Regeringens skrivelse 2003/04:49

Lokalt utvecklingsarbete i storstäderna

Skr.

2003/04:49

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen. Stockholm den 11 december 2003 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Mona[REDACTED_EFTERNAMN] (Justitiedepartementet) Skrivelsens huvudsakliga innehåll Regeringen redovisar i denna skrivelse hur storstadspolitiken har utveck- lats sedan riksdagen tog ställning till storstadspropositionen 1998. Skri- velsen innehåller även regeringens bedömningar om politikens fortsatta inriktning och förändringar för att ytterligare utveckla storstadspolitiken. Skrivelsen inriktas på insatser inom politikområdets segregationsmål och på de lokala utvecklingsavtalen. I skrivelsen belyses även insatser inom ramen för avtalen i relation till tillväxtmålet. Tillväxtmålet i sin helhet redogörs emellertid inte för i denna skrivelse, eftersom tillväxt- målet omfattar också andra storstadsregioner än de som omfattas av de lokala utvecklingsavtalen. Internationella jämförelser och s.k. URBAN- program beskrivs i mindre utsträckning. 1

Skr. 2003/04:49

Innehållsförteckning

1 Inledning............................................................................................

5

1.1

Storstadspolitik - ett nytt politikområde .............................

5

1.2

Den svenska storstadspolitiken ett tvärsektoriellt

angreppssätt.........................................................................

6

1.2.1

Tillväxt och segregation....................................

6

1.2.2

Lokala utvecklingsavtal ett nytt instrument...

7

1.2.3

Geografisk avgränsning och

befolkningsstruktur ...........................................

7

1.3

Storstadsarbete i Norden .....................................................

7

1.4

EU-medverkan i storstadsutvecklingen ..............................

8

2

Stadsdelen och invånarna ................................................................

11

2.1

Ett helhetsperspektiv.........................................................

11

2.2

Fittja ..................................................................................

11

2.3

Storstadspolitiken i ett underifrånperspektiv ....................

12

3

Storstadsarbetet organiseras ............................................................

23

3.1

Lokala utvecklingsavtal ....................................................

23

3.1.1

Tjugofyra stadsdelar i sju kommuner .............

24

3.2

Fyra centrala metoder .......................................................

24

3.2.1

Målstyrning.....................................................

25

3.2.2

Samverkan ......................................................

25

3.2.3

Långsiktighet ..................................................

25

3.2.4

Underifrånperspektiv ......................................

26

3.3

Uppföljning .......................................................................

26

3.3.1

Finansiering ....................................................

26

3.3.2

Revideringar en kärnprocess........................

27

3.3.3

Oktoberrapporter.............................................

28

3.3.4

Dialog..............................................................

28

3.3.5

Årsrapporter....................................................

28

3.4

Utvärdering .......................................................................

29

3.4.1

De lokala utvärderingarna...............................

30

3.4.2

Särskild utredare .............................................

31

3.5

Avstämning .......................................................................

31

3.5.1

Avstämning av de lokala utvecklingsavtalen .31

3.5.2

Temaseminarier ..............................................

31

3.5.3

Framtidsscenarier en modell........................

32

3.6

Storstadsdelegationen .......................................................

32

3.6.1

Storstadsdelegationens uppgifter ....................

33

3.6.2

Referensgrupper..............................................

33

3.6.3

Information och kommunikation ....................

34

4

Att vända misstro till tilltro .............................................................

37

4.1

Betydelse för andra politikområden..................................

37

4.2

Mervärde ...........................................................................

39

4.2.1

Väg till egenförsörjning..................................

40

4.2.2

Barn och ungdomars levnadsvillkor ...............

43

4.2.3

Bostadsföretagens roll ....................................

47

4.2.4

Trygghet och trivsel........................................

48

4.2.5

Kultur och fritid ..............................................

50

2

4.2.6

Stadsdelen - kulturmiljö..................................

51

Skr. 2003/04:49

4.2.7

Bilden av storstadens miljöer i media.............

52

4.2.8

Folkhälsa.........................................................

52

4.2.9

Underifrånperspektiv och deltagande .............

53

5

Storstadspolitiken utvecklas ............................................................

57

5.1

Storstadspolitikens andra fas.............................................

57

5.2

Omvandla erfarenheter till kunskap..................................

59

5.3

Utvecklande av styrformer................................................

60

5.4

Behovet av indikatorer......................................................

60

5.5

Framtidsscenarier..............................................................

61

Bilaga 1 Kommuner och stadsdelar.........................................................

63

Bilaga 2 Utvecklingen i Fittja..................................................................

89

Bilaga 3 Statistik på stadsdelsnivå...........................................................

96

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 11 december 2003

...........................................................................

100

Illustrationer inlaga: Catrine Jurgander 3

ILLUSTRATION Start

Skr. 2003/04:49

4 Skr. 2003/04:49 1 Inledning

1.1

Storstadspolitik - ett nytt politikområde

Går det att vända en negativ ekonomisk och social utveckling i en enskild stadsdel med hjälp av samverkan mellan stat, kommun och andra aktörer? Frågan låter sig inte enkelt besvaras men det finns flera tecken som tyder på att det är möjligt. Regeringen driver sedan december 1998 på riksdagens uppdrag en nationell storstadspolitik. De storstadspolitiska målen är utformade mot bakgrund av problem med ökad segregation och är i enlighet med riksdagens beslut

-

att ge storstadsregionerna goda förutsättningar för lång- siktigt hållbar tillväxt och därmed kunna bidra till att nya arbetstillfällen skapas såväl inom storstadsregionerna som i övriga delar av landet (tillväxtmålet) samt

-

att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segre- gationen i storstadsregionerna och att verka för jämlika och jämställda levnadsvillkor för storstädernas invånare.

(segregationsmålet) (prop. 1997/98:165, bet. 1998/99:AU2, skr. 1998/99:34) Även om de utvärderingar av storstadsarbetet som hittills har utförts på uppdrag av regeringen (se avsnitt 3.4) konstaterar att för kort tid har gått för att kunna dra några säkra slutsatser av dess effekter, så tyder mycket på att det storstadspolitiska arbetet bidrar till en positiv utveckling. Tecken på detta är bland annat att sysselsättningen har ökat, socialbi- dragstaganden minskat och valdeltagandet har stärkts genomsnittligt mer i de 24 stadsdelar som hittills omfattats av utvecklingsarbetet, än för hela storstadsregionerna samt för riket som helhet (se diagram 3, 4 och 6 i avsnitt 4 samt bilaga 2 och 3). Storstadspolitiken föregicks av två större offentliga utredningar Stor- stadsutredningen (19881990) och Storstadskommittén (19951998). Segregationsfrågorna belystes även av Bostadspolitiska utredningen och Invandrarpolitiska kommittén. Till grund för regeringens storstadspropo- sition Utveckling och rättvisa en politik för 2000-talet (prop. 1997/98:165), låg även erfarenheter från de stadsdelsbaserade försöks- verksamheter som inleddes med hjälp av de så kallade Blommanpeng- arna följt av så kallade Nationella utvecklingsområden. Storstadspoli- tiken har fokuserats på individers och stadsdelars utvecklingsmöjligheter. Upp emot 1000 insatser i 24 stadsdelar har genomförts och möjligheten har givits åt cirka 250 000 personer att påverka sin egen och stadsdelens utveckling. Regeringen aviserade i 2003 års ekonomiska vårproposition att stor- stadsarbetet i nästa fas skall inordnas i ordinarie strukturer. I framtiden skall också särskild vikt läggas vid utbyte och spridning av storstadsarbe- tets erfarenheter och kunskaper. Regeringen har bl.a. därför beslutat kommittédirektiv för en särskild utredare med uppdraget att värdera och 5 omvandla de vunna erfarenheterna till kunskap. En prioriterad målgrupp Skr. 2003/04:49 för erfarenhetsspridningen är kommuner med liknande förutsättningar som de kommuner vilka har tecknat lokala utvecklingsavtal. Arbetet med erfarenhetsutbyte kommer att utgöra en väsentlig del av storstadsarbetet under de kommande åren.

1.2

Den svenska storstadspolitiken ett tvärsektoriellt angreppssätt

Ett av målen för storstadspolitiken är att bryta den sociala, etniska och diskriminerande segregationen i storstadsregionerna och att verka för jämlika och jämställda levnadsvillkor för storstädernas invånare. För att nå detta mål krävs långsiktiga och samordnade insatser för att stärka människorna i de socialt utsatta bostadsområdena och tillvarata den kraft och kompetens de har. Segregationens mekanismer är komplexa. För att arbetet med att bryta segregationen skall bli framgångsrikt krävs både en helhetssyn och en kombination av tvärsektoriella insatser. Helhetssynen är en viktig utgångspunkt för storstadsarbetet. Interna- tionella erfarenheter har visat att segregation bara kan motverkas med långsiktiga program som bygger på en helhetssyn på områdets utveck- ling, involverar en lång rad offentliga och privata aktörer och inte minst viktigt, bygger på invånarnas delaktighet i utvecklingsarbetet. Att arbeta tvärsektoriellt är därför en förutsättning för storstadspolitiken.

1.2.1

Tillväxt och segregation

De två storstadspolitiska målen har flera beröringspunkter. Även om det inte är självklart att ökad tillväxt leder till minskad segregation och vice versa, så kan ett tvärsektoriellt förändringsarbete få positiv återverkan inom båda områdena. Ett utvecklingsarbete som leder till att individers självkänsla stärks och att strukturella och diskriminerande hinder för ar- bete och utbildning undanröjs bidrar till både bättre förutsättningar för ekonomisk tillväxt och för minskad segregation. De lokala utvecklingsavtalen (se avsnitt 1.2.2 och 3.1) har i första hand utarbetats för att minska de inomregionala skillnaderna i Sveriges stor- stadsregioner. De insatser som har gjorts inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen har huvudsakligen haft som syfte att minska segrega- tionen. Arbetet har emellertid bland annat bidragit till att andelen syssel- satta i de stadsdelar som varit delaktiga i utvecklingsarbetet har ökat (se diagram 3 i avsnitt 4.2.1). Det tvärsektoriella storstadsarbetet som utfor- mats, delvis till följd av den dubbla målsättningen för storstadspolitiken, bidrar även aktivt till måluppfyllelse inom flera andra politikområden som t.ex. sysselsättningsmålet, regeringens mål att halvera antalet social- bidragsberoende mellan åren 19992004, utbildningspolitiken, demokra- tiutvecklingen, m.fl. 6

1.2.2

Lokala utvecklingsavtal ett nytt instrument

Skr. 2003/04:49

Lokala utvecklingsavtal är ett nytt instrument som möjliggör ett tvärsek- toriellt arbetssätt. Regeringen gjorde bedömningen i storstadspropositio- nen (prop.1997/98:168) att lokala utvecklingsavtal skulle tas fram för de mest utsatta stadsdelarna i storstadsregionerna. Utvecklingsavtalen inne- håller lokalt framtagna mål, åtgärdsplaner, en reglering av de statliga och kommunala åtagandena i respektive område samt en plan för uppföljning och utvärdering. Av planen framgår det hur kostnaderna för överens- komna åtgärder skall finansieras. De lokala utvecklingsavtalen träffas mellan staten och de berörda kommunerna. Avtalen godkänns slutligen av regeringen. Totalt omfattas 24 stadsdelar i sju kommuner av lokala utvecklingsav- tal. De medverkande kommunerna är Botkyrka kommun, Göteborgs kommun, Haninge kommun, Huddinge kommun, Malmö kommun, Stockholms kommun samt Södertälje kommun.

1.2.3

Geografisk avgränsning och befolkningsstruktur

De 24 geografiska områden som omfattas av de lokala utvecklingsavta- len är avgränsade enligt något varierande principer. Gemensamt för de 24 stadsdelarna är att de i förhållande till omgivande storstadsregioner har en befolkning där bland annat låginkomsttagare, personer med långvarigt behov av försörjningsstöd 1 och invånare som är födda utomlands är över- representerade. Nyanlända invandrare söker sig i stor utsträckning till storstadsområden, vilket bidrar till att andelen med behov av försörj- ningsstöd ökar. Detta eftersom nyanlända invandrare under en över- gångsperiod är i behov av försörjningsstöd innan de etablerat sig på ar- betsmarknaden. De områden som omfattas av det lokala utvecklingsarbe- tet karaktäriseras också av en relativt hög andel unga invånare. Cirka 70 % är under 45 år jämfört med 57 % i hela Sverige. En del kommuner har valt att utgå från en geografisk avgränsning där hela eller större delen av en kommun- eller en stadsdel omfattas av det lokala utvecklingsarbe- tet. Andra kommuner har avgränsat de berörda områdena till särskilt ut- satta områden inom en stadsdel.

1.3

Storstadsarbete i Norden

De nordiska ländernas stadspolitik 2 har under de senaste 20 åren utveck- lats i liknande riktning. Storstadsarbetet har i hög grad präglats av 1960- och 70-talets välfärdspolitik med starka inslag av bostadspolitik, regio- nalpolitik samt kommunikationspolitik. Den nationella politiken i Norge, Finland, Sverige och Island har syftat till att främja en balanserad tillväxt mellan stad och glesbygd, där storstädernas tillväxt inte får ske på be- kostnad av glesbygden.

1

Till långvariga socialbidragstagare hör dem som mottagit socialbidrag och/eller introduk- tionsersättning i minst 10 månader respektive år.

2

Med stadspolitik som begrepp avses här offentliga insatser på olika beslutsnivåer som har

betydelse för städernas utveckling.

7

Samtidigt har andra politikområden arbetat med insatser för att möta Skr. 2003/04:49 tillväxten i storstäderna, framför allt genom åtgärder i bostadspolitiken samt genom investeringar i städernas kommunikationssystem. Under största delen av 1980-talet präglades politiken av boendesociala insatser, stadsförnyelse och fysisk upprustning av förortsområden. Under slutet på 1980-talet var drivkraften inom storstadspolitiken målet om en ekologiskt hållbar utveckling av städerna. Samtidigt med 1980-talets högkonjunktur, överhettningen på arbetsmarknaden och tillväxten i stor- stadsregionerna har den sociala och etniska boendesegregationen tilltagit i flera nordiska stadsregioner. Sedan början på 1990-talet har problemet med segregation stått högt på den politiska dagordningen i samtliga nor- diska länder. En utlösande faktor för initiativ till en mer samlad stadspo- litik har i alla fall i Sverige, Danmark och Norge varit tendenserna till en ökande social och etnisk segregation i storstäderna. I alla nordiska länder utom Island finns nu ansatser till en nationell stadspolitik. Trots liknade utgångspunkter i fråga om urbana förhållan- den, institutionella och politiska förutsättningar finns grundläggande skillnader i fråga om mål och inriktning i den stadspolitik som är under framväxt. Sättet att organisera stadspolitiken skiljer sig åt mellan de nordiska länderna. Ansvarsfördelningen mellan olika departement varierar liksom de ämnen som inkluderas i de olika ländernas stadspolitik. I Danmark ansvarar fem departement för olika stadspolitiska frågor (Miljøministeri- et, Økonomi- og Erhvervsministeriet, Ministeriet for Flygtninge, Ind- vandrere og Integration, Socialministeriet och Trafikministeriet) medan det i Finland är Miljöministeriet och Inrikesministeriet som delar på an- svaret. Utöver den formella fördelningen som finns mellan de olika departe- menten finns det i Sverige, Norge och Finland tvärsektoriella organ som arbetar med den nationella storstadspolitiken. I Norge finns t.ex. Storby- forum, i Finland en samarbetsgrupp för regioncentra och stadspolitik och i Sverige storstadsdelegationen.

1.4

EU-medverkan

 i storstadsutvecklingen 1998 antog Europeiska kommissionen sitt Meddelande En hållbar stadsutveckling i EU KOM (98) 605. Kommissionen markerar därmed att det är viktigt med en positiv utveckling i stadsregionerna om de över- gripande ekonomiska, miljömässiga och sociala målen skall kunna upp- nås. Kommissionens övergripande målsättningar för urban utveckling harmonierar väl med de mål för svensk storstadspolitik som regeringen slagits fast i storstadspropositionen. Regeringen har för avsikt att stödja de förslag som syftar till att uppnå de tvärsektoriella målen för Europas storstadsregioner och särskilt bevaka de frågor som specifikt berör insat- ser i de svenska storstadsregionerna. Urban och Urbact är program inom ramen för EU:s strukturfonder som avser att gynna stadsutvecklingen inom EU. Insatserna inom Urban-programmet syftar till att nå ekonomisk och social förnyelse i städer med problemfyllda bostadsområden som präglas av ökad arbetslöshet, ohälsa och bidragsbehov. Programmet skall mot- 8 verka social utslagning och bidra till att långtidsarbetslösa personer bland Skr. 2003/04:49 etniska minoriteter, ungdomar och kvinnor kommer in på den ordinarie arbetsmarknaden. Ett annat mål är att utveckla ett lokalt näringsliv samt en ökad trygghet och säkerhet i området. Insatserna består i att

-

ta till vara och utveckla mänskliga resurser med särskild inrikt- ning på att höja motivationen och utveckla kompetensen samt påverka attityder och

-

höja 

Urban-områdets attraktivitet och status genom att förstärka den ekonomiska, sociala och kulturella infrastrukturen. I Sverige har Göteborg ett Urban II program under innevarande period 20002006, vilket omfattar stadsdelarna Gunnared, Lärjedalen och Lundby. Malmö hade under föregående Urban-period, 19952000 ett Urban I program. Syftet med Urbact är att stödja transnationellt utbyte av kunskap och erfarenheter för ekonomisk och social utveckling i stadsregioner. Mål- gruppen är i första hand områden som fått eller får stöd via Urban- programmen. Till exempel leder Malmö, ett ungdomsprojekt på temat;[REDACTED_EFTERNAMN] Exclusion to Inclusion. 9

ILLUSTRATION SUBÖRB

Skr. 2003/04:49

10 Skr. 2003/04:49 2 Stadsdelen och invånarna

2.1

Ett helhetsperspektiv

Avsikten med de lokala utvecklingsavtalen är att främja en helhetssyn i utvecklingsarbetet. För att lyckas med detta har framför allt fyra centrala metoder tillämpats av stat, kommun och stadsdelar i arbetet med att teck- na lokala utvecklingsavtal och åtgärdsplaner. De fyra metoderna be- nämns, målstyrning, samverkan, långsiktighet och underifrånperspektiv (se avsnitt 3.2). Underifrånperspektivet är den mest omdiskuterade metoden i stor- stadsarbetet. Bland annat har den nationella utvärdering som utförts av Integrationsverket liksom de rapporter som Mångkulturellt centrum gjort på uppdrag av regeringen haft ett underifrånperspektiv. Under Sveriges ordförandeskap i EU genomfördes ett internationellt seminarium i Söder- tälje, under namnet Urban Futures. Även här betonades underifrånpers- pektivet i det internationella storstadsarbetet. I dag är det en vedertagen arbetsmetod hos tjänstemän som arbetar med utvecklingsarbete men till- lämpningen av metoden kräver mycket kraft och resurser av inblandade parter för att bli framgångsrik. I denna skrivelse åskådliggörs arbetsmetoden i beskrivningen av ut- vecklingen på stadsdels- och individnivå i Fittja i avsnitt 3.3. Fittja har valts som exempel på grund av att Mångkulturellt centrum i Botkyrka har följt utvecklingen i Fittja ur ett underifrånperspektiv sedan det första av- talet tecknades. Mångkulturellt centrums studier har möjliggjort en mera fördjupad dokumentation av utvecklingen i en av de 24 stadsdelarna. Förutsättningarna för de 24 stadsdelarna är självklart inte de samma även om flera faktorer, som nämndes i avsnitt 1.2.3, är relativt lika. Fittjas utveckling är unik och skall ses som ett exempel av 24. Statistik över utvecklingen i Fittja presenteras i bilaga 2. Statistisk redogörelse för ut- vecklingen i samtliga 24 stadsdelar finns i bilaga 3.

2.2

Fittja

Under de första åren på 1970-talet växte det moderna Fittja bland annat som en följd av ökad inflyttning och öppnande av såväl centrum som tunnelbanelinje. Bebyggelsen i Fittja består huvudsakligen av större kvarter med hyreshus grupperade kring Fittja tunnelbanestation. I anslut- ning till t-banestationen finns också Fittja centrum. I de yttre delarna av stadsdelen finns gruppbyggda småhus. Andelen småhus är drygt 15 %, resten av byggnaderna är flerbostadshus. I dag bor det cirka 7 300 invå- nare i Fittja. Befolkningen är ung jämfört med genomsnittet för hela Bot- kyrka kommun och ännu yngre jämfört med Stockholms län. Cirka 40 % av befolkningen är under 24 år. Fittja är ett område präglat av stor mång- fald. 61 % av invånarna är födda utomlands och 31 % är barn till föräld- 11 rar som är födda utomlands. De boende i området kommer från 52 länder Skr. 2003/04:49 och talar 47 olika språk. Arbetslösheten minskade under 19982000 från 8 % till 4,4 % och därefter har arbetslösheten åter ökat till 5,5 % i slutet av 2002. I takt med att sysselsättningsgraden har ökat så har andelen invånare med behov av försörjningsstöd minskat. Trots den ökade sysselsättningen har Fittja den lägsta förvärvsfrekvensen i Botkyrka. Fittja har ett positivt flyttningsnetto beträffande migranter från utlandet och övriga riket men ett negativt flyttningsnetto beträffande migranter från övriga kommunen och övriga länet. Enligt Integrationsverkets un- dersökning tillhör de flesta som flyttar från Fittja den resursstarka grup- pen. Fittjas stämpel som problemområde bidrar till att när invånarna skaffat sig mer resurser i form av pengar, utbildning, kontakter, etc. så väljer många att flytta trots att de trivs. Det lokala utvecklingsarbetet i Fittja fokuserar på barn och ungdomar men också på utvecklingen av dialogen med Fittjaborna och föreningsli- vet, tryggheten i området samt insatser för att öka sysselsättningen. Stra- tegin har varit att utgå från de boendes egna idéer och släppa fram invå- narnas egna resurser för att tillsammans utveckla Fittja.

2.3

Storstadspolitiken i ett underifrånperspektiv

Mycket har sagts och skrivits om storstadspolitiken men många gånger har dessa beskrivningar utgått från ett tjänstemannaperspektiv. Syftet med detta avsnitt om Fittja är i stället att anlägga ett underifrånperspek- tiv, det vill säga att sätta de boendes delaktighet i och upplevelser av storstadsarbetet i fokus. Hur ser de boende på storstadsarbetet och situa- tionen i sitt bostadsområde? Hur har man berörts och påverkats av de olika insatser som bedrivits och bedrivs inom ramen för detta arbete? De utvärderingar av storstadsarbetet i Botkyrka kommun som utförts av forskare vid Mångkulturellt Centrum baseras på material där både tjänstemän, boende och andra aktörer kommer till tals, vilket ger ett gott underlag för att ta sig an denna uppgift. År 1999 utfördes en enkätunder- sökning som riktades till 1000 personer i Fittja, där man bland annat sva- rade på frågor om arbete, ekonomi, sin upplevelse av situationen i områ- det samt vad man trott om storstadsarbetets möjligheter att åstadkomma förbättringar. Resultaten från undersökningen finns presenterade i rapporten Tusen röster om Fittja. Hösten 2002 och våren 2003 upprepades samma under- sökning, vilket gör det möjligt att utläsa om de boende upplever att den egna livssituationen och situationen i området har förändrats. (se bilaga 2 för närmare presentation av den jämförande kvantitativa studien samt grafisk framställning av det statistiska materialet) Framställningen nedan baseras även på en serie djupintervjuer med Fittjabor som utfördes under 2000 och 2002 av Mångkulturellt centrum i Fittja. Intervjuerna från 2000 berör ett brett spektrum av frågor rörande den egna livssituationen och boendet i Fittja medan intervjuerna från 2002 tillkommit som en del av ett projekt som handlade om ungdomar med invandrarbakgrund och deras upplevelser av delaktighet i samhället. De namn som förekommer i kommande textavsnitt är fingerade. Därtill 12 har Mångkulturellt centrum helhetsutvärderat storstadsarbetet i Botkyrka kommun samt gjort fyra delutvärderingar av olika insatser i kommunen. I detta avsnitt beskrivs storstadsarbetet i Fittja, varav det framförallt är bostadsområdet Fittja som avses, men med vissa utblickar mot närlig- gande områden som Alby, Hallunda och Norsborg. Storstadsarbetet i Fittja Innan fokus riktas mot själva kärnfrågan, de boendes tankar om sitt bo- stadsområde och det pågående utvecklingsarbetet, ges en kortfattad be- skrivning av hur storstadsarbetet utformats i Fittja. Denna beskrivning syftar inte till att ge en heltäckande och detaljerad bild av de olika insat- ser som bedrivits och bedrivs i området utan syftar till att ge en uppfatt- ning om arbetets inriktning, det vill säga vilka olika åtgärdsområden som prioriterats, samt hur man gått till väga för att definiera dessa områden. Botkyrka kommun och Fittja har under många år ingått i olika typer av satsningar mot den ökande segregationen i Sverige. Dessa satsningar in- leddes 1996 med de s.k. Blommanpengarna som 1998 ersattes av en an- nan satsning, kallad nationella utvecklingsområden. Fittja, liksom två kommundelar i Malmö och en kommundel i Göteborg valdes ut som na- tionella utvecklingsområden. I inledningsfasen av arbetet med Fittja som nationellt utvecklingsområde anordnades flera stormöten där de boende inbjöds för att diskutera situationen i området. Utifrån dessa diskussioner formulerades sex olika målområden inom vilka insatser borde göras. 1999, innan tiden för de nationella utvecklingsområdena ännu löpt ut, ersattes de av dagens storstadspolitik. Från och med 2000 kom så Fittja- satsningen som nationellt utvecklingsområde att inlemmas i storstadsar- betet i Botkyrka kommun. Men redan innan storstadsarbetet sattes igång hade de ursprungliga sex kärnfrågorna reviderats till fyra. Dessa kärnfrå- gor, utifrån vilka storstadsarbetet i Fittja bedrivs i dag är; Arbe- te/sysselsättning, Trygghet inne/ute, Svenska språket, Demokra- ti/medborgarinflytande. I och med att de ursprungliga målområdena omformulerades försvann också vissa formuleringar rörande exempelvis förbättrad service i områ- det, fler kontaktytor mot omvärlden och målet att "ge omvärlden möjlig- het att ta del av Fittjas kunskaper och resurser". Nämnas bör också att Fittjasatsningen vanligtvis brukar benämnas som Fittjaprojektet bland de boende i området, oavsett om man talar om den del av satsningen som ingick i de nationella utvecklingsområdena eller om dagens pågående storstadsarbete. Materiell och social miljö Åsikter och tankar om den materiella miljön i Fittja är ett tema som åter- kommer i många av intervjuerna med Fittjabor. Å ena sidan framhävs den vackra naturen, med mycket grönska och närheten till Albysjön, som en positiv aspekt som bidrar till trivsel bland de boende i området. Å andra sidan talar många om nedskräpning och förstörelse av utomhusmil- jön som en negativ aspekt som skapar minskad trivsel. Skr. 2003/04:49 13 De enkätundersökningar som riktats till 1 000 boende i Fittja i åldrarna Skr. 2003/04:49 18-64 år, visar en tydlig positiv förändring av upplevelsen av trivsel i Fittja mellan 1999 och 2003. Den positiva förändringen gäller samtliga ålderskategorier, dvs. 18-24 år, 25-54 år och 55-64 år. Förändringen är även positiv då invånarna delas in efter utbildningsnivå; högst grundsko- la, högst gymnasium, universitet eller högskola samt efter bostadsadress. Några av de insatser som drivits inom ramen för storstadsarbetet i Fitt- ja har handlat just om att åtgärda den materiella miljön, till exempel upp- rustningen av centrum, förbättrad gatubelysning och renovering av Fitt- jaskolan. Med utgångspunkt i de ovan refererade synpunkterna ser det ut att finnas en relativt stor överensstämmelse mellan Fittjabornas åsikter och de åtgärder man vidtagit inom storstadsarbetet gällande den materiel- la miljön. Samtidigt framkommer också i flera av intervjuerna kritik mot vad man ser som en allt för ensidig och ytlig satsning på "det yttre". I stället för att bygga om centrum borde man satsa mer på de verkligt vik- tiga frågorna, så som arbete, utbildning, språk och förbättrad service med mera, menar kritikerna. Denna kritik bekräftas även av enkätundersök- ningen från 1999 där oren miljö rankades som nummer fyra av sex på listan av upplevda problem, efter exempelvis arbetslöshet och dåliga sko- lor och förskolor. Om den materiella miljön ofta beskrivs som problematisk framhävs däremot den sociala miljön som något positivt. Många har flera av sina nära vänner i Fittja, även om man också umgås med människor från and- ra delar av Stockholm. Flera av de intervjuade berättar också uppskattan- de om atmosfären och folklivet i Fittja, särskilt grillningen nere på ängen och de olika evenemang, fotbollsmatcher och festivaler, som brukar an- ordnas där under sommartid. "Det finns mycket att se i Fittja och väldigt mycket liv, det är mycket folk på gatorna vilket man tycker om när man kommer från mitt land", säger Sara, som är i trettioårsåldern och kommer från ett land i det forna Östeuropa. Även Laura, som är runt de femtio och född i Chile, beskriver Fittja på ett liknande vis när hon säger: "Fittja lever. Här lever man verkligen!". Även enkätundersökningarna som genomförts 1999 och 2003 visar att en klar majoritet i samtliga åldersgrupper och utbildningsnivåer svarar ja på frågan Är du nöjd med ditt umgänge? Förändringen är dessutom positiv under perioden i samtliga grupper förutom i åldersgruppen 55-64 år, där 83 % uppger att de är nöjda med sitt umgänge 2003 mot 90 % 1999. Ställer man denna i huvudsak positiva bild av det sociala livet i Fittja mot några av de insatser som drivs i närområdet framstår en viss diskre- pans. Projektet Gula dörren i Fittja, Alby kvinnocenter och Alby kvinno- forum är tre insatser som vänder sig till kvinnor och syftar till att bryta deras eventuella isolering. Ingen av de kvinnor som uttalat sig ovan ger uttryck för att de känner sig socialt isolerade. Inte heller de kvinnor vid Alby kvinnocenter som intervjuats i samband med utvärderingen av in- satsen uppgav att de kände sig isolerade. 14

Trygg eller otrygg?

Skr. 2003/04:49

Även upplevelser av trygghet eller otrygghet är företeelser nära förknip- pade med trivsel. Trygghet både inomhus och utomhus är också en av storstadsarbetets fyra kärnfrågor. Men i enkätundersökningen från 1999 rankade de tillfrågade Fittjaborna otrygghet näst längst ner på listan över upplevda problem. Samtidigt svarade emellertid 47 % av dem ja på frå- gan om de kände sig otrygga i Fittja sent på kvällen. Hur kan då detta tolkas? Tittar vi på de intervjuer som gjorts med Fittjabor nyanseras bil- den ytterligare samtidigt som också ett tänkbart svar kan skönjas. Med få undantag uppgav de intervjuade att de kände sig trygga i Fittja. Så här säger Daniel, en ung man i tjugoårsåldern: Alltså jag känner alla här och jag är uppvuxen med de flesta här, man känner att man vet vilka personerna är. Jag känner mig trygg här, trygga- re här än vad jag skulle göra någon annanstans. Alby det ligger inte så långt härifrån, det är en station, men jag känner mig ändå inte så trygg där. (2002) I likhet med Daniel förklarar många, särskilt de yngre Fittjaborna, sin upplevelse av trygghet i Fittja med att man känner människorna som bor där, det är grannar, gamla skolkamrater och vänner man möter när man rör sig i området. Samtidigt säger några av kvinnorna att det ibland kan kännas lite kusligt att gå ensam utomhus sent på kvällen, men inte mer än vad det skulle göra på något annat ställe, snarare tvärtom. En möjlig tolkning av de till synes motsägelsefulla enkätsvaren skulle kunna vara att den otrygghet som cirka hälften av de svarande sagt sig uppleva inte behöver vara direkt kopplad till Fittja. Några av de intervjuade berättar emellertid att de själva, grannar eller goda vänner i området blivit utsatta för inbrott i sina bilar och hus en el- ler flera gånger. Detta skapar givetvis en känsla av otrygghet menar man, men det handlar främst om obehaget att bli av med sina ägodelar snarare än om rädsla för fysiskt våld. Flera uppger också att de tycker det är synd att polisstationen i Fittja lagts ner eftersom man upplever att man fått en ökning av brott som bilstöld, snatteri och rån som följd. Daniel är en av de Fittjabor som på olika sätt är aktiv i förändringsarbetet i Fittja, bland annat genom sitt engagemang i insatsen Lugna gatan. Så här beskriver Daniel anledningen till att han valde att gå med i Lugna gatan: Lugna gatan var ju mest för att mina kompisar var med, så jag ville typ bara vara med. Annars så hängde man ju bara i centrum och väntade till de slutade /.../ Sedan har man ju lärt sig mycket, man får gå utbild- ningar i hjärt- och lungräddning, etik och moral och sånt där, så man har lärt sig därifrån också. (2002) Samtidigt som Lugna gatan erbjudit tillfälle att få vara tillsammans med kompisarna har arbetet även inneburit nya kunskaper och en konkret möjlighet att göra något för området. Daniel berättar till exempel stolt om hur han och vännerna från Lugna gatan tackats av rektorn i Fittjasko- lan eftersom skolans kostnader för skadegörelse minskat avsevärt som en följd av deras arbete. De olika utsagorna om Fittjabornas upplevelser av 15 trygghet är många och till synes motsägelsefulla. Ändå kan man nog säga att det tycks finnas en relativt god överensstämmelse mellan Fittjabornas upplevelser och storstadsarbetets insatser för ökad trygghet. Jämför man enkätundersökningarna från 1999 och 2003 framkommer också att ande- len personer som känner sig otrygga i Fittja på kvällen minskat från 44 % till 37 %. Sannolikt är detta, åtminstone delvis, ett resultat av de sats- ningar på trygghet som gjorts i området. Skolan och det svenska språket Trots att flertalet av de intervjuade Fittjaborna trivs i Fittja pekar många av dem på problem och orosmoment av olika slag. Här utgör skolan och det svenska språket ett återkommande tema som flera av de intervjuade med barn i skolåldern uttrycker stor oro kring. I enkätundersökningen från 1999 uppgav 61 % att de tror att deras barn behöver extra hjälp med svenska språket samt med studierna. I samma undersökning 1999 placerar sig dåliga skolor och förskolor på tredje plats på listan över upplevda problem. De intervjuade Fittjabornas kritik mot skolorna i Fittja handlar dels om stökig studiemiljö och brist på re- surser, men framför allt om bristen på skolkamrater med svenska som modersmål och den undermåliga språkinlärningsmiljö som detta anses leda till. Det svenska språket, som utgör en av de fyra kärnfrågorna för storstadsarbetet i Fittja, tycks alltså vara en angelägen fråga även för de boende i området. Många kritiserar också skolorna i Fittja för deras bris- tande studieresultat. Så här säger Sara som har en son som snart skall börja i skolan. Han skall inte gå i Fittja. Dels för att jag redan har ställt honom i kö till en annan skola inne vid Fridhemsplan, det är en privat musikskola från sex år /.../ Och det andra är för att jag inte tycker att det är tillräckligt bra här helt enkelt. Studieresultaten är ju hemska i det här området, det är bara femtio procent som klarar av nian, det är ju ingenting. Och jag kan inte påverka vilka barn han umgås med här, det kan ju vara barn med dålig bakgrund, alltså med sociala problem.(2000) I likhet med Sara är flera av de intervjuade av olika anledningar tvek- samma till att låta sina barn gå i skolan i Fittja. Men för familjer som inte upplever att de har råd med privat skolgång är möjligheten att välja skola begränsad. Bahar som har tre söner fick kämpa hårt för att hennes två äldsta söner skulle få möjlighet att studera i ett annat område. Den yngsta sonen går emellertid i skolan i Fittja, eftersom kommunen denna gång avslagit hennes begäran med hänvisning till allt för höga kostnader. Trots att Bahar säger att hon älskar Fittja funderar familjen därför på att flytta om de får möjlighet. "Mina barn måste lära sig bra svenska, hur skall de annars få arbete? Jag måste tänka på mina barns framtid!"(2000), förkla- rar hon. Även Abdul, vars barn går i skolan i Fittja, oroar sig över barnens ut- bildning och möjligheter att tillägna sig en fullgod svenska. Men i stället för att söka till andra skolor har Abdul valt ett annat sätt att hantera pro- blemet på. I samband med att familjen köpte sitt radhus fattade man ock- Skr. 2003/04:49 16 så beslutet att inte "fly" från Fittja, utan i stället stanna kvar och kämpa för en förändring till det bättre. Därför är han på olika sätt livligt engage- rad i storstadsarbetet, men när det gäller insatserna på skolans område är han besviken. Abdul är kritisk till en enligt hans mening allt för ensidig satsning på "det yttre". Tittar man på de insatser som startats inom ramen för storstadsarbetet i både Fittja, Alby, Hallunda och Norsborg finner man åtskilliga språkpedagogiska verksamheter. Flertalet av insatserna riktar sig emellertid till barn i förskole-, låg- och mellanstadieåldern, vil- ket innebär att Abduls barn som går i högstadiet inte kan ta del av det extra stödet. Men vid sidan av sitt engagemang i skolfrågan är han också aktiv inom den pakistanska föreningen där man med hjälp av storstads- pengar bland annat anordnar datakurser, läxhjälp och idrottsaktiviteter för barn och ungdomar. På detta sätt vill man stötta barnen i deras studier och samtidigt erbjuda en rolig och utvecklande sysselsättning, något som han menar att man lyckats bra med. Sara som har en son som nyligen börjat på en av de språkförskolor som bedrivs inom ramen för storstadsarbetet är också positivt inställd och är glad över att sonen lärt sig mycket svenska på kort tid. Hon menar att varaktiga förändringar på bred front kräver både resurser, tid och kon- tinuitet. Samtidigt antyder svaren i de båda enkätundersökningarna att satsningarna på språkutveckling i Fittja givit goda resultat. Under perio- den 1999 till 2003 har andelen som anser att deras barn behöver extra hjälp med svenska språket samt med studierna minskat från 61 % till 36 % respektive från 62 % till 39 %. Arbete och sysselsättning Arbete och sysselsättning är den fjärde kärnfrågan för storstadsarbetet i Fittja. I enkätundersökningen från 1999 rankades arbetslöshet näst högst på listan av upplevda problem. Många av de intervjuade Fittjaborna pe- kar också på arbetslöshet som ett grundläggande problem, som i sin tur anses leda till en rad andra problem. Här tycks alltså finnas en hög grad av överensstämmelse mellan Fittjabornas åsikter och storstadsarbetets prioriteringar. Endast en av de intervjuade Fittjaborna var vid intervjutillfället arbets- lös, men flera uppgav att de hade en svår ekonomisk situation samt att de någon gång varit arbetslösa. Eftersom nästan alla arbetade eller studerade hade de inte heller någon erfarenhet av de olika arbetsmarknadsinsatser som drivs i Fittja. Däremot intervjuades ett antal arbetssökande från Fitt- ja och dess närområde i samband med utvärderingen av insatsen Arbets- kraft Fittja. Flertalet av de intervjuade deltagarna ansåg att de fått mer individuell hjälp och bättre vägledning än vid en traditionell arbetsför- medling. Samtidigt fanns det deltagare som hade negativa erfarenheter av insatsen. Platsförmedlarna lyssnar inte på oss, vi lever i olika verkligheter och det blir en krock /.../ Vi blir skickade till fel åtgärder. De måste börja skicka oss på ett mer seriöst sätt. Jag kan inte leva såhär. Jag lever i fat- tigdom. Arbetsförmedlingen måste ta oss på allvar och fråga sig, vad behöver den här personen? Vi är vuxna människor. (2000) Skr. 2003/04:49 17

Hur många av de intervjuade deltagarna vid Arbetskraft Fittja som fick

Skr. 2003/04:49

arbete och hur många som förmedlades till olika typer av arbetsmark-

nadsåtgärder framgår inte av rapporten. Enligt enkätundersökningen från

1999 hade 43 % stadigvarande arbete medan motsvarande siffra för 2003

var 53 %. Men denna ökning är inte självklart ett resultat av storstadspo-

litiken och arbetet i de utvalda stadsdelarna, utan kan sannolikt även rela-

teras till förändringar på arbetsmarknaden i stort.

Behovet av förbättrad service

I de ursprungliga sex målområdena, som formulerades då arbetet med

Fittja som nationellt utvecklingsområde sattes igång, var bland annat för-

bättrad service ett av målen. Men när målområdena senare reviderades

till fyra kärnfrågor föll detta mål bort. Samtidigt uttrycker flertalet av de

intervjuade Fittjaborna starka önskemål om förbättrad service i området.

Många är till exempel mycket missnöjda med posten i Fittja sedan den

byggts om, eftersom man nu fått färre kassor, ett dåligt fungerande kösy-

stem och kraftigt inskränkta öppettider.

Förutom ett bättre fungerande postkontor önskar sig många även bank,

bankomat, polisstation, apotek och ett större utbud av affärer, caféer och

restauranger. Adem, som bott i Fittja i över tjugo år, tycker att Botkyrka

kommun missköter området:

Det är många saker som fattas, som behövs /.../ Därför tänker männi-

skor ibland att de skall flytta härifrån, för kommunen sköter det inte rik-

tigt /.../ Fittja är som Botkyrkas styvbarn. (2000)

Sannolikt vill de flesta människor ha tillgång till bra service i det om-

råde där de bor, i detta avseende avviker Fittjaborna knappast från det

stora flertalet. Men i uttalandena ovan uttrycks också tankegångar som

troligtvis kan sägas vara mer specifika för Fittja och andra s.k. utsatta

områden. Här speglas en känsla av att leva i ett övergivet område som

tycks vara nära förknippad med tillgången till service av olika slag. Sam-

tidigt kan konstateras att det inom ramen för storstadsarbetet, med undan-

tag för extra resurser till arbetsförmedling och medborgarkontor, inte har

vidtagits några åtgärder för att förbättra servicen i Fittja.

Förändrig i delaktighet

I de enkätundersökningar som utfördes 1999, 2002 och 2003 användes

tre variabler för att mäta delaktighet på lokal nivå. Dessa tre var delta-

gande i svenska kommunvalet, medlemskap eller aktivt deltagande i nå-

gon invandrarförening samt deltagande i möten som anordnats av Fittja-

satsningen. Undersökningen visade en positiv förändring beträffande

röstdeltagande i kommunalvalet i samtliga åldersgrupper och utbild-

ningskategorier, utom ålderskategorin 5564 år. I genomsnitt 78 % av

deltagarna i undersökningen uppgav att de röstat i senaste kommunalva-

let till skillnad från i genomsnitt 68 % 1999. Deltagande i föreningslivet

har däremot avtagit i samtliga ålders- och utbildningskategorier mellan

1999 och 2003. I genomsnitt var 37 % engagerade i någon invandrar-

18

förening till skillnad mot 23,5 % 2003. Beträffande deltagande vid de Skr. 2003/04:49 möten som anordnats för storstadsarbetet i Fittja har deltagandet ökat från 15,4 % 1999 till 19,5 % av de tillfrågade 2003. Mediebilden av Fittja Ett tema som återkommer i samtliga intervjuer med Fittjabor är massme- dias beskrivningar av Fittja, som upplevs som allt för problemfokuserade och ensidiga. Till följd av den negativa mediabilden har Fittja fått ett oförtjänt dåligt rykte som drabbar och färgar av sig på den enskilda indi- viden. Bilden av Fittja kan få än allvarligare konsekvenser. Daniel hävdar till exempel bestämt att det faktum att han bor i Fittja gör det svårare för honom att finna arbete. Medan vänner med likvärdiga meriter som bor i andra stadsdelar får arbete får Daniel inte ens svar på sina arbetsansök- ningar. Mediaskildringarna av problemen i Fittja har blivit ett problem i sig, en börda som varje Fittjabo bär med sig i sitt möte med omvärlden. Ett av de mål som försvann när de ursprungliga målområdena omformu- lerades var målet att skapa fler kontaktytor mot omvärlden och "ge om- världen möjlighet att ta del av Fittjas kunskaper och resurser", det vill säga att förmedla en positivare bild av området. I dag är också mycket få av de insatser som drivs i området inriktade på detta, i stället riktas fokus mot Fittja och dess invånare. Men på Ungdomens hus i Fittja, vars uppbyggnad finansierats av me- del från storstadsarbetet i Botkyrka kommun, finns en grupp ungdomar som arbetar med en hemsida om Fittja med syfte att sprida en positiv motbild till den dominerande mediabilden. En av ungdomarna som varit med från början och arbetat med att bygga upp hemsidan tycker att han och de andra ungdomarna i gruppen haft stor möjlighet att utforma sidan som de själva velat. På frågan om varför han valde att engagera sig i in- satsen svarar Daniel: Det verkade intressant bara och så skrivs det så mycket dåligt om Fitt- ja hela tiden. Och så gillar jag att skriva. Min största dröm är att bli ma- nusförfattare i framtiden. Jag vet inte man känner sig fri på något sätt när man skriver. Jag tror absolut att man kan påverka genom att skri- va.(2002) Samtidigt som insatsen inneburit en möjlighet att påverka den allmän- na bilden av Fittja har den också erbjudit ett tillfälle för honom att ut- veckla sitt skrivande. När Daniel inte arbetar med hemsidan eller Lugna gatan spenderar han mycket av sin fritid på Ungdomens hus. Daniel be- rättar om ett av besöken där som fått stor betydelse för honom: Vi hade, det kom några brandmän till Ungdomens hus i januari tror jag att det var och så blev jag intresserad. De behövde, de sa att de söker unga killar med invandrarbakgrund och så, så jag blev intresserad. Jag har alltid gillat det, alltså brandman är rätt häftigt.(2002) 19 Via Ungdomens hus har Daniel också fått inspiration till att välja ett Skr. 2003/04:49 yrke och utbilda sig. Avslutning Även om merparten av de intervjuade sade sig trivas i Fittja funderade några av dem på att flytta medan några var före detta Fittjabor som nyli- gen lämnat området. Men varför väljer människor att flytta trots att de trivs? Och vilka är de som flyttar, går det att se ett mönster? Bland dem som funderade på att flytta utgjorde personer i övre medel- åldern med svensk bakgrund och en relativt god ekonomi en stor andel. Här spelade områdets dåliga rykte och de sjunkande priserna på radhusen en avgörande roll även om också andra faktorer som exempelvis ned- skräpning hade betydelse. Som vi sett kan även oro över barnens skol- gång och framtid vara en orsak till att man vill flytta från Fittja. De per- soner som redan lämnat området var uteslutande yngre personer, såväl med svensk bakgrund som med invandrarbakgrund, som studerade eller planerade att studera på universitet eller högskola. Även om det här bara rör sig om ett litet antal personer syns ändå ett mönster. Det är främst yngre människor, svenskar, personer med en relativt god ekonomi och högutbildade som väljer att lämna Fittja, vilket även bekräftas av till- gänglig statistik. I enkätundersökningen från 1999 rankades bristen på svenskar högst upp på listan av upplevda problem, något som också delvis ligger till grund för kritiken mot skolan och oron för barnens språkinlärning. I samma undersökning framkom också att 68 % av de svarande skulle vilja flytta till ett annat område om de hade möjlighet. Frågan är om storstads- arbetet, så som det utformats fram till i dag, kan förändra den negativa bilden av Fittja och hindra utflyttningen av människor med svensk bak- grund? Samtidigt finns också en risk att människor när de får det bättre ställt tenderar att lämna området, vilket öppnar för frågan om målet att bryta segregationen verkligen kommer att nås? Att man får det bättre och därmed ökad möjlighet att välja bostadsort kan visserligen ses som ett steg mot integration, men samtidigt konserveras Fittja som ett, med svenska mått mätt, fattigt och etniskt segregerat område. Vid en jämfö- relse mellan de båda enkätundersökningarna syns emellertid en positiv trend. Medan 47 % av de svarande 1999 trodde att Fittjaprojektet skul- le kunna påverka situationen i Fittja svarade 58 % av de svarande 2002 att de ansåg att Fittjaprojektet faktiskt åstadkommit förbättringar i om- rådet. Samtidigt har andelen som svarat att de skulle vilja flytta från Fitt- ja till ett annat område om de kunde minskat från 67 % 1999 till 51 % 2003. 20 Skr. 2003/04:49 21

ILLUSTRATION Politikerna

Skr. 2003/04:49

22 Skr. 2003/04:49 3 Storstadsarbetet organiseras

3.1

Lokala utvecklingsavtal

Ett övergripande mål för storstadspolitiken är att bryta den sociala, etni- ska och diskriminerande segregationen i storstadsregionerna och verka för jämlika levnadsvillkor för både män och kvinnor i storstäderna. För att detta mål skall kunna nås krävs långsiktiga och samordnade insatser för att stärka medborgarna i de socialt utsatta bostadsområdena och för att ta till vara den kraft och kompetens som dessa besitter. Regeringen gjorde därför bedömningen i storstadspropositionen att lo- kala utvecklingsavtal skulle tas fram för de mest utsatta stadsdelarna i storstadsregionerna. Dessa utvecklingsavtal innehåller lokalt framtagna mål, åtgärdsplaner, en reglering av de statliga och kommunala åtagande- na i respektive område samt en plan för uppföljning och utvärdering. Av planen framgår det hur kostnaderna för överenskomna åtgärder skall fi- nansieras. De lokala utvecklingsavtalen träffas mellan staten och berörda kommuner. Storstadsdelegationen bereder regeringens beslut om god- kännande av utvecklingsavtal (se avsnitt 3.6). En av storstadsdelegationens viktigaste uppgifter är därför att tillsam- mans med ett antal storstadskommuner utarbeta förslag till lokala utveck- lingsavtal. Avtalen omfattar överenskommelser om insatser i socialt ut- satta bostadsområden i sju kommuner: Botkyrka kommun, Göteborgs kommun, Haninge kommun, Huddinge kommun, Malmö kommun, Stockholms kommun samt Södertälje kommun. Avtalskappa jämte bilagor

Mål - Utvärdering

Åtgärdsplan

Målformuleringsbilaga

Nulägesbeskrivning 

 Analys/Strategi 

 Val av insats B o e n d e De lokala utvecklingsavtalen består av en s.k. avtalskappa och ett antal bilagor. Avtalskappan reglerar kommunens och statens åtaganden, par- ternas mål och ansvariga utvärderare. Bilagorna innehåller till exempel åtgärdsplaner, samverkansavtal, framtidsbilaga och utvärderingsprogram. Åtgärdsplanerna kan alltmer ses som stadsdelarnas egentliga utveck- lingsprogram med nulägesbeskrivning, analys, strategi och val av insat- ser. 23 I avtalet redovisas en sammanhängande målkedja. Den innehåller Skr. 2003/04:49 övergripande nationella mål beslutade av riksdagen och lokala effektmål som kommunerna tagit fram i samverkan med andra aktörer. Utvärdering görs både på nationell och på kommunal nivå.

3.1.1

Tjugofyra stadsdelar i sju kommuner

Regeringen erbjöd de i storstadspropositionen angivna storstadskommu- nerna en möjlighet att teckna lokala utvecklingsavtal med staten. Kom- munerna fick själva välja vilka stadsdelar eller avgränsade bostadsområ- den som skulle ingå i avtalet och därmed upprätta lokala åtgärdsplaner. De 24 geografiska områden som omfattas av storstadspolitikens lokala utvecklingsavtal är därmed avgränsade enligt något varierande principer. En del kommuner har valt att utgå från en geografisk avgränsning där hela eller större delen av en kommun- eller stadsdel omfattas av det loka- la utvecklingsarbetet. Ett sådant exempel är Jordbro i Haninge. Andra kommuner har avgränsat de berörda områdena till särskilt utsatta områ- den inom en stadsdel. Malmö stad har arbetat enligt denna princip när man avgränsat de delar av Rosengård som omfattas av storstadsarbetet. De 24 bostadsområden som berörs av lokala utvecklingsavtal skiljer sig från varandra i flera avseenden. I relation till de omgivande storstads- regionerna har de emellertid flera gemensamma karaktärsdrag. Gemen- samt för de 24 områdena är att de i förhållande till omgivande storstads- regioner har en befolkning med stor andel låginkomsttagare och personer med behov av försörjningsstöd. Befolkningen är förhållandevis ung, cir- ka 70 % är under 45 år. Befolkningen ökar också snabbare i de av stor- stadspolitiken berörda områdena än i storstadsregionerna som helhet. En bidragande orsak till den snabba befolkningsutvecklingen är att nyanlän- da invandrare i stor utsträckning bosätter sig i de berörda områdena. An- delen utrikes födda är också betydligt högre i de 24 stadsdelarna än i de omgivande stadsregionerna. Denna andel varierar relativt mycket men är i genomsnitt 50 %. De tre storstadsregionerna uppvisar sinsemellan stora regionala skill- nader, inte minst beträffande situationen på arbetsmarknaden. Dessa skillnader avspeglas även i de 24 stadsdelarna. År 1999 varierade för- värvsintensiteten i de 24 stadsdelarna mellan 22 % och 68 %, medan ge- nomsnittet för samtliga områden i de tre storstadsregionerna var knappt 49 %. Samtliga områden i Malmö och Göteborg hade en förvärvsintensi- tet som låg under detta genomsnitt.

3.2

Fyra centrala metoder

Fyra centrala metoder har tillämpats i framtagandet av stadsdelarnas lo- kala åtgärdsplaner samt kommunens lokala utvecklingsavtal. Dessa fyra metoder är målstyrning, samverkan, långsiktighet och underifrånperspek- tiv. Vidareutveckling av de fyra centrala metoderna har varit en viktig del av det storstadsarbete som pågår i de 24 berörda stadsdelarna. 24

3.2.1

Målstyrning

Skr. 2003/04:49

Målstyrningsmodellen ger utrymme för att länka ihop de storstadspolitis- ka målen på nationell nivå med dem på lokal nivå i en sammanhängande målkedja. Hur de lokala målen görs operativa framgår av de lokala åt- gärdsplanerna där målen sätts i sitt sammanhang. Till respektive åtgärds- plan tillfogas en målformuleringsbilaga vilken ger en fördjupad beskriv- ning av hur olika aktörer gemensamt har formulerat målen för vad som skall åstadkommas. Målstyrning formar grunden till uppföljnings- och utvärderingsarbetet.

3.2.2

Samverkan

Samverkan har en särskild plats inom de lokala utvecklingsavtalen. I en särskild bilaga till avtalet återfinns, utöver målformuleringsbilagan, de specifika och övergripande samverkansöverenskommelser som kommu- nen har ingått. Flera nya samverkansformer har utvecklats inom de lokala utvecklingsavtalen. Regeringen gav inom ramen för den regionala utvecklingspolitiken i mars 2002 ett antal myndigheter i uppdrag att identifiera potentiella om- råden för samordning inom sex utpekade politikområden. Syftet med uppdraget var att öka den sammanlagda effektiviteten i de insatser som genomförs, och att därigenom förstärka de lokala arbetsmarknadsregio- nernas långsiktiga utveckling och bidra till en hållbar tillväxt. Uppdraget omfattade följande politikområden:

-

Regional utvecklingspolitik

-

Näringspolitik

-

Arbetsmarknadspolitik

-

Utbildningspolitik

-

Forskningspolitik

3

-

Transportpolitik

27 myndigheter samt ett tiotal samrådsaktörer deltog i arbetet och upp- draget avslutades i oktober 2003.

3.2.3

Långsiktighet

Åtgärdsplanernas nulägesbeskrivning, analys och strategi ger större möj- lighet till genomslag för långsiktiga bedömningar om framtida insatser. Valet av insats baseras på bedömningar av föregående arbete. Projekt- modeller tenderar i stället att fokusera mer på projektidén än det långsik- tiga resultatet. Utifrån storstadspropositionens intentioner är detta en vik- tig distinktion. Under de fyra åren storstadsarbetet har bedrivits har arbe- tet med långsiktiga lokala åtgärdsplaner vidareutvecklats och formar grunden till stadsdelarnas framtidsscenarier (se avsnitt 3.5.3 ).

3 De delar som avser utveckling av innovationssystem

25

3.2.4

Underifrånperspektiv

Skr. 2003/04:49

Vem är det som skapar bilden av stadsdelen och vem tillåts att formulera visionen? Det är ett par av nyckelfrågorna i ett lokalt utvecklingsarbete. Storstadspropositionen betonar på flera ställen vikten av ett utvecklat underifrånperspektiv som nödvändig betingelse för långsiktiga effekter av de insatser som görs. Perspektivet tillämpas därför på hela åtgärdspla- nen bestående av nulägesbeskrivning, analys och strategi samt val av insats. Arbetet med ett underifrånperspektiv har resulterat i att fler boen- de har blivit engagerade i det lokala utvecklingsarbetet än tidigare. Bo- enderepresentanter har på nationell nivå även träffats årligen under den s.k. boendedialogkonferensen.

3.3

Uppföljning

Arbetet med uppföljning och utvärdering av storstadspolitiken kommer allt mer att ha sin utgångspunkt i indikatorer. Att arbeta utifrån indikato- rer bidrar till att åskådliggöra den detaljerade information som finns i form av statistik för de olika målområdena. En redovisning baserad på indikatorer är inte heltäckande men visar ett urval av karaktäristiska frå- gor på en detaljnivå som i de flesta fall räcker för att visa om utveckling- en går i rätt riktning och rätt takt. Detta ger även möjligheter att göra jämförelser och följa utvecklingen under en längre period då man använ- der samma indikatorer. Däremot säger indikatorerna inget om utveck- lingen är en effekt av storstadsarbetet. Integrationsverket har på regeringens uppdrag utarbetat förslag till in- dikatorer. Sektorsmyndigheterna Arbetsmarknadsverket, Brottsföre- byggande rådet, Skolverket, Socialstyrelsen, Statens folkhälsoinstitut och Ungdomsstyrelsen har analyserat och kommenterat förslagen. Dessa rapporter kom in till regeringen i juni 2003. Arbetet med att vidareut- veckla indikatorerna fortgår. 3.3.1 Finansiering

Riksdagen har sedan 1999 avsatt drygt två miljarder kronor för storstads-

politiken. Dessa har fördelats via de lokala utvecklingsavtalen till sju

storstadskommuner (Botkyrka kommun, Göteborgs kommun, Haninge

kommun, Huddinge kommun, Malmö kommun, Stockholms kommun

samt Södertälje kommun). I riktlinjerna från 1999 angavs att större delen

av medlen (62 %) skulle gå till lokalt utvecklingsarbete inklusive kultur

och idrott. Vidare avdelades medel till förskoleverksamhet med satsning

på svenska (26 %), språkutveckling i skolan (9 %) samt utbildningsinsat-

ser för vuxna (3 %). Under 2001 kom storstadsdelegationen med ett

kompletterande erbjudande till de berörda kommunerna i syfte att foku-

sera den fortsatta verksamheten till målområdena sysselsättning och ut-

bildning.

De statliga medlen har villkorats med en minst likvärdig kommunal

motprestation. Inte heller skall kommunens pågående specialinsatser

eller särskilda projekt i de aktuella stadsdelarna minska till förmån för

nya insatser inom ramen för respektive lokalt utvecklingsavtal.

26

Den ursprungliga tanken var att storstadsmedlen skulle ha förbrukats Skr. 2003/04:49 fram till halvårsskiftet 2002. Utfallet har emellertid blivit ett annat eftersom det har tagit betydligt längre tid att organisera ett omfattande förändringsarbete än vad som kunde förutses. Detta har också Integrationsverket konstaterat i sin utredning. Några kommuner har i dagsläget (hösten 2003) förbrukat större delen av de medel som avsatts för deras räkning medan för andra kommuner kommer medel att finnas kvar även under 2005. Fram till den 30 november 2003 har följande belopp utbetalats till de sju kommuner som tecknat lokala utvecklingsavtal; Botkyrka kommun (147 mnkr), Göteborgs kommun

(218

mnkr),

Haninge

kommun

(107

mnkr),

Huddinge

kommun

(124

mnkr),

Malmö

kommun

(397

mnkr),

Stockholms

kommun

(426

mnkr) och Södertälje kommun (100 mnkr). I cirkeldiagrammet

redovisas hur de förbrukade medlen har fördelats efter målområde.

Diagram 1. Förbrukade medel fördelat efter målområde

Tillväxt

Sysselsättn.

Demokrati

2%

Socialt bidrag

15%

17%

Folkhälsa 9%

Tryggt område

Svenska

12%

språket

32%

Vuxenutbild.

4%

Grundskola

9%

Källa: Justitiedepartementet

3.3.2

Revideringar en kärnprocess

Årliga revideringar av det lokala utvecklingsavtalet är kärnan i lär- och förbättringsprocessen. De baseras på en dialog mellan företrädare för stadsdelar, kommunerna och staten. Revideringsprocessen har tre nivåer; lokal, kommunal och nationell. Först i processen är stadsdelarna som reviderar sina lokala åtgärdsplaner, vilka formar grunden till den kom- munala revideringen. Parallellt med revideringar av de lokala utveck- lingsavtalen i kommunen pågår revideringar på den statliga nivån genom en kontinuerlig dialog mellan stat och kommun. Kommunerna rapporte- rar årligen genom den s.k. oktoberrapporten om utvecklingen i stads- delarna (se avsnitt 3.3.3). Oktoberrapporten samt lokala utvärderingsrap- porter utgör grunden för revideringsprocessen. 27 För att beakta ett underifrånperspektiv har staten årligen haft dialoger Skr. 2003/04:49 med inblandade parter på stadsdelsnivå. Dessa dialoger har varit ett vik- tigt instrument för revideringar på alla nivåer, inte minst på grund av den direkta kommunikationen med dem som berörs i stadsdelarna. Därtill har årliga uppföljningskonferenser och särskilda seminarier anordnats för erfarenhetsutbyte som en del i revideringsprocessen.

3.3.3

Oktoberrapporter

Kommunerna har årligen lämnat en lägesrapport om utvecklingen i stadsdelarna i oktober månad. Detta är ett sätt för storstadsdelegationen att följa utvecklingsarbetet i stadsdelarna. Rapporterna utgör underlag för delegationens årsrapport. Rapporterna har även efterfrågats av externa aktörer med intresse för det storstadspolitiska arbetet. I samband med oktoberrapporten, samt vid ett tillfälle på våren, lämnar kommunerna även in underlag till s.k. matriser. I dessa matriser redovi- sas per stadsdel de insatser inom respektive lokal åtgärdsplan som varit igång eller planerats under innevarande år och inom vilket målområde insatsen har haft sin tyngdpunkt och hur mycket av resurserna som har använts för genomförandet av respektive insats. I oktoberrapporten anges också i vilken omfattning det finns samband med andra målområden. Matriserna har använts som underlag till storstadsdelegationens årsrap- port för att kunna redovisa hur resurserna har använts inom olika målom- råden och hur insatserna har påverkat de olika målområdena, det s.k. tvärsektoriella mervärdet (se avsnitt 4.2).

3.3.4

Dialog

Storstadskansliet (se avsnitt 3.6) har från början prioriterat dialog med dem som engagerats i storstadsarbetet lokalt. Kansliet har därför varje år genomfört en s.k. dialogturné. De två första åren besöktes alla 24 stads- delarna, där förutom kommun och stadsdelsföreträdare också boende, föreningsrepresentanter med flera deltog. Under 2002 genomfördes en träff per kommun där de lokalt verksamma deltog, tillsammans med före- trädare för myndigheter. Storstadskansliet har också genomfört en speci- ell dialogturné till företrädare för de myndigheter som är direkt involve- rade i det lokala arbetet, dvs. länsarbetsnämnderna, polisen och försäk- ringskassan.

3.3.5

Årsrapporter

Storstadsdelegationen har fått i uppdrag av regeringen att årligen redovi- sa utvecklingen i de stadsdelar som omfattas av de lokala utvecklingsav- talen. För detta ändamål har storstadsdelegationen tagit fram tre årsrap- porter (19992000, 2001, 2002). I första årsrapporten har delegationen beskrivit hur arbetet med de lokala utvecklingsavtalen har startat. I års- rapporten 2001 har delegationen redovisat utvecklingen i stadsdelarna baserat på den statistik som Integrationsverket har tagit fram med hjälp av databasen STATIV. Denna databas har utvecklats för att kunna följa 28 upp utvecklingen i stadsdelar både på områdes- och individnivå. Utöver Skr. 2003/04:49 statistik bygger delegationens årsrapport på kommunernas årliga oktober- rapporter. I årsrapporten 2001 introducerade storstadsdelegationen för första gången det tvärsektoriella mervärdet av det lokala utvecklingsarbe- tet genom att redovisa hur insatser inom ett målområde bidrar till mål- uppfyllelse inom flera områden. En del av årsrapporten behandlar den ekonomiska uppföljningen för att redovisa hur de särskilda statliga med- len har fördelats mellan de olika målområdena. I årsrapporten 2002 har storstadsdelegationen även redovisat resultat av valdeltagande.

3.4

Utvärdering

Utvärdering är en viktig del i utvecklingsprocessen. I april 1999 gav re- geringen Integrationsverket i uppdrag att koordinera en nationell utvärde- ring av de lokala utvecklingsavtalen. Syftet med en nationell utvärdering har varit att skapa ett underlag för beslutsfattande om hur det framtida storstadsarbetet och även de framtida utvärderingarna skall utformas. Integrationsverket har sedan 1999 lämnat tre redovisningar till regering- en enligt uppdrag i regleringsbrev.

-

Organisation för demokrati och delaktighet (Integrationsverkets rapportserie 2000:8), presenterar resultatet från en enkätunder- sökning om de organisatoriska förutsättningarna för storstads- arbetet.

-

Målområdesanalyser och indikatorer (Integrationsverkets rap- portserie 2001:06) presenterar indikatorer som kan användas för att följa upp utvecklingen i de områden som berörs av stor- stadsarbetet.

-

Utvecklingen i storstadsarbetets 24 bostadsområden 1997 2000 (Integrationsverkets rapportserie 2001:09), innehåller en demografisk beskrivning av de aktuella områdena, och kom-

pletterar den ovannämnda rapporten. Därutöver har Integrationsverket publicerat ytterligare två rapporter. Den ena Förort i fokus interventioner för miljoner (Integrationsverkets rapportserie 2002:01) är en kunskapsöversikt över forskning kring insat- ser i utsatta bostadsområden i Sverige och i övriga Norden på 1990-talet. I den andra, Miljonprogram och media Föreställningar om människor och förorter, analyserar tre forskare massmedias beskrivning av förorter. För att få en fördjupad kunskap om vilka effekter storstadsarbetet får på lokal nivå har regeringen givit Mångkulturellt centrum i Botkyrka i uppdrag att följa utvecklingen i en av de stadsdelar som berörs av det lokala utvecklingsarbetet. Då Mångkulturellt centrum finns lokaliserat i Botkyrka valdes Fittja ut som speciellt utvärderingsområde. Utvärdering- en av storstadsarbetet i Fittja består av två delar, en kvalitativ och en kvantitativ. Den kvalitativa delen utgörs av en processinriktad utvärde- ring av sammanlagt 15 projekt, utvalda bland cirka 100, vilka har be- dömts vara viktiga för förändringsarbetet och intressanta för att de speg- lar variationen i arbetet. De utvärderade arbetsområdena har klassifice- rats under följande teman: arbete och sysselsättning, utbildning och språk, sociala åtgärder, demokrati och delaktighet. Varje tema har haft sin egen utvärderare och har avrapporterats separat. 29 Den kvantitativa delen baseras på två enkätundersökningar i Fittja. Den första utfördes och publicerades 1999 under titeln Tusen röster om Fittja. I den första undersökningen redovisas och analyseras den erhållna statistiken om Fittja utifrån de variabler som är mål för storstadsarbetet. I den andra enkätundersökningen som genomfördes under början av 2003, upprepades frågorna från 1999. Resultaten från undersökningarna gör det möjligt att diskutera vilka förändringar i området som kan vara ett resul- tat av det lokala utvecklingsarbetet. I rapporten Satsning ger resultat görs en jämförelse mellan resultaten från de båda enkätundersökningarna 19992003. I forskningsserien ingår också en helhetsutvärdering av stor- stadsarbetet i Botkyrka kommun, publicerad 2002 under titeln Stora fis- kar äter fortfarande små fiskar. Förutom Integrationsverket har Verket för näringslivsutveckling (NU- TEK), Institutet för tillväxtpolitiska studier (ITPS), Statskontoret, Brotts- förebyggande rådet (BRÅ) och Mångkulturellt centrum (MKC) fått i uppdrag av regeringen att studera storstadsarbetet. NUTEK har i rapport- erna Storstadsarbetet (NUTEK 2001:4) och Processutvärdering av det lokala utvecklingsarbetet i Flemingsberg, Kista och Rosengård (NUTEK R 2001:10) studerat tillväxtperspektiv och tillväxtpotential i de lokala utvecklingsavtalen. ITPS har i sin rapport Tillväxtmålen i Storstadspoliti- ken (2002) granskat tillväxtaspekten i Huddinge, Malmö och Stockholms reviderade avtal. Statskontoret har i sin rapport Tillsammans i storstaden (2002:23) studerat den offentliga samverkan inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen. BRÅ har i studie Brottsförebyggande insatser i utsat- ta områden En studie av storstadsarbetet (2003) gjort en kartläggning och analys av det brottsförebyggande storstadsarbetet samt givit förslag på hur detta skulle kunna utvecklas i framtiden. Mångkulturellt centrums studie Kultur i storstad (2002) innehåller en kartläggning och en analys av kulturens betydelse för utveckling i de kommuner och stadsdelar som omfattas av arbetet med lokala utvecklingsavtal. Samtliga myndigheter har lämnat sina respektive slutrapporter.

3.4.1

De lokala utvärderingarna

Kommunerna ansvarar för att genomföra lokala utvärderingar av utveck- lingsavtalen. Av riktlinjerna för de lokala utvecklingsavtalen framgår att det nationella utvärderingsarbetet inte ersätter det kommunala utvärde- ringsansvaret. Utvärdering bedrivs parallellt med utvecklingsarbetet i syfte att ge råd, stöd och kritik av arbetet som kan leda till förändringar som förbättrar genomförandet. De lokala utvärderingarna är en del i im- plementeringsarbetet och därmed ett underlag för kommunernas strate- giska och långsiktiga arbete med de frågor som de lokala utvecklingsav- talen omfattar. Kommunerna har givit i uppdrag till högskolor och universitet att genomföra de lokala utvärderingarna. Utvärderingsinstans för kommu- nerna Stockholm, Huddinge, Haninge och Södertälje är Södertörns hög- skola, i Botkyrka är det Mångkulturellt centrum i Botkyrka som genom- för de lokala utvärderingarna, i Malmö är Malmö högskola lokal utvärde- rare och i Göteborg är Göteborgs universitet och Chalmers tekniska hög- skola utvärderare på lokal nivå. Skr. 2003/04:49 30

3.4.2

Särskild utredare

Skr. 2003/04:49

En särskild utredare har tillkallats under hösten 2003 för att värdera det material i form av utvärderingar och särskilda studier som tagits fram inom ramen för arbetet med de lokala utvecklingsavtalen, i syfte att om- vandla gjorda erfarenheter till kunskap. Storstadspolitiken skall generellt sett bidra till att vunna erfarenheter sprids såväl inom storstadsregionerna som till landet i övrigt. Utredaren skall, med beaktande av relevant kom- petens inom de områden som är av betydelse för det lokala utvecklings- arbetet, föreslå ett långsiktigt nationellt utvärderingsprogram för lokala utvecklingsavtal under 2004.

3.5

Avstämning

3.5.1

Avstämning av de lokala utvecklingsavtalen

För att förse regeringen och riksdagen med ett brett förankrat underlag som speglar det arbete som bedrivits inom ramen för lokala utvecklings- avtalen har avstämningar i olika former genomförts. En inventering av de utvärderingsrapporter och studier som har genomförts inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen har gjorts under namnet Storstad och Framtid. Detta arbete resulterade i ett avstämningspaket som blev klart 2003. Därtill har fjorton temaseminarier genomförts av kommuner och myn- digheter för att uppmärksamma och diskutera olika ämnesområden, så som brottsförebyggande arbete, språkutveckling, arbetsmarknad, boende och tillväxt (se avsnitt 3.5.2). En arbetsgrupp har tagit fram en mall som kan ligga till grund för stadsdelarnas utformning av framtidsscenarier (se avsnitt 3.5.3 och 5.5). Olika skrifter har också tagits fram för att beskriva de lokala utveck- lingsavtalen och det lokala utvecklingsarbetet. Informationen finns sam- lad på storstadskansliets webbplats: www.storstad.gov.se.

3.5.2

Temaseminarier

Storstadspolitiken består till stor del av en samordning mellan olika sak- politiska områden som till exempel arbetsmarknadspolitik, utbildnings- politik, integrationspolitik, kulturpolitik, ungdomspolitik, folkhälsopoli- tik etc. De sektorsmyndigheter som är verksamma inom de olika politik- områden och som berörs av storstadspolitiken har därmed en viktig roll i utvecklingen av den nationella storstadspolitiken. De frågeställningar som är aktuella inom de olika sakområdena diskuteras utifrån både ett nationellt, regionalt och lokalt perspektiv. För att fånga upp de olika per- spektiven i diskussionerna inom de olika sakområdena har temaseminari- er anordnats inom ramen för storstadsdelegationens avstämningsarbete. Syftet med temaseminarierna har varit att med berörda myndigheter, kommuner, stadsdelar, boende och övriga intressenter fördjupa diskus- 31 sionerna om de lokala utvecklingsavtalen ur ett sakområdesperspektiv Skr. 2003/04:49 samt om framtida storstadspolitik. Målgruppen för respektive temaseminarium har i första hand varit de personer som i stadsdelarna arbetar med storstadsarbetet och tjänstemän från berörda statliga myndigheter. Myndigheter, kommuner och andra intressenter har i regel arrangerat de olika seminarierna och ansvarat för dokumentation. Storstadskansliet har stått för den övergripande samordningen av hela seminarieserien och framtagandet av en samlad dokumentation. Seminarierna har i möjligaste mån genomförts inom ramen för kommunernas och myndigheternas be- fintliga resurser, i enlighet med åtaganden i respektive lokalt utveck- lingsavtal angående informations- och erfarenhetsspridning samt kun- skapsöverföring.

3.5.3

Framtidsscenarier en modell

De lokala åtgärdsplanerna bygger på att varje stadsdel har gjort en nulä- gesbeskrivning och en analys av stadsdelens utvecklingsmöjligheter. Inom ramen för storstadsdelegationens avstämningsarbete har en arbets- grupp bestående av representanter från Regeringskansliet och kommu- nerna under våren 2002 utvecklat en modell för hur även framtidsscen- arier ska kunna tas fram. Syftet med framtidsscenarierna är att redovisa realistiska utvecklingsmöjligheter för stadsdelen och utveckla åtgärderna i de lokala utvecklingsavtalen. Arbetet med framtidsscenarierna har inneburit att olika kommunala program liksom stadsdelarnas ordinarie verksamhetsplanering har knutits samman med arbetet inom ramen för det lokala utvecklingsarbetet. Åt- gärdsplanerna har därigenom fått en fastare förankring i den ordinarie verksamheten, samtidigt som uppföljning och utvärdering av det lokala storstadsarbetet har kunnat bidra till att också utveckla den ordinarie kommunala verksamheten.

3.6

Storstadsdelegationen

Regeringen har, i enlighet med storstadspropositionen, tillsatt en stor- stadsdelegation med uppgift att samordna och utveckla den nationella storstadspolitiken. Delegationen samordnar regeringens insatser i stor- stadsregionerna och utgör ett beredningsorgan, utan myndighetsställning, som verkar i Regeringskansliet. Delegationen samordnar utifrån politiska överväganden ärendegrupper från olika departement, vilka är av betydel- se för storstadsregionerna, inför regeringens beslut. Delegationen består av en ordförande och ytterligare åtta ledamöter. Ordförande för delegationen är statssekreteraren för det statsråd som an- svarar för storstadsfrågor. Även övriga ledamöter i delegationen är med anledning av beredningens politiska natur statssekreterare samt en repre- sentant för statsrådsberedningen. Berörda departement är Justitie-, Soci- al-, Finans-, Utbildnings-, Kultur-, Miljö- och Näringsdepartementet. 32 Utöver delegationen finns en tjänstemannagrupp med representanter Skr. 2003/04:49 från berörda departement, därtill finns även ett storstadskansli vars upp- gift är att bistå delegationen. Kansliets huvuduppgift är att medverka i arbetet med att ta fram lokala utvecklingsavtal, göra informationsinsatser, initiera erfarenhetsutbyte nationellt och internationellt samt utforma storstadsdelegationens årsrap- port till regeringen som redovisar utvecklingen i stadsdelar som berörs av lokala utvecklingsavtal.

3.6.1

Storstadsdelegationens uppgifter

Storstadsdelegationen har en fortlöpande dialog med företrädare för stor- stadskommunerna om behovet av samordning av insatser och behov av statliga initiativ för att stimulera utvecklingen och om hur tillväxten i storstadsregionerna skall komma hela befolkningen till del. En huvuduppgift för delegationen är att verka för goda förutsättningar för tillväxt, utveckling och förbättrad planering i storstadsregionerna, samt en förbättrad samordning av åtgärder inom olika politikområden. Den andra huvuduppgiften är att ansvara för arbetet med att ta fram lo- kala utvecklingsavtal för de mest utsatta bostadsområdena i storstadsre- gionerna. Delegationen lämnar förslag till regeringen om lokala utveck- lingsavtal och om dispositionen av medel för insatser inom ramen för sådana avtal från anslaget 11:1 Särskilda insatser i utsatta bostadsområ- den, inom utgiftsområde 8 och anslaget 11:1 Förstärkning av utbildning i storstadsregionerna inom utgiftsområde 16. En viktig uppgift för delegationen är också att med utgångspunkt från vad som kommer fram i arbetet med de lokala utvecklingsavtalen föreslå sådana förändringar av lagteknisk, finansiell eller organisatorisk natur som behövs för att de lokala utvecklingsavtalen skall kunna genomföras eller för att i övrigt främja sysselsättning och tillväxt i storstadsregioner- na. Delegationens uppgifter är vidare att ansvara för att de lokala utveck- lingsavtalen följs upp och svara för att en oberoende utvärdering görs av de lokala utvecklingsavtalen och att årligen till regeringen redovisa ut- vecklingen i de berörda stadsdelarna samt stimulera erfarenhetsutbyte mellan städer inom landet och mellan städer i EU och verka för ökad metodutveckling.

3.6.2

Referensgrupper

Till storstadsdelegationen har knutits referensgrupper för regionerna och

för centrala myndigheter. Det primära syftet med referensgrupperna är att

finna former för samordning och samverkan mellan de parter som berörs

av storstadsarbetet. Formerna för grupperna kommer att ses över i syfte

att stärka strukturerna för storstadsarbetet långsiktigt.

De regionala referensgrupperna skulle, enligt storstadspropositionen,

bestå av företrädare för de berörda kommunerna, landstinget eller själv-

styrelseorganet och länsstyrelsen. Därmed skulle delegationen få ett fo-

rum för kontinuerlig dialog med berörda folkvalda församlingar och

länsstyrelser. Arbetet med dessa regionala referensgrupper har emellertid

resulterat i mycket olika arbetssätt i de tre storstadsregionerna. Referens-

33

gruppen i Malmö har fungerat som redovisat, medan det inte har funnits Skr. 2003/04:49 någon referensgrupp i Göteborg. Referensgruppen för Stockholms län har genom sin storlek mer kommit att fungera som informationsmottaga- re. Referensgruppen för centrala myndigheter består av ett antal sektors- myndigheter; Arbetsmarknadsstyrelsen, Barnombudsmannen, Boverket, Brottsförebyggande rådet, Försäkringskasseförbundet, Integrationsver- ket, Riksantikvarieämbetet, Riksförsäkringsverket, Rikspolisstyrelsen, Skolverket, Socialstyrelsen, Statens folkhälsoinstitut, Statens kulturråd och Ungdomsstyrelsen. Integrationsverket har ett särskilt ansvar för att dokumentera, samla kunskaper och sprida erfarenheter från arbetet i ut- satta stadsdelar.

3.6.3

Information och kommunikation

För storstadsdelegationen har informations- och kommunikationsarbetet sedan starten varit ett strategiskt verktyg för att samordna verksamheter- na och sprida erfarenheter. Storstadsarbetets komplexitet och inverkan på många olika samhällsektorer gör att kommunikationsarbetet är priorite- rat. Behoven av att både informera om och kommunicera kring utveck- lingen samt att stimulera och driva ett erfarenhetsutbyte är stora både lokalt mellan de boende, deltagande stadsdelarna och kommunerna men också nationellt med de kommuner som inte deltar samt internationellt i olika fora. Kravet på att samordna departementens och de berörda myn- digheternas verksamhet ställer krav på ett aktivt kommunikationsarbete. Under den tid som storstadsarbetet pågått har en lång rad olika infor- mations- och kommunikationsinsatser genomförts. Storstadsdelegationen har varje år alltsedan 2000 lämnat en årsrapport över hur arbetet har fort- skridit och utvecklats. Under våren 2002 genomfördes ett avstämnings- arbete. Regeringen arrangerade under det svenska ordförandeskapet 2001 ett internationellt möte i Södertälje mellan politiker, forskare och yrkes- verksamma under namnet Urban Futures. Mötet resulterade i en antologi som publicerades hösten 2001. Storstadskansliet har sedan våren 2000 drivit en egen webbplats på adressen www.storstad.gov.se där delegationen löpande informerar om storstadsarbetet. 34 Skr. 2003/04:49 35

ILLUSTRATION Basketkorgen

Skr. 2003/04:49

36 Skr. 2003/04:49 4 Att vända misstro till tilltro

Regeringens bedömning: Det tvärsektoriella storstadsarbetet har bidragit till en positiv utveckling för att uppnå såväl storstadspolitikens mål som mål inom andra politikområ- den. Detta skapar i sig ett mervärde. Det storstadspolitiska arbetet har visat att det går att vända en långvarig negativ trend. Fortfarande är glappet till nationella genomsnitts- nivåer beträffande bland annat sysselsättning, andel personer med långvarigt behov av försörjningsstöd, utbildningsnivå etc. stort. Därför är det viktigt att det lokala utveck- lingsarbetet bedrivs långsiktigt så att målet om att bryta segregationen kan uppnås.

4.1

Betydelse för andra politikområden

Helhetssynen har varit en viktig utgångspunkt i arbetet med de lokala utvecklingsavtalen. Internationella erfarenheter visar tydligt att segrega- tion endast kan motverkas med långsiktiga program som bygger på en helhetssyn på områdets utveckling, involverar en lång rad offentliga och privata aktörer och inte minst viktigt, bygger på invånarnas delaktighet i arbetet. Forskare och utvärderare av de lokala utvecklingsavtalen betonar i sina rapporter bland annat betydelsen av kombinationen av generella välfärdsinsatser och områdesinriktade åtgärder för att uppnå goda resul- tat. I storstadspropositionen anges ett antal särskilt angelägna målområden kopplade till målet att bryta segregation. För att arbetet med att bryta segregationen skall bli framgångsrikt krävs ett helhetsperspektiv och en kombination av tvärsektoriella insatser. I arbetet med de lokala utveck- lingsavtalen har termen tvärsektoriellt mervärde introducerats. I storstadsdelegationens årsrapporter har redovisats hur insatser inom ett målområde ger större möjligheter att uppfylla även målen inom flera andra målområden. Storstadspolitik har i och med det tvärsektoriella an- greppssättet även betydelse för andra politikområden. Nedan ges exem- pel på ett antal politikområden som är av vikt för det lokala utvecklings- arbetet. Inflytande och delaktighet Det demokratiska deltagandet och delaktigheten utgör både mål och me- del i storstadspolitiken. Som medel framhålls underifrånperspektivet som en av de viktigaste metoderna för att uppnå en långsiktig, uthållig och framgångsrik utveckling i storstadsregionerna. Insatser inom övriga om- råden påverkar direkt eller indirekt det demokratiska deltagandet i de 24 stadsdelarna. Kommuner som tecknat lokala utvecklingsavtal har vidtagit fler åtgärder i syfte att öka valdeltagandet och delaktigheten hos kommu- nens invånare. Vid riksdagsvalet 2002 har valdeltagandet ökat i ett tiotal stadsdelar jämfört med 1998, vilket till viss del kan vara ett resultat av det lokala utvecklingsarbetet. 37

Arbetsmarknad

Skr. 2003/04:49

Det har varit ett prioriterat målområde för storstadsarbetet att höja syssel- sättningsgraden i de stadsdelar som omfattas av de lokala utvecklingsav- talen. Nya arbetssätt och samverkansformer har etablerats och spridits till fler stadsdelar. Arbetsförmedlingarna har med personalförstärkningar samt i en del fall med stöd av ökad samverkan med Försäkringskassa och kommun kunnat arbeta mer individinriktat. Utvecklingen under de senas- te tre åren har visat att sysselsättningsgraden har ökat mer i de berörda stadsdelarna än i liknande områden. Erfarenheter från det lokala utveck- lingsarbetet tas till vara i den generella arbetsmarknadspolitiken och sär- skilt i propositionen 2002/2003:44 Arbetsmarknaden förstärks. Socialpolitik För att nå regeringens mål om att halvera socialbidragsberoendet mellan 1999 och 2004 är det nödvändigt med insatser för att öka sysselsättning- en. När det gäller socialbidragsutvecklingen visar de stadsdelar som om- fattas av de lokala utvecklingsavtalen en positivare utveckling än andra stadsdelar med liknande befolkningsstruktur. Storstadsarbetet och de lo- kala utvecklingsavtalen har lyfts fram i Sveriges handlingsplan mot fat- tigdom och social utestängning 20032005 som ett exempel på god prak- tik för stärkt lokal samverkan och mobilisering av samtliga aktörer, vilket är ett av målen i EU:s strategi mot fattigdom och social utestängning. Utbildning Insatserna inom förskola och skola tillhör de mest utvecklade och fram- gångsrika inom avtalen. Förskola, skola och vuxenutbildning utformar arbetssätt och metoder som främjar en positiv språk- och kunskapsut- veckling hos barn, ungdomar och vuxna. Elevernas resultat i flera skolor har förbättrats. Den nya myndigheten för skolutveckling skall i en del av sin verksamhet använda erfarenheter från det lokala storstadsarbetet. Därmed införlivas storstadsarbetet i den nationella utbildningspolitiken. Brottsförebyggande arbete I syfte att öka människors trygghet och trivsel och minska brottsligheten bedrivs bland annat brottsförebyggande arbete i form av t.ex. centrum- värdar och medborgarvärdar. Lokala brottsförebyggande råd har inrättats i samtliga berörda kommuner och flertalet av bostadsområdena. De kommunala bostadsbolagen deltar i flera stadsdelar för att förbättra den fysiska miljön genom t.ex. upprustning av bostadshus, lekparker och be- lysning. Det lokala utvecklingsarbetet har medfört att fler lokala brottsfö- rebyggande råd har inrättats. 38

Jämställdhet

Skr. 2003/04:49

Kvinnor är en prioriterad målgrupp för åtskilliga insatser inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen. För 2003 har kommunerna i större ut- sträckning än tidigare redovisat de insatser som är inriktade på att för- bättra kvinnors ställning i samhället. Bland konkreta exempel kan näm- nas allmän deltidsförskola som har införts och utvecklats sedan stor- stadsarbetets början. När det gäller insatser för barn och ungdomar görs särskilda ansträngningar för att uppmärksamma flickor. Flera insatser som varit inriktade på att öka sysselsättningen har haft lågutbildade kvinnor med utländsk bakgrund som målgrupp. Det fortsatta arbetet med indikatorer för att bedöma utvecklingen i stadsdelar kommer att baseras på könsuppdelad statistik eller andra faktaunderlag som tar hänsyn till ev. skillnader i utvecklingen för män och kvinnor. Kultur I flera lokala åtgärdsplaner lyfts kulturen fram som betydelsefull för att främja en positiv utveckling av stadsdelen. Kulturen bidrar till att skapa en innehållsrik livsmiljö för de boende. Kulturen kan i vid bemärkelse bidra till en ökad språkinlärning, social gemenskap, stärkt identitet och meningsfull fritid för de boende i området. Folkhälsa Exempel på faktorer som påverkar folkhälsan är enligt Socialstyrelsen inkomst, utbildning, socialbidragstagande, delaktighet och inflytande i samhället, goda och trygga uppväxtvillkor m.m. I samtliga stadsdelar har utvecklingen varit positiv när det gäller bland annat utbildning, syssel- sättning och socialbidragstagande. Samtliga insatser inom de lokala ut- vecklingsavtalen kan därför i någon mån vara betydelsefulla för hälsan i ett bredare perspektiv.

4.2

Mervärde

Insatserna inom de lokala utvecklingsavtalen är till stor del tvärsektoriel- la. En insats kan därmed få återverkningar inom flera områden. Ett ex- empel är språkundervisning för vuxna. Förutom att kunskaperna i det svenska språket förhoppningsvis förbättras så bidrar språkinlärningen till ökade förutsättningar för att ta del av svenska nyheter, engagera sig poli- tiskt eller i föreningslivet, söka och få jobb, göra karriär, hjälpa sina barn med läxor och kunna kommunicera med andra vuxna i barnets närhet, få ett större socialt nätverk etc. Insatser som görs inom ett område bidrar därmed till ökade möjligheter att uppfylla målen inom ett flertal andra områden. I diagram 2 illustreras sambanden mellan olika målområden. Den mörka delen av stapeln visar antalet insatser med tyngdpunkt inom respektive målområde. Resterande del av stapeln visar antalet insatser inom andra målområden som har betydelse eller ger ett mervärde för re- dovisat målområde. 39 Skr. 2003/04:49 Diagram 2. Samband mellan insatser och målområden

500

insatser

svagt samband

starkt samband

inom målområde

Antal

400

300

200

100

0

Tillväxt

Syssels./Socbidr.

Svenska språket

Grundskola

Vuxenutbildning

Tryggt område

Folkhälsa

Demokrati

Källa: Storstadsdelegationens årsrapport, 2002

I kommande avsnitt redovisas exempel på insatser som görs i de statliga myndigheternas ordinarie verksamhet som bidrar positivt till att uppfylla de storstadspolitiska målen. Därtill ges i citatform exempel på insatser gjorda inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen i de enskilda stads- delarna, så som de presenterats i 2003 åtgärdsplaner.

4.2.1

Väg till egenförsörjning

Statliga och kommunala myndigheter samarbetar för att fler människor

skall kunna bryta sitt beroende av socialbidrag och komma ut i riktiga

arbeten. Den positiva sysselsättnings- och arbetslöshetsutveckling för

personer med utländsk bakgrund under senare år är inte endast ett resultat

av konjunktursvängningar utan måste även ses som en effekt av de insat-

ser som gjorts inom ramen för bland annat storstadsarbetet. Enligt Ar-

betsmarknadsstyrelsen (AMS) har de extra resurser som tillförts stor-

stadsregionerna för personalförstärkningar inneburit att fler handläggare

har kunnat avsätta mer tid för den individuella servicen men också för

kollektiva insatser som t.ex. jobbsökaraktiviteter. Uppföljningar av ar-

betsmarknadspolitiken inom storstadspolitiken visar att sysselsättningen

ökar i de stadsdelar som omfattas av storstadspolitiska åtgärder (se dia-

gram 3). När det gäller kvinnornas position på arbetsmarknaden konsta-

teras i Integrationsverkets rapport 2003:4 att för perioden 19982000 har

den positiva utvecklingen i förvärvsintensitet varit starkare för kvinnor i

samtliga stadsdelar som omfattas av det lokala utvecklingsarbetet än för

Sverige i genomsnitt. Under perioden har förvärvsintensiteten för kvin-

nor födda utomlands ökat med 5,2 % i de 24 stadsdelarna jämfört med

4,3 % för gruppen i Sverige som helhet. Motsvarande siffror för män

visar att förvärvsintensiteten för män födda utomlands har ökat med

8,7 % jämfört med 5,9 % för gruppen i landet som helhet. För kvinnor

40

födda i Sverige har förvärvsintensiteten ökat med 1,5 % i de 24 stadsde- Skr. 2003/04:49 larna jämfört med 1,3 % för gruppen i Sverige som helhet medan för män födda i Sverige är ökningen 3,6 % respektive 1, 9 %. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Samverkstan som är ett samverkansprojekt mellan SDF Bergsjön, Arbetsförmedlingen, Försäkringskassan, Vuxenutbildningsförvaltningen och Primärvården har varit igång ett år. Målet för verksamheten är att utveckla nya arbetsmetoder och att öka kunskapen om mål- gruppens behov och förutsättningar. Källa: Åtgärdsplan Bergsjön, 2003 Samtidigt söker sig allt fler till arbetsförmedlingen i dessa stadsdelar, vilket gör att arbetslöshetstalen inte sjunker i samma takt som sysselsätt- ningen ökar. AMS analyser av utvecklingen av obalanstalen i berörda stadsdelar ger en motsvarande positiv bild. I en rapport till regeringen i oktober 2002 framhöll AMS att antalet personer som är arbetslösa eller i program under året minskat i de stadsdelar som omfattas av de lokala utvecklingsavtalen medan obalansen har ökat i övriga delar av de berörda kommunerna. Skillnaderna mellan olika bostadsområden var emellertid fortfarande mycket stora. Enligt länsarbetsnämnderna har det successivt utvecklats en betydande samsyn mellan länsarbetsnämnden och arbets- förmedlingen och respektive kommun när det gäller behoven i de berörda stadsdelarna. Samsynen har i hög grad redan resulterat i gemensamma strategier kring nödvändiga insatser. Storstadsarbetets förskjutning mot arbetsmarknadsfrågor har fördjupat samarbetet. Det är viktigt att utveck- lingen av samverkan mellan länsarbetsnämnder och arbetsförmedlingar och berörda kommuner går vidare. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Arbets- och utvecklingscentrum , AUC, bedrivs i organiserad samverkan och är samloka- liserad med Arbetsförmedlingen och Försäkringskassan. AUC utgör en lokal plattform för effektivare tillvaratagande av stadsdelens samlade insatser avseende utbildning, arbete och/eller eget företagande för arbetssökande. Källa: Åtgärdsplan Hyllie, 2003 Den 1 september 2003 påbörjade AMS, i enlighet med vad regeringen tidigare aviserat i propositionen Arbetsmarknadspolitiken förstärks (prop. 2002/2003:44), en försöksverksamhet med arbetsplatsintroduktion för vissa invandrare. Denna försöksverksamhet kan utgöra ett verkningsfullt instrument bland annat i en del av de områden som omfattas av stor- stadspolitiken. Det är samtidigt angeläget att i utvecklingen av den aktu- ella försöksverksamheten ta till vara erfarenheter som vunnits i arbetet inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen. I arbetet för att motverka en växande arbetskraftsbrist är den potentiella arbetskraften i storstads- områdena med låg andel sysselsatta en viktig resurs för att säkra en lång- siktigt hållbar tillväxt. Inom de lokala utvecklingsavtalen har särskilda åtgärder vidtagits t.ex. för att minska matchningsproblem på arbetsmarknaden. Nya arbetssätt och samverkansformer har etablerats och spridit sig till fler stadsdelar. Samlokalisering av arbetsförmedling, kommun och försäkringskassa har blivit mer vanligt i de 24 stadsdelarna. Språkutbildning kombinerade med yrkespraktik för att underlätta möjligheterna till ett arbete förekom- mer i flera lokala åtgärdsplaner. 41 Åtgärder för att öka andelen sysselsatta i Sverige är den främsta åtgär- Skr. 2003/04:49 den för att minska antalet personer med långvarigt behov av försörj- ningsstöd. Andelen invånare med långvarigt behov av försörjningsstöd har minskat under perioden 19982001 i samtliga 24 stadsdelar (se dia- gram 3). För gruppen kvinnor födda utomlands har andelen minskat med 6,2 % i de 24 stadsdelarna jämfört med 3 % för gruppen i Sverige som helhet. Motsvarande förändring för män födda utomlands i de 24 stadsde- larna är en minskning på 6,1 % jämfört med 3 % för riket som helhet. För kvinnor födda i Sverige i de 24 stadsdelarna har minskningen varit 1,2 % jämfört med 0,3 % för riket som helhet och för män födda i Sverige i de 24 stadsdelarna har minskningen varit 1,3 % jämfört med 0,2 % för hela riket. Exempel på fler insatser i 2003 åtgärdsplaner;

ABC-huset i Tumba, Valideringscentrum i Hallunda/Norsborg, Vaggeryd för Södertörn, Arbetsmarknadsprojekt för flyktingar i Gårdsten, Matchning Haninge, Haninge företags- center, Kompetensverkstad och SFI-praktik i Haninge, Svenska på jobbet i Vårbygård, Tillväxt Flemingsberg, Kista Matchning, Jobbcentrum i Skärholmen, Lunda Nova Närings- livscentrum i Tensta, Näckrosen arbete och utbildning i Ronna. m.fl. Källa: Stadsdelarnas åtgärdsplaner, 2003

Diagram 3. Procentuell förändring i andel sysselsatta,

2064 år, 19932001

80%

70%

60%

24 stadsdelar

Hela Sverige

Stockholms län

50%

Skåne län

Västra Götalands län

40%

93

94

95

6

97

98

99

0

01

9

0

9

19

19

19

9

19

19

20

0

1

1

2

Källa: STATIV 42 Skr. 2003/04:49

Diagram 4. Procentuell förändring i andel individer med långvarigt

behov av försörjningsstöd, 1864 år, 19982002

16%

14%

12%

10%

24 stadsdelar

Stockholms län

8%

Skåne län

6%

Västra Götalands län

Sverige

4%

2%

0%

1998

1999

2000

2001

2002

Källa: STATIV

4.2.2

Barn och ungdomars levnadsvillkor

En majoritet av eleverna i de områden som omfattas av storstadspoliti- kens lokala utvecklingsavtal har utländsk bakgrund. För många av dessa elever är språkutvecklingen, såväl i svenska språket som i modersmålet central för att de skall kunna få en bra skolgång och nå målen för utbild- ningen. Aktuell forskning pekar nu entydigt på att modersmålet har stor betydelse för den enskildes identitets- och språkutveckling, samtidigt som sådana kunskaper också är viktiga verktyg för lärande i ett bredare perspektiv. Modersmålsundervisningen hänger nära samman med under- visningen i svenska som andraspråk. Svenska som andraspråk har en cen- tral betydelse för en stor del av de elever som har ett annat modersmål än svenska. Exempel på lokalt utvecklingsarbete Utvecklandet av öppna skolan på Bergsjö- Gärdemosse- och Backegårdskolan har varit mycket positivt. Eleverna får läxhjälp både på svenska och modersmål, de har tillgång till datorer och samarbetet med fritidsverksamheten och föreningslivet har bidragit till att fler elever har en bra och utvecklande fritid. Källa: Åtgärdsplan Bergsjön, 2003

Förskolan är en viktig pusselbit i det livslånga och utvecklande läran-

det. Det är också välkänt att tidiga insatser har extra stor betydelse. De

insatser som vidtagits inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen för att

bygga ut förskolan i de aktuella områdena har därför varit särskilt bety-

delsefulla. Medel har bland annat använts till att pröva nya former av

förskoleverksamhet med nya pedagogiska arbetssätt, att i samtliga de 24

stadsdelar som omfattas av utvecklingsavtalen erbjuda alla barn från tre

år förskola på deltid, kompetensutveckling av pedagoger, ökning av anta-

let vuxna i förskolan samt för att stärka föräldramedverkan i förskolans

verksamhet. Förskolorna med språklig inriktning syftar till att ge barnen

43

tillgång till förskolans pedagogiska verksamhet och stöd i deras språkut- Skr. 2003/04:49 veckling. Förskolorna arbetar mycket med att stärka modersmålet samti- digt som svenska språket tränas. Insatserna på förskolans område inom ramen för de lokala utvecklings- avtalen har varit en värdefull grund för den allmänna förskolan som in- fördes den 1 januari 2003. Genom den allmänna förskolan kommer alla barn från och med höstterminen det år de fyller fyra år att erbjudas plats i förskolan. Förskolan skall vara avgiftsfri minst 525 timmar om året. Ett av syftena bakom reformen är att fler barn med invandrarbakgrund skall få tillgång till förskolan. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Språk och Lek har nu slagits ihop med områdets öppna förskola som ett led i infasningen av storstadsarbetet och har genom detta en verksamhet som vänder sig till alla familjer i området. Språk och Lek/öppen förskola erbjuder en pedagogisk gruppverksamhet för barn samtidigt som man ger föräldrar råd och stöd i frågor som rör barn och föräldraskap. Källa: Åtgärdsplan Flemingsberg, 2003 Inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen har även ett stort antal viktiga insatser genomförts på grundskolans område i syfte att fler elever skall kunna nå målen för utbildningen samt för att underlätta den språkli- ga utvecklingen. Även här har medel använts till kompetensutveckling av personal samt till utveckling av nya pedagogiska metoder. Flera projekt har t.ex. inriktats på studiehandledning och ämnesundervisning på ele- vernas modersmål. Att få ämnesundervisning och stöd på sitt modersmål kan vara mycket värdefullt, såväl för utvecklingen av modersmålet som för möjligheten att nå målen i andra ämnen, för elever som ännu inte ut- vecklat tillräckligt goda svenskakunskaper för att fullt ut kunna tillgodo- göra sig ämnesundervisning på svenska. Kompetensutvecklingsinsatser- na har bland annat inriktats på tvåspråkiga barns språk- och kunskapsut- veckling. I utvärderingar har framhållits att det är viktigt att kompetens- utvecklingsinsatserna inte bara riktas mot pedagoger utan även mot tjäns- temän och politiker. I Rågsved, Stockholms kommun, har det bildats en särskild språkutvecklingsgrupp som arbetar samordnat och aktivt för att höja modersmålets status i undervisningen. I en utvärdering framhålls språkutvecklingsgruppens viktiga funktion i arbetet med att förstärka modersmålets ställning. På flera ställen bedrivs också projekt där regel- bundna språkutvecklingsanalyser görs för varje elev. Genom språkut- vecklingsanalyserna blir det lättare att följa elevernas språkutveckling genom åren. På samma sätt som inom förskolans område arbetar man också i många projekt med att stärka samverkan mellan skolan och för- äldrarna, något som är av mycket stor betydelse för elevernas skolsitua- tion. Regeringen arbetar också på annat sätt för att förbättra utbildningsvill- koren i områden präglade av social och etnisk segregation. Den 1 mars 2003 delades Statens skolverk upp i två myndigheter, ett nytt Skolverk med ett mer renodlat ansvar för kvalitetskontroll genom uppföljning, ut- värdering samt granskning och tillsyn, och den nya Myndigheten för skolutveckling med uppgift att främja skolutveckling och stödja kompe- tensutveckling. Myndigheten för skolutveckling skall främja nationellt fastställda mål genom att stödja och stimulera kommuner och skolor i deras arbete med 44 den lokala skol- och verksamhetsutvecklingen. Myndighetens arbete Skr. 2003/04:49 skall karaktäriseras av ett flexibelt och projektinriktat arbetssätt och en stark kompetens när det gäller bland annat information och kommunika- tion samt nätverksarbete. I myndighetens regleringsbrev för 2003 anges som mål att myndighe- ten skall bidra till ökad måluppfyllelse inom ett par uppräknade, natio- nellt prioriterade områden. Dessa områden är basfärdigheter samt utbild- ningsvillkor för barn och ungdomar i segregerade områden. Myndigheten skall återrapportera till regeringen i vilken utsträckning detta mål nåtts och hur man arbetat för att uppnå det. Dessa skrivningar kan sägas inne- bära att arbetet mot segregerade områden är en av myndighetens kärn- uppgifter. I budgetpropositionen för 2003 aviserade regeringen att den nya Myn- digheten för skolutveckling skulle få som sitt första och viktigaste upp- drag att arbeta för förbättrad förskole- och skolsituation i segregerade områden. Regeringen fattade den 28 maj 2003 beslut om detta uppdrag. Uppdraget kan ses som en konkretisering av de texter som finns i regler- ingsbrevet. I uppdraget anges bland annat att myndigheten skall främja utvecklingen i förskolor och skolor i områden präglade av social och et- nisk segregation i syfte att en större andel av eleverna i dessa områden skall nå målen för utbildningen. Förskolans, förskoleklassens samt fri- tidshemmens roll i detta sammanhang skall särskilt beaktas. Myndighe- ten skall vidare kartlägga, samla in och analysera framgångsfaktorer samt sprida lärande exempel, t.ex. vad avser kunskaper och strategier i skolor med olika förutsättningar. Den viktigaste utgångspunkten skall här vara exempel från olika verksamheter. I uppdraget betonar regeringen även att myndigheten i sitt arbete skall ta tillvara erfarenheter och systematisera kunskap från storstadspolitikens lokala utvecklingsavtal. Uppdraget skall delredovisas årligen med början den 25 november 2003 och slutredovisas senast den 15 december 2005. Till uppdraget finns även kopplad en förordning om försöksverksam- het med tvåspråkig undervisning i år 7

9 i grundskolan. Förordningen syftar till att göra det möjligt att anordna ämnesundervisning på moders- målet även i grundskolans högre årskurser. Detta kan ha mycket stor be- tydelse för de elever som kommer till Sverige sent under sin skoltid. Myndigheten för skolutveckling skall följa och stödja denna verksamhet samt även granska kommunernas utvärderingar av försöksverksamheten och sprida lärande exempel utifrån utvärderingarna. Ett särskilt statsbidrag till personalförstärkningar har även införts fr.o.m. läsåret 2001/02. Bidraget är avsett att förbättra förutsättningarna för att höja skolans resultat i förhållande till de nationella målen genom att öka personaltätheten i skolan och på fritidshemmen. Statsbidraget förväntas få särskilt stor betydelse för elever i behov av särskilt stöd. Kommunerna avgör själva vilka personalgrupper som behövs till vilken verksamhet för att på bästa sätt öka måluppfyllelsen. För läsåret 2002/03 beviljades bidrag för att finansiera över 5700 lärare och andra specialis- ter. 45

Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Skr. 2003/04:49

En kraftig utveckling av nycirkuskulturen i Botkyrka genomförs i samarbete mellan Bot-

kyrka kommun, Riksteatern, och Cirkus Cirkör. En mycket omfattande satsning görs på

fem områden; ungdomsverksamhet, gymnasieprogram, eftergymnasial utbildning, före-

ställningsverksamhet och marknadsföring.

Källa: Åtgärdsplan Alby, 2003

För att studera den allmänna utvecklingen av utbildningsnivån i aktuel- la stadsdelar har Integrationsverket valt att följa utvecklingen av andelen av befolkningen som har minst treårig gymnasieutbildning. De insatser som görs i förskola och skola påverkar även på längre sikt även den ge- nerella utbildningsnivån. I diagram 5 visas förändring av andel av be- folkningen med minst treårig gymnasieutbildning mellan 1998 och 2002.

Diagram 5. Procentuell andel gymnasieutbildade (minst 3 år) 2464 år, 19982001

60%

55%

50%

24 stadsdelar

Stockholms län

45%

Skåne län

Västra Götalands län

Sverige

40%

35%

30%

1998

1999

2000

2001

2002

Källa: STATIV Beträffande förändringen i andel gymnasieutbildade visar Integra- tionsverkets rapport 2003:4 att den positiva förändringen i andel gymna- sieutbildade under perioden 19982000 varit starkare för kvinnor än för män i samtliga 24 stadsdelar. Under denna period har andelen gymnasie- utbildade kvinnor födda utomlands ökat i stadsdelarna med 5,0 % jämfört med 5,9 % för riket som helhet. Motsvarande siffror för män födda utom- lands visar en ökning med 6,1 % jämfört med 3 % för hela riket. För kvinnor födda i Sverige var ökningen 9,4 % jämfört med 7,8 % för riket som helhet och för män födda i Sverige är ökningen 1,3 % jämfört med 0,2 % för hela riket. Det livslånga lärande är en viktig del i den personliga utvecklingen. Praktik varvad med undervisning, t.ex. svenskundervisning för invandra- re (SFI) har en stor betydelse för språkinlärningen. Därför har praktikan- skaffning varit en del av storstadsarbetet. Exempel på fler lokala insatser; I Fittja finns bl.a. Ungdomens Hus, Föreningsrådet, Skolan mitt i byn, i Hallun- da/Norsborg infrastruktur för vuxenutbildningen, Valideringscentrum, utökad undervis- ning för analfabeter/lågutbildade, Språkis, i Alby Läxläsningshjälp varje e.m., språkpeda- goger i förskolan, i Bergsjön introduktionsskolan, språkutvecklingsprogram, i Gårdsten

46 språkotek och upplevelseforum, i Hjällbo öppen skola kvällstid för föräldrar och syskon, i Skr. 2003/04:49 

Jordbro hemmets läroplan, träffpunkt Jordbro, hälsofrämjande skola, SFI-praktik, grund- stenen, i Vårby Gård svenska på jobbet, språkutveckling genom bokläsning, portfolio, i Flemingsberg samarbete grundskola- högskola, språkhandlingsplan, språkutveckling och svenska som andra språk, föräldradelaktighet, i Västra Skogås öppna förskolan, familjehu- set i Fosie 

Barn-föräldrar-skola-fritid, studieverkstan i Hyllie språkförskolor, flerspråkig extrapersonal, familjecentral Sesam, Språkpedagoger, i Södra Innerstaden öppna försko- lan, tvåspråkig undervisning, språkverkstäder, i Husby Kista open academy, pedagogiska caféer, familjecentralen, i Rinkeby språkforskningsinstitut, i Rågsved kompetensen, språk- resurscenter, i Skärholmen Fantasifabrik, familjecentralen, i Tensta magnettanken, i Fornhöjden utvecklingspedagoger, familjecentrum i Geneta kompletterande förskola, utvecklingspedagoger, familjecentraler, i Hovsjö svenska för akademiker, öppna skolan mitt i förorten, lek och lär, i Ronna Näckrosen arbete och utveckling, utvecklingspedagoger m.m. Källa; åtgärdsplaner, 2003.

4.2.3

Bostadsföretagens roll

I mars 2002 anordnade Boverket ett temaseminarium inom ramen för storstadsarbetet. Inbjudna var framför allt personer från bostadsföretag och stadsdelsförvaltningar i Botkyrka, Göteborg, Malmö, Stockholm samt forskare. Vid seminariet var det bostadsföretagens roll som stod i fokus. Två övergripande frågor ställdes. Vad kan bostadsföretagen göra för att motverka segregationsprocessernas negativa effekter i särskilt ut- satta bostadsområden? Vad kan bostadsföretagen, själva respektive i samverkan med andra, göra för att underlätta de boendes integration i samhället? Inom många bostadsföretag har det under senare år vuxit fram nya för- hållningssätt gentemot de boende, med åtföljande nya arbetssätt och or- ganisationsformer. Mycket tyder på att detta har stor betydelse ur ett in- tegrationsperspektiv. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Fittja drift och underhåll AB, ett ungdomsföretag som har bildats med hjälp av Botkyr- kabyggen. Företaget har avtal med kommunen och Botkyrkabyggen för Markskötsel och fastighetsskötsel. Källa: Åtgärdsplan Fittja, 2003. En viktig erfarenhet av bostadsföretagens nya förhållnings- och arbets- sätt är att man funnit det nödvändigt att arbeta också med frågor utanför den traditionella bostadsförvaltningens gränser. Ibland har detta arbete skett i nära samarbete med andra, ibland är det bostadsföretagen själva som har stått för verksamheten. På flera håll har man gjort betydande insatser exempelvis vad gäller skola, fritidsverksamhet, ungdomsverk- samhet, trygghetsfrågor, yrkesutbildningar, arbetsförmedling, starta eget, handel och kommunikationer. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Handlingsprogram yttre miljö, insatsen som syftar till bättre och tryggare boendemiljö och närmiljö genom samverkan mellan ansvariga aktörer // med en fokusering på att samverka mellan alla aktörer, trygghetsskapande och brottsförebyggande åtgärder, och genomförande av förslag från boende. Källa: Åtgärdsplan Jordbro, 2003. 47 En slutsats som dragits av flera forskare är att bostadsföretagen borde Skr. 2003/04:49 ges en tydlig roll i den samhälleliga integrationsprocessen. Integration utgör visserligen inte ett primärt mål för bostadsföretagen. Men ekono- miska realiteter bidrar till att bostadsföretag har starkt incitament till att verka för ökad trivsel i området. För bostadsföretagen innebär tomma lägenheter, skadegörelse och stor flyttbenägenhet en ökad kostnad. Bo- stadsföretagens arbete för att bli bättre som bostadsförvaltare bidrar även till en positiv integrationsutveckling. Dessa hävdar att det är viktigt att ta vara på att bostadsföretagen via sin frontpersonal, som med sin ständiga närvaro i området, kan få en mycket nära kontakt med och god kännedom om de boende. Bostadsföretagen kan skapa obyråkratiska och ofta informella relationer till de boende. Oftast står detta i kontrast till de större och mera opersonliga system som samhällsapparaten i övrigt består av. Några forskare menar dessutom att kommunala verksamheter ofta skulle kunna bli effektivare om de lärde sig ta hjälp av den förmedlande länk som husvärdarna kan utgöra. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Fittjas vänner är ett nätverk med syftet att göra Fittjas Centrum och bostadsområde till ett attraktivt område att bo i, verka inom, uppleva och besöka. Källa: Åtgärdsplan Fittja, 2003. Historiskt har deltagande i arbetslivet varit den viktigaste grunden för människors integration i samhället. Det problematiska är i dag att det är omvittnat svårt för framför allt invandrare att komma in i arbetslivet. Det vore oklokt och samhällsekonomiskt irrationellt att inte utnyttja det bi- drag till integrationen som bostadsföretagen kan ge.

4.2.4

Trygghet och trivsel

Att minska brottsligheten och öka människors trygghet i de berörda om- rådena är ett viktigt delmål för att lyckas nå de övergripande målen med storstadsarbetet, att öka tillväxten och minska segregationen. Om männi- skor inte trivs och vill bo kvar i sitt område är risken stor att en del av de insatser som vidtas inom storstadsarbetet bara medför att en omflytt- ningsspiral sätts igång, med negativa följdverkningar för området. Risken är att de invånare som förbättrat sin situation och sin möjlighet till följd av de insatser som vidtagits inom ramen för arbetet med de lokala ut- vecklingsavtalen flyttar från området, och att en ny resurssvag grupp flyt- tar in. För att så långt som möjligt undvika en sådan utveckling är det av stor vikt att områdena uppfattas som trygga av dess invånare och att brottsligheten i områdena inte ökar. Det brottsförebyggande och trygg- hetsskapande arbetet bör ur detta perspektiv ses som en viktig bas för det övriga utvecklingsarbetet inom ramen för storstadsarbetet. Detta har ock- så Integrationsverket uppmärksammat i sin rapportserie (2001:09).

Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Under året har flera ungdomar engagerat sig för ett tryggare Rågsved. I november 2001

fanns drygt 40 utbildade och diplomerade Lugna gatan juniorvärdar , boende i Rågsved,

med lokal i Rågsveds centrum. Ungdomar har också på eget initiativ ansökt och erhållit

medel ur utvecklingsfonden för att arbeta med frågor som behandlar såväl deras egen som

områdets trygghet, hälsa och trivsel.

Källa: Åtgärdsplan Rågsved, 2003.

48

Skr. 2003/04:49 BRÅ har ända sedan storstadsarbetet inleddes, deltagit aktivt för att be- lysa och lyfta fram de brottsförebyggande och trygghetsskapande aspek- terna. I regleringsbrevet för 2003 har myndigheten som återrapporte- ringskrav att redovisa vilka åtgärder man vidtar inom ramen för stor- stadsarbetet. I november 2002 fick BRÅ i uppdrag att genomföra en stu- die av de brottsförebyggande frågornas betydelse inom ramen för stor- stadsarbetet. Uppdraget omfattade dels en kartläggning, dels en analys av hur det brottsförebyggande storstadsarbetet lämpligen skulle kunna ut- vecklas i framtiden. Vidare gick uppdraget ut på att göra en fördjupad kartläggning av tre bostadsområden. Uppdraget redovisades i april 2003. BRÅ konstaterar i studien att de brottsförebyggande frågorna har be- drivits på många skilda sätt i de berörda områdena. De insatser och åt- gärder som vidtagits ligger ofta inom flera olika målområden. Det mål- område som närmast har koppling till brottsförebyggande insatser är det nationella delmålet Trygghet och trivsel, men relevanta åtgärder åter- finns även under målområden som Folkhälsa och Grundskola. Un- dersökningen visar att de brottsförebyggande frågornas betydelse inom storstadsarbetet har ökat i omfattning med tiden. Totalt 15 % av insatser- na som genomfördes under 2002 var inriktade mot att minska brottsligheten och/eller öka tryggheten. Endast 20 % av de brottsförebyggande insatserna har emellertid införlivats i den reguljära verksamheten eller fått extern finansiering, vilket tyder på ett problem med långsiktigheten. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Trygghetsgruppen , vi skall utöva tillsyn av de olika offentliga miljöerna i Hjällbo. Vida- re skall vi skapa relationer med de boende. Viktigaste målgruppen är barn och ungdomar. Vi skall vidare ge de boende service i form av eskort, promenader, rådgivning samt ta emot samtal från de boende. Vi skall vara goda lyssnare med ett bra bemötande som hjälper och hänvisar boende. Källa: Åtgärdsplan Hjällbo, 2003. Det är förenat med särskilda svårigheter att etablera lokala brottsföre- byggande råd i storstäderna men mycket tyder på att storstadsarbetet haft en positiv inverkan på inrättandet av de lokala råden. I vissa kommuner har det emellertid inrättats en samordnare för brottsförebyggande arbete inom ramen för storstadsarbetet, parallellt med de lokala råden, vilket på vissa håll medfört onödigt dubbelarbete. BRÅ menar att de lokala brotts- förebyggande råden borde få en tydligt uttalad och central position i det framtida storstadsarbetet. BRÅ:s studie visar att polisens roll i storstads- arbetet inledningsvis varit otydlig. Från och med 2002 har polisen som återrapporteringskrav i regleringsbrevet att redovisa vilka åtgärder man vidtagit till följd av de lokala utvecklingsavtalen. BRÅ konstaterar att polisens delaktighet och engagemang varierar stort mellan de olika om- rådena. Man har varit mest kritisk i de områden där närpolisens närvaro minskat. BRÅ föreslår att polisen bör få en tydligare roll i storstadsarbe- tet. Enligt regeringens uppfattning skall den kritik som framkommer i BRÅ:s rapport tas på allvar men inte överdrivas. Polisen ägnar sig sedan långt tid tillbaka åt de områden som omfattas av storstadspolitik. BRÅ:s studie gäller endast de insatser som görs inom ramen för de lokala ut- vecklingsavtalen och ger därför ingen rättvisande bild av polisens verk- samhet totalt sett i de aktuella områdena. 49 Skr. 2003/04:49 Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Medborgarvärdarna främsta roll i stadsdelen är att ge stadsdelens medborgare, verk- samma och besökare service och trygghet. Värdarna arbetar både kvällar och helger. De rör sig över hela stadsdelen och inte enbart i centrummiljöer vilket många kan tro. Till uppgift har de att förebygga otrygghet och brott genom att befinna sig på otrygga eller brottsbelas- tade platser. Källa: Åtgärdsplan Tensta, 2003. Vidare visar studien att flera kommuner sällan gjort systematiska kart- läggningar och analyser av problembilderna innan insatser vidtagits. Många gånger har åtgärder vidtagits utan någon övergripande strategi för arbetet, vilket inneburit att åtgärderna stannat vid enstaka punktinsatser i stället för att vara ett led i en övergripande strategi för att nå gemensam- ma mål. BRÅ hävdar att det brottsförebyggande arbetet har bättre förut- sättningar att nå framgång om man lär sig att kartlägga problemen och utarbeta övergripande strategier och handlingsplaner innan fler insatser och åtgärder vidtas. Enligt BRÅ är det en viktig fråga för hela storstads- arbetet på alla målområden och någonting man bör se över på övergri- pande nivå.

4.2.5

Kultur och fritid

Kultur i vid mening är ett viktigt redskap i arbetet för minskad segrega- tion och ökad tillväxt. Genom ett aktivt kulturdeltagande och skapande formas förståelse och kunskap om vår omvärld och vårt samhälle inte minst för barn och ungdomar. I storstadspropositionen slogs det fast att minst 10 miljoner årligen skulle fördelas till kulturverksamhet mellan åren 1999 och 2001 för att förbättra barns och ungdomars uppväxtvillkor och stimulera deras ut- veckling. Enligt de första utvärderingarna från storstadsarbetet har kom- munerna i själva verket satsat betydligt mer på kultursatsningar än dessa öronmärkta medel. Framgångsrika och utåt sett synliga kultursatsningar inom storstadsar- betet är exempelvis Cirkus Cirkörs pedagogiska verksamhet för barn och unga i Botkyrka, Malmö museers olika satsningar, bl.a. i Rosengård; Drömmarnas hus i Rosengård och vidareutvecklingen av Internationella Barnkonstmuseet i Huddinge. Andra satsningar med mer lokal genom- slagskraft men av lika stor vikt är en rad olika aktiviteter inom teater, skolbibliotek, satsningar på musikstudios, kulturhus och bio. Samtliga projekt presenteras utförligare i Mångkulturellt centrums rapport Kultur i storstad. Exempel på lokalt utvecklingsarbete I projektet Möten under en mörk himmel arbetar olika ungdomar och ungdomsgäng sedan hösten 2001 tillsammans med ett professionellt filmteam, för att skildra sin egen verklighet, sina idéer och visioner, tankar och förhoppningar. Ungdomarna är delaktiga i hela processen, från filmning till redigering. I arbete skapas möten mellan de olika ung- domsgäng som medverkar i projektet. Källa: Åtgärdsplan Hjällbo, 2003 Kulturens drivkraft i samhället illustreras kanske tydligast genom de storstadsinsatser som gjorts för att stärka det svenska språkets ställning 50 bland barn och ungdomar. Tillgången till språket blir allt väsentligare för Skr. 2003/04:49 den enskildes delaktighet i kunskapssamhället. En viktig del av utveck- lingsarbetet i storstadskommunerna handlar därför om språkutveckling i förskola och skola. I flera av de stadsdelar som ingår i storstadsarbetet förekommer därför omfattande litteratursatsningar i förskola och skola.

4.2.6

Stadsdelen - kulturmiljö

Kulturarvet utgör en stor och viktig del av vår livsmiljö och genom sin historiska dimension kan kulturarvet ge perspektiv på både den egna och andras verklighet. Kulturarvet är bandet till det förflutna som skapar identitet och ger sammanhang. Detta gäller både genom bevarande av det gamla och genom eget skapande av och inverkan på framtidens kultur- arv. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Bostadsmuseum , projektet drivs av de två föreningarna Jordbro Kulturbo och Jordbrorå- det, under kultursamordarens ansvar Åtgärdsplan Jordbro, 2003. Fysiska lämningar från forntiden, befintlig bebyggelse, industrisamhäl- lets kulturarv - industrier, lagerlokaler, butiker, sjukhus, folkbibliotek m.m. liksom husen vi bor, arbetar och lever i och deras kringmiljö allt är det en del av den kulturmiljö och det kulturarv som omger oss och som påverkar oss. Det immateriella kulturarvet i form av t.ex. berättelser och musik kan också vara delar av människors identitetsskapande. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Föreningsrådet har skapat ett gemensamt forum för olika utbildningar och olika kulturel- la och samhälliga arrangemang där föreningar kan mötas och samarbeta med varandra Källa: Åtgärdsplan Fittja, 2003. Kultur i vid mening är ett viktigt instrument för att nå de övergripande målen inom Storstadspolitiken. Kulturens roll inom arbetet har varit månghövdad. Kulturarvet och kulturmiljön har varit en del. Det historis- ka perspektivet på kultur och dess yttringar har bland annat reflekterats genom synen på förorten som en hembygd med kontinuitet bakåt; sam- hällen som formats av både gemensam och individuell historia, från forn- tid ända in i samtiden. Storstadspolitiken har medverkat till att storstadsområdenas egna kul- turmiljövärden har uppmärksammats. Exempelvis bedrevs mellan åren 1999

2001 en särskild satsning på storstadens arkitektur och kulturmiljö i ett samarbete mellan Riksantikvarieämbetet och länsstyrelserna i de tre storstadsregionerna. Syftet med arbetet, som nu införlivats i ämbetets ordinarie verksamhet, är att öka kunskapen om efterkrigstidens bebyg- gelse, vidareutveckla metoder och kunskap kring varsam förändring av de s.k. miljonprogrammens bebyggelse samt hitta nya former för sam- verkan med medborgarna. Att de som bor i bostadsområdena skall kunna öka sitt inflytande över miljön, så att identiteten och hembygdskänslan kan stärkas har varit ett viktigt led i arbetet. En av de stora insatserna som har gjorts är en omfattande inventering av efterkrigstidens bebyggel- 51 se i Stockholms, Göteborgs och Malmö kommuner, med fokus på ytter- Skr. 2003/04:49 områdena. Under det av regeringen aviserade särskilda Arkitekturåret 2001 gjor- des också flera insatser för att skapa positiv uppmärksamhet kring föror- terna och rekordårens boendemiljöer och bebyggelse. Regeringen har närmare redogjort för insatserna inom detta område i skrivelsen Arkitek- tur, form och design (skr.2002/03:129).

4.2.7

Bilden av storstadens miljöer i media

De många gånger allmänt förekommande negativa föreställningarna om förorten kan försvåra arbetet med att motverka segregation i storstäderna. En bidragande orsak kan vara kritiska beskrivningar som många gånger syns i media, inte minst av kulturmiljön - bebyggelsen och arkitekturen. Riksantikvarieämbetet och Integrationsverket har gjort en gemensam studie kring bilden i media av rekordårens bostadsområden och bebyg- gelse, med syfte att ge en djupare förståelse av vilka processer som ger upphov till dessa negativa föreställningar. En rapport publicerades under 2002 med titeln Miljonprogram och media föreställningar om förorten och dess invånare. Särskilda studier av medias betydelse för ett område har även gjorts av Mångkulturellt centrum i Botkyrka.

4.2.8

Folkhälsa

I juli 1994 infördes lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst. Lagen är tidsbegränsad och gäller efter förlängning till och med utgången av 2003. Med stöd av denna lag pågår för närvarande för- sök med finansiell samordning (Socsam) i sex kommuner, bland annat i Haninge kommun som även tecknat lokalt utvecklingsavtal med staten inom ramen för storstadspolitiken. I budgetpropositionen för år 2004 (prop. 2003/04:1) föreslår regeringen att denna lokala försöksverksamhet skall förlängas i ytterligare tre år. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Aktiv sjukskrivning , målet med insatsen är att förkorta handläggningstiderna för personer som sjukskrivs vid Jordbro vårdcentral, så att de snabbare skall kunna återgå till arbete. Initiativet har tagits av Försäkringskassan, och diskussioner förs med Vårdcentralen. Källa: Åtgärdsplan Jordbro, 2003. I slutet av 2001 föreslog Socialförsäkringsutskottet att regeringen un- der våren 2002 borde återkomma med förslag om finansiell samordning mellan socialförsäkringen, hälso- och sjukvården, socialtjänsten och ar- betsmarknadsmyndigheterna. Med anledning av riksdagens tillkännagivande bildades inom Reger- ingskansliet en arbetsgrupp med företrädare för berörda departement. Med utgångspunkt i riksdagens beställning har arbetsgruppen utarbetat ett förslag om finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. För- slaget redovisades i departementspromemorian Finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet (Ds 2003: 2). 52 I början av juni överlämnade regeringen propositionen Finansiell sam- Skr. 2003/04:49 ordning inom rehabiliteringsområdet (prop. 2002/03:132) till riksdagen. I propositionen lämnas förslag till utformning av en permanent finansiell samordning inom rehabiliteringsområdet. Finansiell samordning föreslås kunna ske frivilligt mellan en försäkringskassa, ett landsting, en länsar- betsnämnd samt en eller flera kommuner. I den ovannämnda propositionen har regeringen föreslagit att försäk- ringskassorna skall ha möjlighet att disponera högst 5 % av de budgete- rade utgifterna för sjukpenning för samverkan inom rehabiliteringsområ- det. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Familjecentralerna bygger på samverkan mellan Barnavårdscentral, Mödravårdcentral, öppna förskolan och individ- och familjeomsorgshandläggare. Inom familjecentralens väg- gar kommer samverkan mellan dessa aktörer att ske, i syfte att åstadkomma ett förebyggan- de hälsoarbete med fokus på familj, barn och ungdom. Källa: Åtgärdsplan Hallunda Norsborg, 2003. Målgruppen för den föreslagna finansiella samordningen utgörs av människor som är i behov av samordnade rehabiliteringsinsatser från flera av de samverkande parterna för att uppnå eller förbättra sin förmåga till förvärvsarbete. De åtgärder som får finansieras genom den finansiella samordningen skall ligga inom de samverkande parternas samlade an- svarsområde och syfta till att återställa eller öka den enskildes funktions- och arbetsförmåga. Nuvarande grundläggande principer om likabehand- ling av människor skall upprätthållas även inom ramen för en finansiell samordning. Allt rehabiliteringsarbete, all planering och all uppföljning och utvärdering skall därför genomsyras av ett tydligt köns- och integra- tionsperspektiv. I propositionen betonas vikten av att den finansiella samordningen följs upp och utvärderas på både lokal och nationell nivå. Samverkans- parterna föreslås få ansvaret för lokal uppföljning och utvärdering. Den myndighet regeringen senare bestämmer bör få ansvaret för den nationel- la uppföljningen och utvärderingen av finansiell samordning. Exempel på lokalt utvecklingsarbete

Friskverkstan är en del i storstadsarbetet som fokuserar på hälsofrämjande insatser rikta- de till stadsdelens invånare. Friskverkstan har ett nära samarbete med förvaltningens perso- nalfriskvård. Utbud och val av aktiviteter sker genom dialog med brukarna. Källa: Åtgärdsplan Bergsjön, 2003 Den utökade möjligheten till finansiell samordning mellan olika hu- vudmän inom rehabiliteringsområdet bedöms även kunna bidra till att vidareutveckla den samverkan som i dag sker på lokal nivå i de kommu- ner där staten tecknat lokala utvecklingsavtal inom ramen för storstads- politiken.

4.2.9

Underifrånperspektiv och deltagande

Det demokratiska deltagandet och delaktigheten utgör både mål och me- del i storstadspolitiken. Som medel framhålls underifrånperspektivet som den kanske viktigaste metoden för en långsiktig, uthållig och framgångs- 53 rik utveckling av storstadsarbetet. Insatser inom övriga områden påverkar Skr. 2003/04:49 direkt eller indirekt delaktigheten och det demokratiska deltagandet i de 24 stadsdelarna. Kommunerna lyfter själva fram bland annat kulturinsat- ser som viktiga i strävan att öka delaktighet i samhällslivet och stärka demokratin, exempelvis genom att skapa sociala nätverk. Det har visat sig att boende är mer benägna att engagera sig i frågor som berör deras konkreta vardag än i arbetet med att formulera mål och strategier för stadsdelens lokala åtgärdsplaner. Kommunerna har emeller- tid tagit flera initiativ för att stimulera ökat boendedeltagande. Södertälje genomförde till exempel 2002 ett val i dess stadsdelar till boenderåd vil- ka nu utgör en del i Södertäljes demokratiska beslutsstruktur. Bland an- nat är boenderåden med i fastställandet av de lokala åtgärdsplanerna. Boenderepresentanter för stadsdelarna har även träffats under fem så kallade boendedialogkonferenser; Ronna (1999), Jordbro (2000), Rinke- by (2001), Angered (2002) och Fittja (2003). Syftet med boendedialog- konferenserna har bland annat varit att skapa ett nätverk för boende som har en aktiv roll i det lokala utvecklingsarbetet. En ökad delaktighet är en framgångsfaktor för övriga målområden. Flera insatser görs i syfte att stärka dialogen mellan de boende och de lokala aktörerna i stadsdelarna. Det är viktigt att långsiktigt förändra strukturer och hitta former för ökad kommunikation och inflytande. Utredningen Tre städer, En storstadspolitik för hela landet (SOU 1998:25) som låg till grund för storstadspropositionen visar på ett sjun- kande valdeltagandet i de utsatta stadsdelarna. Utredningen menar att det inte är en tillfällig svacka i valdeltagandet utan en fördjupning av den trend som förra Storstadsutredningen redan observerade i slutet av 1980- talet. Valåret 2002 finns försiktiga positiva tecken på att denna utveck- ling vänt i några stadsdelar. Inom de lokala utvecklingsavtalen har insat- ser gjorts i flera stadsdelar för att öka valdeltagandet. Diagram 6 visar deltagandet i 2002 års val till kommunfullmäktige i de stadsdelar som omfattas av lokala utvecklingsavtal. 54

Diagram 6. Procentuell förändring i valdeltagande riksdagsvalet 19982002

Skr. 2003/04:49

Sverige Södertälje Haninge Huddinge Botkyrka Malmö Göteborg Stockholm Fosie Alby Skärholmen Hallunda/Norsborg Flemingsberg Tensta Rosengård Geneta Rågsved 

N. Biskopsgården Jordbro Västra Skogås Vårby gård

 Hyllie Husby Ronna Gårdsten Hovsjö Rinkeby Bergsjön Södra Innerstaden Fittja Fornhöjden Hjällbo

-3

-2

-1

0

1

2

3

4

5

Källa: Storstadsdelegationens årsrapport 2002 För Norra Biskopsgården, Jordbro, Västra Skogås, Vårbygård finns inget underlag för jämförelse. I drygt hälften av stadsdelarna har valdeltagandet ökat i 2002 års val jämfört med valet 1998. De största förändringarna noteras i Hjällbo där valdeltagandet ökat med 4 procentenheter, och i Fornhöjden som redovi- sar en ökning med 3 procentenheter. 10 stadsdelar har liksom fem av kommunerna i sin helhet haft en minskning av valdeltagandet med mel- lan 0,4 och 2,2 procentenheter. 55

ILLUSTRATION MÅL

Skr. 2003/04:49

56 Skr. 2003/04:49 5 Storstadspolitiken utvecklas

5.1

Storstadspolitikens andra fas

Regeringens bedömning: Storstadspolitiken har gett positiva resultat. Utvecklingen i de 24 stadsdelar som är delaktiga i det lokala utvecklingsarbetet är starkare än i stor- stadsområdena generellt. Därför kan inte förbättringen i berörda stadsdelar ses som ett resultat av den allmänna konjunkturutvecklingen. Det finns en stor uppslutning kring avtalsformen som instrument bland berörda parter. Utvecklingsarbetet för att bryta segregationen går nu in i en andra fas som innebär att framgångsrika insatser skall göras permanenta och inordnas i ordinarie strukturer. Det storstadspolitiska arbetet har visat att det går att åstadkomma en positiv förändring i kommuner och stadsdelar som länge kämpat mot en negativ utveckling. De förändringar som flera storstadskommuner upple- ver kan inte endast reduceras till en fråga om konjunkturvariation. Det storstadsarbete som hittills har bedrivits har visat att det lönar sig att tän- ka nytt och att lära av positiva erfarenheter. Den nationella storstadspolitikens första fas, 19992003, har inneburit att ett nytt instrument - lokala utvecklingsavtal - tagits fram och etable- rats av storstadsdelegationen i syfte att bryta den negativa segregationen. Särskilda medel motsvarande drygt 2 miljarder kronor i statliga åtagan- den har använts för en långsiktigt hållbar utveckling av utsatta stadsdelar. Kommunerna har tillskjutit motsvarande resurser, vilket givit en sam- manlagd utvecklingsresurs på drygt 4 miljarder kronor. Flera negativa trender har brutits bl.a. vad gäller sysselsättningsnivåer och socialbi- dragsberoende. Glappet till de genomsnittliga nivåer som gäller Sverige i övrigt är dock fortfarande mycket stort och det är angeläget att utveck- lingsarbetet fullföljs. Uppslutningen bland kommuner bakom avtalskonstruktionen är stor. Även internationellt har avtalsformen som instrument för att samordna olika samhällsnivåers utvecklingsarbete rönt ett allt större intresse och presentationer av instrumentet har gjorts under såväl det grekiska som det italienska ordförandeskapet. De lokala utvecklingsavtalen har dessut- om skickats in som svenskt bidrag till EU-kommissionens så kallade Peer Review, ett program som kommissionen avser starta 2004. Pro- grammet syftar till att värdera politikens och institutionernas effektivitet samt att stimulera spridning av goda exempel bland medlemsstaterna inom ramen för EU:s strategi mot fattigdom och social utestängning. Utvecklingsarbetet för att bryta den negativa segregationen går nu in i sin andra fas som innebär att framgångsrika insatser skall permanentas och inordnas i ordinarie strukturer. Det gäller för såväl kommuner som statliga myndigheter och andra involverade aktörer. I 2003 års ekono- miska vårproposition och i budgetpropositionen för 2004 har regeringen redovisat inriktningen på hur storstadspolitiken övergår till den andra fasen. Statliga myndigheter skall ges tydliga mandat och riktlinjer för att 57 storstadspolitikens tvärsektoriella mål skall uppnås. Vidare skall ett antal Skr. 2003/04:49 myndigheter ges i uppdrag att vidareutveckla de samverkansöverens- kommelser som finns i de lokala utvecklingsavtalen. De 40 miljoner kronor som anslagits på tilläggsbudgeten 2003 skall användas såväl till att främja arbetet med framtidsscenarier som till att underlätta koordinering och infasning i ordinarie strukturer. Infasningen bedöms medföra ett ökat behov av att strategiskt koordinera insatser på lokal, regional och nationell nivå. Regeringen avser mot den bakgrunden stödja övergången till fas två genom att förstärka det koordinerande arbe- tet. Avsikten är permanentning av framgångsrika insatser, omvandling av erfarenheter till kunskapsstrukturer, fortsatt metodutveckling och bättre anpassade organisatoriska lösningar inom stat, kommun och samverkan- de parter i syfte att undvika ett kortsiktigt projekttänkande till förmån för det som är individers och stadsdelars långsiktiga behov. Övergången till storstadspolitikens andra fas innebär således ytterligare fokusering på en långsiktig lär- och förbättringsprocess. En fortsatt metodutveckling av underifrånperspektivet är avgörande för möjligheterna till bestående effekter av det lokala utvecklingsarbetet. Underifrånperspektivet har varit en av de fyra centrala metoder som har tillämpats inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen. En positiv effekt som storstadsdelegationen har redovisat i sin årsrapport 2002 är att val- deltagandet under riksdagsvalet 2002 har ökat markant i 10 av de stads- delar som omfattas av de lokala utvecklingsavtalen medan den nationella trenden är att valdeltagandet minskar. En bidragande orsak till denna positiva trend synes vara bl.a. de områdesråd och boenderåd som i olika former utvecklats i dessa stadsdelar. Därför är det av vikt att vidareut- veckla former för storstadsarbetets underifrånperspektiv samt medbor- gardeltagande. Under 2004 kommer en del av regeringens föreslagna demokratisatsning inför EU-parlamentsvalet genomföras i stadsdelar som omfattas av lokala utvecklingsavtal. Av intresse i detta sammanhang är att Nederländerna har för avsikt att under sitt kommande EU- ordförandeskap hösten 2004 driva frågan om medborgardeltagande som en del i deras urban- och storstadspolitik. Samtidigt som de lokala utvecklingsavtalen löper vidare under 2004 kommer storstadspolitikens tillväxtarbete att utvecklas kommande år. Under 2004 avser regeringen att bland annat anordna regionala tillväxt- konferenser där tillfälle ges att diskutera frågan om hur kopplingen mel- lan lokala utvecklingsavtal och regionala tillväxtprogram kan vidareut- vecklas. I flera av stadsdelarna som omfattas av lokala utvecklingsavtal har goda erfarenheter gjorts av hur stadsdelens potential kan nyttjas i tillväxthänseende. Att förena stadsdelsförnyelse med ett regionalt till- växtperspektiv är ett viktigt bidrag till hur hela storstadsregionerna kan inkluderas i tillväxtarbetet. Denna dimension har före de lokala utveck- lingsavtalens tillkomst varit otillräckligt utvecklad. Motsvarande gäller för storstadsregionernas position i ett internationellt sammanhang. Reger- ingen har i maj 2003 initierat en kartläggning av storstadsregionernas internationella arbete kopplad, i ett första steg, till de lokala utvecklings- avtalen. Kartläggningen presenteras våren 2004. 58

5.2

Omvandla erfarenheter till kunskap

Skr. 2003/04:49

Regeringens bedömning: Det är nödvändigt att omvandla storstadsarbetets erfarenhe- ter till kunskap. Därför har en särskild utredare tillkallats för att utvärdera de rapporter m.m. som tagits fram inom ramen för arbetet med de lokala utvecklingsavtalen. Kun- skapen skall inte minst göras tillgänglig för kommuner och stadsdelar som inte omfattas av lokala utvecklingsavtal. Det storstadspolitiska arbetet har under åren genererat många erfaren- heter. Från och med att det första lokala utvecklingsavtalet tecknades 1999 har närmare 1000 insatser kommit igång, vissa har avslutats, vissa har vidareutvecklats och pågår fortfarande. Under 2002 genomfördes en avstämning av det storstadspolitiska arbe- tet. Under avstämningen, som gick under namnet Storstad och Framtid, redovisades drygt 150 rapporter, utvärderingar och studier av olika slag som tagits fram inom ramen för arbetet med de lokala utvecklingsavta- len. Under avstämningsarbetet fördes en dialog med berörda kommuner, statliga myndigheter, samverkande parter och forskare knutna till utveck- lingsavtalen om behovet av att systematisera gjorda erfarenheter. Reger- ingen har under våren 2003 initierat arbetet med att utveckla erfarenhets- spridning och kunskapsöverföring nationellt och internationellt. Hud- dinge kommun har av regeringen beviljats särskilda medel för att leda en arbetsgrupp som har till uppgift att utveckla metoder och instrument för nationellt erfarenhetsutbyte inom ramen för lokala utvecklingsavtal. För att samordna en kartläggning av motsvarande internationellt erfarenhets- utbyte har regeringen även beviljat Stockholms kommun särskilda medel. Arbetet med att omvandla erfarenheter till kunskap kommer i stor- stadspolitikens andra fas att vidareutvecklas i syfte att få ett strukturellt system för återkoppling av gjorda erfarenheter och genererad kunskap avseende lokalt utvecklingsarbete i storstäderna. Dessutom bör den gene- rerade kunskapen vara tillgänglig för andra kommuner och stadsdelar i Sverige som inte omfattas av lokala utvecklingsavtal och för storstäder i andra länder. I sammanhanget kan nämnas att det i Nederländerna ut- vecklats ett internationellt kunskapscentrum Dutch Urban Expert Cen- ter som baseras på erfarenheter av den nederländska storstadspolitiken. Vidare har en särskild utredare under hösten 2003 tillkallats för att ut- värdera de rapporter m.m. som tagits fram inom ramen för arbetet med lokala utvecklingsavtal. Utvärderaren skall inventera, sammanställa och analysera rapporterna i syfte att omvandla gjorda erfarenheter till kun- skap. Uppdraget skall redovisas senast i mars 2005, men ett delbetänkan- de beträffande förslag på ett långsiktigt nationellt utvärderingsprogram för de lokala utvecklingsavtalen kommer att lämnas senast den 30 april 2004. 59 Skr. 2003/04:49

5.3

Utvecklande av styrformer

Regeringens bedömning: Det finns goda förutsättningar att vidareutveckla de lokala utvecklingsavtalen. Bland annat kan detta ske genom fler och mer konkreta samver- kansöverenskommelser mellan statliga myndigheter, kommuner och lokala aktörer. Individers och stadsdelars behov och potential är även fortsättningsvis utgångspunkter för det tvärsektoriella utvecklingsarbetet i kommuners och statliga myndigheters ordinarie arbete. Den grund som lagts genom de lokala utvecklingsavtalen innebär åtskilliga möjligheter för att vidare- utveckla (anpassade) styrformer i arbetet med att bryta den negativa seg- regationen, bl.a. genom att stärka det s.k. partnerskapsarbetet dvs. invol- vera fler aktörer offentliga och privata. De särskilda samverkansöverenskommelser som hittills tagits fram ge- nom avtalen avses få ett än mer preciserat innehåll och mer konkreta åta- ganden i kommande revideringar av de lokala utvecklingsavtalen. Inte minst samverkan mellan kommun, arbetsförmedling och försäkringskas- sa har visat sig verkningsfullt på lokal nivå. Bl.a. i Malmö har en gemen- sam läges- och framtidsanalys genomförts i samverkan mellan länsar- betsnämnden i Skåne, försäkringskassan, Region Skåne och Malmö kommun och till viss del även Integrationsverket. Avsikten är att analy- sen skall utgöra grund för fortsatt analysarbete och utredningar, för kommande beslut och förslag till överenskommelser på lokal, regional och nationell nivå. Samsyn underlättar väsentligt framtida diskussioner om gemensamma åtaganden mellan viktiga aktörer. Kommunerna har sedan en längre tid arbetat för att ta tillvara framgångsrika erfarenheter och föra in dem i ordinarie strukturer kommunens eller andra lokala aktörers. Statens styrning skall på motsvarande sätt utformas så att framgångsrika metoder och arbetssätt tas tillvara och finner former i ordinarie strukturer och permanentas. Genom storstadspolitikens breda angreppssätt och tvärsek- toriella samordning finns förutsättningar för att effektivare styra statlig verksamhet. Myndigheten för skolutveckling är ett exempel på en statlig verksamhet där erfarenheter från samverkansarbete i kommuner som tecknat lokala utvecklingsavtal tagits till vara i den ordinarie verksam- heten. 5.4 Behovet av indikatorer

Regeringen avser att framöver följa och utvärdera resultaten av det stor-

stadspolitiska arbetet med hjälp av ett antal indikatorer. Integrationsver-

ket har haft regeringens uppdrag att föreslå indikatorer och nyckeltal för

att följa utvecklingen på stadsdelsnivå. I rapporten Målområdesanalyser

och indikatorer, 2001:06, presenteras verkets förslag på vissa indikato-

rer för storstadspolitiken. Sektorsmyndigheterna Arbetsmarknadsver-

ket, Brottsförebyggande rådet, Skolverket, Socialstyrelsen, Statens folk-

hälsoinstitut och Ungdomsstyrelsen har därtill fått regeringens uppdrag

60

att analysera och kommentera Integrationsverkets förslag till indikatorer. Skr. 2003/04:49 Integrationsverket har fått i uppdrag att bistå sektorsmyndigheterna i de- ras analys. Myndigheternas analyser redovisas under 2003 till respektive departement och kommer att ligga till grund för ett fortsatt utvecklings- arbete som även inkluderar det delbetänkande avseende långsiktigt na- tionellt utvärderingsprogram som lämnas av utredningen om utvärdering av de lokala utvecklingsavtalen april 2004. Av betydelse är också Folk- hälsoinstitutets pågående arbete med att utveckla indikatorer inom folk- hälsoområdet samt EU-kommissionens arbete med indikatorer, den s.k. Urban Audit, som möjliggör jämförelser mellan svenska storstäder och ett 50-tal europeiska storstäder.

5.5

Framtidsscenarier

Regeringen beslöt i december 2001 att bevilja medel för att ta fram en modell för framtidsscenarier i arbetet med lokala utvecklingsavtal. En arbetsgrupp med representanter för de sju kommunerna och Regerings- kansliet presenterade en modell för att ta fram lokala framtidsscenarier våren 2002. Samtliga stadsdelar har i arbetet med utvecklingen av storstadspoliti- ken och innehållet i de lokala åtgärdsplanerna beskrivit respektive stads- dels historik och nuläge. Utifrån denna beskrivning har sedan en analys gjorts för att vidareutveckla lokala strategier, handlingsprogram och en- skilda åtgärder. Ett naturligt steg i detta arbete är att genom en fördjupad omvärldsanalys diskutera möjliga framtida scenarier för utvecklingen i stadsdelen och i kommunen. Syftet är att utifrån dessa scenarier lägga en grund för det vidare genomförandet av stadsdelens verksamheter i stort, men som också visar vilken betydelse det lokala utvecklingsavtalet med sina åtgärdsplaner har i sammanhanget. Hittills har framtidsscenarier genomförts i varierande former i ett tiotal stadsdelar. Under storstadspolitikens andra fas kommer arbetet med framtidssce- narier i stadsdelar vidareutvecklas. Det som kännetecknar det strategiska arbetet med framtidsscenarier är att flera samhällsgrupper och institutio- ner finns representerade i arbetet; från boende till statliga myndigheter. Därmed finns det förutsättningar för ett mer långsiktigt lokalt utveck- lingsarbete som baseras på framtidsscenarier, ett starkt underifrånpers- pektiv, samverkanslösningar och en väl utvecklad målstyrning. Detta till gagn för individer och stadsdelar. 61

ILLUSTRATION Parabol

Skr. 2003/04:49

Bilaga

62 Bilaga 1. Kommuner och stadsdelar BOTKYRKA KOMMUN Utvecklingen startade på 1980-talet

Det lokala utvecklingsavtalet mellan Botkyrka kommun och staten gäller sedan mars 2000 till och med 2004. Redan 1998 utsåg regeringen Fittja till nationellt utvecklingsområde. Botkyrka har arbetat för social stabilitet och fler arbetstillfällen sedan 1980-talet. Detta framgår av målen i avtalet som också stämmer väl överens med storstadspropositionens målområ- den. Särställning i utvärderingsarbetet Utvärdering görs av Mångkulturellt Centrum (MKC) som tidigare utvär- derat utvecklingsarbetet i Fittja. MKC har också fått i uppdrag av reger- ingen att särskilt studera Fittja för att följa ett lokalsamhälles utveckling. MKC organiserar även ett kunskaps- och erfarenhetsutbyte. Samverkans- avtal finns mellan kommunen, arbetsförmedlingen, försäkringskassan och Stockholms läns landsting. Det övergripande syftet är försörjning för fler individer och bättre folkhälsa. Kommunikation med invånarna sker med informationsblad och lokala webbsidor för varje stadsdel. De stads- delar som omfattas av avtalet är Fittja, Hallunda/Norsborg och Alby. Fittja Det moderna Fittja växte fram under 1970-talet. Området består framför allt av hyreshus i större kvarter kring Fittja tunnelbanestation. Totalt finns det ungefär 2 150 lägenheter. I ytterdelarna av stadsdelen ligger gruppbyggda småhus. Det finns också en centrumanläggning, skolor, barnstugor och idrottsplats. I dag bor det ungefär 7 300 människor i stadsdelen. 61 % är utrikes födda och 30 % är barn till utrikes födda. Ung befolkning Befolkningen i Fittja är ung jämfört med genomsnittet för hela Botkyrka och Stockholms län. Ungefär 40 % av invånarna är under 24 år. Området präglas av stor mångfald de boende kommer från 52 länder och talar 47 språk. Detta är både en rikedom och en svårighet. Fittjas stämpel som problemområde påverkar invånarnas syn på området. Även om de trivs flyttar flera invånare när de får ökade resurser, utbildning, fler kontakter osv. Skr. 2003/04:49 Bilaga 63 Dialog med invånarna När Fittjaprojektet startades 1998 bjöds invånarna in till stormöten. Där identifierades problem och lades förslag till åtgärder. Diskussionerna ledde till fyra kärnområden för utveckling: arbete, trygghet, demokrati och språk. För att genomföra insatser inom de olika områdena bildades arbetsgrupper med boende och tjänstemän. Utvecklingsarbetet har utgått från de boendes idéer och resurser. Det fokuserar på barn och ungdomar, dialog med Fittjaborna och föreningslivet, trygghet, skola, utbildning och ökad sysselsättning. Dialogen om målen har utvecklats genom att den s.k. Områdesgruppen i Fittja tagit ledningsansvar, reviderat målen och fungerat som ett nätverk som täcker alla aktiviteter i området. Arbetsutskott arbetar strategiskt Det finns arbetsutskott inom strategiska områden. Dessa är:

arbete/sysselsättning

trygghet

språk/skola

demokrati/medborgarinflytande

fysisk miljö

Inom dessa områden pågår bland annat insatser som Ungdomens hus, språkomsorg, den öppna skolan, föreningsrådet och upprustning av den fysiska miljön. Hallunda/Norsborg Stadsdelen består egentligen av fyra områden Hallunda, Norsborg, Eriksberg och Slagsta. Här bor ungefär 17 800 personer. Den modernare bebyggelsen är från 1970-talet. Bostadstyperna varierar. Här finns hyresrätter, bostadsrätter, småhus, kedjehus, radhus och villor. Det finns tre centrumanläggningar i området och en del småbutiker. Här finns också skolor, förskolor, Kom- vux, Kunskapslyftet, arbetsförmedling, försäkringskassa och andra of- fentliga serviceinrättningar. Goda förutsättningar trots problem Bland invånarna i Hallunda/Norsborg finns ett högt ohälsotal. Andra problem är kriminalitet och att många boende känner sig otrygga. Ande- len försörjningsstödstagare och arbetslösa varierar mycket mellan bo- stadsområdena. Den är högst i Norsborg där cirka 10 % av befolkningen är försörjningsstödstagare. Mediebilden av området är negativ och det påverkar invånarnas syn på stadsdelen. Det stora geografiska området och mängden människor gör det svårt att driva och ena invånarna kring vissa frågor. Hallunda/Norsborgområdets styrka är bland annat ett stort antal kommunala och statliga verksamheter, bostadsbolag, näringsidkare, föreningar och boende. Om dessa samarbetar på ett bra sätt kan de till- Skr. 2003/04:49 Bilaga 64

sammans åstadkomma positiva förändringar. Det starka föreningslivet är

Skr. 2003/04:49

också en positiv kraft.

Bilaga

Tjänstemän och boende samarbetar Det lokala utvecklingsarbetet fokuserar på arbete/sysselsättning, demo- krati och delaktighet, folkhälsa, trygghet och utbildning. Dessa områden har valts efter stormöten med boende. Målen inom varje område revide- ras kontinuerligt. Tjänstemän, bostadsbolag, myndigheter och boende samarbetar i arbetsgrupper. Det görs åtgärder för att fördjupa samarbetet och andelen boende i grupperna har ökat. Insatser görs där de största be- hoven finns. Exempel på insatser är vuxenutbildning, utveckling av rela- tionen mellan näringsliv och skola, kompetensutveckling inom demokrati och en folkhälsoplan. Alby I Alby bor ungefär 11 300 människor i ett område med vacker och varie- rad natur. Stadsdelen har väl utbyggd service med skolor, barnstugor, fritidsanläggningar och bibliotek. Offentlig och kommersiell service är samlad i Alby centrum. Här finns familjecentral, folktandvård, medbor- garkontor, post, apotek, livsmedelsbutik och ett värdshus. Albyborna har dessutom gångavstånd till flera stora köpcentra. Albydialogen ett av Områdesgruppens huvuduppdrag Målområden för Alby är demokrati, utbildning och kultur, trygghet, arbe- te och sysselsättning, folkhälsa och boendemiljö. Arbetet drivs av Områ- desgruppen som är basen för Albydialogen. Målen för respektive målom- råde formuleras i samarbete med de boende. Områdesgruppen har en samtalspanel bestående av eldsjälar, boende och verksamma i Alby. Ut- vecklingsarbetet i Alby bygger på en arbetsmetod som kallas Albydialo- gen. Syftet är att en positiv utveckling bygger på de boendes medverkan. De boende får redogöra för hur de upplever det att bo i Alby, vad som är bra och dåligt och vad som kan göras bättre. I metoden ingår också att alla verksamheter i området delger varandra sina erfarenheter och samar- betar intimt. En gång om året sammanställs alla projekt och insatser i två projektkataloger som skickas ut till invånarna. Invånarnas delaktighet är viktig. Utvecklingen i Alby bygger i mycket stor utsträckning på dialo- gen med invånarna. De skall både få uttrycka sina åsikter och erfarenhe- ter och vara väl informerade om vad som händer och planeras i området. Bland åtgärderna i området som har långsiktig betydelse finns insatser för barn. Ett exempel är Sagovärlden som är en språkpedagogisk insats inför grundskolan för barn i femårsåldern. En annan långsiktig insats är den satsning som görs på nycirkus och konst. 65

GÖTEBORGS KOMMUN

Skr. 2003/04:49

Bilaga

Annorlunda avtal Det lokala utvecklingsavtalet med Göteborg gällde från början till och med 2003 men förlängdes vid den första revideringen till att även omfat- ta 2004. Avtalet har ett något annorlunda upplägg genom att åtgärdspla- nerna för de fyra berörda bostadsområdena beslutas separat av respektive stadsdelsnämnd. Detta sker emellertid inom ramen för de gemensamma mål som fastställts i avtalet mellan staten och kommunen. Vill vända negativ spiral Många av de utsatta stadsdelarna i Göteborg har hamnat i en negativ ut- vecklingsspiral. Trots bättre ekonomi och sjunkande arbetslöshet minskar beroendet av försörjningsstöd för långsamt. Målet med det lokala utveck- lingsavtalet är att vända utvecklingen. Bred samverkan och information prioriteras Storstadsarbetet genomförs i bred samverkan med centrala aktörer som stadsdelsförvaltningen, arbetsförmedlingen, vuxenutbildningsförvalt- ningen, försäkringskassan, polisen, bostadsföretag, föreningar och boen- de. Stadsdelarna ansvarar för lokala informationsinsatser medan kom- munledningen ansvarar för övergripande information om storstadsarbe- tet. Som ett led i implementeringsarbetet är informations- och erfaren- hetsspridning ett prioriterat område för 2003 och 2004. Samarbete kring utvärderingen Utvärdering av utvecklingsarbetet görs i samverkan mellan Göteborgs Universitet, Chalmers Tekniska Högskola och Göteborgs stad. Kommu- nen arbetar också med självvärdering, som ett led i den egna uppfölj- ningen. Självvärdering används för varje åtgärd i storstadsarbetet, vilket givit goda kunskaper om arbetsprocessen och tillfälle till kontinuerlig reflektion och erfarenhetsutbyte. Arbetet är uttalat långsiktigt för att bi- dra till att målen för storstadspolitiken i Göteborg uppfylls. Stadsdelar som omfattas av avtalet är Bergsjön, Gårdsten, Hjällbo och norra Bis- kopsgården. Bergsjön Bergsjön har ungefär 14 500 invånare. Ungefär hälften har utländsk bak- grund. En stor del av de boende är barn och ungdomar. Andelen pensio- närer är låg. Området är ett miljonprogramsområde och byggdes till största delen under 1960-talet. Bostäderna är mest små lägenheter. Bo- stadsområdet Rymdtorgets kulturhistoriska värden har uppmärksammats. 66 Många möjligheter Många i området har svårt att få arbete. Det leder till låga inkomster, be- hov av arbetsmarknadsåtgärder, utbildning och sociala insatser. Till om- rådets positiva sidor hör naturliga förutsättningar för ekologiskt inriktade insatser. Ett brett ekologiskt program har utvecklats. Här finns mycket grönska och den vackra naturen upplevs mycket positivt av invånarna. Det pågår en upprustning av torgen i området. Flera målområden Bergsjön arbetar med alla målområden inom storstadsarbetet. Utveck- lingsarbetet innefattar därför fysiska och sociala frågor, arbete, utbild- ning, språkutveckling, trygghets- och demokratifrågor och fysisk upp- rustning. Redan innan storstadsarbetet fanns projektet Bergsjöns Framtid som blev ett viktigt underlag för målen. Dagens målformulering sker i samarbetsforum med boende och olika aktörer i stadsdelen. De boende kan också vända sig till Agenda 21-kontoret, Medborgarkontoret och Konsument Bergsjön. En strategi i utvecklingsarbetet är att stärka stadsdelens identitet och invånarna inför utbildning och/eller arbete. Bland annat samverkar fem myndigheter i gemensamma lokaler. Breda insatser Centralt för insatserna i Bergsjön är att de boende mer aktivt skall delta i samhällslivet. Agenda 21kontoret har en viktig roll i storstadsarbetet för att hålla samman kontakterna med stadsdelens föreningsliv, nätverk, or- ganisationer och boende. Storstadsarbetet har gjort det möjligt att pröva nya vägar för samarbete och metodutveckling inom områden som rör fysisk miljö, brottsförebyggande arbete och föreningsutveckling. Andra insatser är förstärkning av barns och ungdomars språkutveckling, stöd i skolarbetet och möjligheter till en meningsfull fritid. Ett omfattande upp- rustnings- och förnyelsearbete pågår för flera av stadsdelens torg- och centrumbildningar. Gårdsten Gårdsten byggdes upp 19691971 med cirka 3 000 lägenheter. Under 1980-talet kompletterades bebyggelsen med småhus, högstadieskola och idrottshall. Området led under en tid av eftersatt underhåll och utflytt- ning. Nu har det skett en upprustning av bostäderna och grön- och lek- ytor har förbättrats. I dag bor cirka 6 700 människor i området. En stor del har utländsk bakgrund. God standard i grön omgivning Gårdsten är ett naturskönt område. Upprustningen har gett området god standard. Här finns även butiker, post och bankomat. Det finns ett stort Skr. 2003/04:49 Bilaga 67 föreningsliv. Det nybildade föreningsrådet har betydelse för att före- ningslivet skall kunna utvecklas ännu mer. Allt fler boende får sin försörjning genom arbete eller eget företagan- de. Fler än hälften står emellertid utanför arbetsmarknaden. Andelen fa- miljer med socialbidrag har sjunkit men är fortfarande relativt hög. Kol- lektivtrafiken är bristfällig men kommer att förbättras från 2003. Det kommunala bostadsföretaget Gårdstensbostäder har initierat förbättrad bussförbindelse till de centrala delarna av Göteborg. Trivseln har ökat och allt fler bor kvar. De boendes engagemang i området har ökat. Om- rådets status är emellertid fortfarande låg. Omflyttningen har minskat men det är fortfarande de med arbete som flyttar från området och de utan arbete som flyttar in. Satsning på språk och skola En bred och långsiktig satsning i förskola och grundskola på barns och ungdomars språkutveckling och stöd i skolarbetet pågår. Bland åtgärder- na ingår undervisning i kärnämnen, extra studiestöd och läxhjälp på mo- dersmålet, kompetensutveckling för personal, satsning på föräldrasam- verkan och föreningar som har verksamhet i skolans lokaler efter skoltid. Målen inom storstadsarbetet har formulerats i Gårdstens referensgrupp. Den består av boende, föreningar, tjänstemän och politiker. En dialog med invånarna och deras delaktighet anses som mycket viktig. Bland andra insatser i området finns Kulturtolkarna vid Hälsodisken som har stor betydelse för att skapa kontakt med de boende. Deras arbete har lett till ett ökat förtroende för stadsdelsförvaltningen. Åtgärder för arbete och sysselsättning sker i samverkan mellan stads- delen och arbetsförmedlingen men också genom det kommunala bostads- företaget Gårdstenbostäder. Hjällbo Hjällbo var ett av de första områdena inom miljonprogrammet på 1960- talet. 95 % av 2 400 bostäder är hyreslägenheter. Under 1990-talet sked- de en mycket stor inflyttning av människor från krigsdrabbade länder. I dag bor ungefär 7 200 personer i området. Drygt 60 % är utlandsfödda. 40 % är barn mellan 019 år. Medelinkomsten ökar Utvecklingen har varit positiv de senaste åren. Medelinkomsten ökar och andelen boende med försörjningsstöd minskar. Andelen boende med ut- ländsk bakgrund har bara ökat marginellt. Det förekommer emellertid en ganska stor inflyttning av anhöriga till området. Det innebär att trång- boddheten ökar. En positiv utveckling är att omsättningen bland de bo- ende har minskat, delvis tack vare ett omfattande upprustningsarbete av bostäder. Utbudet av lokaler utöver bostäder är emellertid dåligt och drabbar möjligheterna till arbetstillfällen, barnomsorg och fritidssyssel- sättning. Skr. 2003/04:49 Bilaga 68 Hjällbo Forum viktigt samverkansorgan Hjällbo arbetar med alla målområdena inom storstadsarbetet. Program- grupper, styrelser och brukarråd bereder förslag till åtgärder. Hjällbofo- rum kom till för att utveckla samverkan och för att ge boende möjlighet att påverka det lokala områdesarbetet. Här ingår representanter för stads- delsnämnd och förvaltning, bostadsbolag, boende, föreningar och företa- gare. Hjällboforum styr utvecklingen av storstadsarbetet i området. Framgångsrikt arbete för trygghet Storstadsarbetet i Hjällbo sker i nära samarbete mellan stadsdelsförvalt- ningen och bostadsbolaget Hjällbobostaden. Hjällbobostadens årliga bo- endeenkät visar att de boendes upplevda trygghet har ökat betydligt se- dan 1999. Trygghetsgruppens arbete är en av de mest uppskattade åtgär- derna bland de boende visar Hjällbobostadens enkät. Trygghetsgruppens huvuduppgift är att fungera som trygga vuxna som rör sig ute i området. Insatser görs också för att öka sysselsättningen och minska socialbi- dragsberoendet. Yrkesrelaterade utbildningar och jobbmatchning är någ- ra exempel. De som vill starta företag får stöd och rådgivning. Sedan år 2000 har 30 nya företag startats genom storstadsarbetet. Sju av dessa är etablerade i Hjällbo. Endast en av företagen har under denna tid upphört med sin verksamhet. Lösningar inom tredje sektorn är också intressant. Barnens språkut- veckling främjas genom kompetensutveckling av personalen inom skola och förskola. Skolorna har också satsat på att skapa en lugnare och tryg- gare inlärningsmiljö. Norra Biskopsgården Norra Biskopsgården är det minsta området i kommunen som ingår i storstadsarbetet. I norra Biskopsgården bor det cirka 4 700 invånare. Det gör att insatserna är koncentrerade och märkbara bland invånarna. Tilli- ten är hög till att Biskopsgården kommer att utvecklas positivt. Närheten till centrum, goda kommunikationer och tillgång till grönområden gör området attraktivt. Bland problemen i området är skolan ett. Många vill lämna området för att de är oroliga för att barnen skall få bristande kun- skaper i svenska om de går i skola i Biskopsgården. Fler skall bo kvar Arbetet med storstadsarbetet är en vidareutveckling av Bo Bra-processen som inleddes 1993. Bo Bra-processens mål är att förbättra den sociala och fysiska miljön i Biskopsgården för att människor skall bo kvar i om- rådet. Arbetet sker i samarbete mellan lokala fastighetsägare, stadsdels- förvaltningen, SOCAM-försöket DELTA och stadsbyggnadskontoret. Genom storstadsarbetet skall Bo Bra processen få ett större invånarper- spektiv. De boendes självupplevda behov skall påverka beslut. Idépunk- ten som är placerat vid bostadsområdets torg är en ny samlingsplats för möten mellan stadsdelsförvaltning, andra lokala aktörer och de boende. Skr. 2003/04:49 Bilaga 69 Arbete och utbildning Stora insatser görs för att öka sysselsättningen och minska socialbidrags- beroendet. SIV-projektet, Biskopsgården 100, och somalisk arbets- länk är åtgärder för att hjälpa biskopsgårdsbor att komma ut i arbete. Särskilda rekryterare besöker företag för att ta reda på vilka lediga arbe- ten företagen kan erbjuda, och därefter matchas jobben med de personer som ingår i åtgärderna. En viktig del i arbetet är utbildning som förbere- der de arbetssökande för de jobb som finns lediga. För att höja utbildningsnivån hos den vuxna befolkningen görs även insatser för att få en egen folkhögskola. En sådan skulle göra det möjligt för invånare att utbilda sig i stadsdelen och kunna locka nya grupper och invånare till området. HANINGE KOMMUN Avtalet fortsättning på tidigare projekt Haninges lokala utvecklingsavtal sträcker sig till och med 2005. Det är en naturlig fortsättning på det tidigare utvecklingsarbetet i Jordbro. Hu- vudmålen är desamma för storstadsarbetet som för tidigare insatser: triv- sel, trygghet, livskvalitet och delaktighet skall öka i Jordbro. Inom den övergripande målsättningen finns många delmål. Folkhälsoprofil i Jordbro Arbetslösheten i kommunen skall ligga under genomsnittet i Stockholms län. Insatserna i Jordbro skall stimulera individens vilja till förändring samt öka kompetens och möjligheter till anställning. Betygsskillnaderna mellan Jordbro och andra kommundelar skall minska. Fler elever skall lämna grundskolan med godkända betyg. Profilmålet för Jordbro är folk- hälsa. Det skall uppnås genom självhjälp, stöd, rådgivning och möjlighe- ter att stödja andra. Ett tätt samarbete mellan lokala verksamheter sker för att främja hälsa och förebygga ohälsa, liksom metodutveckling när det gäller arbetsformer. Samverkan en grundpelare Samverkan och metodutveckling är de två grundpelarna för storstadsar- betet i Haninge. Det finns samverkansavtal med arbetsförmedlingen, för- säkringskassan, landsting, ett stort antal frivilligorganisationer och när- ingslivet. En egen områdestidning Kommunikation med invånarna sker bland annat med en områdestidning, hallå jordbro, demokratiinformatörer, Medborgarkontoret och Jordbro- portalen www.jordbro.se. Skr. 2003/04:49 Bilaga 70 Utvärdering Utvärdering av verksamheten görs genom en överenskommelse med Sö- dertörns högskola. Haninge har också utvecklat en modell för lokala självutvärderingsseminarier. Jordbro Jordbro är ett typiskt miljonprogramsområde med rötter i 1960- och 70- talen. Området har 10 000 invånare. Befolkningen är ung, ungefär 30 % är 019 år gamla. Jordbro har tidigare haft de högsta ohälsotalen i Han- inge. Skillnaderna i betygsprestationer, arbetslöshet och andra indikatorer har också varit tydliga mellan Jordbro och andra kommundelar. Nu minskar skillnaderna. Sysselsättningen ökar till exempel mer än i kom- munen som helhet. En av Jordbros styrkor är att hälften av invånarna har utländsk bakgrund. Trots att Jordbro är ett genomgångsområde finns det en bas av grupper som bott här sedan det byggdes. Området är vack- ert och välplanerat med bra kommunikationer. Folkhälsa en röd tråd Fem insatsområden som stödjer varandra organiseras kring åtta delmål i Jordbro. Folkhälsa löper som en röd tråd genom alla mål. Hälften av medlen i storstadsarbetet används för att förbättra barns och ungdomars uppväxtvillkor. 25 % går till arbete och utbildning för vuxna. Resterande 25 % används inom folkhälsa, kultur, delaktighet och för att skapa en attraktiv och trygg yttre miljö. Målen för verksamheten har formulerats i lokala nätverk där boende medverkat. Strategin för utvecklingen är sam- verkan och metodutveckling. Samhällsinstitutionernas arbetssätt skall förändras för att bättre motsvara befolkningens behov. Fem strategiområden Haninge kommuns strategi för att utveckla Jordbro sammanfattas i fem områden:

minska skillnader när det gäller försörjning och uppväxtvillkor

satsa på det uppväxande släktet

bygga broar ökad dialog, tillfällen och platser för möten

bygga med dem som finns fokus på deltagare i utvecklingsarbetet

bygga på det som finns fokus på resursutnyttjande, samverkan och partnerskap.

Ett brett spektrum av organisationer, myndigheter och företag har del- tagit i arbetet med Jordbros åtgärdsplan. Exempel på insatser är språk- och kunskapsutveckling, trygghet och stärkt självkänsla för barn och ungdomar. Språk-, IT- och kulturinsatser görs i alla förskolor och skolor. För vuxna finns Kompetensverkstad med arbetsförmedling, kommun med flera under samma tak. En hälsoförmedling arbetar för insatser inom folkhälsa och demokrati. Skr. 2003/04:49 Bilaga 71

HUDDINGE KOMMUN

Skr. 2003/04:49

Bilaga

Attityder viktigt målområde Det lokala utvecklingsavtalet mellan Huddinge kommun och staten löper mellan december 1999 och hela 2004. Det bygger på ett långsiktigt ut- vecklingsarbete som inleddes av Huddinge under 1999. Huddinge kommun har brutit ner de nationella målen i fem strategiska målområden: Attityd/bild av området, egen försörjning, språk/kommunikation, folkhälsa och delaktighet/samverkan. Attityd/bild av området är ett av de främsta målområdena. Det ingår i kommunens kommunikationsarbete. För utvecklingsarbetet finns ett samverkansavtal mellan kommunen, arbetsförmedlingen och försäkringskassan. En annan samverkan är strategiforum i Flemingsberg där ett tiotal parter arbetar tillsammans för Flemingsbergs utveckling. Kommunikationsplan i tre delar Kommunen har en kommunikationsplan för utvecklingsarbetet i tre delar. En kontinuerlig del avser kommunens övergripande informationsarbete. En omfattande del är temat Attityder och bild av området. Utvärdering av utvecklingsarbetet görs inom kommunens reguljära uppföljningsarbe- te av egna statistiker och verksamhetsanalytiker. Det externa utvärde- ringsarbetet genomförs av Södertörns högskola. De stadsdelar som omfattas av avtalet är Vårby gård, Flemingsberg och Västra Skogås. Vårby gård Vårby gård ligger vid Mälaren. Det gränsar till Stockholm, Botkyrka och Ekerö. Området har anor från vikingatiden då det var en betydelsefull plats. På 1800-talet blev Vårby badort för välbärgade Stockholmare som byggde sommarhus här. Nuvarande Vårby gård byggdes i början av 1970-talet. Det består till största delen av hyresrätter i flerfamiljshus. Det bor ungefär 6 400 personer i området. Befolkningen är förhållandevis ung. En stor del av hushållen är ensamma föräldrar och barn. Drygt 45 % av invånarna har utländsk bakgrund. Vårby gård har goda förutsättningar att utvecklas till ett stabilt bostadsområde med bra rykte. Naturen, närhe- ten till strand och bad, kommunikationerna och 500 nya bostäder som planeras bör attrahera och behålla socialt och ekonomiskt bärkraftiga familjer. Området har ett slitet centrum men nya bostäder kan leda till större köpkraft som i sin tur kan leda till upprustning. I flera år har elever sökt sig från områdets skolor. Om trenden fortsätter hotar det en fortsatt stabil utveckling. Antalet godkända elever i kärnämnena har emellertid ökat med 14 % från 2000 till 2001. 72 Oförtjänt dåligt rykte Målområden för Vårby gård är attityd/bild av området, egen försörjning, språk/kommunikation, folkhälsa och demokrati/delaktighet. Attityd/bild av området är centralt för en positiv utveckling. Det har haft ett oförtjänt dåligt rykte. Målen har tagits fram i samarbete med en central projektle- dare och en projektgrupp med representanter för de övriga två områdena i kommunen som ingår i storstadsarbetet, Flemingsberg och Västra Skogås. Storstadsarbetet är en långsiktig process som skall genomföras inom befintlig organisation och i samverkan med olika aktörer. Attitydundersökning som underlag Resultatet från en attitydundersökning är underlag för hur bilden av om- rådet kan förändras. Detta skall ske genom konkreta åtgärder och infor- mationsinsatser, framför allt genom PR och massmedia. Bland insatserna finns ett internationellt barnkonstmuseum med en utökad konstpedago- gisk verksamhet. Andra insatser är förnyelse av utemiljön vid skolor och förskolor och brottsförebyggande arbete. En ångbåtsbrygga med reguljär trafik från och med maj 2003 är också ett led i att långsiktigt öka områ- dets attraktivitet. Invigningen av nya ångbåtsbryggan drog 1 000 besöka- re. Flemingsberg Bebyggelsen består av flerbostadshus från 1960-, 70- och 90-talet. Här bor ungefär 11 000 personer, många i enförälderhushåll. Drygt 40 % av invånarna är födda utomlands. I området finns ett mindre affärscentrum. På Flemingsbergs station stannar bland annat X2000 och det finns direktförbindelse till Arlanda flygplats. I Flemingsberg finns också kommunens största arbetsplats, Huddinge Universitetssjukhus, med 6 400 anställda och campus för Sö- dertörns högskola med 8 000 studenter. Framstående forskningscentrum Flemingsberg är ett område för tillväxt och kompetens och lyfts fram som ett viktigt utvecklingsområde med kommunikationer, nya arbetsplatser och bostäder. Här finns Novum Forskningscentrum med internationellt framstående forskning och Karolinska Institutet. En utbyggnad av 1 000 bostäder planeras, bland annat för studenter och forskare. Trots dessa positiva faktorer är bilden av Flemingsberg splittrad. De boende behöver kunna ta del av tillväxten, bland annat genom studier och arbetstillfällen. Att komma till rätta med kriminalitet och trygghet är också viktigt. Samarbete med andra kommundelar Målområdena för Flemingsberg är attityd/bild av området, egen för sörj- ning, språk/kommunikation, folkhälsa och demokrati/delaktighet. De har Skr. 2003/04:49 Bilaga 73 tagits fram i samarbete med den centrala projektledaren och en projekt- grupp med representanter för de övriga områdena i kommunen som del- tar i storstadsarbetet, Vårby Gård och Västra Skogås. Konkreta och mätbara mål har formulerats och indikatorer har identifi- erats som är viktiga för utvecklingen. Storstadsarbetet är en långsiktig process som skall göras inom befintlig organisation och i samverkan med olika aktörer. Strategiskt program Intressenter har bildat Flemingsberg Strategiforum som utarbetat ett stra- tegiskt program för utvecklingen i området 19992009. En särskild marknadsgrupp ansvarar för marknadsföringen av området. Andra insat- ser är boendedialog och tillväxtinsatser i samverkan med arbetsmark- nadsavdelningen, näringslivssekreteraren och arbetsförmedlingen. Ett nyföretagarcentrum stödjer personer som vill starta eget. Språkträning för barn och föräldrar och samarbete mellan skola och näringsliv är också viktiga insatser. Västra Skogås Bebyggelsen i Västra Skogås är flerbostadshus från 1960-talet. I centrum finns bibliotek, högstadieskola, sim- och idrottshall samt pendeltågssta- tion. I dag bor ungefär 5 900 personer här. Området är sedan start socio- ekonomiskt segregerat med många ensamstående föräldrar. Ungefär 30 % av befolkningen har utländsk härkomst. Omflyttning och arbetslöshet minskar Två viktiga faktorer som bidrar till att bryta segregationen är att omflytt- ningen och arbetslösheten minskar. Ett expanderande industri- och han- delsområde söder om Skogås bidrar till arbetstillfällen. En möjlighet för området är också att det byggs ett stort antal attraktiva hus vid sjön Dre- viken. De kan bidra till ett större kundunderlag och krav på upprustning av den slitna centrumanläggningen. Målområden för Västra Skogås är attityd/bild av området, egen försörjning, språk/kommunikation, folkhäl- sa och demokrati/delaktighet. Målen har formulerats i samarbete med den centrala projektledaren och representanter för de övriga två kom- mundelarna, Vårby Gård och Flemingsberg. De bygger på kommunge- mensamma mål. Konkreta och mätbara mål för Västra Skogås har formu- lerats tillsammans med indikatorer för utvecklingen. Folkhälsa och ungdomsarbete centralt Utvecklingsarbetet är långsiktigt och sker inom befintlig organisation i samverkan med olika aktörer. Det förebyggande folkhälsoarbetet är ett särskilt viktigt område. Förebyggande ungdomsarbete upplevs också som mycket viktigt för en fortsatt positiv utveckling för området. Bland de konkreta insatserna i Västra Skogås finns Familjehuset, en mötesplats för Skr. 2003/04:49 Bilaga 74 föräldrar och barn. Familjehuset erbjuder stöd enskilt eller i grupp. I samverkan med andra aktörer utvecklas metoder för förebyggande arbe- te. Vulkan är ett projekt för att skapa ett forum för arbetslösa där myn- digheterna samarbetar för att ge råd, stöd och vägledning. Familjehuset i Skogås har blivit en naturlig mötesplats för barn och föräldrar. MALMÖ KOMMUN Rosengård nationellt utvecklingsområde Det lokala utvecklingsavtalet mellan Malmö kommun och staten god- kändes av regeringen i december 1999. Det gäller t.o.m. 2004. Rosengård utsågs 1998 till nationellt utvecklingsområde av regeringen. Det arbetet ingår nu i avtalet. En bred översyn av målen har inletts för att fördjupa samverkan mellan kommunen och statliga myndigheter. Under 2002 har samarbetet utvecklats speciellt med Sydvästra Skånes sjukvårdsdistrikt i ett projekt med internationella hälsoinformatörer. Det brottsförebyggande arbetet har fått ökad prioritet. Gemensamma insatser för fortbildning av pedagoger i förskola och skola har gjorts. Nya metoder har utvecklats för språkinlärning utifrån modersmålet, för vuxenundervisning. Samma gäll- er för så kallad linkworking som skapar nätverk mellan olika etniska grupper och de lokala utvecklingsverksamheter som pågår i stadsdelen. Arbets- och utvecklingscentra Det finns samverkansavtal mellan kommunen, arbetsförmedlingen och försäkringskassan om lokala arbets- och utvecklingscentra (AUC). Inom dessa görs individuella utvecklingsprogram i samråd med dem som söker hjälp. Insatser inom en central kommunikationsplan kompletterar stads- delarnas informationsinsatser. För kommunikationsarbetet finns även en referensgrupp med representanter från de olika stadsdelarna. Utvärde- ringar av utvecklingsarbetet i Fosie, Hyllie och Södra Innerstaden görs av Lunds Universitets sociologiska institution och Socialhögskolan i[REDACTED_EFTERNAMN]. Rosengård utvärderas av IMER vid Malmö högskola. Stadsdelar som omfattas av avtalet är Fosie, Hyllie, Rosengård och Södra Innerstaden. Fosie Storstadsavtalet för Fosie omfattar åtta bostadsområden som uppförts från 1950-talet t.o.m. 1970-talet. I dessa finns 12 184 lägenheter och 1129 småhus. Drygt 25 % är bostadsrätter och knappt 75 % är hyres- rätter. Fosie har en mångkulturell befolkning från över 100 länder. Antalet invånare i Fosie uppgår till ungefär 23 000 personer. Mångkulturell befolkning - en tillgång Fosie är statistiskt ett Malmö i miniatyr med de möjligheter och begränsningar det innebär. Den mångkulturella befolkningen är en Skr. 2003/04:49 Bilaga 75 tillgång i kreativitet och kulturell kompetens. Det finns ett stort internationellt kontaktnät. Det finns också en relativt etablerad företagarkultur. Andra styrkor är att fastighetsägare deltar i arbetet med att förbättra stadsdelen. En mångfald av föreningar och det lokala kulturlivet är också positiva faktorer. Områdets svaghet är en tung social problematik. Arbetslösheten är hög och därmed också social- bidragsberoendet. Många med utländsk bakgrund har för lite kontakter med det svenska samhället och saknar kunskaper i svenska språket. Folkhälsan är sämre i Fosie jämfört med övriga Malmö och hela landet. Större processorientering Målområdena för storstadsarbetet i Fosie är arbete och integration, sys- selsättning och utbildning, språkförskolor och särskilda insatser inom skolan, demokrati, delaktighet och folkhälsa, det lokala utvecklingsarbe- tet, mångfaldsarbete och brottsförebyggande åtgärder. Delmål har ut- vecklats i samarbete med olika aktörer. Arbetet har blivit mer processori- enterat. Det har lett till att storstadsarbetet nu samordnas mer med kärn- verksamheterna arbetet med det lokala utvecklingsarbetet ingår i det övriga arbetet i stadsdelen. Diskussioner i ledningsgrupper, verksamhets- råd och andra sammanhang underlättar dialogen och samsynen. Det leder till en helhetssyn. Dessutom träffas ansvariga inom storstadsarbetet i en samordningsgrupp. Det ger synergieffekter och erfarenhetsutbyte. Mö- tesplatser och nätverk utvecklas successivt för att skapa långsiktighet. Skola, arbete och hälsa viktigt Exempel på insatser i Fosie är att arbetsmarknadsfrågor samordnas i samverkan mellan försäkringskassan, arbetsförmedlingen och kommu- nen. Sex språkförskolor har etablerats. Ett antal insatser skall ge eleverna bättre möjligheter att klara målen i grundskolan. En friskvårdcentral är under utveckling. Hyllie Storstadsavtalet för Hyllie omfattar tre bostadsområden med sammanlagt 5 800 lägenheter och ungefär 750 småhus som framför allt byggts under 1950-, 60- och 70-talen. De flesta lägenheterna byggdes inom miljonpro- grammet. Knappt 20 % är bostadsrätter. Antalet invånare i Hyllie uppgår till ungefär 12 000 personer. I de tre delområdena finns lokala butiks- centra men övrig kommersiell service saknas. I ett centrum finns emeller- tid ett uppskattat bibliotek. Flera stora insatser Stadsdelen har en åldrande befolkning som kommer att leda till en be- folkningsminskning på kort sikt. En föryngring och ökning av befolk- ningen kommer emellertid att ske genom att en ny stadsdel skall byggas nära Öresundsbron. Det planeras också ett nytt industriellt och kommer- Skr. 2003/04:49 Bilaga 76

siellt centrum i stadsdelens utkant. Andra styrkor i Hyllie är att befolk-

Skr. 2003/04:49

ningen har en relativt hög utbildningsnivå. En brist är emellertid att det

Bilaga

än så länge saknas större kommersiella arbetsplatser. Det mest negativa i

området är att det saknas ett naturligt centrum. Stadsdelens olika delar är

inte sammanhängande. Det finns en social splittring som gör att männi-

skor undviker att röra sig fritt över gränserna mellan bostadsområden.

Åtta programområden

Hyllie har program för följande målområden:

 mångfaldsplan, personalrekrytering, attityd/bemötande och

mångfaldsfrågor

 sysselsättning och utbildning

 förskoleverksamhet/språkförskolor

 skolbarnsverksamhet

 kultur/fritid/idrott

 lokalt utvecklingsarbete (boendes delaktighet)

 folkhälsa

 brottsförebyggande insatser

Målen har tagits fram i olika instanser beroende på ämne. Dessa har

sedan brutits ner i samarbete med föreningar i området, boenderåd och

Hyllie stadsdelsförvaltning. Strategier för en positiv utveckling är bland

annat linkworkers, hälsoinformatörer, lärare och brottsförebyggare, ge-

mensamma organisationer för arbete/utbildning respektive demokrati och

delaktighet samt en ständig dialog med boenderåd och föreningar.

Bland insatserna finns språkförskolor, modersmålsbaserad undervis-

ning för barn och vuxna, arbets- och utvecklingscentra för långtidsarbets-

lösa och tillväxtprojekt.

Södra Innerstaden

Södra Innerstaden ligger i centrala Malmö. Stadsdelen har en varierad

bebyggelse, framför allt med flerfamiljshus som uppförts från sekelskif-

tet och fram t.o.m. 1970-talet. Möllevångstorget är navet i stadsdelen

med många restauranger och butiker. Området har en etniskt blandad

befolkning. Den unga befolkningen ökar och den äldre minskar. Antalet

invånare i Södra Innerstaden uppgår till ungefär 19 000 personer.

Partnerskap har stor betydelse

Södra Innerstadens unga befolkning är en viktig potential i den positiva

utveckling som pågår. Nya former för samarbete mellan boende, politi-

ker, myndigheter, nätverk, föreningar och näringslivet kommer också att

ha stor betydelse för stadsdelen i framtiden.

Negativa faktorer för området är fastighetsägare som inte är intressera-

de av att förbättra boendestandarden för hyresgästerna. Den höga brotts-

ligheten och känslan av otrygghet i området motverkar också en stabil

och mer åldersblandad befolkning

77 Boendes delaktighet viktig Målen för Södra Innerstadens utveckling är sysselsättning och utbildning, språkutveckling för barn i åldern 06 år, brottsförebyggande åtgärder, boendes delaktighet, trivsel och trygghet samt kultur/fritid/idrott. Över- gripande mål har formulerats kommuncentralt inom ett flertal områden. Mål, ansvarsfördelning och riktlinjer för arbets- och utvecklingscentra har tagits fram i samarbete mellan arbetsförmedlingen, försäkringskassan och kommunen. Dessutom får alla aktörer möjlighet att påverka mål och handlingsplaner. Storstadsarbetets syfte är hållbara, långsiktiga lösningar. För att den positiva utvecklingen skall fortsätta krävs att utanförskap och bristande delaktighet i samhället minskar så att invånarna blir mer aktiva i förändringsarbetet. Stadsdelen inbjuder till dialog med boende, före- ningar och andra viktiga aktörer. Språkutveckling har en central plats Bland insatserna för Södra Innerstaden finns språkförskolor, språkverk- stad för skolbarn, utveckling av tvåspråkigt program för grundskolan, mötesplatser för förbättrad kontakt mellan myndigheter, föreningar och boende, arbets- och utvecklingscentra för långtidsarbetslösa samt interna- tionella hälsoinformatörer. Rosengård Rosengård präglas av höghus som byggdes under 19601970-talen. Inom stadsdelen finns flera grönområden och idrottsarenor. Det finns också många cykelvägar och gångstråk. Det bor 21 500 invånare i området, som haft hög inflyttning och höga födelsetal de senaste åren. Det har lett till att många familjer är trångbod- da. 83 % av befolkningen har utländsk bakgrund, här finns människor från över 40 språkgrupper. Befolkningen är ung 33 % är barn, bara 11 % är pensionärer. Antalet invånare i Rosengård uppgår till ungefär 16 000 personer. En levande stadsdel Rosengård är i många avseenden en levande stadsdel med många kvalite- ter. Här finns ett omfattande föreningsliv med kultur- och idrottsverk- samhet och god samhällsservice. En hög omflyttning gör emellertid att området brister i stabilitet. Endast en tredjedel av invånarna har arbete. Bidragsberoendet är högt. Boendesegregationen förstärker ett utanför- skap som många lever i på grund av arbetslöshet, dålig ekonomi och bristfälliga kunskaper i svenska språket. Prioriterade målområden För att fortsätta det påbörjade utvecklingsarbetet i Rosengård utifrån stadsdelens möjligheter prioriteras områden som arbete och utbildning, förskola och skola och lokalt utvecklingsarbete. Vissa övergripande mål Skr. 2003/04:49 Bilaga 78 har formulerats kommuncentralt. Mål och riktlinjer för fyra lokala arbets- och utvecklingscentra har antagits tillsammans med arbetsförmedlingen och försäkringskassan. Målen har brutits ner och förankrats i samarbete med boende, föreningar, fastighetsägare och bostadsbolag, stadsdelspoli- tiker och andra lokala instanser. I arbetet har stor vikt lagts vid utvärde- ringar och erfarenheter. Stora utmaningar Den stora utmaningen är att göra Rosengård till en attraktiv stadsdel att bo och arbeta i, uppleva och besöka. För att uppnå detta har ett långsik- tigt förändringsarbete påbörjats. I detta ingår samverkan mellan olika aktörer som myndigheter, näringsliv, fastighetsägare och boende. Delak- tighet och inflytande från de boende är mycket viktigt. Bland insatserna för Rosengård finns lokala arbets- och utvecklingscentra, språkförskolan, barn- och familjeverksamheter, språkutveckling i grundskolan, brottsfö- rebyggande insatser och folkhälsoarbete, särskilt bland kvinnor och flickor. STOCKHOLMS KOMMUN Långsiktigt processarbete Det lokala utvecklingsavtalet mellan Stockholms stad och staten gäller till och med 2005. Ett framgångsrikt arbete kräver enligt avtalet ett lång- siktigt processinriktat arbetssätt, invånarnas reella engagemang och del- aktighet samt väl utvecklad helhetssyn. Åtgärderna inom storstadsarbetet skall placeras inom stadsdelarnas övriga pågående utvecklingsarbete. Utvecklingsarbetet bedrivs utifrån sex målområden som definieras i det lokala utvecklingsavtalet.

ökad förvärvsfrekvens/minskat behov av försörjningsstöd

förbättrade skolresultat

förbättrad folkhälsa

tillgång till kultur och fritid

ökad trygghet och trivsel

ökad demokratisk delaktighet

Erfarenhetsspridning på flera nivåer Särskilda överenskommelser för samverkan finns mellan Stockholms stad och Länsarbetsnämnden. Det finns en central informationsplan och fem lokala kommunikationsplaner för att sprida erfarenheter och infor- mation om insatserna som görs i storstadsarbetet. Utvärdering av utveck- lingsarbetet skall göras av Södertörns högskola. Inom språkområdet be- drivs utvärderingen av Språkforskningsinstitutet i Rinkeby på uppdrag av staden och Södertörns högskola. Dessutom pågår även utvärdering av folkhälsoområdet i samverkan med Stockholms läns landsting. Stadsde- Skr. 2003/04:49 Bilaga 79 lar som omfattas av avtalet är Husby, Rinkeby, Rågsved, Tensta och Centrala Skärholmen. Husby Husby ingår i stadsdelsområdet Kista. Stadsdelen är byggd i början av 1970-talet som en del av miljonprogrammet. Det är en av de stadsdelar i Stockholm som tagit emot en stor del av flyktinginvandringen sedan bör- jan av 1970-talet. Befolkningen var i slutet av 2001 11 943 personer. Stadsdelens styrkor är närheten till grönområden, närheten till Kista när- ingslivsområde, goda kommunikationer till staden och ett rikt och blomstrande föreningsliv. Svagheter är den homogena bebyggelsen, ar- betslösheten och bidragsberoendet. Sedan 1997 har emellertid arbetslös- heten och bidragsberoendet minskat kraftigt. Närheten till Kista en möjlighet Inom storstadsarbetet står tillväxt- och sysselsättningsfrågor i centrum, bland annat genom närheten till det expansiva Kistaområdet. Stadsdelen har en bred definition av tillväxt och anser att insatser för såväl demokra- ti och folkhälsa som kultur och fritid är av avgörande betydelse för den lokala tillväxten. Det innebär att stadsdelen har en bred ansats i utveck- lingsarbetet. Målen har formulerats av stadsdelsförvaltningen i samver- kan med en lokal referensgrupp där bland annat myndigheter och bo- stadsbolag har ingått. Målen gick också ut på remiss till föreningar i stadsdelen innan stadsdelsnämnden fattade beslut. Satsar på utbildning Samverkan med bland annat högskolor, men också med det lokala före- ningslivet är centralt i utvecklingsarbetet. Inom området skola/förskola arbetar stadsdelen främst med kompetensutveckling och utveckling av nya pedagogiska metoder. Vuxenutbildning lyfts fram som viktig för den långsiktiga utvecklingen av stadsdelen och ett lokalt lärocenter har byggts upp. Insatser har fått efterföljare Tillsammans med Tensta och Rinkeby samverkar stadsdelen bland annat med kranskommunerna Järfälla och Sollentuna för att regionalisera det lokala tillväxtarbetet. Framgångsrika matchningsprogram för syssel- sättning och samverkan med bland annat bemanningsföretag har bildat exempel även för andra delar av staden. Rinkeby Rinkeby byggdes i slutet av 1960-talet som en av de tidiga stadsdelarna inom miljonprogrammet i Stockholm. Området är Stockholms minsta Skr. 2003/04:49 Bilaga 80 och mest homogena stadsdel. Vid utgången av 2001 uppgick befolkning- en till 15 964 personer. Satsade tidigt på skolan Rinkebys starka sidor är närheten till grönområden, goda kommunikatio- ner och ett rikt förenings- och kulturliv. Här bedrivs också ett uppmärk- sammat utvecklingsarbete inom skolområdet. Under senare delen av 1990-talet startades ett språkforskningsinstitut som i dag är en resurs för hela staden. Områdets svagheter är en extremt homogen bebyggelse med 98 % hyreslägenheter och att området är så litet samt brister förbindelser med andra stadsdelar. Dessutom har Rinkeby under många år haft Stock- holms högsta arbetslöshet och bidragsberoende. Utvecklingen påbörjades 1994 I det lokala utvecklingsarbetet prioriteras ett fortsatt utvecklingsarbete inom skola och förskola. Ett lokalt språkutvecklingsprogram, som fått efterföljare i andra stadsdelar, har legat till grund för arbetet. Ett annat prioriterat utvecklingsområde är sysselsättning med fokus på att minska bidragsberoendet. För övrigt anses trivsel och trygghet vara viktiga fak- torer för lokal tillväxt. Bland annat har stadsdelen utvecklat sitt lokala centrum. Målen för det lokala utvecklingsavtalet har bland annat tagits fram utifrån det arbete som påbörjades 1994 när Rinkeby var en av tre försöksstadsdelar i Stockholm. Dessa mål utvecklades för det nuvarande arbetet i en lokal styrgrupp med representanter för olika myndigheter, bostadsbolag, stadsdelsförvaltningen och representanter för de boende. En del av de ekonomiska medlen avsattes i särskilda lokala utvecklings- fonder, bland annat för att stimulera föreningsmedverkan i det lokala utvecklingsarbetet. Rågsved Rågsved skiljer sig från de övriga stadsdelarna i Stockholm som omfattas av utvecklingsavtalet genom att området byggdes på 1950-talet och inte ingår i miljonprogrammet. Rågsved är en av Stockholms traditionella arbetarstadsdelar. En omflyttning tog fart i mitten av 1990-talet. Rågsved har nu det största omflyttningstalet av de stadsdelar i Stockholm som ingår i utvecklingsarbetet. Vid utgången av 2001 bodde det 9 580 invåna- re här. Trivsam bebyggelse Goda kommunikationer och närheten till city är fördelar med Rågsved, liksom en stor andel trivsam låghusbebyggelse med fördelaktiga hyror. Området omfattas av det regionala utvecklingsarbetet Vision Söderort. Svagheter hos området är en låg utbildningsnivå hos den svenska befolk- ningen och en ökande omflyttning. Detta har under 1990-talet inneburit stigande arbetslöshet och ökat bidragsberoende. Situationen är emellertid Skr. 2003/04:49 Bilaga 81 bättre än i de övriga områdena i Stockholm som omfattas av utvecklings- avtalet. Däremot saknar Rågsved närhet till regionala tillväxtområden. Fokus på sysselsättningen Det lokala utvecklingsarbetet i Rågsved är fokuserat på ökad sysselsätt- ning och minskat socialbidragsberoende. Språk/skolutveckling i försko- lan och de båda grundskolorna i området är också prioriterad. Målen har i huvudsak tagits fram inom den styrgrupp som stadsdelsförvaltningen tillsatt, i samarbete med arbetsförmedlingen. Förankring i stadsdelen har gjorts genom kontakter med föreningslivet och öppna möten i samverkan mellan storstadsarbetet och den kommunala ytterstadssatsningen. Nära samarbete med arbetsförmedlingen För att nå målen för ökad sysselsättning har stadsdelen inlett ett nära samarbete med arbetsförmedlingen. För övrigt har utvecklingsarbetet en lokal servicepunkt där stadsdelen samarbetar med arbetsförmedlingen, försäkringskassan, en studie- och yrkesvägledare och en lokal hälsodisk. Detta är en fördel för helhetssynen och kontakten med området. Det tycks däremot vara en nackdel i kontakterna med linjeorganisationen inom stadsdelen. Tensta Tensta består av Tensta och Hjulsta och ingår i stadsdelsområdet SpångaTensta. Stadsdelen byggdes i slutet av 1960-talet och tillhör den tidiga miljonprogrambebyggelsen i Stockholm. Området präglades under 1970-talet av omflyttning och flyktinginvandring. Trots detta finns det en kärna i befolkningen som bott här sedan Tensta byggdes, framför allt i de 20 % av bostäderna som är bostadsrätter. I slutet av 2001 var befolkning- en 17 815 personer. Nära till mycket Stadsdelens styrka är närheten till Järvafältet, goda kommunikationer till city, närheten till Lunda industriområde och förbindelser till de andra stadsdelarna inom SpångaTensta. Här finns ett rikt förenings- och kul- turliv. Svagheterna är främst att stadsdelen under många år präglats av hög arbetslöshet och högt bidragsberoende. Den ensidiga bebyggelsen är också en mindre stark sida. Helhetssynen viktig De främsta prioriteringarna gäller sysselsättning, skola och språk. En speciell prioritering är att stärka ungdomars trivsel, delaktighet och trygghet och att utveckla det lokala kulturlivet. Stadsdelen har också be- tonat demokratiutveckling och behovet av att hitta nya former för att ut- veckla medborgarnas delaktighet och deltagande i samhället. De lokala Skr. 2003/04:49 Bilaga 82 målen har tagits fram i en lokal styrgrupp med representanter för stads- delsförvaltningen, olika myndigheter och bostadsbolagen. Dessutom ar- betade tolv lokala arbetsgrupper med mål och åtgärdsförslag. I dessa in- gick föreningar och boende. Helhetssyn har betonats i det lokala utveck- lingsarbetet. Det är bland annat viktigt att utvecklingen av Tensta kopp- las till utvecklingen av hela SpångaTensta.

Lunda Nova en framgångsfaktor Insatserna för sysselsättning har främst utgått från utvecklingen av Lunda Nova, ett center för näringslivsutveckling och samverkan mellan stadsde- len, arbetsförmedlingen och det lokala näringslivet. Arbetslösheten har sjunkit kraftigt och samverkan inom Lunda Nova är en av de viktigaste framgångsfaktorerna. Inom skolområdet har stadsdelen arbetat med ut- veckling av förskolornas pedagogiska inriktningar, lokala profilskolor, kompetensutveckling, föräldrasamverkan, språk- och läsutveckling samt engagemang och deltagande. Skärholmen Stadsdelen Skärholmen ingår i det större stadsdelsområdet Skärholmen som omfattar ytterligare tre stadsdelar. Skärholmen gränsar till Huddinge kommun och tillväxtregionen runt Kungens Kurva. Stadsdelen byggdes på 1960-talet som en del av miljonprogrammet. Området har haft en stor befolkningsomflyttning. Vid utgången av 2001 bodde 7 700 personer i Skärholmen. Bra läge En av stadsdelens styrkor är ett stort och väl utvecklat centrum. Närheten till Kungens Kurva, E4an och Mälaren är andra fördelar. Bostadsbebyg- gelsen är varierad med hyresrätter, bostadsrätter och radhus. Befolk- ningsomflyttning och att området tagit emot en ökande andel flyktingar har emellertid lett till ökande arbetslöshet och bidragsberoende. Mångfaldsarbetet är ett centralt tema i utvecklingsarbetet. Ledorden är Tillväxt genom mångfald i samarbete. Andra prioriterade åtgärder har varit att bygga upp ett brottsförebyggande arbete och ett medborgarkon- tor som samarbetar med arbetsförmedling och försäkringskassa. Huvud- delen av utvecklingsarbetet har successivt blivit en del av det ordinarie linjearbetet. Den ursprungliga projektorganisationen har avvecklats. Målformulering av många parter Målen för utvecklingsarbetet har arbetats fram på olika sätt. För syssel- sättningen har målen formulerats i samverkan mellan stadsdelsförvalt- ningen, arbetsförmedlingen, gymnasieskola och boenderepresentanter. Målen för skolan har tagits fram av skolan, bland annat utifrån önskemål från föräldrar. Det brottsförebyggande arbetet har utarbetats inom det brottsförebyggande rådet etc. Skärholmen ingår i Stockholms regionala Skr. 2003/04:49 Bilaga 83 utvecklingsarbete Vision Söderort. Inom ramen för detta sker också samverkan med bland annat Huddinge kommun för utvecklingen av Kungens Kurvaområdet. Utvecklingsarbetet har koncentrerats till det lokala Jobbcentrum som byggts upp och till språk och kompetensut- veckling inom förskola och skola. För trygghet och trivsel i Skärholmen finns det också ett samarbete mellan stadsdelsförvaltningen och bostads- bolagen i området. SÖDERTÄLJE KOMMUN Femårigt avtal Södertälje kommun tecknade ett lokalt utvecklingsavtal med staten i ja- nuari 2000. Avtalet gäller till och med 2005. Utvecklingsarbetet följer de av staten angivna målområdena:

förvärvsfrekvens - försörjningsstöd

svenska språkets ställning

skolresultat - utbildningsnivåer

folkhälsoläget

demokratisk delaktighet

trygghet och trivsel

offentlig och kommersiell service, kultur och fritid

Stadsdelarna har tagit fram lokala effektmål för varje målområde. En fördjupning av samverkan med olika lokala aktörer kring målen i avtalen har påbörjats. Målarbetet integreras med framtagandet av framtidsscena- rier och stadsdelsvisionerna under arbetsnamnet Från samverkan till partnerskap. Samverkansöverkommelsen mellan Södertälje kommun, Arbetsförmedlingen i Södertälje och Försäkringskassan i Södertälje revi- deras under pågående avtalsperiod. Boenderepresentation och delaktighet Inom samtliga fyra stadsdelar finns en tydlig inriktning för att utveckla former för att boende skall medverka i utvecklingsarbetet. En hörnsten i detta demokratiseringsarbete är boenderåden med direktvalda boendere- presentanter i tre av stadsdelarna. Fornhöjdens boenderåd bygger sin re- presentativitet på de i stadsdelen befintliga bostadsrätts- och hyresrättsfö- reningarna. Det externa utvärderingsarbetet görs i samarbete med Söder- törns högskola och Lärarhögskolan i Stockholm. Verksamhetsinriktade utvärderingar har gjorts av Inregia. Stadsdelar som omfattas av avtalet är Fornhöjden, Geneta, Hovsjö och Ronna. Arbetskraftsutveckling och språk Inom området för arbetskraftsutveckling genomförs olika metoder som kombinerar språkinlärning och praktik. Sedan Blommanpengarna i slutet av 1990-talet arbetar barn- och ungdomsutbildningen med metodutveck- ling inom svenska som andra språk. Forum för språkutveckling, som ut- Skr. 2003/04:49 Bilaga 84 vecklats inom ramen för de lokala utvecklingsavtalen, innefattar indivi- duella språkplaner, språkjournaler och kompetensutveckling. Fornhöjden Fornhöjden byggdes i slutet av 1960-talet och i början på 1970-talet. Stadsdelen består bara av flerfamiljshus. Knappt 58 % av invånarna har utländsk bakgrund. Under de senaste tre åren har antalet invånare med utländsk bakgrund ökat med 2,5 %. Arbetslösheten är högre än i kom- munen totalt. Tack vare de senaste årens konjunkturuppgång har arbetslösheten ändå sjunkit i Fornhöjden. Fornhöjdens styrkor som stadsdel är närheten till grönområden och goda kommunikationer. En av områdets svagheter är att det bara består av flerfamiljshus. Det ger begränsade möjligheter till en bostadskarriär inom området. Invånarna i Fornhöjden saknar även viss offentlig och kommersiell service. Dessutom är föreningslivet svagt. Insatser förankras i boenderåd Prioriterade arbetsområden i Fornhöjden är skol- och språkutveckling, arbetsmarknadsutveckling, trygghet och trivsel. Analys och förslag på insatser förankras i boenderådet innan de beslutas på nämndnivå. För att insatserna skall bli långsiktiga och ingå i ordinarie verksamhet har fack- nämnderna fått en viktig roll. Det lokala perspektivet och helheten beva- kas av de nätverksgrupper som finns. Prioritering på förebyggande verksamheter Fornhöjdens utveckling inriktas på förebyggande verksamheter för alla åldrar inom språk, arbete, familj, hälsa och miljö. Insatserna bygger på gemensamma resurser och befintliga verksamheter som fokuserats till Boendecentrum, Utbildningscentrum och Familjecentrum. Boendecent- rums uppgift är att göra området tryggare och trivsammare. På utbild- ningssidan drivs ett framgångsrikt arbetsmarknadsprojekt för långtidsar- betslösa med undervisning i svenska och praktik. Familjecentrum är en förebyggande verksamhet i samarbete mellan storstadsarbetet och social- och arbetsmarknadskontoret. Målet är att alla barn och familjer skall få samma möjligheter till social utveckling som övriga boende i Södertälje. Fritidsgården är också en viktig mötesplats. Mer än hälften av barnen i förskolan har utländsk bakgrund. Extraordinära insatser har gjorts för att stimulera barnens sociala och språkliga utveckling. Geneta Geneta är ett miljonprogramsområde som byggdes på 1960-talet. I dag bor knappt 4 600 personer i stadsdelen. Ungefär 64 % har utländsk bak- grund. Den största folkgruppen är assyrisk/syriansk. Den utgör drygt 41 % av invånarna. I Geneta finns en varierande bebyggelse som ger möjlighet till en bostadskarriär i området. Andra styrkor är närheten till Skr. 2003/04:49 Bilaga 85 flera grönområden och goda kommunikationer till Södertälje centrum. Skr. 2003/04:49 Skolorna, förskolorna och fritidsgården i Geneta har ett gott rykte. Här Bilaga finns också ett rikt föreningsliv. Församlingen är mycket aktiv. Invånarna tycker Geneta är en trygg stadsdel att leva i. Områdets största svaghet är att arbetslösheten och bidragsberoendet är högre än genomsnittet i Söder- tälje kommun. Andra negativa faktorer är att centrum blir alltmer öde. Butiksägarna upplever en minskad omsättning. Skolorna har svårt att nå upp till sina språkmål på grund av en hög andel nyinflyttade flyktingar. Kontinuerlig utvärdering I revideringen av åtgärdsplanen för Geneta är målområdena livsmiljö, demokrati och grundskola prioriterade. Prioriteringarna och formulering- en av lokala mål har diskuterats i boenderådet och olika samverkans- grupper. Underifrånperspektivet tillgodoses genom att aktivitetsplanerna tagits fram i samverkan med bland annat skola/förskola, föreningar, för- samlingar, fritidsgård, socialförvaltning, bostadsföretag och boenderåd. Långsiktigheten och förankringen har stärkts genom att social- arbetsmarknads- och utbildningsfrågor har en ansvarig samordnare inom respektive förvaltning. Värdering och uppföljning görs kontinuerligt av aktivitetsansvariga, facksamordnare, processledare och externa utvärde- rare. Föreningar sköter kulturarbetet När det gäller Genetas konkreta insatser har utvecklingsarbete på grund- skolan till stor del koncentrerats på kompetensutveckling för personal inom skola och förskola. En parklekstuga har blivit mycket uppskattad. Kultur- och fritidsaktiviteter bedrivs till största delen av det lokala före- ningslivet. Ett boendecenter har inrättats. Hovsjö Hovsjö är ett miljonprogramområde som byggdes på 1970-talet. Det bor ungefär 4 700 personer i området. 81 % har annan etnisk bakgrund än svensk. Till skillnad från andra segregerade områden där en stor del av befolkningen utgörs av människor med många olika ursprung, domineras Hovsjö av två folkgrupper. Ungefär hälften av områdets invånare är assy- risk/syriansk och en fjärdedel är finsk. Stadsdelens styrka är en mono- kultur. Den är den huvudsakliga orsaken till inflyttningen till området. Andra styrkor är närheten till vidsträckta naturområden med goda möj- ligheter till bad, fiske och fysiska aktiviteter samt en god allmän service. Svagheterna är att miljön är otrygg och att den fysiska centrumnära mil- jön är allmänt nedgången. Den socioekonomiska statistiken uppvisar ne- gativa tal, även om en stadig förbättringsprocess har pågått under de se- naste fyra åren. 86 Långsiktighet, delaktighet och samverkan Åtgärderna i Hovsjö är uppdelade i tre övergripande block; skol- och språkutveckling, arbetsmarknads- och näringslivsutveckling och social utveckling. Uppdelningen är ett försök att se till helheten både för invå- narna och för området i stort. Långsiktighet, delaktighet och samverkan är ledstjärnor. Beslut i kommundelsnämnden om mål och insatser har varit vägledande i det lokala utvecklingsarbetet. Stormöten med boende gav inriktningen för de lokala områdesmål som tagits fram av tjänste- män. Dessa mål kommunicerades med föräldrastyrelsen, förenings- och boenderådet och insatsledarna. Stora resurser till skolan En dialog med de boende och verksamhetsansvariga har lagt grunden för valet av insatser på skolorna i Hovsjö. Ungefär 70 % av resurserna har använts till detta. Hovsjöskolorna ingår i ett riksomfattande nätverk av skolor som ett led i utvecklingen att skapa en öppen skola. Med öppen skola menas öppen för nya impulser och idéer samt generösa öppettider. Insatserna i Hovsjö för övrigt har varit inriktade på utveckling av befint- liga verksamheter i linjeorganisationen. Arbetet har präglats av nyska- pande och nytänkande genom metodutveckling. För att garantera ett långsiktigt perspektiv är strategin att underlätta ett eventuellt övertagande av storstadsarbetet inom ordinarie verksamhet. Ronna Ronna är ett miljonprogramområde. Bebyggelsen är framför allt höghus med inslag av radhus och villor i ytterområdena. I slutet av 2001 bodde det ungefär 6 500 personer i området. 76 % av invånarna har utländsk härkomst. Av dem har 60 % assyrisk/syriansk bakgrund. Andelen boende med utomeuropeisk härkomst ökar på grund av stor inflyttning av flyk- tingar och emigranter från Irak och Syrien. Homogen befolkning Den stora inflyttningen av flyktingar och emigranter har bidragit till att försörjningsstödet till invånarna i stadsdelen har ökat trots att sysselsätt- ningen förbättrats och andelen fattiga minskat. Andelen förvärvsarbetan- de ökade från 48 % till 54 % från 1999 till 2000. En av Ronnas svagheter är att den vuxna befolkningen har en mycket låg utbildningsnivå. Ett an- nat problem är det svenska språkets svaga ställning. Suryoyo, den assy- risk/syrianska gruppens hemspråk talas överallt. Det ger barnen från folkgruppen svårigheter i skolan. En styrka för området är den relativt homogena etniska situationen. Den är en starkt sammanhållande kraft i det sociala livet. Denna förstärks av de assyrisk/syrianska föreningarnas och kyrkornas inflytande. Skr. 2003/04:49 Bilaga 87 Boenderåd med stort inflytande Ronnas storstadsarbete har framför allt prioriterat språkutveckling, grundskola, föreningsliv och demokratiutveckling. Målen är formulerade utifrån förslag från boende och lokala nätverk. Utvecklingsarbete inom skolan och föreningslivet är resultat av underifrånperspektivet i detta arbetssätt. Boenderådet har haft ett stort inflytande. I dag har det ett råd- givande mandat över storstadsarbetet och beslutandemandat i vissa frå- gor. Bland insatserna finns en tjänst som Kulturombudsman på Ronna- skolan för att minska kommunikationsproblemen mellan elever, lärare och föräldrar. Arbetet har bland annat skett genom hembesök, elevdemo- krati och föreläsningar. Projektet har varit mycket uppskattat. Andra sko- lor i Södertälje har inspirerats att skapa liknande tjänster. En annan insats är Kvartersgårdsprojektet som sköts av ABF och Hyresgästföreningarna. I projektet aktiveras boende i kvartersgårdar. De erbjuds bland annat att studera praktisk svenska och att bilda studiecirklar och egna förening- ar. Kvartersgårdsprojektet är ett samarbete mellan ABF och hyresgästfö- reningarna i Ronna. Skr. 2003/04:49 Bilaga 88 Skr. 2003/04:49 Bilaga Bilaga 2. Utvecklingen i Fittja En jämförande kvantitativ studie Den kvantitativa undersökningen av Fittja baseras på två enkätundersök- ningar, genomförda 1999 respektive 2003. Den första undersökningen är tidigare publicerad under titeln Tusen röster om Fittja. I den samma re- dovisas och analyseras den statistiska beskrivningen av Fittja utifrån de variabler som är mål för storstadsarbetet. I den andra undersökningen, som genomfördes i början av 2003, upprepas frågorna som ställdes 1999 och möjliggör därmed en diskussion om hur området förändrats på grund av satsningen. Nedan presenterad statistik visar resultatet av den jämfö- rande studien. Statistiken visar framför allt utvecklingen inom fyra områden; arbete och sysselsättning, utbildning och svenska språket, trygghet samt boen- dedelaktighet. Materialinsamling 1999 skickades en enkät ut till 1 000 personer i åldern 18

64 år, folkbok- förda i Fittja. Urvalet gjordes med hjälp av en slumpgenerator av Enator IT System, utifrån totalt 4 445 boende i Fittja i dessa åldrar. Av de 1 000 personerna nåddes 815 personer. Av de som fick enkäten svarade 516 personer (63 %) på frågorna. Under andra omgången (2003) upprepades precis samma tillvägagångssätt som vid första enkätundersökningen. Av de 1 000 utvalda personerna år 2003 lyckades man nå 858. Av de perso- nerna svarade 480 personer (56 %) på frågorna. Det finns ingen betydande skillnad mellan de två populationerna be- träffande kön, civilstånd, födelse i eller utanför Sverige, eller ålder. 48 % av första populationen och 49 % av andra populationen var män. 32 % av båda populationerna är födda i Sverige. Avvikelse mellan populationerna finns emellertid beträffande andel personer som har högst grundskoleut- bildning, vilken är betydligt större i 2003 års population än i 1999 års. Avvikelse även bland andelen personer som bott i Fittja kortare tid än 11 år eller längre är större i den andra populationen än den första. Medel- värdet för vistelselängd i Fittja är två år högre i den andra populationen än i den första. Förändring i sociala förutsättningar Tre variabler används för att mäta förändringar i de boendes sociala för- utsättningar i Fittja. Den första av dessa variabler mäter tryggheten, den andra hälsan och den tredje sociala nätverk och umgänge. 89 Flyttbenägenhet 1999 svarade 68 % att de skulle flytta från Fittja till en annan stadsdel i Stockholmsregionen om de kunde. 2003 hade siffran sjunkit till 51 %. Det finns ingen skillnad mellan personer födda i respektive utanför Sve- rige. År 1999 vill 72 % inom första kategorin flytta från Fittja, en siffra som minskar till 54 % år 2003. Motsvarade siffror för personer födda utanför Sverige är 66 % respektive 50 %. Skr. 2003/04:49 Bilaga Skulle du flytta från Fittja till en annan stadsdel i Stockholmsregionen om du kunde?

procent

0

-5

-10

55-64 år

-15

25-54 år

-20

-25

-30

18-24 år

Förändring i andel som svarade ja 1999 - 2003

Skulle du flytta från Fittja till en annan stadsdel i Stockholmsregionen om du kunde?

procent

0

-5

Universitet eller

-10

högskola

-15

-20

Högst

-25

Högst

gymnasium

grundskola

-30

Förändring i andel som svarade ja 1999 - 2003

90 Trivsel Statistiken visar en kraftig förbättring av trivseln i Fittja. Förändringen i positiv riktning är relativt jämnt fördelad mellan könen. Utbildningsmäs- sigt har den kraftigaste positiva förändringen ägt rum bland personer med gymnasie- respektive universitetsutbildning. Skr. 2003/04:49 Bilaga

procent

Hur trivs du i Fittja?

Bra och ganska bra

100

Inte så bra och inte alls

90

80

70

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

18-24 år

25-54 år

55-64 år

Svar efter ålder

procent

Hur trivs du i Fittja?

Bra och ganska bra

100

Inte så bra och inte alls

90

80

70

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

Högst grundskola

Högst gymnasium

Universitet eller

högskola

Svar efter utbildningsnivå

91 Umgänge Trots en kraftigare positiv förändring för män är kvinnor fortfarande mer nöjda med sitt umgänge än män. När det gäller utbildningskategorierna är tillfredställelsen ungefär samma för personer med grundskoleutbild- ning oberoende undersökningsperiod, medan tillfredställelsen ökat för personer med gymnasie- och universitetsutbildning från 1999 till 2003. Skr. 2003/04:49 Bilaga

Är du nöjd med ditt umgänge?

Ja

100

Nej

90

80

70

60

50

40

30

procent

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

18-24 år

25-54 år

55-64 år

Svar efter ålder

procent

Är du nöjd med ditt umgänge?

Ja

100

Nej

90

80

70

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

Högst grundskola

Högst gymnasium

Universitet eller

högskola

Svar efter utbildningsnivå

92 Trygghet Förbättringen i trygghetskänslan syns i alla ålderskategorier. I den äldsta ålderskategorin är förändringen mycket liten, vilket tyder på att känslor- na mer beror på ålder än på den verkliga tryggheten/otryggheten i områ- det. Förbättringen är något starkare inom den yngsta kategorin, men fort- farande inte särskilt påtaglig. Ungdomar känner sig trygga även i otrygga miljöer. Störst är förändringen inom mellankategorin, som i detta fall av kan fungera som en mätare av faktiska förhållanden i området. Skr. 2003/04:49 Bilaga

procent

Känner du dig trygg när du går ute i Fittja sent på kvällen?

Ja

80

Nej

70

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

18-24 år

25-54 år

55-64 år

Svar efter ålder

Ekonomisk förändring Ekonomisk förändring mäts med två variabler: sysselsättning och årlig inkomst. Sysselsättningsgrad Undersökningen visar att det har skett en kraftig ökning både bland män och bland kvinnor, om än kraftigare bland män. Ökningen har ägt rum både bland personer födda i Sverige och bland personer födda utanför Sverige, fast varit betydligt kraftigare för personer födda utanför Sverige. Åldersmässigt har den kraftigaste ökningen skett i ålderskategorin 2555 år. Utbildningsmässigt syns den kraftigaste ökningen bland personer med universitetsutbildning. 93 Skr. 2003/04:49 Bilaga

procent

procent

Har du något stadigvarande arbete nu?

Ja

70

Nej

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

18-24 år

25-54 år

55-64 år

Svar efter ålderskategori

Har du något stadigvarande arbete nu?

Ja

70

Nej

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

1999

2003

Högst grundskola

Högst gymnasium

Universitet eller

högskola

Svar efter utbildningsnivå

94 Skr. 2003/04:49 Bilaga Årlig inkomst Ökningen av årsinkomst bland personer med stadigvarande arbete är hu- vudsakligen begränsad till män. Förbättringen av inkomsterna för perso- ner med stadigvarande arbete syns både bland personer födda i och utan- för Sverige. Ökningen är kraftigare för personer födda utanför Sverige.

procent

Förändring av årsinkomst

under 100´

för personer på arbetsmarkanden

100´-199´

70

200´eller mer

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

Män

Kvinnor

procent

Förändring av årsinkomst

under 100´

för personer på arbetsmarknaden

100´-199´

70

200´eller mer

60

50

40

30

20

10

0

1999

2003

1999

2003

Födda i Sverige

Födda utanför Sverige

95

Bilaga 3. Statistik på stadsdelsnivå

Skr. 2003/04:49

Bilaga

Tabell 1. Andel långvariga socialbidragstagare, 18

64 år,

totalt, 1997

2002 (procent).

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

2002

19972002

V Skogås

6,7

5,4

4,9

3,6

2,5

2,4

-4,3

Vårby

7,9

6,2

6,5

5,2

4,9

4,7

-3,2

Flemingsberg

7,8

7,2

6,6

5,8

5,1

4,9

-2,9

Alby

8

6,9

5

3,4

2,6

2,2

-5,8

Hallunda-Norsborg

4,5

4,6

3,7

2,8

2,3

1,8

-2,7

Fittja

11,3

11,1

10,9

7

4

3,0

-8,3

Jordbro

5,7

4,4

3

2,3

2,2

2,0

-3,7

Rågsved

16,6

16,1

14,2

12,7

11,1

10,6

-6,0

Skärholmen

15

14,2

11,9

10,2

7,2

6,1

-8,9

Rinkeby

28,8

26,7

21,4

19,1

15,6

13,4

-15,4

Tensta

24,7

23,6

20,3

17,1

13,9

11,9

-12,8

Husby

18,8

18

15,4

12,9

9,7

7,6

-11,2

Fornhöjden

7,1

7,4

6

5,5

3,2

7,2

0,1

Geneta

8

7,4

8,1

7,1

5,6

6,4

-1,6

Ronna

8,2

9,1

9,3

9,3

6,4

9,5

1,3

Hovsjö

8,7

7

8,2

7,4

5,1

10,9

2,2

S Innerstaden

14,6

14,4

14,7

13,3

13

11,8

-2,8

Fosie

13,1

13,1

15

13,6

13,2

11,6

-1,5

Hyllie

14,4

13,3

14,9

13,5

11,8

10,4

-4,0

Rosengård

42,7

40,5

44,9

40,8

37,5

31,8

-10,9

Bergsjön

19,8

19

18,2

16,9

16,9

17,5

-2,3

Gårdsten

22,3

20,6

20,8

16,9

18,2

18,0

-4,3

Hjällbo

31,7

30

28,4

24,2

22,5

19,1

-12,6

Biskopsgården

24,2

24,4

23,7

17,6

14,5

12,2

-12,0

Samtliga områden

16,1

15,3

14,7

12,8

11,4

10,4

-5,7

Stockholm a-region

2,8

2,6

2,1

1,9

1,5

Malmö a-region

3,7

3,5

3,6

3,3

3

Göteborg a-region

3

2,8

2,6

2,3

2,2

Hela Sverige

2,4

2,2

2

1,7

1,6

Källa: STATIV 96

Tabell 2. Andel långvariga socialbidragstagare, 18

64 år,

Skr. 2003/04:49

utrikes födda män, 1997

2001 (procent).

Bilaga

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

19972001

V Skogås

13,6

11,2

10,1

6,6

4,5

-9,1

Vårby

10,6

7,6

7

6

5,8

-4,8

Flemingsberg

13

11,7

10,3

8,6

6,9

-6,1

Alby

10,4

9,1

6,4

4,2

3,2

-7,2

Hallunda-Norsborg

7,3

7,2

5,6

4,1

3,3

-4

Fittja

11,5

11,5

11

6,8

3,5

-8

Jordbro

11,3

8,4

5,4

3,3

3,3

-8

Rågsved

31,7

27,4

23,6

21

18,2

-13,5

Skärholmen

23,1

20,1

15,6

13,7

9,4

-13,7

Rinkeby

29,6

27,1

21,1

18,8

14,5

-15,1

Tensta

28,2

25,8

21,8

18,4

15

-13,2

Husby

21

18,8

15,9

13,3

9,8

-11,2

Fornhöjden

13,3

13,6

10,3

9,6

4,4

-8,9

Geneta

12

10

11,5

10,7

7,5

-4,5

Ronna

10,3

11,5

12,5

11,5

6,8

-3,5

Hovsjö

9,5

8,4

10,2

9

4,9

-4,6

S Innerstaden

28

26,7

27,2

25,4

24,7

-3,3

Fosie

21,8

20,1

23,9

20,8

19,7

-2,1

Hyllie

24,7

22,4

25,3

22,4

19,1

-5,6

Rosengård

49,8

44,2

48,3

43,5

39,8

-10

Bergsjön

26,7

24,6

23,9

21,1

20,9

-5,8

Gårdsten

26

22,7

21,8

17,3

21,2

-4,8

Hjällbo

35,7

31,2

29,2

24,8

23,2

-12,5

Biskopsgården

28,4

26

27,5

20,3

16,4

-12

Samtliga områden

23,2

21,1

20

17,2

15

-8,2

Stockholm a-region

9,3

8,4

7,1

6,1

4,9

-4,4

Malmö a-region

15,8

14,2

15,1

13,5

12,3

-3,5

Göteborg a-region

11,8

10,7

10,3

8,8

8,3

-3,5

Hela Sverige

11,5

10,4

9,3

8,1

7,2

-4,3

Källa: STATIV

Tabell 3. Andel långvariga socialbidragstagare, 18

64 år,

utrikes födda kvinnor, 1997

2001 (procent).

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

19972001

V Skogås

13,6

11

9,5

7,5

4,3

-9,3

Vårby

12,4

9,1

9,8

7,7

7,9

-4,5

Flemingsberg

13,3

13,3

12,1

10,7

9,5

-3,8

Alby

13,5

11,4

8,8

5,9

4,3

-9,2

Hallunda-Norsborg

8,8

9,1

7,5

5,5

4,4

-4,4

Fittja

14,4

14,4

14,6

10,1

5,9

-8,5

Jordbro

11,5

9,5

6,9

5,4

4,1

-7,4

Rågsved

34,8

32,9

27,7

24,7

21,6

-13,2

Skärholmen

25,9

25,5

21,9

17,8

12,7

-13,2

Rinkeby

36,6

34,8

28,6

25,9

21,4

-15,2

Tensta

33,8

33

29,3

25

20,3

-13,5

Husby

27,2

26,5

22,9

19,3

14,6

-12,6

Fornhöjden

13,3

15,3

12,6

10,5

7,6

-5,7

Geneta

12

11,9

14,8

13,4

10,2

-1,8

Ronna

13,2

13,4

15,1

14,8

10,4

-2,8

Hovsjö

11,7

9,1

11,6

9,3

7

-4,7

S Innerstaden

32

30,8

34,5

32

31,2

-0,8

Fosie

23,9

22,3

27,2

24,2

23

-0,9

Hyllie

27,4

24,1

27,6

25,5

21,7

-5,7

Rosengård

50,3

47,2

54,1

49,4

45,3

-5

Bergsjön

32,4

31,5

30,1

28

27,7

-4,7

Gårdsten

29,3

27,6

29,9

24,4

25,1

-4,2

Hjällbo

39

37,1

35,4

30,1

28,1

-10,9

Biskopsgården

30,9

31,5

31,1

23,5

19,7

-11,2

Samtliga områden

26,3

25,1

24,8

21,6

18,9

-7,4

Stockholm a-region

9,8

9,3

8,1

7,1

5,8

-4

Malmö a-region

16,1

14,9

16,4

15

13,6

-2,5

Göteborg a-region

12,8

12,2

11,7

10,4

9,9

-2,9

Hela Sverige

12

11,2

10,3

9

8,2

-3,8

Källa: STATIV

97

Tabell 4. Andel långvariga socialbidragstagare, 1864 år,

Skr. 2003/04:49

inrikes födda män, 19972001 (procent).

Bilaga

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

19972001

V Skogås

2,3

2,3

2,1

1,4

1,6

-0,7

Vårby

2,7

3,4

3,6

2,6

2,3

-0,4

Flemingsberg

1,5

0,6

1,2

1,1

1,4

-0,1

Alby

1,4

1

0,5

0,5

0,4

-1

Hallunda-Norsborg

0,9

1

1

0,6

0,6

-0,3

Fittja

3,5

2,9

3,1

1,5

0,9

-2,6

Jordbro

1,8

1,4

0,9

0,6

0,9

-0,9

Rågsved

6

5,7

5,1

3,9

3,3

-2,7

Skärholmen

2,6

2,6

2,3

1,5

1,1

-1,5

Rinkeby

11,9

9,5

7,1

6,9

6,1

-5,8

Tensta

5,2

4,7

3,4

2,5

1,8

-3,4

Husby

5,7

5,2

4

4,4

3,2

-2,5

Fornhöjden

2

1,4

1,4

1,8

0,9

-1,1

Geneta

5,4

5,7

4,4

2,5

2,5

-2,9

Ronna

3,4

3,8

3,1

3,7

2,8

-0,6

Hovsjö

6

3,1

2,9

4,4

3,5

-2,5

S Innerstaden

6,3

5,7

5,7

4,4

4,2

-2,1

Fosie

6,5

6,8

6

5,3

4,9

-1,6

Hyllie

4,4

3,5

3,8

2,7

2,9

-1,5

Rosengård

9,8

10,1

9,4

7,6

6,5

-3,3

Bergsjön

6,8

5,9

5,3

5,1

4,8

-2

Gårdsten

8,4

7,5

6,9

6,3

5,5

-2,9

Hjällbo

6,1

5,1

5,7

3,9

3

-3,1

Biskopsgården

9,4

8,5

7

5,6

4,1

-5,3

Samtliga områden

4,7

4,3

3,9

3,3

3

-1,7

Stockholm a-region

1,1

0,9

0,8

0,6

0,5

-0,6

Malmö a-region

1,3

1,2

1,1

0,9

0,8

-0,5

Göteborg a-region

1,3

1,1

1

0,9

0,9

-0,4

Hela Sverige

0,9

0,8

0,7

0,7

0,6

-0,3

Källa: STATIV

Tabell 5. Andel långvariga socialbidragstagare, 18

64 år,

inrikes födda kvinnor, 1997

2001 (procent).

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

19972001

V Skogås

3,5

2,4

2,3

1,6

1,3

2,2

Vårby

3,8

3,4

4,6

3,2

2,1

-1,7

Flemingsberg

2,6

1,7

1,4

1,5

1,4

-1,2

Alby

3,2

2,4

1,3

1,2

0,8

-2,4

Hallunda-Norsborg

1,2

1,3

0,8

0,9

0,5

-0,7

Fittja

6,9

4,7

4,8

2,2

2,2

-4,7

Jordbro

3,2

2

1,4

1,2

1,5

-1,7

Rågsved

5,5

5,4

4,4

4,2

2,9

-2,6

Skärholmen

3,7

3

2,2

3

1,9

-1,8

Rinkeby

13,3

10,9

9,4

7,4

7,6

-5,7

Tensta

6,6

5,9

4

3

1,9

-4,7

Husby

8

6,9

6

3,9

3,4

-4,6

Fornhöjden

3,3

2,7

2,1

1,8

1,2

-2,1

Geneta

4,3

3,1

2,9

2,5

2,5

-1,8

Ronna

3,8

3,8

3,2

4,3

3,6

-0,2

Hovsjö

4,3

3,6

3,9

3,8

3,4

-0,9

S Innerstaden

5,8

4,8

4,3

3,2

3,3

-2,5

Fosie

5

5

5

4,7

4,9

-0,1

Hyllie

4,3

3,5

3,6

3,3

3,1

-1,2

Rosengård

8,2

9,4

8,6

6,4

6,8

-1,4

Bergsjön

7,8

7,5

7,3

7,3

7,5

-0,3

Gårdsten

10,7

10,2

11,5

10,3

8,6

-2,1

Hjällbo

6,4

6,4

5

5,3

2,9

-3,5

Biskopsgården

10,2

11,4

8,8

5,8

4,8

-5,4

Samtliga områden

5

4,4

4

3,4

3,2

-1,8

Stockholm a-region

1

0,8

0,7

0,5

0,4

-0,6

Malmö a-region

1

0,9

0,9

0,7

0,7

-0,3

Göteborg a-region

1,2

1

0,9

0,8

0,8

-0,4

Hela Sverige

0,9

0,8

0,7

0,6

0,5

-0,4

Källa: STATIV 98

Tabell 6. Förvärvsintensitet, 2064 år, 19972001,

Skr. 2003/04:49

totalt (procent).

Bilaga

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

19972001

V Skogås

65,9

67,6

68,2

70,8

70,1

4,2

Vårby

54,9

58

59,5

62,1

62,7

7,8

Flemingsberg

56,9

58,3

59,9

62,5

62,8

5,9

Alby

52,2

53,7

57,3

60,6

61,5

9,3

Hallunda-Norsborg

61,8

63,1

63

65,5

66,4

4,6

Fittja

40,4

41,9

44,2

49,7

52,6

12,2

Jordbro

62,5

64,4

66,5

69,5

70,9

8,4

Rågsved

57,3

58,8

59,8

63,5

63,7

6,4

Skärholmen

52,1

53,2

55,6

59,6

61,6

9,5

Rinkeby

33,1

36,4

39,5

44,9

46,8

13,7

Tensta

40,9

42

43,9

48,7

50,9

10,0

Husby

46,5

47,8

49,8

54,9

55,7

9,2

Fornhöjden

60,4

60,6

61,6

64,7

66,8

6,4

Geneta

49,6

53,3

54,3

56,6

59,7

10,1

Ronna

52,4

51,8

52

54,6

56,0

3,6

Hovsjö

45,1

49,5

51,6

52,2

53,0

7,9

S Innerstaden

41,6

43,3

44,3

47,3

49,3

7,7

Fosie

46,8

47,3

47,8

49,8

50,5

3,7

Hyllie

45,5

46,2

46,9

49,5

51,7

6,2

Rosengård

19,9

20,9

22,1

24,8

27,9

8,0

Bergsjön

35,3

37

38,9

41,4

43,1

7,8

Gårdsten

37,6

39,2

39,3

43

44,0

6,4

Hjällbo

26,8

26,6

28,4

34,9

37,5

10,7

Biskopsgården

26,5

26,3

28,6

37,7

37,3

10,8

Samtliga områden

45,8

47,3

48,7

52

53,4

7,6

Stockholm a-region

73,6

75

75,9

77,2

Malmö a-region

67,2

68,6

69,1

70,3

Göteborg a-region

70,3

72,1

73

74,5

Hela Sverige

71,6

73,3

73,9

75,2

Källa: STATIV

Tabell 7. Befolkningen 2464 år, andel med minst treårig gymna-

sieutbildning, totalt (procent)

Stadsdel

Förändring

1997

1998

1999

2000

2001

2002

19972002

V Skogås

31

31,7

32,9

36

37,0

39,4

8,4

Vårby

31

32,3

32,9

36,4

38,0

40,9

9,9

Flemingsberg

35,9

37,2

37,8

41,5

42,5

45,5

9,6

Alby

34,1

34,5

36

39,4

40,5

43,6

9,5

Hallunda- Norsborg

30,4

30,8

31,1

33,5

34,9

37,1

6,7

Fittja

25,1

25,7

26,3

29,8

30,7

33,9

8,8

Jordbro

32,3

33

33,2

35,6

37,0

38,8

6,5

Rågsved

37,3

37,7

38,9

41,9

43,4

46,5

9,2

Skärholmen

36,7

37,9

38,6

40,9

41,6

43,7

7,0

Rinkeby

31,9

32,3

32,3

34

34,3

38,5

6,6

Tensta

34,9

35,1

34,3

36,8

37,1

40,8

5,9

Husby

41

41,9

41,6

44,9

46,0

50,5

9,5

Fornhöjden

29,4

30,7

31,1

34,9

36,9

40,7

11,3

Geneta

21,5

22,9

23,8

27

29,2

32,7

11,2

Ronna

25,1

26,4

25,5

28,6

31,1

35,0

9,9

Hovsjö

20,6

20,7

20,6

24

26,8

31,0

10,4

S Innerstaden

42,6

43,9

45,9

51

53,5

58,6

16,0

Fosie

27

28,7

29,7

33,4

35,4

38,9

11,9

Hyllie

35,2

36,5

37

40,3

41,6

44,6

9,4

Rosengård

29,8

30,2

30,1

31,6

32,5

37,4

7,6

Bergsjön

31,5

32,6

32,7

36,5

37,9

41,7

10,2

Gårdsten

26,2

26,3

26,3

29,5

31,7

35,3

9,1

Hjällbo

32

32,5

32,2

34,1

35,0

38,5

6,5

N Biskopsgården

32,4

33,4

33,9

37,1

38,8

41,5

9,1

Samtliga områden

32,4

33,3

33,8

37

38,3

42,0

9,6

Stockholm a-region

51

52,1

53

55,8

Malmö a-region

44,9

46

47,1

50,4

Göteborg a-region

45,6

46,6

47,7

51,2

Hela Sverige

40,4

41,5

42,6

45,9

Källa: STATIV

99 Justitiedepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 11 december 2003 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN], Ring- holm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: Mona[REDACTED_EFTERNAMN] Regeringen beslutar skrivelse 2003/04:49 Lokalt utvecklingsarbete i stor- städerna. Skr. 2003/04:49 Bilaga 100