det är

viktigare att systemet avspeglar de nationella prioriteringarna för aktuella

insatser än att göra en administrativ förenkling.

4.2 Regionalt utvecklingsstöd

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Lokaliserings- och utvecklingsbidrag skall |

| slås samman till en stödform: regionalt utvecklingsbidrag, och |

| lokaliseringslån namnändras till regionalt utvecklingslån. Till-|

| sammans skall stödformerna benämnas regionalt utvecklingsstöd. |

| Kravet på sysselsättningsökning i varje enskilt stödärende skall|

| minskas, i stället skall beslutande myndighet uppfylla ett |

| totalt sysselsättningsmål. |

| Regionalt utvecklingsstöd till lokaler för uthyrning skall |

| fortsättningsvis kunna lämnas även till ombyggnad och |

| restaurering av större lokaler på större orter i de delar av det|

| nationella stödområdet som omfattas av EG:s strukturfondsprogram|

| för mål 2 och gemenskapsinitiativet Konver. |

| Regionalt utvecklingslån skall fortsättningsvis lämnas i stället|

| för kreditgaranti inom landsbygdsstödet och stödet till |

| kommersiell service. Lånevillkoren skall anpassas för att även |

| passa de ändamål vartill kreditgaranti nu lämnas. |

| I övrigt skall villkoren för regionalt utvecklingsstöd i |

| tillämpliga delar vara detsamma som för nuvarande lokaliserings-|

| och utvecklingsbidrag samt lokaliseringslån. |

--------------------------------------------------------------------

 Underlagsrapporter: Företagsstödutredningen anger några principiella

riktlinjer för det statliga stödsystemet till företag: Stödstrukturen bör göras

enklare. Antalet stöd bör minska. Förenklingar behövs såväl i stödens utformning

som i avgränsningen av de områden i vilka de kan lämnas.

 Utredningen föreslår att företagsstödet ges en tydligare inriktning mot

utveckling av företagen. Ökad vikt bör läggas vid att stödja investeringar i

produktutveckling, marknadsinvesteringar och andra mjuka investeringar.

 Utredningen föreslår att ett regionalt utvecklingsstöd för hårda och mjuka

investeringar ersätter nuvarande lokaliseringsstöd och utvecklingsbidrag. Det

föreslagna utvecklingsstödet bör kunna hanteras i stort sett som det nuvarande

utvecklingsbidraget och liksom för det nuvarande lokaliseringsstödet gäller för

utvecklingsstödet att det bör kunna ges som en kombination av bidrag och lån.

För att få en så enkel handläggning som möjligt föreslår utredningen, att de

alternativa stödformerna villkorslån och medelstillskott mot återbetalning i

form av royalty bara undantagsvis skall komma att användas inom det

regionalpolitiska stödsystemet.

 Utredningen föreslår vidare att inget strikt krav på sysselsättningsökning bör

ställas på det enskilda företaget som villkor för utvecklingsstöd.

Rationaliseringsmöjligheter i en investering måste tas tillvara fullt ut. Om

investeringen leder till att företaget utvecklas torde förutsättningar ändå

finnas för att antalet anställda ökar, i varje fall på sikt. Utredarna föreslår

därför att länsstyrelserna bör ha frihet att ställa de villkor man önskar vid

beslut om utvecklingsstöd, inklusive krav på sysselsättning, även med villkor om

återbetalning av medel om sysselsättningen inte kommer till stånd.

 Vad gäller stödnivåerna för utvecklingsbidraget föreslår utredningen inga

andra ändringar än sådana som följer av förändringar i stödområdesindelningen.

Sammanslagningen av utvecklingsbidraget och lokaliseringsbidraget innebär att

länstyrelserna i fortsättningen bör få besluta i ärenden där den sammanlagda

investerings-/åtgärdskostnaden uppgår till högst 20 miljoner kronor.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till en

sammanslagning av lokaliseringsbidraget och utvecklingsbidraget.

Kommerskollegium vill dock att även det föreslagna småföretagsstödet (se avsnitt

4.3) och utvecklingsstödet slås samman till en stödform. Norrlandsfonden

tillstyrker sammanslagningen men anser att stödet endast bör bestå av bidrag.

NUTEK och flertalet länsstyrelser ställer sig bakom en sammanslagning.

Länsstyrelsen i Norrbottens län vill dock inte ha en så snabb förändring av de

berörda stödformerna. AMS tillstyrker utredningens förslag i sin helhet, men

nämner inget specifikt om de olika stödformerna.

 Skälen för regeringens förslag: Lokaliseringsstöd, dvs. lokaliseringsbidrag

och lokaliseringslån, kan lämnas till i princip alla konkurrensutsatta

verksamheter som kan påverkas i fråga om lokalisering eller omfattning. För att

få stöd måste en verksamhet uppfylla bl.a. följande allmänna villkor:

- Den måste bedömas få en tillfredsställande lönsamhet och ge de anställda en

 varaktig sysselsättning.

- Minst 40 % av det antal arbetsplatser som tillkommer till följd av stödet

 skall förbehållas vartdera könet. Om det finns särskilda skäl kan dock

 undantag medges.

- De anställda måste uppbära lön och ha andra anställningsförmåner som är minst

 likvärdiga med vad som följer av kollektivavtal.

- Stödmottagaren måste ha auktoriserad eller godkänd revisor.

 Lokaliseringsstöd lämnas efter en individuell prövning av varje enskilt

ärende. Stöd får inte lämnas med högre belopp än vad som behövs för att

investeringen skall komma till stånd.

 Ett lokaliseringsbidrag får uppå till högst 35 % av utgifterna för

investeringar i byggnader, markanläggningar, maskiner och andra inventarier inom

stödområde 1. Till små och medelstora företag kan stöd dock lämnas med högst

40 %. I stödområde 2 lämnas stöd med högst 20 %, förutom inom vissa områden där

procentsatsen är höjd till 35 %. I undantagsfall kan lokaliseringsbidrag lämnas

med högre belopp, upp till 50 %, men detta kräver numera EG-kommissionens

godkännande.

 Ett lokaliseringslåns främsta funktion är att ta en högre kreditrisk än vad

den allmänna kreditmarknaden gör. Ett lokaliseringslån kan, tillsammans med ett

eventuellt lokaliseringsbidrag, lämnas med högst 70 % av stödberättigade

utgifter i stödområde 1 och med högst 50 % i stödområde 2. I undantagsfall kan

lån lämnas med högre andel. För att lokaliseringslån skall kunna beviljas måste

dessutom bedömas att upplåning inte kan ske på den allmänna kreditmarknaden.

 Ett utvecklingsbidrag kan för närvarande lämnas bl.a. till immateriella

investeringar. Med immateriella, även kallade mjuka investeringar, avses i detta

sammanhang främst åtgärder för produktutveckling, marknadsföring, utbildning

eller liknande som ligger utanför ett företags löpande drift.

Utvecklingsbidraget kan lämnas med samma stödnivåer som lokaliseringsbidraget.

Utvecklingsbidraget kan även lämnas i form av ett villkorslån, vars

återbetalning är beroende av investeringens framtida lönsamhet, eller i form av

ett villkorligt bidrag kopplat till att staten förbehåller sig en del av

investeringens avkastning. Ett sådant utvecklingsbidrag skall enligt regeringens

föreskrifter i första hand lämnas för större, väl avgränsade,

investeringsprojekt.

 Sammanslagning av lokaliserings- och utvecklingsbidrag m.m. Regeringen delar

utredningens uppfattning i denna fråga och föreslår att lokaliseringsbidrag och

utvecklingsbidrag slås samman till en stödform, ett regionalt utvecklingsbidrag.

Det nuvarande lokaliseringslånet föreslås i samband härmed namnändras till

regionalt utvecklingslån. Genom detta sker en förenkling av stödverksamheten,

antalet stödformer blir färre samtidigt som överskådligheten ökar för

utomstående.

 Regionalt utvecklingsstöd i samband med investeringar utan direkt

sysselsättningsökning. Lokaliseringsstöd får enligt nuvarande bestämmelser, som

lagts fast av riksdagen vid olika tillfällen, endast i undantagsfall lämnas i

samband med investeringar som inte beräknas leda till direkt ökad

sysselsättning. Enligt gällande förordning om regionalpolitiskt företagsstöd kan

detta ske endast om en investering sker i samband med en väsentlig omläggning av

verksamheten som är nödvändig för att bevara sysselsättning, eller sker i

ersättnings- och rationaliseringssyfte i en verksamhet som har väsentlig

betydelse för sysselsättningen på orten, om verksamheten på sikt inte bedöms

kunna fortsätta utan att investeringen kommer till stånd och denna inte kan

genomföras utan att lokaliseringsstöd lämnas. Bakgrunden till dessa regler är

främst att det grundläggande kravet på lönsamhet för verksamheter som skall

stödjas innebär att företaget normalt skall kunna genomföra

ersättningsinvesteringar utan statligt stöd.

 Regeringen föreslår att det nuvarande kravet på sysselsättningsökning skall

minskas och i stället ersättas av en helhetsbedömning av varje projekt. Det bör

även i större utsträckning än för närvarande åligga varje beslutsinstans att

göra överväganden beträffande andra aspekter än sysselsättningen. Denna

stödverksamhet bör i stället redas genom ökad målstyrning, i vilken varje

länsstyrelse tilldelas ett totalt sysselsättningsmål, samt genom en bättre

uppföljning. Det innebär en ökad delegering av beslutanderätt till

länsstyrelserna.

 Stöd för ombyggnad och restaurering av större lokaler för uthyrning på större

orter. Sedan år 1981 kan lokaliseringsstöd lämnas för både kommunalt och privat

ägda lokaler för uthyrning. Stöd kan lämnas för uppförande av mindre lokaler på

mindre orter. I lokalerna får endast bedrivas verksamheter som är

stödberättigade enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt

företagsstöd. Vidare får bl.a. lokalerna i regel inte byggas större än 2000

kvadratmeter eller vara avsedda för bara ett företag. Uthyrning får vidare i

princip bara ske till företag som bedöms sakna möjlighet att själva uppföra

lokaler. Den maximala andelen lokaliseringsbidrag är också något lägre än vad

som gäller för företag som bygger egna lokaler.

 Riksdagen har tidigare uttalat att med mindre orter avses sådana med högst

10 000 invånare (bet. 1981/82:AU23, rskr. 1981/82:388). Riksdagen har dock under

en period anvisat särskilda medel för lokaliseringsstöd till ombyggnad och

restaurering av även större lokaler för uthyrning på större orter i Bergslagen

(prop. 1985/86:125, bet. 1985/86:AU13, rskr. 1985/86:290).

 De senaste årens omfattande strukturomvandling inom tillverkningsindustrin med

starkt minskad sysselsättning som följd innebär att det finns många oanvända

lokaler i vissa områden. Detta gäller särskilt regioner med industrier på

tillbakagång. Där finns samtidigt ett stort behov av att differentiera

näringslivet bl.a. genom ökat nyföretagande och utveckling av mindre industri-

och tjänsteföretag. I dessa regioner och orter kan en god försörjning av lokaler

för uthyrning vara ett verksamt medel för att möjliggöra nya

företagsetableringar och därmed flera arbetstillfällen. Detta gäller även större

lokaler och på större orter.

 Dessa områden ingår i stor utsträckning i EG:s strukturfondsprogram mål 2.

Ändamålet med mål 2 är att omstrukturera regioner med industrier på

tillbakagång. I mål 2-områdena ingår kommuner inom och utom de nationella

stödområdena.

 En delåtgärd i vissa mål 2-program och Konver är ombyggnad och restaurering av

lokaler för att de skall tillgodose nya företags behov på såväl mindre som

större orter. Genom att dessa åtgärder i huvudsak avser orter utanför det

nationella stödområdet kan stöd motsvarande regionalt utvecklingsstöd lämnas med

medel från EG:s strukturfonder.

 Regeringen föreslår därför att regionalt utvecklingsstöd för att bygga om och

restaurera lokaler för uthyrning fortsättningsvis även skall kunna lämnas till

större lokaler och på större orter i de delar av de nationella stödområdena som

omfattas av strukturfondsprogrammen för mål 2 eller av gemenskapsinitiativet

Konver. Härigenom skapas förutsättningar för att lokaler för uthyrning skall

kunna stödjas på ett likvärdigt sätt inom mål 2-områdena.

 Övriga bestämmelser för regionalt utvecklingsstöd till lokaler för uthyrning

föreslås kvarstå oförändrade.

 Regionalt utvecklingslån i stället för kreditgaranti. Det är inte motiverat

att genomföra några andra regelförändringar av lokaliseringslånen än de som kan

föranledas av att lokaliseringslån, enligt vad som senare (avsnitt 4.3)

föreslås, bör lämnas i stället för kreditgaranti inom landsbygdsstödet och

stödet till kommersiell service. Lokaliseringslånen fyller idag en viktig

funktion och utgör ett komplement till övrig finansiering inom de

regionalpolitiska stödområdena. Det bör vara en uppgift för regeringen att

besluta om de förändringar av det regionala utvecklingslånet som kan erfordras

för att det skall kunna ersätta kreditgarantierna.

4.3 Landsbygdsstöd m.m.

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Bidragsdelen i landsbygdsstödet skall lämnas|

| i form av ett bidrag som kan återkrävas. |

| Systemen med kreditgarantier inom landsbygdsstöd och stöd till |

| kommersiell service skall ersättas med regionalt utvecklingslån.|

| Till små och medelstora företag i område inom stödområde 1 som |

| inte utgör glesbygdsområde skall den maximala andelen bidrag |

| höjas från 35 till 40 %. |

| Landsbygdsstöd skall även kunna lämnas i vissa tätorter som |

| omfattas av EG:s strukturfondsåtgärder. |

| Landsbygdsstöd skall inte längre kunna lämnas till företag inom|

| jordbruks- och fiskenäringarna. |

--------------------------------------------------------------------

 Underlagsrapporter: Företagsstödsutredningen föreslår att det nuvarande

landsbygdsstödet breddas till ett regionalpolitiskt småföretagsstöd som kan

lämnas i hela landet och med stor frihet för länsstyrelserna att använda stödet.

Stödet bör anpassas till EG:s regler om försumbart stöd.

 Utredningen föreslår att stödformen avskrivningslån utgår och att den normala

formen för småföretagsstödet blir bidrag. I undantagsfall bör det dock vara

möjligt att inom stödets ram också kunna ge lån.

 Utredningen lyfter fram svårigheten att i årliga redovisningar och genomförda

utvärderingar få en tydlig bild av det sakmässiga innehållet i den verksamhet

som har givits stöd inom det tidigare glesbygdsstödet och det nuvarande

landsbygdsstödet. Företagsstödsutredningen anser därför att en särskild

uppföljning bör göras av stödet. Vid en sådan uppföljning bör också undersökas

om stödet till hemarbete fortfarande behövs.

 Utredningen föreslår att stödet till kommersiell service som nu regleras i

samma förordning som landsbygdsstödet i framtiden regleras i en separat

förordning.

 Remissinstanserna: Bland de instanser som är positiva till att införa en ny

stödform, dvs. det av utredningen föreslagna småföretagsstödet, kan nämnas

NUTEK, AMS och LO. Ett antal länsstyrelser är också positiva till stödformen

bl.a. länsstyrelserna i Stockholms, Malmöhus, Göteborgs och Bohus, Värmlands,

Blekinge och Västerbottens län. Ett flertal kommuner tycker det är bra med ett

rikstäckande småföretagstöd medan ett antal kommuner har vissa synpunkter,

exempelvis anser Karlsborgs kommun att småföretagsstödet bör ha en lånedel.

 Norrlandsfonden avvisar ett småföretagsstöd som skall ges i hela landet.

 Länsstyrelsen i Norrbottens län anser att det är fel att införa ett nytt

begrepp och att det är viktigt att den geografiska differentieringen av

stödnivåer bör vara kvar. Länsstyrelsen i Jämtlands län avstyrker inte

småföretagsstödet i sin helhet, men anser att det är viktigt med en

regionalpolitisk styrning genom medelstilldelning till de olika regionerna.

Älvdalens kommun anser att småföretagsstödet endast bör ges i stödområde A och

B, och Östersunds kommun anser det vara tveksamt om småföretagsstöd kan räknas

som ett regionalpolitiskt stöd.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagen beslutade våren 1994 om en ny

stödform, landsbygdsstöd, för de mindre företagen i såväl regionalpolitiska

stödområden som i glesbygds- och landsbygdsområden (prop. 1993/1994:140, bet

1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366). Riksdagen har vidare nyligen beslutat om vissa

ändringar av stödet (prop. 1995/96:201, bet. 1995/95:AU16, rskr. 1995/96:303).

 Landsbygdsstöd kan lämnas med 800 000 kr under en treårsperiod till såväl

mjuka som hårda investeringar. Landsbygdsstöd kan lämnas till alla privata

företag som bedriver verksamhet på marknadsmässiga villkor. Stöd kan lämnas till

företag inom landsbygds- och glesbygdsområden samt inom de regionalpolitiska

stödområdena, stödområde 1, stödområde 2 och tillfälligt stödområde.

Landsbygdsstöd kan lämnas i form av avskrivningslån, kreditgaranti eller bidrag

till anställda i hemarbete. Avskrivningslånets storlek varierar inom de olika

stödområdena. Inom glesbygdsområdet kan avskrivningslån lämnas med högst 50 % av

utgifterna för en stödberättigad investering och inom sådant område i stödområde

1 som inte är glesbygdsområde kan stöd lämnas med högst 35 % av utgifterna. I

övriga områden, stödområde 2, tillfälliga stödområden och landsbygdsområden kan

stöd lämnas med högst 20 % av utgifterna. Avskrivningslån kan även lämnas

samtidigt med kreditgaranti. Det sammanlagda stödet får dock inte överstiga ett

belopp som motsvarar 80 % av de godkända utgifterna för investeringen och

behovet av rörelsekapital. Landsbygdsstödet är till stora delar anpassat till

EG-kommissionens statsstödsregler om s.k. försumbart stöd.

 Bidrag i stället för avskrivningslån. Regeringen föreslår, i likhet med

Företagsstödsutredningen, som ett led i att förenkla stödgivningen att det

nuvarande avskrivningslånet ersätts av ett bidrag med i princip samma

återkravsregler som nu gäller för lokaliseringsbidrag och utvecklingsbidrag

(jfr. SFS 1995:890, 26 §).

 Lokaliseringslån i stället för kreditgaranti. Regeringen föreslår även att de

nuvarande systemen med kreditgarantier inom landsbygdsstödet och stödet till

kommersiell service ersätts med regionalt utvecklingslån (se även föregående

avsnitt). Detta ligger också i linje med utredningens förslag. Det minskar

antalet stödformer och förenklar därigenom för både stödmottagare och

administratörer.

 I detta sammanhang kan också nämnas att regeringen tidigare i denna

proposition föreslagit att en ny modell bör införas för garantihanteringen i

staten (Volym 1, avsnitt 5.3 Statlig garantigivning).

 Maximal andel bidrag. Regionalt utvecklingsbidrag till små och medelstora

företag kan i stödområde 1 lämnas med högst 40 % av utgifterna för en

investering. Bidrag inom landsbygdsstödets ram i områden stödområde 1 som inte

utgör gleshetsområde kan lämnas med högst 35 %. Landsbygdsstödet lämnas oftast

till mindre företag än regionalt utvecklingsbidrag.

 Regeringen föreslår att reglerna skall vara lika på så sätt att bidrag även

inom landsbygdsstödet fortsättningsvis skall kunna lämnas med högst 40 % i

nämnda fall.

 Landsbygdsstöd i vissa tätorter inom EG:s strukturfondsprogram. I samband med

riksdagens nyligen fattade beslut om vissa förändringar av landsbygdsstödet bad

riksdagen regeringen återkomma med vissa förtydliganden. Det gällde bl.a. det

förslag i regeringens proposition som avsåg den geografiska utvidgningen av

stödområden så att en anpassning kan ske till EG:s strukturfondsområden och i

framtiden även omfatta vissa tätorter.

 De program som gäller för EG:s strukturfonders olika målområden har utarbetats

av regionala och lokala aktörer såsom kommuner, länsstyrelser, privata

organisationer, fackliga organisationer m.fl. Programmen innehåller olika

åtgärdsförslag, som anpassats till de regionala problem som finns i varje område

och därmed till de behov som finns för att differentiera näringslivet och skapa

nya arbetstillfällen. För att genomföra åtgärderna krävs nationell

medfinansering för att få del av de strukturfondsmedel som står till förfogande.

I Sverige har det beslutats att den nationella medfinansieringen beträffande

företagsstödsprojekt i första hand skall utgöras av landsbygdsstöd. För att

dessa strukturfondsprogram skall kunna genomföras i den utsträckning som

förutses är det ytterst angeläget att företag i alla regioner och orter, som

ingår i de olika målområdena, kan ta del av den nationella medfinanseringen i

form av landsbygdsstöd. Detta kan vara avgörande för om en investering skall

komma till stånd, bl.a. kan härigenom högre bidrag lämnas.

 Regeringen föreslår därför åter en utvidgning av det geografiska området till

att omfatta även vissa tätorter i målområden. En utebliven förändring omöjliggör

för företag i vissa problemtyngda orter att ta del av de strukturfondsmedel som

finns avsatta för att differentiera näringslivet och därmed skapa nya

arbetstillfällen. Det försvårar också för företag i glesbygds- och

landsbygdsområden att få del av olika samverkansprojekt med företag i dessa

tätorter.

 Däremot anser regeringen inte, som utredningen föreslår, att det nuvarande

landsbygdsstödet skall utvidgas till att omfatta hela landet. En sådan

förändring kräver en mer omfattande analys av stödets kostnads- och

regionalpolitiska effekter. Regeringen är inte beredd att nu ta initiativ till

en sådan analys.

 Landsbygdsstöd till företag inom jordbruks- och fiskenäringarna. EG:s

statsstödsregler om stöd, till vilka landsbygdsstödet är anpassat, medger inte

att försumbart stöd lämnas till företag inom bl.a. jordbruks- och

fiskenäringarna. I den s.k. sysselsättningspropositionen (prop. 1995/96:222,)

föreslås därför att ett nytt stöd till jordbruksinvesteringar införs. Detta

kommer i princip att överta den roll landsbygdstödet haft vad gäller stöd till

jordbruksinvesteringar. Regeringen föreslår därför att landsbygdsstöd inte

längre skall lämnas till företag inom dessa näringsgrenar.

 En särskild utvärdering bör, i enlighet med Företagsstödsutredningens förslag,

även göras av den del av landsbygdsstödet som avser stöd till hemarbete.

 Stöd till kommersiell service. För stöd till kommersiell service i glesbygd är

det tillgången på service som är avgörande för vilka orter och därmed butiker

som kan komma ifråga för stöd. Bedömningskriterierna för stöd till kommersiell

service skiljer sig från landsbygdsstöd till företag. Bland annat beaktas

avstånd till närmaste butik för avgränsning av vad som bör beaktas som

serviceglesa områden. Någon ändring av bedömningsgrunderna för att bestämma

områden eller orter där stöd till kommersiell service kan lämnas föreslås inte.

 Stöd till kommersiell service kan lämnas som hemsändningsbidrag,

avskrivningslån, investeringslån, kreditgaranti och servicebidrag. Regeringen

har tidigare föreslagit att kreditgarantier inom landsbygdsstödet skall ersättas

med regionalt utvecklingslån. Så föreslås även ske med kreditgarantier inom

stödet till kommersiell service. Några ändringar i övrigt av de olika formerna

av stöd till kommersiell service föreslås inte. Däremot bedömer regeringen det

angeläget att närmare utvärdera hur de olika delstöden fungerar och vilka

effekter och resultat som de bidrar till.

4.4 Sysselsättningsbidrag

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Sysselsättningsbidraget skall behållas med |

| anpassning till vissa villkor som ställts av EG-kommissionen. |

--------------------------------------------------------------------

 Underlagsrapporter: Företagsstödsutredningen föreslår att utbetalningstiden

för sysselsättningsbidrag avkortas från fem till tre år och att bidraget endast

lämnas i det av utredningen föreslagna stödområde A (se avsnitt 4.1).

Utredningen föreslår vidare att en särskild uppföljning görs av

sysselsättningsbidraget.

 Remissinstanserna: Många remissinstanser som yttrat sig i frågan avstyrker

utredningens förslag, däribland bl.a. länsstyrelserna i Västerbottens och

Jämtlands län. Bl.a. NUTEK, Norrlandsfonden och Industriförbundet tillstyrker

förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Syftet med sysselsättningsbidraget är att

främja ökad sysselsättning genom att täcka en del av de ökade kostnader som

uppkommer i samband med nyanställningar. Bidraget lämnas till företag som

varaktigt ökar sin sysselsättning. Det sammanlagda bidraget är 200 000 kr per

årsarbetskraft i stödområde 1 och 120 000 kr i stödområde 2. Bidraget betalas ut

i fallande skala under en period på fem år (se avsnitt 3.3.2). För att säkra

att bidraget endast betalas ut för varaktiga sysselsättningsökningar lämnas

förstaårsbidrag endast för ökningar som ägt rum i jämförelse med de tre

föregående årens högsta sysselsättningsnivå. Minst 40 % av de nya

sysselsättningstillfällena ska tillfalla vartdera könet.

 Regeringen har tidigare (avsnitt 4.1) föreslagit att den nuvarande

stödområdesindelningen skall behållas. Regeringen föreslår även att

sysselsättningsbidragets nuvarande storlek och utbetalningsperiod skall behållas

i båda dessa områden. Ytterligare skäl till regeringens ställningstagande är att

gjorda utvärderingar visat att bidraget är tillväxtskapande eftersom det

stimulerar både till etableringar av nya företag och till nyanställningar i

existerande företag.

 Den prövning av sysselsättningsbidraget som EG-kommissionen för närvarande

genomför har resulterat i att kommissionen för att godkänna stödet bl.a. anser

att stödgrundande årsarbetstid endast skall omfatta normal arbetstid och inte

övertid samt att rekryteringen av ny personal i första hand skall ske via

arbetsförmedlingarna och att de nyanställda skall få kompetenshöjande utbildning

genom företagets försorg. Vidare skall de regler som gäller för branscher som

kommissionen bedömer som särskilt känsliga beaktas. Det ligger inom regeringens

kompetens att besluta om de förändringar som kan erfordras med anledning av

kommissionens prövning.

 Som tidigare redovisats (avsnitt 3.3.2) har under år 1995 31 % av de nyskapade

jobben tillfallit kvinnor. Därmed uppfylls inte villkoret att minst 40 % av de

nytillkomna anställningarna ska tillfalla vartdera könet. I de fall

sysselsättningsökningen är mindre än tre anställda gäller undantag från

villkoret om könsfördelning. I övrigt måste företagen söka dispens.

 Regeringen avser att låta följa upp dessa och andra villkor för

sysselsättningsbidraget.

4.5 Nedsatta socialavgifter

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Systemet med nedsatta socialavgifter skall |

| behållas. Nedsättningen skall vara åtta procentenheter fr.o.m. |

| den 1 januari 1997. |

--------------------------------------------------------------------

 Underlagsrapporter: Företagsstödsutredningen föreslår att nedsättningen av

socialavgifter skall tas bort i två etapper, med en halvering av nedsättningen

fr.o.m. den 1 januari 1997 och resterande del senare. Utredningen anser bl.a.

att stödformen inte är specifikt tillväxtinriktad och att den därför kostar

mycket i förhållande till effekterna.

 Remissinstanserna: En majoritet av de som yttrat sig i frågan avstyrker

utredningens förslag, däribland bl.a. LO, länsstyrelserna i Västerbottens och

Jämtlands län samt Svenska Rese- och Turistindustrins Samarbetsorganisation.

Positiva till förslaget är bl.a. NUTEK, Norrlandsfonden och Riksskatteverket.

Riksskatteverket anser att det vore bättre om hela nedsättningen togs bort

fr.o.m. år 1997.

 Skälen för regeringens förslag: Nedsättningen av socialavgifter är för

närvarande tio procentenheter i stödområde 1 och i större delen - den norra - av

stödområde 2. Nedsättningen omfattar vissa branscher, t.ex. tillverkning (endast

stödområde 1), jord- och skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske, uppdrags-

och uthyrningsverksamhet samt hotell-, pensionats- och campingverksamhet.

 Syftet med nedsatta socialavgifter är att till viss del kompensera företagen

för de permanenta merkostnader som uppkommer på grund av det geografiska läget.

 Stödformen har anmälts till EG-kommissionen som för närvarande bereder

ärendet. Fortsatta överläggningar med kommissionen förväntas ske under hösten.

 Mot bakgrund av Företagsstödsutredningens förslag samt de besparingar som

regeringen anser bör göras på de regionalpolitiska stöden (se avsnitt 3.1)

föreslår regeringen att systemet med nedsatta socialavgifter skall behållas vad

avser branscher och geografisk omfattning men att nedsättningen skall vara åtta

procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1997.

 Regeringen föreslår i proposition 1996/97:21 Nedsättning av socialavgifter

m.m. att socialavgifterna sätts ned generellt i hela Sverige. Denna generella

nedsättning kan kombineras med den ovan föreslagna nedsättningen med åtta

procentenheter.

4.6 Transportbidrag

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Transportstödets benämning skall ändras till|

| transportbidrag. |

| Bidragsnivåerna skall sänkas med fem procentenheter i samtliga |

| transportbidragszoner. |

| Det bör i fortsättningen vara en fråga för regeringen att besluta|

| om lägsta bidragsgrundande belopp, m.m. |

| Regeringens bedömning: Stödets utformning bör utredas ytterliga-|

| re i vissa avseenden. |

--------------------------------------------------------------------

 Underlagsrapporter: Företagsstödsutredningen föreslår att transportstödet

utvidgas till att omfatta transporter med flyg och lastfartyg. Motiveringen är

bl.a. att transportstödet bör göras konkurrensneutralt med avseende på

transportsätt.

 Vidare föreslår utredningen att även de s.k. bulksågverken bör få

transportstöd.

 Nuvarande lägsta transportstödsgrundande kostnad är 6 000 kr vilket innebär

att lägsta bidragsbelopp är 600 kr. Utredningen föreslår att den lägsta

bidragsgrundande kostnad höjs till 15 000 kr, vilket motsvarar en uppräkning av

beloppet med hänsyn till inflationen.

 Utredningen anser att de föreslagna ändringarna kräver andra kostnadsminskande

ändringar i stödet och konstaterar att de nu gällande EG-reglerna för

transportstöd endast avser transporter inom landet.

 Vidare anser utredningen att i det längre perspektivet bör en uppföljning av

stödet göras i syfte att få underlag för förändring av stödet i riktning mot ett

stöd som på ett mer utpräglat sätt både ger incitament till och stöder

utveckling i företagen.

 Remissinstanserna: Nästan alla remissinstanser som yttrat sig samtycker till

de flesta av de föreslagna förändringarna, däribland NUTEK, länsstyrelserna i

Gävleborgs, Värmlands, Västmanlands, Norrbottens och Västerbottens län samt

Skogsindustrierna. Länsstyrelsen i Norrbottens län är dock tveksam till skärpta

villkor för stödet. Däremot är flera instanser negativa till att stödet skall

utvidgas till bulksågverken. Strömsunds, Kalix och Luleå kommuner avstyrker

denna del av förslaget. SÅGAB i Övre Norrland anser bl.a. att de stora sågverken

redan är gynnade av t.ex. tillgången till hamnar och att ett utökat

transportstöd skulle gå ut över köpsågverken. Älvsbyns kommun ifrågasätter hur

de föreslagna utvidgningarna av stödet kan ske inom oförändrade ekonomiska

ramar.

 Skälen för regeringens förslag och bedömning: Transportstödet infördes år

1971. Syftet är att delvis kompensera företag för merkostnader som uppstår på

grund av långa avstånd. Stödet lämnas för godstransporter med tåg eller lastbil.

Transportstödsområdet är indelat i fem zoner. Bidragsnivåerna varierar inom

dessa mellan 10 och 50 % av de stödberättigade transportkostnaderna.

Bidragsnivån varierar också beroende på transportavstånd och i vilken zon

verksamheten bedrivs. Transportsträckan måste vara minst 251 km och godsets

vikt måste överstiga 100 kg.

Nuvarande transportstödsnivåer:

_____________________________________________________________

 Transportstödszon

Transportavstånd (km) 1 2 3 4 5

_____________________________________________________________

251-400 10 10 10 10 10

401-700 10 20 30 35 35

701- 10 20 30 35 50

_____________________________________________________________

 Den 1 juli 1995 trädde den senaste av riksdagen beslutade ändringen av

transportstödsområdet i kraft. Justeringen gjordes med anledning av

EG-kommissionens då nya regler för transportstöd och innebar att vissa kommuner

i Värmlands och Kopparbergs län uteslöts ur stödområdet. I det nuvarande

stödområdet bor ca 13,5 % av Sveriges befolkning.

 Regeringen föreslår att stödet fortsättningsvis skall kallas transportbidrag.

 Regeringen föreslår vidare att bidragsnivån av besparingsskäl skall sänkas

något. En generell sänkning med fem procentenheter i hela

transportbidragsområdet ger samtliga företag visst incitament till att finna mer

kostnadseffektiva transportlösningar.

 Regeringen föreslår således följande nya transportbidragsnivåer:

_____________________________________________________________

 Transportbidragszon

Transportavstånd (km) 1 2 3 4 5

_____________________________________________________________

251-400 5 % 5 % 5 % 5 % 5 %

401-700 5 % 15 % 25 % 30 % 30 %

701- 5 % 15 % 25 % 30 % 45 %

_____________________________________________________________

 Regeringen föreslår vidare att det i fortsättningen skall vara regeringens

uppgift att besluta om bidragsgrundande belopp och andra mindre justeringar i

stödformen.

 Då stödet infördes år 1971 exkluderades sjötransporter. Motiveringen var bl.a.

att dessa i betydande grad omfattade massa- och bulksågverksprodukter samt att

staten anvisade medel till isbrytning som ansågs vara ett större problem för

transporterna.

 År 1986 infördes det s.k. hamntransportstödet som innebär att stöd kan lämnas

för transporter till hamnarna i Norrlandslänen samt vid Mälaren och Vänern

oavsett landtransportsträckans längd. För dessa transporter lämnas transportstöd

med den högsta bidragsnivån som gäller i respektive stödzon.

 Utredningen föreslår att transportbidrag av konkurrensskäl även skall omfatta

de s.k. bulksågverken. Regeringen anser dock, bl.a. av budgetskäl, att

transportbidrag inte skall lämnas till dessa sågverk.

 Den Sjöfartspolitiska utredningen har i sitt betänkande (SOU 1995:112) ansett

att Kommunikationskommittén (dir. 1994:140) bör överväga om transportstödet kan

slopas med hänsyn till dess begränsade effekter och förhållandevis stora

belastning på statsbudgeten. Vidare ansåg utredningen att stödet om det skall

behållas måste göras konkurrensneutralt.

 För närvarande arbetar Kommunikationskommittén med en nationell plan för

kommunikationerna i Sverige och med ett underlag för ett nytt trafikpolitiskt

beslut av regering och riksdag. Kommittén skall i detta sammanhang bl.a.

analysera effekterna av regionalpolitiska åtgärder i kommunikationssektorn.

 Regeringens bedömning är att, eftersom Företagsstödsutredningen inte

analyserat de budgetmässiga konsekvenserna av ett utvidgat transportbidrag till

sjö- och flygtransporter, är det nödvändigt att denna fråga utreds närmare.

Regeringen avser därför att lämna ett sådant uppdrag. Regeringen anser även att

möjligheterna att lämna transportbidrag till persontransporter och

telekommunikationer bör ingå i uppdraget.

4.7 Lån till privata regionala investmentbolag

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Lån till privata regionala investmentbolag |

| skall behållas som stödform. |

--------------------------------------------------------------------

 Underlagsrapporter: NUTEK har tidigare låtit utvärdera stödformen. I

utvärderingen hävdas att stödet med stor sannolikhet har varit avgörande för

investmentbolagens tillkomst men att lånets betydelse för bolagens resultat i

form av kapitaluppbyggnad och företagsutveckling har varit marginell. NUTEK har

i sin anslagsframställning för åren 1997-1999 förordat att stödformen skall av-

skaffas. Man hänvisar till att stödformen visat sig ha brister och anser att den

företagsutveckling som lån till investmentbolag syftar till i flertalet fall kan

främjas med utvecklingsbidrag eller villkorslån.

 Företagsstödsutredningen har inget att invända mot att stödet till regionala

investmentbolag avvecklas, men menar, med hänsyn till den fortlöpande diskussio-

nen om behovet av statligt riskkapital, att det för erfarenhets vinnande är

viktigt att väl dokumentera även sådana statliga initiativ som inte fallit väl

ut.

 Remissinstanserna: Endast ett fåtal av remissinstanserna har kommenterat

utredningens synpunkter beträffande lån till privata regionala investmentbolag.

Länsstyrelsen i Örebro län har inget att invända mot att lånen tas bort.

Länsstyrelsen menar att systemet haft liten inverkan på riskkapitalförsörjningen

i regionen. Riksrevisionsverket (RRV) anser däremot att stödformen inte bör

avvecklas. Det bör i stället enligt RRV undersökas vilka faktorer som i dag

hindrar dessa investmentbolags utveckling och önskvärda inriktning. Stödformen

bör enligt verket vara kvar som ett konkurrerande alternativ till den

stödgivning som ges direkt till företagen av offentliga organ. Ett särskilt skäl

för detta ståndpunktstagande är att RRV funnit att offentliga organ i många fall

styrs av andra incitament än kommersiella, vilket kan ge utrymme för ökad

variation i valet av projekt. Även Norrlandsfonden anser att det är önskvärt att

behålla möjligheten att i de regionalpolitiskt prioriterade områdena med direkta

statliga stimulanser underlätta bildandet av riskkapitalbolag givet att dessa

har ett privat majoritetsägande, en betydande kapitalbas och ett inte alltför

snävt geografiskt verksamhetsområde.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt förordningen (1990:642) om

regionalpolitiskt företagsstöd kan lån lämnas av regeringen till privata

regionala investmentbolag. Bolag får med hjälp av lånemedlen delta endast i

verksamheter som är stödberättigade enligt nämnda förordning och huvudsakligen

bedrivs inom stödområdena.

 Lån till privata regionala investmentbolag infördes som regionalpolitisk

stödform år 1982. Syftet med stödet är att främja en expansion av små och

medelstora företag inom stödområdena dels genom att öka tillgången på privat

riskvilligt kapital, dels genom att tillföra företagen kompetens i form av

ledningskunnande.

 Villkoren för dessa lån har utformats så att berörda investmentbolags

likviditet i ett inledningsskede inte skall urholkas genom amorteringar och

räntor. En vanlig utformning har varit att de första tio åren är amorteringsfria

samtidigt som räntefrihet lämnats för de tre första åren. Lånets storlek har

normalt varit en till två gånger så stort som det aktiekapital som ägarna satt

in i bolaget. Som en kompensation för denna inledande subvention har staten

ställt som villkor att få en del av eventuell värdetillväxt eller ersättning på

annat sätt. Någon form av säkerhet för lånet har inte krävts eftersom ägarna

svarat för en relativt stor insats i form av aktiekapital. Ägarna har bestått av

privata företag och privatpersoner.

 Sedan år 1982 har sammanlagt 15 företag beviljats lån med ca 117 miljoner kro-

nor enligt denna stödform. Under budgetåret 1993/94 beviljades senast ett

företag i Jämtlands län lån med 10 miljoner kronor. De beviljade lånen har

inneburit att ägarna tillskjutit 75 miljoner kronor i aktiekapital.

 Tillgången till riskkapital upplevs i många fall, inte minst i vissa regional-

politiskt prioriterade delar av landet, som en begränsning för etablering och

tillväxt av små och medelstora företag. Detta stöd utgör ett incitament för

privata bolag och enskilda privatpersoner att satsa riskkapital som ett

komplement till övriga regionalpolitiska insatser. Några större förändringar i

stödformen bör därför nu inte genomföras. Det bör liksom hittills vara

regeringens uppgift att utforma de närmare bestämmelserna för lånen. Härvid bör

de brister som uppmärksammats av bl.a. NUTEK beaktas.

5 Anslagsfrågor

A 1. Regionalpolitiska åtgärder

1994/951 Utgift 1 167 9682 Reservation 2 571 5973

1995/961 Anslag 2 438 625 Utgiftsprognos 2 203 654

 därav 1996 1 470 924

1997 Förslag 1 453 517

1998 Beräknat 1 443 517

1999 Beräknat 1 463 517

1 Anslagen C 1. Lokaliseringsbidrag m.m. och C 2. Regionala utvecklingsinsatser

m.m.

2 Beloppen anges i tusental kronor.

3 De medel som vid budgetårsskiftet inte var ianspråktagna genom beslut uppgick

 till ca 137 miljoner kronor.

 Anslaget disponeras av länsstyrelserna, Närings- och teknikutvecklingsverket

(NUTEK) och regeringen.

 En utförlig redovisning av utfallet av företagsstödsverksamheten har lämnats

tidigare (avsnitt 3.3.2).

 Från anslaget C 1. Lokaliseringsbidrag m.m. har beslut om lokaliseringsbidrag

av NUTEK och regeringen under budgetåret 1994/95 fattats för 163,4 miljoner

kronor. Utvecklingsbidrag har beviljats med 64,1 miljoner kronor. För vissa

garantiåtaganden gentemot banker har utbetalats 5,8 miljoner kronor, för

administration av det regionalpolitiska stödet har 5,8 miljoner kronor

utbetalats till Svenska Handelsbanken i Östersund och för uppföljning och

utvärdering har NUTEK använt 1,5 miljoner kronor. Efter dessa transaktioner

uppgick de medel som inte var ianspråktagna genom beslut på anslaget vid

budgetårets ingång till ca 56 miljoner kronor.

 Inget nytt lån till privata regionala investmentbolag har lämnats under

budgetåret 1994/95. Utestående lån uppgår till 65 miljoner kronor per den 30

juni 1996.

 Om stöd med medel från anslaget C 2. Regionala utvecklingsinsatser m.m.

fattade länsstyrelserna under budgetåret 1994/95 beslut om sammanlagt 1 427

miljoner kronor med följande fördelning mellan huvudändamålen:

- lokaliserings- och utvecklingsbidrag 431 miljoner kronor

- landsbygdsstöd och stöd till

 kommersiell service 483 miljoner kronor

- regional projektverksamhet 503 miljoner kronor

 En redovisning av projektverksamheten har även lämnats tidigare (avsnitt

3.3.4).

 Därutöver användes ca 10 miljoner kronor för uppföljning och utvärdering.

Närings- och teknikutvecklingsverket samt länsstyrelserna m.fl.

NUTEK föreslår att ca 283 miljoner anvisas under anslaget C 1.

Lokaliseringsbidrag m.m. för budgetåret 1997 samt att 843 miljoner beräknas för

treårsperioden 1997-1999.

 Länsstyrelserna beräknar i sina anslagsframställningar att medelsbehovet för

regionala utvecklingsinsatser m.m. kommer att öka med ca 770 miljoner kronor för

budgetåret 1997 jämfört med innevarande budgetår omräknat till 12 månader. Det

innebär ett medelsbehov på sammanlagt 2 095,5 miljoner kronor.

 Under anslaget C 2. Regionala utvecklingsinsatser m.m. har NUTEK för

budgetåret 1997 hemställt om 11 miljoner kronor eller 82 miljoner kronor för en

nivå med förstärkta insatser.

 Glesbygdsverket har i sin anslagsframställning begärt att 40 miljoner kronor

skall reserveras för central medfinansiering av Leader II-programmen.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 1 453 517 tkr. |

| |

| Övrigt |

| De nuvarande anslagen C 1. Lokaliseringsbidrag m.m. och C 2. |

| Regionala utvecklingsinsatser m.m. föreslås sammanslagna till |

| ett anslag. |

--------------------------------------------------------------------

 Regeringen föreslår att medel från detta anslag fortsättningsvis anvisas till

följande ändamål:

- regionalt utvecklingsbidrag,

- lån till privata regionala investmentbolag,

- viss administration av regionalpolitiskt företagsstöd m.m.,

- landsbygdsstöd,

- stöd till kommersiell service,

- regional projektverksamhet,

- medfinansiering av strukturfondsprogram,

- uppföljning och utvärdering samt

- viss central utvecklingsverksamhet m.m.

 Medelsbehovet på anslaget för budgetåret 1997 har beräknats utifrån anslagen

1995/96 omräknade till 12 månader. Riksdagen har beslutat (prop. 1995/96:222,

bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307) om att ett nytt investeringsstöd till

jordbruket skall införas. Stödet skall finansieras med medel som idag anslås för

landsbygdsstöd. Anslaget har därför minskats med 75 miljoner kronor som förs

över till utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande binäringar.

Under budgetåret 1995/96 återfanns under anslagen medel för att täcka kostnader

för bl.a. viss administration av regionalpolitiskt företagsstöd,

strukturfondsprogram och regional projektverksamhet m.m. Dessa kostnader

definieras som förvaltningskostnader och medel för detta ändamål tillförs

NUTEK:s förvaltningsanslag. Ett belopp uppgående till 21,8 miljoner kronor

överförs därför från anslaget till anslaget A 1. Närings- och teknikutveck-

lingsverket: Förvaltningskostnader under utgiftsområde 24 Näringsliv.

 Medelsramen beräknas för budgetåret 1997 till 1 453 517 000 kr. Den

preliminära anslagsnivån för budgetåren 1998 och 1999 har beräknats utifrån

regeringens förslag till budgetram för år 1997.

 Huvuddelen av detta anslag skall användas av länsstyrelserna för dels stöd

till företag, dels medfinansiering av strukturfondsprogram. En prioritering av

projekt som medfinansieras från EG:s strukturfonder innebär att dessa projekt

kommer ta i anspråk en stor del av anslaget. Viss del av anslaget får användas

för projektverksamhet utanför strukturfondsprogrammen samt för uppföljning och

utvärdering av stödverksamheten.

 Det bör även fortsättningsvis vara en uppgift för regeringen att fördela

anslaget mellan länen och utfärda de föreskrifter som behövs. Vid fördelningen

av medel mellan länen bör som hittills de regionala problemens svårighetsgrad

utgöra fördelningsnyckel, men med särskilt beaktande av medfinansieringsbehovet

av åtgärder inom strukturfondsprogrammen.

 En viss del av anslaget avses liksom för närvarande att disponeras av NUTEK

och regeringen för central utvecklingsverksamhet m.m.

 Outnyttjade medel på de nuvarande reservationsanslagen C 1. Lokalise-

ringsbidrag m.m. och C 2. Regionala utvecklingsinsatser m.m. får regeringen

använda längst t.o.m. budgetåret 1999. De åtaganden som staten gjort gentemot

stödmottagare sträcker sig i många fall över ett flertal år. Så länge ändamålen

för det nya ramanslaget är desamma som för de äldre reservationsanslagen kan

även medel från ramanslaget användas till nämnda åtaganden.

A 2. Regionala utvecklingslån

1994/951 Utgift -40 7152 Reservation 595 4093

1995/961 Anslag 1 Utgiftsprognos -61 298

 därav 1996 -35 099

1997 Förslag 390 000

1998 Beräknat 390 000

1999 Beräknat 390 000

1 Anslaget betecknades tidigare C 9. Lokaliseringslån.

2 Beloppen anges i tusental kr.

3 De medel som vid budgetåret inte var ianspråktagna genom beslut uppgick till

 473 miljoner

 kronor.

 Över anslaget anvisas för närvarande medel för lokaliseringslån som beviljas

av länsstyrelserna, NUTEK eller regeringen. Räntor, avbetalningar och andra

återbetalningar på lånen återförs till anslaget.

 Tidigare har redogjorts för utfallet av bl.a. lokaliseringslåneverksamheten

under de senaste budgetåren (avsnitt 3.3.2).

 Under budgetåret 1994/95 utbetalades 74 miljoner kronor i lokaliseringslån. I

räntor och amorteringar inbetalades 34 respektive 81 miljoner kronor.

Inbetalningarna på anslaget var alltså större än utbetalningarna under

budgetåret 1994/95. Detsamma beräknas bli fallet under innevarande budgetår.

Utestående belopp vid låntagares konkurs var 27 miljoner kronor och eftergivet

belopp i samband med företagsrekonstruktioner uppgick till 9 miljoner kronor.

Utestående fordringar på lokaliseringslån uppgick den 1 juli 1996 till 682,3

miljoner kronor.

Närings- och teknikutvecklingsverket

NUTEK föreslår att anslaget förlängs med ett formellt belopp för nästa budgetår.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 390 000 tkr. |

| |

| Övrigt |

| Låneverksamheten bruttobudgeteras från och med budgetåret 1997. |

| Regionalt utvecklingslån ersätter lokaliseringslån och |

| kreditgarantier inom landsbygdsstödet och stöd till kommersiell |

| service. |

--------------------------------------------------------------------

 Till lokaliseringslån har för budgetåret 1995/96 anvisats ett formellt belopp

på 1 000 kr. Inför budgetåret 1997 ändras anslagstypen från reservations- till

ramanslag. Lokaliseringslån föreslås också ersättas av regionalt utvecklingslån.

Kreditgarantier inom landsbygdsstödet och stödet till kommersiell service har

vidare föreslagits fortsättningsvis lämnas i form av regionalt utvecklingslån.

 Regionalt utvecklingslån kan ofta vara ett alternativ till regionalt

utvecklingsbidrag eller bidrag inom landsbygdsstödet. Låneformen innebär i dessa

fall lägre utgifter för staten.

 Medelsbehovet på anslaget beräknas till 390 miljoner kronor för budgetåret

1997.

A 3. Täckande av förluster på grund av kreditgarantier inom regionalpolitiken

1995/961 Utgift 9 9452 Utgiftsprognos 16 976

1995/961 Anslag 1 därav 1996 14 687

1997 Förslag 13 000

1998 Beräknat 12 000

1999 Beräknat 11 000

1 Anslaget betecknades tidigare C 3. Täckande av förluster på grund av

kreditgarantier tillföretag på landsbygden m.m.

2 Beloppen anges i tusental kronor.

 Från anslaget betalas utgifterna för att infria statliga garantier för lån

till företag som fått stöd enligt förordningen (1994:577) om landsbygdsstöd och

stöd till kommersiell service.

 Från anslaget betalas också utgifterna för att infria statliga garantier för

lån till företag i glesbygder och lån till kommersiell service enligt

förordningen (1990:643) om glesbygdsstöd (upphävd 1994:577). Vidare betalas från

anslaget utgifterna för att infria garantier för lån som har lämnats enligt

förordningen (1985:619) om glesbygdsstöd (upphävd 1990:643), enligt förordningen

(1979:638) om statligt stöd till glesbygd (upphävd 1985:619), enligt

förordningen (1973:608) om statligt stöd till kommersiell service i glesbygd

(upphävd 1980:877) samt enligt förordningen (1976:208) om statligt stöd till

skärgårdsföretag och förordningen (1978:465) om särskilt stöd till

lantbruksföretag i vissa glesbygder (upphävd 1979:638).

 Den 1 juli 1985 skedde en övergång till engagemangsram för kreditgarantier

till företag i glesbygder m.m. (prop. 1984/85:115, bet. 1984/85:AU13, rskr.

1984/85:354). Engagemangsramen har successivt byggts upp tills den nu uppgår

till 290 miljoner kronor. Länsstyrelsernas utrymme för ny garantigivning skapas

dels genom amorteringar av lån med statliga kreditgarantier som beslutats efter

den 1 juli 1985, dels genom successiva uppbyggnaden av en engagemangsram för

respektive länsstyrelse. Förluster till följd av infriade garantier minskar

utrymmet för ny garantigivning.

 För budgetåret 1995/96 är engagemangsramen fastställd till 290 miljoner

kronor, vilket är den maximala nivån som beslutades 1985. Budgetåret 1994/95

uppgick beloppet för infrianden av kreditgarantier till 9,9 miljoner kronor.

Länsstyrelserna

Samtliga länsstyrelser utom de i Malmöhus, Hallands och Gotlands län har

inkommit med framställningar om engagemangsramar. Sammanlagt föreslår

länsstyrelserna en engagemangsram för budgetåret 1997 på 329 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 13 000 tkr. |

| |

| Övrigt |

| Verksamheten bruttobudgeteras från och med budgetåret 1997. |

| Systemen med kreditgarantier inom landsbygdsstödet och stödet |

| till kommersiell service föreslås ersättas av regionalt |

| utvecklingslån. |

--------------------------------------------------------------------

 Kreditgarantin som finansieringsform inom landsbygdsstödet och stödet till

kommersiell service har tidigare (avsnitt 4.3) föreslagits fr.o.m budgetåret

1997 ersättas med regionalt utvecklingslån. Detta innebär dock inte att anslaget

upphör utan infriande av redan beviljade kreditgarantier kommer att även i

framtiden belasta detta anslag.

 Medelsbehovet på anslaget beräknas till 13 miljoner kronor under budgetåret

1997.

A 4. Ersättning för nedsättning av socialavgifter

1994/95 Utgift 531 2491

1995/96 Anslag 693 000 Utgiftsprognos 764 861

 därav 1996 472 479

1997 Förslag 420 000

1998 Beräknat 430 000

1999 Beräknat 410 000

1 Beloppen anges i tusental kronor.

 Från anslaget, som disponeras av Riksförsäkringsverket (RFV), täcks fr.o.m.

den 1 januari 1991 bortfall av avgiftsinkomster till följd av tillämpningen av

lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter. Enligt denna lag skall den

procentsats, efter vilken arbetsgivaravgifter och egenavgifter sammanlagt

beräknas, sättas ned med tio procentenheter t.o.m. utgiftsåret 2000 för

verksamheter inom vissa näringsgrenar som bedrivs i stödområde 1 och i de delar

av stödområde 2 som omfattas av nedsättningen.

 I avsnitt 3.3.2 har tidigare redogjorts för problemen med att beräkna utfallet

av verksamheten med nedsatta socialavgifter.

Riksförsäkringsverket

I sin anslagsframställning beräknar RFV, med utgångspunkt i gällande regler,

medelsbehovet till 570 miljoner kronor för budgetåret 1997.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 420 000 tkr. |

| |

| Övrigt |

| Nedsättningen av socialavgifter föreslås vara åtta procentenheter|

| fr.o.m. den 1 januari 1997. |

--------------------------------------------------------------------

 Stödformen har visat sig medföra ett högre medelsbehov än budgeterat

föregående budgetår. Det ökade medelsbehovet är i storleksordningen 50 miljoner

kronor per år.

 Vidare har vissa ytterligare verksamheter förklarats vara nedsättningsbe-

rättigade av regeringsrätten. Ett retroaktivt belopp på 30 miljoner kronor har

beräknats för detta ändamål, varav 10 miljoner kronor för budgetåret 1997 och 20

miljoner kronor för budgetåret 1998.

 I avsnitt 4.5 har lämnats förslag till förändring av systemet med nedsatta

socialavgifter. Detta innebär bl.a. att nedsättningen fr.o.m. den 1 januari 1997

skall vara åtta procentenheter.

 Sammantaget innebär detta ett beräknat medelsbehov på 420 miljoner kronor för

budgetåret 1997, vilket innebär en minskning med ca 32 miljoner kronor per

budgetår jämfört med anslaget för budgetåret 1995/96 omräknat till 12 månader

(462 miljoner kronor).

A 5. Sysselsättningsbidrag

1994/95 Utgift 198 7561

1995/96 Anslag 300 000 Utgiftsprognos 288 612

 därav 1996 260 275

1997 Förslag 200 000

1998 Beräknat 200 000

1999 Beräknat 200 000

1 Beloppen anges i tusental kronor.

 Över anslaget, som disponeras av Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK),

anvisas medel för sysselsättningsbidrag enligt förordningen (1990:642) om

regionalpolitiskt företagsstöd. Enligt denna förordning lämnas

sysselsättningsbidrag med 200 000 kronor per ökad årsarbetskraft i stödområde 1

och med 120 000 kronor i stödområde 2 och utbetalas i fallande skala under en

femårsperiod.

 I avsnitt 3.3.2 har tidigare redogjorts för utfallet av verksamheten med

sysselsättningsbidrag under de senaste budgetåren.

Närings- och teknikutvecklingsverket

I sin anslagsframställning beräknar NUTEK, med utgångspunkt från gällande

regler, medelsbehovet till 200 miljoner kronor för budgetåret 1997.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 200 000 tkr. |

--------------------------------------------------------------------

 Tidigare (avsnitt 4.4) har föreslagits att sysselsättningsbidraget skall

behållas oförändrat men anpassas till vissa villkor som ställts av

EG-kommissionen.

 Medelsbehovet på anslaget beräknas till 200 miljoner kronor för budgetåret

1997.

A 6. Transportbidrag

1994/95 Utgift 239 1861

1995/96 Anslag 430 000 Utgiftsprognos 661 753

 därav 1996 495 327

1997 Förslag 303 000

1998 Beräknat 303 000

1999 Beräknat 303 000

1 Beloppen anges i tusental kronor.

 Över anslaget, som disponeras av Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK),

anvisas medel till transportstöd enligt förordningen (1980:803) om

regionalpolitiskt transportstöd.

 Utfallet av verksamheten har redovisats i avsnitt 3.3.2.

Närings- och teknikutvecklingsverket

Närings- och teknikutvecklingsverket yrkar i sin anslagsframställning att 386

miljoner kronor anvisas för transportstödet för budgetåret 1997.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 303 000 tkr. |

| |

| Övrigt |

| Bidragsnivåerna i transportbidragsområdet sänks med fem pro- |

| centenheter fr.o.m. den 1 januari 1997. |

--------------------------------------------------------------------

 Verksamheten med transportstöd har på senare tid visat sig medföra ett högre

medelsbehov än budgeterat. Det är i storleksordningen 90 miljoner kronor per år.

 I avsnitt 4.6 har förslag till förändringar av verksamheten med transport-

bidrag lämnats. De sänkta bidragsnivåerna i transportbidrags- området beräknas

innebära ett minskat medelsbehov på ca 70 miljoner kronor.

 Under budgetåret 1995/96 återfanns under anslaget medel för att täcka

kostnader för bl.a. information, uppföljning samt konsult- och utrednings-

insatser i anslutning till enskilda ärenden. Dessa kostnader definieras som

förvaltningskostnader och medel för detta ändamål tillförs NUTEK:s

förvaltningsanslag. Ett belopp uppgående till 1 miljon kronor överförs därför

från anslaget till anslaget A 1. Närings- och teknikutvecklingsverket:

Förvaltningskostnader under utgiftsområde 24 Näringsliv.

 Utifrån dessa förslag och bedömningar föreslås att 303 miljoner kronor

anvisas för budgetåret 1997.

A 7. Glesbygdsverket

1994/95 Utgift 16 2001 Anslagssparande 3 500

1995/96 Anslag 33 680 Utgiftsprognos 37 399därav 199628

 767

1997 Förslag 23 573

1998 Beräknat 23 733

1999 Beräknat 24 515

1 Beloppen anges i tusental kronor.

 Glesbygdsverket skall verka för att förbättra levnadsförhållandena och

utvecklingsmöjligheterna för glesbygds- och landsbygdsbefolkningen. Tyngdpunkten

i detta arbete skall ligga i skogslänens inre delar samt i skärgårdarna.

Glesbygdsverket skall dessutom svara för sekretariatsuppgifter åt

övervakningskommittéer för EG-kommissionens strukturfondsprogram för mål 5b och

kommissionens gemenskapsinitiativ Leader II.

 Glesbygdsverket har som utgångspunkt för sitt arbete att synliggöra

glesbygdens resurser och utvecklingsmöjligheter. Verket skall stödja glesbygds-

och landsbygdsbefolkningen i deras arbete med att bygga upp och bevara en

livskraftig infrastruktur, hitta nya lösningar på service-problem och nya

arbetsmöjligheter samt i övrigt skapa goda levnadsförhållanden i gles- och

landsbygd. Verket skall också aktivt utveckla sin roll som central

sektorssamordnare genom att aktivt följa och bevaka genomförandet av olika

åtgärder i hela glesbygden.

 Glesbygdsverket indelar sin verksamhet i fem verksamhetsgrenar:

utredningsverksamhet, central sektorssamordning och samverkan, informations- och

rådgivningsverksamhet, pilotprojekt samt uppföljning och utvärdering. Ungefär

hälften av verkets totala resurser används till de tre första

verksamhetsgrenarna.

 Beträffande utredningsverksamheten kan nämnas att verket haft i uppdrag att

utarbeta förslag till strukturfondsprogram för strukturfondernas mål 5b

Skärgården och för gemenskapsinitiativet Leader II. Verket har dessutom bl.a.

avgivit ett stort antal remissvar och utvecklat en analysmetod för

glesbygdsfrågor.

 Under rubriken central sektorssamordning och samverkan redovisas bl.a. en

kontinuerlig dialog med ett stort antal myndigheter. Verket är dessutom

representerat i ett antal styrelser, utredningar och arbetsgrupper.

 Vad gäller informations- och rådgivningsverksamheten har verket ansvarat för

seminarier och konferenser samt en omfattande publikationsverksamhet.

 Glesbygdsverket har initierat eller medverkat i flera pilotprojekt samt

genomfört ett antal uppföljnings- och utvärderingsinsatser.

 I anslagsframställningen yrkar Glesbygdsverket att regeringen skall godkänna

den allmänna inriktningen av verksamheten som föreslås, anslå ett ramanslag på

25 453 000 kr för förvaltnings- och projektkostnader samt ett tilläggsanslag på

1 000 000 kr för ett nordiskt projekt för småskalig livsmedelsteknik.

 I anslagsframställningen aviserar verket att man senare har för avsikt att

återkomma till regeringen med förslag om att ytterligare medel skall anslås

bl.a. för ett nationellt Leader-nätverk samt för en fortsättning efter år 1997

av projektet Landsbygdens marknadsråd.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| Verket skall verka för att förbättra levnadsförhållandena och |

| utvecklingsmöjligheterna för gles- och landsbygdsbefolkningen. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 23 573 tkr. |

| |

| Övrigt |

| Verket skall utveckla sin roll som samordnare av gles- och |

| landsbygdsinsatser. Verket skall dessutom svara för |

| sekretariatsuppgifter åt övervakningskommittéer för mål 5b och |

| gemenskapsinitiativet Leader II. |

--------------------------------------------------------------------

 Riksrevisionsverket bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt är

rättvisande.

 Regeringen bedömer att verket nått sina mål.

 Genom Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen har bl.a. Glesbygdsverket

fått väsentligt nya och utökade uppgifter, t.ex. som sekretariat åt

övervakningskommittéer för strukturfondernas mål 5b och gemenskapsinitiativet

Leader II. Riksdagen har därför under innevarande budgetår beslutat om en

resursförstärkning för detta ändamål på 3 miljoner kronor (prop. 1995/96:105,

bet. 1995/96AU:12, rskr. 1995/96:185). Arbetet med nämnda övervakningskommittéer

är en ny viktig uppgift för verket. Det är viktigt att verket ger hög prioritet

åt sekretariatsarbetet för övervakningskommittéerna.

 Glesbygdsverket har en viktig uppgift i att samordna olika sektorers

verksamhet och åtgärder i glesbygden. Myndigheten bör utveckla detta arbete och

ha fortsatta kontakter med centrala sektorsföreträdare för att hålla sig

informerat om pågående förändringar.

 Regeringen har beslutat om vilka lokala aktionsgrupper (s.k. LAG-grupper) som

skall ingå i Leader II-programmen. I samband med beslutet gav regeringen

Glesbygdsverket i uppdrag att ta initiativ till att de LAG-grupper som inte

kunde inrymmas i Leader II-programmen, på annat sätt kan ges stöd till konkreta

projekt.

 Regeringen bedömer det som angeläget att verket med sin helhetssyn på

landsbygds- och glesbygdsfrågor tar aktiv del i att ta fram ett forsknings-

program för landsbygdsutveckling.

 Närmare hälften av verkets samlade resurser används för projekt- och

utvärderingsverksamhet. De nya och fortsatta projekt som verket planerar är i

och för sig angelägna, men bör prövas mot övrig projektverksamhet som verket

bedriver och finansieras inom ramen för befintliga projektmedel.

 Medelsbehovet för Glesbygdsverket har beräknats utifrån anslaget för

budgetåret 1995/96 omräknat till 12 månader med avdrag för besparingskrav och

med hänsyn till tilläggsanslag. Med hänsyn till verkets utökade uppgifter i

samband med EU-medlemskapet bör verket undantas från generella besparingskrav.

Medelsramen för verket beräknas för budgetåret 1997 till 23 573 000 kr.

Anslagsnivån för de därpå följande åren beräknas till 23 733 000 kr och 24 515

000 kr.

A 8. Statens institut för regional forskning

1994/95 Utgift 5 5711 Anslagssparande 929

1995/96 Anslag 12 075 Utgiftsprognos 13 004

 därav 1996 8 961

1997 Förslag 7 931

1998 Beräknat 7 813

1999 Beräknat 7 995

1 Beloppen anges i tusental kronor.

 Statens institut för regional forskning (SIR) skall bedriva forskning som

bidrar till att utveckla regionalpolitikens kunskapsunderlag samt medverka till

att forskningsresultaten ges en bred spridning. Verksamhetsmålet för år 1996 är

att slutföra det forskningsprogram som avser perioden 1993-96. SIR har i sin

nuvarande form funnits i cirka tre år. I samband med att SIR blev en

självständig myndighet i februari 1993 omlokaliserades verksamheten till

Östersund. SIR har under de tre senaste åren byggt upp en fungerande

regionalpolitisk forskningsinstitution.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| Att initiera och samordna forskning på regionalpolitikens område|

| samt se till att forskningsresultaten sprids och blir |

| tillgängliga för olika intressenter. |

| |

| Resurser 1997 |

| Ramanslag 7 931 tkr. |

| |

| Övrigt |

| SIR skall eftersträva att aktivt medverka och bidra till att |

| utveckla samhällsdebatten kring regional utveckling.Årsredovisningen visar

att sammanlagt 15 olika forskningsprojekt |

| har inletts under åren 1993-96 varav fyra har slutredovisats. |

| Ett antal delrapporter har också presenterats. |

| Riksrevisionsverket bedömer att årsredovisningen i allt väsentligt|

| är rättvisande. |

| Resultaten från forskningen har under åren 1993-96 redovisats i |

| 16 rapporter och en bok. Ett nyhetsbrev med en upplaga på 2 300 |

| exemplar distribueras också. |

| Inriktningen av SIR:s verksamhet följer regeringens riktlinjer |

| för myndigheten. Regeringen bedömer att de resultat som uppnåtts|

| är goda i förhållande till de övergripande målen för verksamheten.|

| Tillämpad samhällsvetenskaplig forskning av det slag som SIR |

| bedriver är en komplex verksamhet och årsredovisningar och |

| dialoger med myndigheten är inte fullt tillräckligt för att |

| möjliggöra en fördjupad bedömning av verksamheten. Regeringen |

| anser att särskilda avstämningar bör göras vid jämna mellanrum för|

| att bedöma myndighetens funktion och betydelse för samhällets |

| utveckling. Regeringen avser att utvärdera myndigheten och dess |

| verksamhet under andra halvåret 1997. |

| Utvärderingen skall bl.a. ge underlag för hur den framtida |

| forskningen om regionala frågor bör vidareutvecklas. |

| SIR:s övergripande mål är att initiera och samordna forskning på|

| regionalpolitikens område samt se till att forskningsresultaten |

| sprids. Det ligger i linje med regeringens önskemål att SIR |

| utvecklar forskningen kring EU-medlemskapets regionala |

| konsekvenser i enlighet med uppdrag i regleringsbrev för |

| budgetåret 1994/95 och de frågor som berör den regionala |

| utvecklingen ur ett jämställdhetsperspektiv. SIR skall |

| eftersträva att på ett tydligt sätt delta i och bidra till den |

| aktuella regionalpolitiska samhällsdebatten och föra fram |

| forskningens syn på regional utveckling. |

| Regeringen bedömer det som angeläget att SIR med dess helhetssyn|

| vad gäller regional utveckling aktivt medverkar i framtagandet |

| av ett forskningsprogram för landsbygdsutveckling. |

| För budgetåret 1997 beräknas en medelsram på 7 931 000 kr. Anslags-|

| nivån för de två påföljande åren beräknas till 7 813 000 respektive|

| 7 995 000 kr. Beräkningarna utgår från anslaget för budgetåret |

| 1995/96 omräknat till 12 månader. Hänsyn har tagits till det |

| besparingsbeting som ålagts statlig verksamhet och prognoser för|

| samhällets kostnadsutveckling. |

| |

| |

| A 9.Europeiska regionala utvecklingsfonden |

| 1995/96Nytt anslag 338 0001 Utgiftsprognos 260|

| 000 |

| därav 1996 260|

| 000 |

| 1997 Förslag 915 000 |

| 1998 Beräknat 748 000 |

| 1999 Beräknat 650 500 |

| |

| 1 Beloppen anges i tusental kronor. |

| |

--------------------------------------------------------------------

| Anslaget disponeras för utbetalningar från EG:s regionalfond. På|

| statsbudgetens inkomstsida finns en inkomsttitel för |

| inbetalningar från den Europeiska regionala utvecklingsfonden. |

| Regionalfonden är en av EG:s fyra fonder som delfinansierar |

| utvecklingsprogram för strukturfondernas mål 2, 5b och 6 samt |

| vissa av de s.k. gemenskapsinitiativen. Programperioden för de |

| geografiskt avgränsade målen och de flesta gemenskapsinitiativen|

| löper för Sveriges del från år 1995 t.o.m. år 1999. Utbetalningarna|

| från detta anslag beräknas vara som störst år 1997 för att trappas|

| ned i slutet av perioden. De sista utbetalningarna beräknas ske |

| under år 2001. |

| Utbetalningarna från EG:s övriga strukturfonder redovisas dels |

| under Arbetsmarknadsdepartementets anslag Europeiska |

| socialfonden dels under Jordbruksdepartementets anslag |

| avseende jordbruks- och fiskefonderna. |

| |

| |

| Regeringens överväganden |

| |

|

O |

 Regeringen överlämnade under sommaren 1995 förslag till elva

utvecklingsprogram rörande de geografiskt avgränsade strukturfondsmålen 2, 5b

och 6 till EG-kommissionen. Under hösten 1995 beslutade kommissionen att

godkänna programmet för mål 6 och fem mål 2-program. Kommissionen godkände fem

mål 5b-program under våren 1996.

 Regeringen överlämnade därefter under hösten 1995 åtta Interreg II-program och

ett program vardera för gemenskapsinitiativen Urban, Leader II, SME och Pesca.

Program för initiativet Konver överlämnades under våren 1996. Kommissionen

godkände Interreg II-programmet för Öresundsregionen och programmet för

initiativet Pesca under våren 1996. Övriga program godkändes i juli 1996. Urban-

programmet väntas bli godkänt av kommissionen under hösten.

 När det gäller de program för gränsregionalt samarbete som avser samarbete

mellan Sverige, Norge respektive Finland kommer fr.o.m. den 1 januari 1997 en

decentraliserad modell för beslutsfattande och finansieringsförvaltning att

tillämpas. Den innebär att beslut om finansiering av enskilda projekt fattas av

ett gemensamt organ, en interregional beslutsgrupp. I de finsk/svenska

programmen slås respektive lands medel från strukturfonderna samman och

förvaltas som en helhet för respektive program. I programmen för Nordkalotten

och Kvarken/MittSkandia kommer finska strukturfondsmedel att föras över till

Sverige medan svenska strukturfondsmedel förs över till Finland i programmen för

Barents och Skärgården. Den finansiella förvaltningen av EU-medel sker för

flertalet program för regional nivå av berörd länsstyrelse. I två av programmen

skall denna uppgift handhas av regional myndighet i Finland.

 Länsstyrelserna skall svara direkt inför EG-kommissionen för användning av

medlen, rapportering och bokföring samt den interna revisionen.

 För Interreg II-programmen, med undantag av det svensk/danska programmet,

skall NUTEK därmed inte längre vara fondansvarig myndighet.

 Genom att arbetet med att genomföra strukturfondsprogrammen för målen 2 och 6

kunde starta först i början av år 1996 har programperioden i praktiken krympt

till fyra år. Det har inneburit att andelen beslutade medel inte har nått

beräknad nivå och därmed har utbetalningarna från anslaget skjutits framåt i

tiden. Ytterligare förskjutning av utbetalningarna från anslaget har blivit

följden av att genomförandet av programmen för mål 5b kunde påbörjas först under

sommaren 1996. En tidsförskjutning gäller även för gemenskapsinitiativen. Detta

innebär att utbetalningarna under 1997 beräknas ligga på en högre nivå än de

följande åren.

 Anslaget beräknas för budgetåret 1997 till 915 miljoner kronor och för

budgetåren 1998 och 1999 preliminärt till 748 respektive 650,5 miljoner kronor.

Sammanfattning av Företagsstödsutredningens betänkande Kompetens och kapital -

om statligt stöd till företag (SOU 1996:69)

De små och medelstora företagen intar en central plats i debatten om tillväxt

och ekonomisk utveckling. Förhoppningen står i stor utsträckning till att

tillväxten i dessa företag verksamt skall bidra till att lösa landets ekonomiska

problem och minska den höga arbetslösheten. Sysselsättningen förväntas minska i

storföretagen och i den offentliga sektorn.

 Som små och medelstora företag räknas företag med högst 200 anställda. Gruppen

består av en mycket heterogen samling företag i många olika branscher och med

mycket olika förutsättningar. Bland småföretagen återfinns det lilla

tjänsteföretaget som arbetar med enkel teknik och obetydliga investeringar för

en lokal marknad med begränsade tillväxtmöjligheter. Men där finns också det

högteknologiska uppfinnarföretaget med betydande kapitalbehov och stora

utvecklingsmöjligheter. Det finns därför få enskilda åtgärder som kan förväntas

ha effekter på alla småföretag. För att få påtagliga effekter krävs i stället

åtgärder inom en rad områden.

 Totalt finns det i Sverige 460 000 små och medelstora företag, jord- och

skogsbruk oräknade, med sammanlagt 1 360 000 anställda. Den öppna arbetslösheten

omfattar drygt 300 000 personer. Om hälften av dessa skall få arbete i de små

och medelstora företagen måste antalet anställda öka med 10-15 procent.

 Företagsstödsutredningen har i uppdrag att göra en översyn av statens stöd

till företag med tonvikt på insatser för små och medelstora företag. Uppdraget

omfattar både finansiellt stöd och stöd i form av information, rådgivning och

utbildning.

 Översynen skall leda till en effektivisering av stödgivningen. Förslagen skall

rymmas inom befintliga kostnadsramar. Senare har utredningen genom

tilläggsdirektiv ålagts att lämna förslag till besparingar i storleksordningen

150 miljoner kronor inom delar av det regionalpolitiska stödet.

 Utredningen har att behandla det statliga företagsstödet inom närings-,

regional- och arbetsmarknadspolitiken. Stöden inom arbetsmarknadspolitiken

syftar primärt inte till att stödja företag utan till att stödja arbetslösa

personer. Inom närings- och regionalpolitiken är däremot syftet i de flesta fall

att direkt stärka företagen.

 Vid sin beräkning av kostnaderna för det statliga företagsstödet inom de

aktuella områdena har utredningen tagit hänsyn till att beslut fattats om att

vissa stöd skall upphöra. Dessa stöd redovisas men ingår inte i

kostnadssammanställningen.

 I kostnadsberäkningen har det inte varit möjligt att särskilja företag av

olika storlek, varför beloppen omfattar stöden till såväl stora som små företag.

Kostnaderna för företagsstödet

Enligt utredningens beräkning uppgick stödet år 1994/95 till ca 6,1 miljarder

kronor. Härav faller 3,9 miljarder kronor inom arbetsmarknadspolitikens område

och 1,7 miljarder kronor inom regionalpolitiken. Det näringspolitiska

företagsstödet var 500 miljoner kronor.

 De statliga stöden har en mycket begränsad omfattning i relation till den

totala ekonomiska aktiviteten i företagen. Det statliga stödet motsvarar

årsomsättningen i ett medelstort börsföretag eller en halv promille av den

totala produktionen i näringslivet. Det motsvarar också tio procent av det

samlade tillskottet av kapital till näringslivet år 1994. Om stödet helt slopas

frigörs ett belopp som möjliggör en sänkning av arbetsgivaravgiften i

näringslivet om knappt två procentenheter. Även om stödet kan ha stor strategisk

betydelse och vara av stor vikt för enstaka företag, regioner och branscher har

det begränsad betydelse för företagandet i stort.

 Utredningens beräkning, 6,1 miljarder kronor, är helt andra belopp än de som

förekommit i debatten under det senaste året. Siffror som där nämns har varit i

storleksordningen 50-80 miljarder kronor. I det högre beloppet ingår då också

det tidigare bankstödet. I övrigt utgörs stora poster av jordbruksstödet (ca 15

miljarder kronor), räntebidrag till bostadsbyggandet (ca 19 miljarder kronor)

och utdelning av aktierna i riskkapitalbolagen Atle och Bure (ca 3 miljarder

kronor). Dessutom räknas i debatten med ett vidare företagsstödsbegrepp än vad

utredningen gör; bl.a. ingår praktik för arbetslösa (ca 5 miljarder kronor), ett

stöd som väsentligen utgått till offentliga arbetsgivare. Därutöver ingår i de

50 miljarder kronorna dels ett antal andra stöd, t.ex. presstöd, kulturstöd till

företag och stöd från vissa forskningsstiftelser, dels stöd som redan upphört

eller är beslutade att upphöra.

 Företagsstödsutredningen har inte anledning att behandla statliga stöd som

ligger utanför utredningens område och vill därför inte kommentera de olika

beräkningar som gjorts av det samlade företagsstödet. Utredningen vill dock peka

på den risk för missförstånd som kan uppstå när klumpsummor innehållande vitt

skilda stöd räknas samman och används som argument för stora besparingar. Enligt

utredningens mening måste varje enskilt stöd utvärderas och behandlas för sig så

att effekterna av neddragningarna/avvecklingarna kan bedömas. Detta gäller inte

bara för stöd med så olika syften och målgrupper som t.ex. räntesubventioner i

bostadsbyggandet och jordbruksstöd utan också i lika hög grad de något mera

likartade stöden inom de områden som företagsstödsutredningen har att behandla.

Utredningens arbete har också präglats av detta synsätt.

Företagsstödens inriktning

Utredningens uppfattning är att det näringspolitiska stödet är av begränsad

omfattning och har en adekvat inriktning. Stödet ges såväl finansiellt som i

övrigt till nyföretagande samt till expansion och utveckling i livskraftiga

mindre företag. Dessutom ställs särskild sakkunskap till förfogande för att

utveckla och kommersialisera tekniska innovationer och uppfinningar. Utredningen

föreslår dock vissa förstärkningar inom dessa områden för att ytterligare

stimulera utvecklingen. Den ekonomiska och tekniska rådgivningen till

småföretagen kan på detta sätt också successivt byggas ut.

 Däremot finns inom regionalpolitiken anledning att överväga förändringar i

mera tillväxtbefrämjande riktning. De generella kostnadssänkande subventionerna

bör minska till förmån för projektspecifika satsningar som prövas i varje

enskilt fall. Till detta kommer även de nu introducerade EG-stöden att bidra.

 De arbetsmarknadspolitiska företagsstöden har en speciell karaktär och

utredningen förordar här i första hand en striktare syn vad gäller

konkurrensförhållandena gentemot verksamhet som inte får stöd och en mer

konsekvent rådgivning i affärsfrågor.

 Utredningen för huvudsakligen fram förslag enligt följande:

Bättre företagsklimat, fler och aktivare entreprenörer

Småföretagandet har traditionellt spelat en undanskymd roll i skuggan av

storföretag och en stor offentlig sektor. Om företagandet generellt och

småföretagandet i synnerhet skall få en större roll i ekonomin krävs åtgärder

inom en rad områden. Företagandets villkor och möjligheter måste uppmärksammas

positivt redan i skolundervisningen.

 Lagar och regler måste i högre grad ta hänsyn till småföretagen och deras

förutsättningar. I första hand är det angeläget att ändra dubbelbeskattningen av

aktieutdelningar, beskattningen av ägare som är aktiva i det egna företaget,

villkoren för återköp av aktier och reglerna för riskkapitalbolag. Utredningen

understryker vikten av att dessa frågor löses.

Förstärkt information, rådgivning och kompetensutveckling

Utredningen lämnar förslag som syftar till att höja kunskapsnivån i

småföretagen och till att göra information, rådgivning och utbildning mer

lättillgänglig. Länsstyrelserna bör få i uppgift att i samråd med övriga aktörer

och småföretagens företrädare se till att det finns ett tillfredställande utbud

av information och rådgivning i varje län.

 ALMI Företagspartner AB:s utbyggnad av lokal rådgivning i samarbete med

kommunerna innebär en förstärkning av rådgivningen på denna nivå och bör

påskyndas. Växtkraft mål 4 inom EG:s strukturfonder representerar en angelägen

satsning på kompetensutveckling för de mindre företagen. Här är det angeläget

att den nationella medfinansieringen säkras.

Förbättrade finansmöjligheter

Utredningen konstaterar att en rad olika initiativ tagits under senare tid för

att förbättra utbudet av ägarkapital för mindre företag. Reglerna för

beskattning av aktieutdelningarna och de s.k. fåmansreglerna är särskilt viktiga

att ändra. Utredningen ser därutöver ingen anledning att föreslå ytterligare

statliga insatser för att öka tillgången på ägarkapital.

 ALMI Företagspartner AB uppmanas att i samråd med Bankföreningen undersöka

möjligheterna att inrätta ett nytt system med lånegarantier för företag som har

svaga bankmässiga säkerheter. Finansieringen skall ske inom ramen för ALMI:s

befintliga resurser.

 NUTEK föreslås få ökade anslag (50 miljoner kronor) för finansiering av

teknikprojekt i tidiga skeden.

Effektiviseringar i regionalpolitiken

Utredningen föreslår förenklingar av de regionalpolitiska stöden. Två nya

finansiella stöd- och småföretagsstöd och utvecklingsstöd föreslås som

ersättning för lokaliseringsstöd, utvecklingsbidrag och landsbygdsstöd.

 Utredningen föreslår därtill besparingar inom de generella regionalpolitiska

stöden, i första hand en avveckling av de nedsatta socialavgifterna. I ett

första steg föreslås detta ske genom att nedsättningen halveras från tio till

fem procentenheter att gälla fr.o.m. år 1997. Därtill föreslås att

ersättningstiden för sysselsättningsbidraget förkortas från nuvarande fem till

tre år och att stödet inte bör lämnas i delar av nuvarande stödområde. Den

sammanlagda besparingen för år 1997 är 250 miljoner kronor varav 230 miljoner

beräknas falla på ändringen av de nedsatta socialavgifterna.

 Utredningen föreslår att transportstödet ändras till att omfatta även flyg-

och sjötransporter samt tidigare exkluderade s.k. bulksågverk. Ersättnings-

reglerna bör ändras så att förändringen i stort sett ryms inom gällande

budgetram.

 Förenklingar föreslås i stödområdesindelningen. Förändringar tar hänsyn till

de överenskommelser om stödområden som ingåtts mellan Sverige och

EG-kommissionen.

 Utredningen föreslår att 50 miljoner kronor tillförs NUTEK för dess arbete med

utvecklingsprogram för kompetensutveckling i regionalpolitiskt prioriterade

områden.

Övriga frågor

Utredningen föreslår att ytterligare medel avsätts från ALMI:s lånefond för de

särskilda lånen för kvinnliga företagare samt att ALMI och länsstyrelsen lägger

större vikt vid de särskilda behov som kvinnliga företagare och företagare med

invandrarbakgrund har. Några särskilda finansieringsformer för invandrarägda

företag föreslås däremot inte.

 Vid stöd skall konkurrensaspekterna beaktas mer uttalat än vad som nu är

fallet.

 Utredningen föreslår också åtgärder för bättre uppföljning och utvärdering av

det statliga företagsstödet. Stödbeslut bör innehålla riktlinjer och ekonomiska

resurser för utvärdering och stödmyndigheterna bör förbättra sin egen normala

uppföljning och utvärdering. Dessa bör också i ökad utsträckning kompletteras

med utvärderingar genomförda av oberoende expertis.

Förteckning över remissinstanser för betänkandet Kompetens och kapital - om

statligt stöd till företag (SOU 1996:69)

Efter remiss har yttranden över Företagsstödsutredningens betänkande, Kompetens

och kapital - om statligt stöd till företag, avgetts av Sveriges Riksbank (RB),

Kommerskollegium, Svenska Handelskammarförbundet, Jämställdhetsombudsmannen

(JämO), Statens Järnvägar (SJ), Banverket, Vägverket, Sjöfartsverket,

Luftfartsverket, Statskontoret, Riksrevisionsverket (RRV), Riksskatteverket

(RSV), Stockholms Fondbörs, Verket för högskoleservice, Jordbruksverket,

Fiskeriverket, Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS), länsarbetsnämnderna (LAN) i

Malmöhus, Västernorrlands, Jönköpings och Hallands län, Glesbygdsverket, Statens

institut för regional forskning (SIR), Norrlandsfonden, Närings- och

teknikutvecklingsverket (NUTEK), Konkurrensverket, Skogsstyrelsen, Patent- och

registreringsverket (PRV), ALMI Företagspartner AB, länsstyrelserna i

Stockholms, Uppsala, Södermanlands, Östergötlands, Jönköpings, Kronobergs,

Gotlands, Blekinge, Kristianstads, Malmöhus, Hallands, Göteborgs och Bohus,

Älvsborgs, Skaraborgs, Värmlands, Örebro, Västmanlands, Gävleborgs,

Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län, kommunerna i

Eskilstuna, Linköpings, Nässjö, Västerviks, Ronneby, Göteborgs, Åmåls,

Karlsborgs, Arvika, Hällefors, Hallstahammars, Falu, Ludvika, Avesta, Älvdalens,

Ljusdals, Sandvikens, Sundsvalls, Ånge, Bergs, Krokoms, Östersunds, Strömsunds,

Norsjö, Skellefteå, Storumans, Arvidsjaurs, Kalix, Luleå och Älvsbyn,

landstingen i Stockholms, Södermanlands, Jönköpings, Kronobergs, Västmanlands,

Kopparbergs, Gävleborgs, Västernorrlands, Västerbottens och Norrbottens län,

Svenska Kommunförbundet, Landstingsförbundet, Grossistförbundet Svensk Handel,

Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges Industriförbund, Företagarnas

Riksorganisation (FR), Lantbrukarnas Riksförbund (LRF), Tjänstemännens

Centralorganisation (TCO), Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO),

Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF),

Svenska Bankföreningen, Svensk Industriförening (SINF), Sveriges Hantverks- och

Småföretag (SHS), Folkrörelserådet, Norrland Center AB och Skogsindustrierna.

 Dessutom har skrivelser inkommit från Svenska Liftanläggningars Organisation

(SLAO), Svenska Rese- och Turistindustrins Samarbetsorganisation (RTS),
[REDACTED_EFTERNAMN] Transport AB (även undertecknat av Bottenvikens Stuveri och Piteå

kommun), Kommunförbundet Norrbotten, Turistdelegationen, Sveriges

Redareförening, Sågverken i Övre Norrland AB (SÅGAB) samt Malungs och Övertorneå

kommuner.

Förslag till statsbudget för år 1997

Allmän miljö- och naturvård

(utgiftsområde 20)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 2

2 Inledning 3

3 Miljövård 6

 3.1 Allmänt 6

 3.2 Programmet för omställning till hållbar utveckling 9

 3.3 Övrig statlig verksamhet 10

 3.4 Resultatinformation 11

 3.5 Resultatinformation om länsstyrelsernas arbete

 inom miljöområdet 11

 3.6 Anslag 13

 A 1. Statens naturvårdsverk 13

 A 2. Miljöövervakning m.m. 16

 A 3. Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och

 vattendrag 17

 A 4. Investeringar inom miljöområdet 19

 A 5. Miljö- och kretsloppsforskning 21

 A 6. Sanering och återställning av miljöskadade

 områden 23

 A 7. Koncessionsnämnden för miljöskydd 24

 A 8. Kemikalieinspektionen 25

 A 9. Visst internationellt miljösamarbete 27

 A10. Stockholms internationella miljöinstitut 28

4 Strålskydd, kärnsäkerhet m.m. 30

 4.1 Allmänt 30

 4.2 Övrig statlig verksamhet 31

 4.3 Anslag 32

 B 1. Statens strålskyddsinstitut 32

 B 2. Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader 34

 B 3. Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning 34

 B 4. Visst internationellt samarbete i fråga om

 kärnsäkerhet m.m. 38

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 1997 ikläda staten ekonomiska

 förpliktelser i samband med förvärv av eller intrångsersättning i värdefulla

 naturområden som innebär åtaganden om högst 60 000 000 kr för budgetåret

 1998,

2. för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 20 Allmän miljö-

 och naturvård enligt följande uppställning:

Anslag Anslagstyp

Anslagsbelopp

 (tusental

kr)

A 1. Statens naturvårdsverk ramanslag 355

827

A 2. Miljöövervakning m.m. ramanslag 93

952

A 3. Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar

 och vattendrag ramanslag 130

000

A 4. Investeringar inom miljöområdet ramanslag 217

992

A 5. Miljö- och kretsloppsforskning ramanslag 135

492

A 6. Sanering och återställning av miljöskadade

 områden reservationsanslag 19

400

A 7. Koncessionsnämnden för miljöskydd ramanslag 18

675

A 8. Kemikalieinspektionen ramanslag 82

570

A 9. Visst internationellt miljösamarbete ramanslag 41

562

A 10. Stockholms internationella miljöinstitut obetecknat anslag 12

000

B 1. Statens strålskyddsinstitut ramanslag 73

683

B 2. Statens kärnkraftinspektion:

 Förvaltningskostnader ramanslag 63

188

B 3. Statens kärnkraftinspektion:

 Kärnsäkerhetsforskning ramanslag 58

778

B 4. Visst internationellt samarbete i fråga

 om kärnsäkerhet m.m. ramanslag 26

752

Summa för utgiftsområdet 1 329

871

2 Inledning

Utgiftsområdet omfattar frågor rörande biologisk mångfald och naturvård, vatten-

och luftvård, avfallsfrågor, bilavgasfrågor, miljöskydd, miljöforskning,

avfallsforskning, kemikaliekontroll, strålskydd och säkerhetsfrågor kopplade

till kärnkraften samt internationellt miljösamarbete. Utgiftsområdet omfattar

vidare utgifter för Naturvårdsverket, Koncessionsnämnden för miljöskydd,

Kemikalie-inspektionen, Statens strålskyddsinstitut och Statens

kärnkraftinspektion. Det innebär att samtliga utgifter över statsbudgeten inom

Miljödepartementets ansvarsområde ingår i utgiftsområdet utom de utgifter som

avser departementets egna förvaltningskostnader och utredningsverksamhet.

Miljödepartementet samordnar regeringens miljöpolitik.

Övergripande mål och prioriterade områden

Målet med miljöpolitiken är att skydda människors hälsa, bevara den biologiska

mångfalden, främja en långsiktigt god hushållning med naturresurser samt skydda

natur- och kulturlandskap. Hotet mot miljön är ett hot mot livet självt.

Regeringens ambition är att Sverige skall vara en pådrivande kraft och ett

föregångsland i strävan att skapa ett hållbart samhälle. De ekologiska kraven

kan leda till nästa stora språng i tillväxten. Det krävs aktiva medborgare, men

också en tydlig politik, för att främja ett ökat kretsloppstänkande.

 Regeringen har som ambition att Sverige skall bli ledande i Europa med att

systematiskt bygga ett ekologiskt hållbart samhälle. För att välfärd och

hållbarhet skall kunna förenas krävs djupgående förändringar av vårt sätt att

hushålla med naturresurserna och omfattande minskningar av vår belastning på

miljön. Det ställer samhället och politiken inför stora och svåra uppgifter. Men

det är endast genom att beslutsamt ta itu med dessa som förhoppningarna om att

de ekologiska kraven skall leda till ett språng i tillväxten och ökad

sysselsättning kan infrias.

 En effektiv politik för ekologisk hållbarhet måste omfatta såväl området

Allmän miljö- och naturvård som området Energi (21). Även andra områden måste

bidra aktivt till förändringarna. Främst gäller det Samhällsplanering,

bostadsförsörjning och byggande (18), Regional utjämning och utveckling (19),

Kommunikationer (22), Jord- och skogsbruk (23) och Näringsliv (24). Regeringen

avser att i annat sammanhang återkomma till hur erforderlig samordning kring

uppgiften att göra Sverige ekologiskt hållbart skall åstadkommas.

 Prioriterade områden i regeringens miljöarbete är ett grönare näringsliv

(inkl. kretslopp/avfall, kemikalier och trafik), Östersjön/Östeuropa, biologisk

mångfald och miljöpolitiska styrmedel. Frågorna skall drivas aktivt såväl

nationellt som inom EU och andra internationella fora. Insatserna för ett mer

miljöanpassat näringsliv bör fortsätta. Företagens miljöanpassning kan bidra

till ökad tillväxt och sysselsättning. En viktig uppgift är vidare att driva på

miljöarbetet inom olika samhällssektorer. Sektorsansvaret för miljöfrågorna

måste öka.

Det miljöpolitiska arbetet

Regeringen redovisar det miljöpolitiska arbetet årligen för riksdagen. I

skrivelsen (skr. 1995/96:120) Vår miljö - Miljöarbetet under året redovisades

tillståndet i miljön och det miljöpolitiska arbetet under år 1995. En

motsvarande redovisning avseende år 1996 planeras att lämnas till riksdagen i

slutet av december 1996. I skrivelsen (skr. 1996/97:2) Sveriges internationella

samarbete för hållbar utveckling har regeringen nyligen redovisat sin syn på hur

det internationella miljösamarbetet bör utvecklas. Där redovisas bl.a. att i det

fortsatta internationella samarbetet för hållbar utveckling bör Sverige verka

för ett stärkt konventionsarbete, hållbara konsumtions- och produktionsmönster,

miljöanpassade transportsystem samt att miljöaspekter integreras i handels-,

säkerhets- och biståndspolitiken. Samarbetet för att utveckla metoder och

handlingsprogram för att främja en långsiktigt god hushållning med naturresurser

genom bl.a. ett hållbart nyttjande av naturresurser, inkl. jord- och skogsbruk,

marina resurser och färskvattenresurser, hållbar markanvändning och bebyggelse

samt hållbar hantering av kemikalier är också av hög prioritet.

 Vad gäller inriktning och genomförande av det svenska miljöarbetet i EU har

regeringen tidigare (skr. 1994/95:167) redovisat bl.a. att följande sakområden

skall prioriteras, nämligen

- kampen mot försurning och klimatförändringar,

- arbetet för kretsloppsanpassning,

- bevarande av biologiska mångfald, samt

- en höjd ambitionsnivå när det gäller kemikaliekontroll och minskadanvändning

av bekämpningsmedel.

 Sverige verkar också för att miljöfrågorna får genomslag i EU:s

regeringskonferens, i reformeringen av jordbrukspolitiken och inför EU:s

utvidgning.

 För att driva på den tekniska utvecklingen samt skapa sysselsättning främst

genom kretsloppsanpassning av byggnader och teknisk infrastruktur har regeringen

i den s.k. sysselsättningspropositionen föreslagit ett program som omfattar

åtgärder med sysselsättningsskapande, teknikutvecklande och miljöförbättrande

effekter bl.a. inom avfallsområdet, va-området och inom byggsektorn (prop.

1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr. 1995/96:307). Förslaget har nyligen

notifierats till EU. I det följande avsnittet om miljövård redovisar regeringen

hur verksamheten avses administreras m.m.

 Regeringen avser att våren 1997 till riksdagen lämna förslag om en miljöbalk

med ikraftträdande den 1 januari 1998. Förslaget syftar till en samordnad och

skärpt miljölagstiftning och kan leda till ändringar i miljövårdens

organisation. Regeringen avser också att förelägga riksdagen en samlad

miljöproposition våren 1998 med förslag till bl.a. nya och omarbetade miljömål.

 Det statsfinansiella läget kräver omfattande besparingar även inom

miljöområdet. Genom omprioriteringar i befintlig verksamhet utöver vad som krävs

för besparingar i enlighet med regeringens vårproposition (prop. 1995/96:150)

räknar regeringen med att vissa nya satsningar inom miljöområdet skall vara

möjliga. Härigenom möjliggörs en förstärkning vad gäller åtgärder för biologisk

mångfald liksom en satsning för att under år 1997 bygga upp ett

informationsnätverk via Internet som stöd i miljöarbetet hos myndigheter,

kommuner och företag. Vidare beräknas resurser för bidrag till skoterleder m.m.

i enligt med vad som förordats i propositionen om en hållbar utveckling i

landets fjällområden (prop. 1995/96:226).

Utgiftsutvecklingen för år 1996

Riksdagen har beslutat om besparingar inom utgiftsområdet för år 1996 om

sammanlagt 232 miljoner kronor. De totala beräknade utgifterna på statsbudgeten

för utgiftsområdet uppgår år 1996 till ca 1,4 miljarder kronor varav ca 1,2

miljarder kronor för miljövård och 0,2 miljarder kronor för strålskydd och

kärnsäkerhet.

Utgiftsutvecklingen för åren 1997 - 1999

Förslagen för år 1997 innebär att ytterligare 20 miljoner kronor sparas.

Dessutom föreslås omprioriteringar för att finansiera förstärkningar vad gäller

aktionsplanen för biologisk mångfald, bidrag till skoterleder och införande av

ett miljöinformationsnätverk. För år 1998 planeras besparingar om ytterligare

177 miljoner kronor. Vidare bortfaller fr.o.m. år 1999 resterande medel från

energiskatteöverenskommelsen, 58 miljoner kronor.

 Regeringens förslag för år 1997 innebär 1 107,5 miljoner kronor för

verksamhetsområdet Miljövård och 222,4 miljoner kronor för verksamhetsområdet

Strålskydd, kärnsäkerhet m.m., dvs. sammanlagt 1 329,9 miljoner för

utgiftsområde 20. Allmän miljö- och naturvård.

 En särskild utredare (M 1996:04) har nyligen tillkallats med uppgift att se

över dagens miljöövervakningsverksamhet och utarbeta förslag om

miljöövervakningens fortsatta inriktning, omfattning, struktur och finansiering.

Utredaren skall vidare analysera förutsättningarna för ett ökat sektorsansvar

för miljöövervakning. Kalkningsutredningen har i enlighet med de

tilläggsdirektiv regeringen meddelade under våren 1996 redovisat förslag till

hur kalkningsverksamheten skulle kunna bedrivas på en väsentligt lägre nivå än

dagens. Regeringens ambition är att huvuddelen av besparingen vad gäller

miljöforskningen skall kompenseras med medel från Stiftelsen för miljöstrategisk

forskning (MISTRA). Regeringen har vidare gett Naturvårdsverket i uppdrag att

redovisa alternativa förslag till besparingsåtgärder för år 1998 och 1999 inom

verkets ansvarsområde. Med bl.a. detta underlag avser regeringen att återkomma i

budgetpropositionen för år 1998 med konkreta förslag till besparingar för detta

budgetår.

 I förhållande till vad som redovisats i regeringens vårproposition har till

utgiftsområdet ca 7 miljoner kronor förts över från utgiftsområde 16 för

lokalkostnadstäckning vid universitet och högskolor. Vidare har utgiftsområdet

ökats nominellt med 25 miljoner kronor avseende uppskattade medel från EU-

fonden LIFE samtidigt som motsvarande belopp beräknats under inkomsttitel 6911.

Från utgiftsområdet har härutöver gjorts en överföring med 2 miljoner kronor

till utgiftsområde 1.

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 20 framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift Anvisat1)Utgiftsprognos Förslag

Beräknat

 därav

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998

1999

Miljövård 1 511 1 654 1 710 1 124 1 108 954

916

Strålskydd, kärnsäkerhet m.m. 237 317 357 247 222 220

223

Totalt för utgiftsområde 20 1 748 1 971 2 067 1 371 1 330 1 174

1 139

1) Exkl. anvisat på tilläggsbudget

3 Miljövård

3.1 Allmänt

--------------------------------------------------------------------

| För år 1997 föreslås att verksamhetsområdet Miljövård minskas |

| motsvarande en besparing med 11 miljoner kronor. Härutöver |

| beräknas genom omprioriteringar eller ytterligare besparingar |

| utrymme för en satsning på åtgärder för biologisk mångfald, ett |

| informationsnätverk via Internet som stöd i miljöarbetet hos |

| myndigheter m.fl. samt för bidrag till skoterleder för att bl.a.|

| minska bullerstörningar motsvarande sammanlagt omkring 28 |

| miljoner kronor. |

--------------------------------------------------------------------

I regeringens skrivelse Vår miljö - Miljöarbetet under året (skr. 1995/96:120)

redovisas tillståndet i miljön och det miljöpolitiska arbetet under år 1995. En

motsvarande redovisning kommer att lämnas till riksdagen i december.

 Under hösten 1995 och våren 1996 gjordes en översyn av Sveriges miljöarbete

av OECD. Resultaten och OECD:s rekommendationer presenteras i rapportserien

OECD Environmental Performance Reviews under hösten 1996.

 Skyddet av den biologiska mångfalden är en prioriterad del av miljöpolitiken.

Häri ingår bevarande av naturens variationsrikedom och att åstadkomma en

långsiktigt god hushållning av naturresurserna. Utrymme för att genomföra ett

aktionsprogram för biologisk mångfald bör skapas genom omprioriteringar av

befintliga resurser. Regeringen planerar att under budgetåret 1997 återkomma

till riksdagen vad gäller de övriga förslag som Naturvårdsverket presenterat i

rapporten 4463 Aktionsplan för biologisk mångfald samt till de förslag Statens

jordbruksverk, Fiskeriverket, Skogsstyrelsen och Boverket lagt fram i sina

aktionsplaner.

 I propositionen 1995/96:226 om hållbar utveckling i landets fjällområden

förordas bl.a. att bidrag till anläggande av skoterleder och andra anläggningar

för skotertrafiken samt för informationsinsatser bör kunna lämnas. Regeringen

föreslår nu att sammanlagt 30 miljoner kronor genom omprioriteringar och

besparingar i befintlig verksamhet avsätts under en treårsperiod för sådana

bidrag.

 En väl fungerande informationsförsörjning med avancerat datorstöd är en

förutsättning för genomförande av miljöpolitiken som bygger på decentralisering

och sektorsansvar. Regeringen beräknar därför medel för att under år 1997 skapa

ett informationsnätverk via Internet för stöd i miljöarbetet hos kommuner,

myndigheter, företag och organisationer med utgångspunkt i ett förslag från

Miljövårdsberedningen.

 Regeringen har under våren 1996 beslutat att tillkalla en kommitté (M

1996:02) för översyn av kemikaliepolitiken mot bakgrund av bl.a. Sveriges

medlemskap i EU och en eventuellt förändrad riskbild avseende användningen av

kemiska ämnen. Kommittén skall bl.a. utvärdera resultatet av de senaste tio

årens arbete med att minska riskerna för hälsa och miljö med kemiska ämnen och

lämna förslag till hur kemikaliepolitikens mål bör formuleras. Kommittén skall

också föreslå bl.a. åtgärder inom området hormonellt verkande ämnen, hur

samarbetet mellan staten och näringslivet kan vidareutvecklas, hur Sverige bör

prioritera det globala internationella arbetet och vilka styrmedel som kan

behövas inom kemikalieområdet. Kommittén skall redovisa sitt arbete senast den

30 juni 1997.

 För att skapa bättre förutsättningar för bl.a. bankerna att bedöma företag

från miljösynpunkt vid såväl kreditprövning som kapitalplacering har regeringen

tillkallat en särskild utredare (M 1996:01). Utredaren skall bl.a. klarlägga

förutsättningarna för ett system för sammanställning och analys av

miljöinformation om företag, mot bakgrund av finansiella aktörers växande behov

av att bedöma och jämföra företag ur miljösynvinkel. Vidare skall utredaren ge

förslag till hur ett sådant system kan utformas och i vilken utsträckning ett

statligt engagemang är önskvärt. Resultatet av utredarens arbete skall redovisas

före utgången av december 1996.

 Regeringen avser att under år 1997 till riksdagen redovisa en samlad

bedömning av aktuella åtgärder för att förstärka miljöarbetet i näringslivet.

Bl.a. bankernas miljöarbete kommer att belysas liksom arbetet med

miljöledningssystem, miljörevision, omprövning av industrianläggningarnas

tillstånd m.m.

 För att minska utsläppen av kväve till haven har regeringen nyligen beslutat

att tillkalla en särskild utredare med uppgift att utarbeta ett administrativt

system för avrinningsområdesvis hantering av vattenanknutna miljö- och

resursfrågor (M 1996:03). Konkreta administrativa organisationsmodeller skall

presenteras. Miljösamverkan mellan jordbrukare för att på ett kostnadseffektivt

sätt minska miljöpåverkan från jordbruket på vattendragen och den sammanhängande

kustzonen skall prövas. Detta gäller särskilt med avseende på närsaltutsläpp.

Möjligheterna att påbörja försöksverksamhet med syfte att skaffa erfarenheter av

nya administrativa system för tillämpning av miljökvalitetsnormer och

miljösamverkan skall undersökas. Utredningsuppdraget skall redovisas senast den

1 juni 1997.

 Det långsiktiga målet med det svenska kalkningsprogrammet skall vara det

nationella intresset av att bevara den biologiska mångfalden och att bibehålla

förutsättningarna för utnyttjande av naturresurserna i sjöar och vattendrag.

Innan slutlig ställning tas till vad som kan anses vara en lämplig nivå för ett

sådant åtagande avser regeringen att ge Naturvårdsverket i uppdrag att ta fram

en nationell plan för fortsatta statliga kalkningsinsatser. Naturvårdsverkets

förslag om en sådan plan och verkets redovisning av regeringens uppdrag till

verket att redovisa alternativa förslag till besparingsåtgärder inom sitt

ansvarsområde kommer sedan att ligga till grund för regeringens ställnings-

tagande vad gäller den framtida kalkningsverksamheten.

 Kemikalieinspektionen och Naturvårdsverket har överlämnat en delrapport till

regeringen om avvecklingen av kvicksilver. Kemikalie-inspektionen har också

avlämnat en rapport med utvärdering av hur avvecklingen av amalgamanvändningen

inom tandvården fortgår. Regeringen kommer under år 1997 ta ställning till

förslagen.

 Avfallsmängderna bör minska, liksom farligheten hos avfallet. Det avfall som

genereras skall behandlas utifrån dess egenskaper. Detta är övergripande mål på

avfallsområdet. Regeringen kommer under år 1997 att ta ställning till förslag om

en bättre avfallshantering utifrån Naturvårdsverkets redovisade uppdrag att

föreslå kvantitativa mål och åtgärder för en förbättrad avfallshantering.

 Inom ramen för en kretsloppsanpassad samhällsutveckling har

Kretsloppsdelegationen (M 1993:A) till regeringen kommit in med förslag till hur

producentansvar skall utformas i byggsektorn och för elektriska och elektroniska

produkter. Under år 1997 kommer regeringen att ta ställning till förslagen, samt

till förslagen i betänkandet (SOU 1996:08) Batterierna en laddad fråga .

Regeringen kommer under perioden också att ta ställning till att till EU-

kommissionen notifiera ett förslag till svensk förordning om producentansvar för

bilar.

 Regeringen avser att upphäva den dispens som sedan år 1992 tillåtit

behandling av kryddor med gasen etylenoxid. Som en följd av förbudet mot

användning av etylenoxid förordar regeringen att behandling av kryddor med

joniserande strålning tillåts (se utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk m.m.).

 I mars 1995 tillkallades en nationell Agenda 21-kommitté (dir. 1995:34) i

syfte att medverka i arbetet med att utveckla, fördjupa och förankra Agenda 21

och för att medverka inför utarbetandet av Sveriges rapport till FN:s extra

generalförsamling om hållbar utveckling år 1997. Kommittén har gett ut skrifter

om s.k. goda exempel, lägesbeskrivning vad gäller arbetet i Sverige med Agenda

21, beskrivning av det lokala arbetet med Agenda 21 i andra länder samt ett

underlag för svenskt miljömålsarbete. En stor Agenda 21-konferens förbereds

tillsammans med bl.a. Kommunförbundet, Naturvårdsverket och Industriförbundet i

november i år. Kommittén inleder nu under hösten också framtagandet av ett

underlag till nationalrapport till FN.

 Regeringen har tillsatt en utredning (M 1996:04) som har till uppgift att

granska dagens miljöövervakning och utarbeta förslag till verksamhetens

fortsatta inriktning, omfattning, struktur och finansiering. Utredningen skall

redovisa sitt arbete i december 1996.

 I regeringens forskningspolitiska proposition (1996/97:5) läggs förslag om

miljöforskningens inriktning under kommande forskningsperiod.

 Regeringen har uppdragit åt Naturvårdsverk att till den 1 december 1996

redovisa alternativa förslag till besparingsåtgärder för vardera budgetåren 1998

och 1999 inom verkets ansvarsområde.

 Hösten 1996 kommer Vattendragsutredningen (M 1993:12) att redovisa förslag

till skydd för ytterligare älvar. Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) har i

uppdrag att redovisa förslag till åtgärder för en hållbar utveckling i landets

skärgårdsområden. Vidare remissbehandlas för närvarande betänkandet (SOU

1996:38) Nationalstadsparker. Regeringen kommer under år 1997 att överväga

förslag till åtgärder med anledning av dessa utredningar.

 Den 1 december 1996 kommer Alternativbränsleutredningen (M 1995:06) att

redovisa förslag till kvalitetskrav på alternativa bränslen och hur dessa bör

behandlas i förhållande till miljöklassystemet. Regeringen kommer under år 1997

att överväga förslag till åtgärder. Arbetet kommer också att innefatta

överväganden av det arbete som för närvarande pågår inom EU i fråga om

fordonsbränslen.

3.2 Programmet för omställning till hållbar utveckling

I samband med att riksdagen fattade beslut om regeringens proposition

1995/96:222 Vissa åtgärder för att halvera arbetslösheten till år 2000, m.m.

anvisade riksdagen 1 000 miljoner kronor för ett femårigt program med

investeringsbidrag för omställning till hållbar utveckling (bet. 1995/96:FiU15,

rskr. 1995/96:307). Programmet skall syfta till att skapa sysselsättning främst

genom kretsloppsanpassning av byggnader och teknisk infrastruktur. Genom

Jordbruksutskottets yttrande (JoU8y) uppmärksammades att den instans som

föreslagits hantera medlen, Delegationen för ekologisk omställning vid

Naturvårdsverket, borde få en självständig ställning och tilldelas ett särskilt

myndighetsanslag samt i övrigt få ställning som statlig förvaltningsmyndighet. I

Finansutskottets betänkande 1995/96:FiU15 togs inte ställning till detta utan

angavs att regeringen i budgetpropositionen för år 1997 skulle redovisa de

frågor som Jordbruksutskottet tagit upp vad gäller organisatoriska former och

medelsanvisning beträffande Delegationen för ekologisk omställning. Riksdagen

har ställt sig bakom Finansutskottets förslag.

 Regeringen lämnar mot denna bakgrund följande information om aktuell

bedömning av beredningsgången för hanteringen av bidragsmedlen. Omställningen

till hållbar utveckling måste planeras i ett längre tidsperspektiv. Vad den

kommer att kräva av statligt stöd kan ännu inte överblickas. De nu beslutade

bidragen kommer att utgå under en begränsad tid av fem år. Regeringen har därför

funnit att inrättandet av en ny statlig förvaltningsmyndighet för närvarande ej

kan motiveras. Verksamheten bör administreras av ett särskilt kansli med

projektanställd personal inom en befintlig enhet på Miljödepartementet. En

särskild fast beredningsgrupp inrättas för ändamålet med berörda departement.

Delegationen för ekologisk omställning vid Naturvårdsverket ändras så att

delegationen får ställning som ett rådgivande organ som lyder direkt under

Miljödepartementet.

 Delegationen kompletteras med byggnadsteknisk kompetens. Mot bakgrund av att

länsstyrelser har erfarenhet av liknande anslag bör länsstyrelserna också

deltaga i arbetet med bedömning av ansökningar och behandling av ärenden

omfattande mindre belopp. Samarbete med Miljöteknikdelegationen bör

eftersträvas.

 Administrationen av investeringsbidragen liksom framtagande av underlag för

bedömning av ansökningar, information etc. bör finansieras via fjortonde

huvudtitelns reservationsanslag Investeringsbidrag för främjande av omställning

i ekologiskt hållbar riktning för budgetåret 1995/96.

 En förutsättning för den här föreslagna organisatoriska formen samt

medelsanvisningen är EU:s godkännande av investeringsbidraget för omställning

till hållbar utveckling. Programmet är notifierat till EU, varför kommissionens

granskning och beslut för närvarande inväntas. Därefter avser regeringen besluta

om regleringsbrev, administrativa och organisatoriska frågor enligt ovan samt

övriga föreskrifter för det av riksdagen anvisade anslaget.

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet A. Miljövård framgår av följande

sammanställning (miljoner kronor):

Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag Beräknat

 därav

1994/951995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999

 1 511 1 654 1 710 1 124 1 108 954 916

3.3 Övrig statlig verksamhet

Regeringen har enligt bilskrotningslagen (1975:343) fått riksdagens bemyndigande

att meddela föreskrifter om skrotningspremiens storlek och villkor i övrigt för

utbetalning av premien. Riksskatteverket uppbär skrotningsavgiften och Vägverket

administrerar och förvaltar Bilskrotningsfonden. Behållningen i fonden uppgick

den 30 juni 1996 till 240 miljoner kronor.

 Regeringen har enligt lagen om avgifter för miljöfarliga batterier

(1990:1332) fått riksdagens bemyndigande att meddela de föreskrifter om avgifter

som behövs för att täcka samhällets kostnader för att samla in och oskadliggöra

batterier som är förbrukade eller inte längre används. Den s.k. Batterifonden

förvaltas av Naturvårdsverket och uppgick den 30 juni 1996 till 58 miljoner

kronor.

 På naturvårdsfonden redovisas naturvårdsobjekt i statlig ägo. Det gäller

bl.a. områden som avsatts som nationalparker och områden i övrigt som förvärvats

med statliga medel för naturvårdsändamål. Naturvårdsfonden förvaltas av

Naturvårdsverket. För närvarande redovisas en landareal om ca 800 000 hektar på

naturvårdsfonden.

3.4 Resultatinformation

Verksamheten vid Naturvårdsverket, Koncessionsnämnden för miljöskydd och

Kemikalieinspektionen har bedrivits med en sådan inriktning att de uppsatta

målen har nåtts. Riksrevisionsverkets revisionsberättelser avseende dessa

myndigheter innehåller inte några invändningar.

3.5 Resultatinformation om länsstyrelsernas arbete inom miljöområdet

Länsstyrelsernas huvudsakliga uppgifter och ansvar inom sakområde naturvård och

miljöskydd samt hushållning med naturresurser är att

- vara pådrivande och samordnande så att de nationella miljömålen får genomslag

 i länet. Länsstyrelserna har en viktig uppgift när det gäller att samordna

 kommunernas miljöarbete och skall bl.a. stödja kommunernas arbete med lokala

 Agenda 21,

- bevara den biologiska mångfalden och skydda störningskänsliga ekosystemi

 länet,

- stärka landskapsvården inom jordbruket och verka för att de areellanäringarna

 anpassas till de ekologiska förutsättningarna,

- arbeta med tillståndsprövning och tillsyn enligt gällande miljölagstiftning,

- i samarbete med Naturvårdsverket ansvara för samordningen av

 miljöövervakningen i länet

- utöva tillsyn över hushållningen mednaturresurser i länet

Regeringens iakttagelser och bedömningar

De flesta länsstyrelser har utarbetat regionala miljöstrategier (STRAM). Det är

dock stora skillnader i hur väl miljöstrategierna är förankrade i länen och i

vilken utsträckning de har utvecklats mot ett åtgärdsinriktat handlingsprogram.

 Som ett led i att bevara den biologiska mångfalden och att säkerställa

särskilt värdefulla naturområden har alla länsstyrelser avsatt områden som

naturreservat eller naturvårdsområde. En av de hittills högst prioriterade

uppgifterna vad gäller arbetet med att bevara den biologiska mångfalden har

varit att inventera och ta fram kunskap om olika arter och deras livsmiljöer

samt att göra denna information tillgänglig. Detta har ofta skett genom att

databaser för naturvård upprättats.

 Länsstyrelsernas arbete för att anpassa de areella näringarna till de

ekologiska förutsättningarna har fungerat särskilt väl vad gäller skogsbruket,

till stor del beroende på ett bra samarbete med skogsvårdsstyrelserna.

 Tillståndsprövningen av miljöfarlig verksamhet löper i allmänhet väl. Den

genomsnittliga genomloppstiden har i många fall minskat. Tillsynen av

miljöfarlig verksamhet har i hög utsträckning delegerats till kommunerna. I

flera fall har tillsynen prioriterats ned till förmån för strategiarbete. Av

Naturvårdsverkets rapport 4590, Myndigheternas arbete enligt miljöskyddslagen

1995, framgår att det fortfarande finns relativt många tillståndspliktiga

verksamheter som saknar tillstånd. Jämfört med läget 1992 har dock antalet

tillstånd ökat betydligt. I Miljöbalksutredningens betänkande (SOU 1996:103) som

för närvarande remissbehandlas är såväl tillståndsprövningen som

tillsynsfrågorna föremål för översyn. Även inom naturvårdsområdet har

länsstyrelserna lyckats med att minska den genomsnittliga handläggningstiden för

främst tillståndsärendena.

 Sammanställningar av länsstyrelsernas planer för den regionala

miljöövervakningen, de s.k. länsprogrammen, visar på höga ambitioner från

länsstyrelserna vad gäller miljöövervakningen samt genomgående en koppling till

resp. läns miljöstrategi (STRAM). Kraven på länsstyrelserna avseende

miljöövervakningen har ökat bl.a. på grund av en decentraliserad miljöpolitik.

Miljöövervakningen bör i framtiden ha en inriktning och omfattning som gör det

möjligt att formulera nya mätbara miljömål för prioriterade regionala miljöhot.

Här bör övervakning av området biologisk mångfald ha hög prioritet.

 En mer långsiktig planering av prioriteringar och uppföljning av arbetet med

att bevara den biologiska mångfalden bör tas fram.

 Ett omfattande arbete har påbörjats med att ta fram områden som skall ingå i

ett sammanhängande europeiskt nätverk av skyddade områden - Natura 2000.

Länsstyrelserna har under kort tid utfört ett gott arbete med detta. Det

fortsatta arbetet bör ges hög prioritet. Regeringen har i ett uppdrag den 18

april 1996 till Naturvårdsverket om det fortsatta arbetet med Natura 2000

preciserat bl.a. länsstyrelsernas roll i detta.

 Länsstyrelserna sköter de omfattande arbetsuppgifterna inom miljös-

kyddsområdet väl. Det är viktigt att länsstyrelserna fortsätter genomföra

strategiarbetet liksom de inom STRAM-arbetet framtagna åtgärdsprogrammen.

Regeringen vill även framhålla länsstyrelsernas viktiga samordningsroll i

förhållande till kommunernas miljöarbete.

3.6 Anslag

A 1. Statens naturvårdsverk

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 413 055 1) Anslagssparande 112 146

1995/96 Anslag 564 685 Utgiftsprognos 661 833

 därav 1996 463 690

1997 Förslag 355 827

1998 Beräknat 347 676

1999 Beräknat 333 572

1 Beloppen anges i tusental kr

De övergripande målen för miljöpolitiken är att skydda människors hälsa, bevara

den biologiska mångfalden, främja en långsiktigt god hushållning med

naturresurser samt skydda natur- och kulturlandskap.

 Naturvårdsverkets övergripande mål är att vara samlande och pådrivande i

miljövårdsarbetet samt ansvara för uppföljning och utvärdering, såväl nationellt

som internationellt. Verkets arbete skall syfta till att säkerställa en god

miljö och biologisk mångfald. Verket skall vidare

- arbeta för att få till stånd ett miljöanpassat och kretsloppsinriktat samhäl-

 le

- vara pådrivande i förhållande till sektorsmyndigheter samt regionala och

 lokala myndigheter genom att arbeta med mål, vägledning, samordning och

 uppföljning och utvärdering som rör miljöarbetet,

- bidra med underlag till svenska ställningstaganden i det internationella

 miljöarbetet och medverka med expertkunskap inom miljöområdet,

- följa upp och beskriva miljötillståndet, bedöma hotbilder samt utifrån en

 vetenskaplig grund ta fram åtgärdsförslag,

- genom bidrag och ersättningar åstadkomma största möjliga miljövårdsutbyte,

- genom köp och intrångsersättningar säkerställa natur av högsta värde för

 naturvård.

 Anslaget belastas i första hand av verkets förvaltningskostnader samt

kostnader för vård och förvaltning av markinvesteringar.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| |

| För den kommande planeringsperioden bör befintliga övergripande |

| mål ligga fast. |

| |

| Resurser 1997 |

| |

| Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård |

| A 1. Statens naturvårdsverk, ramanslag 355 827 000 kr |

| A 2. Miljöövervakning m.m., ramanslag 93 952 000 kr |

| A 3. Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och vattendrag, |

| ramanslag 130 000 000 kr |

| A 4. Investeringar inom miljöområdet, ramanslag 217 992 000 kr |

| A 5. Miljö- och kretsloppsforskning, ramanslag 135 492 000 kr |

| A 6. Sanering och återställning av miljöskadade områden, reserva-|

| tionsanslag 19 400 000 kr |

| |

| Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande |

| näringar |

| D 2. Ersättningar för viltskador m.m., ramanslag 12 500 000 kr |

| |

| Övrigt |

| |

| Regeringen bör bemyndigas att under budgetåret 1997 ikläda staten|

| ekonomiska förpliktelser i samband med förvärv av eller |

| intrångsersättning i värdefulla naturområden som innebär åtaganden|

| om högst 60 000 000 kronor för budgetåret 1998. |

--------------------------------------------------------------------

För en policymyndighet som Naturvårdsverket är det svårt att utifrån

verksamhetsmål i form av miljöhot dra slutsatser om måluppfyllelse. För att

förenkla samt förbättra styrningen och uppföljningsmöjligheten av verket pågår

ett arbete där Naturvårdsverket i samarbete med Miljödepartementet och

Finansdepartementet utvecklar funktionsindelade verksamhetsmål, nära knutna till

verkets arbetsområden. Utifrån prestationsmått knutna till dessa verksamhetsmål

kommer verkets arbete att bli lättare att följa upp. Mål- och resultatdialogen

är ett annat viktigt hjälpmedel för regeringens styr- och uppföljningsmöjlighet

som har strukturerats och utvecklats.

 Naturvårdsverkets arbete genomgår snabba tyngdpunktsförskjutningar, bl.a. har

EU-medlemskapet inneburit kraftigt ökade insatser. Ett annat område där verket

har en viktig roll är miljöanpassningen av de olika samhällssektorerna där

särskilt prioriterade områden är transporter, energi, jord- och skogsbruk

(biologisk mångfald) samt industri, handel och hushåll (produktions- och

konsumtionsfrågor inkl. avfall).

 Under budgetåret 1995/96 beräknas anslagssparandet från tidigare år att tas i

anspråk.

 RRV:s revisionsberättelse för Naturvårdsverket innehåller inte några

invändningar.

 Skyddet av den biologiska mångfalden hör till de prioriterade uppgifterna

inom miljöpolitiken. Ett aktionsprogram för biologisk mångfald bör genomföras.

Finansiering av ett sådant aktionsprogram kräver att befintliga resurser

omprioriteras. Som tidigare framhållits avser regeringen att återkomma till

riksdagen angående förslagen i Naturvårdsverkets aktionsplan för biologisk

mångfald.

 Regeringen har i propositionen 1995/96:226 Hållbar utveckling i landets

fjällområden framhållit att det är angeläget att kanalisera skotertrafiken för

att minska bullerstörningar och konflikter med andra intressen, t.ex.

friluftsliv. Regeringen har därför förordat att bidrag skall kunna lämnas till

anläggande av skoterleder och andra anläggningar för skotertrafik samt för

informationsinsatser. Regeringen avser att lämna ett uppdrag till berörda

länsstyrelser om att från kommunerna begära in underlag för prioritering av de

medel som föreslås tillföras resp. län för att anlägga skoterleder m.m. Bidrag

bör kunna lämnas med högst 50 % av kostnaderna. Anslaget bör genom en

omfördelning inom utgiftsområdet utökas med 10 miljoner kronor för att finans-

iera bidrag till skoterleder, vilket bör ses i samband med inrättandet av nya

regleringsområden för skoterleder. Under en treårsperiod räknar regeringen med

att sammanlagt 30 miljoner kronor bör avsättas för detta ändamål.

 Miljövårdsberedningen har i betänkandet (SOU 1996:92) IT i miljöarbete

föreslagit att ett informationsnätverk byggs upp via Internet för stöd i

miljöarbetet hos myndigheter, kommuner och företag, det s.k. miljönätet.

Naturvårdsverket bör medverka till att miljönätet byggs upp och kommer i drift

under år 1997. Regeringen beräknar att 7 miljoner kronor skall kunna användas

under år 1997 genom omprioriteringar inom anslagets ram för detta ändamål.

 Regeringen beräknar under detta anslag medel för verkets deltagande i vissa

internationella förhandlingsmöten m.m. som för närvarande anvisas under anslaget

för internationellt samarbete inom miljöområdet.

 Vidare beräknar regeringen medel för de förvaltningskostnader som hittills

beräknats under anslagen till miljöövervakning m.m., investeringar inom

miljöområdet, miljöforskning, avfallsforskning samt sanering och återställning

av miljöskadade områden för år 1997 under Naturvårdsverkets ramanslag.

 I enlighet med Naturvårdsverkets förenklade anslagsframställning bör medel

för miljöövervakningen som innevarande budgetår anvisats under detta anslag

beräknas under ett nytt ramanslag, Miljöövervakning m.m. (A2).

 Regeringen beräknar ramanslaget för år 1997 till 355 827 000 kronor. Natur-

vårdsverket har fått i uppdrag att redovisa alternativa förslag till

besparingsåtgärder inom sitt ansvarsområde för åren 1998 och 1999. I avvaktan på

detta underlag gör regeringen nu endast en procentuell fördelning av

besparingarna för de anslag verket svarar för utom för anslaget till forskning.

Anslaget till Statens naturvårdsverk beräknas därför preliminärt till

347 676 000 kronor för år 1998 och 333 572 000 kronor för år 1999.

A 2. Miljöövervakning m.m.

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift1) 85 312 2) Reservation 156 729

1995/96 Anslag 81 653 3) Utgiftsprognos 114 215

 därav 1996 68 962

1997 Förslag 93 952

1998 Beräknat 91 653

1999 Beräknat 87 675

1 Beloppen anges i tusental kr

2)Anslaget Bidrag till miljöarbete

3)Varav 5 000 på tilläggsbudget

Under detta anslag anvisas medel för miljöövervakningsverksamheten som

innevarande budgetår anvisats under anslaget A 1. Statens naturvårdsverk, samt

medel för bidrag till miljöåtgärder som bedrivs av andra myndigheter och

organisationer som innevarande budgetår anvisas under reservationsanslaget A 2.

Bidrag till miljöarbete. Detta gäller bl.a. medel till länsstyrelserna för

regional miljöövervakning, stöd till olika internationella

miljöövervakningsprojekt och bidrag till vissa ideella organisationer för

miljövårdsarbete samt för bilavgasundersökningar.

 Miljöövervakningsverksamheten har som mål att beskriva tillståndet i miljön så

att brister skall kunna åtgärdas, risker undvikas och samhället utvecklas i en

hållbar riktning. Naturvårdsverket har det övergripande ansvaret för

miljöövervakningen i Sverige. Inom verket finns en miljöövervakningsnämnd som

fattar beslut om den nationella miljöövervakningens inriktning samt fördelar

medel till nationell och regional miljöövervakning. Den regionala verksamheten

specificeras i avtal med resp. länsstyrelse.

 Bidragen till de ideella organisationerna har helt eller delvis finansierat

flera projekt, både med nationell och internationell anknytning.

Regeringens överväganden

Miljöövervakningsverksamheten har ökat under senare år. Detta beror främst på

ökade krav från staten om bättre kunskaper om miljösituationen och trender i

utvecklingen. Andra orsaker är krav från olika verksamhetsutövare på underlag

för miljökonsekvensbeskrivningar samt en kraftigt utökad internationell

rapportering som en följd av ratificering av fler internationella konventioner

och av medlemskapet i EU. Miljöövervakningsverksamheten är en mycket långsiktig

verksamhet som kräver stabil finansiering. Verksamheten är kunskapsintensiv, det

tar tid och kostar pengar att bygga upp den kompetens som krävs för att driva

och utvärdera ett övervakningsprojekt. Verksamheten har under budgetåret 1995/96

delvis finansierats med reserverade medel från tidigare beslut samt med

tillfälliga medel från ingående reservationer. Regeringen har tillsatt en

utredning (dir.1996:62) som har till uppgift att granska dagens miljöövervakning

och utarbeta förslag till verksamhetens fortsatta inriktning, omfattning,

struktur och finansiering. I avvaktan på utredningens förslag, som skall

redovisas den 1 januari 1997, förordar regeringen att medlen till miljöö-

vervakningen för budgetåret 1997 bör beräknas med oförändrat belopp, dvs.

66 086 000 kronor. Regeringen avser återkomma i budgetpropositionen för år 1998

med förslag om inriktning och resurser för kommande år.

 Regeringen beräknar ca 7 miljoner kronor för stöd till kommuner och ideella

organisationer i arbetet med lokala Agenda 21 för år 1997. Tyngdpunkten bör

ligga i projekt som berör trafik, energi, naturvård och kemikalier.

 Medel för förvaltningskostnader som innevarande budgetår beräknats under

anslaget A 2. Bidrag till miljöarbete beräknas för år 1997 under A 1. Statens

naturvårdsverk.

 Regeringen beräknar vidare vissa medel under anslaget för bidrag till Hem-

bygdsförbundet, Svenska naturskyddsföreningen och Internationella

försurningssekretariatet för bl.a. informationsarbete, konferens- och program-

verksamhet inom naturvård och miljöskydd.

 För att täcka kostnader för verksamhet med bilavgasundersökningar beräknas ca

16 miljoner kronor.

 Regeringen beräknar anslaget för år 1997 till sammanlagt 93 952 000 kronor som

bör föras upp under ett nytt ramanslag benämnt Miljöövervakning m.m.

 Naturvårdsverket har nyligen fått i uppdrag att redovisa alternativa förslag

till besparingsåtgärder inom sitt ansvarsområde för åren 1998 och 1999. I

avvaktan på detta underlag gör regeringen nu endast en procentuell fördelning av

besparingarna för de anslag verket svarar för utom för anslaget till forskning.

Anslaget till Miljöövervakning m.m. beräknas därför preliminärt till 91 653 000

kronor för år 1998 och 87 675 000 kronor för år 1999.

A 3. Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och vattendrag

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 189 700 1) Reservation 100 700

1995/96 Anslag 210 000 Utgiftsprognos 250 000

 därav 1996 175 000

1997 Förslag 130 000

1998 Beräknat 126 980

1999 Beräknat 121 754

1) Beloppen anges i tusental kr

Anslaget disponeras för statsbidrag för återställning av skador förorsakade av

försurande luftföroreningar.

 Bidragsbestämmelserna finns reglerade i förordningen (1982:840) om statsbidrag

till kalkning av sjöar och vattendrag. De innebär att statsbidrag får lämnas

till kalkning, biologisk återställning i kalkade vatten samt till nödvändiga

utredningar och undersökningar i samband med kalkning eller biologisk

återställning. Frågor om bidrag till kalkningsverksamhet prövas av

länsstyrelserna. Länsstyrelserna har redovisat verksamheten som finansierats

under detta anslag under budgetåret 1994/95. Naturvårdsverket har överlämnat en

sammanställning av länsstyrelsernas redovisningar till regeringen.

Regeringens överväganden

Kalkning i stor skala av sjöar och vattendrag har pågått sedan mitten av 1970-

talet. Uppskattningsvis är 20 % av Sveriges sjöar och vattendrag påtagligt

försurade. Kalkningsverksamheten omfattade under budgetåret 1994/95 ca 7 500

sjöar och 11 000 km rinnande vatten. Målet med kalkningen har under de senaste

två budgetåren uppnåtts i ca 90 % av sjökalkningarna och ca 80 % av

vattendragen. Även om vissa kalkningar inte nått uppsatt mål har de biologiska

effekterna ändå varit övervägande positiva.

 Regeringen beslutade hösten 1995 om en särskild utredning med uppgift att se

över kalkningsverksamheten och i tilläggsdirektiv den 11 april 1996 att också

lämna förslag till hur denna skulle kunna bedrivas på en nivå på ca 80 miljoner

kronor per år. Kalkningsutredningen överlämnade den 20 maj 1996 sitt betänkande

(SOU 1996:53) Kalkning av sjöar och vattendrag. Betänkandet har därefter

remissbehandlats.

 Det pågående internationella arbetet för att begränsa det försurande nedfallet

till de gränser som naturen tål kommer successivt att ge resultat. Sverige

driver aktivt frågan om ytterligare åtgärder i internationella fora. Inom EU har

kommissionen fått i uppdrag att arbeta fram en särskild försurningsstrategi till

våren 1997 med förslag till långtgående åtgärder.

 Försurningen av mark och vatten har dock fortgått under en lång tidsperiod.

Trots positiva utvecklingstendenser kommer behovet av kalkning att finnas kvar

under en överskådlig tid. Kalkningen innebär därför ett långsiktigt åtagande. En

långsiktig planering är önskvärd för att kalkningsverksamheten skall kunna

bedrivas effektivt. Regeringen anser därför att det är angeläget att staten kan

göra ett långsiktigt åtagande vad gäller den framtida verksamheten.

 Det långsiktiga målet med det svenska kalkningsprogrammet skall vara det

nationella intresset av att bevara den biologiska mångfalden och att bibehålla

förutsättningarna för utnyttjandet av naturresurserna i sjöar och vattendrag.

 Innan slutlig ställning tas till vad som kan anses vara en lämplig nivå för

ett sådant åtagande avser regeringen att ge Naturvårdsverket i uppdrag att ta

fram en nationell plan för fortsatta statliga kalkningsinsatser. Denna plan bör

beakta behovet av att säkerställa den biologiska mångfalden samt risker vid

försurning och återförsurning i relation till statsfinanserna. Naturvårdsverkets

förslag om en sådan plan och verkets redovisning av regeringens uppdrag till

verket att redovisa alternativa förslag till besparingsåtgärder inom sitt

ansvarsområde kommer sedan att ligga till grund för regeringens

ställningstagande vad gäller den framtida kalkningsverksamheten. Regeringen

avser i budgetpropositionen för budgetåret 1998 komma med förslag till

reformering av anslaget med hänsyn tagen även till de synpunkter och förslag som

har lämnats i och med anledning av Kalkningsutredningens betänkande.

 Utgiftsutvecklingen enligt den budgetprognos som Naturvårdsverket gjort visar

att ca 60 miljoner kronor av anslaget inte kommer att förbrukas under

innevarande budgetår. Mot bakgrund härav beräknar regeringen att anslaget med

bibehållen ambitionsnivå kan minskas med 10 miljoner kronor under budgetåret

1997 till 130 miljoner kronor.

 Naturvårdsverket har nyligen fått i uppdrag att redovisa alternativa förslag

till besparingsåtgärder inom sitt ansvarsområde för åren 1998 och 1999. I

avvaktan på detta underlag gör regeringen nu endast en procentuell fördelning av

besparingarna för de anslag verket svarar för utom för anslaget till forskning.

Anslaget till kalkningsverksamheten beräknas därför preliminärt till 126 980 000

kronor för år 1998 och 121 754 000 kronor för år 1999.

A 4. Investeringar inom miljöområdet

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 193 587 1) Reservation 3 305

1995/96 Anslag 285 668 Utgiftsprognos 288 973

 därav 1996 182 273

1997 Förslag 217 992

1998 Beräknat 212 927

1999 Beräknat 204 163

1) Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget betalas förvärv av mark främst i syfte att bevara den biologiska

mångfalden genom att skydda särskilt värdefulla naturområden. De natur-

vårdsobjekt i statens ägo som förvärvas med medel från anslaget redovisas på

naturvårdsfonden, vilken förvaltas av Naturvårdsverk. Från anslaget betalas

vidare ersättningar till markägare för intrång i pågående markanvändning enligt

naturvårdslagen (1964:822) samt enligt 86 och 122 §§ byggnadslagen (1947:385) i

dess lydelse intill den 1 januari 1965. Vidare kan från anslaget bidrag lämnas

till kommuner och kommunala stiftelser för skydd av värdefulla naturområden.

Dessutom får anslaget användas för utrednings-, förhandlings- och

värderingskostnader i samband med säkerställande av värdefulla naturområden.

 Hela anslaget för innevarande budgetperiod beräknas bli förbrukat.

Regeringens överväganden

Hittills under budgetåret 1995/96 har Naturvårdsverket säkrat ca 35 000 hektar

mark, i första hand genom förvärv. I huvudsak har förvärven gällt skog av olika

typer nedanför skogsodlingsgränsen t.ex. urskogar, ädellövsskogar och

skogs/myrmosaikområden. Satsningarna har framför allt syftat till att bevara den

biologiska mångfalden och naturvärden i övrigt.

 Investeringsanslaget till markförvärv är ett av naturvårdspolitikens

viktigaste instrument för att bevara den biologiska mångfalden. Regeringen anser

därför att det trots det statsfinansiella läget är angeläget att behålla en hög

ambitionsnivå på detta område.

 Sverige har genom Naturvårdsverket möjlighet att ansöka om bidrag från EU:s

fond LIFE för naturvårdsåtgärder. Besluten om bidrag fattas av kommissionen med

stöd av den s.k. Habitatkommittén. Under budgetåret 1995/96 beräknas

kommissionen fatta beslut om att bevilja Naturvårdsverket 50 miljoner kronor

från LIFE-fonden för markinköp och vård av Natura 2 000-områden.

 För 1997 uppskattas LIFE-bidragen till Naturvårdsverket uppgå till 25 miljoner

kronor. Regeringen beräknar därför medel för dessa bidrag under detta anslag.

Motsvarande belopp beräknas under inkomsttiteln 6911 Övriga bidrag från EG.

 Av anslaget bör 3 miljoner kronor som en engångsinsats få disponeras för

inventeringar m.m. av områden som skall ingå i EU:s nät av skyddade områden,

Natura 2000. Vidare förs förvaltningskostnader över till ramanslag A 1. Statens

naturvårdsverk.

 Regeringen bör som tidigare bemyndigas att under löpande budgetperiod ikläda

staten ekonomiska förpliktelser för utgifter som skall betalas under

nästkommande budgetperiod. Bemyndigandet bör uppgå till 60 miljoner kronor för

utgifter som skall betalas år 1998.

 För år 1997 beräknar regeringen anslaget till 217 992 000 kronor. Anslaget,

som innevarande budgetår är ett reservationsanslag, bör för år 1997 föras upp

som ett ramanslag.

 Naturvårdsverket har nyligen fått i uppdrag att redovisa alternativa förslag

till besparingsåtgärder inom sitt ansvarsområde för åren 1998 och 1999. I

avvaktan på detta underlag gör regeringen nu endast en procentuell fördelning av

besparingarna för de anslag verket svarar för utom för anslaget till forskning.

Anslaget till markinvesteringar beräknas därför preliminärt till 212 927 000

kronor för år 1998 och 204 163 000 kronor för år 1999.

A 5. Miljö- och kretsloppsforskning

--------------------------------------------------------------------

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift1) 205 744 2) Reservation 57 064

1995/96 Anslag 210 855 2) Utgiftsprognos 239 019

 därav 1996 121 959

1997 Förslag 135 492

1) Beloppen anges i tusental kr

2)Anslagen Miljöforskning och Forskning för en kretsloppsanpassad

samhällsutveckling

För innevarande budgetår anvisas medel till miljö- och kretsloppsforskning under

reservationsanslagen A 5. Miljöforskning resp. A 7. Forskning för en kretslopp-

sanpassad samhällsutveckling. Naturvårdsverkets primära uppgift vad gäller

miljöforskningen är att dels upptäcka och förebygga nya miljöhot, dels ta fram

vetenskapligt underlag som grund för miljöarbetet inom olika sektorer samt för

internationellt konventionsarbete. Detta skall utgöra underlag för förslag till

miljövårdsåtgärder, propositioner och andra miljöpolitiska åtgärder. Naturvårds-

verket skall också samordna miljöforskningen i Sverige och värna om en

grundläggande nationell forskning bl.a. för att belysa inhemska frågeställ-

ningar. Det övergripande målet för verksamheten inom avfallsforskningen är att

ta fram ny kunskap för en kretsloppsanpassad, uthållig samhällsutveckling inom

varusektorn och samhällets materialflöden, dvs. att stödja tvärvetenskaplig

forskning för en effektivare hushållning med naturresurserna och minska mängden

avfall och dess farlighet.

 Naturvårdsverket finansierar via sin forskningsnämnd i huvudsak forskning om

miljöproblem och dess effekter. Denna forskning bedrivs till 85 % vid

universitet och högskolor.

 Naturvårdsverkets avfallsforskningsnämnd beslutar om fördelning av medel för

forskning för en kretsloppsanpassad samhällsutveckling. Nämden stödjer forskning

inom områdena Systemkunskap, Miljöanpassade produkter, Miljöanpassad

restproduktanvändning och Miljöanpassad deponering samt också tillämpade projekt

inom avfallsforskningens område.

Regeringens överväganden

Årsredovisningen visar att verksamheterna bedrivits i enlighet med de mål och

den inriktning som angivits för verksamheten.

 Totalt sett uppgår den statligt finansierade miljöforskningen (13 finansiärer)

till ca 400 miljoner kronor. Regeringen lägger i sin forskningspolitiska

proposition (prop. 1996/97:5) fram förslag till inriktning av miljö- och

kretsloppsforskningen under den kommande perioden. Som grund ligger bl.a.

Naturvårdsverkets rapport FoU för bättre Miljö samt rapporten Klimatrelaterad

forskning (SOU 1996:39) från Delegationen för klimatfrågor (M 1993:13). I sin

fördjupade anslagsframställning yrkar verket på oförändrat anslag för

miljöforskningen.

 De närmaste åren beräknas den totala finansieringen för miljöforskning att öka

till mellan 500 och 600 miljoner kronor per år främst via Stiftelsen för

miljöstrategisk forskning (MISTRA) och EU. Det statliga anslaget minskades med

25 miljoner kronor under budgetåret 1995/96 jämfört med budgetåret 1994/95 mot

bakgrund av bildandet av MISTRA samt med hänsyn till behovet av att minska de

offentliga utgifterna.

 Statsmakterna har uttalat riktlinjer om att full kostnadstäckning skall gälla

för universitet och högskolor för externt finansierad forskningsverksamhet

(bl.a. prop. 1994/95:100 bil. 9, bet. 1994/95:UbU15, rskr. 1994/95: 353).

Regeringen har i sin anslagsberäkning för år 1997 delvis tagit hänsyn till de

ökade kostnader som genom bl.a. lokalkostnadspåslag för forskning vid

universitet och högskolor belastar Naturvårdsverkets forskningsverksamhet.

 Naturvårdsverket är huvudansvarig myndighet för programmet Environment and

Climate inom EU:s fjärde ramforskningsprogram. Detta innebär att medel från

anslaget beräknas användas för delfinansiering av EU-projekt.

 Regeringen beräknar vidare medel från anslaget för delfinansiering av den

industrirelaterade miljöforskning som bedrivs av Institutet för Vatten- och

luftvårdsforskning (IVL).

 Medel till den miljöforskning och den kretsloppsanpassade forskning som

finansieras via Naturvårdsverket bör fr.o.m. budgetåret 1997 anvisas under ett

ramanslag benämnt Miljö- och kretsloppsforskning.

 Medel för förvaltningskostnader som innevarande budgetår beräknats under de

nämnda anslagen beräknas för år 1997 under ramanslaget A 1. Statens

naturvårdsverk.

 Regeringen beräknar anslaget för år 1997 till 135 492 000 kronor varav

25 048 000 kronor för den verksamhet som finansieras via Avfalls-

forskningsnämnden.

 I avvaktan på det uppdrag Naturvårdsverket fått att redovisa alternativa

förslag till besparingar inom sitt ansvarsområde beräknar regeringen preliminärt

inga anslag till den forskningsverksamhet som administreras via Naturvårdsverket

för år 1998 och 1999. Regeringens ambition är att huvuddelen av de besparingar

som görs inom forskningsområdet skall kompenseras med medel från MISTRA.

 A 6. Sanering och återställning av miljöskadade områden

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 20 132 1) Reservation 51 491

1995/96 Anslag 22 880 2) Utgiftsprognos 59 857

 därav 1996 36 965

1997 Förslag 19 400

1998 Beräknat 18 949

1999 Beräknat 18 170

1) Beloppen anges i tusental kr

2)Varav 3 000 på tilläggsbudget

Anslaget används för sanering och återställning av miljöskadade områden

inbegripet fortsatta inventeringar, undersökningar och prioriteringar som

underlag för bedömning av behov av framtida sanerings- och åter-

ställningsinsatser i landet. Ett femårigt program lades fast av riksdagen år

1991 (prop. 1990/91:90, bet. 1990/91:JoU30, rskr. 1990/91:338). Anslaget skall

vidare i enlighet med riksdagens beslut 1994 (prop. 1993/94:100 bil 15, bet

1993/94:JoU15, rskr. 1993/94:209) användas för ett femårigt program för

insamling och hantering av kvicksilverhaltiga produkter.

 Naturvårdsverket begär i sin anslagsframställning för år 1997 att 210 miljoner

kronor anvisas till sanering och återställning.

 Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår är att anvisade

medel inkl. reserverade medel från föregående år kommer att vara intecknade men

inte helt utbetalda.

Regeringens överväganden

Årsredovisningen visar att verksamheten bedrivits i enlighet med det mål och den

inriktning som angetts för verksamheten.

 Naturvårdsverkets slutredovisning av regeringsuppdraget som syftar till att

genomföra ett femårigt programarbete för efterbehandling av förorenade områden,

lägger fast den långsiktiga inriktningen på efterbehandlingsarbetet.

Handlingsprogrammet föreslår konkreta mål samt vilka åtgärder som bedöms

nödvändiga. Cirka 2 000 förorenade platser har identifierats, av vilka en del

kräver omedelbara åtgärder.

 Medel för förvaltningskostnader som beräknats under anslaget beräknas för år

1997 under A 1. Statens naturvårdsverk.

 Mot bakgrund av resultatet av Naturvårdsverkets hittillsvarande arbete med

sanering och återställning av miljöskadade områden, det femåriga programmet för

insamling och hantering av kvicksilverhaltiga produkter samt med hänvisning till

det statsfinansiella läget gör regeringen bedömningen att arbetet för nästa

budgetår bör bedrivas med samma inriktning som hittills.

 Regeringen beräknar anslaget för år 1997 till 19 400 000 kronor.

 Naturvårdsvkeret har nyligen fått i uppdrag att redovisa alternativa förslag

till besparingsåtgärder inom sitt ansvarsområde för åren 1998 och 1999. I

avvaktan på detta underlag gör regeringen nu endast en procentuell fördelning av

besparingarna för de anslag verket svarar för utom för anslaget till forskning.

Anslaget till saneringsverksamheten beräknas därför preliminärt till 18 949 000

kronor för år 1998 och 18 170 000 för år 1999.

A 7. Koncessionsnämnden för miljöskydd

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 18 695 1) Anslagskredit 402

1995/96 Anslag 29 011 2) Utgiftsprognos 28 545

 därav 1996 19 927

1997 Förslag 18 675

1998 Beräknat 18 250

1999 Beräknat 18 900

1)Beloppen anges i tusental kr

2)Varav 2 000 på tilläggsbudget

Koncessionsnämnden för miljöskydd är en central förvaltningsmyndighet med

huvudsaklig uppgift att pröva frågor rörande miljöfarlig verksamhet enligt

miljöskyddslagen. Nämnden har vidare en viktig roll i beredningen av ärenden som

prövas av regeringen enligt 4 kap. lagen (1987:12) om hushållning med

naturresurser m.m.

 Det övergripande målet för nämnden är att verksamheten skall drivas enligt

gällande instruktion (1993:579).

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att nämnden överskred

anslaget och utnyttjade beviljad anslagskredit. Prognosen för

anslagsbelastningen under innevarande budgetår visar att nämnden kommer att få

ett litet anslagssparande.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| |

| De övergripande mål som gällt sedan budgetåret 1992/93 skall även|

| gälla för budgetåret 1997. |

| |

| Resurser 1997 |

| |

| Ramanslag 18 675 000 kronor |

--------------------------------------------------------------------

Nämnden finansieras till en del via miljöskyddsavgifter enligt miljöskyddslagen

(1969:387).

 Koncessionsnämndens årsredovisning visar att verksamheten bedrivs på ett

tillfredsställande sätt.

 Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte haft några invändningar i

revisionsberättelsen avseende Koncessionsnämnden för miljö-skydd.

 Regeringen beräknar anslaget för år 1997 till 18 675 000 kronor.

 Miljöbalksutredningen har i betänkandet (SOU 1996:103) Miljöbalken En skärpt

och samordnad miljölagstiftning för en hållbar utveckling lagt förslag som kan

påverka Koncessionsnämndens framtid. Remissbehandling av betänkandet pågår för

närvarande. Regeringen avser redovisa sina ställningstaganden i en proposition

om en miljöbalk till riksdagen våren 1997. För åren 1998 och 1999 gör

regeringen därför endast en preliminär beräkning, i avvaktan på ställnings-

tagandena till nämnda förslag, med 18 250 000 kronor resp. 18 900 000 kronor.

A 8. Kemikalieinspektionen

1997 Förslag 82 5701)

1998 Beräknat 82 731

1999 Beräknat 79 544

1)Beloppen anges i tusental kr

Kemikalieinspektionen (KemI) är central förvaltningsmyndighet för ärenden om

hälso- och miljörisker med kemiska produkter i den mån frågorna inte handläggs

av någon annan myndighet.

 KemI:s övergripande uppgift är att arbeta för att minska riskerna för skador

på människa och miljö från kemiska ämnen och produkter.

KemI skall enligt sin instruktion särskilt

- följa utvecklingen i fråga om förekomsten av kemiska produkter och de risker

 användningen kan medföra,

- utöva tillsyn enligt lagen (1985:426) om kemiska produkter (LKP),

- pröva frågor om godkännande av bekämpningsmedel och svara för annan

 förhandsgranskning av kemiska produkter,

- föra och utveckla register över kemiska produkter,

- utreda, sammanställa och dokumentera verksamheten avseende kemiska produkter

 och de hälso- och miljörisker sådana produkter kan medföra,

- lämna information inom kemikaliekontrollens område,

- medverka i det internationella samarbetet på kemikaliekontrollens område.

 KemI:s verksamhet finansieras huvudsakligen genom avgifter som tas in enligt

förordningen (1985:836) om bekämpningsmedel, förordningen (1989:216) om

kemikalieavgifter, enligt Kemikalieinspektionens föreskrifter (KIFS 1991:7) om

försäljning och användning av biologiska bekämpningsmedel och om genetiskt

modifierade organismer (1994:11).

 Kemikalieavgifter beräknas till 56 734 000 kronor för budgetåret 1997

(budgetår 1995/96, 18 mån, 90 700 000 kronor) och för bekämpningsmedelsavgifter

till 18 292 000 kronor (budgetår 1995/96, 18 mån, 35 900 000 kronor). Intäkter

från kemikalieavgifter redovisas på inkomsttiteln 2543.

 KemI har den 4 december 1995 kommit in med rapporten Översyn av

kemikalieavgifter, där ett nytt avgifts- och utdebiteringssystem för

kemikalieavgifter föreslås. Regeringen kommer under hösten 1996 fatta beslut om

ett nytt avgiftssystem.

 Under det gångna budgetåret, då en ny generaldirektör tillträtt, har en ny

organisationsmodell baserad på projektverksamhet inrättats.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| |

| För år 1997 bör de övergripande målen för perioden 1994/95 - 1997|

| ligga fast. Kemikalieinspektionen skall som ansvarig |

| förvaltningsmyndighet för kemikaliefrågor verka för att öka |

| miljökraven i kemikaliesäkerheten och vara drivande i EU-arbetet|

| för miljö och hälsa. |

| |

| Resurser 1997 |

| |

| Ramanslag 82 570 000 kronor |

| Beräknade avgiftsinkomster 75 026 000 kronor |

--------------------------------------------------------------------

Kemikalieinspektionens årsredovisning visar att verksamheten bedrivs med en

sådan inriktning att de uppsatta målen kan nås. Regeringen konstaterar att

Riksrevisionsverket inte har haft några invändningar i revisionsberättelsen

avseende Kemikalieinspektionen.

 Sveriges medlemskap i EU innebär att den dominerande delen av inspektionens

verksamhet helt ligger inom ramen för EU:s arbete med kemikalier. EU-

medlemskapet har inneburit kraftigt ökade insatser inom områdena

klassificering/märkning och förhandsanmälan av nya ämnen. KemI:s insatser bidrar

till att för Sverige prioriterade kemikaliefrågor uppmärksammas inom EU. KemI

deltar aktivt i förhandlingar om ett blivande direktiv för prövning av biocider.

KemI har påbörjat utredningen av fyra växtskyddsmedel inom ramen för EU:s

registrering av sådana medel enligt Rådets direktiv av den 15 juli 1991 om

utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (EGT nr L230 s:1 19.8.91, Celec.nr.

391L0414). Sverige kommer även fortsättningsvis inom ramen för programmet för

existerande ämnen få rapportörskapet för ett antal prioriterade ämnen, vilket

innebär en utvärdering av ämnets miljö- och hälsorisker. KemI:s insatser bör

inriktas på att påverka EG och dess lagstiftning i riktning mot den svenska

höga skyddsnivån på kemikalie- och bekämpningsmedelsområdet. Under de närmaste

åren krävs särskilda insatser av KemI för de ämnen som är föremål för

övergångsbestämmelser samt EG:s arbete med bekämpningsmedel.

 Utöver EU-arbetet behövs särskilda insatser för att driva nationellt

riskbegränsningsarbete och egen inspektionsverksamhet. Insatser kommer även att

krävas för stöd och vägledning till kommunala insatser inom kemikaliekontrollen

och Agenda 21. Regeringen har tagit hänsyn till detta vid medelsberäkningen.

 Sammantaget innebär bedömningen att de riktlinjer som lades fast i

proposition 1993/94:163 Riktlinjer för en fortsatt kretsloppsanpassning av

samhället (bet. 1993/94:JoU23, rskr. 1993/94:273) och i regeringens skrivelse

1994/95:167 Det svenska miljöarbetet i EU - Inriktning och genomförande (bet.

1994/95:JoU23, rskr. 1994/95:424) bör gälla även för budgetåret 1997. KemI:s

arbete med att öka kemikaliesäkerheten till skydd för hälsa och miljö både

nationellt och inom EU bör för nästa budgetår i huvudsak bedrivas med samma

inriktning som hittills.

 Regeringen avser inom kort att ge Kemikalieinspektionen och Inspektionen för

strategiska produkter i uppdrag att se över möjligheten att överföra

Kemikalieinspektionens uppgifter enligt 19-26 §§ förordningen om strategiska

produkter till Inspektionen för strategiska produkter. Översynen bör även

omfatta möjligheten att ta ut avgifter av företag för nämnda uppgifter.

 Anslaget till KemI:s förvaltningskostnader bör ändras från ett obetecknat

s.k. 1 000-kronorsanslag till ett ramanslag. Medel motsvarande vad som under

innevarande budgetår har beräknats under reservationsanslaget Särskilda projekt,

beräknas nu under det nya ramanslaget. För år 1997 beräknar regeringen anslaget

till 82 570 000 kronor.

 För år 1998 beräknas utgifterna uppgå till 82 731 000 kronor och för år 1999

till 79 544 000 kronor.

A 9. Visst internationellt miljösamarbete

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 32 636 1) Reservation 4 311

1995/96 Anslag 54 168 Utgiftsprognos 50 020

 därav 1996 42 807

1997 Förslag 41 562

1998 Beräknat 43 062

1999 Beräknat 40 162

1) Beloppen anges i tusental kr

Anslaget disponeras för utgifter för Sveriges deltagande i vissa internationella

organisationer och för internationellt samarbete inom Miljödepartementets an-

svarsområde.

 Från anslaget betalas kostnader för deltagande i vissa möten inom ramen för

internationella miljökonventioner och avtal, möten inom ramen för FN-systemet

och inom organisationer såsom OECD, ECE, Europarådet samt miljösamarbetet i

fråga om Arktis. Vidare betalas från anslaget vissa kostnader för bilateralt

miljösamarbete.

 Förenta nationernas miljöfond inrättades genom beslut av 1972 års

generalförsamling för att inom ramen för FN:s miljöprogram (UNEP) helt eller

delvis finansiera kostnaderna för nya miljövårdsinitiativ inom FN:s olika organ.

Fondens användning står under överinseende av FN:s miljöstyrelse. Sveriges

årliga bidrag till miljöfonden belastar anslaget.

 Från anslaget lämnas också bidrag till vissa ideella miljöorganisationers in-

ternationella verksamhet.

Regeringens överväganden

Det internationella miljösamarbetet blir alltmer betydelsefullt och

resurskrävande. Under år 1997 äger FN:s extra generalförsamling rum som skall

följa upp Rio konferensen om miljö och utveckling. Vidare kommer Sveriges

medlemskap i UNEP:s styrelse att kräva särskilda resurser.

 För år 1997 beräknar regeringen medel för de kostnader för bidrag och

medlemsavgifter enligt Sveriges åtaganden inom ramen för internationella

miljökonventioner och avtal som för innevarande budgetår anvisats under anslaget

A 12. Bidrag enligt internationella miljökonventioner och avtal m.m.

 Under anslaget beräknas 3 miljoner kronor för bidrag till vissa ideella

miljöorganisationers internationella verksamhet.

 Anslaget för år 1997 beräknas till 41 562 000 kronor. Anslaget, som

innevarande budgetår är ett reservationsanslag, bör för år 1997 föras upp som

ett ramanslag. För år 1998 beräknas anslaget till 43 062 000 kronor och för år

1999 40 162 000 kronor.

A 10. Stockholms internationella miljöinstitut

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 12 000 1)

1995/96 Anslag 18 000 Utgiftsprognos 18 000

 därav 1996 12 000

1997 Förslag 12 000

1998 Beräknat 12 000

1999 Beräknat 12 000

1) Beloppen anges i tusental kr

Under anslaget redovisas utgifterna för statens stöd till Stockholms internatio-

nella miljöinstitut (SEI) (prop. 1987/88:85, bet. 1987/88:JoU23, rskr.

1987/88:373).

 SEI:s huvudsakliga uppgifter är att initiera, genomföra och föra ut resultatet

av studier och forskning vad gäller värdering och utveckling av miljöteknik,

miljö- och utvecklingspolicy samt relaterad miljöstyrning och strategier för en

hållbar utveckling.

 SEI har förutom sitt huvudkontor i Stockholm tre övriga kontor, ett i Boston,

ett i York och ett i Tallin.

 SEI har byggt upp en internationellt erkänd verksamhet och utvecklat forsk-

ningen inom områden som är relevanta för de globala miljöproblemen. Institutet

har inriktat sin verksamhet på bl.a. energistudier, klimatfrågor, bioteknik,

ekonomi med etik och miljövärden. SEI har engagerat sig alltmer i miljöfrågor i

Östersjöregionen, främst de baltiska staterna samt i Ryssland.

 I betänkandet (SOU 1995:93) Omprövning av statliga åtaganden föreslås att det

särskilda organisationsstödet till SEI successivt bör avvecklas. Regeringen

delar dock inte utredningens bedömning utan finner, med hänsyn till den stora

betydelsen av SEI:s verksamhet, att anslag bör utgå även i fortsättningen.

 Regeringen beräknar anslaget till 12 miljoner kronor för 1997. För åren 1998

och 1999 beräknas samma belopp.

4. Strålskydd, kärnsäkerhet m.m.

4.1 Allmänt

--------------------------------------------------------------------

| För år 1997 föreslås för verksamhetsområdet Strålskydd, kärnsäkerhet|

| m.m. omfattas av en besparing på 9 miljoner kronor i enlighet |

| med vad som beräknats i budgetpropositionen 1994/95:100. |

| Under kommande år kommer Statens kärnkraftinspektion och |

| Statens strålskyddsinstitut att vara engagerade i det arbete |

| som följer av industrins genomgång av de svenska |

| kärnkraftsreaktorerna. Myndigheterna kommer även att vara |

| engagerade i det arbete som pågår för att finna en plats där det|

| använda kärnbränslet skall slutförvaras. |

| Den internationella granskningen av SKI:s och SSI:s tillsyn på |

| kärnenergiområdet kommer att följas upp. |

| Myndigheternas arbete med att förbättra kärnsäkerhets- och |

| strålskyddsläget i Östeuropa fortsätter. |

--------------------------------------------------------------------

Statens strålskyddsinstitut (SSI) övervakar strålskyddet vid de kärntekniska an-

läggningarna och vid behandling och lagring av kärnavfall samt utövar tillsyn

däröver. SSI kontrollerar att utsläpp till luft och vatten under normaldrift

hålls inom fastställda gränser. SSI utövar också tillsyn av sådan verksamhet med

joniserande strålning som ligger utanför kärnenergisektorn och av verksamhet med

icke-joniserande strålning. Dit hör t.ex. verksamhet på sjukhus,

forskningsinstitutioner och annan industriell verksamhet än kärnkraft liksom

kontroll av naturlig strålning.

 Säkerheten vid de svenska kärnkraftverken och övriga kärntekniska anläggningar

övervakas av Statens kärnkraftinspektion (SKI). SKI utövar också tillsyn över

behandling och lagring av kärnavfall vid kärnkraftverken, lagring av använt

kärnbränsle i det centrala mellanlagret för använt kärnbränsle (CLAB) samt

slutförvaring av kärnavfall i slutförvaret för låg- och medelaktivt avfall (SFR-

I) i Forsmark. I SKI:s uppgifter ingår också att handha sådana uppgifter kring

hantering av kärnämne och kärnteknisk utrustning som följer av Sveriges

internationella åtaganden om icke-spridning av kärnvapen m.m. och som

kompletterar de uppgifter Europeiska kommissionen har i detta avseende. SKI

beslutar vidare om användning av medel inom det statliga finansieringssystem som

skall täcka kostnaderna för att hantera och slutförvara kärnavfall och för att

riva kärnkraftverken utom när regeringen skall fatta sådana beslut.

 I takt med att reaktorerna blir äldre tenderar insatserna på strålskydds- och

kärnsäkerhetsområdet att öka. Som exempel på detta kan nämnas de stora

ombyggnadsarbeten som har utförts vid den äldsta reaktorn, Oskarshamn 1. SKI:s

och SSI:s uppföljning av arbetet kan leda till ytterligare granskningsinsatser.

Stora genomgångar av reaktorerna planeras att utföras av industrin under de

närmaste åren. SKI och SSI kommer att vara starkt engagerade i detta arbete.

 SKB:s arbete med att finna en plats lämplig för slutförvaring av använt

kärnbränsle m.m. engagerar många människor. Flera av de centrala statliga

myndigheterna, framför allt SKI och SSI, har varit engagerade när det gäller att

lämna information i frågor som rör kärnsäkerhet och strålskydd samt

samhällsplanering. Mot denna bakgrund samt mot bakgrund av att förstudier

bedrivs samtidigt på olika platser i landet har regeringen beslutat att en

särskild samordningsresurs, en nationell förhandlare, ställs till de olika

aktörernas förfogande. SKI och SSI, men också Statens råd för kärnavfallsfrågor

(KASAM) skall i lämplig omfattning bistå den nationella samordnaren i hans

arbete.

 SKI:s och SSI:s tillsynsverksamhet på kärnenergiområdet har under budgetåret

genomgått en internationell granskning. Utredningen visar att den svenska

tillsynen håller en hög internationell standard men pekar också på några områden

där högre effektivitet bör kunna nås. De rekommendationer som granskningsgruppen

redovisar i sitt betänkande (SOU 1996:73) bereds för närvarande inom

regeringskansliet.

 SKI och SSI medverkar också med insatser inom det svenska samarbetet med Öst-

och Centraleuropa. Dessa insatser beräknas fortsätta även under budgetåret 1997.

Samarbetet finansieras över det s.k. Östeuropaanslaget inom utgiftsområde 7.

Utgiftsutvecklingen inom verksamhetsområdet B. Strålskydd, kärnsäkerhet m.m.

framgår av följande sammanställning (miljoner kronor):

Utgift Anvisat Utgiftsprognos Förslag Beräknat

 därav

1994/951995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999

 237 317 357 247 222 220 223

4.2 Övrig statlig verksamhet

Kärnavfallsfonden

Enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet (kärntekniklagen) är en

innehavare av tillstånd till kärnteknisk verksamhet skyldig att svara för att

allt i verksamheten uppkommet kärnavfall och använt kärnbränsle hanteras och

slutförvaras på ett säkert sätt och att den anläggning i vilken verksamheten

bedrivs avvecklas och rivs på ett säkert sätt, sedan verksamheten har upphört (§

10). Dessa åtaganden innebär enligt förarbetena (prop. 1983/84:60) också ett

ansvar för att klarlägga vilka åtgärder som behövs och hur dessa åtgärder skall

kunna genomföras.

 I det ansvar som enligt 10 § kärntekniklagen läggs på reaktorinnehavare och

övriga innehavare av tillstånd till kärnteknisk verksamhet ingår att svara för

de faktiska kostnader som behövs för avfallshanteringen. Som påpekades av

Lagrådet i yttrandet över den tidigare finansieringslagen (prop. 1980/81:90 s.

637) omfattar tillståndshavarens skyldigheter även att ansvara med återstoden av

sin förmögenhet för kostnader som staten skulle kunna ådra sig för sådana

åtaganden, ifall tillståndshavaren skulle underlåta att fullgöra sina

skyldigheter och staten därför nödgas vidta åtgärderna.

 Enligt lagen (1992:1537) om finansiering av framtida utgifter för använt

kärnbränsle m.m. (finansieringslagen) skall den som har tillstånd att inneha och

driva en kärnkraftsreaktor (reaktorinnehavaren) årligen, så länge reaktorn är i

drift, betala en avgift för att finansiera omhändertagande av använt kärnbränsle

och annat radioaktivt avfall.

 Riksdagen beslutade hösten 1995 (prop 1995/96:83, bet. 1995/96:NU10, rskr.

1995/96:114) bl.a. om ändring i finansieringslagen innebärande en komplettering

av reaktorinnehavares skyldighet att betala avgifter för framtida

avfallskostnader med en skyldighet för reaktorinnehavare att ställa säkerheter

för dessa kostnader. Riksdagen beslutade samtidigt om förändring av

förvaltningen av avgiftsmedlen.

 Till följd av riksdagens beslut förvaltas medlen sedan den 1 januari 1996 av

en särskild fond, Kärnavfallsfonden. Medlen är placerade i Riksgäldskontoret.

Användning och återbetalning av avgiftsmedlen prövas av Statens

kärnkraftinspektion eller i vissa fall direkt av regeringen

 Av redovisningen för år 1995 framgår att inbetalade avgifter uppgick till

sammanlagt 1 270 miljoner kronor (1 331 miljoner kronor 1994). Utbetalade

ersättningar uppgick till 398 miljoner kronor (431 miljoner kronor).

Ränteintäkterna uppgick till 1 628 miljoner kronor (1 273 miljoner kronor) och

överskottet av förvaltningen 2 499 miljoner kronor (2 173 miljoner kronor).

Behållningen den 31 december 1995 var 17 939 miljoner kronor (15 441 miljoner

kronor).

4.3 Anslag

B1. Statens strålskyddsinstitut

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 81 243 1) Anslagssparande 15 685

1995/96 Anslag 116 379 Utgiftsprognos 128 100

 därav 1996 85 400

1997 Förslag 73 683

1998 Beräknat 72 354

1999 Beräknat 72 001

1) Beloppen anges i tusental kr

Statens strålskyddsinstitut (SSI) är central förvaltningsmyndighet för frågor om

skydd av människor, djur och miljö mot skadlig verkan av joniserande och icke-

joniserande strålning. SSI:s huvuduppgift är således att verka för att

intentionerna i strålskyddslagen (1988:220) uppfylls.

 Detta innebär att SSI skall utöva tillsyn över verksamhet med joniserande och

icke-joniserande strålning, öka kunskapen inom området genom att bedriva och

finansiera forskning, ge råd och upplysningar i strålskyddsfrågor samt i övrigt

verka för säker användning av strålning.

 SSI:s verksamhet finansieras direkt via statsbudgeten och via avgifter enligt

förordningen (1976:247) om vissa avgifter till Statens strålskyddsinstitut.

Avgifter från kärnteknisk verksamhet beräknas för år 1996 till ca 40 miljoner

kronor och redovisas under inkomsttitel 2551. Ansökningsavgifter beräknas till

ca 5 miljoner kronor och redovisas under inkomsttitel 2511.

 SSI genomgick en fördjupad prövning inför budgetåren 1995/96 till 1998. De

övergripande målen för SSI:s verksamhet är att:

- förhindra akuta skador och minska risken för sena skador till följd av strål-

 ning;

- drift och underhåll av kärntekniska anläggningar skall vara förenade med en

 säker strålmiljö för människor, djur och miljö;

- upprätthålla och vidareutveckla en samordnad nationell beredskap inom

 strålskyddsområdet mot utsläpp av radioaktiva ämnen;

- genom forsknings-, utvecklings-, beräknings- och mätinsatser ge underlag för

 strålskyddsmässiga bedömningar och för att upprätthålla kompetens för att

 kunna förutse och möta framtida frågor inom strålskyddet.

 Inom programmet Strålskydd öst är målet att skapa ett bättre strålskydd i

berörda länder i Central- och Östeuropa. Detta program finansieras via särskilda

medel från Utrikesdepartementets anslag.

 Utgiftsprognosen för innevarande budgetår överstiger anvisade medel. Skälet är

att reserverade medel har tagits i anspråk för att huvudsakligen reglera

kostnader för forskningsprojekt.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| |

| De övergripande mål som gäller för perioden 1995/96 till 1998 bör|

| ligga fast. |

| |

| Resurser 1997 |

| |

| Ramanslag 73 683 000 kr |

| Beräknade avgiftsinkomster ca 45 000 000 kr |

--------------------------------------------------------------------

Strålskyddsinstitutets årsredovisning visar att myndigheten i allt väsentligt

har levt upp till uppsatta mål och att dessa mål är relevanta. SSI omfattas av

regeringens sparkrav på utgifter för statlig konsumtion och en nedräkning av

anslaget har skett. Till följd av de sparbeting som lagts på myndigheten menar

SSI att det kan bli nödvändigt att se över den inriktning och målsättning som

angivits för de olika verksamhetsgrenarna i den fördjupade

anslagsframställningen. Regeringen delar SSI:s uppfattning och det bör ankomma

på SSI att göra en sådan översyn.

 I detta sammanhang kan nämnas att SSI deltar tillsammans med flera andra

myndigheter under ledning av Riksrevisionsverket i ett projekt som syftar till

att utveckla mål- och resultatsstyrningen. Erfarenheter från projektet kommer

att utnyttjas vid en kommande översyn av SSI:s mål. I avvaktan på en sådan

översyn bör således målen för SSI ligga fast.

 Regeringen gör vidare den bedömningen att SSI:s rationaliseringsarbete bedrivs

på ett framgångsrikt sätt och att det finns goda förutsättningar för att

verksamheten skall kunna bedrivas på ett sådant sätt att strålskyddet är

fortsatt gott med de resurser som beräknas för budgetåret 1997.

 De synpunkter som förs fram i den internationella granskningen av den svenska

tillsynsverksamheten på kärnenergiområdet (SOU 1996:73) bereds för närvarande

inom regeringskansliet.

 Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte haft några invändningar i

sin revisionsberättelse över SSI:s årsredovisning.

 Regeringen beräknar anslaget till 73 683 000 kronor för år 1997. För åren 1998

och 1999 beräknas utgifterna till 72 354 000 kronor resp. 72 001 000 kronor.

B 2. Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 61 161 1) Anslagssparande 14 844

1995/96 Anslag 91 583 Utgiftsprognos 99 300

 därav 1996 66 200

1997 Förslag 63 188

1998 Beräknat 65 105

1999 Beräknat 67 295

1) Beloppen anges i tusental kr

B 3. Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 67 351 1) Anslagssparande 29 311

1995/96 Anslag 88 439 Utgiftsprognos 102 600

 därav 1996 68 400

1997 Förslag 58 778

1998 Beräknat 55 867

1999 Beräknat 57 154

1) Beloppen anges i tusental kr

Statens kärnkraftinspektion (SKI) är central förvaltningsmyndighet med uppgift

att övervaka dels säkerheten vid kärnteknisk verksamhet, dels genomförandet av

den forskning och utveckling och det program för bl.a. sådana frågor som avses i

11 och 12 §§ lagen (1984:3) om kärnteknisk verksamhet. Dessutom skall SKI

besluta om användningen av avgiftsmedel enligt lagen (1992:1537) om finansiering

av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m. och lagen (1988:1597) om

finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m., utom när

regeringen skall fatta ett sådant beslut.

 SKI:s verksamhet finansieras i sin helhet via avgifter enligt förordningen

(1991:739) om vissa avgifter till Statens kärnkraftinspektion. Avgifter enligt

den nämnda förordningen avseende tillsyn och forskning förs till inkomsttiteln

2551, Avgifter från kärnkraftverken. Övriga avgifter disponeras av SKI.

 SKI genomgick en fördjupad prövning för budgetåren 1992/93 till 1994/95. De

verksamhetsmål som då lades fast har förlängts till att gälla även för

budgetåret 1995/96.

 De nuvarande övergripande målen för SKI är att verksamheten skall inriktas på

att

- hög säkerhet uppnås i svensk kärnteknisk verksamhet och att SKI i detta syfte

 tar initiativ till säkerhetshöjande åtgärder,

- Sveriges internationella åtaganden på det kärntekniska området uppfylls,

- kärnavfall slutförvaras på ett säkert sätt,

- tillräcklig bredd uppnås i industrins forsknings- och utvecklingsverksamhet

 avseende slutförvaring av använt kärnbränsle,

- beslutsfattare och allmänhet är väl informerade om kärnteknisk risk och

 säkerhet samt om omhändertagande och slutförvaring av använt kärnbränsle.

 Den grundläggande förutsättningen för SKI:s mål och inriktning av verk-

samheten är att de som har tillstånd att bedriva kärnteknisk verksamhet också

har det fulla och odelade ansvaret för säkerheten. SKI skall övervaka hur till-

ståndsinnehavarna lever upp till detta ansvar genom att skapa sig en egen

välgrundad bild av säkerhetsläget vid anläggningarna och av kvaliteten i

tillståndsinnehavarnas säkerhetsarbete.

 SKI skall i det sammanhanget

- driva på i säkerhetsarbetet när drifterfarenheter, forskningsresultat och

 teknisk utveckling så motiverar, såväl gentemot tillståndsinnehavare som i

 det internationella säkerhetssamarbetet,

- verka för att en allsidighet upprätthålls i kärnkraftindustrins forskning och

 utveckling för hantering och slutförvaring av kärnavfall och för avveckling

 och rivning av kärntekniska anläggningar i vilka verksamhet inte längre skall

 bedrivas samt att tillse att erforderliga medel sätts av för framtida kostna-

 der,

- verka för att kompetensen i säkerhetsarbetet vidmakthålls och utvecklas inom

 SKI likaväl som hos tillståndsinnehavarna och i övrigt inom landet,

- utfärda och fastställa villkor och föreskrifter för kärnteknisk verksamhet i

 den utsträckning som bedöms nödvändig för säkerheten och till följd av

 Sveriges internationella åtaganden samt

- aktivt informera om förhållanden och händelser av säkerhetsintresse samt om

 omhändertagande och slutförvaring av använt kärnbränsle och kärnavfall.

 I prioritering av myndighetens uppgifter skall den säkerhetsmässiga be-

tydelsen vara avgörande. Även de uppgifter som följer av Sveriges in-

ternationella åtaganden skall beaktas.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 för anslagen B 2 resp. B 3

visar att utgifterna överstigit anvisade medel med ca 1,5 resp. 1 miljoner

kronor. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår visar på

att utgifterna förväntas överstiga anvisade medel med ca 8 resp. 14 miljoner

kronor. De ökade utgifterna ryms inom anslagssparandet under resp. anslag.

 SKI har i sin förenklade anslagsframställning för budgetåret 1997 angivit att

såväl oförändrad anslagsnivå som de sparbeting som lagts på myndigheten leder

till att det är nödvändigt att klarställa inriktningen av och ambitionsnivån

för verksamheten i förhållande till utvecklingen i omvärlden. Nya mål måste for-

muleras och fastställas.

Regeringens överväganden

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| |

| De övergripande mål som hittills gällt för verksamheten behöver yt-|

| terligare klarställas och verksamhetsmålen ytterligare |

| utvecklas. Regeringen avser att i regleringsbrevet för år 1997 |

| uppdra åt SKI att lägga förslag i denna riktning. Nu gällande |

| övergripande mål bör därmed ligga fast för budgetåret 1997. |

| |

| Resurser 1997 |

| |

| B 2. Förvaltningskostnader, ramanslag 63 188 000 kr |

| Beräknade avgiftsinkomster 63 320 000 kr |

| |

| B 3. Kärnsäkerhetsforskning, ramanslag 58 778 000 kr |

| Beräknade avgiftsinkomster 58 560 000 kr |

--------------------------------------------------------------------

SKI:s årsredovisning visar att myndigheten i huvudsak har levt upp till uppsatta

mål. SKI omfattas av regeringens sparkrav på utgifter för statlig konsumtion och

viss nedräkning av anslaget har gjorts. Regeringen instämmer i SKI:s bedömning

att det är nödvändigt att klarställa inriktningen av och ambitionsnivån för

myndighetens verksamhet i förhållande till utvecklingen i omvärlden. Regeringen

bedömer att detta bör göras i anslutning till att den framtida energipolitiken

fastläggs. Därvid kommer också de rekommendationer att behandlas som lagts fram

av den internationella expertgrupp som under våren 1996 slutfört sin granskning

av tillsynsverksamheten vid SKI och vid Statens strålskyddsinstitut. Gruppens

rapport (SOU 1996:73) bereds för närvarande inom regeringskansliet.

 Regeringen konstaterar att Riksrevisionsverket inte haft några invändningar i

revisionsberättelsen avseende SKI.

 Regeringen beräknar anslagen B 2 resp B 3 till 63 188 000 resp. 58 778 000

kronor för år 1997. För åren 1998 och 1999 beräknas utgifterna under anslaget B

2 till 65 105 000 resp. 67 295 000 kronor och under anslaget B 3 till 55 867 000

resp. 57 154 000 kronor.

B 4. Visst internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m.

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 27 360 1)

1995/96 Anslag 20 240 Utgiftsprognos 27 000

 därav 1996 26 900

1997 Förslag 26 752

1998 Beräknat 26 752

1999 Beräknat 26 752

1) Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget betalas kostnader, i amerikanska dollar och österrikiska shilling,

för deltagande i internationellt samarbete på kärnenergiområdet, såsom Sveriges

reguljära medlemsavgift i Internationella Atomenergiorganet (IAEA), bidraget

till IAEA:s Technical Assistance and Cooperation Fund samt kostnader i samband

med övrigt internationellt kärnsäkerhetssamarbete.

 Anslaget, som för innevarande budgetår är ett förslagsanslag, bör för år 1997

föras upp som ett ramanslag.

 Regeringen beräknar att anslaget för år 1997 bör vara 26 752 000 kr. För åren

1998 och 1999 beräknas en oförändrad utgiftsnivå.

--------------------------------------------------------------------