Regeringens proposition

1991/92:50

om sänkning av mervärdeskatten på vissa

varor och tjänster, m.m.

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har

tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 31

oktober 1991.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås bl.a. att mervärdeskatten på livsmedel,

hotell- och restaurangtjänster samt personbefordran sänks till

18 % från och med den 1 januari 1992 och att skatten bibehålls

på 25 % för övriga varor och tjänster. Vidare föreslås att vissa

tjänster avseende kinematografisk film, förvaltning av

värdepappersfonder samt tillhandahållande av vissa

livräddningsfartyg undantas från skatteplikt.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

 Härigenom föreskrivs att 8, 13 och 17 §§ samt anvisningarna

till 8 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt 1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8 §

 Från skatteplikt undantas

 1) sjukvård, tandvård och social omsorg,

 2) utbildning,

 3) bank- och finansieringstjänster samt värdepappershandel och

där-med jämförlig verksamhet,

 4) försäkringstjänster,

 5) i punkt 7 av anvisningarna angivna varor och tjänster inom

kulturverksamheten,

 6) överlåtelse eller upplåtelse av arrende, hyresrätt,

bostadsrätt, tomträtt, servitutsrätt eller annan rättighet till

fastighet eller del av fastighet om inte annat följer av

anvisningarna,

 7) postverkets befordran av annat än postpaket, gruppkorsband

eller varor i diligenstrafiken,

 8) frimärke, dock inte vid omsättning eller import i särskild

för butiksförsäljning avsedd förpackning, samt sedel och mynt

som är eller har varit gällande betalningsmedel, dock inte

guldmynt präglade 1967 eller senare som omsätts efter sitt

metallvärde,

 9) allmän nyhetstidning,

 10) periodiskt medlemsblad eller periodisk personaltidning, när

varan tillhandahålls utan vederlag eller till utgivaren, medlem

eller anställd eller införs till landet under motsvarande

förutsättningar, annan periodisk publikation som väsentligen

framstår som organ för sammanslutning med huvudsakligt syfte att

verka för religiöst, nykterhetsfrämjande, politiskt,

miljövårdande, idrottsligt eller försvarsfrämjande ändamål eller

att företräda handikappade eller arbetshindrade medlemmar samt

utländsk periodisk publikation av annat slag när prenumeration

på sådan publikation förmedlas mellan prenumerant och utländsk

utgivare eller när sådan publikation inkommer direkt till

prenumerant,

 11) införing eller ackvisition av annons i publikation av

sådant slag som anges i 10,

 12) framställning av publikation av sådant slag som anges i 10

samt tjänst som framställaren tillhandahåller i samband därmed,

 13) Sveriges Radio-koncernens verksamhet för produktion och

utsändning av radio- och televisionsprogram, i den mån

verksamheten finansieras genom TV-avgiften eller statsanslag,

 1 Lagen omtryckt 1990:576.

 Senaste lydelse av lagens rubrik

 1974:885.

 14) läkemedel som utlämnas enligt recept eller säljs till

sjukhus eller införs till landet i anslutning till sådan

utlämning eller försäljning,

 15) organ, blod eller modersmjölk från människa,

 16) flygbensin och flygfotogen,

 17) lotterier, däri inräknat vadhållning och andra former av

spel,

 18) varulager, inventarium och annan tillgång som tillhör

verksamhet, när tillgången överlåts i samband med överlåtelse av

verksamheten eller del därav eller övertas i samband med fusion

eller liknande förfarande, allt under förutsättning att

förvärvaren är skattskyldig,

 19) tjänst som avser grav- 19) tjänst som avser grav-

öppning eller gravskötsel när öppning eller gravskötsel när

tjänsten tillhandahålls av tjänsten tillhandahålls av

huvudmannen för allmän huvudmannen för allmän

begravningsplats. begravningsplats,

 20) fartyg för livräddning

 samt del, tillbehör eller

 utrustning till sådant fartyg,

 under förutsättning att

 fartyget ställs till förfogande

 för Svenska Sällskapet för

 Räddning af Skeppsbrutne.

 (Se vidare

 anvisningarna.)

 13 §

 Skatten utgår med 23,46 Skatten utgår med 25 procent

procent av beskattningsvärdet. av beskattningsvärdet. Skatten

 utgår dock med 18 procent av

 beskattningsvärdet för

 1) serveringstjänster,

 2) rumsuthyrning i hotell-

 rörelse eller liknande

 verksamhet samt upplåtelse av

 campingplats och motsvarande i

 campingverksamhet,

 3) personbefordran utom sådan

 befordran där resemomentet är

 av underordnad betydelse,

 4) transport i skidliftar

 samt

 5) omsättning och import av

 sådana livsmedel och

 livsmedelstillsatser som avses

 i 1 § livsmedelslagen

 (1971:511) med undantag för

 a. vatten från vattenverk,

 b. spritdrycker, vin och

 starköl som tillhandahålls av

 det detaljhandelsbolag som

 avses i 15 § andra stycket

 lagen (1977:293) om handel med

 drycker samt

 c. tobaksvaror.

 17 §

 Skattskyldig får med de begränsningar som anges i 18 och 60 §§

vid redovisning av skatt göra avdrag för ingående skatt som

hänför sig till förvärv eller import för verksamhet som medför

skattskyldighet.

 I fråga om rätt att göra avdrag för ingående skatt i statlig

och kommunal verksamhet gäller dock bestämmelserna i 18 a §.

 Rätt till avdrag föreligger för den redovisningsperiod då

förvärvet eller importen enligt god redovisningssed borde ha

bokförts om inte annat följer av fjärde eller femte stycket. Har

medgivande enligt 5 a § andra stycket erhållits får avdrag för

andra förvärv än sådana som avses i fjärde eller femte stycket

göras först vid beskattningsårets utgång eller när betalning

dessförinnan har erlagts. Avdrag för ingående skatt som hänför

sig till förskotts- eller a conto-likvid får göras under den

redovisningsperiod då betalning har erlagts eller, i fråga om

byggnads- eller anläggningsentreprenad, när faktura med uppgift

om skattens belopp har mottagits. Har skattskyldig försatts i

konkurs inträder avdragsrätt senast vid konkursutbrottet i fråga

om ingående skatt, som hänför sig till förvärv, import eller

förskotts- eller a conto-likvid före konkursutbrottet.

 Har vara förvärvats genom kreditköp med förbehåll från säljaren

om återtaganderätt enligt lagen (1978:599) om avbetalningsköp

mellan näringsidkare m.fl. får avdrag för den ingående skatten,

oavsett principerna för den skattskyldiges bokföring, göras för

den redovisningsperiod under vilken faktura eller motsvarande

handling har mottagits.

 Vid förvärv av avverkningsrätt till skog får avdrag för

ingående skatt göras endast för vad som har betalats under

redovisningsperioden. Rätten till avdrag för ingående

mervärdeskatt som tas ut vid införsel till landet inträder

tidigast när en av tullverket utfärdad tullräkning har mottagits

av den skattskyldige. Har skattskyldig övertagit annan

skattskyldigs verksamhet eller del därav äger han rätt till

avdrag för ingående skatt som hänför sig till den tidigare

ägarens förvärv för verksamheten, i den mån denne skulle haft

rätt till avdrag om skatten hade betalats av honom.

Delägare i samfällighet för vattenreglering, väghållning eller

liknande ändamål får avdraga ingående skatt som hänför sig till

samfällighetens förvärv med vad som belöper på hans andel i

samfälligheten. Vad som nu har sagts gäller endast i den mån i

samfälligheten deltagande fastighet används i verksamhet som

medför skattskyldighet.

 Äger ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk förening eller

en svensk ömsesidig skadeförsäkringsanstalt (moderföretag) mer

än nio tiondelar av aktierna i ett eller flera svenska

aktiebolag (helägda dotterbolag) och tillhandahåller ett av

företagen något annat av företagen en tjänst som inte är

skattepliktig får det andra företaget göra avdrag för den skatt

som belöper på det förstnämnda företagets förvärv eller införsel

för tillhandahållande av tjänsten, i den mån avdragsrätt hade

förelegat om förvärvet eller införseln hade gjorts av det

skattskyldiga företaget. Vad nu har sagts gäller även aktiebolag

vars aktier till mer än nio tiondelar ägs av ett eller flera

helägda dotterbolag.

 Förvärvar skattskyldig mot Förvärvar skattskyldig mot

vederlag skattepliktig vara vederlag skattepliktig vara

inom landet från den som inte inom landet från den som inte

är skattskyldig för omsättning är skattskyldig för omsättning

av varan, skall som ingående av varan, skall som ingående

mervärdeskatt för den mervärdeskatt för den

skattskyldige anses 19 skattskyldige anses 20

procent av vederlaget. Vad nu procent av vederlaget. Om

sagts gäller även den som är förvärvet avser sådan vara för

skattskyldig för förmedling som vilken skatt utgår med 18

avses i punkt 3 första stycket procent av beskattningsvärdet

av anvisningarna till 2 §. enligt 13 § andra meningen,

 skall som ingående

 mervärdeskatt dock anses 15,25

 procent av vederlaget. Vad nu

 sagts gäller även den som är

 skattskyldig för förmedling som

 avses i punkt 3 första stycket

 av anvisningarna till 2 §.

 Redovisar skattskyldig olika verksamheter var för sig får

överskjutande ingående skatt i en verksamhet kvittas mot

utgående skatt i annan verksamhet.

 Om återbetalning av överskjutande ingående skatt som ej kunnat

kvittas föreskrivs i 49 §.

 (Se vidare anvisningarna.)

 Anvisningar

 till 8 §

 1. Med sjukvård förstås åtgärder för att medicinskt

förebygga, utreda och behandla sjukdomar, kroppsfel och skador

samt vård vid barnsbörd, om åtgärderna avser vård vid sjukhus

eller annan inrättning som drivs av det allmänna eller vid

inrättning som avses i 1 § stadgan (1970:88) om enskilda vårdhem

m. m. Som sjukvård skall även anses vård av sådan beskaffenhet

som berättigar till sjukvårdsersättning enligt 2 kap. 5 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring samt vård som i övrigt

tillhandahålls av någon med särskild legitimation att utöva yrke

inom sjukvården. Även sjuktransporter som utförs med därför

särskilt inrättade fordon hänförs till sjukvård.

 Undantaget beträffande sjukvård omfattar, förutom varor och

tjänster som tillhandahålls vårdtagaren direkt av vårdgivaren,

även sådana kontroller och analyser av prov som tillhandahålls

vårdgivaren av annan som ett led i sjukvården. Undantaget avser

inte vård av djur.

 2. Med tandvård avses åtgärder för att förebygga, utreda och

behandla sjukdomar, kroppsfel och skador i munhålan.

 Undantaget beträffande tandvård omfattar, förutom varor och

tjänster som tillhandahålls vårdtagaren direkt av vårdgivaren,

även dentaltekniska produkter och tjänster avseende sådana, när

produkten eller tjänsten tillhandahålls vårdgivaren,

dentaltekniker eller den för vars bruk produkten är avsedd.

Undantaget avser inte vård av djur.

 3. Med social omsorg avses offentlig eller privat verksamhet

för barnomsorg, äldreomsorg, särskilda omsorger om psykiskt

utvecklings störda och annan jämförlig social omsorg.

 Undantaget beträffande social omsorg omfattar varor och

tjänster som den som bedriver omsorgen direkt tillhandahåller

den som åtnjuter denna.

 4. Undantaget beträffande utbildning omfattar varor och

tjänster som den som bedriver utbildningen direkt

tillhandahåller den som åtnjuter denna.

 Undantaget omfattar inte sådan utbildning som säljare eller

uthyrare anordnar i samband med tillhandahållande av

skattepliktig vara eller tjänst.

 5. Med värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet avses

omsättning och förmedling av aktier, andra andelar och

fordringar, vare sig de representeras av värdepapper eller ej.

 Med sådan verksamhet förstås

 också ett fondbolags

 fondverksamhet enligt 1 §

 första stycket lagen

 (1990:1114) om värdepappers-

 fonder.

 Undantaget för bank- och finansieringstjänster omfattar inte

notariatverksamhet, inkassotjänster, uthyrning av

förvaringsutrymmen eller finansieringsföretags omsättning av

varor som enligt köpeavtal återtagits av företaget.

 6. Med försäkringstjänster avses även tjänster hänförliga till

återförsäkringsverksamhet samt tjänster utförda av

försäkringsmäklare eller annan förmedlare av försäkringar.

Undantaget beträffande försäkringstjänster omfattar inte

försäkringsföretags omsättning av varor som övertagits i samband

med skadereglering.

 7. Undantaget från skatteplikt enligt 8 § 5 gäller

 a) upplåtelse eller överlåtelse av rättighet som omfattas av

1, 4 eller 5 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära

och konstnärliga verk, dock inte såvitt avser reklamalster eller

system och program för automatisk databehandling och inte heller

film, videogram eller annan jämförlig upptagning som avser

information,

 b) överlåtelse eller import av sådant alster av bildkonst som

avses i 1 § nämnda lag och som ägs av upphovsmannen eller dennes

dödsbo,

 c) en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller

konstnärligt verk samt rättighet i fråga om ljud- eller

bildupptagning av sådant framförande,

 d) konserter samt cirkus-, biograf-, teater-, opera-, balett-

och därmed jämförliga föreställningar,

 e) biblioteksverksamhet i form av tillhandahållande av

böcker, tidskrifter, tidningar, ljud- och bildupptagningar,

reproduktioner av bildkonst samt bibliografiska upplysningar,

 f) arkivverksamhet i form av förvaring och tillhandahållande

av arkivhandlingar och uppgifter därur,

 g) museiverksamhet i form av g) museiverksamhet i form av

utställning för allmänheten och utställning för allmänheten och

tillhandahållande av föremål tillhandahållande av föremål

för utställning. för utställning,

 h) tjänst avseende

 framställning,

 kopiering eller annan

 efterbehandling av

 kinematografisk film som avser

 annat än reklam eller infor-

 mation.

 8. Undantaget enligt 8 § 6 för fastighetsupplåtelse omfattar

också upplåtarens tillhandahållande av gas, vatten, elektricitet

och värme som

sker som ett led i fastighetsupplåtelsen. Detsamma gäller

tillhandahållande av nätutrustning för mottagning av radio- och

televisionssändningar.

 Undantaget gäller inte vid

 a. sådan upplåtelse för vilken skattskyldighet medgivits

enligt 2 § tredje stycket,

 b. upplåtelse eller överlåtelse av rätt till

jordbruksarrende, avverkningsrätt och annan jämförlig rättighet,

rätt att ta jord, sten eller annan naturprodukt samt rätt till

jakt, fiske eller bete,

 c. rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet

samt upplåtelse av campingplats och motsvarande i

campingverksamhet,

 d. upplåtelse av parkeringsplats i parkeringsverksamhet,

 upplåtelse för fartyg eller luftfartyg av hamn eller

flygplats,

 upplåtelse av förvaringsbox,

 upplåtelse av utrymme för reklam eller annonsering på

fastighet,

 upplåtelse av byggnad eller mark för djur.

 9. Undantaget för allmän nyhetstidning i 8 § 9 gäller sådan

publikation av dagspresskaraktär som normalt utkommer med minst

ett nummer varje vecka.

 10. Undantaget för periodisk publikation i 8 § 10 gäller

svensk och utländsk publikation, som enligt utgivningsplan

utkommer med normalt minst fyra nummer om året. Till

sammanslutning med huvudsakligt syfte att verka för idrottsligt

ändamål hänförs endast sådan som är ansluten till Sveriges

riksidrottsförbund eller Svenska korporationsidrottsförbundet

eller är representerad i Sveriges olympiska kommitté. Som

försvarsfrämjande sammanslutning räknas endast sådan som anges i

1 § kungörelsen (1970:301) om frivillig försvarsverksamhet eller

som har till uppgift att stödja hemvärnets verksamhet.

 11. Undantagen i 8 § 9--12 omfattar även publikation i form av

radiotidning eller kassettidning.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 31 oktober 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om sänkning av mervärdeskatten på vissa varor och

tjänster, m.m.

1 Inledning

Enligt riksdagens beslut (prop. 1989/90:150 (bil.4), FiU40,

rskr. 358, SFS 1990:575) är mervärdeskatten under tiden den

1 juli 1990--den 31 december 1991 höjd och utgår med 25 % i

stället för 23,46 %.

 Riksdagen har i juni 1991 hemställt hos regeringen om förslag

till en sådan ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt (ML)

att mervärdeskatten på livsmedel och serveringstjänster från den

1 januari 1992 utgår med 18 % och på övriga skattepliktiga varor

och tjänster med 25 % (1990/91:FiU30, rskr 386).

 Jag avser nu att ta upp den av riksdagen begärda ändringen. I

detta sammanhang vill jag också aktualisera en breddning av

området för lägre mervärdeskatt för att stärka den svenska

turistnäringens konkurrenskraft. Jag tar också upp vissa andra

ändringar i det mervärdeskattepliktiga området.

 Den höjning av mervärdeskatten som genomfördes genom att

reduceringsreglerna för hotell- och restaurangtjänster slopades

och skatteplikt infördes på personbefordran har inneburit

väsentligt ökade kostnader för att turista i Sverige.

 I Europa är det vanligt med differentierade skatter på hotell-

 och restaurangtjänster. Skidliftverksamhet, som är av vital

betydelse för den svenska fjällturismen, mervärdebeskattas över

huvud taget inte i Norge, Finland, Frankrike m. fl. länder med

vilka Sverige konkurrerar om vinterturismen. Personbefordran i

övrigt beskattas i flera länder i Europa med en lägre

skattesats.

 Inom EG har enighet uppnåtts om vilka nivåer för

mervärdeskatten som skall gälla fr.o.m. den 1 januari 1993. För

huvuddelen av varor och tjänster införs en miniminivå om 15%.

Någon övre gräns finns inte. För ett antal varor och tjänster

får länderna en frihet att ha en lägre skattesats. Till denna

grupp hör bl.a. livsmedel, hotellvistelse, upplåtelse av

campingplatser samt persontransporter.

 Det av riksdagen angivna området för en sänkning av

mervärdeskatten

bör utvidgas till att omfatta också hotell- och campingtjänster

samt personbefordran.

 Den 18 januari 1990 tillkallades en särskild utredare med

uppgift att göra en teknisk översyn av mervärdeskattelagen. Jag

avser att senare återkomma till riksdagen med de förslag som kan

föranledas av denna översyn. Jag har också uppmärksammat vissa

problem som rör utformningen av undantaget från skatteplikt för

sjukvård och även för sjukvårds- och utbildningstjänster som

inte tillhandahålls direkt till vårdtagare resp. elev. Även

utformningen av vissa andra bestämmelser t.ex. i fråga om

undantaget från skatteplikt vid upplåtelse av rätt till

fastighet och dess effekter på vissa upplåtelser inom

idrottsområdet liksom den generella skattepliktens effekter vid

utarrendering av t.ex. tandläkarpraktik har uppmärksammats. Jag

har också uppmärksammat att det inte råder fullständig

konkurrensneutralitet mellan enskild bedriven verksamhet inom

sjukvård, tandvård, social omsorg och utbildning och motsvarande

verksamhet bedriven i offentlig regi. Vidare har bestämmelserna

om när persontransport skall anses som skattefri export kommit

att utnyttjas i skatteundandragande syfte. Jag avser att se över

dessa och även ytterligare frågor och återkomma med de förslag

som kan erfordras.

 Regeringen kommer senare också att redovisa riktlinjer för en

Europa-anpassning av skatterna. Inför den svenska EG-

anslutningen måste bl.a. en betydande sänkning av den generella

mervärdeskatten ske.

 Under ärendets beredning har diskussioner om tekniska lösningar

förts med företrädare för riksskatteverket och

generaltullstyrelsen.

Lagrådet

Lagrådets yttrande har inhämtats över lagförslaget till den del

det avser sänkningen av mervärdeskatten på livsmedel och

serveringstjänster. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran.

Förutom utvidgningen av området för sänkt skatt så har vissa

redaktionella ändringar gjorts i förhållande till det till

lagrådet remitterade förslaget. Det remitterade lagförslaget och

lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som

bilaga 1 och 2.

2 Skattesatsen

 Mitt förslag: Den nuvarande mervärdeskatten på 25 % bibehålls

 även efter den 1 januari 1992. Skatten sänks dock till 18 %

 för vissa varor och tjänster.

Skälen för mitt förslag: Enligt riksdagens beslut (prop.

1989/90:150 (bil.4), FiU40, rskr.358, SFS 1990:575) skall den

tillfälliga höjningen av mervärdeskatten upphöra den 31 december

1991. Mervärdeskatten sänks då, om riksdagen inte beslutar

annat, från 25 till 23,46 %.

 Som jag framhållit inledningsvis har riksdagen hemställt om ett

förslag till ändring av ML innebärande dels ett bibehållande av

den tillfälligt höjda mervärdeskatten, dels en sänkning av

skatten på livsmedel och serveringstjänster.

 I enlighet med riksdagens hemställan bör den generella

mervärdeskatten om 25 % tills vidare behållas som

normalskattesats. Eftersom nivån 25 % föreslås gälla tills

vidare bör skattesatsen regleras direkt i 13 § ML och inte som

tidigare i en särskild lag (SFS 1990:575). Jag tar i det

följande upp de områden som bör omfattas av den sänkta skatten.

3 Avgränsning av området för sänkt mervärdeskatt

Livsmedel

 Mitt förslag: Mervärdeskatten för sådana livsmedel och livs-

 medelstillsatser som avses i 1 § livsmedelslagen (1971:511)

 sänks till 18 %. Sänkningen omfattar dock inte vatten från

 vattenverk, spritdrycker, vin och starköl samt tobaksvaror.

Skälen för mitt förslag: Den lägre skatten skall tillämpas på

bl.a. livsmedel. Begreppet livsmedel används i flera olika

sammanhang, men någon entydig allmängiltig definition finns

inte. Behovet av en exakt definition beror på i vilket

sammanhang begreppet används. När det gäller statistiska

sammanhang kan tveksamhet beträffande någon enstaka produkt helt

sakna betydelse. I andra sammanhang, exempelvis när det gäller

livsmedelshygien, är det av större betydelse att varan

klassificeras rätt och därmed omfattas av de regler som är

önskvärda.

 När begreppet livsmedel skall användas som grund för vilken

skatt som skall tas ut vid omsättning av varan är det av mycket

stor betydelse att begreppet är entydigt definierat. Om så inte

är fallet kan problem med hantering och bristande

konkurrensneutralitet uppkomma. Risker finns också för ett

omotiverat skattebortfall.

 Frångåendet av en enhetlig skatt leder ofrånkomligen till

komplikationer i tillämpningen. Storleken på dessa är beroende

av hur väl man lyckas definiera särområdet. Målet bör vara att

göra området så entydigt som möjligt och att få det att

överensstämma med annan tillämpning eller med vad som i

allmänhet förstås med begreppet. Man bör också bl.a. för att

förenkla hanteringen undvika att i skattesystemet bygga in

bedömningar av om varan i fråga är bra eller dålig från

folkhälsosynpunkt eller dess karaktär av nödvändighetsvara eller

lyxvara.

 En mycket vid definition av begreppet livsmedel som uppfyller

de nämnda kraven och som torde ge få tillämpningsproblem finns i

livsmedelslagen (1971:511). Enligt denna lag förstås med

livsmedel matvaror, dryckesvaror (inkl. dricksvatten),

njutningsmedel eller andra varor som är avsedda att förtäras av

människor. Varor som omfattas av läkemedelsförordningen

(1962:701) räknas dock inte som livsmedel enligt

livsmedelslagen. Denna avgränsning innebär att praktiskt taget

alla produkter utom läkemedel som på något sätt förtärs (sväljs,

sugs eller tuggas) av människor behandlas som livsmedel.

 Ett av syftena med en vid definition i livsmedelslagen av

begreppet livsmedel är att få denna lag tillämplig i ett tidigt

led i beredningsprocessen av det som är avsett att bli ett

livsmedel och att därmed få de livsmedelshygieniska aspekterna

beaktade. På ett område har det, trots denna vida definition,

uppstått vissa svårigheter. Det gäller frågan om när en råvara

övergår till en vara som är avsedd att förtäras av människor.

Detta gäller exempelvis spannmål. Livsmedelshygieniska skäl

kräver inte att säd omfattas av livsmedelslagen och säd kan

därför hållas utanför.

 Jag återkommer till ytterligare några sådana avgränsningar men

vill redan nu framhålla att det från mervärdeskattesynpunkt vore

en fördel om också alla råvaror kunde betraktas som livsmedel i

ett så tidigt skede som möjligt i hanteringskedjan. Mot detta

skall dock ställas önskemålet om att inte ge begreppet livsmedel

en speciell betydelse i skattesammanhang. En sådan ordning bör

så långt möjligt undvikas. Med hänsyn till att råvaror som inte

direkt kan räknas som livsmedel ofta kräver omfattande beredning

torde försäljning av sådana råvaror nästan uteslutande ske

mellan skattskyldiga. De faktiska skatteproblemen torde därför

bli små.

 Livsmedelslagen har tillämpats sedan år 1971. Det torde med

hänsyn härtill vara relativt få fall där tveksamheter

fortfarande förekommer. Jag har därför funnit det mest

ändamålsenligt att knyta området för den lägre mervärdeskatten

direkt till livsmedelslagen. Härigenom möjliggörs också att

skattemyndigheterna i tveksamma fall kan samråda med livsmedels-

verket.

 Beträffande importen kan sägas att tullverket sedan lång tid

tillbaka har vana att arbeta med differentierade avgifter vid

import inte minst på livsmedelsområdet. Den nu valda

definitionen torde kunna bindas till den statistiska

varuförteckningen. Bortsett från merarbetet i samband med

omställningen bör differentieringen därför inte vålla tullverket

några större besvärligheter.

 För att inte få onödiga problem vid tillämpningen av

skattelagstiftningen bör också livsmedelstillsatser som de

definieras i livsmedelslagen omfattas av den lägre skatten. Det

som omfattas är ämnen som tillförs eller förekommer i eller på

livsmedel utan att vara råvaror. För att dessa skall få användas

i livsmedel krävs särskilt godkännande. Det torde därför inte

innebära några större svårigheter att skilja dessa tillsatser

från andra som inte har med livsmedel att göra.

 Den avgränsning av området för lägre skatt som jag nu redovisat

innebär dock att problem kan uppkomma med vissa produkter,

exempelvis vegetabiliska oljor, som kan användas både som

livsmedel och som insatsvara i t.ex. kemisk industri. Det kan i

dessa fall inte vara rimligt att för importpartier ålägga

tullmyndigheterna skyldighet att i efterhand kontrollera hur ett

visst importparti faktiskt använts. Det torde få accepteras att

vissa varor som i realiteten inte ingår i livsmedelsproduk-

tionen får del av skattesänkningen. Den bestående skatteeffekten

torde bli

helt negligerbar eftersom den kemiska industrins produkter är

mervärdeskattebelagda och inköpen följaktligen avdragsgilla i

mervärdeskattehänseende.

 Beträffande råvarorna kan sammanfattningsvis sägas att en

direkt anknytning till livsmedelslagen innebär att spannmål

betraktas som livsmedel när det kommit till kvarnanläggningen

och där bedömts kvarngillt. Kött betraktas som livsmedel när de

köttproducerande djuren kommer till slakteriet och då

underkastats veterinärbesiktning. Fisk anses som livsmedel redan

när den rensas och bearbetas ute till havs. Mjölk blir livsmedel

då den ankommer till mejeriet. Från detta görs dock undantag när

varor tillhandahålls av producenten direkt till konsument. Kött,

mjölk, vegetabilier eller andra varor blir livsmedel enligt

livsmedelslagen direkt vid försäljningen eller överlämnandet

till konsument.

 Livsmedelslagens definition av livsmedel innebär att också

alkoholhaltiga drycker, snus och tuggtobak räknas som livsmedel.

Dessa produkter är klart definierade i annan lagstiftning

nämligen lagen (1977:292) om tillverkning av drycker och lagen

(1961:394) om tobaksskatt. För de alkoholdrycker som säljs i

systembutikerna bör, trots önskemålet om få avvikelser, någon

prissänkning inte ske. Dessa bör således inte omfattas av den

lägre skatten. Av praktiska skäl bör särreglerna för de

alkoholhaltiga dryckerna inte gälla folkölet. Samtliga drycker

som säljs i den vanliga matvaruhandeln bör mervärdebeskattas

efter samma skattesats. Jag bedömer att den prissänkning som

folkölet därmed skulle omfattas av inte står i konflikt med de

alkoholpolitiska målen.

 Röktobak räknas inte som livsmedel. Det gör däremot snus och

tuggtobak. Av praktiska skäl bör samtliga tobaksprodukter

beskattas efter samma skattesats. Det innebär att också snus och

tuggtobak beskattas efter den generella skattesatsen som gäller

för andra varor än livsmedel.

 Ett annat problem som aktualiseras med den valda definitionen

på livsmedel är hur dricksvatten skall beskattas. Dricksvatten

är enligt denna definition ett livsmedel. Enbart en ringa del av

det vatten som tillhandahålls från vattenverk används emellertid

som livsmedel, dvs. som dryck eller i matlagning. Det mesta

används för bad, diskning, tvätt eller liknande ändamål.

Ersättning för vatten tas ofta ut som en kombination av en fast

avgift och en rörlig avgift. Den lägre skatten skulle vid en

strikt tillämpning endast tillämpas på en mindre del av

kostnaden för vattnet. Några uppgifter om hur stor del av inköpt

vattenledningsvatten som i varje enskilt hushåll förbrukas som

livsmedel (dricksvatten) finns inte. Det skulle bli nödvändigt

att fastställa mycket grova schabloner för att en sådan ordning

över huvud taget skulle bli möjlig. Merparten av det vatten som

köps skulle vara belagt med den högre skatten eftersom det inte

är avsett för förtäring. Framför allt praktiska skäl talar för

att det vatten som tillhandahålls från vattenverk bör beskattas

enligt den generella skattesatsen som gäller för andra varor än

livsmedel. För hushållen är detta ställningstagande av

synnerligen ringa ekonomisk betydelse. Med vattenverk avses

vattenanläggning som drivs av kommun för framställning av

dricksvatten eller sådan anläggning som förklarats

för allmän av länsstyrelsen. Till vattenverk hänförs också andra

anläggningar från vilka vatten tillhandahålls genom

vattenledning till flera hushåll eller eljest i större

omfattning till sjukhus, camping- eller semesteranläggningar,

stugbyar eller liknande. Annat vatten som säljs t.ex. buteljerat

i butiker eller som tillhandahålls på restauranger bör dock även

i mervärdeskattesammanhang räknas som livsmedel på vanligt sätt.

 Regler av nu angiven innebörd bör föras in i 13 § ML. De nu

föreslagna reglerna föranleder också ändringar i 17 § åttonde

stycket ML.

Hotell- och restaurangtjänster m.m.

 Mitt förslag: Mervärdeskatten för hotell- och

 restaurangtjänster, liksom för upplåtelse av campingplats

 m.m., sänks till 18 %.

Skälen för mitt förslag: Fram till den 1 januari 1990 omfattades

hotell-och restaurangtjänster av särskilda reduceringsregler.

Skatten utgick på 60 % av beskattningsvärdet. Genom en

lagändring den 1 januari 1990 (prop. 1989/90:50, SkU 10, rskr

96, SFS 1989:1027) slopades reduceringsreglerna och dessa

tjänster omfattas nu av den generella skatten och beskattas

således med 25 % av det fulla beskattningsvärdet. Den 1 januari

1991 utvidgades det skattepliktiga området till att också

omfatta upplåtelse av campingplats och motsvarande i

campingverksamhet (prop. 1990/91:111, SkU 31, rskr 357, SFS

1990:576).

 Som jag anfört tidigare har dessa förändringar medfört negativa

effekter för i första hand turistnäringen. Hotell- och

restaurangtjänster liksom campingtjänster bör därför omfattas av

den av mig föreslagna sänkningen av mervärdeskatten.

 Upplåtelse av hyresrätt eller andra rättigheter till fastighet

undantas i princip från skatteplikt till mervärdeskatt enligt 8

§ 6) ML. Genom särskilt stadgande i punkt 8) c av anvisningarna

till 8 § regleras skatteplikten för hotell- och campingtjänster.

Skatteplikten omfattar - utöver sådana tillhandahållanden på

vilka lagen (1966:742) om hotell- och pensionatsrörelse är

tillämplig - även tillhandahållande av plats för uppställning av

tält eller husvagnar samt upplåtelse av enklare stugor och

liknande på campingområden. För att inte åstadkomma

konkurrenssnedvridningar och för att så långt möjligt undvika

gränsdragningsproblem bör alla skattepliktiga upplåtelser av nu

angivet slag omfattas av sänkningen av mervärdeskatten.

 Utöver vad jag tidigare har anfört om restaurangtjänsternas

betydelse för turistnäringen vill jag framhålla följande. Fram

till den 1 januari 1990 omfattades som nämnts också

serveringstjänster av de s.k. reduceringsreglerna. Detta innebar

att mat som köptes från ett serveringsställe för hemtagning fick

en högre mervärdeskatt än den mat som åts upp på

serveringsstället. De praktiska och kontrollmässiga

svårigheterna med denna ordning var påtagliga. Resurser fick tas

i anspråk för att se till att

denna olikhet i skattebelastning verkligen upprätthölls.

Erfarenheterna från denna tid visar att man bör undvika att

serveringsställena hamnar i samma situation som tidigare.

Försäljning av livsmedel på serveringsställen för hemtagning

omfattas av den av mig föreslagna sänkningen av mervärdeskatten.

Också för att undvika gränsdragnings- och kontrollproblem bör

därför serveringstjänster beskattas efter den lägre

skattesatsen. Med serveringstjänst bör liksom tidigare förstås

tillhandahållande av mat, dryck eller annan serveringsvara för

förtäring på stället inom därför iordningställd lokal.

 Inom restaurangsektorn är påslagen vid tillhandahållande av

alkoholhaltiga drycker oftast mycket höga. En styrning mot en

generellt hög prisnivå på dessa drycker följer också av

nuvarande bestämmelser i alkohollagstiftningen. Detta innebär

att det utan alkoholpolitiska olägenheter är möjligt att tillåta

att också alkoholdrycker som tillhandahålls som en del av en

serveringstjänst beläggs med den lägre mervärdeskatten. Genom en

sådan ordning underlättas tillämpningen inom restaurangnäringen

högst avsevärt. Restaurangnotornas olika poster utom tobak

behöver inte beläggas med mervärdeskatt efter olika

skattesatser. Hela serveringstjänsten och annan försäljning av

livsmedel från ett serveringsställe får beskattas efter den

lägre mervärdeskattesatsen.

 Förslaget kräver ändringar i 13 § ML.

Personbefordran

 Mitt förslag: Mervärdeskatten på tjänster avseende

 personbefordran d.v.s resetjänster, sänks till 18 %.

Skälen för mitt förslag: Den generella skatteplikt som infördes

den 1 januari 1991 innebär att också resor till skillnad från

vad som gällde tidigare numera omfattas av skatteplikten.

Kostnaderna för resor inom landet har avgörande betydelse för

turistnäringen, i synnerhet när det gäller turismen i

fjällvärlden och övrig glesbygd. Mervärdebeskattningen har också

inneburit påtagliga kostnadsökningar för resenärer i kollektiv-

trafiken. Starka skäl talar således som jag tidigare framhållit

för att också personbefordran skall omfattas av sänkningen av

mervärdeskatten.

 Med personbefordran avses inte bara resor i kollektivtrafik och

taxiresor utan även turist- och charterresor, sightseeing-turer

och liknande, oavsett vilket transportmedel som används. Däremot

bör rena nöjesattraktioner såsom t.ex. karusellturer, turer i

berg- och dalbanor, ponnyridning, rundturer på

nöjesanläggningar, bilbanor och liknande inte anses som

personbefordran i detta sammanhang, även om dessa

tillhandahållanden i viss utsträckning kan innefatta ett

transportmoment. Inte heller bör andra tillhandahållanden där

transporten är av underordnad betydelse, t.ex. hissar till

utsiktstorn och liknande, räknas som personbefordran eftersom

den ersättning som erläggs i sådana fall närmast har karaktär av

sedvanlig entréavgift och inte ersättning för en resa i vanlig

bemärkelse.

 Transport i skidliftar torde i de flesta fall kunna inordnas

under begreppet personbefordran. Det kan dock finnas fall där

tveksamhet kan råda. Det bör därför särskilt anges att

sänkningen av mervärdeskatten också omfattar transport i

skidliftar. Det förhållandet att skidliftar i vissa fall kan

användas för andra ändamål utanför skidsäsongen bör inte

föranleda att verksamheten beskattas på annat sätt.

 Regler av nu angiven innebörd bör tas in i 13 § ML.

4 Vissa laboratorietjänster m.m. avseende film

 Mitt förslag: Tjänster avseende framställning, kopiering eller

 annan efterbehandling av kinematografisk film undantas från

 skatteplikt.

Skälen för mitt förslag: Både kinematografisk film och videogram

utgör skattepliktig vara enligt ML. Försäljning av sådana varor

medför skattskyldighet enligt de allmänna bestämmelserna. Detta

gäller också inspelade filmer som i den allmänna handeln

försäljs eller hyrs ut för privat bruk. För offentlig visning

producerade filmer försäljs emellertid normalt inte utan omsätts

i form av överlåtelse eller upplåtelse av visningsrätten till

filmen.

 Genom särskilt stadgande i anvisningarna till 8 § undantas från

skatteplikt överlåtelse och upplåtelse av rättigheter som

omfattas av 1, 4 eller 5 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till

litterära och konstnärliga verk. Undantaget omfattar bl.a.

visningsrättigheter till filmer av annat slag än reklam- eller

informationsfilm. Produktion och distribution av t.ex.

spelfilmer för offentlig visning liksom filmvisning på biografer

medför således inte skattskyldighet till mervärdeskatt och det

föreligger inte heller någon avdragsrätt för den mervärdeskatt

som belöper på kostnaderna i sådan verksamhet.

 Tekniska och andra tjänster avseende sådana filmer omfattas

dock av skatteplikten till mervärdeskatt. Således är t.ex.

framkallning av filmnegativ liksom kopiering, textsättning och

annan efterbearbetning skattepliktig om tjänsten tillhandahålls

i yrkesmässig verksamhet. Eftersom denna skatt inte är

avdragsgill hos filmproducenten eller distributören stannar den

som en kostnad hos denne.

 Enligt praxis utgår inte mervärdeskatt vid införsel av

filmkopior som upplåtits i samband med upplåtelse av rätt till

offentlig visning. Filmkopian anses i dessa fall endast vara

bärare av den visningsrätten. Om den som upplåter en skattefri

visningsrätt till en film också tillhandahåller kopior av filmen

är det en odelbar prestation som inte till någon del är

skattepliktig.

 Vad gäller undervisningsfilm har Sverige anslutit sig till en

UNESCO-konvention om tullfrihet för bl.a. undervisningsfilm.

Konventionen tillämpas så att även kopior av undervisningsfilmer

som producerats i Sverige kan införas tull- och skattefritt.

 Inom EG föreligger i allmänhet skatteplikt för såväl

biografverksamhet som för upplåtelse och överlåtelse av rätt

till film- och videoinspelningar. Samtliga led i produktion,

distribution samt offentlig visning av film omfattas därför av

skattskyldighet. Upplåtelse av visningsrätt till utlandet

jämställs med export. Det innebär att filmkopior som framställts

i ett EG-land och som förs in skattefritt i Sverige inte heller

belastas med någon skatt från exportlandet.

 Det förhållandet att tjänster av detta slag i Sverige omfattas

av skatteplikten medan import av kopior i princip kan ske utan

skattebelastning, har medfört att importörer och distributörer

av i utlandet producerade biograffilmer väljer att låta utföra

kopiering och textsättning utomlands.

 Mervärdeskatten skall vara konkurrensneutral. Ett av syftena

med den reformering av mervärdeskatten som genomfördes den 1

januari 1991 var att genom en generell och enhetlig

mervärdebeskattning så långt möjligt undanröja de

konkurrenssnedvridningar som tidigare kunde uppkomma genom

undantag och begränsningar i skatteplikten. Den gällande

ordningen innebär emellertid beträffande kopiering och

textsättning av biograffilm betydande konkurrenssnedvridningar

till nackdel för de svenska laboratorier som tillhandahåller

dessa tjänster.

 Vid en kommande svensk anslutning till EG och med en

harmonisering av de svenska mervärdeskattebestämmelserna till

vad som gäller inom EG, kommer de nu beskrivna

konkurrensproblemen att elimineras. I avvaktan på en sådan

närmare harmonisering bör dock bestämmelserna ändras för att

uppnå neutralitet mellan svenska och utländska filmlabora-

torier. Detta åstadkoms enklast genom att de nu ifrågavarande

tjänsterna undantas från skatteplikt till mervärdeskatt.

 Som framgått ovan är det i första hand beträffande tjänster

avseende kopiering och textsättning av för offentlig visning

avsedda filmer som de angivna konkurrensproblemen uppstår. Av

praktiska skäl och för att undgå gränsdragningsproblem bör dock

ett sådant undantag omfatta framställning, dvs. framkallning av

filmnegativ, kopiering och annan efterbehandling som t.ex.

synkronisering, klippning, dubbning, effekt- och musikläggning

samt mixning och textsättning, av kinematografisk film.

 Överlåtelse eller upplåtelse av rättigheter till filmer

avseende reklam eller information omfattas inte av undantaget

från skatteplikt. För att undvika kumulativa effekter bör det nu

föreslagna undantaget inte omfatta tjänster på sådana filmer.

 Det föreslagna undantaget från skatteplikt föranleder ändringar

i punkt 7 av anvisningarna till 8 § ML.

5 Fondverksamhet

 Mitt förslag: Förvaltning av värdepappersfonder undantas från

 skatteplikt.

Skälen för mitt förslag: Enligt 8 § 3) ML undantas från

skatteplikt bank- och finansieringstjänster samt

värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet. Med

värdepappershandel och därmed jämförlig verksamhet avses enligt

anvisningarna till 8 § omsättning och förmedling av aktier,

andra andelar och fordringar, vare sig de representeras av

värdepapper eller ej.

 Enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall det för

varje värdepappersfond finnas ett fondbolag som förvaltar

fondens tillgångar. För denna tjänst erlägger fonden en avgift

till fondbolaget.

 Mervärdeskattelagens bestämmelser i fråga om bank- och

finansieringstjänster har tolkats så att dessa

förvaltningsavgifter inte skulle omfattas av undantaget från

skatteplikt.

 En av utgångspunkterna vid utformningen av undantaget från

skatteplikt i fråga om bank- och finansieringstjänster var att

uppnå konformitet med vad som gäller inom EG. I EGs sjätte

mervärdeskattedirektiv undantas uttryckligen

förvaltningstjänster avseende värdepappersfonder (management of

special investment funds) från skatteplikt. Fr.o.m. den 1

januari 1990 är direktivet i denna del bindande för samtliga

medlemsstater.

 En mervärdebeskattning av dessa tjänster kan komma att medföra

konkurrensnackdelar för de svenska värdepappersfonderna gentemot

EG-baserade fonder. En bestämmelse motsvarande vad som gäller

inom EG på detta område bör därför införas i anvisningarna till

8 § ML.

6 Vissa fartyg för livräddning

 Mitt förslag: Omsättning av sådana fartyg för livräddning som

 ställs till Sjöräddningssällskapets förfogande undantas från

 skatteplikt.

Skälen för mitt förslag: Fram till den 1 januari 1991 undantogs

från skatteplikt enligt dåvarande lydelse av 8 § ML fartyg för

yrkesmässig sjöfart eller yrkesmässigt fiske, fartyg för

bogsering, bärgning eller livräddning, luftfartyg för

yrkesmässig person- och godsbefordran samt delar, tillbehör och

utrustning till sådant fartyg eller luftfartyg. Enligt till

paragrafen hörande anvisningar gällde undantaget i fråga om

fartyg för livräddning endast fartyg som ställdes till

förfogande för Svenska Sällskapet för Räddning af Skeppsbrutne

(Sjöräddningssällskapet).

 Bestämmelsen innebar att Sjöräddningssällskapet kunde färvärva

sina

fartyg med utrustning och tillbehör skattefritt, dvs. att

säljarens omsättning i denna del undantogs från skatteplikt.

 Kommittén för indirekta skatter föreslog med hänsyn till

önskvärdheten av en generell och enhetlig mervärdeskatt att

bl.a. undantaget från skatteplikt i fråga om fartyg m.m. skulle

slopas. Departementschefen delade denna uppfattning och

riksdagen beslutade i enlighet härmed.

 Sjöräddningssällskapets situation med anledning av det slopade

undantaget har varit föremål för behandling i skatteutskottet.

Utskottet var enigt om att Sjöräddningssällskapet borde erhålla

kompensation för de ökade kostnader som det slopade undantaget

medfört (1990/91:SkU18).

 Jag delar denna uppfattning. Den verksamhet som

Sjöräddningssällskapet bedriver är av mycket stor betydelse för

den svenska sjöfarten. Det är också av vikt att sällskapet

kompenseras för de kostnadsökningar som det slopade undantaget

från skatteplikt medfört. Jag anser att starka skäl talar för

att undantaget från skatteplikt för fartyg som ställs till

Sjöräddningssällskapets förfogande liksom för del, tillbehör och

utrustning till sådant fartyg bör återinföras.

 Bestämmelser med nu angiven innebörd bör föras in i 8 § ML.

7 Redovisning och kontroll

En differentierad mervärdeskatt leder även vid de av mig nu

förordade lösningarna till vissa problem i den praktiska

tillämpningen. Livsmedel tillhandahålls exempelvis av en mängd

olika företag i varierande storlek, från renodlade

livsmedelsbutiker till kiosker, bensinstationer och liknande. I

samtliga fall torde varuutbudet omfatta såväl livsmedel som

andra varor. Enligt huvudregeln skall faktura med uppgift om

bl.a. skattens belopp utfärdas för varje omsättning för vilken

mervärdeskatt utgår. I den mån faktura utfärdas kan denna

således ligga till grund för redovisningen av mervärdeskatt med

olika skattesatser.

 Skyldigheten att utställa faktura gäller dock inte för

detaljhandel eller därmed jämförlig verksamhet. Normalt utfärdas

således inte faktura vid försäljning till konsument och därmed

saknas ett motsvarande underlag för redovisningen av utgående

mervärdeskatt. Dagens försäljningar bokförs i allmänhet i en

enda kassapost utan uppdelning på olika varor. För sådana

butiker som är utrustade med avläsningsapparatur och butiksdator

för det s.k. EAN-systemet eller som i övrigt använder sig av

moderna kassaapparater med flera register torde inga problem

uppkomma i fråga om redovisningen av olika skattesater. För

mindre företag där det av ekonomiska eller andra skäl inte är

motiverat att investera i sådan modern utrustning bör det

ankomma på skattemyndigheterna att lämna rekommendationer om

acceptabla rutiner för skatteredovisningen.

 På övriga områden som omfattas av den föreslagna sänkningen av

mervärdeskatten torde det inte uppstå några mer betydande

svårigheter. Det är fråga om klart avskiljbara tjänster och

differentieringen torde i normalfallet inte medföra några

särskilda gränsdragnings- eller kontrollproblem.

Reduceringsregler har tidigare tillämpats i fråga om hotell- och

serveringstjänster. När det gäller servering har den

gränsdragning som tidigare förorsakade huvuddelen av problemen,

dvs. gränsdragningen mellan serveringstjänst och fullbeskattad

försäljning av livsmedel från t.ex. gatukök och liknande,

eliminerats. Mitt förslag i fråga om skattesatsen på

personbefordran innebär att många transportörer kommer att få

tillämpa två skattesatser. Dels den generella för

godstransporter, dels den lägre för personbefordran. Med

hänvisning till att man också tidigare i mervärdeskattehänseende

haft att göra åtskillnad mellan gods-och persontransporter, bör

nyordningen inte föranleda alltför stora problem.

 En differentierad mervärdeskatt kommer att ställa nya krav på

skattemyndigheternas kontrollverksamhet. Inte minst för att

främja konkurrensneutralitet är det viktigt att tillse att rätt

skatt redovisas. Detta är självfallet också viktigt av

statsfinansiella skäl.

 I likhet med vad som gäller för annan skattekontroll får det

överlåtas åt skattemyndigheterna att bestämma hur kontrollen av

den differentierade mervärdeskatten skall ske. Några

specialbestämmelser är såvitt nu kan bedömas inte nödvändiga.

8 Ikraftträdande

 Mitt förslag: De föreslagna ändringarna bör träda i kraft den

 1 januari 1992.

Skälen för mitt förslag: Det är angeläget att de föreslagna

ändringarna kan genomföras den 1 januari 1992.

 En övergång till en differentierad mervärdeskatt innebär

emellertid ett omfattande arbete både hos enskilda näringsidkare

och hos skatteförvaltningen. Varor skall prisommärkas och

butiksdatorer omprogrammeras, prislistor och kataloger skall

tryckas. Nya rutiner för redovisning skall tas fram m.m. En hel

del av detta förberedelsearbete kan påbörjas redan när förslaget

föreläggs riksdagen. Prisommärkning och dylikt kan dock

självfallet inte ske förrän vid ikraftträdandet.

9 Statsfinansiella effekter

Ett bibehållande av mervärdeskatten på 25 % kan i förhållande

till en sänkning av skatten till 23,46 % beräknas innebära ökade

intäkter med 8,62 miljarder kr. De föreslagna sänkningarna av

mervärdeskatten vad avser livsmedel, servering och

hotelltjänster inkl. camping m.m. kan beräknas medföra minskade

intäkter med 7,31, 1,64 resp. 0,29 miljarder kr. För inrikes

personbefordran kan inkomstminskningen beräknas till 0,77

miljarder kr. Det innebär en skattesänkning på totalt 1,39

miljarder kr.

10 Upprättat lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom

finansdepartementet upprättats förslag till

 lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt.

11 Lagrådets hörande

Lagrådets yttrande har inhämtats över förslaget till den del det

avser sänkningen av mervärdeskatten på livsmedel och

serveringstjänster. Jag anser att förslaget i övrigt är sådant

att lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

12 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att anta

lagförslaget.

13 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och

beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det

förslag som föredraganden har lagt fram.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt.

 Härigenom föreskrivs att 13 och 17 §§ lagen (1968:430) om

mervärdeskatt 1 skall ha följande lydelse.

 13 §

 Skatten utgår med 23,46 Skatten utgår med 25 procent

procent av beskattningsvärdet. av beskattningsvärdet. Skatten

 utgår dock med 18 procent av

 beskattningsvärdet för

 serveringstjänster samt vid

 omsättning och import av sådana

 livsmedel och livsmedelstill-

 satser som avses i 1 §

 livsmedelslagen (1971:511) med

 undantag för

 1. vatten från vattenverk,

 2. spritdrycker, vin och

 starköl som tillhandahålls av

 Systembolaget AB samt

 3. tobaksvaror.

 17 §

 Skattskyldig får med de begränsningar som anges i 18 och 60 §§

vid redovisning av skatt göra avdrag för ingående skatt som

hänför sig till förvärv eller import för verksamhet som medför

skattskyldighet.

 I fråga om rätt att göra avdrag för ingående skatt i statlig

och kommunal verksamhet gäller dock bestämmelserna i 18 a §.

 Rätt till avdrag föreligger för den redovisningsperiod då

förvärvet eller importen enligt god redovisningssed borde ha

bokförts om inte annat följer av fjärde eller femte stycket. Har

medgivande enligt 5 a § andra stycket erhållits får avdrag för

andra förvärv än sådana som avses i fjärde eller femte stycket

göras först vid beskattningsårets utgång eller när betalning

dessförinnan har erlagts. Avdrag för ingående skatt som hänför

sig till förskotts- eller a conto-likvid får göras under den

redovisningsperiod då betalning har erlagts eller, i fråga om

byggnads- eller anläggningsentreprenad, när faktura med uppgift

om skattens belopp har mottagits. Har skattskyldig försatts i

konkurs inträder avdragsrätt senast vid konkursutbrottet i fråga

om ingående skatt, som hänför sig till förvärv, import eller

förskotts- eller a conto-likvid före konkursutbrottet.

 Har vara förvärvats genom kreditköp med förbehåll från säljaren

om återtaganderätt enligt lagen (1978:599) om avbetalningsköp

mellan näringsidkare m.fl. får avdrag för den ingående skatten,

oavsett principerna för den skattskyldiges bokföring, göras för

den redovisningsperiod under vilken faktura eller motsvarande

handling har mottagits.

 Vid förvärv av avverkningsrätt till skog får avdrag för

ingående skatt göras endast för vad som har betalats under

redovisningsperioden. Rätten till avdrag för ingående

mervärdeskatt som tas ut vid införsel till landet inträder

tidigast när en av tullverket utfärdad tullräkning har mottagits

av den skattskyldige. Har skattskyldig övertagit annan

skattskyldigs

 1 Lagen omtryckt 1990:576.

 Senaste lydelse av lagens rubrik

 1974:885.

verksamhet eller del därav äger han rätt till avdrag för

ingående skatt som hänför sig till den tidigare ägarens förvärv

för verksamheten, i den mån denne skulle haft rätt till avdrag

om skatten hade betalats av honom. Delägare i samfällighet för

vattenreglering, väghållning eller liknande ändamål får avdraga

ingående skatt som hänför sig till samfällighetens förvärv med

vad som belöper på hans andel i samfälligheten. Vad som nu har

sagts gäller endast i den mån i samfälligheten deltagande

fastighet används i verksamhet som medför skattskyldighet.

 Äger ett svenskt aktiebolag, en svensk ekonomisk förening eller

en svensk ömsesidig skadeförsäkringsanstalt (moderföretag) mer

än nio tiondelar av aktierna i ett eller flera svenska

aktiebolag (helägda dotterbolag) och tillhandahåller ett av

företagen något annat av företagen en tjänst som inte är skatte-

pliktig får det andra företaget göra avdrag för den skatt som

belöper på det förstnämnda företagets förvärv eller införsel för

tillhandahållande av tjänsten, i den mån avdragsrätt hade

förelegat om förvärvet eller införseln hade gjorts av det

skattskyldiga företaget. Vad nu har sagts gäller även aktiebolag

vars aktier till mer än nio tiondelar ägs av ett eller flera

helägda dotterbolag.

 Förvärvar skattskyldig mot Förvärvar skattskyldig mot

vederlag skattepliktig vara vederlag skattepliktig vara

inom landet från den som inte inom landet från den som inte

är skattskyldig för omsättning är skattskyldig för omsättning

av varan, skall som ingående av varan, skall som ingående

mervärdeskatt för den mervärdeskatt för den

skattskyldige anses 19 procent skattskyldige anses 20 procent

av vederlaget. Vad nu sagts av vederlaget. Om förvärvet

gäller även den som är skatt- avser sådan vara för vilken

skyldig för förmedling som skatt utgår med 18 procent av

avses i punkt 3 första stycket beskattningsvärdet enligt 13 §

av anvisningarna till 2 §. andra meningen, skall som

 ingående mervärdeskatt dock

 anses 15,25 procent av

 vederlaget. Vad nu sagts gäller

 även den som är skattskyldig

 för förmedling som avses i

 punkt 3 första stycket av

 anvisningarna till 2 §.

Redovisar skattskyldig olika verksamheter var för sig får

överskjutande ingående skatt i en verksamhet kvittas mot

utgående skatt i annan verksamhet.

 Om återbetalning av överskjutande ingående skatt som ej kunnat

kvittas föreskrivs i 49 §.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1991-09-19

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet

Hans-Gunnar Solerud, regeringsrådet Anders Swartling.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 20 juni 1991 har

rege-ringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta

lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen

(1968:430) om mervärdeskatt.

 Förslaget har inför lagrådet föredragits av

departementssekreteraren Torbjörn[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.