Regeringens proposition 1990/91:161

om sotning

Prop. 1990/91:161

Regeringen förelägger riksdagen vad som tagits upp i bifogade uldrag ur regeringsprolokollel den 21 mars 1991 för den åtgärd och del ändamål som framgår av föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar Odd[REDACTED_EFTERNAMN]

Roine[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås all det i räddningstjänsllagen (1986:1102) införs regler om konlroll från brandskyddssynpunkt av kanalanslutna eldsläder och andra fasta förhränningsanordningar, som är inrällade för eldning uleslulande med gas, och av därtill hörande avgaskanaler. Ansvaret för evenluell rengöring av sådana eldsläder och tillhörande avgaskanaler skall dock ligga på den enskilde fastighetsägaren.

I övrigt behandlas frågor om frister för sotning och rengöring av fasl-bränsle- och oljeeldade anläggningar, rengöring av imkanaler samt kon­lroll av brandskyddet i samband med sotning.

1    Riksdagen 1990/91. 1 samt. Nr 161

Förslag till

Lagom ändringi räddningstjänstlagen (1986:1102)

Prop. 1990/91:161

Härigenom   föreskrivs   alt   17,   18   och   20 §§   räddningstjänsllagen (1986:1102) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17§

Genom sotningen skall eldstäder och andra fasta förbränningsanord­ningar, som inle är inrättade tor eldning uteslutande med gas, och därlill hörande rökkanaler saml im­kanaler göras rena. I samband med sotning skall det som rengörs samt skorstenar och tak med därtill hö­rande byggnadsdelar kontrolleras från brandskyddssynpunkl. En till­synsmyndighet kan beslula om så­dan konlroll av brandskyddet också i andra fall.

Genom sotningen skall eldstäder och andra fasta förbränningsanord­ningar, som inle är inrättade för eldning uteslutande med gas, och därtill hörande rökkanaler saml im­kanaler göras rena. 1 samband med sotning skall del som rengörs saml skorstenar och tak med därlill hö­rande byggnadsdelar kontrolleras från brandskyddssynpunkt. Sådan konlroll skall också göras av kanal­anslutna eldstäder och andra fasta förbränningsanordningar, som är inrättade för eldning uleslulande med gas. och av därtiU hörande av­gaskanaler. En tillsynsmyndighet kan beslula om konlroll av brand­skyddet också i andra fall.

Sotning och kontroll enligt första stycket av brandskyddet skall utföras av skorslensfejarmäslare eller skorslensfejare som bilräder skorstensfejar-mästaren. Räddningsnämnden får i fråga om speciella anläggningar och enstaka avlägset belägna bostadshus medge all någon annan utför sotning­en och kontrollen.

18§

Kommunfullmäktige får före­skriva att avgift skall erläggas för brandsyn 0(;'/7/o> sotning.

Kommunfullmäktige får före­skriva all avgift skall eriäggas för brandsyn, sotning och konlroll av brandskyddet enligt 7 7 §.

20 i

Regeringen får meddela före­skrifter om frister för sotning och brandsyn och om förbud helt eller delvis mot eldning utomhus saml om liknande förebyggande ålgärder mol brand. Regeringen får överlåta åt en myndighet eller ål kommun atl meddela sådana frister.

Regeringen får meddela före­skrifter om frister för brandsyn, sot­ning och koniroU av brandskyddet enligt 17 § och om förbud hell eller delvis mot eldning utomhus samt om liknande förebyggande åtgärder mot brand. Regeringen får överlåta ål en myndighet eller ål kommun atl meddela sådana frister.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

Försvarsdepartementet

Pop. 1990/91; 161

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanlräde den 21 mars 1991 Närvarande:  statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN],  ordförande, och  statsråden  Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds, Wall­slröm,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet R. Carisson

Proposition om sotning 1  Inledning

I 15 20 §§ räddningstjänsllagen (1986:1102) finns bestämmelser om före­byggande åtgärder mol brand. Bl.a. anges alt kommunens räddnings­nämnd skall svara för atl sotning utförs regelbundet (15§). Genom sot­ningen skall enligt 17 § eldsläder och andra fasla förbränningsanordning­ar, som inle är inrättade för eldning uteslutande med gas, och därtill hörande rökkanaler saml imkanaler göras rena. I samband med sotning­en skall det som rengörs saml skorstenar och tak med därtill hörande byggnadsdelar kontrolleras från brandskyddssynpunkt. En tillsynsmyndig­het kan beslula om sådan konlroll av brandskyddet också i andra fall. Sotningen och kontrollen skall ulföras av en skorslensfejarmäslare eller en skorslensfejare som bilräder denne. I fråga om speciella anläggningar och ensiaka avlägset belägna bostadshus får kommunens räddningsnämnd medge all någon annan utför sotningen och konlrollen. Kommunfullmäk­tige får föreskriva alt avgift skall erläggas för sotning (18 §).

Enligt 20 § räddningstjänsllagen får regeringen meddela föreskrifter om frister för sotning och överiåla ål en myndighel eller ål kommun all meddela sådana föreskrifter. Regeringen har genom 22 § räddningstjänst-förordningen (1986: 1107) överlåtit åt slalens räddningsverk all meddela föreskrifter om hur ofta sotning och kontroll skall göras. Kommunen får meddela föreskrifter om kortare frister.

I enlighel med riksdagens beslul (prop. 1985/86:170, FöU 1986/87:2, rskr. 58) gav regeringen i februari 1987 räddningsverket i uppdrag dels alt göra en översyn av solningsfristerna, dels alt mol bakgrund av erfarenhe­lerna av räddningstjänsllagen bl.a. ulvärdera sotningsverksamhelen i frå­ga om dess brandförebyggande belydelse i olika sammanhang. Räddnings­verket har till regeringen redovisal uppdragel avseende solningsfrister. I augusti 1987 meddelade räddningsverket nya föreskrifterom solningsfris­ter m. m. och i september samma år allmänna råd i ämnet. Föreskrifterna och råden gäller fr. o. m. den Ijanuari 1988.

Räddningsverket har i skrivelse den 22 december 1989 slulredovisat uppdragel. Redovisningen innehåller följande sammanfattning:

Sotningsverksamhelen såsom den kommer till uttryck i räddnings­tjänsllagen spelar en viktig roll för alt förebygga bränder och skador till följd av bränder.

Solningsverksamhelens brandförebyggande betydelse är styrkt när det gäller fastbränsle- och oljeeldade anläggningar. Tidsfristerna för rengö­ring av oljeeldade värmepannor och rökkanaler bör objektvis behovs­prövas sell från brandskyddssynpunkt.

Behov av rengöring av imkanaler finns men brandskyddsbehovel en­barl är inle lill fullo klariagt. Uppföljning och fortsalla undersökningar erfordras.

Konlrollen i samband med sotning bör effektiviseras. Prolokoll bör föras i samband med varje förrättning.

Brandskyddskontroll av avgaskanalen och värmepannan behövs på gas-eldade värmeanläggningar i bosläder. Den närmare utformningen av konlrollen bör ulformas gemensamt av räddningsverket och sprängäm­nesinspektionen.

Räddningsverkels överväganden i redovisningen bör fogas lill prolokollet i detta ärende som bilaga 7.

Räddningsverkels redovisning har remissbehandlals. En förteckning över remissinstanserna bör fogas till prolokollel i detta ärende som bilaga 2.

Riksdagen begärde på förslag av försvarsutskottet en redovisning av resultatet av en i propositionen om räddningstjänsllagen aviserad översyn av sotningsverksamhelen som avsågs bli genomförd av räddningsverket (prop. 1985/86:170, FöU 1986/87:2, rskr. 58). Riksdagen har även senare behandlat och avslagit molioner om sotning m. m. med hänvisning till atl resultatet av räddningsverkels översyn borde avvaktas. Senast i november 1990 har riksdagen således avslagit (FöU 1990/91:2) molioner om sotning i avvaktan pä att regeringen redovisar resultatet av utvärderingen.

Prop. 1990/91:161

2 Kontroll av brandskydd i samband med sotning

Min bedömning: Frågan om effektivisering av konlrollen av brand­skyddet och prolokollering av förrättningarna bör las upp av slalens räddningsverk med Svenska kommunförbundet och Sveriges skor-stensfejarmästares riksförbund.

Räddningsverkets förslag: Överensstämmer med min bedömning.

Remissinstanserna: Räddningsverkets förslag har lämnats ulan erinran.

Skälen för min bedömning: Som räddningsverket framhåller har i de genomförda undersökningarna påtalats kontrollens betydelse från brand­skyddssynpunkl. Om kontrollen leder till all föreläggande eller förbud skall meddelas, innebär gällande regler all prolokoll upprättas. Även i andra fall bör del av de skäl som räddningsverket anger vara värdefullt för fastighetsägaren atl få resullalet av kontrollen dokumenterat i etl protokoll eller en besöksrapporl. En sådan åtgärd bör kunna leda lill en effeklivise-

ring av kontrollen och skapa slörre förståelse för verksamheten ulan all innebära någon nämnvärd belastning för den som utför konlrollen. Jag avser att föreslå regeringen att ge räddningsverket i uppdrag att med berörda parter ta upp frågan om effektiviseringen av och formerna för genomförande av konlrollen av brandskyddet.

Prop. 1990/91:161

3 Frister för rengöring av fastbränsle- och oljeeldade anläggningar

Min bedömning: Frågan om atl införa en behovsprövad differentie­ring av fristerna för rengöring av oljeeldade värmepannor och tillhö­rande rökkanaler bör övervägas av räddningsverket.

Räddningsverkets förslag: Överensstämmer med min bedömning.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till räddnings­verkets förslag i fråga om fastbränsle- och oljeeldade anläggningar. Några instanser vill begränsa sotningen ytterligare. När det gäller förslagel om behovsprövning av fristerna för rengöring av oljeeldade värmepannor och tillhörande rökkanaler lämnas delta i huvudsak utan erinran eller till­styrks. Några remissinstanser pekar på de praktiska problem och risker för olikartad bedömning som kan komma att uppslå vid en behovsprövning.

Skälen för min bedömning: De nya föreskrifterna om solningsfrister för eldstäder m. m. och allmänna råd i ämnet som räddningsverket meddelade under år 1987 gäller fr.o.m. den I januari 1988. Utvärderingen får anses visa att det inte finns anledning att nu ändra fristerna för rengöring av fastbränsleeldade anläggningar. När det gäller oljeeldade anläggningar, kan förhållandena variera högst väsentligt, vilket kan medföra olika behov av sotning. Della talar för räddningsverkets förslag att införa en behovs­prövning från brandskyddssynpunkt och differentiering av fristerna för rengöring av oljeeldade värmepannor med tillhörande rökkanaler. En förutsättning för en behovsprövning och differentiering av fristerna måste enligt min mening vara att systemet innebär en förenkling i den praktiska hanteringen och inte leder till olikartade bedömningar. En förenkling bör således eftersträvas utan atl man ger avkall på brandskyddets krav. Jag avser att föreslå regeringen att ge räddningsverket i uppdrag att överväga om en behovsprövning som uppfyller sådana krav kan utformas och infö­ras.

4 Rengöring av imkanaler

Prop. 1990/91:161

Min bedömning: Fortsatta undersökningar bör genomföras i fråga om behovet från brandskyddssynpunkt av att rensa imkanaler. Möj­ligheterna atl lägga fram förslag lill förenklingar i gällande regler bör prövas i del sammanhangel.

Räddningsverkets förslag: Överensstämmer med min bedömning.

Remissinstanserna: Remissinslanserna har delade meningar om behovet av konlroll och rensning av imkanaler. Flertalet inslanser som förelräder fastighetsägare förordar en avreglering medan övriga inslanser i huvudsak anser all kontrollen och rensningen bör bibehållas. Flera instanser fram­håller behovet av elt mera fullständigt underlag för alt beslämma behovel av brandskyddsrensning av imkanaler.

Skälen för min bedömning: Räddningsverket framhåller all rensning av imkanaler i bostadskök har betydelse från såväl brandskydds- som funk-tionssynpunkl. Eftersom avsättningarna, och därmed brandrisken, ökar starkt med liden, bör en periodisk rensning vara föreskriven. En viss tveksamhet kan råda i fråga om rensningen skall vara obligatorisk eller inle. Säkerhels- och skyddsaspekterna måsle dock enligt räddningsverket sältas i förgrunden, vilkel innebär en fortsatt föreskriven rensning av imkanaler.

En förlängning av fristerna för rensning av imkanaler från två år till tre år för helårsbebodda hus och till sex år för fritidshus infördes år 1988. Erfarenheter av denna förändring saknas ännu. Den undersökning som räddningsverket genomfört kan inte heller anses ha klarlagt brandfarlighe-len hos avsättningarna i imkanalerna. Del saknas statistik om antalet bränder i imkanaler samt om brändernas uppkomst och spridning. Som räddningsverket och flera remissinslanser framhåller bör del uppdras åt verket alt genomföra fortsatta undersökningar och en utvärdering av erfa­renhelerna av förlängningen av fristerna. I della sammanhang bör rädd­ningsverket överväga möjligheterna all åsladkomma förenklingar i gällan­de regler och all införa ell slörre ansvar för den enskilde för rensningen av imkanalerna. Jag avser all föreslå regeringen atl ge räddningsverket etl så­dant uppdrag.

5 Kontroll av gaseldade anläggningar

Prop. 1990/91:161

Mitt förslag: Bestämmelser om brandskyddskonlroll av avgaskana­ler saml kanalanslutna eldstäder och andra fasta förbränningsanord­ningar som eldas med gas införs i räddningstjänsllagen. Ansvaret för eventuell rengöring av eldsläder och tillhörande avgaskanaler skall dock fortfarande ligga på den enskilde fastighetsägaren.

Räddningsverkets förslag: Överensstämmer med mitt förslag när del gäller brandskyddskonlrollen.

Remissinstanserna: Flerlalel remissinslanser förordar atl brandskydds­konlroll införs vid eldning med naturgas. Angelägenheten av en samord­ning med den gaslekniska kontrollen understryks från flera håll. Endasl någon enstaka instans tar upp frågan om rengöring av eldstäder och tillhörande avgaskanaler.

Skälen för mitt förslag: De genomförda undersökningarna har visal att det finns behov av periodiskt återkommande konlroll av kanalanslulna gaseldade anläggningar för uppvärmning. Del är således från brandskydds­synpunkl motiverat all införa en sådan kontroll. Alt la fram underlag för och besluta om frister för konlrollen bör ankomma på räddningsverket. Jag ser det som angeläget alt räddningsverket i samverkan med sprängäm-nesinspeklionen tar fram ruliner som kan leda lill en samordning av brandskyddskonlrollen och den gaslekniska konlrollen. Jag avser all föreslå regeringen alt ge räddningsverket i uppdrag alt ta fram sådana ruliner. Ansvaret för evenluell rengöring, som inte skall behövas vid normala drifts­förhållanden, bör ligga på fastighetsägaren. Vad jag nu har anfört kräver ändringar i räddningstjänsllagen.

6 Upprättat lagförslag

I enlighet med del anförda har inom försvarsdepartementet upprällals förslag till lagom ändringi räddningstjänsllagen (1986:1102).

7 Lagrådets hörande

Lagförslaget är av sådan beskaffenhet att lagrådets hörande skulle sakna betvdelse.

8 Ekonomiska konsekvenser

Förslagen bör enligt min mening sammantagna leda lill besparingar och medför inga anslagskonsekvenser.

9   Hemställan

Prop. 1990/91; 161

Med hänvisning lill vad jag anfört hemsläller jag att regeringen

dels föreslår riksdagen all anla lagförslaget,

deb lämnar riksdagen tillfälle all la del av vad jag anfört i övrigl om sotningen.

10 Beslut

Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för den åtgärd och del ändamål som han har hemställt om.

Räddningsverkets överväganden

Prop. 1990/91:161

Bilaga 1 

Inledningsvis vill räddningsverket försl understryka att intresseorganisa­tionernas synpunkter noga har beaktats och prövats. I samband med de seminarier som hållits har organisationerna givits möjlighelen att direkt till utredarna kommentera delresultatet och ge förslag till förändringar. Räddningsverket har också noggrant pröval det sakliga innehållel i organi­sationernas synpunkler och därvid särskilt beaktat de brandskyddsteknis­ka utgångspunkterna.

Övergripande vill räddningsverket understryka att sotningsverksamhe­len, såsom den kommer till uttryck i räddningstjänstlagen, spelar en viktig roll för atl samhällets ansträngningar atl förebygga bränder och skador lill följd av bränder skall kunna vidmakthållas och fortsätta att utvecklas.

Verksamheten har tidigare kritiserats från flera håll. Främsl framfördes invändningar mot att det solades för ofta. När räddningsverket fick ansvaret för all bestämma sotningsfrislernas längd genomfördes en pröv­ning av de då gällande fristerna. Denna prövning resulterade i alt fristerna förlängdes på så goll som alla sotningsobjekt. För flera objekt fördubblades tidsrymden mellan två solningar. Ingen frist förtätades. Det är räddnings­verkets uppfattning, och denna uppfatlning styrks av samstämmiga utta­landen från flera håll, all en sakinriktad krilik om sotningsverksamhelen numera sällan förekommer. Förlängningen av solningsfristerna innebär att i storl sett lika frister numera gäller för t. ex. de nordiska länderna.

Kritik har även framförts om kvaliteten på utförda arbelen. Kritiken har ibland varit osaklig och överdriven även om fog för kritiken har funnits och fortfarande finns. På sikt kommer emellertid delta alt rättas till. Den obligatoriska utbildningen för skorslensfejare som bedrivs vid räddnings­skolan i Rosersberg och som lill innehåll och omfattning avsevärt skiljer sig från den tidigare frivilliga utbildningen kommer all ge positiva effekter bl. a. på arbetskvalitelen. Branschens egna ansträngningar i delta hänseen­de ger också anledning till tillförsikt.

Konlroll av brandskydd i samband med sotning

Enligt 17 § räddningstjänsllagen skall en kontroll av brandskyddet hos det som rengörs samt skorstenar och tak med därtill hörande byggnadsdelar utföras av skorstensfejarmästaren eller skorslensfejare som bilräder ho­nom. Sådan kontroll kan ulföras även vid andra lillfällen om tillsynsmyn­dighet, t. ex. räddningsnämnden, beslutar så.

Kontrollen av brandskyddet i samband med sotning, lidigare benämnd eldstadsbrandsyn, infördes i och med 1962 års brandstadga. Föruiom kontroll av del som rengörs skall även annat som kan ulgöra brandfara eller risk för olyckshändelse påtalas och eventuellt åtgärdas. Före 1962 utförde brandmyndigheten brandsyn i alla byggnader en gång per år. Detta förändrades beträffande bostäder genom införandet av eldstadsbrandsyn i brandstadgan. Det förtjänar att understrykas att skorstensfejarens kontroll är idag den enda brandskyddskonlroll som sker i bostadshus.

Genomgående påtalas i undersökningarna betydelsen av denna kontroll.

Kontrollen bör enligt utredarna effektiviseras och tydliggöras. Detta styrks     Prop. 1990/91:161

ocksä av räddningsverkels egna erfarenheler.

Bilaga 1

Del påtalas vidare i undersökningarna all prolokoll bör föras vid varje sotning och konlroll av brandskyddet. Protokollet, eller besöksrapporlen. bör vara enkel för undvikande av ökade adminislrativa koslnader. Om ett system med prolokoll införs uppnås flera fördelar:

Fastighetsägarnas förståelse för solningsverksamhelens brandförebyg­gande belydelse lorde komma all öka

Skorstensfejarens ansvar tydliggörs

Etl statistiskt underlag för solningsverksamhelens arbetsuppgifter ska­pas.

Räddningsverket avser all la upp frågan om effektivisering av brand­skyddet enligt 17 § räddningstjänstlagen och prolokollering av förrättning­arna med Svenska kommunförbundet och Sveriges skorstensfejaremäslares riksförbund. Räddningsverket har erfarit all förbunden har för avsikl all utarbeta en ny arbetsordning för sotningsverksamhelen vari en effektivare brandskyddskontroll och regler om protokoll lämpligen lorde kunna inar­betas.

Faslbränsle- och oljeeldade anläggningar

Solningsverksamhelens brandförebyggande belydelse är styrkt när det gäl­ler fastbränsle- och oljeeldade anläggningar. I de anläggningar där uteslu­tande oljeeldning sker är visserligen risken för soteld betydligl mindre än där ren vedeldning eller kombinationer därav förekommer och skillnaden i riskgrad motiverar därför en längre sotningsfrist för oljeeldningsanlägg­ningar än för fastbränsleanläggningar.

Tidsfristen för rengöring av oljeeldade värmepannor och tillhörande rökkanaler bör behovsprövas sett från brandskyddssynpunkl. Räddnings­verket övervägar alt införa en sådan behovsprövning i samband med den översyn av solningsfristerna som verket skall påbörja under försia delen av 1990.

Imkanaler

I undersökningen om brandskyddet för imkanaler från bosladskök fram­hålls atl belydande svårigheter föreligger för all få grepp om denna fråga. Tekniskl-vetenskapligt klarläggs brandfarligheten hos avsättningarna. Nå­gon klar statistik om anlalel bränder, dessas uppkomst och spridning finns inte.

Undersökningen behandlar inle rensning av imkanaler från kök i nä­ringsställen. Även om avsättningarna i dylika anläggningar i grunden är av samma karaktär är brandrisken i dessa anläggningar så väl dokumenterad all rensningsbehovet är slälll ulom diskussion.

I undersökningen framhålls all en rensning av imkanaler från boslads­

kök är behövlig från brandskyddssynpunkl. Behovel bedöms olika för

olika slag av bostadshus och konlmktioner, vilket kan ha betydelse för

10

bedömningen av den nu enhetliga sotningsfrislen, som är tre år för helårs-     Prop. 1990/91:161

bebodda hus och sex år för fritidshus.

Bilaga 1

I undersökningen framhålls emellertid myckel starkt atl behovet av rensning av alla slag av ventilationskanaler är stort med hänsyn till funk­tionen. Avsällningshasligheten i kanaler beskrivs och en myckel slor sänk­ning av ventilalionseffekten har uppmätts redan efter elt par år ulan rensning. Risken för spridning av brand genom den sammankoppling av kanaler från olika utrymmen som blir allt vanligare i moderna syslem med värmeålervinning påpekas.

Det diskuteras i undersökningen om en totalrensning från funktionssyn-punkl kan inrymma också den erforderliga brandskyddsrensningen. Från fastighetsägarhåll har framhållits alt man anser all brandskyddssolningen av imkanaler främst i småhus kan undvaras. Med hänvisning till under­sökningen anser man att behovet av rensning från funktionssynpunkt, som vitsordas, kan ersätta brandskyddssolningen, vilkel emellertid inle ligger inom räddningsverkets behörighetsområde.

Räddningsverket anser alt rensning av imkanaler i bosladskök har bely­delse såväl från brandskyddssynpunkl som från funklionssynpunkt. Efter­som avsättningarna ökar starkt med tiden och därmed brandbelaslningen, bör en obligatorisk periodisk rensning vara föreskriven. Regler från funk­tionssynpunkt finns inte för närvarande.

Behovel av föreskriven rensning av imkanaler från brandskyddssyn­punkl är visserligen inle lika klarl belagt som när det gäller fastbränsle- och oljeeldade anläggningar vilkel framförallt har sin grund i bristande statis­tiskt underiag. Då sålunda en viss tveksamhet kan råda huruvida den obligatoriska rensningen skall vara föreskriven eller ej är del räddnings­verkets uppfatlning all säkerhels- och skyddsaspekter måste sältas i för­grunden vilket innebär en fortsatt föreskriven rensning av imkanaler.

Vidare är kontrollen av brandskyddet lagmässigl sammankopplad med sotningsförrätlningen, vilket införts av praktiska skäl. Någon annan brandskyddskonlroll förekommer inle för merparten av bostadsbeståndet.

De nu gällande fristerna för imkanaler i bostadskök infördes 1988 och innebär en förlängning från två år till tre år för helårsbebodda hus och lill sex år för fritidshus. På grund av fristens längd och övergångsbestämmel­ser vid lillämpningen införs den nya frislen under perioden 1988 1990. Några erfarenheler av den nya frislen finns således ännu inle.

Utredningsresultatet pekar på all frislen för imkanaler bör ägnas forlsatl uppmärksamhet. Enligt nu gällande solningsfrister skall alla imkanaler i bostadshus rengöras en gång vart tredje år. En differentiering av frislen med hänsyn till brandskyddsbehovet bör övervägas.

Räddningsverket anser att frägan om rensning av imkanaler från bo­stadskök måsle följas med största uppmärksamhet även i betraktande av eventuella regler om obligatorisk periodisk rensning av alla ventilationska­naler från funktionssynpunkt. Frågan om ett bättre underlag för bedöm­ningarna om risken för brands uppkomst och spridning vid dessa objekt bör undersökas och kan sammankopplas med vad som ovan anförts belräf­fande kontroll av brandskyddet i samband med sotningen. Räddningsver-

II

kel avser fortsätta undersökningsarbetet om imkanaler med följande in-     Prop. 1990/91; 161

riktning:

Bilaga 1

Betydelsen av kanalsyslemels utformning och byggnadstekniska utfö­rande för bestämmande av behovet av brandskyddsrensning

Genom en effektiviserad kontrollverksamhet i samband med rengöring­en skapa ett statistiskt underiag för bestämmande av solningsfristerna för imkanaler.

Kontroll av gaseldade anläggningar

Undersökningarna resulterar i etl förslag om all en periodiskt återkom­mande kontroll av kanalanslutna gaseldade anläggningar för uppvärmning av bostäder bör införas. Någol behov av sotning/rengöring redovisas inte i undersökningen under förutsättning att normala driftsfömtsätlningar rå­der.

Del är räddningsverkels uppfattning all en periodiskt återkommande brandskyddskonlroll av avgaskanalen och installationen i kanalanslutna värmeanläggningar som eldas med naturgas behövs i den omfattning som angivits i undersökningarna.

Brandskyddskontrollen och den gastekniska kontrollen bör inte få kom­ma i konflikt med varandra. Brandskyddskonlrollen får, liksom annan brandskyddskontroll, regleras genom räddningstjänsllagen medan den gas­tekniska kontrollen regleras genom lagen om brandfariiga och explosiva varor.

Av hänsyn till anläggningens ägare bör undersökas om en sådan ordning kan åstadkommas att kontrollerna genomförs vid etl och samma tillfälle. Skorstensfejamas särskilda kompetens för avgaskanaler och värineinslal-lationer bör självfallet las till vara och del bör noteras att somingsväsendet normalt gör periodiskt återkommande besök för att rengöra mindre eldstä­der med tillhörande rökkanaler, vilka som regel förekommer, samt imka­naler.

Räddningsverket och sprängämnesinspektionen är ense om den ovan beskrivna synen på kontrollverksamheten och avser, efter regeringens medgivande, att gemensamt ulforma den praktiska verksamhelen.

12

Förteckning över remissinstanser över statens

Prop. 1990/91:161

räddningsverks redovisning den 22 december 1989 av

Bilaga 2

sotningsverksamhetens brandförebyggande betydelse

Efter remiss har yttranden över redovisningen avgelts av plan- och bo­stadsverkel, sprängämnesinspeklionen, slalens provningsanstali, slatens energiverk, länsstyrelserna i Värmlands och Gävleborgs län, Tyresö, Norr­köpings, Trollhättans, Sandvikens och Kramfors kommuner, Svenska kommunförbundet, Sveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation, Riksbyggen, HSB riksförbund. Riksförbundet vi i småhus, Sveriges all­männylliga bostadsföretag, Sveriges fastighetsägareförbund. Svenska kommunalarbetareförbundet, Sveriges skorstensfejaremäslares riksför­bund och Försäkringsbranschens serviceakliebolag.

Skrivelser i ärendet har vidare kommii in från Svenska gasföreningen och Falkenbergs kommun.

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1991                                                                                                                      13