Regeringens proposition 1993/94:215

Handlingsplan mot buller

PP-

1993/94:215

Regeringen överlämnar denna proposition tifl riksdagen. Stockhohn den 24 mars 1994

Cari[REDACTED_EFTERNAMN]

Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

(Mfljö- och namrresursdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovisas en samfed handlingsplan mot bufler. Denna syftar tifl att kraftigt begränsa buUerstömingama i samhäflet så att ljudnivåerna sänks och färre människor utsatte för bufler.

Bufler i arbetemfljön, boendemfljön cJch firitidsmfljön behandfes. Vidare behandlas särskflt transportsektorns buflerproblem, extemt industribufler och bufler firån byggarbetspfetser och vindkraftverk, bufler frän produkter samt bufler i det miUtära försvaret.

I propositionen föreslås en handUngsplan med såväl de övergripande mål som bör gälfe för arbetet med att begränsa buUerstömmgama som de åtgärder som regeringen avser att vidte mom olika områden.

Myndighetemas insatser inom buUeromrädet behöver samordnas för att handlingsplanen skaU kunna genomföras pä ett effektivt sätt. Regeringen avser därför att ge Stetens namrvärdsverk i uppdrag att samordna här akmelfe program för åtgärder som rör den yttre nuljön.

Trafikbullret bör minskas kraftigt. Regeringen avser därför att uppdra åt

-

Vägverket att tiUsammans med berörcfe myndigheter och Kommunförbundet utarbete ett program med syfte att minska störningarna firån vägtrafiken; programmet skafl leda tifl att vägtrafikbullret minskas tifl gcjdtegbara nivåer genom fysiska skyddsåtgärder,

-

Vägverket att utarbete ett försfeg tifl forskningsprogram för minskat bufler från fordon, cfeck och vägbanor,

-

Stetens namrvärdsverk att i samarbete med Banverket föresfe riktlinjer för minskade buflerstömingar frän järnvägstrafiken och spårvägarna,

1 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 215

-     Banverket   att   i   samarbete   med   Stetens   namrvärdsverk   utreda    Prop. 1993/94:215

möjUghetema att inom ramen för banavgifterna finansiera åtgärder

mot bufler och

-     Berörda myndigheter att analysera skärpningar av

flygbuflemivänormer, beräkningsmodeUer för flygbufler, samt behov

av åtgärder, kostnader och tidplan för genomförande.

Uppdragen inom trafikområdet skafl avrapporteras tifl regeringen före 1 mars 1995.

De som vistas i lokaler efler områden särskflt avsedcfe för olika typer av fritidsaktiviteter skaU inte behöva riskera att utsattes för skadUga ljudnivåer Regeringen avser därför att ge Scjcialstyrelsen i uppdrag att i samarbete med Stetens namrvärdsverk utrecfe humvida höga ljudnivåer vid konserter, på diskotek och i liknande sammanhang leder tifl hörselskador efler andra hälsoproblem.

För att begränsa störningarna från miUtärt skottbufler avser regeringen att ge Försvarsmakten i uppdrag att i samarbete med Fortifikationsförvaltningen (Fortifikationsverket) och Sfetens namrvärdsverk utarbete nya riktlinjer för skottbufler från artflleri och andra mnga vapen.

Det finns behov av en ökad satening pä forskning inom buflerområdet. Regeringen avser därför att ge TeknikvetenskapUga forskningsrådet i uppdrag att i samarbete med ArbetemUjöfonden, Arbetarskyddsstyrelsen, Arbetsmiljöinstitutet, Närings- och teknikutvecklingsverket och Stetens råd för byggnadsforskning utvärdera den tekniska buUerforskningen och föresfe var tyngdpunkten i satsningarna bör Ugga. Vidare bör ArbetemUjöfonden fä tifl uppgift att i samarbete med bl.a. Stetens namrvärdsverk. Arbetarskyddsstyrelsen, Arbetemfljöinstimtet, Socialstyrelsen och Medicinska forskningsrådet utvärdera den medicmska effektforskningen. De två sismämncfe uppdragen skafl avrapporteras tifl regeringen före 1 mars 1995.

Innehållsförteckning

Prop. 1993/94:215

1      Försfeg tifl rikscfegsbeslut...............................     5

2      Ärendet och dess beredning   ..........................     5

3      Bakgmnd...................................................... 

5

3.1

BuUerkäUor   ........................................ 

6

3.2

Hälsorisker och andra effekter................... 

6

3;3     BuUerbegränsning mom EU   .................. 

7

3.4     Åtgärder mot buUer i QäUområden och skärgårdar

m.m. erfligt regeringens skrivelse 1993/94:175   

8

4      Handlingsplan mot buUer................................. 

... 

9

4.1

Handlingsplanens mål och inriktning............ 

9

4.2

Genomförande....................................... 

11

5

Fysisk planering förebygger bufler..................... 

12

6

Mfljökonsekvensbeskrivningar........................... 

14

7

MUjökvaUtetenormer och skyddsavstånd............ 

14

8

Transportsektorns buUerproblem....................... 

. 

16

8.1

Vägtiafikbufler   .................................... 

17

8.2

Tågbufler m.m....................................... 

21

8.3

RygbuUer   ........................................... 

23

9      BuUer från industrier m.m................................ 

26

9.1

Extemt industribufler   ............................ 

26

9.2

Bufler från byggarbetsplatser och anfeggningar  

27

9.3

BuUer fi4n vindkraftverk........................... 

28

10

BuUer i arbetsmfljön....................................... 

28

11

Bufler fiän konsument- och byggprodukter   ....... 

31

12

Bufler i boendemfljön, bosfeder m.m.................. 

33

12.1

Utgångspunkter...................................... 

33

12.2

Ljudklassning av bosfeder   ...................... 

34

12.3

BuUer firån ventifetionssystem m.m............ 

35

13

BuUer i vissa fritidsmfljöer       ......................... 

37

14

BuUer i det miUtära försvaret........................... 

39

15

Forskning och utbUdning   .............................. 

. 

42

BUaga 1        Förklaring av vissa benämningar inom buUeromrädet

Prop. 1993/94:215

Bifega 2       Utdrag ur sammanfettningen i betänkandet

(SOU 1993:65) HandUngsplan mot buUer BUaga 3        Sammanfetttting av remissyttrandena över betänkandet

(SOU 1993:65) HandUngsplan mot bufler Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde 24 mars 1994

1      Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 1993/94:215

Regeringen föreslår att rikscfegen

godkänner vad regeringen förordar om mål för och inriktning pä handlingsplanen mot buUer (avsnitt 4.1)

2     Ärendet och dess beredning

Riksdagen uttafede hösten 1990 att en samfed handlingsplan mot buUer skyndsamt borde förefeggas riksdagen (bet. 1990/91 :JoU17, rskr. 1990/91:27). Året därpå fömyade riksdagen sitt uttalande och påtafede särskUt mot bakgmnd av det problem som buUer utgör, vflcten av att ett samlat åtgärdsprogram mot buUer tes fiam (bet. 1990/91 :JoU30, rskr. 1990/91:338).

Med stöd av regeringens bemyndigande utsåg chefen för Mfljö- och namrresursdepartementet, en särskfld utredare för att utarbete ett försfeg tiU en samlad handlingsplan mot buUer (du. 1992:20). Uttedningen för en handUngsplan mot buUer överlänrmade i juU 1993 betänkandet Hand­lingsplan rrwt buller (SOU 1993:65). Uttedningen presenterar en bred analys av buUerproblemen i samhäUet och försfeg tifl ett åtgärds-program. BuUer i såväl arbetemUjön och boendemfljön som fritidsmUjön behandlas. Vidare behandfes särskUt transportsektoms buUerproblem, extemt mdustribuUer m.m., buUer från vissa produkter samt buUer i det miUtära försvaret. Uttedningens sammanfettning av betänkandet finns i bilaga 2. (I bilaga 1 förklaras kortfettet de benämningar inom buUer­omrädet som används i propositionen.)

Betänkandet har remissbehandfets. En förteckning över renussmstan-sema och en sammanfettmng av renussyttrandena finns i bilaga 3 .

Regeringen har den 24 febmari 1994 i skrivelse tiJl riicsdagen (1993/94:175) om åtgärder mot biiUer i QäUområden och skärgårdar m.m. lämnat en redogörelse för överväganden om buUerbegränsande åtgärder avseende motordrivna fritidsaktiviteter i värdefuUa namr- och rekreationsområden. Bufler från snöskotrar, motorbåtar, flygplan och helikoptrar behandfes. En kortfetfed sammanfettning av regeringens överväganden i skrivelsen återges i denna proposition.

Vidare kan nämnas att stetsmaktema tidigare har reglerat använd­nmgen av vattenskottar (prop. 1992/93:97, bet. 1992/93:JoU7, rskr. 1992/93:180 och vattenskoterförordningen (1993:1053).

3     Bakgrund

BuUer är aUersfedes närvarande och är ett av våra mest framttädande mfljöproblem. I flera sociologiska undersökningar från olika länder rankas buUer av de berörda högst bland störande mUjöfektorer både i

arbete- och boendemfljö. Buflret ökar också i samhäUet genom bl.a.    Prop. 1993/94:215 intensivare trafik, ökad ventifetion, bullrande arbeteredskap och ökad användning av eldrivna verktyg, musikaifläggningar med förstärkt ljud och av hushäUsmaskiner.

3.1    Bullerkällor

Den vanUgaste buUerkällan i våra boendemfljöer är vägtrafik. Bufler frän flyg cJch tåg berör ett förhållandevis mindre antal personer liksom det extema bullret firån industrieU verksamhet. Även bufler firån olika motordrivna redskap, hushäUsmaskiner, fläktar CKh ventifetionssystem i hosteden liksom från grannens oUka aktiviteter, såsom t.ex. musice­rande, kan ge upphov tfll stöming pä olika sätt. I fritidsmfljön kan motorbåtar och andra motorfordon störa den namrmfljö vi sökt oss tifl för att koppfe av och njute i. För många människor som är verksamma mom industiin är bufler fortfarande ett vanUgt arbetemfljöproblem. Också på många andra arbeteplatser är buUer ofta en besvärande faktor; i storkök och diskmm, skoUokaler, kontor, motorfordonshytter ete.

Det bör också noteras att buUer emellanåt alstras genom att männi­skor beter sig på ett oväntot sätt.

3.2   Hälsorisker och andra effekter

BuUer definieras som uite önskvärt ljud. EmeUertid upplever vi ljud olika bl.a. beroende på simationen. Ett ljud som en person tycker om att lyssna på kan samtidigt vara starkt störande för en annan person. Bullret påverkar oss vidare på olika sätt beroende på typ av buUer, vilken styrka och vflka frekvenser det har, hur det varierar över tiden och vid vflken tid pä dygnet som vi utsatte för det. Erfligt utredningen upplevs exempelvis vägtrafikbuUer vara mer störande än fegbufler vid samma medeUjudnivä. Vilka typer av aktiviteter som störs skfljer sig också mellan olika typer av buUer VägtrafikbuUer anges vara mest störande för sömnen medan fegbuUer och flygbufler framför aflt stör samtal.

Kraftigt bufler kan helt efler delvis förstöra hörselorganet och ge en besfeende hörselskada. Bufler kan dessutom störa vär sömn och negativt påverka vårt dagUga Uv vid väsentUgt fegre nivåer än de vid vUka det finns risk för hörselskada.

Långvarig exponering för bufler vid viss nivå liksom exponering för kraftiga impulsljud kan lecfe tfll besfeende hörselnedsättning och öronsus (tinnims) som inte går att bofe. Risken för hörselskada ökar med ljud­styrkan och den tid man vistas i bullret, men risken beror också pä ljudets karaktär. KänsUgheten för buUer är dessutom i hög grad indivi­dueU. Hörselnedsättning kan i någon mån kompenseras av hörapparat och tekniska hjälpmedel. Det är däremot betydUgt svårare att dämpa

öronsus  som ofta medför svårt Udande för många hörselskacfede.    Prop. 1993/94:215 Hörselnedsättningen leder tifl kommunikationssvårigheter vilka i sin mr kan leda tiU isolering och ibland tiU depression.

Hörselskador är aUtjämt vanUga i arbetsUvet cjch varje år tUlkommer ett stort antal buUerskadade personer som är berättigade tifl ersätming från arbetsskadeförsäkringen. Utrednmgen för en handlingsplan mot bufler anger att arbetepfetsbullrets medelnivå bör understiga 75 dBA (decibel A, se bifega 1) för att det skafl vara praktiskt toget riskfritt för hörseln. Gränsen för att riskera hörselskacfe av impulsljud anges vara 140 dBC (decibel C, se bUaga 1).

Kraven pä en god mUjö avseende buUemivå varierar beroende på var vi befinner oss. BuUer kan försämra arbetseffektiviteten och trivseln genom att hindra eUer försvåra samtal, störa vår sömn eUer avkoppling. Det kan också vara en olycksfeUsrisk genom att varningssignaler inte uppfettas. I avsnitt 8 t.o.m. 14 redogörs närmare för vad som kan anses vara högsfe accepfebfe buUemivåer i olika mUjöer Här kan emeUertid nämnas att det är svårt att föra ett telefonsamtal cfe omgivningsbullret överskrider ca 70 dBA. För att samtal skafl kunna föras på kort avstånd bör ljudnivån i en arbetelokal vara högst 65-70 dBA. I utrednmgen anges dock att 30-40 dBA är den högsfe buUemivån som kan anses vara accepfebel pä många arbetepfetser såsom t.ex. på kontor. Uttedningen framhåUer vidare att bakgmndsbufler i undervisningslokaler mte bör överstiga 25-30 dBA för att det skafl anses vara en god mfljö att under­visa i genom att tafe.

I bosfeder borde bullrets dygnsmedelnivä inte överstiga 30 dBA för att skydda människor för olika typer av störningar av bufler framför aUt under uisomning och sömn. Det är dock i många fåfl inte möjUgt att komma ner i dessa nivåer varför strävan bör vara att alfe bosfeder skaU ha åtminstone en tyst sicfe.

Uttedningen bedömer att en god yttre mfljö i fetort innebär att medel-Ijudmvån understiger 40-45 dBA medan 55 dBA får karaktäriseras som en godfegbar nivå.

Antalet människor som utsatte för buflerstömingar i sina bosfeder motsvarande en medelnivå utomhus över 55 dBA från de olika trafik-sfegen, uppskattas tifl 2 nuljoner varav ca 1,6 mfljoner störs av väg­trafikbuUer.

I sammanhanget bör nämnas att störningarna som orsakas av feg-firekvent bufler bör uppmärksammas särskflt och att det är motiverat med strängare riktvärden för bufler med fegfrekvent insfeg.

3.3    Bullerbegränsning inom EU

EG-kommissionen har beslutot att under är 1994 fegga fram ett försfeg tifl handlingsplan mot buUer. Syftet med handlingsplanen är att ange övergripande mål för buUerbegränsning medan man överfeter tifl de enskflda medlemsländema att vidto åtgärder för att nå dessa mål.

De EG-direktiv som hittifls reglerar bufler avser i huvudsak bekämp- Prop. 1993/94:215 ning av bufler vid källan cjch harmonisering av krav för olika enskflcfe produkter År 1986 antogs ett duektiv om skydd för arbetstegare mot bl.a. bufler (86/188/EEG). Genom direktivet om buUer frän motorfor­don (92/97/EEG) har EG skärpt kraven på buUer firån bilar som ett förste led i att minska vägtrafikbullret. Bestämmelsema i direktivet skaU träda i kraft den I oktober 1996. I EG:s femte mUjöhandlingsprogram som omfettar perioden 1993-2000 föreslås att åtgärder vidtas för att minska bullret i fetortemfljöema vflket i EG:s grönbok om mfljön i fetort (EUR 12902 EN) anges vara ett av de störsto mfljöproblemen i fetortema. Vidare har kommissionen aviserat ett försfeg tifl direktiv för gränsvärden för bufler kring flygpfetsen

3.4   Åtgärder mot buller i fjällområden och skärgårdar m.m. enligt regeringens skrivelse 1993/94:175

Regeringen har i skrivelse (1993/94:175) tifl rikscfegen den 24 febmari 1994 lämnat en redogörelse för regeringens överväganden om buflerbe-gränsande åtgärder i värdefuUa namr- och rekreationsområden med anledning av försfeg i betänkandet Natumpplevelser utan buller - en kvalitet att väma (SOU 1993:51). Buflret firån oUka motordrivna fritids­aktiviteter, såsom trafik med snöskotrar, motorbåtar och flyg, i värde­fuUa namr- och rekreationsområden bör minska. En rad åtgärder avi­seras för att minska buUerstömmgama. Det gäfler buUerdämpande åtgärder vid källan samt begränsningar av eUer förbud mot motordrivna fritidsaktiviteter i sådana områden.

Beträffande äUomrädena avser regeringen att lämna särskUcfe upp­drag tiU berörda länsstyrelser om att göra en översyn av områden i QäUen med begränsningar för trafik med snöskotrar m.m. och flyg. I skrivelsen anges vidare att bufleravgivningen från snöskotrar och andra terrängskotrar bör minskas. Skärpfe buUemormer för terrängskotrar avses därför utarbetas av Vägverket efter samarbete med ansvariga myndigheter i Norge och Finland. För att påskyncfe en utveckling av tystare och mer mUjöanpassade fordon avser regeringen att fefe utreda ett system för mfljökfessning av snöskotrar avseende såväl bufler som andra mUjöstömingar. Luftfartsverket kommer dessutom att se över vissa regler för helikoptertrafiken.

I skrivelsen framhåUs också att bullret frän motorbåtetrafiken bör minska. Länsstyrelsema fömtsatte se över var hastighetsbegränsningar eUer förbud mot motorbåtstrafik kan behöva mföras för att minska buUerstömingama från båttrafiken. Stotens namrvärdsverk avses få i uppdrag att följa upp länsstyrelsemas behandling av buUerfrägoma. Regeringen anser vidare att buUeravgivningen firån motorbåtar bör minskas. En mtemationeU standard bör utvecklas när det gäfler mfljö-presfanda hos båtmotorer. Regeringen avser att fefe utreda fömtsätt­ningama för ett system för mfljökfessning av båtmotorer avseende såväl buller som andra mfljöstömingar.

I skrivelsen aviseras dessutom att Boverket kommer att fä i uppdrag att utarbefe råd och goda exempel för buflerfiägomas behandling i den kommunafe översikteplaneringen i syfte att minska bullret i namr- och rekreationsområden.

Prop. 1993/94:215

4     Handlingsplan mot buller

Regeringens förslag: En handlingsplan mot bufler läggs fest.

4.1    Handlingsplanens mål och inriktning

Buflerstömingama i samhäflet skafl begränsas kraftigt såväl avseende ljudnivåemas höjd som avseende antalet människor som utsätts för bufler

Trafik

Trafikbullret bör minskas kraftigt.

Vägfrafik

Vid ny- efler väsentUg ombyggnad av vägtrafikleder bör åtgärder vidtos för att begränsa buUemivån i ostedsmUjöer utomhus så att den mte överskrider 55 dBA vid fesad eUer, om sådana åtgärder uite är rimUga, så att momhusnivåema inte överstiger 30 dBA.

För befintUga mfljöer bör Vägverket, i samarbete med Stetens namr­värdsverk. Boverket och Kommunförbundet utarbete ett program för hur man genom fysiska skyddsåtgärder kan minska vägtrafikbuUret. Det är önskvärt att buUer i befintUga bostedsmUjöer överstigande 65 dBA vid fesader utomhus (frifältsnivå) i ett försto skede blir föremål för åtgärder. Programmet bör belysa vilka kostnader detto skufle medföra. Vidare bör åtgärdema prioriteras så att de mest kosmadseffektiva åt­gärdema kan vidtos först. En tidsplan för genomförandet skafl redovisas i programmet.

Forskning bör understödjas och ökas vad avser utveckling av möjUg­hetema att ytterUgare reducera bullret från fordon, däck och vägbanor.

Tågtrafik

Riktvärden för bufler bör läggas fest och Stotens namrvärdsverk bör därför ges i uppdrag att i samarbete med Banverket föresfe sådana för regeringen.

Flygttafik

Prop. 1993/94:215

Berörcfe myndigheter bör ges i uppdrag att analysera en skärpning av flygbuflemivänormen (FBN-normen) för planering av nya flygpfetser och nya bosfedsomräden samt i vissa fefl en skärpning för befintUg bebyggelse. Analysen bör även som komplement innefetfe en maximal-buUemivå vid 70 dBA. Likaså bör beräkningsmcjdeUema för flygbufler analyseras. Uppdraget bör även omfetto att i samarbete med berörda kommuner analysera behovet av åtgärder, kostnader samt tidplan för genomförande.

Externt industribufler

Mfljöstömingar av extemt industribufler bör minskas genom åtgärder i industrin och genom utveckling av Natorvårdsverkete råd och riktlinjer SamhäUsplaneringen utformas med hänsyn tiU buUerstömingar bl.a. genom buUerskyddszoner.

Byggarbeteplatser

MUjöstömingar frän byggarbetspfetser bör minskas i förste hand genom tystare maskiner och metoder.

Arbetsmiö

Arbetet med att minska buUerexponeringen i arbetsUvet bör fortsatte med utgångspunkt från vad som är praktiskt möjUgt med hänsyn tiU den tekniska utvecklingen och möjUghetema att begränsa exponermgen.

Konsumentvaror

Frågan om godtogbara buUermvåer för konsumentema bör i försto hand lösas mom det europeiska standardiseringsarbetet. Konsumentvaror får mte utformas så att de alstrar hörselskadUgt buUer. Detto är specieUt viktigt vad gäfler leksaker

Bostadsmlön

EnUgt nya allmänna råd om ljudnivå i nybyggda bosfeder på gmnd av vägtrafik bör dygnsmedelnivån inte överstiga 30 dBA. System för att Ijudkfessa bosfeder vid ny- och ombyggnad bör mföras på friviUig väg.

Vissa fritidsmiöer

De som vistos i lokaler eUer områden särskflt avsedcfe för olika typer av fritidsaktiviteter skafl inte behöva riskera att utsättos för skadUga ljud­nivåer

Militära försvaret

Försvarsmakten bör fortsätto att genomföra sin mUjöpoUcy bl.a. av­seende insatser för att minska flygbuUer och skottbuUer.

UtförUgare beskrivningar av åtgärder inom de olika områden beskrivs i

avsnitten 8 t.o.m 15.

10

4.2    Genomförande

Prop. 1993/94:215

Regeringens bedömning: Myndighetemas insatser inom buUer­omrädet bör samordnas för att den föresfegna handlingsplanen mot buUer skaU kunna genomföras på ett effektivt sätt. Stotens namrvärdsverk bör fä i uppdrag att samordna här akmeUa program för åtgärder som rör den yttre nuljön.

På kommunnivån bör arbetet med att begränsa bufler t.ex. kun­na ingå som en del i utvecklingen och genomförandet av lokafe Agenda 21, dvs. lokafe handlingsprogram för en håUbar utveck­ling inför nästo århundrade. Länsstyrelsemas arbete med regionafe mfljöstrategier (STRAM) och regionafe trafik- och mfljöanalyser bör utgöra ett viktigt stöd för detto.

Utredningens förslag: En särskfld buflerkommission bör inrättos för att to det sandade ansvaret för att fä tifl stånd en anpassning tifl en buUerfriare mfljö och för att se tifl att buUerbekämpningsarbetet fort­skrider i enUghet med försfegen i handlingsplanen. Dess arbete bör bedrivas nära regeringen.

Remissinstanserna: Var femte remissinstans är övervägande positiv tiU förslaget om en buUerkommission. Många anser att ett altemativ tiU en buUerkommission är att ge Sfetens namrvärdsverk eUer FoUchälso-instimtet ett liknande sektorsansvar som kommissionen skuUe få. Det är ungefär lika många som är negativa tifl försfeget som de som är positi­va. Stotskontoret och Previa Rikshälsan anser att förslaget inte är tifl­räckUgt underbyggt. Även bland dem som avstyrker nämns som altema­tiv att i StäUet ge - i försfe hand - Namrvårdsverket den rofl som buUerkommissionen skuUe få enUgt försfeget. Namrvårdsverket anser att en specieU buUerkommission mte behövs utan att dess tiUtänkto uppgifter kan klaras genom en tydUgare ansvarfördeliung och samord­ning mellan berörda myndigheter där Namrvårdsverket ansvarar för den yttre mUjön.

Skälen för regeringens bedötning: Den handlingsplan mot buUer som presenteras här berör stora delar av vårt samhäUe och spänner över mänga olika samhäflssektorer Den omfettar åtgärder mot bufler inom såväl arbetsmfljön, som boendemfljön och vissa fritidsmfljöer Vidare behandlas särskflt transportsektoms buflerproblem, extemt industribufler m.m., bufler från prcjdukter samt bufler i det miUtära försvaret. Åt­gärder behöver också genomföras på såväl central som regional och lokal nivå.

Detfe StäUer krav på berörda myndigheter avseende en genomtänkt arbetefördelning, samarbete CKh samordning vid både genomförande och uppföljning. Samordning behövs t.ex. för att to fram underfeg för rege­ringens efler andra myndigheters föreskrifter inom buUeromrädet. Dette gäUer bl.a. för de mUjökvaUtetenormer och riktlinjer för mfljökvaUtet som kan bU akmelfe (se avsmtt 7). Ett annat vUctigt område inom vilket det finns ett stort behov av ytterUgare samordnmg är att följa och

11

initiera forskning om buUer Det kan vidare finnas skäl att samordna uppföljningen av den intemationefla utvecklingen avseende buUer-begränsiung. Det behövs för att fä en högre grad av överensstämmelse mellan nationeU och intemationefl syn pä vad som kan anses vara acceptobfe buflemivåer i olika sammanhang samt på vilka åtgärder som bör vidtas.

Regeringen bedömer att det bör vara en uppgift för berörda myndig­heter att se tiU att handUngsplanen genomförs och följs upp. Myndig­hetema bör därvid beakto de krav som stäUs avseende arbetefördelning, samarbete och samordning. Någon särskfld buUerkommission behöver därför mte inrättas. Stotens namrvårdsverks ansvar för den yttre mfljön bör dock tydUggöras cjch regeringen avser därför att ge Stotens namr­värdsverk i uppdrag att samordna här akmelfe program för åtgärder som rör den yttre mfljön.

Prop. 1993/94:215

5     Fysisk planering förebygger buller

Regeringens bedömning: Den fysiska planeringen bör umyttjas i ökad utsträcknmg för att åstodkomma en god Ijudmfljö och ett mindre buflerstört samhäfle. Det bör vara en uppgift för Boverket och Stotens namrvärdsverk att utveckfe metcjder och ge råd för detta arbete.

Utredningens bedömning: I betänkandet konstoteras att kommuner­nas fysiska planering enUgt plan- och byggfegen (1987:10), PBL, kan medverka tifl en god mUjökvaUtet i buUerhänseende, t.ex. genom ut­formmng av bostodsområden och lokaUsering av såväl trafikanlägg-lungar som industrieUa verksamheter Uttednmgen pekar emeUertid på svårigheter att hantera buUerfrägoma i den fysiska planeringen, bl.a. i fråga om hur olika riktvärden skafl tiflämpas.

Remissinstanserna: Flera renussinstanser, bl.a. Boverket, Stotens namrvärdsverk och Svenska Kommunförbundet, uistämmer i utredning­ens slutsatser om fysisk planering. Boverket anser att de redovisade svårighetema i firåga om tiUämpning av riktvärden m.m. i regel berör planer i och mvid befintUg bebyggelse. Verket firamhåUer att det star­kaste styrmedlet för att begränsa buUer är en fömtseende planering.

Skälen för regeringens bedömning: Erferenhetema visar att fysisk planering i hög grad kan medverka tifl att såväl begränsa som förebygga buUerstömingar. Vid planering av bl.a. trafikleder, industinomräden och bostodsområden är buUer en av flera faktorer som man måste to hänsyn tifl. Kommunen bör i sin fysiska planering aktivt verka för att begränsa buUemfljredningen, både i bebyggda områden och i områden som är opåverkade av exploatering. Åtgärder pä planeringssfediet är ofta betyd­Ugt mer kostitodseffektiva än åtgärder som måste genomföras i efter­hand.

12

Även vid planering inom bebyggcfe områden kan aUtså större hänsyn Prop. 1993/94:215 tiU bl.a. transportospekter ge resultot i form av minskat buUer Det kan t.ex. gälfe vid nylokaUsering och omlokaUsering av trafikalstiande verksamheter. Om lokaUsermgen sker tiU fegen med gocfe möjUgheter tiU koUektivtrafikförsörjning kan t.ex. bUtrafikarbetet minskas. Införan­det av mUjözoner kan vara ett sätt att minska bUtrafikarbetet och på så vis påverka buUemivån.

BuUeraspektema bör således beaktos såväl i kommunemas fysiska planering enUgt plan- och byggfegen som i planering och beslut enUgt andra lagar som rör användningen av mark- och vattenområden och den byggda mUjön. Översikteplanen har här en vflctig samordnande rofl genom sm möjUghet att åskådUggöra hur samspelet mellan olika verk­samheter kan utvecklas på ett sätt som medverkar tifl minskat bufler och som även i övrigt är lämpUgt i ett långsiktigt perspektiv. Det är därför angefeget att buUerproblemen belyses i kommunernas översiktUga plane­ring och i åtgärdsprogram på mUjöomrädet.

Genom bestämmelser i rättsverkande detaljplaner kan krav på buUer-hänsyn i den byggda mfljön föreskrivas, t.ex. genom utformning av bebyggelse och buflerskydd.

I den pågående översynen av plan- och byggfegen m.m. (M 1992:03) skafl enUgt direktiven (dir. 1992:104) möjUghetema att firämja en ökad mUjöhänsyn genom en förebyggande fysisk planering belysas. Utted­ningen firamhåUer i sitt andra delbetänkande Miljö och fysisk planering (SOU 1994:36) just den kommunafe översikteplaneringens strategiska roU i här berörda hänseenden. Betänkandet remissbehandlas under våren 1994. Utöver de förändringar i lagstiftningen som kan komma att akma-Useras viU regeringen i dette sammanhang betona vflcten av en utveck­ling av metcjder för att hantera buUeraspekter i den fysiska planeringen. Det bör därför ankomma på Boverket och Sfetens namrvärdsverk att stödja en sådan metcxiutveckling. För att åsfedkomma en samordning av msatsema måste arbetssätt och metoder utveckfes på alfe nivåer i sam-häUsplaneringen.

Ett genomtänkt program för ett mUjöanpassat trafiksystem i landete olika delar bör enUgt regeringens mening vara en vflctig utgångspunkt för det långsiktiga arbetet med fömyelse av trafikens infrastrukmr. En viktig del i arbetet med programmet är den regionafe trafik- och mfljö-analys som alfe länsstyrelser skafl utarbete pä regeringens uppdrag. Länsstyrelsema i storstodslänen har regeringens uppdrag att analysera hur den planerade markanvändningen medverkar tfll att nå mfljömålen inom bl.a. buUeromrädet. Länsstyrelsemas och de centrafe myndig­hetemas arbete för att firämja ett mUjöanpassat transportsystem i landete olika delar bör vara ett vflctigt stöd för kommunemas planeringsarbete.

Regeringen har i skrivelsen (1993/94:175) om åtgärder mot bufler i Qäflomräden och skärgårdar m.m. framhåUit att det är positivt om kommunerna på eget initfetiv i sm översiktUga planering behandlar buflerfrågor i namr- och rekreationsområden. Boverket aviseras få i uppdrag att utarbete råd och goda exempel för en sådan planering.

13

6     Miljökonsekvensbeskrivningar

Prop. 1993/94:215

Regeringens bedömning: Mfljökonsekvensbeskrivningar bör ges en utökad användning för att förstärka redovisningen av bufler-frågoma inför ställningstegande även om det formeflt sett inte är fråga om tfllständsbeslut. Det bör t.ex. redovisas på vflket sätt ett namrområde kan bU utsatt för buUerstöming vid nyeteblering av olika verksamheter.

Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Remissmstansema tiUstyrker i stort utredningens bedömning.

Skälen för regeringens bedömning: Kravet pä att en mfljökonse-kvensbeskrivning skafl ingå i en ansökan stäfls i dag enUgt de fegar som är knutna tiU fegen (1987:12) om hushållning med namrresurser m.m., NRL och finns i dag i 5 kap. Bestämmelser med krav på mfljökonse­kvensbeskrivningar har också införte i vattenfegen (1983:291), mineral-fegen (1991:45) samt i plan- och byggfegen (1987:10). Utanför detta område finns för närvarande krav på mfljökonsekvensbeskrivningar i lagen om kommunal energiplanering (1977:439), fegen om allmänna vatten- och avloppsanläggningar (1977:244), sttälskyddslagen (1988:220) och fegen om kärnteknisk verksamhet (1984:3).

Uttedningen förordar möjUgheten att kräva mfljökonsekvensbeskriv­ningar för vissa ställningsfeganden, även om den verksamhet, hantering efler åtgärd som är i fråga mte formeflt fömtsätter tfllständsbeslut. Ett resonemang av motsvarande innebörd förs i Mfljöskyddskommitténs huvudbetänkande Miljöbalk (SOU 1993:27). Uttednmgen för en hand­lingsplan mot buUer anser att detto bör öppna möjUgheter att i en mUjö-konsekvensbeskrivning också ange på vad sätt en orörd nator kan kom­ma att bU utsatt för buUerstöming vid nyetoblering av olika verksam­heter.

I Ukhet med ubdningen anser regeringen att en vidgad användning av mfljökonsekvensbeskrivningar kan medverka tifl ökad kunskap och msflct om mfljö-, hälso- och natorresursfirägor i samhäflet. Det är t.ex. av stor vflct att mfljökonsekvensbeskrivningar används som ett sätt att i kommunal översikteplanering liksom i regional planering beakto hälso­risker och andra effekter av icke önskvärt bufler.

Miljökvalitetsnormer och skyddsavstånd

MUjökvaUtetenormer

Regeringens bedömning: MUjökvaUtetenormer bör kunna med­defes inom buUeromrädet.

14

Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Prop. 1993/94:215

Remissinstanserna: Endast ett fätal remissinstanser har uttafet sig om lämpUgheten att mföra mfljökvaUtetsnormer inom buflerområdet. Stotens namrvärdsverk. Länsstyrelsen i Jämtiands län och Villaägamas riksförbund tiUstyrker att mUjökvaUtetenormer beträffande buUemivåer mförs. Vägverket påpekar att införandet av mfljökvaUtetsnormer medför en skärpning juridiskt och att man noga måste pröva vflka värden som skafl utgöra normer.

Skälen for regeringens bedömning: Regeringen bereder för närva­rande ett försfeg om mförande av mfljöbalk mot bakgmnd av Mfljö­skyddskommitténs sluttjetänkande Miljöbalk (SOU 1993:27). I betänkan­det föresfes att regler om mfljökvaUtetenormer skafl införas i mfljöbal-ken. Regeringen, efler i särskflcfe fefl den myndighet regeringen be­stämmer, skafl i sädana normer kunna föreskriva vad som kan anses vara lägsfe godfegbara mfljökvaUtet för mark, vatten, luft efler namren i övrigt. Föreskriftema får avse ett antal angivna parametrar. Bland dessa nämns nivåer för bufler. Vad som kan anses vara godfegbar mfljö­kvaUtet föresfes bestämmas enbart utifrån kunskaper om vad människan och namren tål utan hänsyn tifl tekniska och ekonomiska förhåflanden. Då ges klar mformation om mfljöriskema och det skapas incitament för ett fortsatt kostitodseffektivt mfljöförbättiingsarbete. Tekniska och eko­nomiska förhållanden kan däremot ha betydelse för vilka åtgärder som bör vidtes med anledning av mUjökvaUtetsnormen då dessa åtgärder bör vara sä kosmadseffektiva som möjUgt. MUjöskyddskommitten har fiam­fört att det inom buflerområdet förefefler finnas särskflt stora fömtsätt­ningar att införa mfljökvaUtetenormer efler riktlinjer för mUjökvaUtet. För närvarande finns mga EG-direktiv avseende mfljökvaUtetenormer för buUer Det har emeUertid fömtskickate att den handlingsplan mot buUer som EG avser att lägga firam under år 1994 kommer att mnehåUa bl.a. sådana normer.

Skyddsavstånd

Kommunen kan, som nämnte i avsmtt 5, i en detaljplan eUer områdes­bestämmelser eifligt plan- och byggfegen, PBL, säkerstälfe att skyddsav­stånd kommer att finnas mellan en störande verksainhet och stömings-känsUg bebyggelse. Det kan t.ex. ske genom skydds- och säkerhets­zoner mom marken för stömingskällan men det är också möjUgt att föreskriva olika begränsningar för markanvändningen utanför detto omräde. Planen efler områdesbestämmelsema kan också ange att det skafl finnas plantering, buflervafl efler dylikt i området.

Vid tiUåtUghetsprövning enUgt mfljöskyddsfegen (1969:387) är det inte möjUgt att föreskriva att skyddsavstånd mot bosfeder och annan stömingskänsUg bebyggelse skaU finnas utanför den mark som sökanden förfogar över

MUjökvaUtetenormer enUgt mfljöbalksförsfeget kan ange en högste

buUemivå inom ett område. Beslut om skyddsavstånd i enskUcfe feU kan

15

vara ett sätt att uppfyUa en sådan norm. Däremot torde det mte vara    Prop. 1993/94:215 lämpUgt att normen i sig anger ett visst avstånd.

8     Transportsektorns bullerproblem

Transporter av personer cjch gods har stor betydelse för vårt nuvarande samhäUes funktion men påverkar också mfljön.

Transportarbetet har hittifls ökat i takt med samhäUete utveckling och ökad ekonomisk tiflväxt. De prognoser, nationeUa och intemationeUa, som gjorts i olika sammanhang pekar på en fortsatt ökning av transporter inom i stort sett afla ttansportsfeg men framför aflt inom vägtrafiksektorn.

De olika transportsfegen ger upphov tifl negativa effekter på nuljön bl.a. genom att orsaka buUerstömingar, som drabbar bcjendet eUer minskar möjUgheten tiU ostörcfe nammpplevelser Ett stort antal perscj-ner, ca 2 mUjoner, är utsatta för buUer i sina bosfeder motsvarande en medelnivå utomhus över 55 dBA från de olika transportsfegen.

Det är med dagens teknik möjUgt att vidte vissa åtgärder för att minska buUerstömingama från de olika trafiksfegen. Åtgärder kan vidtes vid källan, mellan källan och mottegaren och vid mottegaren. Den mest effektiva åtgärden är som regel att minska buflret vid källan även om buflerproblemen aldrig kan undanröjas endast med åtgärder vid källan. Vissa åtgärder är dessutom beroende av att intemationeUa öve­renskommelser kan träffas.

SamhäUsplaneringen har stor betydelse för att minska buUerstömmgar. Åtgärder på planeringssfediet är som nämnte ofta betydUgt mer kost­nadseffektiva än efterhandsåtgärder Det gäUer såväl stodsbygg-nadsätgärder och byggnadskonstmktioner som buUerreducering vid källan. Strävan vid planering bör bl.a. vara att skydcfe områden där frihet firån buUer är ett värdefuUt msfeg i områdete karaktär.

16

8.1    Vägtrafikbuller

Prop. 1993/94:215

Regeringens bedömning: VägtrafikbuUret bör minskas kraftigt. Vid ny- efler väsentUg ombyggnad av vägtrafikleder bör åtgär­der vidtos för att begränsa buflemivån i bostadsmfljöer utomhus sä att den inte överskrider 55 dBA vid fesader efler, om sädana åtgärder inte är rimUga, så att inomhusnivåema inte överstiger 30 dBA.

För befintUga mfljöer bör Vägverket, i samarbete med Stotens namrvärdsverk. Boverket och Kommunförbundet utarbeto ett program för hur man genom fysiska skyddsåtgärder kan minska vägtrafikbullret. Det är önskvärt att bufler i befintUga bostods-mfljöer överstigande 65 dBA vid fesader utomhus (frifältenivå) i ett försto skede blir föremål för åtgärder Programmet bör belysa vilka kostnader detto skufle medföra. Vidare bör åtgärdema prio­riteras så att de mest kosmadseffektiva åtgärdema kan vidtas först. En tidplan för genomförandet skafl redovisas i programmet.

De åtgärder som vidfes bör i samtUga fefl vara kostnadseffekti­va. Huvudansvaret för åtgärdema åvilar väghållaren. Programmet konuner senare att Ugga tUI gmnd för regeringens fortsätto StäU­ningstoganden i fråga om finansering cjch genomförande av åt­gärdema.

Forskning och utveckling av möjUghetema att ytterUgare reduce­ra bullret firån fordon, däck ckU vägbanor bör understödjas. Väg­verket bör ges i uppdrag att utarbeto ett försfeg tiU forsknmgs-program med detto syfte.

Uppdragen skaU avrapporteras tiU regeringen före 1 mars 1995.

För mnevarande budgetår ges möjUghet tiU tillfäUigt stöd mom ramen för ROT-insatser.

Utredningens förslag: Utredningen föreslår bl.a. ett buUersanerings-program för de närmaste 10 åren för åtgärder i befintUg mfljö för alfe bostodsområden med buUemivå över 65 dBA.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans avstyrker försfeget tifl buflersaneringsprogram.

Skälen för regeringens bedömning:

Bakgmnd

De svenska vägarna har olika huvudmän. Stoten har ansvar för de aUmänna vägarna, riksvägar och länsvägar med en längd av ca 100 000 km. Längs ca 22 % av dessa vägar finns bebyggelse som har en buUer-nivå utanför fönster på mer än 55 dBA. Kommunema ansvarar för flertalet gator och vägar i fetorter, ca 36 (XX) km, och längs ca 78 % av dessa vägar finns det bebyggelse med buUemivå mer än 55 dBA. Dämtöver finns ett enskUt vägnät omfettande ca 278 000 km innefettan­de i huvudsak mindre trafikerade vägar.

17

2 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 215

Vägverket som ansvarig myndighet för de stetiiga vägarna har i sin Prop. 1993/94:215 planering avsatt medel för direkt riktade buUerreducerande åtgärder. Det totafe beloppet för dessa åtgärder uppgår tifl ca 500 mfljoner kronor under den kommande tioårsperioden. Dessutom minskar buflerstöming­ar, främst i tätorter, genom den omläggning av vägar som sker inom ramen för investeringsprogrammen. Störningarna kan däremot i viss män öka utanför fetortema.

Den störste andelen av dem som är störda av bufler över 55 dBA bor längs gator och vägar som håfls av kommunema. Flera kommuner har redan upprättat buflersaneringsprogram med olika ambitionsnivåer som dock tfll följd av bristen på medel inte afltid har kunnat genomföras som planerat.

Frågan om riktlinjer för vägtrafikbufler behandfedes av riksdagen våren 1981. Regeringen hade i proposition (prop. 1980/81:100 bfl. 9) föresfegit riksdagen att godkänna vissa riktUnjer som redovisades i propositionen. De icke rätteUgt bindande riktlinjer som föreslogs defe-des in i fyra olika fefl. Det försfe feflet avsåg nyplanering av områden med bosfeder cjch trafikleder, där gränsvärdena föreslogs tfll 55 dBA utomhus och 30 dBA inomhus. Det andra feflet avsäg ny- och väsentUga ombyggnader av enstaka bosfedsfestigheter intiU befintliga trafikleder. Kravet i dette feU var att buflemivån inte skufle överstiga 30-40 dBA momhus. Fafl tre avsåg ny- och väsentUg ombyggnad av trafikled i befintUg bebyggelse. Försfeget i detfe fefl var att förhindra buflermvåer över 70 dBA utomhus cjch 40 dBA inomhus. Det Qärde och siste feflet avsäg oförändrade förhållanden i fråga om bebyggelse och trafikleder (befintUg mfljö). Av kostnadsskäl föreslogs mga riktvärden för dette fefl.

För de fefl som kan föranleda åtgärder av en väghållare, fefl tre och fyra anförde ttafikutekottet i sitt betänkande (TU 1980/81:23) att det med hänsyn tifl det ekonomiska feget inte för närvarande var möjUgt att ange riktvärden för befintUg mfljö, fefl fyra, men att detfe inte uteslöt att sådana på längre sikt borde eftersträvas. Utekottet ansåg sig inte kunnna tiflstyrka ett motionsyrkande om fegre riktvärden för ny- och väsentUg ombyggnad av trafikled i befintUg bebyggelse än i proposi­tionen föreslagna 70 resp. 40 dBA.

MöjUga åtgärder

VägtrafikbuUer från fordon härrör i huvudsak från tvä skflda buUerkäl-lor Den ena är fordonens motor och kraftöverföring och den andra de ljud som uppkommer mellan däck cJch vägbana. I hastigheter över ca 40 km/tim dominerar buUret firån cfeck och vägbana.

Fordonens tekniska utiiistning regleras tiU stor del genom de intema­

tionefla överenskommelser som öäffas inom ramen för ECE och genom

EG-direktiv. Förändringar av kraven på fordon måste därför i många

fefl genomföras i ett intemationeflt samarbete. Det direktiv som senast

tegite av EG stäUer högre buflerkrav på fordonen än de som för när-

18

varande gäfler i Sverige. De nya kraven skafl enUgt direktivet gäfla fiän

år 1996 och medför en ytterUgare reducering av buUemivån med 3    Prop. 1993/94:215 dBA. Regeringen föreslår i ett annat sammanhang rikscfegen att gcjd­känna det s.k. tilläggspaket tifl EES-avtalet där bl.a. dessa regler mgår. Det mnebär en skärpning av de svenska kraven på bufler från fordon. För att nå ytterUgare reefla effekter bör andra åtgärder övervägas.

En ytterUgare sänkning av buUer från fordonen är bl.a. bercjende av om nya cfeck/hjulkonstruktioner kan tas fram, om vägbefeggningar kan ges egenskaper som medför minskat bufler och om fordonens högste tflfettto hastigheter kan reduceras. EnUgt vissa bedömare finns en poten­tial att på sflct genom bättre däck/hjuUconsbuktioner och andra belägg­ningstyper åstedkomma en ansenUg reducering av bufleremissionen firån fordonen. För att nå framgång i detta avseende krävs dock ytterUgare forsknmg. Även metcjdema för mätning av bufler bör förbättras. En ökad satening på forskning och utveckling inom dessa områden är där­för angelägen CKh bör understödjas. Samarbete med berörda private intressenter bör också uppmuntras.

Redan i dag är det möjUgt att påverka bufleremissionema genom val av vägbefeggning. Det är därför angefeget att väghåflama, där det är kosmadseffektivt och lämpUgt med hänsyn tifl trafiksäkerheten, väljer fegbuUrande befeggningar.

Även om bullret pä sflct kan reduceras vid källan kommer behov av andra åtgärder att finnas för de mest utsatte mfljöema. Det är därför angeläget att vidte buflerfoegränsande åtgärder pä dessa pfetser.

För befintUga mfljöer bör Vägverket, i samarbete med Stetens namr­värdsverk. Boverket och Kommunförbundet utarbete ett program för hur man genom fysiska skyddsåtgärder kan minska vägtrafikbullret. Det är önskvärt att bufler i befintUga bostedsmfljöer överstigande 65 dBA vid fesader utomhus (ftifältenivä) i ett förste skede blir föremål för åtgärder. Där åtgärder vidtas bör de i förste hand medföra att inomhus-nivåer som överstiger en ekvivalent ljudnivå av 30 dBA efler en maxi­malnivå (nivå som beräknas överskricfes högst fem gånger per natt) av 45 dBA åtgärdas. Programmet bör belysa vilka kosmader detto skufle medföra. Vidare bör åtgärdema prioriteras så att de mest kostnadseffek­tiva åtgärdema kan vidtas först. En tidplan för genomförandet skafl redovisas i programmet. Uttedningen har översfegsmässigt beräknat den totafe kosmaden för ett sådant åtgärdsprogram tfll 8 mfljarder kronor.

Så långt möjUgt bör utomhusbuUret också åtgärdas med mriktning mot att vistelseytoma kring småhus fär en acceptobel buflemivä. För fegenheter där sovmmmen gränsar mot omräden med feg ljudnivå bör en högre utomhusnivå kunna accepteras vid den mest utsatta fesaden. I Boverkete nya allmänna råd om (dygnsekvivalent) ljudnivå i bosfeder på gmnd av vägtrafik anges att denna inte bör överstiga 30 dBA samt att maximal ljudnivå i bosfeder nattetid förorsakad av vägtrafik inte bör överstiga 45 dBA mer än fem gånger per natt i utrymmen för sömn och vife.

Vid ny- eUer väsentUg ombyggnad av trafikleder bör mriktningen

vara att uppnå ekvivalento buflemivåer vid fesad utomhus som inte

överstiger 55 dBA.    Där utomhusnivån inte kan reduceras tifl rinflig

19

kostnad bör Lnomhusnivån i stäflet reduceras sä att den inte överstiger

30 dBA inomhus i delar av boningsutrymmena. Dä åtgärder vidtos bör    Prop: 1993/94:215 strävan även vara att begränsa maximalnivåer (nivåer som beräknas överskridas högst fem gånger per natt), tifl högst 45 dBA inomhus.

De mest utsatto mfljöema bör åtgärdas först. Vid bedömningen av om en åtgärd skafl vidtas bör åtgärdens kostnadseffektivitet beaktas. I det försfeg tfll riktlinjer för bufler som Sfetens namrvärdsverk utarbetot i samarbete med Vägverket har kostnadseffektivitetebegreppet analyserate och kosmadseffektivitetsdfegram presenterate. Dette arbete bör vara vägledande för bestämmandet av kostnadseffektivitet.

Huvudansvaret för åtgärderna vflar på väghållaren. Där en ätgärd medför annan nytto för en festighetsägare, genom exempelvis förbättrad värmeisolering vid byte av fönster, aktualiseras firägan om en evenmeU fördelning av kostnaden för åtgärden mellan väghållaren och festighete-ägaren. LämpUgheten härav och en mcjdeU för dette ändamål bör tas fram av Vägverket i samarbete med berörda myndigheter i samband med upprättandet av ett åtgärdsprogram.

Regeringen har fegt fram en proposition (prop. 1993/94:167) med försfeg om effektivare fordonskonttoU. Förslaget innebär att konttoUen av fordon på väg kommer att öka och därmed kommer också möjUghet att finnas att i ökad omfettning konttoUera Ijuddämparsystemen.

En särskfld utredare (M 1993:08) har i uppdrag att bl.a. se över indelningen av fordon i skatteklasser efter mfljöegenskaper (t.ex. luft­föroreningar och bufler).

Genomförande

För innevarande budgetär ges möjUghet tiU tillfåUigt stöd inom ramen för ROT-insatser. Under innevarande år finns möjUghet för festighete-ägare att erhålfe 10 % i bidrag för kosmaden för bl.a. buUerskyddsåt-gärder i bosfeder och 30 % i bidrag tiU motsvarande åtgärder i skolor, daghem och vårdhem. Denna möjUghet bidrar både tifl ökad sysselsätt­ning och förbättrat buflerskydd. Flera kommuner har konkrefe åtgärds­program som kan komma i fräga för bidrag.

För att fä ett bättre underlag för ett långsUctigt program bör en gmnd-Ug inventering göras. Vägverket bör därför som nämnte ovan fä i upp­drag att i samarbete med Stetens namrvärdsverk, Boverket och Kom­munförbundet inventera behovet av och kostnader för åtgärder längs olika gator och vägar i landet och föreslå hur prioriteringar skafl ske samt redovisa de kostnadsmässiga effektema för olika väghållare. Upp­draget skafl avrapporteras tifl regeringen före 1 mars 1995. Regeringen återkommer tifl frågan om finansiering av ett sådant långsflctigt program när dette underfeg finns tiflgängUgt.

20

8.2   Tågbuller m.m.

Prop. 1993/94:215

Regeringens bedömiung: BuUer och vibrationer är de vanUgaste mUjöstömingama frän jämvägstrafiken.

Riktvärden för buUer bör feggas fest cjch Stotens namrvärdsverk bör därför ges i uppdrag att i samarbete med Banverket föresfe sådana för regeringen. I uppdraget bör ingå att föreslå riktlinjer för bufler frän järnvägsnätet, spårvägar och rangerbangårdar. En ut­gångspunkt bör vara att det är lika angefeget att minska buUerstör-ningar frän spårbunden trafik som från vägtrafik, men med beaktan­de av oUka buUers olika karaktär. I försto hand bör riktlinjer för ny-och ombyggnad tas fiam.

Ett program som närmare kartfegger behcjvet av och kosmadema för åtgärder i befintUg mfljö bör tas fram av Banverket i samarbete med berörda kommuner Programmet skafl Ugga tiU gmnd för firågan om finansiering och genomförande av åtgärdema.

Banverket bör som central förvaltningsmyndighet för frågor som rör jämvägar kunna stäUa krav på ljudemissioner firån milande materiel med hänsyn tiU gällande intemationefla åtoganden.

Banverket bör få i uppdrag att i samarbete med Stotens namr­värdsverk med hänsyn tifl gällande intemationeUa åtoganden utreda möjUghetema att inom ramen för banavgifterna finansiera åtgärder mot buUer och möjUghetema att differentiera dessa avgifter med hänsyn tiU buUerstömingar från den mUande materielen.

Uppdragen skaU avrapporteras tiU regeringen före 1 mars 1995.

Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens försfeg.

Remissinstanserna: De fleste remissuistanser är positiva tifl att åtgärder vidtes.

Skälen för regeringens bedönuiing:

Bakgmnd

Det svenska järnvägsnätet förvaltes i huvudsak av steten genom Ban­verket. Dessutom finns andra huvudmän för jämvägar, i några fefl kom­muner och landsting. Vissa industrier är huvudmän för mindre mdustri-spär. Spårvagns-, mnnelbane- och liknande trafik förekommer inom ett fåtal områden.

Genom beslut av rflcsdagen hösten 1992 (prop 1992/93:9, bet. 1992/93:TU3, rskr. 1992/93:113) har nyttjanderätten tiU mlandsbanan överförte tifl inlandsbanans intressenter, inledningsvis kommunema. Vidare kommer delar av Arlancfebanan att byggas och förvalfas av ett privat konsortium. Det sfetiiga järnvägsnätet omfettar i dag ca 10 CXX) km. DärtiU kommer ca 1 000 km för mlandsbanan och 38 km för den planerade Arlandabanan.

Banverket har utarbetot en egen buflerpoUcy som skfljer pä ett antal typfåU. De riktvärden som Banverket tillämpar skfljer sig beroende på

21

om en bana är nybyggd, ombyggd efler om riktvärdet avser befintUga    Prop. 1993/94:215 förhållanden.  Exempelvis tillåter Banverket 60   dBA majcimalnivå i sovmm nattetid vid befintUga förhållanden men endast 50  dBA maxi-malnivä i de feU en bana är helt nybyggd.

Banverkete riktvärden skfljer sig firån de som gäfler för vägar. Vilka nivåer som bör gäfla för spårbunden trafik bör därför utredas vidare av Stotens namrvärdsverk och Banverket. En utgångspunkt bör vara att det är Uka angefeget att minska buUerstömingar från spårbunden ttafik som från vägar, med beaktande av olika buflers olika karaktär. Uppdraget skafl avrapporteras tiifl regeringen före 1 mars 1995.

Rikscfegen beslutode den 9 juni 1993 om investeringar i trafikens mftastiiikmr (prop. 1992/93:176, bet. 1992/93:TU36, rskr. 1992/93:446). Av beslutet framgår bl.a. att planeringsramen för investe­ringar i stomjämvägar under den kommande tioårsperioden omfettar 32 mfljarder kronor. Inom ramen för de stora investeringar som planeras kan åtgärder vidtas för att minska buflerstömingama i samband med nybyggnad och väsentlig ombyggnad av jämvägar. Fömtom att ca 400 mfljoner kronor avsatte för särskflda buflerskyddsåtgärder uppkommer väsentUga förbättringar genom att jämvägar flyttas och ges nya sträck­ningar. Ufredningen har föresfegit att minst I mUjard kronor av den tioåriga planeringsram som rikscfegen beslufet om avsatte för bufler­skyddsåtgärder. Regeringen ser inte skäl att föresfe någon ändring av riksdagsbeslutet pä denna punkt.

Genomförande

Uttedningen har föresfegit att en bufleravgift skafl påföras banavgiften för att finansiera ytterUgare buflerskyddsåtgärder Försfeget har kritise-rate av flera remissinstanser Regeringen anser att fiägan om finansie­ring behöver analyseras ytterUgare. Banverket bör fä i uppdrag att i samarbete med Sfetens namrvärdsverk och med hänsyn tiU gäUande uitemationeUa åtoganden uttecfe möjUghetema att mom ramen för ban­avgifterna finansiera åtgärder mot buUer cjch därvid också beakto möj­Ugheten att differentiera dessa avgifter med hänsyn tifl buflerstömingar från den mUande materielen. Uppdraget skaU avrapporteras tiU rege­ringen före 1 mars 1995.

Banverket är enUgt sin insttuktion (SFS 1988:707) centtal förvalt­ningsmyndighet för firågor som rör jämvägar. Vidare är Banverket som mnehavare av de festo aitiäggningama ansvarig för mfljöstömingar från jämvägstrafik. Det bör därför vara möjUgt för Banverket att kunna stälfe krav pä högste ljudnivå från milande materiel som fär trafikera banor liksom på högste ljudnivå under vissa tider på vissa stiäckor och som sektorsmyndighet medverka tfll att ljudemissionskrav stäUs även pä andra spårinnehavare. Hänsyn bör härvid tas tifl förpUktelser enUgt intemationefla överenskommelser.

22

8.3    Flygbuller

Prop. 1993/94:215

Regeringens bedömning:

-

Pågående arbete med utfesning av äldre bullrande flygplan bör kraftigt kunna minska antalet buflerstörda mnt de svenska civila flygpfetsema.

-

Luftfårtsverkete arbete med att minska det civife flygete buUer­problem bör fortsätta såväl i intemationefla organisationer som genom utvecklande av ekonomiska styrmedel.

-

Berörda myndigheter bör ges i uppdrag att analysera en skärp­ning av flygbuflemivänormen (FBN-normen) för planering av nya flygpfetser cjch nya bosfedsomräden samt i vissa fefl en skärpning för befintUg bebyggelse. Analysen bör även som komplement innefetfe en maximalbuUemivä vid 70 dBA. Likaså bör beräkningsmcjdeflema för flygbufler analyseras. Uppdraget bör även omfetfe att i samarbete med berörda kommuner analy­sera behovet av åtgärder, kosmader samt tidplan för genom­förande.

-

Uppdraget skafl avrapporteras tifl regeringen före 1 mars 1995.

Utredningens förslag: Målet om en flygbuflemivå på (FBN) mindre än 55 dBA för civfl och miUtär verksamhet för bcjende vid flygplate skafl bibehäflas men bör kompletteras med ett långsUctigt mål som Ugger 5 dBA fegre. FBN-normen skafl baseras på den mest intensiva tremäna-dersperioden under året. Härdare immissionsvärden för allmänflyget och restriktioner för ultrafetfe flygplan bör övervägas.

Remissinstanserna: Luftfartsverket finner det befogat att en flyg­buflemivå (FBN) på 50 dB används som norm för nya bosfedsomräden. Verket pekar särskflt på betydelsen av planering av bebyggelse. En väsentUg del av buflerproblemen orsakas av att bebyggelsen tilläts komma aUt närmare flygpfetsema. Luftfertsverket kan däremot mte biträda försfeget om skärpt buUemorm för verksamheten vid befintUga flygpfetser Verket motsätter sig vidare förbud för ultialätfe flygplan, men delar synen att aUmänflyg bör bedömas hårdare ur buflersynpunkt än trafikflyget. Luftfertsverket avvisar utredningens försfeg tifl ny be­räkningsmetod för FBN, och föreslär i stäflet att tredje högste ljudnivå en typisk cfeg används som tiafikkriterium.

Boverket anser att utredningen väl redogör för vad buUerproblemen firån flyget orsakar samhäUet och de boende. De skillnader i flygverk­samheten för civilflyg, allmänflyg och miUtärflyg som utredningen pekar på ger anledning att överväga de mätt på störningar som används i dag. Boverket stödjer tflls vidare Sfetens namrvårdsverks störnings-kriterium som mål på lång sflct för buUemiväer från befindiga trafik-och flottUj flygpfetser Stora områden av befintUga fetorter kommer dock att hamna under dessa buUermattor och det konuner att bU svårt att undvika viss lokaUsering av nya bosfeder tifl sådana områden.

23

Skälen till regeringens bedömning:

Prop. 1993/94:215

Bakgmnd

Luftfertsverket är enUgt sin instruktion ansvarig sektorsmyndighet beträffande den civife luftfertens mfljöproblem. Beträffande bufler från den miUtära luftferten, se avsnitt 14.

Luftfertens mfljöarbete är, tifl följd av trafiksfegete starka intematicj-nella prägel, i stor uteträckning beroende av multifeterafe överenskom­melser Intemational Civfl Avfetion Organization (ICAO) har utfärdat intemationeUt accepterade rekommendationer för mfljönormer och användningsregler för flygplan som sedan införts i de nationelfe luft-fertebestämmelsema, i Sverige i BCL (Bestämmelser för Civfl Luftfert). Luftfertsverket (Luftfertsinspektionen) konfroUerar att de svenskregistre-rade flygplan som används i Sverige är luftvärdiga, vflket bl.a. mnefet­tar att de uppfyUer gäUande mfljönormer. Verket konteoUerar även att flygplan registrerade i andra länders register uppfyUer mfljönormema mnan tiUstånd för användning i Sverige utfärdas.

Sedan år 1989 gäUer, tiU följd av en ICAO-rekommendation, förbud mot att i Sverige använda icke buUercertifierade civife flygplan. Flyg­plan som inte uppfyfler de strängaste buflemormema, motsvarande ICAO Annex 16 kapitel 3, får inte hefler användas inom Sverige om de registrerate i det svenska luftferteregistret efter är 1992. Från den 1 april 1995 kommer användningsförbud att inträcfe för mer än 25 år gamfe flygplan buflercertifierade enUgt ICAO kapitel 2, och efter den 1 aprfl 2002 kommer sådana flygplan över huvud toget inte tiflåtos. Riks­dagen har vid behandUngen av trafikutskottets betänkande TU 1981/82:28 togit stäUrung tiU att ekvivalentiuvån 55 dBA utomhus är ett lämpUgt riktvärde för flygbufler vid lokaUsering av nya flygpfetser efler planering av bosfeder i flygpfetsers omgivning.

I Sverige bor för närvarande ca 60 000 personer inom FBN högre än 55 dBA mnt civife flygpfetser I och med utfesningen av kapitel 2-flygplanen fram tfll år 2002 kommer denna siffra att minska tifl ca 20 000 personen Av dessa bor ca 11 500 personer vid stotUga flyg­pfetser

MöjUga åtgärder

Luftfartsverket arbetar aktivt för att kontinuerUgt minska buUerstör-

ningar från flygtrafiken. Som framgått kommer de intemationefla luft-

fextsorganisationemas överenskommelser betiäffande flygbufler att få

stor betydelse för detto arbete under den närmaste tioårsperioden. Det

intemationeUa arbetet fortsätter emeflertid med avsikten att to fram

överenskommelser om ytterUgare skärpte buflemormer Luftfertsverket

är pådrivande i dette arbete, och har i sin treårsplan för perioden 1994-

1996 angivit som målsättning att verka för en skärpning av nuvarande

mtemationefla buflemormer för ICAO kapitel 3-flygplan. Luftfårtsver-

24

ket kommer vidare att fortsätta sitt arbete med koncessionsprövning av    Prop. 1993/94:215 de stefliga civife flygpfetsema.

BeträflFande försfegen frän utredningen delar regeringen Luftfertsver-kets syn på att ett förbud mot ultralätta flygplan av buflerskäl inte kan anses rimUgt. Regeringen fäster emeUertid stor vikt vid det arbete som Luftfertsverket kommer att bedriva för att konuna tillrätta med allmän­flygets mfljöproblem.

Regeringen delar den uppfettning som framförts av bl.a. Luftfertsver­ket att bebyggelseplaneringen mnt flygpfetsema bör förbättras så att den mte leder tifl ökade buflerproblem genom tiflkommande bebyggelse närmare flygpfetsema. Försfeget om ny långsiktig skärpt FBN-norm på 50 dBA för planering av nya flygpfetser och för ny bebyggelse vid befindiga flygpfetser bör dock analyseras ytterUgare i samarbete meUan berörda myndigheter, liksom en skärpning för befintUg bebyggelse i vissa fefl. Analysen bör även som komplement innefetfe en maxi-malbuUemivå vid 70 dBA. Berörda myndigheter bör i samarbete med berörda kommuner analysera behovet av åtgärder, kostnader samt tid­plan för genomförande.

Vad gäUer försfegen frän utredningen och Luftfertsverket tiU nya beräkningsformer för FBN anser regeringen likaså att dessa frågor bör smderas vidare i samarbete mellan berörda myndigheter Eftersom frågan har betydelse även för miUtär flygverksamhet bör Försvars­makten medverka i ett sådant arbete. Det kan nämnas att Luftfertsverket nyUgen i samband med koncessionsprövmngen av Kalmar flygplate har föreslagit att åtgärder i bosfeder skafl vidtes för att minska buflerstör-ningama vid fler än fem fiygplansrörelser per natt överstigande 80 dBA. Uttedningen har redovisat att maximalnivän för flygbufler är mer utsfegsgivande vid de svenska flygpfetsema än genomsnittenivån, efter­som antalet flygrörelser är så begränsat. Uttedningen ansluter sig tifl Natorvårdsverkete riktvärde 70 dBA för maximalnivän. Regeringen delar bedömnmgen att maxunalnivån bör tillmätes större vikt i arbetet med flygbuUer

EnUgt luftfertens intemationeUt accepterade riktlinjer (ICAO rekom­mendationer) är avgifter frän flygoperatörema för buflerproblem vid flygplatser tiflåtna under fömtsättning att de är koppfede tifl ICAO:s buflercertifieringssystem för flygplanen och att avgiftema encfest fecker kostnadema för att åtgärda buUerproblemen.

Luftfartsverket har frän den I januari 1994 genomfört en buUerrefete-ring av sina landningsavgifter Dette iimebär att inom ramen för ett oförändrat avgiftsutteg flygplan certifierade enUgt ICAO kapitel 3 fått en sänkning jämfört med tidigare på ca 8 % och de eifligt ICAO kapitel 2 en motsvarande ökning på ca 20 %. Åtgärden är ett led i verkete strävan att motverka ett ökat umyttjande av äldre och biUigare kapitel 2-flygplan som en följd av flygbranschens akmelfe finansiefla simation.

Luftfartsverket har hittifls i mycket Uten utetiäcknuig finansierat

särskUda buUeråtgärdsprogram för bebyggelse mnt flygplatserna. Ut­

redningen har mte presenterat några ekonomiska konsekvensanalyser av

skärpningar av buflemormema. Luftfertsverket har för sin del bedömt

25

att om samtUga bosfeder som i dag finns inom nuvarande 55 dBA-grän-

ser skuUe åtgärdas för att möte av Stetens namrvärdsverk uppstäUcfe krav på inomhusbuUer ete. skuUe kostnaden kunna uppgå tiU ca 2 mUjarder kronor. Motsvarande siffra efter kapitel 2-flygplanens utfes­ning är beräknad tifl 0,7 mfljarder kronor. Huvudansvaret för åtgärder­na torde i dette sammanhang komma att vife på flygpfetehåflaren.

Frågan om evenmefla bufleravgifter för att finansiera ett bufler-ätgärdsprogram bereds för närvarande inom regeringskansUet. Rege­ringen avser därför att återkomma i denna fråga.

Prop. 1993/94:215

9     Buller från industrier m.m. 

9.1    Extemt industribuller

Regeringens bedömning: Nuvarande fegstiftning som är tillämp­Ug på extemt industribuUer bör vara ändamålsenUg. Det är en uppgift för Stetens namrvärdsverk att utveckfe sina allmänna råd och riktlinjer avseende industribufler Arbetet görs i samarbete med Boverket och Socialstyrelsen.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens bedömning. Uttedningen föreslår förändringar i Stetens namrvårdsverks Allmänna råd och riktlinjer

Remissinstanserna: Remissinstansema instämmer i stort med ut­redningens försfeg. Sveriges Industriförbund, Jemkontoret m.fl. stäfler sig tveksanuna tifl kvaUtetssäkring.

Skälen för regeringens bedömning: Frågan om extemt industribul­ler regleras i Mfljöskyddsfegen (1969:387) och Hälsoskyddslagen (1982:1080). Mfljöskyddsfegen har som syfte att förebygga störningar i den yttre nuljön men också att återstälfe redan skadade mUjöer MUjö­skyddslagen är tUlämpUg på störningar som har anknytning tiU använd­ning av fest egendom eUer fesfe anläggningar. BuUer är exempel på en sädan stöming som fegen gäUer för Som villkor tfll tiflstånd att bedriva mfljöfarUg verksamhet kan föreskrivas exempelvis högsfe riktvärde för bufler samt mellan vilka klockslag visst bufler fär förekomma. Kommu­nens mfljö- och hälsoskyddsnämnd och länsstyrelsen är tiUsynsmyndig-heter

Hälsoskyddsfegen har som syfte att förebygga och undanröja sanitär olägenhet. Hälsoskyddsfegen omfettar således bl.a direkfe åtgärder för att förebygga och undanröja buflerstömingar. Eifligt 2 § skafl konunu­nen vid sin planering verka för att hälsoskyddet tiflgodoses. Kommu­nens mfljö- och hälsovårdsnämnd är tiUsynsmyndighet.

TiUståndsfrågor enUgt mUjöskyddslagen prövas av Koncessionsnämn­den för mUjöskydd. Central tiflståndsmyndighet för dessa firågor är, enligt mfljöskyddsfegen och hälsoskyddslagen, Sfetens namrvärdsverk.

26

TUl stöd för tiflsynen finns Namrvårdsverkete Allmänna råd och riktlin­jer

Uttedningen föreslär att störningen firån extemt buUer ftän industrier skaU minskas dels genom utveckling av Namrvårdsverkete riktlinjer, dels genom insatser i samhäflsplaneringen.

EnUgt utredningens bedömning är Namrvårdsverkete nuvarande riktvärden för bufler i huvudsak rimUga. De nya riktvärden som före­slås ansluter tifl dessa. Bakgmndsbufler och bufler från tiansporter inom industriområden bör marbetes i riktlinjema. För hög buUemivå beror snarare på brister i handhavande och konttoU än på brister i riktlinjema. Hanteringen av buUerfrägoma måste därför enUgt utredningen förbätt­ras.

KonttoUen sker i (feg i stor uteträckning genom egenkonttofl och enUgt utredningen finns behov av tydUgare regler för denna.

Uttedningen anser också att planmyndighetema i högre grad bör beakfe behovet av buflerskyddszoner och buUergränsUnjer i ostörda områden samt att emissionsberäkningar bör ingå i underfeget för Sam­häUsplaneringen.

Uttedningens överväganden bör i huvudsak kunna Ugga tiU gmnd för åtgärder mot extemt buUer från industrier Det är en uppgift för Sfetens namrvärdsverk att utveckfe råd och riktlinjer för mätning av extemt industribuUer En utgångspunkt bör vara att buUer är jämstäUt med övriga mfljöföroreningar. En anpassning bör ske tifl utvecklingen mom EG.

Prop. 1993/94:215

9.2   Buller från byggarbetsplatser och anläggningar

Regeringens bedömning: Nuvarande fegstiftning som berör bufler från byggarbetsplaster bör vara ändamålsenUg. Det är en uppgift för Sfetens namrvärdsverk att utveckfe allmänna råd och riktlinjer om buUer vid byggarbetepfetser cjch anfeggningar.

Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med rege­ringens bedömning. Ufredningen föreslår att Namrvårdsverket och Socialstyrelsen ser över nuvarande riklinjer

Remissinstanserna: Renussinstansema uistämmer i stort med ut­redningens försfeg. Svenska Kommunförbundet påpekar att nya uppgif­ter för kommunerna inte bör skapas utan att finansieringsmöjUghet anges.

Skälen för regeringens bedömning: BuUer från byggarbetspfetser kan utgöra sanitär olägenhet för närboende. Åtgärder mot sådant buUer kan vidtes med stöd av hälsoskyddsfegen. Sfetens namrvärdsverk är central tiUsynsmyndighet. BuUerkäUoma är dels själva arbetsmomentet och dels de maskiner som används. Uttedningen behandlar åtgärder mot buUer och diskuterar hur stömingsminskande åtgärder skafl sätfes in. Den föreslår att de mfljömässiga konsekvensema avseende bufler av ett byggprojekt skafl redovisas i anbudshandlingarna.

27

Det är en uppgift för Stetens namrvärdsverk att te fram riktvärden. Uttedningen har redovisat försfeg tifl nya riktvärden. Ufredningen anser vidare att nuvarande riktlinjer bör förtydUgas. Ufrediungens förslag bör beakfes i Namrvårdsverkete föreskriftsarbete.

Prop. 1993/94:215

9.3    Buller från vindkraftverk

Regeringens bedönming: Nuvarande fegstiftning bör vara äncfe-målsenUg.

Utredningens bedömning: Uttedningen stöder det försfeg som Boverket och Namrvårdsverket fegt fiam. Allmänna råd för eteblering av vindkraft på land (remissutgåva 1992-12-08, Boverket)

Remissinstanserna: Bl.a. Kraftverksförenmgen ifrågasätter före­slagna riktvärden för buUer utomhus samt föreslår att konstmktionen av aggregat som ger fegfrekvente störningar förhindras.

Skälen för regeringens bedömning: Uttedningen föreslår att buUer från vindkraftverk bör bedömas på likartat sätt som extemt industribul­ler samt att standarder, mätmetoder och underfeg för bedömning av störningar bör tas ftam.

Regeringen anser att buUerstömingar firån vindkraftverk skaU be­dömas som övriga buUerstömingar. TiU skillnad från andra buUerkäUor finns det här ett unikt tillfäfle att genom en fömtseende planering och adekvate beräknings- cjch mätmetoder undvika störande buUer Riktlin­jer för utformning och lokaUsering av vmdkraftverk bör anpassas så att en utveckling av vmdkraften kan ske.

10   Buller i arbetsmiljön

Regeringens bedömning: Arbetet med att minska buUerexpone­ringen i arbeteUvet bör fortsatte. Utgångspunkten bör vara vad som är praktiskt möjUgt med hänsyn tfll den tekniska utvecklingen och vilka möjUgheter det finns att begränsa exponeringen. En uppgift för Arbetarskyddsstyrelsen som föreskrivande myndighet på arbetsmfljöområdet bör här vara att fortiöpande se över de exponeringsvärden för bufler som skafl gäfla i arbeteUvet.

Utredningens förslag och bedömningar: Exponeringsnivåer för buUer i arbetsmUjön bör inte överskricfe 70-75 dBA. För kontorsarbete och annat arbete som fordrar koncentration bör exponeringsnivån inte Överskrida 35 dBA för att arbetsmfljön skafl betraktas som gcxl. Arbe­tarskyddsstyrelsens föreskrifter om bufler bör ändras i enUghet med detta.

28

Ekonomiska styrmedel för att ge incitament tifl en bättre arbetenuljö    Prop. 1993/94:215 bör övervägas.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser anser att de av utredningen angivna exponeringsniväema kan tjäna som bra riktvärden på sikt men att en sä stor sänkning av de ekvivalente ljudnivåerna som försfeget innebär måste, om de skafl gälfe som gränsvärden, genomföras under mycket lång tid. Arbetarskyddsstyrelsen är positiv tifl en framticfe steg­vis sänkning av gränsvärdet. Styrelsen framhåUer att hur snart sänk­ningen kan ske är beroende av utvecklingen i fråga om buUerbegräns­ning, men att det måste handfe om en tidsperiod på ca 20 år mnan det värde som kan betraktas som en riskfri nivå näs. Landsorgamsationen i Sverige (LO) tiUstyrker försfeget vad gäfler sänkning av exponerings-mväema. Beträffande övervägandena om ekonontiska styrmedel har flera remissmstanser uttafet tveksamhet.

Skälen för regeringens bedömning: Kunskaperna om buflrete skad­Uga verkningar har ökat under de senaste årtiondena och omfettande insatser har gjorte vad avser buUerbekämpande åtgärder Trote detfe finns det fortferande mänga arbetemfljöer där buflemivån är hög och där det är svårt att skydda sig mot hörselskador Bufler i arbetet orsakar fortferande många arbetekador och därmed cJckså stora kosmader för samhäflet.

Bufler i arbeteUvet är sedan mycket länge ett viktigt område för reglering och myndighetsåtgärder Med stöd av bestämmelser i arbete-mUjöfegen (1977:1160) har Arbetarskyddsstyrelsen senast utfärdat före­skrifter på området i föreskrifter och aUmänna råd (AFS 1992:10) om buUer (buUerföreskriftema).

EnUgt den inledande bestämmelsen i dessa föreskrifter skaU arbete planeras och bedrivas så att buUerexponeringen för dem som sysselsatte i verksamheten reduceras tiU fegste praktiskt möjUga nivå med hänsyn tiU teknisk utveckling och möjUghetema att begränsa bullret. Vidare anges i föreskriftema det exponeringsvärde för buUer över vilket åt­gärder mäste vidtes för att minska exponeringen. Dette värde uttryckt som ekvivalent ljudnivå under en åttetimmars arbetsdag är bestämt tiU 85 dBA. Utöver det angivna gränsvärdet anges i de allmänna råden tfll föreskriftema vissa värden som skaU kunna tjäna som vägledning vid projektering och planering samt vid inköp av ny utmstning. Dessa riktvärden anges för oUka sfegs arbetesituationer tUI 40, 60 resp. 80 dBA.

BuUerföreskriftema mnehåUer också bestämmelser med krav pä maskiner och andra tekniska anordningar som riktar sig mot tiflverkare och leverantörer av sådana anordningar. Föreskrifter som riktar sig mot bufler från tekniska anordningar finns även i andra föreskrifter pä produktområdet, t.ex. föreskriftema (AFS 1993:10) om maskiner och vissa andra tekniska anordningar (maskinföreskriftema). I dessa före­skrifter finns bl.a. krav på uppgifter i bmksanvisningen om det bufler maskinen avger och krav på konstmktionen av maskiner med hänsyn tifl bufler.

Maskinföreskriftema innebär att EG:s maskindirektiv (89/392/EEG)

29

införUvas i svensk rätt som en följd av EES-avtalet. Även andra EG-

dttektiv om buUerenussion frän tekniska anordningar har införUvate i    Prop. 1993/94:215 svensk  rätt  genom  föreskrifter  frän  Arbetarskyddsstyrelsen.   Vidare irmebär buUerföreskriftema att EG:s direktiv (86/188/EEG) om skydd av arbetefegare mot risker bercjende pä exposition av buUer har inför­Uvats.

Krav på buUerförhållandena pä arbetepfetsema och vissa krav som avser det bufler som kan avges av maskiner och andra tekniska anord­ningar finns således. Arbetarskyddsstyrelsen cjch yrkesinspektionen utövar tiUsyn över efterlevnaden av föreskriftema. Genom de uttryckU­ga krav som numera stäfls på att arbetegivaren systematiskt planerar, leder och kontroUerar verksamheten från arbetemfljösynpunkt (3 kap. 2a § och föreskrifter AFS 1992:6 om intemkontroU av arbetsmUjön) har fömtsätttiingama ökat att fä tfll stånd ett sammanhåUet arbete med arbetemfljön som kan komma även buflerätgärdema tifl del.

Ufredningen anser att exponeringsnivåer för bufler i arbetemfljön inte bör överskricfe 70-75 dBA och att för kontorsarbete och annat arbete som fordrar koncentration exponeringsnivån inte bör överskricfe 35 dBA. Dessa värden bör, enUgt utredningen, gälfe som riktmärke vid ny-och ombyggnader och nyinvesteringar i maskiner och i övrigt införas i den befintliga mfljön i den takt som ekononun tiUåter Utredningen synes med sina försfeg "ha avsett i försto hand förändringar av de rikt­värden som bör gäfla som vägledning vid planering av nya lokaler och för nya produkter

Arbetarskyddsstyrelsen har stäflt sig positiv tifl en framtida stegvis sänkning av gränsvärdet för bufler Styrelsen har vidare angivit att man planerar en översyn av de ovan angivna rekommenderade riktvärdena för olika arbetesititotioner som tjänar som vägledning vid projektering och planering samt vid inköp av ny utmstning.

Regeringen konsfeterar att inriktningen inom aibetemfljöomrädet är att minska buUerexponeringen med hänsyn tiU vad som är möjUgt med beaktande av bl.a. den tekniska utvecklingen. Regeringen bedömer att ett arbete med denna inriktning bör fortsätfe mom ramen för Arbetar-skyddsverkete verksainhet med bl.a. en kontinuerUg översyn av expone­ringsvärdena för buUer

Vad gäfler utredningens överväganden vad avser ekonontiska styrme­del konsteterar regeringen att Beredningen (S 1993:07) för en ny ord­ning för av sjuk- och arbetsskadeförsäkringama har fått tfll uppgift att bl.a. överväga om och i sä fefl i vilken omfettning arbetegivaravgiftema bör differentieras utifrån företegens kostnader för arbeteskador CJch sjukfirånvaro. Regeringen finner därför inte anledning att vidte några särskflda åtgärder med anledning av utredningens överväganden i den här delen.

30

11    Buller från konsument- och byggprodukter

Prop. 1993/94:215

Bufler från konsumentprcjdukter

Regeringens bedömning: Frågan om acceptebfe buUemivåer för konsumentema bör i förste hand lösas inom ramen för EES-av­talet och det Europeiska standardiseringsarbetet.

Utredningens bedönuiing: I utredningen föreslås att kommuner bör fä bemyndigande att genom ett tillägg i hälsoskyddsförordningen (1993:616) meddefe generefla föreskrifter som innebär förbud mot användning under kvällar och helger av andra än mfljömärkfe motor­drivna trädgårdsredskap.

Vidare föresfes att ett särskflt mfljömärke införs för den maskin efler apparat som är särskflt tyst.

Uttedningen har också i firäga om bufler firån leksaker, uttafet att lagstiftning bör övervägas om detta krävs för att stoppa leksaker som kan orsaka hörselskador.

Remissinstanserna: Konsumentverket avstyrker försfeget om förbud mot användning av icke mfljömärkfe trädgårdsredskap under kvällar och helger Verket avstyrker också försfeget om ett märke för särskflt tyste maskiner och apparater men uistämmer däremot i utiTedningens bedöm­mng beträffande leksaker.

Stockholms umversitet tiflstyrker försfeget om ett buUermärke för tysfe prcjdukter

I den mån remissinstansema i övrigt yttrar sig över utredningens förslag, avstyrks dessa.

Skälen för regeringens bedömning: Frågor som rör bufler firån produkter bör lösas på ett enhetUgt sätt mom EES, mte minst med hänsyn tiU att nationeUa regler kan uppfettas som handelshindrande. Det ter sig ändamålsenUgt att detfe arbete sker bl.a. inom ramen för det europeiska standardiseringssamarbetet.

Uttednmgen framhåUer att ljudet firån gräskUppare och andra motor­drivna tiädgårdsredskap av omgivningen uppfettas som mycket störan­de, särskflt under helger. Därför har utredningen föresfegit att det skaU införas en möjUghet att i vissa feU utfärda förbud mot användningen av motordrivna tiädgårdsredskap som inte är mfljömärkfe.

Regeringen konsteterar att i EES-avtalet mgår ett EG-direktiv om tillnärmning av medlemsstetemas fegstiftning om tflifeten ljudeffektnivå för gräskUppare (84/538/EEG). Direktivet har, i enUghet med åtegande­na eifligt avtalet, uiförUvate i svensk rätt genom Arbetarskyddsstyrelsens föreskrifter om buUer fiän gräskUppare (AFS 1993:16). Direktivet och därmed föreskriftema innehåfler krav på både det bufler som avges av en motordriven gräskUppare (ljudeffektnivå) och buUer på operatörspfete (ljudtrycksnivå). Vidare innehåUer direktivet cKh föreskriftema krav på en på visst sätt utformad märkning. En gräskUppare får sfeppas ut på

31

marknaden efler avlämnas för att tas i bmk endast om den uppfyUer de    Prop. 1993/94:215 föreskrivna kraven.

De angivna föreskriftema omfettar samtUga där angivna gräskUppare, som kan användas yrkesmässigt oberoende av om användnmgen i det enskflda feUet bUr yrkesmässig eUer privat.

För övriga motordrivna trädgårdsredskap gäfler om bufler vad som förskrivits i Aibetarskyddsstyrelsens föreskrifter om maskiner och vissa andra tekniska anordningar (AFS 1993:10), genom vilka EG:s maskindirektiv (89/392/EEG) har införUvate i svensk rätt. I maskindirektivet cjch föreskriftema stäfls bl.a. krav på deklaration av buflemppgifter i bruksanvisningen tfll maskinema CKh konstmktionskrav med avseende pä bufler (se även avsnitt 10). Inte hefler nu avsedda maskmer fär sfeppas ut på marknaden efler avlämnas för att tos i bmk om inte de föreskrivna kraven är uppfyflcfe.

Mot bakgmnd av vad som nu redovisats är regeringen inte beredd att föresfe mförandet av ytterUgare krav pä märkning som tar sflcte på buUer frän gräskUppare och andra motordrivna trädgårdsredskap.

Eifligt regeringens bedömmng är det för närvarande inte hefler lämp­Ugt att införa en officieU symbol för märkning av särskflt tysto appara­ter. Det finns i cfeg ett stort antal märkningssystem och det är redan svårt för en konsument att orientera sig. Tifl dette kommer att en märk­ning som enbart avser bufleregenskaper skufle kunna fä konsumentema att bortse från andra vflctiga mfljöaspekter, såsom energiförbmkning och förorening genom avgaser Det måste därför finnas starka skäl för att ytterUgare ett märke skaU införas. Sädana skäl kan uite anses föreUgga i detta feU. I förste hand bör frågan lösas genom ökad information tiU konsumentema, och här har näringsUvet ett särskflt ansvar. Ansvaret gäfler också att påverka prcjdukmtveckUngen mot tystare hushäUsmaski­ner. Det kan dock tiUäggas att det redan i dag finns möjUghet att frivfl-Ugt informera om hushåUsapparaters buUemivå eifligt Konsumentverkete föreskrifter 1993:7, som bygger pä ett EG-duektiv från är 1986.

Ett bam som utsatte för afltför höga ljudnivåer kan få Uvslänga hör­selskador Mänga leksaker pä marknaden avger Ijudunpulser som över­skrider den allmänt vedertagna riskgränsen för impulsljud i arbeteUvet. Detfe förhållande feter sig knappast försvaras. Inom bl.a. det europeiska standardiseringsarbetet pågår också, mot bl.a. denna bakgmnd, sedan en tid diskussioner om bl.a. normer för bufler från leksaker Om lös­ningar inte uppnås inom det europeiska standardiseringsarbetet kan regeringen komma att överväga om det är möjUgt att fegstifto i firägan utan att detto kommer i konflikt med EES-avtalet efler ett svenskt EU-medlemskap.

BuUer firån byggprodukter

Byggprodukter skafl enUgt byggprodukflagen (1992:1535) för att få ingå

i byggnadsverk vara lämpUga för avsedd användning. En byggprodukt

är lämpUg, om den har sådana egenskaper att det byggnadsverk i vflket

32

den skaU ingå, rätt projekterat och uppfört kan uppfyUa kraven i EG:s

byggproduktdirektiv. Kraven hänför sig tifl egenskaper hos den färdiga Prop. 1993/94:215 byggnaden såsom t.ex. hygien, hälsa cjch mfljö samt buflerskydd. För att uppfyfla åteganden eifligt EES-avtalet fär regeringen efler den myn­dighet som regeringen bestämmer meddefe föreskrifter om krav pä byggprodukter för att de skafl vara lämpUga för avsedd användning, om bestyrkande av överensstämmelse med gällande krav beträffande bygg­produkter m.m. samt om märkning av byggprodukter för att de skafl få släppas ut pä marknaden och användas. Vidare fär närmare föreskrifter meddefes om typgodkännande och tUlverkningskonfroU. Regeringen beslutode den 18 mars 1994 att tifl riksdagen överlämna en proposition (1993/94:178) om ändring i plan- och bygglagen m.m.. I propositionen föreslås bl.a. att byggproduktfegen inarbetas i en ny feg om tekniska egenskapskrav pä byggnadsverk, m.m. Den nya fegen föresläs tiäcfe i kraft 1 januari 1995.

12   Buller i boendemiljön, bostäder m.m. 

12.1 Utgångspunkter

Rflcsdagen har beslutet (bet. 1990/91 :JoU17 och 30, rskr. 1990/91:27 resp. 1990/91:338) att hos regeringen begära en samfed aktionsplan mot bufler och därvid beträffande bosfeder anfört bl.a. följande. Ljudisole­ring av bosfeder är eftersatt. Kraven är inte anpassade tifl dagens buflerkäUor och Uvsmönster Byggnormerna måste anpassas tifl högre extema störningsnivåer och fegre intema buUemivåer En bostads akustiska kvaUteter bör redovisas pä samma sätt som andra mer själv­klara egenskaper Bostedskonsumenter bör kunna välja bättre ljudisole­ring på samma sätt som man nu kan välja utmstningsstandard. Fränsett bufler orsakat av olika transportmedel, industrier m.m. utsatte de boen­de för bufler firån IjudkäUor som ventifetion, avlopp, hushåUsapparater samt firån grannar.

EnUgt gällande bestämmelser i PBL (2 kap. 3§) skaU bebyggelse lokaUseras tiU mark som är lämpad för ändamålet med hänsyn tfll möj­Ughetema att förebygga bl.a. buUerstömingar. Vad gäUer krav på nya byggnader så skafl dessa vara lämpUga för sitt ändamål och ge möjUg­het tiU bl.a. en god arbetenuljö och ett tillfredsställande momhusklimat (3 kap. 5§). NyUgen har Boverket genomfört en översyn av byggregler­na bl.a. med avseende på buUer Nya regler för byggandet trädde i kraft den I januari 1994 (BFS 1993:57 och 58).

Byggproduktfegens syfte är att enUgt äfegande i EES-avtalet genomföra EG:s byggprcjduktduektiv i Sverige. I den nyUgen föresfegna nya fegen om tekniska egenskapskrav på byggnadsverk, m.m. anges att byggnads­verk som uppförs eUer ändras skaU uppfyUa bl.a. krav i fräga om gott skydd med hänsyn tfll hygien, hälsa CKh mfljö samt bufler

33 

3 Riksdageri 1993/94. 1 saml. Nr 215

EnUgt hälsoskyddsfegen (1982:1080) skaU en ägare eUer nyttjande-rättehavare tfll berörd egendom vidte de åtgärder som skäUgen kan krävas för att tundra uppkomst av "sanitär ofegenhet".

Prop. 1993/94:215

12.2 Ljudklassning av bostäder

Regeringens bedönming: Ett frivilUgt system för ljudklassning av bosfeder vid ny- och ombyggnad bör införas.

Utredningens förslag: Ett obUgatoriskt Ijudklassningssystem i fem steg bör införas för alfe nya bosfeder och för de som genomgår en mer omfettande renovering. Den meflerste klassen skafl motsvara det i nybyggnadsreglerna angivna minimikravet på ljudisolering. Ljudkfess-ningen av bosfeder skafl inkludera deras kvaUteter vad gäfler yttre bufler, särskflt trafikbufler och därmed frågor om fesadens ljudisolering. Tifl kfessningen skafl knytas obUgatoriska, stickprovsvisa konttoUmät-ningar. Klassningssystem för ljudförhållandena i skolor, hotefl och vårdbyggnader bör påbörjas snarast.

Remissinstanserna: Flera renussinstanser stäfler sig positiva tifl att ett Ijudkfessningssystem för bosfeder införs, däribland Sveriges Prov­nings- och Forskningsinstimt. Instimtet menar att kfessningen konuner att underfetta kommunikationen mellan säljare och bmkare. SP anser att man också borde ha ett kfessningssystem för buUer frän hushåUsappara­ter Boverket anför att ett kfessnuigssystem för bosfeder på lång sflct kan få stor samhäUsekononusk effekt och tiflstyrker att ett sådant införs vid ny- och ombyggnad men avråder firån att i klassnmgen inkludera trafik­bufler på det sätt som förelås i utredningen. Detto skufle innebära att en komponent inkluderas som den ansvarige byggherren inte kan råcfe över TiU de remissinstanser som stäUer sig positiva tiU en ljudklassning av bosfeder som sädan, men menar att systemet bör vara frivilUgt, hör Sveriges Allmännyttiga Bosfedsförefeg (SABO) och Sveriges Fastig­hetsägareförbund. Fastighetsägareförbundet anför dessutom att bosfeds-konsumenter har behov även av annan konsumenmpplysning om hoste­den än enbart om ljudisoleringen.

Skälen för regeringens bedömning: Nya regler för byggandet trädde som nämnte i kraft den I januari 1994. De nya reglema gäUer vid uppförande av nya byggnader. En utgångspunkt vid den nyUgen genom­förda översynen av byggreglerna har varit att åstedkomma en EG-an-passning av dessa. En annan utgångspunkt har varit att åstedkomma en avreglering i syfte att uppnå fegre byggkosmader

Nutidsmänniskan utsatte nästan ständigt för omfettande påverkan av ljud. EnUgt genomförda bcjendesmdier står ljudisolering mycket högt bland de kvaUtetefektorer som kan sägas karaktärisera en god hosted. Mot denna bakgmnd skaU, vad avser buUer, de nya krav i form av föreskrifter och allmänna råd ses och som mförte i de nya reglema. Förändringama innebär följande. En gräns för högste ljudnivå i dBC firån installationer har införte för utrymmen i bosfeder avsedda för sömn

34

och vUa. Syftet därvid är att problem med fegfrekvent buUer från in­staUationer minskar. I sammanhanget kan nämnas att på motsvarande sätt har krav införts för uistalfetioner i undervisningslokaler samt vissa vårdlokaler I nya allmänna råd om Ijudmvå (dygnsekvivalent) i ny­byggda bostäder pä gmnd av vägtrafik anges att denna inte bör över­stiga 30 dBA samt att maximal ljudnivå i bostäder nattetid förorsakad av vägtrafik inte bör överstiga 45 dBA mer än fem gånger per natt i utrymmen för sömn och vife. I utredningen anges att undersökningar mdflcerar att en hög andel boende störs i nybyggda hus ttote att ljudiso­leringen uppfyfler minimikraven i nybyggrtodsreglerito. I de feU det är fiäga om lägenheter där sovmmmen gränsar mot områden med feg ljudnivå bör dock en högre utomhusnivå än annars kunna accepteras vid den mest utsatta fesaden. Där 55 dBA vid fesad överskrids är det önsk­värt att i bosfeden ha tiflgång tifl sovmm med betydUgt fegre buUermvå utanför fesaden.

En mformation tiU bUvande brukare om bostodens ljudisoleringsnivå måste tiUsanunans med andra komponenter som är vflctiga firån t.ex. hälsosynpunkt anses vara en betydelsefiifl konsumenmpplysning firån festighetsägama, vilket också framförts vid remissbehandlingen. Det kan dock noteras att i en sädan information kan rimUgen festighetsäga­ren egentUgen endast svara för ljudisolering av byggnaden samt av mstaUationema. Förändringar över tiden av bl.a. trafikbuUer och mänskUgt beteende är svårhanterUga i sammanhanget. Det är vidare förenat med varierande kosmader att ljudisolera byggnader enUgt olika klasser Frågan är också hur de Ijudisoleringsnivåer skafl bestämmas som skafl elimuiera efler mUdra så olika buUerkäUor som här är i fråga såsom instaUationer i byggnaden, apparater som de bcjende använder, de boendes beteende samt buUer utifrån. Även vissa mättekniska svårig­heter föreUgger Frågor om hyressättning och kosmadsfeckning är cen­trala i sammanhanget. Mot den angivna bakgmnden måste slutsatsen bU att en deklaration från festighetsägaren om bostodshusets prestanda, vari Ijudisoleringsmvå ingår, utgör ett vflctigt underfeg för bostodsval. Ut­formningen av en sådan deklaration måste dcjck, eifligt regeringens uppfettiung vara frivUUg. Boverket bör tiUsammans med aktörema på bostodsmarknaden utarbeto ett system för ljudklassning.

Prop. 1993/94:215

12.3 Buller från ventilationssystem m.m.

Regeringens bedömning: Den nyUgen inledcfe obUgatoriska fimktionskonfroUen av ventifetionssystemen bör även i fort­sättningen begränsas tiU att omfetto systemens funktion. Det kan emeUertid finnas fördelar med att fefe fimktionskonttoUen omfetta även mätning av ljudnivåer En sådan samordning bör cfe liksom för närvarande ske på festighetsägarens initfetiv.

Utredningens förslag: Den pågående obUgatoriska ftmktionskonfrol-len av ventifetionssystem bör utökas tiiU att omfetfe även mätning av

35

ljudnivåer  firån  ventifetionsaifläggningar  såväl  inom-  som utomhus.    Prop. 1993/94:215 Kraven på bufler från instaflationer bör skärpas.

Remissinstanserna: Några renussinstanser tiUstyrker en utvidgning av den obUgatoriska ftmktionskontroUen av ventifetionssystem bl.a. Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK) cjch Byggforsknings-rådet. NUTEK anser att Boverkets allmänna råd dessutom bör komplet­teras med en bedömning av aifläggningens energieffektivitet. Tifl de remissinstanser som avvisar den av utredningen föresfegna vidgningen av konttoflen av ventifetionssystem hör Svenska Kommunförbundet och Boverket. Kommunförbundet anför bl.a. att bortsett från de praktiska problemen med att finna lämpUga ljudvärden att kontroUera systemen mot, kan uppmärksamheten komma att avfegsnas frän det viktiga syftet med konttoUen, nänfligen en hälsosam och sund inomhusmfljö. Bover­ket anger att en enkel metod behöver utarbetas för att bedöma när störande ljud är att hänföra tifl ventifetionssystemet.

Skälen för regeringens bedömning: Rikscfegen beslufede (prop. 1990/91:145, bet. 1990/91 :BoUl9, rskr. 1990/91:353) under år 1991 att en ordning för ftinktionskonttoU av ventifetionssystem i byggnader skufle införas. Rikscfegens bostodsutekott hade redan hösten 1988 i betänkande uttafet att en sådan ordning borde övervägas. Bestämmelser för verksamheten återfinns i förordning (1991:1273) om funktionskon-ttofl av ventifetionssystem. Bestämmelsema innebär att byggnadens ägare skafl ansvara för att sådana ftmktionskonfrofler utförs i befintUga byggnader samt vid nybyggnader innan ventifetionssystemet tas i bmk samt därefter regelbundet vid återkommande tiflfäflen. Boverket har utfärdat allmänna råd (BFS 1992:3) för verksamheten. Införandet av en funktionskontroU av ventifetionssystemen skafl ses som en del i för­söken att komina tifl rätto med problemen i s.k. sjuka hus. En väl fungerande ventifetion är en fömtsättning för ett bra inomhusklimat.

Arbetet med att fimktionskonfroflera ventifetionssystemen påbörjades under år 1992 i de byggnader som bedömdes som mest angefegna, nänfligen i skolor, (feghem cjch vissa vårdlokaler Funktionskonfroflema har visat att många system är behäftade med fel och dä av varierande svårighetegrad. Konttoflen av ventifetionssystemen i bosfeder har mlette och som exempel kan nämnas att flerbostodshus med mekaniska tifl- och frånluftssystem skafl ha konfroflerate före den 31 december 1994. I olika sammanhang har uttryckte önskemål om att tifl den obUgatoriska funktionskonfroflen av ventUationssystem knyte andra i och för sig angelägna verksamheter, såsom mätning av radonhalt, ventifetionsan-feggningens energieffektivitet samt i förevarande utredning de ljudnivåer både mom- och utomhus som aifläggningama ger upphcjv tifl.

EnUgt plan- och bygglagen har festighetsägaren en skyldighet att se

tifl att byggnadens funktion inte påtogUgt försämras i förhållande tifl vad

som urspmngUgen krävdes. DärtiU har självfeUet festighetsägama oav­

sett fegstiftning ett eget mtresse av att underhåUa sina byggnader på ett

kosmadseffektivt sätt genom att t.ex. samordna olika underhåUsaktivite-

ter Det bör noteras i sammanhanget att en väl underhåUen ventifetions-

anläggning också påverkar buUret frän fläktar m.m. i positiv riktiiing.

36

Kommunförbundet har avstyrkt utredrtingens försfeg i denna del med

hänvismng bl.a. tifl att uppmärksamheten måste inriktas pä det viktiga syftet med funktionskonfroflen av ventifetionssystemen, nänfligen att vidmakthäfla ett gott inomhusklimat. Regeringen delar denna uppfett­mng.

Prop. 1993/94:215

13    Buller i vissa fritidsmiljöer

Regeringens bedömning: Socialstyrelsen bör ges i uppdrag att i samarbete med Stotens namrvärdsverk utrecfe humvida höga ljud­nivåer vid konserter, på diskotek och i liknande sammanhang leder tifl hörselskador efler andra hälsoproblem. Visar utredningen att det finns risk för skador hos publiken bör myndigheten redovi­sa humvida det är möjUgt att festetäUa övre gränser för ljud­exponering, försfeg pä sådana gränser samt hur efterlevnaden skaU kunna konttoUeras.

Det är av störsfe vikt att man på alfe nivåer i samhäflet arbetar för att förhindra att hörselskador efler hörselnedsättiiing uppkom­mer pä gmnd av bufler En individ som vistas i lokaler efler områden särskflt avsedda för oUka typer av fritidsaktiviteter bör inte behöva riskera att utsättos för skadUga ljudnivåer

Utredningens förslag: Ufredningen har, bl.a. med hänvisning tifl att bullret i namr- och rekreationsområden har behandfete i annat samman­hang, begränsat uppdraget tifl att avse vissa andra fritidsmfljöer U t -redningen föreslär att en övre gräns om 100 dBA på publikpfets, mätt som en ekvivalentnivå under 10 minuter, sätte för pop/rockkonserter, diskotek och annan offentUgt framförd musik. Uttedningen föreslår vidare att Socialstyrelsen bör få i uppdrag att utfärda närmare anvis-lungar härom och föreslå hur konttoUen av efterlevnaden härav och sanktioner för överträdelser skaU utformas.

Vad gäUer skjutijanor bör buUerdämpningen i skjutriktningen priorite­ras. När det gäfler skottbufler föreslår utredningen vidare att Namr­vårdsverkete AUmänna råd "BuUer firån skjutijanor" (SNV RR 1981:2) för acceptobel skottijudsnivå tillämpas.

Uttedningen föreslår mga åtgärder vad gäfler motorsport.

Remissinstanserna: Av de remissuistanser som yttrat sig över ut­redningens försfeg vad gäUer pop/rockkonserter, diskotek och annan offentUgt firamförd musik tfllstyrker i stort sett alfe detta. Vissa anser dock att det inte går att tillämpa ett genereflt gränsvärde för afla mfljö­er

Betiäffande skjutijanor tiflstyrks uttdnmgens försfeg av flertalet remissinstanser Det finns dock de som efterfirägar en fegstiftning för att reducera skaderisk firån ljudstarka leksaker och fyrverkeripjäser Man anser vidare att "bufler- efler tysmadspfenering" ingår i kommunemas

37

översflcteplanering. I översflcteplaneringen kan kommunen te tfll vara    Prop. 1993/94:215 mtresset av tyste rekreationsområden.

Flera renussinstanser anser att det är olyckUgt att utredningen inte närmare behandfet motorsportområdet.

Skälen för regeringens bedömning: I regeringens skrivelse (1993/94:175) om åtgärder mot bufler i QäUområden och skärgårdar m.m. anförs, som tidigare nämnts, att bullret bör minska i värdefiifla namr- och rekreationsområden. En rad åtgärder aviseras för att minska buUerstömingama. Bl.a. ftamhåfls att det är positivt om kommunema på eget initfetiv i sin översflctUga planering behandlar buUerfirägor i namr- och rekreationsområden. Boverket aviseras fä i uppdrag att ut­arbefe råd och gcJcfe exempel för en sådan planering.

Vad gäUer de av utredningen behandfede fritidsmfljöema bör firam­håUas att man pä alfe nivåer i samhäUet måste arbete för att förhindra att hörselskador eUer hörselnedsättning uppkommer på gmnd av buUer i oUka mfljöer Dette gäfler också lokaler eUer områden särskUt avsedda för oUka typer av fritidsaktiviteter

Det är således av störste betydelse att nu befintUga anvisningar, normer och allmänna råd som finns att tiflgå både ifrån Stetens namr­värdsverk och Socialstyrelsen samt andra centrafe myndigheter följs uppmärksamt av de huvudmän som har ansvaret för boendemUjö och bebyggelse i närheten av käUor tiU störande ljud, särskUt vid planering av ny bebyggelse.

Av namrUga skäl är mte minst föräldrar oroade för att deras bam och ungdomar utsätter sig för skadUga ljudnivåer vid besök på konserter och diskotek. Även bcjende i närUggande bebyggelse kan uppleva dessa konserter som störande.

Det konsteteras emeUertid i utrednmgen att det finns mycket få kända fåU där en exponermg för musik har lett tiU omedelbar hörselnedsätt­ning. Den exponering som ungdomar utsätter sig för, vad gäUer både konserter och besök på diskotek, vid besök i normal omfettning, be­dömer utredningen vara så begränsad att man nästan aUtid tycks vara på den säkra sidan när det gäUer risken för hörselskador Socialstyrelsen bör emeUertid ges i uppdrag att i samarbete med Stetens namrvärdsverk utreda humvicfe höga ljudnivåer vid konserter, på diskotek och i liknan­de sammanhang leder tifl hörselskador efler andra hälsoproblem. Visar utrednmgen att det finns risk för skador hos publiken bör myndigheten redovisa humvida det är möjUgt att festetäUa övre gränser för ljud­exponering, förslag på sådana gränser samt hur efterlevnaden skaU kunna konttoUeras. Det kan erinras om att Arbetarskyddsstyrelsen har utfärdat föreskrifter om högsfe Ijudmvå för uppehåUs- och passagestäl­len för personal i bl.a. resfeuranger (Arbetarskyddsstyrelsens kungörel­se om resteuranger och andra storhushåU, AFS 1982:20).

I den mån bcjende upplever ljud frän konserter i närheten som störan­de kan dette bedömas som sanitär olägenhet.

EnUgt 6 § hälsoskyddsfegen (1982:1080) är det ägaren eUer nyttjan-

derättehavaren tiU berörd egendom som skaU vidto skäUga åtgärder för

att förebygga eUer undanröja sanitär ofegenhet. Den kommunafe nämnd

38

som handhar mUjd- och hälsoskyddsfrågor avgör självständigt om och när sanitär ofegenhet föreUgger och vilka åtgärder som skafl vidtas.

Skytteaktiviteter kan innebära risk för omedelbar cKh besfeende efler fortskridande hörselnedsättnmg. E)et verkar dessbättre som om hörsel­skyddsanvändningen i miUtära sammanhang, i hemvärnet och på skjut­banor förbättrate under senare år. Informationen om buflerskador får dock inte försummas. Detfe är ett område där mfljökvaUtetsnormer och riktlinjer för buUer Uksom skyddsavstånd bör kunna tillämpas.

De centrafe tiUsynsmyndighetema har tiU uppgift att stödja kommu­nema genom att i form av aflmänna råd cjch annan vägledande informa­tion ange normer och gräns/riktvärden. Socialstyrelsen svarar eifligt 17§ a hälsoskyddsförordmngen (1983:616) för den centrafe tiUsynen vad gäUer sanitär ofegenhet i bosfeder m.fl. lokaler som kan förorsakas av bufler, och andra liknande störningar.

Socialstyrelsen har, i samarbete med Stotens namrvärdsverk och Boverket, påbörjat ett arbete med att to firam ett aUmänt råd om buUer i inomhusmUjö. Ett försfeg väntas kunna remissbehandlas under våren 1994.

Prop. 1993/94:215

14   Buller i det militära försvaret

Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör tiUsammans med Fortifikationsförvaltiiingen (Fortifikationsverket), Luftfertsverket och Stotens namrvärdsverk utveckfe en ny bedömningsteknik för immissionsmått för miUtär flygverksamhet.

Försvarsmakten bör tiUsammans med Fortifikationsförvaltiungen (Fortifikationsverket) och Sfetens namrvärdsverk utarbeto nya riktlinjer för skottbuUer från artiUeri och andra mnga vapen.

Försvarsmaktens mUjöarbete bör fortsätto i enhghet med den inriktning som har angetts firämst i 1993 och 1994 års budget­propositionen

Utredningens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med rege­ringens bedömning.

Remissinstanserna: Försvarsmaktens organisationsmyndighet (FMO) delar i huvudsak de uppfettningar utredningen för fram.

FMO anser dock att nya riktlinjer för skottbuUer från artifleri m.m. bör utarbetos av Försvarsmakten - och inte av Fortifikationsförvalt­ningen som utredningen föreslär - tiUsammans med Stotens namrvärds­verk. FMO är vidare tveksam tifl utredmngens försfeg att förändra basen för flygbuflemivå från årsmedelsdygn tifl mest mtensiva tremåna-dersperiod, eftersom ett sådant beräkningssätt skufle kunna ge mer missvisande resultot än för närvarande.

Skälen för regeringens bedömning: Den miUtära verksamheten åstodkommer i vissa fefl betydande bufler för omgivningen. Flygning

39

och skjutning är de mest påtogUga buUerkäUoma även om bufler frän    Prop. 1993/94:215 sprängningar, fertyg cjch fordon i vissa fefl också kan verka störande.

I fråga om flygbufler skafl inledningsvis erinras om det uppdrag i juni 1992 som regeringen lämnat tifl vissa länsstyrelser att samordna insat­sema mot mfljöstömingar vid intrcxluktionen av flygplan JAS 39. Rege­ringen uttafede där bl.a. att det är viktigt att den fortsätto fysiska plane­ringen i de berörda områdena fär en sådan inriktning att ytterUgare bosfedsbebyggelse undviks i områden som kan komma att utsättas för störande buUer.

Vidare vifl regeringen erinra om att Överbefälhavaren sedan tidigare har i uppdrag att tifl september 1995 redcjvisa ett försfeg tifl en för­ändrad gmndorganisation för flygvapnet. Inriktningen i uppdraget var urspmngUgen att det skufle bU färre, men samtidigt större, flygflottfljer Rflcsdagen (prop. 1992/93:50, bet. 1992/93:FöUl, rskr. 1992/93:134) har därefter fettot beslut om nedfeggning av en flygflottflj - Västgöto flygflottflj, F 6.

I fräga om skottiiufler firamhöfl regeringen i 1993 års budgetproposi­tion (prop. 1992/93:l(X) bfl. 5) att det är angefeget att buUerstömingar firån övningsfält m.m. minimeras. Regeringen har även i 1994 års bud­getproposition (prop. 1993/94:100 bfl. 5) behandfet frågor om försvaret och mfljön.

I propositionen (prop. 1993/94:111) Med sflcte pä en häflbar utveck­ling har regeringen tegit ställning i övergripande frågor som rör för­svaret och mfljön. Det kan, enUgt regeringens mening, inte undvikas att verksamheten inom totalförsvarets miUtära del redan i fred kan komma i konflflct med samhäUete mfljömäl. I vissa fefl kan det därför vara nödvändigt att regeringen meddelar särskflcfe föreskrifter för att för­svarsmakten skaU kunna fuUgöra sin huvuduppgift.

Samma bestämmelser i buUerhänseende gäfler i princip för Försvars­makten som för annan verksamhet. För Försvarsmakten har vidare feststäflte en mfljöpoUcy, vilken omfettar även åtgärder mot bufler MöjUghetema att minska bufler frän miUtär verksainhet kan emeUertid i flera fefl vara begränsade om inte de buflerbegränsande åtgärdema i afltför hög grad skafl inverka menUgt pä verksamheten som såclan.

Det finns ett övergripande samhäUsintresse av att Försvarsmakten effektivt bl.a. kan utbflda och ö-va krigsföiband i fred. Bufler är därför ett område där, eifligt regeringens mening, toleransen måste vara högre i förhållande tiU det miUtära försvaret än i förhåUande tiU annan verk­samhet i samhäUet. I det fortsatte detaljarbetet med att begränsa buUer från miUtär verksainhet är det nödvändigt att dette beaktas.

Som regeringen har anfört under avsnitt 8.3 FlygbuUer bör beräk­ningssättet för flygbuUemivå övervägas ytterUgare av de berörda myn­dighetema.

Regeringen delar utredningens uppfettning att Försvarsmakten tifl­

sammans med Luftfertsverket och Stetens namrvärdsverk bör utveckfe

en ny bedömningsteknik för immissionsmått för miUtär flygverksamhet.

Regeringen anser dock att även Fortifikationsförvaltiiingen (Fortifika­

tionsverket) bör medverka i arbetet. Vidare bör nya riktlinjer för skott-

40

buUer från artiUeri och andra mnga vapen utarbetas tiflsammans av

Försvarsmakten,   Fortifikationsförvaltningen   (Fortifikationsverket)   och    Prop. 1993/94:215 Stotens namrvärdsverk med utgångspunkt i Instimtionens för mfljömedi-cin vid Göteborgs universitet rapport 1/94 Störningar av bufler fiän skjutfält för mnga vapen - samband mellan exponering och stöming.

Med detfe som gmnd viU regeringen betona vflcten av att arbetet fortsätter med att begränsa störande eUer eljest skadUgt buUer firån miUtär verksamhet. Arbetet bör bedrivas med den inriktning som redcj-visate i 1993 och 1994 års budgetpropositioner och i prop. 1993/94:111. Försvarsmakten bör också fortsätta att genomföra den feststäUcfe mfljö-poUcyn. I fräga om buUer innebär arbetet bl.a. följande.

FlygbuUer

-

Flygvägar anpassas med hänsyn tiU vunna erferenheter efter inttcjduk-tionen av JAS 39,

-

teoretiska beräkningar av flygbuUemtbredning följs upp med praktiska mätningar för att få ytterUgare underfeg för att begränsa omgivningspå­verkan,

-

inskränkningar i och/eUer detaljreglering av flygklubbsverksamheten inom flottfljomrädena övervägs och

-

möjUghetema att från stömingssynpunkt och i fråga om buUemÖjred-ning skUja den civife och den miUtära flygtrafiken vid flottUjflygplatser-na undersöks.

Skottijufler

-

Mfljökrav för utveckling och produktion av nya vapen m.m. utarbefes,

-

möjUghetema att dämpa Ijududjredningen genom IjudfäUor vid festo skjutbanor i anknytning tifl fetorter utreds och

-  möjUghetema att anpassa IjudutbredningsmcxleUen för storskaUg

sprängning så att den kan umyttjas vid grovkaUbrig skjutning under­

söks.

41

15    Forskning och utbildning

Prop. 1993/94:215

Regeringens bedömning: En ökad satsning på forskning mom buUeromrädet bör komma tiUstånd.

TeknikvetenskapUga forskningsrådet bör fä i uppdrag ätt i sam­arbete med Arbetsmfljöfonden, Arbetarskyddsstyrelsen, Arbets-mUjöinstimtet, Närings- och teknikutvecklingsverket och Stotens råd för byggnadsforskning utvärdera den tekniska buflerforsk-ningen och att föresfe var tyngdpunkten i sateningama bör Ugga. Arbetemfljöfonden bör få i uppdrag att i samarbete med Stotens namrvärdsverk. Arbetarskyddsstyrelsen, Arbetemfljöinstimtet, Socialstyrelsen och Medicinska forskningsrådet utvärdera den medicinska effektforskningen. Uppdragen skafl avrapporteras tfll regeringen före I mars 1995.

Utredningens förslag: Ämnesområdet ljud- och vibrationer behöver etobleras som en självständig disciplin vid de tekniska högskolorna för att möto framtidens krav på tystare maskiner

För att högskolor i samarbete med industrin skafl kunna utveckfe tystare produkter föreslås att 17 mfljoner kronor per år anslås tifl några av de tekniska högskoloma.

För att inte kompetensen inom buflerområdet på effekteidan på sikt skafl urholkas och Sverige förlora sin fiamskjutna plate inom bl.a. mfljömedicinen försläs att 8 mfljoner kronor per år satsas på forskning mom detfe omräde.

Arbetsmfljöfonden och Stotens namrvärdsverk bör enUgt utrednmgen ges i uppdrag att lämna försfeg på fempUg fördehiing av de 8 mfljoner kronor per år.

Remissinstanserna: De mstanser som yttrat sig i firågan tiUstyrker att ämnesområdet ljud- och vibrationer etobleras som en självständig disciplin.

Vad gäUer förslaget om anslag tiU de tekniska högskoloma anser Närings- och teknikutvecklingsverket att man innan resursema förstärks bör undersöka hur man kan använda redan befintUga resurser på ett bättre sätt. Övriga instanser som kommenterat försfeget tiUstyrker att resursema utökas men flera har avvflcande synpunkter på hur de bör fördelas.

Flera remissmstanser tiflstyrker att medel ansfes tifl effektforskning. Det ftamhåfls dock från flera håfl att en utvärdering bör göras av vilka mstimtioner som skufle kunna få to del av medlen.

Skälen för regeringens bedömning: Regeringen är i huvudsak posi­tiv tiU en ökad satening på forskning mom buUeromrädet. Det är vUctigt att denna satening även riktos mot utijfldning och gmndvetenskap. En faktor av stor vikt är en ökad examination av tekniska doktorer inom detto forskningsområde då det utgör den effektivaste formen av kun-

42

skapsöverföring  tifl bl.a.   industrin.   Detto kräver gmndvetenskapUg    Prop. 1993/94:215 forsknmg för att bygga upp kompetensen inom landet pä sflct och garan­tera långsiktigheten.

Fördelningen av de medel som sateiungen skuUe innebära mäste dock föregås av en vetenskapUg utvärdering av området för att identifiera starka och svaga områden samt garantera den vetenskapUga kvaUten.

TeknikvetenskapUga forskningsrådet bör få i uppdrag att i samarbete med ArbetsmUjöfonden, Arbetarskyddsstyrelsen, ArbetsmUjömstimtet, Närings- och teknikutvecklingsverket och Stotens råd för byggnadsforsk­ning utvärdera området för att föresfe var såväl befintUga som eyenmel-fe utökade resurser bör sättas ui. Utvärderingen bör innehåUa intematitj-neUa utbUckar. ArbetemUjöfonden bör få i uppdrag att i samarbete med bl.a. Arbetarskyddsstyrelsen, Arbetemfljöuistimtet, Socialstyrelsen, Stotens namrvärdsverk och Medicinska forskningsrådet utvärdera den medicmska effektforskningen. Uppdragen skafl avrapporteras tifl rege­ringen före I mars 1995.

43

Förklaring av vissa benämningar inom bullerområdet       Prop. 1993/94:215

Bflaga 1 Här förklaras kortfetfet de benämningar inom buflerområdet som an­vänds i propositionen

Ljud: Tryckvariationer som utijreder sig som vågor genom luften och uppfetfes av vårt hörselsinne. Karaktäriseras av styrka och frekvens (tonhöjd). Såväl styrka som tonhöjd kan variera över tiden.

Buller: Icke önskvärt ljud.

Decibel eller dB: Ett mått på Ijudete styrka. Kan cjcksä användas som mått pä hur stor del av ljudet som isoleras eUer dämpas bort.

dBA, dBC: Mätt pä Ijudete styrka som korrigerate med frekvensav­vägningsfilter (A eUer C) för att efterlikna vår hörsels fegre känsUghet för låga och höga frekvenser.

Frekvens: Ett mätt pä tonhöjd. Antal svängningar per sekund. Frek­vensen mäts i Hz (hertz). Ljud som vi hör har frekvenser meUan ca 20 tifl ca 20 000 Hz. Bufler innehåfler som regel ljud med många frekven­ser samtidigt.

Ekvivalent nivå: Medefljudtrycksnivå, som regel A-vägd, på effekt­basis av varierande bufler Det anges ofto som S-timmarsvärde för arbeteplatebuUer och 24-timmarsvärde för vägtrafikbuUer Det är det vanUgaste mättet på samhäfls- och arbeteplatebuUer

Frifåltsvärde: Ljudnivå utomhus utan inverkan av reflekterande bygg­nader och Uknande. Det används ofto som ett mått på immissionen.

EPNdB: Enheten för Tone-Corrected, Effective Perceived Noise Level. Ett förfinat sätt att ange Ijudete styrka på som används vid flyg-buUercertifiering.

Emission: Bullret vid buUerkäUan.

Immission: Bullret vid en störd pfete.

Flygbullemivå eller FBN: FBN används som ett mått på buUrete styrka i nivå eUer medeltal per dygn mnt flygpfetser Den framräknas för närvarande på basis av genomsnittUg trafik under ett är. KväUs-buUer ges 5 dBA och nattiiuUer 10 dBA större vUrt än dagbuUer

44

Sammanfettning av betänkande (SOU 1993:65)   Prop. 1993/94:215

Handlingsplan mot buller

Bilaga 2

"Pfegsammast av alfe föroreningar är emeflertid bullret, den mcjdema teknologins morgongåva tifl människan. Den som fyUt sina öron med vindamas växlande musik lär knappast kunna förestälfe sig det ständiga motorlarm, som följer storsfedsbon pä gatan, på arbetepfetsen, in i hemmet som trasar sönder hörselnerver och skapar en snarande kväv-ningskänsfe." (Brev tifl Columbus av Rolf[REDACTED_EFTERNAMN], 1973.)

Buller som miljöfaktor

Bufler är aflesfedes närvarande och Ugger högt på Ustan över industri-samhäUets föroreningar. Ett och samma ljud som det är skönt att lyssna tiU för en person kan samtidigt vara starkt störande för en annan.

BuUer som mfljöfektor har en rad unika egenskaper och dess negativa effekter är av vitt skflda sfeg. Kraftigt bufler kan heh efler delvis för­störa hörselorganet på ett irreparabelt sätt. Bufler kan störa vår sömn och påverka vårt dagUga Uv vid väsentUgt fegre nivåer än den som gäUer för risken för hörselskada. De gräns- och riktvärden som läggs fest för bufler i olika sammanhang Ugger vid en sä hög risk- eUer stör­ningsfaktor, som vi i andra sammanhang inte skufle acceptera. Bufler är en global föroremng med långtidseffekter

Med anledning av att åtgärder mot buflerproblemen i vårt samhäUe försummate uttafede riksdagen våren 1991 att en samfed handlingsplan mot buUer skyndsamt borde förefeggas riksdagen. Regeringen tog hös­ten 1991 i regeringsdeklarationen upp buUer som ett prioriterat område.

God ljudmiljö

Vad som är en god mfljö varierar efter omständighetema. Det är vflctigt att definiera den gcjcfe mfljön utan att först bedöma vad som är tekniskt och ekonomiskt rimUgt. Arbetspfetsen bör självklart vara riskfri för hörsehi vUket mnebär en ljudnivå pä högst 75 dBA. Den goda bostoden även i fetorten bör vara sådan att vi varken fär vår sömn störd eUer hör grannens stereo. För den goda bostoden bör inte ekvivalentnivån utom­hus överstiga 40-45 dBA. Att nå detta mäl genereUt går mte, men med enkfe medel och framsynthet kan det nås i en stor del av bebyggelsen.

Den vanUgaste buUerkällan i våra boendemfljöer är vägtrafik. BuUer

från flyg och feg berör ett förhållandevis mindre antal personer, liksom

det frän industriefl verksamhet. Även bufler frän olika motordrivna

redskap, hushäUsmaskiner, fläktar och ventifetionssystem i bostoden och

45

grannens musicerande kan ge upphov tiU stöming på ohka sätt. I fritids-

mUjön kan motorbåtar cjch andra motorfordon störa den namrmfljö vi    Prop. 1993/94:215 sökt oss tiiU för att koppfe av och njuto i. Buflerstömingama fortsätter    Bilaga 2 att öka så länge som inte betydUgt mer än hittiiUs görs åt buflerproble­men. Det är fett att ödefegga tysto mfljöer; det är som regel mycket svårt att återstäfla ostördheten.

Många av buflerproblemen är svårbemästrade därför att de är inbygg­da i vårt samhäfle. Det gäfler redan gjorda investeringar inom olika samhäflssektorer som i trafiken, inom industrin, i våra byggnader och bosfeder Effektema blir trafikbufler, hörselskadUgt bufler i arbeteUvet, däUg ljudisolering i bosfeder, fläktbuUer i en rad sammanhang m.m. Det finns också buUerproblem som är ett resultet av ofegUgheter eUer bristande hänsyn tiU omgivningen vid användtungen av olika motor­drivna apparater Sådant kan åtgärdas tifl en ringa efler mgen kostnad den dag samhäUet bestämmer sig härför

Är vi villiga att betala för ett tystare samhälle?

Samhällsekonomiska kalkyler allt viktigare

De gränser som i cfeg sätte för en och samma förorening varierar bero­ende på i vilken mfljö den uppträder - på arbetet, i hemmet efler i vår omgivning. Bufler är ett exempel härpå.

System för riskvärdering och hantering av risker behöver utvecklas och tiflämpas inom olika områden i högre grad än vad feflet är i dag. Konkreto planer för riskbegränsning för produkter som innebär stora hälso- efler störrisker är en del i detto arbete. I de flesto feU mäste av resurs- och kompetensskäl buUerbekämpiung dcjck uppnås genom fort­löpande åtgärder från dem som hanterar bullriga produkter utan den centrafe styming som särskUda begränsningsplaner innebär. SamhäUsekonomiska mtäkter har betydelse för kosmadseffektiviteten. Lagstiftning och restriktioner har haft och kommer att fortsätto ha en stor rofl i mUjöpoUtiken. För att denna ansate skafl vara samhäUseko­nomiskt effektiv måste samhäflet ha en god uppfettiiing om vilka åt­gärder som är mest kosmadseffektiva.

Pä utredningens uppdrag har professor Sören[REDACTED_EFTERNAMN] vid Sveriges lantbmksuruversitet i Umeå utfört en pUotsmdie rörande människors betahiingsvflja för åtgärder mot bufler av oUka sfeg. De tvä slag av buUer som har analyserate är vanUgt trafikbuUer i en storsfed samt inomhusbuUer, t.ex. grannars stereoljud eUer festighetens ventife-tionsljud.

Betalningsviljan motsvarar de samhällsekonomiska intäkter­na

De samhäUsekonomiska värderingarna av buUer gmndas på resulteten

från enkäter rörande människors betalningsvilUghet för oUka buUer-

46

dämpande åtgärder. Undersökningen har genomförts på kort tid, med ett

i förhåUande tiU problemet mycket begränsat popufetionsurval och med    Prop. 1993/94:215 ofuUständigt beaktande av olika bakgmndsfektorer. Smdien som är den    Bilaga 2 försto i sitt sfeg skaU ses som en pflotetodie.

Smdien är inte någon ftiflständig samhäflsekonomisk kalkyl eftersom här endast intäktesidan (dvs. efterfrågesidan) beaktas. Syftet med den har varit att erhålfe en uppskattning av människors betalningsvUja för olika buflerdämpande åtgärder

För hushåflen i en kommun efler ett bostodsområde medför en för­bättrad buUersituation att vinster uppstår för hälsa, arbete och fritids­aktiviteter Den vinst som på detto sätt uppkommer för ett hushåfl gör att det har en kalkylerbar betalningsvUja för den genomförda förbätt­ringen.

Samband mellan kostnad och kvalitet

Buflerskyddsåtgärder skafl afltid sättos in i ett mycket tidigt skede och säkerstäUas genom ett kvaUtetssäkringssystem. Det är däremot olämpUgt och kostsamt, men fortferande aUtför vanUgt att inte behandfe buUer-problemet förrän det redan uppsfett. Kostnaden blir då 10 - 100 gånger högre. Genom en fömtseende planering är det möjUgt att uppnå goda IjudförhåUanden. Mfljökonsekvensbeskrivning, mfljökvaUtetsnormer och tillräckUga skyddsavstånd tiU mfljöferUga verksamheter är vflctiga hjälp­medel i detto arbete.

Uppmärksamheten måste tidigt riktos mot dessa problem vid nya projekt och när nya konstmktioner och utmstningar börjar tos fram för marknaden. Detto i sm mr kräver en hög allmän medvetenhet om buflerproblemen och att kunskap om bufler och buflerskydd mte bara finns hos nägra fä speciaUster utan även hos en bred krete av ansvariga för planering, projektering och upphandling. Det gäUer att förhindra tillkomsten av nya ur buUersynpunkt undermåUga mUjöer, Uksom att tidigt uppmärksamma nya bullrande prcxlukter pä marknaden.

BuUerbekämpningen kan principieUt ske på tre olika sätt:

*

BuUerbekämpning vid källan

*

BuUerbegränsning pä vägen tiU mottogaren

*

Åtgärder på inunissionssidan (vid mottogaren)

En gmndläggande princip för handlingsplanen är att det verkUga bullret och inte enbart det beräknade skafl uppfyUa festetäUcfe gränsvärden eUer riktvärden eUer i avtal stäUcfe garantier för ljudnivå.

Många är störda av trafikbuller

I Sverige bor i dag ungefär 8,6 mUjoner människor Vägtrafiken är den

buUerkälfe som berör flest mäimiskor Det mest framtiädande problemet

är höga buUemiväer i bosfedsbebyggelse i närheten av stora trafikleder

Nedslående är att det i de flesto fefl är svårt att mom överskådUg tid

47

sänka buflemivån så mycket som skufle behövas, dvs. mer än 20 dBA,

genom fordonsätgärder, bafikminskningar efler tystare däck och vägbe-    Prop. 1993/94:215

läggningar, öveigång tifl koflektivtrafik och mjukare körsätt.

Bilaga 2

Antalet människor som är buflerexponerade, för mer än 55 dBA har minskat sedan början av 1970-talet ttote att transportarbetet i sig har ökat. Denna gynnsanuna utveckling beror främst på ett ändrat boende­mönster Under denna period har 1,4 mfljoner personer flyttat tifl 0,5 mfljoner nybyggda småhus som i stor uteträckning planerate för en utomhusnivå under 55 dBA. Kommunernas trafiksaneringsprogram cJch en mer fömtseende vägplanering har även inverkat. Däremot har inte vidtogna åtgärder på fordon, däck cjch vägbana påverkat de olika beräkningsresulteten av antalet exponerade. Jag utgår från att antalet exponerade för vägtrafikbufler i dag uppgår tifl ca 1,6 mfljoner männi­skor Antalet människor som utsatte för bufler frän de olika trafiksfegen kan med utgångspunkt från trafikverkens mfljöplaner och vad som kommit ftam under utredningsarbetet uppskattas tifl drygt 2 mfljoner

Trafiken kommer även i framtiden att vara vår mest störande buUer-källa. Ett mycket stort antal männsflcor är i sin boendemfljö utsatta för ett vägtrafikbuUer som Ugger 20-30 dBA över en gcjd Ijudmfljö. Väg­trafikens buUerkäUor har en sådan nivå att det skufle krävas en bufler-minskning långt utöver vad som över huvud feget förefefler tekniskt möjUgt i dag för att buUerproblemen skafl kunna lösas genom åtgärder vid källan.

De senaste 20 årens erferenheter tyder på att flertalet av vägtrafikens buflerkäflor i bästo fefl kan komma att bU margineflt tystare för lång tid framöver, såvida inte däck/vägbanebullret inom en snar framtid reduce­ras.

Utvecklingen pä däcksidan har bl.a. styrte av väghällningsegenskaper-na i mycket hög hastighet på torr vägbana. Detto har givit aUt bredare och därmed bullrigare däck.

VanUgt förekommande vägbefeggningar kan ge skillnader i alstrat buUer om 2-4 dBA. Genom att ge hög prioritet tfll buUerfrågan vid valet av vägbefeggning är det möjUgt att redan nu reducera bullret med uppskattningsvis 2 dBA vid hastigheter över 50 km/tim. Porösa vägbe­feggningar, s.k. dränasfelt, kan i nytt tiUstånd ge upp tiU 5 dBA lägre däck/vägbanebuUer i höga fordonshastigheter än motsvarande fete be­läggningar. Pä experimentetodiet finns det dessutom vägbefeggningar med en än mer markant buUerreduktion.

Det är angefeget att stödja väghållare som vfll utföra prov med tysto-re vägbefeggningar och att finansiera utvärderingen av dessa egenska­per. Stoten och kommuner som väghållare bör undvika högbuUrande och prioritera fegbuUrande vägbefeggning där sä är möjUgt.

Tunnlar, hastighetsbegränsning och en bullerklassad bil

Den enda åtgärd som mera radflcalt minskar trafikens buUeremission är

att däcka över vägen eUer förfegga den i mnnel. Metoden är inte gene­

reUt användbar men bör umyttjas i ökad omfettning som lösning på

4g

särskflt besvärUga tiafikbuUerproblem.

BuUerenussionen kan minskas något genom att reducera trafikflöde-    Prop. 1993/94:215 na, sänka de verkUga hastighetema och dämpa trafikens tempo. Efter-    Bilaga 2 som det inte går att med den konventionella skyltningen i tiUräckUg grad påverka de fektiska hastighetema måste andra metoder prövas.

Eftersom det nuvarande systemet med mfljöklasser i aflt väsentUgt tar sflcte pä avgasproblematiken bör ett system införas för en buUerklassad bfl som kan åtiijuto väsentUga skatteförmåner. Bflar som kan klassas som mfljövänUga ur buflersynpunkt skafl vara utmstode med fertbe-gränsare så att man kan ha lågbullrande däck. Utredningen för en vidare utveckling av systemet med mfljöklasser för bflar m.m. bör få tifläggsdirektiv för att se hur en buflerklassad bfl skafl kunna passa in i ett nytt mfljöklassystem för bflar.

Bullersanering i den befintliga miljön

Att genomföra ett åtgärdsprogram som utgår från principen att åtgärda de sämsto mfljöema först, dvs. de där utomhusnivåema Ugger över 65 dBA kräver såväl längsiktighet som erforderUga resurser. Vissa åt­gärder är föga kostnadskrävande och bör kunna genomföras omedelbart. Eftersom trafikbufler är svårbemästrat gäfler bl.a. att buUerdämpa venti-fetionsanläggningar och liknande som förstör en i övrigt tyst mfljö på gärdsidan i det kringbyggcfe kvarteret. Hit hör också fönsterätgärder i de fåfl befintUga fönster kan förbättras med en tiUsatemte.

En genomsnittUg kostnad om 40 000 kr per lägenhet är tillräckUg för att uppfyUa inomhusmålet och väsentUga delar av utomhusmälet. Detto är också vähnotiverat enUgt betahiingsvflUghetesmdien, eftersom det är ungefärUgen lika med den genomsnittUga samhäUsekonomiska intäkten.

Ett åtgärdsprogram uteträckt över 10 år ger en kostited om 8CX) mfljo­ner kronor per är. Dette belopp finansieras med en bufleravgift på fordonsskatten med 200 kr per personbU och genomsnittUgt 5(X) kr per mngt fordon. Totalt ger detto ca 890 mfljoner ler per är. För personbilar motsvarar bufleravgiften mindre än 1 öre per personkm.

Externt industribuller

Industriförbundet har mot bakgmnd av den utveckling som skett när det

gäfler buUerfirägomas hantering och skillnaderna i olika typer av nuljö-

stöming ftån oUka buflerkäflor hävdat att det i koncessionerna borde

anges riktvärden för extemt industribufler i stäUet för straffsanktionera­

de gränsvärden, som om de överskrids leder tUI allmänt åtal CJch förlust

av tiflstånd, och att sanuna typ av stöming skafl bedömas på ett lik­

värdigt sätt oavsett vflken typ av verksainhet som förorsakar stömingen.

De nivåer som är att betrakte som en god Ijudmfljö innebär att risker­

na för negativa effekter på hälsan är försumbara cKh Ugger under rikt­

värdena för extemt industribuUer Målet med handUngsplanen är att

antalet buUerstörda människor skafl minska och att ännu tyste områden

49

skaU bevaras för framtiden. Med hänsyn tifl att riktlinjema för extemt

4 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 215

mdustiibuUer haft en positivt pådrivande effekt och att det inte hefler    Prop. 1993/94:215 under utrediungsarbetet i övrigt har framkommit sådana skäl som föran-    Bilaga 2 leder  några  försfeg  tifl ändring av  Namrvårdsverkete  riktlinjer för extemt industribufler finns det mte tillräckUga skäl att föresfe någon ändring härav.

Hanteringen av buflerfiågoma i såväl tiflstånds- som tiflsynsärenden behöver dock förbättras. Dagens system härför behöver ändras. Kvali­tetesäkring och de möjUgheter den erbjuder behöver umyttjas bättre.

Arbetsmiljön skall vara riskfri

Trots att kunskaperna om buflrete skadUga inverkan ökat under de senaste årtiondena CKh omfettande sateningar skett på buUerbekämpande åtgärder är hörselskador aUtjämt vanUga i arbetsUvet. Inom industrin är bullret fortferande ett av de vanUgaste arbetemfljöproblemen. Det är svårt att samtafe för 350 000 - 400 000 anstäUda inom industrin tifl följd av en hög buflemivä på arbetspfetsen. Också på många andra arbetepfetser är bullret ofta en besvärande fektor; i storkök cjch disk­mm, skoflokaler, kontor, motorfordonshytter ete. Varje år tillkommer fortferande ca 3 

(XX) 

som är berättigade tifl ersättning firån arbeteskade­försäkringen. Buflerexpositionen sker också i många sammanhang som är svåra att påverka för arbetsgivaren. AUehanda bullriga fritids­aktiviteter kan bidra tifl en hörselskacfe.

Det är i cfeg en allmänt vedertagen uppfettning att buUemivåer kring 85 dBA inte innebär en tfllfredsställande arbetenuljö i buflerhänseende. Expositionsnivåer omkring 70-75 dBA bör därför efterstiävas i produk­tionslokaler För kontorsarbete och annat arbete som fordrar koncentra­tion bör ljudnivån inte överstiga 35 dBA.

Även i EG feggs 75 dBA fest som ett värde där hörselskaderisken anses försumbar. Nivån är baserad på ett antal medicinska smdier EG-kommissionens försfeg ger dock utrymme för ett visst mått av fleJcibiU-tet genom ett antal exponermgsvärden över denna ttöskehuvå, där åtgärder skafl vidtas.

Genom att det nu finns festfegt att 75 dBA ekvivalentiuvå är den ljudnivå där hörselskaderisken är försumbar bör arbetarskyddsstyrelsen föra in detto i sina föreskrifter redan nu och inte avvakte att direktivet kommer att omfettas av EES-avtalet efler ett svenskt EG-medlemskap.

Fömtom de fördelar i form av förbättrad produktivitet och konkur­renskraft investeringar i en bättre arbetenuljö kan bidra tifl, ger ekoncj-miska styrmedel möjUgheten att direkt vfe försäkringsprenuen avfesa de ekonomiska fördelama av en bra arbetsmfljö.

I ansluöiing tfll översynen av bl.a. arbetsskadeersättningen bör dette vara ett väsentUgt insfeg.

Tystnad som konkurrensmedel

50

Att mfljöanpassad prcjdukmtveckling blir aflt viktigare för företegens    Prop. 1993/94:215

möjUgheter att konkurrera såväl på den inhemska som intemationeUa    Bilaga 2

marknaden blir aUt mer tydUgt. Världsmarknaden för varor cjch tjänster

för mfljöskydd är mycket expansiv och väntas öka från 200 mfljarder

doflar är 1990 med mnt 50 % tifl år 2000. Eftersom konkurrenskraftiga

positioner inte är stetiska tiUständ, krävs cjcksä kontinuerUga cJch snabba

innovationer cjch förbättringar. Förmågan att först upptäcka utvecklings-

möjUgheter är vflctig i den afltiner hårdnande konkurrensen. Tystnaden

kan vara ett sådant konkurrensmedel.

Tifl följd av våra intemationefla åteganden, firämst genom EES-av­talet, och ansökan om EG-medlemskap, kommer det bU nödvändigt att svenska industriprodukter blir tystare för att svenska företeg skaU kunna konkurrera på världsmarknaden. Inti-esset för en feg ljudnivå hos olika prcjdukter, främst sådana som används i hemmet, ökar på många mark­nader, bl.a. i Japan, USA och Frankrike.

Ett sätt att stimulera övergången tifl tystare maskiner kan vara att införa ekonomiska styrmedel på maskiner som har en buflerenussion som överstiger en viss nivå. Det har inte varit möjUgt att inom ramen för utredningen utarbete ett försfeg tifl hur detfe skufle kunna utformas med hänsyn tifl dels att redovisningen av bufler ännu sä länge inte är allmänt förekommande, dels att det finns ett mycket stort antal maskiner pä marknaden, som måste gås igenom. En särskfld utredning bör tiU-sättes för att undersöka om och i vilken utstiäckning ekonomiska styr­medel skafl kunna umyttjas för att driva fram tystare maskiner

Buller från leksaker kan ge barn en livslång hörselskada

Leksaker fär mte vara så utfomnade att de kan ge upphov tifl skador, oavsett hur de används. Det finns inte något acceptobelt skäl varför leksaker skafl tiflåtas alstra hörselskadUgt buUer Leksaker som mte är påvisbart oskadUga för bams hörsel, bör därför inte få saluföras. Gräns­värden och mätmetcxl i mtemationeU standard måste utgå firån detto självklara förhållande.

Det pågår ett standardiseringsarbete på detto område. Resulterar detto i aUtför höga mvåer bör en särskUd lagstiftning övervägas. Både i Danmark cJch Norge finns det fegar som förbjuder försäljning av leksa­ker och fyrverkeripjäser som kan orsaka hörselskada.

Standardiseringens betydelse för tystare produkter

Standarder har sedan länge utarbetote på frivUUg väg efter mitiativ

firamför aUt fiän industrin. Den intemationeUa standardiseringen har

haft stor betydelse för industrin för att undvika att tiUverkare tvingas

göra olika versioner av samma prcjdukt tifl följd av att enskUcfe länder i

sina tekniska föreskrifter stäUer olika krav pä varors beskaffenhet efler

i firåga om provning och konttoU.

51

Standardiseringen har genom EG:s program för den inre marknaden Prop. 1993/94:215 fått en ny och avsevärt mer omfettande rofl än tidigare, eftersom stan- Bilaga 2 darder delvis kommer att ersätto reglering genom t.ex. myndighete­föreskrifter. Det finns i dag oroande uppgifter om att Svenska Elektris­ka Kommissionen avser att lägga ned akustikområdet i brist på finan­siering. Dette förhållande är inte unikt för Sverige. Även i andra länder brottas man med samma problem när det gäfler den tvärtekniska metod­standardiseringen.

Samhäflet kan genom att styra resursema tifl det organ som har huvudansvaret för akustikarbetet verka för att kompetensen bibehåUs, att personkontakterna upprätthälls, att effektiviteten ökar och att tifl­gängliga resurser umyttjas rationeflt.

Miljömärkning av den tysta produkten

En allmänt ökande insikt om mfljöproblemen gör att mänga mäimiskor i dag är beredda att aktivt bidra tfll en bättre mfljö genom att förändra sitt levnadssätt i större efler mindre utsträckning. Konsumentemas mfljömedvetna val är avgörande för att producentema skafl utveckfe sådana produkter. Detfe fömtsätter en klar cJch entydig information om varomas egenskaper med avseende på bufler.

Omfettningen av symboler för olika produkters skadUghet för både människor och mfljö är stor Det finns dock ett behcJv av att utmärka de verkUgt tyste produktema inom varje prcjduktgmpp. En särskfld symbol införs för den maskin efler apparat, som är den tysfeste i sitt slag.

Bättre utbfldning om buflers effekter tidigt i Uvet kan minska hörsel­skador och andra effekter

Mfljöundervisningen i skolan blir aUt vflctigare i syfte att göra elever­na mfljömedvetna. Lika självklart är det att buflerproblemet skaU tas upp i såväl försköte som i skolans afla stodier.

Ljudklassning av bostäder kan ge en tystare boendemiljö

Det finns en mängd olika bufler som kan vara störande i våra bosfeder Människors värdering av ljudisolering cjch bufler i bcjendet prioriteras högst efler mycket högt bland kvaUtetsfektorema på en gcxl bostod. Kfegomål pä dåUg ljudisolering är mycket vaifliga. Detto beror framför aflt på det omfettande bmket av stereoaifläggningar med hög effekt. Denna käfla tifl stöming kan om få är komma att växa i och med att TV-apparater med liknande IjudkvaUtet raskt ökar i antal.

Bufler från ventifetionssystem är ett annat välkänt fenomen. Proble­men har dock accenmerats pä senare tid. Kfegomål på fläktbufler såväl utomhus som inomhus är därför vanUgt.

För art komma tifl rätta med fläktbuUerproblemet bör Boverket be­

myndigas att inom ramen för den pågående funktionskonttoUen av

ventflationsanläggningar för att förbättra inomhusklimatet utvidga sina

52

föreskrifter tiU att även omfette konttoUmätningar m.m. av ljudnivåerna    Prop. 1993/94:215

från ventflationsaifläggningar utomhus.

Bilaga 2

En väg att förbättra ljudisoleringen i bostäder hade varit att föreslå skärpte ljudkrav i Boverkete nya Byggregler Det är emeflertid inte rätt tidpunkt att införa en sådan generefl skärpning av minimikraven, efter­som det pågår en utveckling mot att förenkfe regelsystemet som kring­gärdar byggverksamheten. Minimikraven bör därför bibehållas på nuva­rande nivå med det undanteget att reglema för bullret från husete in­staflationer, särskflt ventifetionsanfeggningamas bufler inomhus och utomhus skärps.

Ett obUgatoriskt Ijudklassningssystem bör införas för afla nya bosfe­der, Uksom för bosfeder som genomgår en mer omfettande renovering efler ombyggnad. Svenska Elektriska Kommissionen har påbörjat ett arbete med att fe firam en svensk standard för ett sådant system. Klass-ningsstandarden innehåfler 5 klasser i steg om 4 dB, där den meflerste kfessen motsvarar Byggreglemas minimikrav. De två lägsfe kfessema behövs för delar av det befintUga bosfedsbeståndet. Kfessningen knyte till obUgatoriska, stickprovsvisa konttoUmättungar.

Ljudkfessningen av bosfedema skafl mkludera deras kvaUteter vad gäfler yttre bufler, särskflt trafikbufler och därmed frågan om fesademas ljudisolering. Ljudkfessningen kommer att stimulera en teknikutveckling för att få fiam byggnader med bättre ljudisolering och fegre buflemivå­er

Merkosmaden för en mycket god ljudisolering i en välplanerad ny­produktion Ugger vid efler något under vad människor enUgt betalnings-viUighetesmdien i genomsnitt är beredda att betafe. Det finns med andra ord en marknad för bosfeder med en mycket god ljudisoleringsstandard. När gcjd ljudisolering blir standard snarare än undantog finns det gocfe fömtsättningar att pressa priset på denna kvaUtetehöjning. Vad gäfler merkostnaderna för ett tyst ventifetionssystem är de betydUgt lägre än den genomsnittUga betalningsvUjan. Den rådande avvägningen mellan ytstandard och ljudstandard i det befintUga bostodsbeståndet är mte korrekt. Resursema har umyttjats ineffektivt inom ett stelbent bostods-finansieringssystem.

Fritiden blir allt bullrigare och spolierar tysta områden

Medan vi i arbeteUvet kan se ett trendbrott när det gäUer hörselskador är förhåUandet inte lika positivt i fråga om bullriga fritidsaktiviteter Uppmaningar att vara försflctiga med hörselsinnet för att inte drabbas av en hörsehiedsättning när man blir äldre tycks inte fä avsedd effekt. Ansvaret för att skydda sig för buUer firån oUka fritidsaktiviteter och leksaker fåUer dessutom nästan helt på den enskUde efler föräldrar. Bufler påverkar inte bara utövaren utan stör även omgivningen.

I vårt industriaUserade och aUt mer motoriserade samhäUe finns det

för många nänniskor ett behov av att komma ifrån de bullrande mUjöer-

na för att uppleva den UvskvaUtet som är förbunden med stillhet och ro.

53

Förväntiiingama är också större att sUppa buUerstömingar på fritid.

Karaktären hos olika rekreations- och friluftsområden varierar med Prop. 1993/94:215 namrfömtsättningama, befoUciungs- och bebyggelseförhållandena. I Bilaga 2 många av dessa områden förekommer i ökad uteträckning motoriserade cJch andra aktiviteter såväl på land som pä vatmet och i luften. På läng­re sflct finns det risk för att motoriseringen cjch samhäUsutvecklingen spoUerar möjUghetema för mänga människor att inom räckhäU ha om­råden som inte alls efler bara i Uten omfettning är buflerförorenade av tekniksamhäflet.

Pop/rockkonserter m.m.

Föräldrar och myndigheter är oroade av de höga ljudnivåer som före­kommer i samband med modem musflc, särskflt när den framförs på diskotek och rcjckkonserter Denna oro för evenmefla hörselskadUga effekter är namrUg, när man betänker att mfljontals ungdomar ärUgen besöker denna typ av musflcaktivitet.

Det finns också en uttafed oro för den utbredcfe användningen av bärbar radiobandspelare. Detto har inte kunnat bekräftas utan det före­fefler som om bärbar radiobandspelare inte innebär någon omedelbar risk för hörselnedsättning hos ungdomarna pä det sätt som de i allmän­het används, dvs. under någon timme/cfeg efler vecka vid ljudnivåer meflan 85 och 95 dBA.

Varken högtalarfebrikanter, musflcer efler konsertarrangörer kan ha något intresse av att deras produkter riskerar att åsamka kundkretsen, dvs. musiklyssnama, skador i ett viktigt sinnesorgan. Tvärtom bör det vara ett gemensamt intresse för alfe parter att skaderiskema elimineras.

På WembJey Stodion i London har man infört ett bötesbelopp av 15 000 doflar per minut om ljudnivåerna överstiger 90 dBA långt fram i auditoriet. Jag föreslår att en övre gräns om 100 dBA mätt som ekvi­valentnivå pä publikpfets sätte för pop/rcjckkonserter, diskotek och annan offentUgt firamförd musik.

Skytte en typisk manlig företeelse

Det tycks vara en ganska stor skiUnad mellan pojkar cjch flickor när det

gäfler ljud. Pojkar förefefler vara mer benägna att utsätto sig för höga

ljudnivåer i nästan afla åldrar. Användningen av skjutvapen både på

fritid och i samband med jakt, miUtärtjänst osv. är namrUgtvis mycket

större hos pojkar än flickor i allmänhet. Lflcaså är pojkar mer utsatfe för

impulsbuUer frän päsksmällare och knaUpulverpistol. Det förädiska med

denna typ av ljud är att vi aldrig kan lära oss att höra hur starkt ett

impulsljud är på gmnd av den korte varaktigheten. Jämfört med andra

typer av fritidsbuUer är det helt klart att skytteaktivitetema iimebär en

betydUgt större risk för en omedelbar och bestående hörselnedsättning

efler en fortskridande hörselnedsättning. Dessbättte tycks hörselskydds-

användingen i miUtära sammanhang, i hemvämet och på skjutijanor ha

54

förbättrate under senare år.

Större delen av skytteverksanflieten vid skjuAanoma företas på kval-    Prop. 1993/94:215 lar och helger, då behovet av tystnad och stömingsrisken är som störst.    BUaga 2 Toleransnivån är ofta lägre hos kringboende som är nyinflyttade och hos dem som ej är förknippade med skytteverksamheten.

En särskild Bullerkommission garanterar planens genom­förande

Trots det positiva arbete som pågår när det gäfler buUerfrågoma inom ohka sektorer såväl centralt som lokalt återstår det mycket innan bufler-firågoma tifl fiiUo genomsyrat vårt handlande. Det förebyggande och strategiska buflerbekämpningsarfoete som anges i olika planer innebär de goda intentionema tifl trote att åtgärder mot bufler i konkurrens med andra angelägna mfljöfrågor och med hänsyn tfll det ekonomiska läget ofta fär sfe tiflbaka. Den uppdehiing av det centrafe myndighetsansvaret som föreUgger på mfljö- och hälsoskyddsområdet ger upphov tifl svårig­heter när det gäfler att få lokalt genomsfeg för nationeUa prioriteringar Uksom när det gäfler det centrafe stödet tifl den lokafe verksamheten.

För att förverkUga ambitionerna om att nå en långsiktigt gcjd cjch håUbar mfljö krävs en aktiv dialog meflan de olika aktörema, så att det kan ske en anpassning tifl möjUgheter cJch t>ehov cjch där former för ömsesidiga åtoganden kan utvecklas.

En Buflerkommission bör därför inrättas. Dess arbete skafl bedrivas nära regeringen för att få tifl stånd den samordning som är nödvänding för att minska bullret i värt samhäUe.

Forskning och utbildning

Teknisk forskning

Såväl gmndfeggande som mer tillämpad forskning behövs för att lösa angelägna buflerproblem och to tiflvara möjUghetema att minska bullret mom olika samhäUssektorer Högskolan bör själv svara för de mest gmndfeggande delama av forskningen medan sektorsorganen och näringsUvet bör svara för en mer tillämpad forskning och utvecklings­arbete.

En förstärkning av utijfldning och forskning vid de tekniska högsko­loma är nödvändig för att förbättra ämnesområdena bufler och vibratio­ner och ett kraftigt tfllskott tfll den långsUctiga gmndforskningen be­hövs. Den inteflekmeUa mfljö som skapas härigenom ger fömtsättningar att sektorsfinansiärer och näringsUv kommer att finna samarbetet med högskolan mer intressant och att den tillämpade forskningen i större uteträckning kan bedrivas inom landet. Industrin fär härigenom en samarbetspartner väl i klass med de större forskningsinstimtionema i utlandet, vilket bör stärka den svenska exportindustrins konkurrenskraft.

55

Effektforskning

Prop. 1993/94:215

Bilaga 2 För att kunna vidto kostnadseffektiva åtgärder mot bufler är det av stor vikt att ha kunskap om buflers effekter Samtidigt som buUerstömingar-na ökat har också medvetenheten om hälsoeffekterna och de ekonomiska konsekvensema ökat. WHOs kriteriedokument nr 12 som rör hälsa och bufler har reviderate. Fömtom de direkte effektema av bufler kan firå­gan ställas vflka besparingar i form av minskad olycksrisk cJch ökad produktivitet samhäUet och industrin kan uppnå genom en effektivare bufleibekämpning.

Kompetensen inom buflerområdet kommer pä sikt att urholkas tifl följd av att forskningsmedlen tifl området realt sett har minskat under senare år. SkaU Sverige kunna bibehålla sin framskjubu pfete inom bl.a. mfljömedicinen är det vflctigt att erforderUga medel kommer om­rådet tifl del. En förlorad baskompetens tar lång tid att bygga upp igen.

56

Förteckning över remissinstanserna och sammanSattning   Prop. 1993/94:215 av  remissyttranden  över betänkandet  (SOU  1993:6   Bilaga 3 Handlingsplan mot buller

Förteckning över remissinstanser som lämnat synpunkter

\

Kommerskoflegium, Överbefälhavaren, Scjcialstyrelsen, Stotens Jäm­vägar, Banverket, Vägverket, Kommunikationsforskningsberedningen, Luftfertsverket, Väg- och transportforskningsinstimtet, Stotskontoret, Riksrevisionsverket, Riksskatteverket, Boverket, Arbetarskyddsstyrel­sen, Arbetemfljöfonden, Närings- och teknikutvecklingsverket. Bygg­forskningsrådet, Sveriges Provnings- och Forskningsmstimt, Styrelsen för teknisk ackreditering, TeknikvetenskapUga ForskningsRådet, Konsu­mentverket, Stotens namrvärdsverk. Koncessionsnämnden för mfljö­skydd, FoUchälsouistimtet, Stockhohns universitet. Karolinska mstimtet, Instimtet för mUjömedicin, Universitetet i Linköping, Lunds tekniska högskofe, Chalmers tekniska högskofe, Umeå universitet. Medicinska forskningsrådet. Plan- och byggutredningen. Länsstyrelsen i StcKkholms län. Länsstyrelsen i Kronobergs län. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län. Länsstyrelsen i Värmlands län. Länsstyrelsen i Jämtlands län. Länsstyrelsen i Västemorrlands län, Malmö kommun, Göteborgs kommun, Kungl Vetenskapsakademien, Ingenjörsvetenskapsakademien, Svenska Kommunförbundet, Landstingsförbundet, Sveriges Industriför­bund, Kraftverksföreningen, Tjänstemännens centralorganisation, Sveriges Akademikers Centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige, Svenska Arbetegivareföreningen, HSB Riksförbund, Hyres­gästemas Riksförbund, Riksbyggen, Sveriges Allmännyttiga Bosfeds-företog, Sveriges Fastighetsägareförbund, AB Svensk Bflprovning, Bilindustriföreningen, Scandinavian AirUnes System, Villaägarnas Riks­förbund, Svenska Vägföremngen, Stotens arbetsgivarverk, Arbets-mfljömstimtet, Sjöfertsverket, Kungl. Tekniska högskolan. Högskolan i Luleå, Lindhohnen Utveckling AB, Prevfe Rikshälsan, Byggentrepre­nörema, Svenska Lokaltrafikföreningen, ABB Corporate Research, Svenska Båmnionen cjch Svenska Seglarförbundet, Svenska vibrations­föreningen, Jemkontoret och Skogsindustrierna.

Remissyttranden

Allmänt

Utredningens förslag: Handlingsplanen i sin helhet.

Remissinstanserna: Övervägande positiva tifl handlingsplanen är bl.a.

Överbefälhavaren, Socialstyrelsen (som dock har vissa icke bagatellarto-

de uivändningar). Väg- och transportforskmngsinstimtet, Stotekontoret,

57

Arbetarskyddsstyrelsen,    Stotens   Provnings-    och    forskningsinstimt,

5 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 215

Stotens namrvärdsverk,  KaroUnska mstimtet, Medicmska forskiungs-    Prop. 1993/94:215 rådet (som dock har vissa icke bagateUartode invändningar), Länsstyrel-    Bilaga 3 sen i Jämtlands län, Malmö Kommun, KungUga Vetenskapsakademien, Kraftyerksföreningen, Hyresgästemas Riksförbund, och Kungl tekniska högskolan.

Övervägande negativa tiU handUngsplanen är bl.a. Banverket, Väg­verket, Koncessionsnämnden för mUjöskydd och Sveriges Allmännyttiga Bostodsföretog, Svenska Kommunförbundet, Arbetemfljöinstimtet samt Högskolan i Luleå.

Miljökvalitetsnormer

Utredningens bedömning: Bullerområdet är särskilt lämpligt för miljökvalitetsnormer Att omsätta riktlinjer för bullerområdet till miljö-kvalitetsnormer, bör bli en uppgift för den av utredningen föreslagna bullerkommissionen. Naturvårdsverket och övriga berörda myndigheter

Remissinstanserna: Stotens namrvärdsverk, Villaägamas riksförbund och Länsstyrelsen i Jämtlands län tiflstyrker detto. Länsstyrelsen i Jämtlands län anser att genereUa föreskrifter med buUemormer bör införas med viss restriktivitet. Däremot bör riktvärden, utfärdade av myndigheter som regeringen utser, kunna tillämpas pä liknande sätt som sker för närvarande.

Utredningens förslag: Miljökvalitetsnormen utomhus bör på sikt inte överstiga 45 dBA.

Remissinstanserna: Folkhälsoinstimtet, Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län. Väg- och transportsforskningsinstimtet och Instimtet för mfljömedicin tiUstyrker Svenska Kommunförbundet och HSB Riksför­bund anser att möjUgheten att uppfyfla normen är ytterst begränsad.

Miljökonsekvensbeskxivningar

Utredningens förslag: Miljökonsekvensbeskrivningar skall i fråga om buller tydliggöra hela det område som kan bli bullerförorenat.

Remissinstanserna: Folkhälsoinstimtet, Villaägamas Riksförbund och

Länsstyrelsen i Jämtlands län tiflstyrker Stcjckholms universitet (Psyko­

logiska instimtionen) tiflstyrker men anser att konsekvensbeskrivningar

bör göras även när man inte förväntar sig betydande hälscj- efler

rruljöpåverkan.

o

Transportsektoms bullerproblem

Prop. 1993/94:215

Bilaga 3 Vägtrafikbuller

Utredningens förslag: Ett bullersaneringsprogram för de närmaste 10 åren föreslås för åtgärder i befintlig miljö för alla bostadsområden med en bullemivå som överstiger 65 dBA. Kostnaden för detta uppgår till ca 800 miljoner kronor/år. Detta skall finansieras med i genomsnitt 200 kr I år i ökad fordonsskatt för personbilar och en högre avgift för tunga fordon som bullrar mer.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans avstyrker själva buflersane-ringsprogrammet. Vad gäfler finansieringssättet är endast HSB Riksför­bund, Väg- cjch tiansportforskningsinstimtet. Länsstyrelsen i Göteborg och Bohus län samt Boverket positiva, medan sammanfegt elva mstanser (bl.a. Vägverket, Svenska Lokaltrafikföreningen, Landstingsförbundet, Göteborgs kommun och Kommunförbundet) är mer efler mindre kritiskt mstäflcfe tfll försfeget. T.ex. vfll Konsumentverket och Länsstyrelsen i Jämtlands län finansiera med höjd bränsleskatt i stäUet. Sveriges AU-männyttiga Bosfedsförefeg saknar i utredningen en tydUg anvisning om hur buUéravgiften på fordonsskatten skaU överföras tiU bostodssektom.

Utredningens förslag: Tekniskt kan däck- och vägbanebullret minskas med kanske 5-7 dBA på 20 års sikt gerwm:

-

en genereU hastighetsgräns i Europa, vilket möjliggör smalare däck av mjukare gummi

-

tystare vägbeläggningar

-

en yttre styming av fordonshastigheten

-

att särskilda mätmetoder för däck och vägbanor kommer fram snarast.

Remissinstanserna: Bl.a. Vägverket, Väg- och transporteforsknings-uistimtet och Svenska Kommunförbundet har yttrat sig, de tillstyrker förslaget.

Utredningens förslag: För att minska bullret från vägfordon föreslås en bullerklassad bil med väsentliga skatteförmåner ingå i det nya miljö-klassystemet för bilar. Utredningen "för en vidareutveckling av systemet med miljöklass er för bilar m.m.", bör få tilläggsdirektiv för att även utreda hur ett system för en bullerklassad bil skall kunna passa in i ett nytt miljöklassystem enligt de utgångspunkter som bör gälla för en sådan bil.

59

Remissinstanserna: Boverket, Stotens namrvärdsverk, Konsumentver-    Prop. 1993/94:215

ket. Lunds tekniska högskofe samt Svenska Kommunförbundet, tiU-    Bilaga 3

styrker försfeget. Riksskatteverket anser att det är bättre att önskemålet

om fega buUeremissioner vidareutvecklas i det befindiga mfljöklassyste-

met, eftersom det där redan stäfls krav pä låga bufleremissioner för att

en bfl skafl få hänföras tifl mfljöklass 1. Bflindustriföreningen anser att

det är väsentiigt att Sverige inte försöker lösa frågan på ett unikt

nationeUt sätt och att det nuvarande specieUa svenska mfljöklassnings-

systemet snarast harmoniseras med motsvarande EG-regler, i försto

hand genom EES-avtalet.

Flygbuller

Utredningens forslag: Målet om en ftygbullemivårwrm (FBN) på mindre ån 55 dBA för civil och militär verksamhet för boende vid flygplats bibehålls men kompletteras med ett långsiktigt mål om att normen bör sänkas med 5 dBA. Ftygbullemivåtwrmen skall baseras på den mest intensiva tremånadersperioden under året. Hårdare immis-sionsriktvärden för allmänflyget och förbud rrwt de ultralätta flygplanen bör övervägas.

Remissinstanserna: Luftfertsverket motsätter sig en skärpt målsättning och ett förbud för ultiafetto flygplan men stöder försfeget att ha hårdare immissionskrav för allmänflyget. Verket säger vidare bl.a. att en väsentUg del av buflerproblemen orsakas av att bebyggelsen tiflåte konuna aUt närmare flygpfetsen. I övrigt lämnas mycket få konunento-rer

Tågbuller

Utredningens förslag: Av de investeringsmedel som riksdagen i Juni 1993 be\'iljat Banverket föreslås att det under den kommande tioårs­perioden avsätts minst 10 miljoner kronor för bullerskyddsåtgärder hos de boende som är utsatta för en bullemivå som överstiger 80 dBA mätt som maximalnivå.

Remissinstanserna: Stotens Jämvägar anser att en omfördelning av redan bevfljade mvesteringsmedel stiider mot de gmndläggande prin­ciper som gäUer för investeringsplaneringen och avstyrker försfeget. Riksrevisionsverket anser att Uka vUlkor bör gälla som utgångspunkt för sättet att finansiera buUer från oUka bafikslag.

60

Utredmngens förslag: En bulleravgift enligt principen att förorenaren    Prop. 1993/94:215 betalar bör övervägas för att finansiera ytterligare bullerskyddsåtgärder    Bilaga 3 Den ska ingå i den banavgift som erläggsför att få utnyttja spåren. Hur banavgifterna ska göras mer miljörekuerade bör övervägas av en sär­skild utredning.

Remissinstanserna: Banverket tiUstyrker Svenska Lokaltrafikföre­ningen anser att regional och lokal koUektivtiafik på spår bör undantes firån särskfld banavgift för att inte försämra spårtrafikens konkurrens­kraft. Stetens Jämvägar kritiserar den uikonsistens de anser föreUgga i och med att utredningen menar att sänkte skatter är ett bra medel att uppnå buflerminskningar på vägsidan, och samtidigt ser höjda avgifter som den bäste metcjden på jämvägssidan.

Utredningens förslag: Statens Jämvägar skall ges i uppdrag att arbeta för gemensamma europeiska emissionskrav.

Buller från rangerbangårdar bör bedömas på samma sätt som externt industribuller.

Remissinstanserna: Banverket och Boverket är de enda som kommen­terat dette. De avstyrker försfeget.

Utredningens förslag: Naturvårdsverket bör i sammarbete med Ban­verket utreda riktlinjer för tågbuller.

Remissinstanserna: Endast Banverket (som tiUstyrker) har kommente­rat förslaget, men nämner samtidigt att utredningen föregriper en sådan utredmng genom att lämna ett eget försfeg på riktlinjer

Utredningens förslag: Riktlinjema för väg- respektive tågbuller bör vara likartade.

Remissinstanserna: Industriförbundet, Svenska Kommunförbundet, Lunds Tekniska Högskofe och Malmö Kommun tiUstyrker Banverket däremot avstyrker med argumentet att fegbuUer upplevs, enUgt utförda smdier, betydUgt mindre störande än vägbuUer vid motsvarande ljud­nivåer Stetens Jämvägar anser att försfeget är fuUständigt irrelevant om kosmadseffektivitet efterstiävas.

61

Utredningens förslag: De riktvärden som anges skall gälla. BL a. före-    Prop. 1993/94:215 slås skärpta riktvärden Jämfört med Banverkets bullerpolicy vad gäller    Bflaga 3 uteplats: 45-55 dBA vid redan befintlig Jämväg istället för 75 dBA.

Remissinstanserna: Stetens Jämvägar avstyrker och menar att försfegen skuUe ge den mnga landsvägstrafiken en konkurrensfördel gentemot SJ. Banverket kritiserar att riktvärdena redovisas utan värdering av vilka kosmader försfegen innebär. Stetens Provnings- och Forskningsinstimt är tveksamma tifl den föresfegna definitionen av maximahuvå för feg. Malmö Kommun tiflstyrker

Buller från industrier m.m.

Externt industribuller

Utredningens försU: Buller i tillstånds- och tillsynsärenden jämställs med andra miljöföroreningar. En plan som innehåller en emissions­beräkning skall godkännas av myndighetema före byggstart.

Kvalitetssäkring och systemtillsyn införs för buller och garanteras gerwm att krav ställs på att mätningar skall utföras av ackrediterad personal.

Plarwvyndighetema beaktar behovet av buUerskyddszoner och undvi­ker etablering av bebyggelse irtiill industrier; ett minsta skyddsavstånd bör anges i tillstånd.

Remissinstanserna: Boverket och Industriförbundet tiUstyrker att minste skyddsavstånd anges i villkor Svenska Kommunförbundet mot­sätter sig genereUa föreskrifter som innehåUer absolute värden på skyddsavstånd. Malmö kommun anser att skyddsavstånd har varit en av orsakema tiU bl.a. separering av olika fiinktioner i fetortema och där­med tifl ökad ttafik, och anser därför att firågan bör utredas ytterUgare.

Boverket delar utredmngens syn att Natorvärdsverkets riktlinjer för extemt industribuUer är väl avvägcfe men att hanteringen och tillämp­ningen behöver ses över Boverkete samprojekt med Namrvårdsverket och Räddningsverket "Plats för arbete " arbetar med denna fråga.

Utredningens förslag: Skärpta krav för buller vid etablering på oex­ploaterad mark bör införas gerwm att en bullergränslinje dras på ett övertänkt avstånd från industrin, varigerwm hänsyn tas till framtida bebyggelse eller markanvändning.

Buller från lastfordon som används för irtiema transporter bedöms som extenti industribuller medan buller från övriga fordon, inkl. järn­vägstransporter till och från industriområdet, bedöms tillhöra samhäUets trcifiknät.

62

Remissinstanserna: Göteborgs kommun och Länsstyrelsen i Göteborgs    Prop. 1993/94:215 och Bohus län, anser att bufler tifl följd av trafik tifl och från industrin    Bilaga 3 skafl fålfe under mdustrins ansvarsområde. Jemkontoret och Skogsindu-striema tiUstyrker försfeget.

Utredningens förslag: Anvisningama för mätningar skaU ställa krav på att redovisningarna även skall innehålla uppgifter om driftsförhållanden, mätintervaU, hartiering av fluktuerarule buller, meteorologiska förhållan­den etc.

Remissinstanserna: Jemkontoret och Skogsindustriema tiUstyrker Malmö kommun anser att tiUäggsanvisningama bör trycka på det fåk­mm att flera buUerkäUor ger en högre sammanlagd ljudnivå.

Buller från byggarbetsplatser

Utredningens förslag: Naturvårdsverkets riktlinjer för buller från bygg­arbetsplatser bör revideras enUgt förslag i utredningen, göras tydUgare och ange exempel på metoder för att begränsa buUerstömingama till omgivningen.

Remissinstanserna: Boverket mstämmer i att Namrvårdsverkete riktlin­jer för bufler från byggarbetepfetser behöver förtydUgas med exempel på hur bra buUerdämpning kan ordnas. Vid byggarbetspfetser som pågår flera år bör industrins extembuUervärden tillämpas. Svenska Kommun­förbundet vifl understryka vflcten av att nya uppgifter för kommunerna inte tiUskapas utan att det samtidigt ges möjUghet att finansiera verk­samheten genom avgifter

Utredningens förslag: De miljömässiga konsekvensema för ett byggpro­jekt bör redovisas redan i planeringsskedet för att kostnader för alterna­tiva metoder skaU kunrm beaktas vid anbudsgivningen.

Remissinstanserna: Landstingsförbundet tiflstyrker

Buller från vindkraftverk

Utredningens förslag: Buller från vindkraftverk, enskilda eller i gmpp,

bör bedömas på samma sätt som extemt industribuUer med riktvärdet 40

63

dBA utomhus vid bostadsbebyggelse och annan stömingskänsUg be-    Prop. 1993/94:215 byggelse.  Vid hörbara rena toner skärps kraven 5 dBA. Riktvärdena    Bilaga 3 måste dock kopplas till vindhastigheten, eftersom bakgrundsbullrets maskerande verkan kan utnyttjas vid hög vindhastighet.

Standarder och mätmetoder behöver utvecklas och underlag för stömingen från virulkrqfverk behöver tas fram. Detta bör vara en uppgift för SNV

Remissinstanserna: Kraftverksföreningen ifirågasätter försfeget eftersom aggregatitivåer kring 35-40 dBA ofta är maskerade av det namrUga vuidbmset. Med försfeget hamnar man fett i den sititotionen att man får stänga av aggregat ttote att de inte stör Föreningen viU ha separato riktvärden för cfeg, kväfl och natt, vilket möjUggör att aggregat körs under delar av dygnet där nattstömingar uppbäder.

Buller i arbetsmiljön

Utredningens förslag: Expositionsnivåer för buller i arbetsmiljön bör inte överskrida 70-75 dBA. Detta värde skall gälla som riktmärke vid ny- och ombyggruider och nyinvesteringar i maskiner och i övrigt i den befintUga miljön ske i den takt som ekonomin tillåter.

Remissinstanserna: Landstingsförbundet, Landsorganisationen i Sverige, KaroUnska Instimtet, och FoUcälsoinstimtet m.fl. tfllstyrker Arbetarskyddsstyrelsen är positiv tifl en framtida stegvis sänkmng av gränsvärdet. Styrelsen fiamhåfler att hur snart detto kan ske är bercjende av utvecklingen av metcjder för buUerbegränsning, men att det måste handfe om en tidsperiod pä ca 20 år mnan det värde som kan betiaktes som en riskfri nivå nås. Universitetet i Linköping är tveksam tiU att omgående sänka gränsvärdet med 10 dBA utan närmare analys av möjUgheten att fektiskt genomdriva en såclan förändring. Stotens Arbetsgivarverk anser att det behövs ytterUgare medicinskt underfeg som styrker behovet av sänkto gränsvärden för buUer innan en sådan åtgärd genomförs. Såväl Svenska Arbetegivareföreningen som Svenska Kommunförbundet avstyrker

Utredningens förslag: För kontorsarbete och annat arbete som fordrar koncentration bör exponeringsnivån inte överstiga 35 dBA för att betraktas som en god arbetsmiljö. Detta värde skall gälla som riktmärke vid ny- och ombyggruider och nyinvesteringar i maskiner och i övrigt i den befintliga nuljön ske i den takt som ekonomin tillåter

Remissinstanserna: Bl.a. Arbetarskyddsstyrelsen, KaroUnska Instimtet

och AB Svensk BUprovning tiUstyrker.  Stotens Arbetegivarverk och

54

Svenska Arbetegivareföreningen avstyrker försfeget.

Utredningens förslag: Ekorwmiska styrmedelför att ge incitamerti till en bättre arbetsmiljö bör övervägas.

Remissinstanserna: Arbetsmfljömstimtet har svårt att se hur de funde­ringar kring ekonontiska styrmedel som diskuteras i utredningen ska kunna fyfla någon funktion.

Prop. 1993/94:215 Bilaga 3

Tystnad som konkurrensmedel

Utredningens förslag: Att upprätthålla från svensk sida godtagbara förhåUanden vad avser buller förutsätter en medverkan med experter m.ft. i det intemationella standardiseringsarbetet och att kompetens och resurser ställs till förfogande för ansvariga myndigheter

Remissinstanserna: Konsumentverket tiflstyrker

Utredningens förslag: Krav på bullerredovisning på produkter till följd av EG.s maskiruiirektiv m.fl. direktiv bör möjUggöra ekorwmiska styrmedel för produkter som har en bulleremission som överstiger en viss nivå. Detta bör utredas i särskiU ordning när EES-avtalet trätt i kraft.

Remissinstanserna: Konsumentverket anser att ökad mformation tifl konsumentema, märkning av produktema samt producentpåverkan bör vara tillräckUgt för att påverka utvecklingen mot bättre produkter

Utredningens förslag: Ett saluförbud för leksaker, fyrverkeripjäser m.m. bör övervägas om det pågående starulardiseringsarbetet vad gäller buller från leksaker resulterar i nivåer som riskerar ge upphov till hörselskador.

Remissinstanserna: Konsumentverket välkomnar detto försfeg.

Utredningens förslag: Ett särskiU miljömärke införs för den maskin eller apparat som är specieUt tyst för att upplysa konsumenterna i deras val av produkt och för att öka incUamentet att utveckla tystare produkten

Remissinstanserna: Sfetens Provnings- och forskningsinstimt. Stock-

5

holms Universitet, Folkhälsoinstimtet och Villaägamas Riksförbund är

positiva tfll försfeget. Konsumentverket, Länsstyrelsema i VärrrUands    Prop. 1993/94:215 och Jämtiands län,  avstyrker försfeget och anger bl.a.  som motiv    Bilaga 3 administrativ mngroddhet samt att ytterUgare märkiungssymboler mer förvirrar än informerar.

Utredningens förslag: Kommuner bör få bemyruligande att genom ett tillägg i hälsoskyddsförordningen (1983:616), meddeUi generella föreskrifter som innebär förbud nwt att uruler kvällar och helger använda andra än miljömärkta motordrivrm trädgårdsredskap. Socialsty­relsen bör utfärda närmare anvisningar om detta.

Remissinstanserna: Länsstyrelsen i Göteborg och Bohus län stäUer sig tveksam tifl förslaget. Orsaken är att sådana föreskrifter måste följas upp genom tiUsynsmsatser som kan bU svåra att genomföra i praktiken.

Utredningens förslag: För att förändra situationen vad gäller bullerpro­blemen irwm industrin krävs att buller och dess effekter tas upp i undervisningen i såväl förskoUi som i skolans alla stadier och i den arbetsplatsanpassade utbildningen.

Remissinstanserna: Landstingsförbundet tiUstyrker och påpekar att detto påverkar läramtbfldningen.

Utredningens förslag: Lagen (1992:1326) om personUg skyddsutmstning bör tiUämpas utan dröjsmål

Remissinstanserna: Konsumentverket och Lmdhohnen Utveckling AB tiUstyrker

En tystare boendemiljö

Utredningens förslag: Ett Ijudklassningssystem införs för alla nya bostäder och för bostäder som gerwmgår en mer omfattande rerwvering eller ombyggnad. LJudklasnsingssystemet bör innehåUa 5 steg, där den mellersta kUissen motsvarar Boverkets minimikrav. LJudklassningen skall inkludera bostädemas kvalitéer vad gäller yttre buller, särskih trck-buller, och därmed frågan om fasadens ljudisolering.

Remissinstanserna:  Bl.a.  Stotens  Provnings-  och  forskningsinstimt.

Svenska Kommunförbundet och Kungl tekniska högskolan tiUstyrker

gg

förslaget. Även Sveriges Allmännyttiga Bostodsföretog, Byggentrepre-

nörema och Sveriges Fastighetsägareförbund är positiva men anser att Prop. 1993/94:215 systemet ska vara frivilUgt. Boverket är positivt mstäUt men påpekar att BUaga 3 om trafikbullret påverkar kfessningen, så har en fektor byggts in som mte byggherren kan påverka. Verket viU därför införa en genereU skyldighet för väghållaren att ange förväntod trafikbuUemivå mtiU störda lägenheter för 5 är firamåt. Hyresgästemas Riksförbund före­språkar höjcfe krav i kommande nybyggnadsregler och avstyrker förslaget. Göteborgs kommun och Sveriges Fastighetsägareförbund avstyrker försfeget.

Utredningens förslag: LJudklassningen knyts till obUgatoriska, stick­provsvisa kortiroUmätningar.

Remissinstanserna: Styrelsen för teknisk ackreditering tiUstyrker Sveriges Allmännyttiga Bostodsföretog anser att förslaget bl.a. skuUe sfe i strid med den i t.ex. plan- och byggfegarbetet tydUgt festsfegna principen att byggherren själv ansvarar för att byggnaden motsvarar de krav som samhäUet stäUer Sveriges Fastighetsägareförbund anser att det befindiga regelverket är tillräckUgt.

Utredningens förslag:  Ett  klassningssystem för IJudförhållaruierm   i skolor, hotell, vårdbyggnader bör påbörjas snarast.

Remissinstanserna: Folkhälsoinstimtet tiUstyrker

Utredningensförsk: Den pågåeruie fiinktionskortiroUen av ventilations­anläggningar irwmhus bör utvidgas till att omfatta även ljudnivåerna från ventilationsanläggningar utomhus. Boverket bör erhålla bemyndi­gande att utförda sådana föreskrifter.

Remissinstanserna: Närings- och teknikutvecklingsverket och Bygg-forsknmgsrådet tiflstyrker Hyresgästemas Riksförbund och Riksbyggen anser att förslaget kan vara en framkomUg väg. Boverket är tveksamt tiU försfeget och föreslår att betydelsen av stickprovsvisa konttoUmät­ningar förstärks i samband med sluÖjesUctningen men att fimktionskon­froUen förblir oförändrad. Även Svenska Kommunförbundet och Byggentreprenörema är negativa tiU försfeget.

Utredningens förslag: Nybyggnadsreglemas krav på högsta vertiilations-

buller är 30 dBA i boningsrum. För en tillfredsställande dämpning av

67

det lågfrekventa bullret bör detta krav kompletteras med ett dBC-krav.    Prop. 1993/94:215

Hur detta formuleras bör överlåtas åt Boverket.

Bilaga 3

Remissinstanserna: Byggforskningsrådet och Byggentreprenörema tiUstyrker Boverket avstyrker försfeget i sin helhet och Sveriges Fastighetsägareförbund avstyrker vad gäUer befintUg bebyggelse.

Buller i fritidsmiljön

utredningens förslag: En övre gräns om 100 dBA på publikplats mätt som ekvivalertinivå under 10 minuter införs för ljudnivåer från popl-rockkonserter, diskotek och anrmn offertiligt framförd musik. Socialsty­relsen bör få i uppdrag att utfärda närmare anvisningar om hur kontroU och sanktioner skall utformas.

Remissinstanserna: SamtUga remissinstanser som yttrat sig tiUstyrker

Utredningens förslag: Intressekonflikter uppstår ofta i samhäUet p.g.a. skottbuUer. Detta kan undvikas gerwm att irtie tillåta bebyggelse nära skjutbanor.

Utredningen föreslår inga åtgärder vad gäller motorsport.

Om det är svårt att nå ner tiU lämpUga buUemivåer vid skjutbanor, bör inskränkningar införas för skjuttider, vapentyper, kalibrar etc.

Remissinstanserna: Beträffande skjutbanor tiUstyrks utredningens för­slag av flertalet renussinstanser Flera remissuistanser anser att det är olyckUgt att utredningen inte närmare behandfet motorsportområdet.

Buller i det militära försvaret

Utredningens förslag: Statens naturvårdsverk och Fortifikationsför­valtningen bör få i uppdrag att utarbeta nya riktlinjer för skottljudfrån artiUeri.

I övrigt bör det fortsatta miljöarbetet med avseende på buller inom försvarsmakten inriktas på de åtgärder som finns redovisade i Över-befölhavarens programplan ÖB 93.

Remissinstanserna: Försvarsmaktens organisationsmyndighet (FMO) anser att det bör vara Namrvårdsverket och Försvarsmakten som tifl-delas uppgiften att utarbeto nya riktlinjer för skottijud från artiUeri m.m.

FMO är vidare tveksam tiU utiTcdningens försfeg att förändra basen för flygbuUemivå från årsmedelsdygn tifl mest intensiva tremånaders-

68

period, eftersom ett sådant beräkningssätt skuUe kunna ge mer miss-    Prop. 1993/94:215

visande resultot än det beräkningssätt som används för närvarande.

Bilaga 3

Bättre samordning av buUerfrågoma nödvändig

Utredningens förslag: En särskiM bullerkommission bör inrättas för att ta det samUide ansvaret för att få till stånd en anpassning till en bullerfriare miljö och att buUerbekämpningsarbetet fortskrider i enlighet med förslagen i handlingsplanen. Dess arbete skall bedrivas nära regeringen.

Förslaget till milJöbaUc behöver i vissa avseerulen förtydUgas i fråga om bulleraspekten. Detta kan lämpligen ske i specialmotiveringen till de olika bestämmelserrm, bl.a. i 2 kap. 6 § och 3 kap. 8 %, i anslutning till beredningen i regeringskansliet.

Genomförs irtie försUiget till milJöbaUc bör en särskild bullerlag över­vägas.

Remissinstanserna: Totalt 13 remissinstanser är övervägande positiva tiU förslaget. Länsstyrelsen i Kronobergs län anser dock att kommissio­nen ska vara en tiUfäUig konstmktion. Många av instansema säger att ett altemativ tiU en buUerkommission är att ge Namrvårdsverket eUer FoUchälsomstimtet ett liknande sektorsansvar som kommissionen skafl fä.

Sammanfegt 15 remissinstanser är övervägande negativa tiU förslaget: Stotskontoret och Prevfe Rikshälsan anser att försfeget mte är tUlräckUgt underbyggt. Även bland dem som avstyrker nämns som altemativ att i StäUet ge - i försto hand - Namrvårdsverket den roU som buUerkommis­sionen skuUe få enUgt försfeget. Namrvårdsverket anser att en specieU buUerkommission mte behövs utan att dess tiUtänkto uppgifter kan klaras genom ansvarsfördelning och samordning mellan berörda myn­digheter där Namrvårdsverket ansvarar för den yttre mUjön.

Forskning och utbildning

Utredningens förslag: Ämnesområdet ljud- och vibrationer behöver etableras som en självständig disciplin vid de tekniska högskoloma för att möta frarrtiidens krav på tystare maskiner. Härigerwm skapas den nödvändiga basen för sektororganens FoU-behov och för den vidare kunskapsspridningen till samhäUets olika nivåer.

Remissinstanserna: De instanser som yttrat sig tiUstyrker

69

Utredningens förslag: För att högskolor i samarbete med industrin ska    Prop. 1993/94:215 kunna utveckla tystare produkter föreslås att 17 miljoner kronor per år    Bilaga 3 riktas till tekniska högskolor.

Remissinstanserna: Närings- och teknikutvecklingsverket anser att man, mnan resursema förstärks, bör undersöka hur man kan använcfe redan befintUga resurser på ett bättre sätt. Övriga instanser som kom­menterat försfeget tiUstyrker.

Utredningens förslag: De 17 miljoner krorwr per år bör ges till Teknis­ka högskolan i Stockholm, Chalmers tekniska högskola samt till Luruls tekniska högskol. Merparten bör koncentreras till de två förstnämnda.

Remissinstanserna: Kommunikationsforskningsberedningen och Lansorganisationen i Sverige är två av fem mstanser som tiUstyrker Bland de sex som avstyrker anger bl.a. Arbetarskyddsstyrelsen att även ArbetemUjöinstimtet i Umeå och Högskolan i Luleå, bör tiUdefes pengar. Andra som är negativa tiU försfeget är Stotens Provnings- och Forskningsinstimt samt Arbetemfljöinstimtet.

Utredningens förslag: Ett konsortium bör bildas melUm de olika forskningsinstitutionerna för att effektivisera insatsema.

Remissinstanserna: Närings- och teknikutveckUngsverket anser att det bör övervägas om inte även Flygtekniska försöksanstalten skaU knytas tiU konsortiet. I övrigt tiUstyrker Chalmers tekniska högskofe.

Utredningens förslag: För att irtie kompetensen irwm bullerområdet på effektsidan på sikt skall urholkas och Sverige förlora sin framskjutrm plctis irwm bl.a. miljömedicinen föreslås att 8 miljoner kronor per år satsas på forskning irwm detta område.

Remissinstanserna: Medicinska Forskningsrådet är en av fyra instanser som tiUstyrker

Utredningens förslag: Arbetsmiljöfonden och Statens Naturvårdsverk bör ges i uppdrag att lämim förslag på lämpUg fördelning av de 8 miljoner krorwr per år mellan de tre mottagarrm.

Remissinstanserna:  Lunds  tekniska högskofe  anser att  medelsför-

70

dehiingen bör vife pä en mer objektiv utvärdering av avdehiingamas

verksamhet. Medicinska forskningsrådet kan inte tiUstyrka tiUdelning tiU    Prop. 1993/94:215 instimtioner som inte kvaUteteprövas eifligt de riktlinjer som gäfler för    Bilaga 3 forskningsfonder i allmänhet. Övriga mstanser som yttrat sig föreslår att fler aktörer bör få pengar, ibland namnges även vilka.

71

Miljö- och naturresursdepartementet

Prop. 1993/94:215

Utdrag ur protokofl vid regeringssanunanträde den 24 mars 1994

Närvarande: stoteministem Bfldt, ordförande, och stoteråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel, Heflsvflc,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: steterådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1993/94:215 HandUngsplan mot bul­ler

gotab  46311, Stockholm 1994

72