Regeringens proposition 1990/91:126

om följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen, m.m.

Prop. 1990/91:126

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifo­gade utdrag ur regeringsprotokollet den 14 mars 1991.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Laila Freivalds

Propositionens huvudsakUga innehåll

Riksdagen har beslutat en genomgripande reform av den s.k. summariska processen, dvs. målen om lagsökning, betalningsföreläggande och handräck­ning. Målen skall enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning flyttas från tingsrätterna till kronofogdemyndigheterna och förfarandet reformeras. Lagen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Siktet är inställt på att reformen träder i kraft den 1 januari 1992.

I propositionen föreslås följdändringar med anledning av reformen, bl.a. i rättegångsbalken och utsökningsbalken. De flesta av ändringarna är av hu­vudsakligen redaktionell art, men det föreslås också en ny registerlag för den nya summariska processen.

I propositionen tas också upp ett par förslag som riksskatteverket har fört fram vid sin pågående översyn av utsökningslagstiftningen. En ansökan i ut-sökningsmål skall få göras med hjälp av ADB-medium. Vidare skall uppgift om gäldenärens arbetsgivare få antecknas i utsökningsregistret.

Lagändringarna föreslås, med två undantag, träda i kraft den dag rege­ringen bestämmer.

Propositionens lagförslag

1 Förslag till

Lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 d §, 18 kap. 8 a § saml 42 kap. 11 och 18 §§ rättegångsbalken skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. 3d§' I tvistemål där förlikning om saken är tillåten skall tingsrätten alllid bestå av en lagfaren domare, om värdet av vad som yrkas uppenbart inte översti­ger hälften av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Första stycket gäller inle, om en part första gången han skall föra la­lan i målet yrkar all allmänna regler skall tillämpas och därvid gör sanno­likt atl den bakomliggande tvisten rör etl högre värde eller atl ulgången annars är av synnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden. Har talan väckts genom ansökan om betalningsföre­läggande, skall den part som begär att målet hätiskjuts till rättegåtig se­nast i samband därmed framställa yrkande som nyss sagls.

Med värde enligt första styckel avses det värde som kan antas gälla vid tiden för talans väckande. Har talan väckts genom ansökan om lagsökning, belalningsföreläggande eller handräckning eller som enskilt anspråk i brottmål, avses värdet vid rättens beslul all tvisten skall hand­läggas som tvistemål. Vid bedöm­ningen skall hänsyn inte tas lill rätte­gångskostnaderna.

Första stycket gäller inte, om en part första gången han skall föra ta­lan i målet yrkar atl allmänna regler skall tillämpas och därvid gör sanno­likt atl den bakomliggande tvisten rör ell högre värde eller att utgången annars är av synnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden. Har talan väckts genom ansökan om belalningsföre­läggande, skall den part som begär atl målet överlämnas lill tingsrätt se­nast i samband därmed framställa yrkande som nyss sagls.

Med värde enligt första stycket avses det värde som kan antas gälla vid tiden för talans väckande. Har talan väckts genom ansökan om be­lalningsföreläggande eller hand­räckning eller som enskilt anspråk i brottmål, avses värdet vid rättens beslut alt tvisten skall handläggas som tvistemål. Vid bedömningen skall hänsyn inte tas till rättegångs­kostnaderna.

18 kap. 8 a §2 I mål där 1 kap. 3 d § första stycket lillämpas gäller följande i stället för bestämmelserna i 8 §. Ersätlning för rättegångskostnad får inte avse annat än kostnad för

1.

rådgivning enligt rätlshjälpslagen (1972:429) vid ell tillfälle för varje in­stans,

2.

ansökningsavgifl,

3.

resa och uppehälle för part eller ställföreträdare i samband med sam-

' Senaste lydelse 1989:656. - Senaste lydelse 1989:656.

Föreslagen lydelse

Nuvarande lydelse

manträde eller, om personlig inställelse ej föreskrivits, resa och uppehälle för ombud,

4.

vittnesbevisning,

5.

översättning av handling.

Ersättning utgår endast i den mån kostnaden varit skäligen påkallad för tillvaratagande av partens rätt.

Ersättning som anges i andra stycket 3 utgår enligt bestämmelser som re­geringen meddelar.

Med kostnad som sägs i andra stycket 1 jämställs kostnad för annan råd­givning som lämnas av advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå, i den mån den ej överstiger högsta avgift för rådgivning enligt rättshjälpslagen.

Har målet till en början handlagts i annan ordning än som gäller för mål som avses i denna paragraf, utgår ersättning för kostnad som avser den tidi­gare handläggningen enligt de kostnadsregler som gäller för denna.

Har ett mål om lagsökning eller Har ett mål om betalningsföreläg-betalningsföreläggande   hänskjutits     gande eller handräckning överläm-

näts tid tingsrätt får, om målet däref­ter avgörs genom tredskodom mot svaranden, ersättning även avse skä­lig kostnad för en rättegångsskrift el­ler för inställelse vid ett samman­träde inför rätten. Sådan ytterligare ersättning utgår, om inte särskilda skäl föranleder annan bedömning, enligt bestämmelser som regeringen meddelar.

till råttegång eller upptagits efter åter­vinning får, om målet därefter av­görs genom tredskodom mot svaran­den, ersättning även avse skälig kostnad för en rättegångsskrift eller för inställelse vid ett sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare er­sättning utgår, om inte särskilda skäl föranleder annan bedömning, enligt bestämmelser som regeringen med­delar. Detsamma skall gälla, om elt mål om handräckning upptagits efter återvinning.

Prop. 1990/91:126

42 kap. 11 §3

1 mål där förlikning om saken är tillåten får svaranden föreläggas att skriftligen avge svaromål enligt 7 § vid påföljd att tredskodom annars kan komma att meddelas mot ho­nom.

I mål där förlikning om saken är tillåten får svaranden föreläggas att skriftligen avge svaromål enligt 7 § vid påföljd att tredskodom annars kan komma att meddelas mot ho­nom. I föreläggandet skall anges vad svaranden enligt 44 kap. 7 a eller 7 b § skad iaktta för att tredskodom inte skall kunna meddelas mot honom.

18 §" Ett mål avgörs efter huvudförhandling. Utan sådan förhandling får rätten dock

1.

avgöra ett mål på annat sätt än genom dom,

2.

meddela tredskodom,

3.

meddela dom i anledning av talan som medgivits eller eftergivits,

4.

stadfästa förlikning och

3 Senaste lydelse 1987:747. ' Senaste lydelse 1987:747.

5. även i annat fall meddela dom, om huvudförhandling inte behövs med     Prop. hänsyn till utredningen i målet och inte heller begärs av någon av parterna.     1990/91 -126

Innan ett mål avgörs med stöd av första stycket 5, skall parterna, om de inte kan anses redan ha slutfört sin talan, beredas tillfälle till detta.

Innan ett mål avgörs genom treds- Innan ett mål avgörs genom treds­

kodom enhgt 44 kap. 7 a §, gäller kodom enligt 44 kap. 7 a eller 7 b%,

vad som sägs i andra stycket i fråga gäller vad som sägs i andra stycket i

om käranden.

fråga om käranden.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

2 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i utsökningsbalken

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 §, 3 kap. 1 och 5 §§, 4 kap. 27 §, 13 kap. 14 § samt rubriken närmast före 4 kap. 27 § utsökningsbalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2        kap.

2§

Sökanden skall ange den åtgärd som han yrkar.

Vid ansökan skall inges den exekutionstitel på grund varav verkställighet söks. Gmndas anspråket på löpande skuldebrev eller annan handling, vars företeende utgör villkor för rätt att kräva betalningeller påkalla fullgörande av annan förpliktelse, skall den handUngen inges.

Exekutionstiteln skall inges i huvudskrift eller, om kronofogdemyndighe­ten anser det tillräckligt, i bestyrkt avskrift. Handling som avses i andra stycket andra meningen skall inges i huvudskrift. Annan handling bör inges i huvudskrift eller bestyrkt avskrift.

Görs ansökan på medium för au-tomatbk databehandling behö ver ex­ekutionstiteln inte inges, om den är ett utslag i mål om betalningsföreläg­gande, som har meddelats tidigast tre år innan verkställighet söks.

3        kap.

1§

Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel äga mm på grund av följande exekutionstitlar:

1.

domstols dom, utslag eller beslut,

2.

förlikning som är stadfäst av domstol,

3.

godkänt strafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot,

4.

skiljedom,

5.

förbindelse angående underhållsbidrag,

6.

förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkstäl­las,

7.

handling som enligt särskild föreskrift får läggas till gmnd för verkstäl­lighet,

8.

kronofogdemyndighets utslag eller beslut i mål om betalningsföreläg­gande eller handräckning.

Vad som i balken sägs om dom Vad som i balken sägs om dom

gäller, om ej annat föreskrivs, i till- gäller, om ej annat föreskrivs, i till­

lämpliga delar även domstols utslag lämpliga delar även domstols utslag

eller beslut.

eller heslut samt kronofogdemyndig-

hets utslag eller beslut i mål om betal­ningsföreläggande eller handräck­ning.

Nuvarande lydelse

Verkställighet får genast ske av

1.

dom i växelmål eller checkmål,

2.

tredskodom varigenom betal­ningsskyldighet har ålagts den ute­blivnaparten, om ej annal förordnas med anledning av talan om återvin­ning.

5§

Föreslagen lydebe

Verkställighet får genast ske av

1.

dom i växelmål eller checkmål,

2.

tredskodom varigenom betal­ningsskyldighet har ålagts den part som uteblivtt eller inte uppfyllt vad som sägs i 44 kap. 7a eller 7b § rätte­gångsbalken, om inte något annat förordnas med anledning av ansö­kan om återvinning.

Prop. 1990/91:126

4 kap.

Utmätningsverkan   av   domstols

Utmätningsverkan   av   domstols

beslut eller av betalning till krono-     beslut eller av betalning till krono­

fogdemyndigheten

fogdemyndigheten, m.m.

27 §' Har domstol fastställt att förfallen fordran skall utgå med särskild för­månsrätt i registrerat skepp, regi­strerat luftfartyg, intecknade reserv­delar till luftfartyg eller fast egen­dom anses egendomen omedelbart utmätt.

Har domstol eller kronofogde­myndighet fastställt att förfallen fordran skall utgå med särskild för­månsrätt i registrerat skepp, regi­strerat luftfartyg, intecknade reserv­delar till luftfartyg eller fast egen­dom anses egendomen omedelbart utmätt.

Denna verkan förfaller, om ej för­säljning begärs hos kronofogdemyn­digheten inom två månader från det att domstolens beslul vann laga kraft.

Denna verkan förfaller, om ej för­säljning begärs hos kronofogdemyn­digheten inom två månader från det atl beslutet eller utslaget vann laga kraft.

Begäran om försäljning görs hos en kronofogdemyndighet som enligt 8 § är behörig att ta upp ansökan om utmätning. Försäljning av fast egendom skall dock begäras hos kronofogdemyndigheten i det län där egendomen finns. Denna myndighet får överlämna målet till annan kronofogdemyndig­het, om det behövs för att samordna verkställigheten mot en gäldenär

13 kap. 14 §

överklagat, 2. utmätning har skett hos dödsbo för fordran som ej var förenad med sär-

1 Senaste lydelse 1988:385.

Medel får ej betalas ut ulan alt sä­kerhet ställs, om

1. utmätning har skett med stöd av 3 kap. 5 § 1 eller 6 § och exekutions­titeln ej har vunnit laga kraft eller utmätning har skett på grund av be-vb i mål om betalningsföreläggande att utmätning får äga rum och gälde-nären har sökt återvinning.

Medel får ej betalas ut utan att sä­kerhet ställs, om

1. utmätning har skett med stöd av 3 kap. 5 § 1 eller 6 § och exekutions­titeln ej har vunnit laga kraft eller utmätning har skett på grund av ut­slag eller beslul i mål om betalnings­föreläggande eller handräckning och gäldenären har sökt återvinning eller

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop.

skild förmånsrätt i egendomen och den tid som anges i 8 kap. 6 § första     1990/91:126 stycket ej har gått till ända,

3.

rätten till medlen är beroende av besvär som har anförts över utmät­ningen eller den utmätta egendomens försäljning eller av talan som avses i 4 kap. 20-22 eller 26 §,

4.

fördelning som har skett vid fördelningssammanträde ej har vunnit laga kraft,

5.

i annat fall tvist råder om vem som är betalningsberättigad.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

3 Förslag till

Prop.   .

Lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i

1990/91:126

utsökningsbalken

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § och 3 kap. 12 § utsökningsbalken i para­grafernas lydelse enligt lagen (1990:748) om ändring i nämnda balk skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2         kap.

1§

Ansökan om verkställighet görs Ansökan om verkställighet görs

muntligen eller skriftligen.

muntligen  eller  skriftligen.   Rege-

ringen eller den myndighet som rege­

ringen bestämmer får dock medge att

ansökan görs på medium för auto-

matbk databehandling.

Ansökningshandling   skall   vara        Skriftlig ansökan skall vara under-

egenhändigt undertecknad av sökan-     tecknad av sökanden eller hans om-

den eller hans ombud.

bud.

Utslag i mål om betalningsföreläggande eller handräckning verkställs självmant av kronofogdemyndigheten, om inte sökanden i målet har angett att verkställighet inte skall ske. Ansökan om verkställighet anses gjord när utslaget meddelades.

3         kap.

12 §

Utslag i mål om handräckning

Utslag eller beslut i mål om hand-

verkställs, utom i fall som avses i 11

räckning verkställs, utom i fall som

§, såsom lagakraftägande dom, om

avses i 11 §, såsom lagakraftägande

inte något annat förordnas med an-

dom, om inte något annat förordnas

ledning av ansökan om återvinning

med anledning av ansökan om åter-

eller besvär.

vinning eller besvär.

4 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i jordabalken

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 8 kap. 8 och 32 §§, 12 kap. 8 och 26 §§ samt 13 kap. 26 § jordabalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

8 kap. 

8§i

Uppsägning skall vara skriftlig, om ej skriftligt erkännande av uppsäg­ningen lämnas. I fall som avses i 11 kap. 6 och 6 a §§ skall uppsägningen dock alltid ske skriftligen. Uppsägning får ske hos den som är behörig att ta emot arrendeavgift på jordägarens vägnar.

Skriftlig uppsägning skall delges den som sökes för uppsägning, dock utan tillämpning av 12-15 §§ delgivningslagen (1970:428).

Träffas ej den som sökes i sitt hemvist, får uppsägningen sändas i rekom­menderat brev under hans vanhga adress. Ett exemplar av uppsägningen skall dessutom lämnas antingen i den söktes bostad till vuxen medlem i det hushåll som han tillhör eller, om han driver rörelse med fast kontor, på kon­toret till någon som är anställd där. Påträffas icke någon som angivits nu, skall uppsägningen i stället läggas i den söktes postlåda, om sådan finns. Uppsägning har skett när vad som sagts nu blivit fullgjort.

Har jordägare eller arrendator, hos vilken uppsägning skall ske, ej känt hemvist här i riket och finns ej heller känt ombud som har rätt att mottaga uppsägning för honom, får uppsägningen ske genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar.

En ansökan hos domstol med yr- En ansökan hos domstol med yr­kande att arrendeförhållande skall kände att arrendeförhållande skall upphöra eller att arrendator skall upphöra eller att arrendator skall avhysas gäller som uppsägning när avhysas gäller som uppsägning när delgivning skett i behörig ordning.       delgivning skett i behörig ordning.

Debamma gäller en ansökan enligt lagen (1990:746) om betalningsföre­läggande och handräckning om att arrendator skad avhysas.

Särskilda bestämmelser om innehållet i uppsägning av avtal om anlägg­ningsarrende finns i 11 kap. 6 §.

32 §2

Arrendetvist som ej enligt 30 § ankommer på arrendenämnds prövning skall upptagas av den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är be­lägen. Även klandertalan som avses i 31 § och ärende enligt 9 kap. 24 § upp­tages av denna domstol.

Om laga domstol i tvist med an- Om laga domstol i tvist med an­ledning av tillfällig upplåtelse av ledning av tillfällig upplåtelse av mark för uppställning av fordon mark för uppställning av fordon finns bestämmelse i 10 kap. 10 § rät- finns bestämmelse i 10 kap. 10 § rät­tegångsbalken. Beträffande laga tegångsbalken. domstol i arrendetvbt som skallprö-

' Senaste lydelse 1984:678. 2 Senaste lydelse 1981:849.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop.

vas        enligt        lagsökningslagen

1990/91:126

(1946:808) eller handräckningslagen (1981:847)   finns   bestämmelser dessa lagar.

Tvist som efter klander mot arrendenämnds beslut är anhängig vid dom­stol får återförvisas till nämnden.

12 kap. 8 §3

En uppsägning skall vara skriftlig, om hyresförhållandet har varat längre än tre månader i följd vid den tidpunkt till vilken uppsägningen sker. Upp­sägningen får dock, utom i fall som avses i 58 a §, vara muntlig, om det är hyresgästen som säger upp avtalet för upphörande och hyresvärden lämnar ett skriftligt erkännande av uppsägningen. Uppsägningen får ske hos den som är behörig alt ta emot hyra på hyresvärdens vägnar.

Skriftliga uppsägningar skall delges den som söks för uppsägning i den ordning som anges i 8 kap. 8 § andra och tredje styckena, om inte annat följer av tredje eller fjärde styckena i denna paragraf.

Har den som söks för uppsägning hemvist här i landet och är det inte fråga om en uppsägning i förtid enligt 42 § eller en sådan uppsägning som avses i 58 §, får uppsägningen sändas i rekommenderat brev. Uppsägningen anses då ha skett när den har avlämnats för postbefordran under den söktes vanliga adress. Har hyresgästen lämnat hyresvärden uppgift om en adress, under vil­ken meddelanden lill honom skall sändas, anses den som hans vanliga adress. 1 annat fall anses den uthyrda lägenhetens adress som hyresgästens vanliga adress.

Om en hyresvärd eller en hyresgäst, vars avtal skall sägas upp, inte har något känt hemvist här i landet och om det inte heller finns något känt om­bud som har rätt att ta emot uppsägning för honom, får uppsägning ske ge­nom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar.

En ansökan hos domslol med yr-

En ansökan hos domstol med yr-

kande   att  hyresförhållandet  skall     kände  atl  hyresförhållandet  skall

upphöra eller att hyresgäst skall av-     upphöra eller att hyresgäst skall av­

hysas gäller som uppsägning när del-     hysas gäller som uppsägning när del­

givning skett i behörig ordning.

givning skett i behörig ordning. Det­

samma gäller en ansökan enligt lagen

(1990:746)   om   betalningsföreläg­

gande och handräckning om att hy­

resgäst skall avhysas.

Särskilda bestämmelser om innehållet i uppsägning av hyresavtal som gäl­ler lokaler finns i 58 och 58 a §§.

26 r

Hyresvärden har rätl att utan uppskov få tillträde till lägenheten för att utöva nödvändig tillsyn eller utföra förbättringsarbeten som inle kan upp­skjutas utan skada. När lägenheten är ledig till uthyrning, är hyresgästen skyldig att låta den visas på lämplig tid.

Efter tillsägelse minst en månad i förväg får hyresvärden i lägenheten låta utföra mindre brådskande förbättringsarbeten som inte vållar väsentligt hin­der eller men i nyttjanderätten. Sådana arbelen får dock inte utan hyresgäs-

3 Senaste lydelse 1988:927.

" 12 kap. omtryckt 1984:694.

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop.

tens medgivande utföras under den sista månad som hyresförhållandet be- 1990/91:126 står. Vill hyresvärden utföra annal arbete i lägenheten, får hyresgästen inom en vecka från det att han fick meddelande om detta säga upp avtalet till upp­hörande. Sådanl arbete får inte utan hyresgästens medgivande påbörjas förrän avtalet sålunda kunnat bringas att upphöra. Bestämmelserna i detta stycke gäller inte arbete som hyresvärden har utfäst sig att utföra åt hyresgäs­ten eller som han genom ett åtgärdsföreläggande har ålagts att utföra.

I fall som anges i första eller andra stycket skall hyresvärden tillse att hy­resgästen ej förorsakas större olägenhet än nödvändigt. Skada som förorsa­kas hyresgästen genom arbete som avses i andra stycket skall ersättas av hy­resvärden, även om skadan icke beror på hans försummelse.

Hyresgästen är skyldig att tåla inskräningar i nyttjanderätten, som föran­leds av nödvändiga åtgärder för att utrota ohyra i fastigheten, även om den av honom hyrda lägenheten inte besväras av ohyra. Därvid gäller 17 § andra stycket.

Underlåter hyresgästen att bereda Underlåter hyresgästen att bereda

hyresvärden tillträde till lägenheten hyresvärden tillträde till lägenheten

när denne har rätl till det, kan tings- när denne har rätt till det,/år krono­

rätten förordna om handräckning. I fogdemyndigheten meddela särskild

fråga om sådan handräckning finns handräckning. I fråga om sådan

bestämmelser i 17 § handräcknings- handräckning finns bestämmelser i

lagen (1981:847).

lagen (1990:746) om belalningsföre-

läggande och handräckning.

13 kap.

26 §5

Bestämmelserna i utsökningsbal-

Bestämmelserna i utsökningsbal-

ken, lagsökningslagen (1946:808) ken, konkurslagen (1987:672) och och konkurslagen (1987:672) angå- lagen (1990:746) om betalningsföre-ende fast egendom och rättighet däri läggande och handräckning angå-tillämpas också i fråga om tomtrält.      ende fast egendom och rättighet däri

tillämpas också i fråga om tomträtt. Vid expropriation eller Uknande tvångsförvärv som avser tomträtt är denna likställd med fast egendom.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senasle lydelse 1987:679.

11

5 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1957:390) om fiskearrenden skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

17 §'

Tvist om fiskearrende som ej an-        Tvist om fiskearrende som ej an­kommer på arrendenämnds prov-     kommer på arrendenämnds pröv­ning skall upptagas av den fastig-     ning skall upptagas av den fastig­hetsdomstol inom vars område fas-     hetsdomstol inom vars område fas­tigheten är belägen. Även klander-     tigheten är belägen. Även klander­talan som avses i 16 § upptages av     talan som avses i 16 § upptages av samma domstol.  Beträffande laga     samma domstol. domstol i arrendetvbt som skall prö­vas        enligt        lagsökningslagen (1946:808) eller handräckningslagen (1981:847)   finns   bestämmelser dessa lagar.

Tvist som efter klander mot arrendenämnds beslut är anhängig vid dom­stol får återförvisas till nämnden.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1981:856.

12

6 Förslag till

Prop.

Lag om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister      1990/91:126 och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Ansökan om betalningsföreläggande enligt lagen (1990:746) om betal­ningsföreläggande och handräckning får göras hos kronofogdemyndigheten trots att tvist om anspråket skall handläggas enhgt lagen (1974:371) om rätte­gången i arbetstvister

2

§ Har ansökan om betalningsföreläggande gjorts av en medlem i en arbets­givar- eller arbetstagarorganisation och uppkommer fråga om överlämnande av målet till tingsrätt med stöd av 36 § lagen (1990:746) om betalningsföre­läggande och handräckning eller därför att återvinning sökts, skall organisa­tionen, om den enligt 2 kap. 1 § och 4 kap. 5 § lagen (1974:371) om rätte­gången i arbetstvister kan föra sökandens talan vid arbetsdomstolen, bere­das tillfälle att uppge om den vill föra talan där. Detsamma gäller när ansö­kan om belalningsföreläggande har gjorts i kollektivavtalstvist av någon som har varil medlem i en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation som har slu­tit avtalet. Förklarar organisationen att den vill föra talan vid arbetsdomsto­len, skall kronofogdemyndigheten överlämna målet dit.

Om arbelsdomslolen finner sig inte vara behörig att handlägga målet, skall domstolen överlämna detta till en tingsrätt som enligt vad som framgår av handlingarna är behörig. Detta gäller dock inte om det är högsta domsto­len som har överlämnat målet till arbetsdomstolen.

3        § Ansökan enligt 1 § får göras hos kronofogdemyndigheten också i fråga

om fordran på avgift till huvudman för allmän vatten- och avloppsanläggning

eller för allmänt värmesystem i sådana fall där tvist om anspråket skall prö­

vas av statens va-nämnd. Vad som sägs om arbetsdomstolen i 2 § andra

stycket skall i sådana fall i stället gälla statens va-nämnd.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer, då lagen (1974:372) om lagsökning och betalningsföreläggande för fordringsanspråk i anställningsförhållanden och lagen (1976:841) om betalningsföreläggande för fordringar som skall prövas av statens va-nämnd skall upphöra att gälla. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning och betal­ningsföreläggande där talan väckts före ikraftträdandet.

13

7 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1976:839) om statens va-nämnd

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1976:839) om statens va-nämnd skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

6§' Nämnden är beslutför med ordföranden ensam

1.

vid förberedande åtgärd, vid prövning av fråga om avvisning eller av­skrivning av mål eller vid handläggning av överklagande av nämndens be­slut,

2.

när talan i målet medgivits eller 2. när talan i målet medgivits eller parterna endasl begär sladfästelse parlerna endast begär stadfästelse av förlikning, vid meddelande av be- av förlikning, vid meddelande av be­slut enligt 15 § samt vid prövning av slut enligt 15 § samt vid prövning av fråga om återförvisning som avses i 2 fråga om att överlämna ett mål tid an-§ lagen (1976:841) om betalnings- nan myndighet enligt lagen föreläggande för fordringar som (1991:0000) om betalningsföreläg-skall prövas av slatens va-nämtid.

gande för fordringar i arbetstvister

och fordringar som skad prövas av

statens va-nämnd. Handläggning som avses i första stycket 1 kan enligt uppdrag av ordföran­den också ombesörjas av annan lagfaren tjänsteman vid nämnden, vilken förordnats därlill av nämnden.

Denna lag iräder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om betalningsföreläggande där talan väckts före ikraftträdandet.

Senaste lydelse 1986:1174.

14

8 Förslag till

Prop.

Lagom ändring i lagen (1929:145) om skiljemän

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1929:145) om skiljemän skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1§

Fråga om tvistemåls beskaffenhet, varom förlikning kan träffas, så ock fråga om ersättning för skada på grund av brotl må, då tvist härom uppstått, genom avtal mellan parterna hänskjutas till avgörande av en eller flera skil­jemän. Skiljeavtal om sådan fråga kan ock avse framtida tvist, härflytande av vissl rättsförhållande, som angives i avtalet.

Skiljemän må ej upplaga fråga.

Skiljemän får inte ta upp en fråga,

varotn rättegång eller lagsökning på-     om vilken det pågår rättegång. Detta går, dock att rättegång ej hindrar skil-     gäller dock inte, om talan i rätte-jemannaförfärande, där anmälan om     gången har återkallats, målels nedläggande .skett hos rättens ordförande.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer

15

9 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i växellagen (1932:130)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 71 och 93 §§ växellagen (1932:130) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

71 §1

Växelpreskription avbrytes ge- Växelpreskription övfcryto genom:

nom:

delgivning av stämning till svensk

delgivning av stämning eller av domstol, kungörande av rättegång

lagsökning till svensk domstol eller vid svensk domstol eller delgivning

kungörande av rättegång vid sådan av ansökan om betalningsföreläg-

domstol;

gande hos svensk kronofogdemyn-

dighet;

växelfordringens åberopande för kvittning vid svensk domstol;

fordringens bevakning i gäldenärens här i riket anhängiga konkurs; eller

dess anmälande under här i riket pågående ackordsförhandling utan kon­kurs.

Genom växelfordrans anhängiggörande vid domstol i främmande stat av­brytes preskription, där gäldenären har hemvist i den staten eller, utan in­vändning mot domstolens behörighet, inställer sig i målet eller personligen erhållit del av stämningen. Lika med växelfordrans anhängiggörande vid ut­ländsk domstol anses kungörande av rättegång vid sådan domstol enligt där gällande lag. Har i främmande stat fordringen bevakats i växelgäldenärs konkurs eller anmälts under ackordsförhandling utan konkurs, vare pre­skription därigenom avbmten, där växelgäldenären vid konkursens eller ac­kordsförhandlingens början hade hemvist i den främmande staten. Växel­fordrans åberopande för kvittning vid utländsk domstol medföre ock avbrott i preskription.

Preskription avbrytes icke i förhållande till annan än den, mot vilken åt­gärd för preskriptionens avbrytande vidtagits, men avbrottet gälle till fördel för alla växelgäldenärer, vilka föregå den, som vidtagit åtgärden.

Har preskription avbrutits, men varder det mål eller ärende, vari växel­kravet gjorts gällande, ej fört till slut, skall ny preskriptionstid begynna att löpa från den dag, då målet eller ärendet sist handlades.

Möter för vidtagande av åtgärd för preskriptionens avbrytande hinder, som i 54 § sägs, vare växelrätten bevarad, därest åtgärden företages inom en månad efter hindrets upphörande.

93 §2

Om laga domstol i växelmål gälle Om laga domstol i växelmål gäller

vad för tvbtemål är stadgat.

vad som år föreskrivet för tvistemål.

Vill man anhängiggöra sin talan genom lagsökning, gälle vad därom stadgas i lagsökningslagen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning där talan väckts före ikraft­trädandet.

' Senaste lydelse 1946:845.

2 Senaste lydelse 1946:845.

16

Prop. 1990/91:126

10 Förslag till

Lag om ändring i checklagen (1932:131)

Härigenom föreskrivs att 53 och 71 §§ checklagen (1932:131) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

53 §'

Checkpreskription avbrytes ge- Checkpreskription avbryts ge­

nom:

nom:

delgivning av stämning eller av delgivning av stämning till svensk

lagsökning till svensk domstol eller domstol, kungörande av rättegång

kungörande av rättegång vid sådan vid svensk domstol eller delgivning

domslol;

av ansökan om betalningsföreläg-

gande hos svensk kronofogdemyn­dighet;

checkfordringens åberopande för kvittning vid svensk domstol;

fordringens bevakning i gäldenärens här i riket anhängiga konkurs; eller

dess anmälande under här i riket pågående ackordsförhandling utan kon­kurs.

Genom checkfordrans anhängiggörande vid domstol i främmande stat av­brytes preskription, där gäldenären har hemvist i den staten eller, utan in­vändning mol domstolens behörighet, inställer sig i målet eller personligen erhållit del av stämningen. Lika med checkfordrans anhängiggörande vid ut­ländsk domstol anses kungörande av rättegång vid sådan domstol enligt där gällande lag. Har i främmande stat fordringen bevakats i checkgäldenärens konkurs eller anmälts under ackordsförhandling utan konkurs, vare pre­skription därigenom avbruten, där checkgäldenären vid konkursens eller ac­kordsförhandlingens början hade hemvist i den främmande staten. Check­fordrans åberopande för kvittning vid utländsk domstol medföre ock avbrott i preskription.

Preskription avbrytes icke i förhållande till annan än den, mot vilken åt­gärd för preskriptionens avbrytande vidtagits, men avbrottet gälle till fördel för alla checkgäldenärer, vilka föregå den, som vidtagit åtgärden.

Har preskription avbrutits, men varder det mål eller ärende, vari check­kravet gjorts gällande, ej fört till slut, skall ny preskriptionstid begynna att löpa från den dag, då målet eller ärendet sist handlades.

Möter för vidtagande av åtgärd för preskriptionens avbrytande hinder, som i 48 § sägs, vare checkrätten bevarad, därest åtgärden företages inom en månad efter hindrets upphörande.

71 §2

Om laga domstol i checkmål gälle        Om laga domstol i checkmål gäl­

vad för tvistemål är stadgat.

ler vad som är föreskrivel för tvbte-

ViU man anhängiggöra sin talan     mål. genom lagsökning, gälle vad därom stadgas i lagsökningslagen.

' Senaste lydelse 1946:846.

2 Senaste lydelse 1946:846.

17

-------- 

------------------------------------------------- 

Prop.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter     1990/91:126 gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning där talan väckts före ikraft­trädandet.

18

11 Förslag till

Lag om ändring i konkurslagen (1987:672)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 §, 3 kap. 9 § och 5 kap. 11 § konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap. 6§

En fordran som har fastställts genom skiljedom skall också godtas, om skiljedomen får verkställas enligt 3 kap. 15 eller 16 § utsökningsbalken och en domstol inte har meddelat ett sådant förordnande som avses i 18 § i samma kapitel.

I andra fall än de som avses i första och andra styckena skall borgenären styrka sin behörighet att begära gäldenären i konkurs.

Har en borgenärs fordran fast­ställts av domstol eller har en dom­stol enligt lagsökningslagen (1946:808) meddelat bevb att utmät­ning för en fordran får äga rum, skall detta godtas som stöd för behörighet att begära gäldenären i konkurs, även om avgörandet inte har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte, om en domstol har förordnat att av­görandet inle får verkställas.

Har en borgenärs fordran fast­ställts av domstol eller av kronofog­demyndighet med stöd av lagen (1990:746) om betalningsföreläg­gande och handräckning, skall detta godtas som stöd för behörighet att begära gäldenären i konkurs, även om avgörandet inte har vunnit laga kraft. Detta gäller dock inte, om en domstol har förordnat att avgöran­det inte får verkställas.

3 kap. 9§

Pågår en rättegång mellan gäldenären och någon annan om sådan egen­dom som hör till konkursboet, får konkursboet överta gäldenärens talan. Om boet, trots att det har underrättats om rättegången, inte övertar gäldenä­rens talan, skall egendomen anses inte tillhöra konkursboet. Egendomen får inte så länge konkursen pågår utmätas för en fordran som kan göras gällande i konkursen. Om konkursboet övertar gäldenärens talan, tillämpas belräf­fande boets skyldighet att svara för rättegångskostnad vad som i rättegångs­balken föreskrivs om den till vilken överlåtelse har ägt rum enligt 13 kap. 7 § samma balk.

Förs talan mot gäldenären angående en fordran som kan göras gällande i konkursen, får konkursboet inträda i rättegången vid sidan av gäldenären.

Gäldenären skall underrätta dom-

Gäldenären skall underrätta dom-

stolen om konkursen i de fall som     stolen om konkursen i de fall som

avses i första och andra styckena. Domstolen skall lämna konkursboet meddelande om rättegången.

avses i första och andra styckena. Domstolen skall lämna konkursboet meddelande om rättegången. / mål om betalningsföreläggande eller handräckning gäller vad som nu sagts om domstolen i stället krono­fogdemyndigheten.

19

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop.

1990/91:126 5 kap. 11 §

För en fordran som är förenad med förmånsrätt och som löper med ränta skall ränta beräknas till den dag då utdelningsförslaget upprättas eller, om medlen betalas ut i förskott, dagen för utbetalningen.

Om en fordran som är förenad

Om en fordran som är förenad

med förmånsrätt men som inte löper med förmånsrätt men som inte löper

med ränta hade kunnat göras ränte- med ränta hade kunnat göras ränte­

bärande genom delgivning av stäm- bärande genom delgivning av stäm­

ning eller av ansökan om lagsökning ning eller av ansökan om betalnings-

eller betalningsföreläggande, skall föreläggande, skall ränta för den be-

ränta för den beräknas enligt 5 § rän- räknas enligt 5 § räntelagen

telagen (1975:635) från dagen för (1975:635) från dagen för konkurs-

konkursbeslutet, om fordringen då beslutet, om fordringen då var för­

var förfallen till betalning och an- fallen till betalning och annars från

närs från den senare dag då förd- den senare dag då fordringen förfal-

ringen förfaller till betalning. Rän- ler till betalning. Räntan skall be­

tan skall beräknas till dag som avses räknas lill dag som avses i första

i första stycket.

stycket.

För fordringar utan förmånsrätt beräknas från dagen för konkursbeslutet ränta mellan borgenärerna endast om boet räcker till betalning av mer än beloppet av alla fordringar i konkursen utan förmånsrätt, i förekommande fall inberäknat vid konkursbeslutet upplupen ränta. Räntan bestäms med tillämpning av första och andra styckena.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, belalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

20

12 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i räntelagen (1975:635)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 4 § räntelagen (1975:635) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4§'

I annat fall än som avses i 3 § utgår ränta på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller en månad efler det borge­nären har avsänt räkning eller på annal sätt framställt krav på betalning av bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att belala medför skyldig­het all utge ränta. Gäldenären är dock ej skyldig atl erlägga ränta för tid innan räkningen eller kravel har kommit honom till hända.

Avser fordringen skadestånd eller annan liknande ersättning som ej kan fastställas utan särskild utredning, ulgår ränta på förfallet belopp från den dag som infaller en månad efler del borgenären har framslälll krav på ersätt­ning och lagt fram ulredning som med hänsyn lill omsländighelerna skäligen kan begäras av honom. Gäldenären är dock ej skyldig alt erlägga ränta för lid innan kravet och ulredningen har kommit honom till banda.

Oavsett   vad   som föreskrives   i

Oavsett vad som/öre5/:nV.s i första

första och andra slyckena ulgår och andra styckena utgår ränta på ränta på förfallen fordran senast förfallen fordran senast från dagen från dagen för delgivning av ansö- för delgivning av ansökan om betal-kan om lagsökning eller betalnings- ningsföreläggande eller av stämning föreläggande eller av stämning i mål i mål om utgivande av betalning, om utgivande av betalning.

Ulan hinder av bestämmelserna i andra och tredje slyckena utgår ränta på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsålligl brott och inte skall utges som livränta, alltid från den dag då skadan uppkom.

Denna lag Iräder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning där lalan väckts före ikraft­trädandet.

Senaste Ivdelse 1987:327.

21

13 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1936:320) om skydd mot vräkning

vid arbetskonflikter

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1936:320) om skydd mot vräkning vid arbetskonflikter skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 Har arbelsgivare hos domslol el­ler skiljemän framställt yrkande om vräkning av arbetstagare från lägen­het, som upplåtits åt honom på grund av hans arbetsanställning, och upplyses att arbetstagaren deltager i strejk vid arbetsgivarens företag el­ler att han är föremål för lockout från arbetsgivarens sida, får yrkan­det, ändå atl arbetstagaren befinnes skyldig att avflytta från lägenheten, i avbidan på konfliktens avveckling icke bifallas förrän tre månader för­flulit från del han i anledning av konflikten upphörde med arbetet.

Har arbetsgivare hos domstol, kronofogdemyndighet eller skilje­män framställt yrkande om vräkning av arbetstagare från lägenhet, som upplåtils åt honom på grund av hans arbetsanställning, och upplyses att arbetstagaren deltager i strejk vid arbelsgivarens företag eller att han är föremål för lockout från arbelsgi­varens sida, får yrkandet, ändå atl arbetstagaren befinnes skyldig atl avflytta från lägenheten, i avbidan på konfliktens avveckling icke bifal­las förrän tre månader förflutit från det han i anledning av konflikten upphörde med arbetet.

Denna lag iräder i kraft den dag regeringen bestämmer

Senaste lydelse 1981:780,

22

14 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1939:608) om enskilda vägar

Härigenom föreskrivs att 106 § lagen (1939:608) om enskilda vägar skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Länsstyrelsen får vid vite före­lägga den som uppfört byggnad eller vidtagit annan åtgärd i strid mol för­bud enligt 100 § att undanröja eller ändra det utförda. Kronofogdemyn­digheten får meddela särskild hand­räckning lill rättelse i vad olagligen skett. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, byggnads­nämnd samt ägare eller innehavare av fastighet, som får begagna vägen. Ifråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande   och   hand-

106 §' Länsstyrelsen får vid vite före­lägga den som uppfört byggnad eller vidtagit annan åtgärd i strid mot för­bud enligt 100 § alt undanröja eller ändra del utförda. Tingsrätten får meddela handräckning till rättelse i vad olagligen skett. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, byggnadsnämnd samt ägare eller innehavare av fastighet, som får begagna vägen. Beträffande sådan handräckning finns bestäm­melser i 17 § handräckningslagen (1981:847).

räckning. Efterkoms ej föreläggande, som meddelats med stöd av 101 §, skall på anmodan av länsstyrelsen kronofogdemyndigheten föranstalta om att åtgär­den vidtages.

Denna lag Iräder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1981:853.

23

15 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 39 § lagen (1950:596) om rätl till fiske skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

39 §'

Är det uppenbart att fiskeredskap

Är det uppenbart alt fiskeredskap

utsatts eller anordning vidtagits i utsatts eller anordning vidtagits i slrid med vad som gäller om fiskådra strid med vad som gäller om fiskådra och sker inte rättelse genast efter och sker inte rättelse genast efter tillsägelse, får f/wgiraKen på ansökan tillsägelse, får kronofogdemyndig-av den som lider skada meddela heten på ansökan av den som lider handräckning. 1 fråga om sådan skada meddela särskild handräck-handräckning finns bestämmelser i ning. I fråga om sådan handräckning 17 § handräckningslagen (1981:847).     finns      bestämmelser      i      lagen

(1990:746) om betalningsföreläg­gande och handräckning.

Detsamma skall gälla, om någon begagnar av länsstyrelsen fastställt märke för redskap eller notvarp på sätt som är ägnat att obehörigen avhålla annan från att fiska.

Om ell allmänt fiskeriintresse berörs får ansökan om handräckning även göras av allmän åklagare, av fiskeristyrelsen eller av fiskelillsynsman som särskilt förordnals för detta.

Denna lag iräder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Senaste lydelse 1985:935,

24

16 Förslag till

Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822)

Härigenom föreskrivs alt 39 § naturvårdslagen (1964:822) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

39 §'

Har någon överträtt beslul eller föreskrift som avses i 37 § första styckel 1,2,4,6 eller 8 får länsslyrel­sen förelägga honom all åstad­komma rällelse. Har i fråga om en viss faslighet eller byggnad, anord­ning eller anläggning på annans mark ägaren till egendomen begått överträdelsen och övergår egendo­men till ny ägare, får denne föreläg­gas all vidta rättelse, om det inte är oskäligt. Är fråga om överträdelse av beslut eller föreskrift över vars ef­terlevnad kommunal nämnd med Slöd av överlåtelse enligt 18 b § ut­övar tillsyn, tillkommer det i ställel nämnden att meddela sådant före­läggande. I beslut om föreläggande får vite sättas ut. Vidare får tingsrät­ten meddela handräckning för all åsladkomma rättelse. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, slalens naturvårdsverk, länsstyrelsen, den kommunala nämnd som handhar naturvårdsfrå­gor eller, i fall där kommunal nämnd har att meddela föreläggande, av den nämnden. Beträffatide sådan handräckning finns bestämmelser i 17 § hatidräckningslagen (1981:847).

Har någon överträtt beslut eller föreskrift som avses i 37 § första styckel 1,2,4,6 eller 8 får länsstyrel­sen förelägga honom atl åstad­komma rällelse. Har i fråga om en viss fastighet eller byggnad, anord­ning eller anläggning på annans mark ägaren lill egendomen begått överträdelsen och övergår egendo­men till ny ägare, får denne föreläg­gas all vidta rättelse, om det inte är oskäligt. Är fråga om överträdelse av beslut eller föreskrift över vars ef­terlevnad kommunal nämnd med stöd av överlåtelse enligt 18 b § ut­övar lillsyn, tillkommer det i ställel nämnden alt meddela sådant före­läggande. I beslul om föreläggande får vite sältas ut. Vidare får krono­fogdemyndigheten meddela särskild handräckning för all åstadkomma rättelse. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, statens naturvårdsverk, länsslyrelsen, den kommunala nämnd som handhar na-lurvärdsfrågor eller, i fall där kom­munal nämnd har att meddela före­läggande, av den nämnden. I fråga otn sådan handräckning finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om belalningsföreläggande och hand-räcktntig. Vid meddelande av föreläggande enligt 17 § första stycket, 20 § eller 22 § andra stycket får länsstyrelsen utsätta vite. Efterkoms ej sådanl föreläg­gande, skall på anmodan av länsslyrelsen kronofogdemyndigheten föranstal­ta om att åtgärden vidtages.

Byggnadsnämnden får utsätta vite vid meddelande av föreläggande enligt 17 § tredje styckel. Miljö- och hälsoskyddsnämnden får utsätta vite vid med­delande av föreläggande enligt 24 §. Efterkommes ej föreläggandet, äger ve­derbörande nämnd låta vidtaga åtgärden på den försumliges bekostnad.

I beslut om föreläggande som avses i första, andra eller tredje stycket får förordnas atl beslutet skall gälla utan hinder av all del inte har vunnit laga kraft.

Senaste lydelse 1987:133.

25

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop.

_______ 

___________________________________________ 

1990/91:126

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

26

17 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 47 § miljöskyddslagen (1969:387)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

47 §

Har någon begått en gärning som

Har någon begått en gärning som

avses i 45 § första styckel 1-3, får avses i 45 § första stycket 1-3, får

tingsrätten meddela handräckning kronofogdemyndigheten meddela

för att åstadkomma rättelse. I fråga särskild handräckning för att åstad-

om sådan handräckning finns be- komma rättelse. I fråga om sådan

stämmelser i 17 § handräckningsla- handräckning finns bestämmelser i

gen (1981:847).

lagen (1990:746) om betalningsföre-

läggande och handräckning.

Berörs allmänna iniressen, får ansökan om handräckning göras av slatens naturvårdsverk eller annan myndighet som ärendet angår.

Efterkoms inte ett föreläggande enligt 40 § första eller andra stycket, skall kronofogdemyndigheten på anmodan av tillsynsmyndigheten ombesörja atl åtgärd vidtas.

Det åligger polismyndighet att lämna den handräckning som behövs för utövande av tillsyn enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Lagen omtryckt 1989:363.

27

18 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 29 § bosladsrältslagen (1971:479)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

29 §

Bostadsrättsföreningen har räll att erhålla tillträde till lägenheten när det behövs för alt ulöva nödig tillsyn eller utföra arbele som erfordras. När bo­stadsrätten enligt 10,12 eller 37 § skall säljas på offentlig auktion, är bostads-rättshavaren skyldig att låla lägenheten visas på lämplig tid. Föreningen skall tillse att bostadsrättshavaren ej tillskyndas slörre olägenhet än nödvändigt.

Bostadsrättshavaren är skyldig att tåla inskränkningar i nyttjanderätten, som föranledes av nödvändiga ålgärder för att utrota ohyra i fastigheten, även om hans lägenhet icke besväras av ohyra. Därvid äger 22 § motsvarande tillämpning.

Underlåter    bostadsrättshavaren

Underlåter    bostadsrättshavaren

att bereda föreningen tillträde till lä- att bereda föreningen lillträde till lä­genheten när föreningen enligt genheten när föreningen enligt första eller andra stycket har räll lill första eller andra stycket har rält till det, kan tingsrätten förordna om det, får kronofogdemyndigheten handräckning. I fråga om sådan meddela särskild handräckning. I handräckning finns bestämmelser i fråga om sådan handräckning finns 17 § handräckningslagen (1981:847).     bestämmelser i lagen (1990:746) om

belalningsföreläggande och hand­räckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Lagen omtryckt 1982:353.

28

19 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i väglagen (1971:948)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 72 § väglagen (1971:948)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

72 §

Utförs ledningsarbete eller upp-

Utförs ledningsarbete eller upp-

förs en byggnad i strid mot 44, 47 el- förs en byggnad i strid mol 44, 47 el­

ler 48 § eller mot en föreskrift eller ler 48 § eller mol en föreskrift eller

elt förbud som har meddelats med ett förbud som har meddelats med

slöd av 44, 47 eller 48 § får tingsräl- stöd av 44, 47 eller 48 §, får krono­

len meddela handräckning för att fogdemyndigheten meddela särskild

åstadkomma rättelse. I fråga om så- handräckning för all åstadkomma

dan handräckning finns beslämmel- rättelse. I fråga om sådan handräck-

ser i 17 § handräckningslagen ning finns bestämmelser i lagen

(1981:847).

(1990:746)   om   betalningsföreläg-

gatide och handräckning.

Om någon bryter mot elt förbud i 46-48 § eller mol en föreskrift eller etl förbud som har meddelats med stöd av 46-48 § och är det inte fråga om uppförande av en byggnad, får kronofogdemyndigheten vidta åtgärd för rät­telse.

Kronofogdemyndigheten skall lämna det biträde som behövs för att beslul av länsstyrelsen enligt 64 § andra stycket skall kunna genomföras.

Polismyndigheten skall lämna väghållningsmyndigheten del biträde som behövs för atl åtgärder som avses i 34,40,43, 45 eller 53 § skall kunna vidtas.

Denna lag Iräder i krafl den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Lagen omtryckt 1987:459,

29

20 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbud mot

1990/91:126

dumpning av avfall i vatten

Härigenom föreskrivs all 9 § lagen (1971:1154) om förbud mol dumpning av avfall i vatten skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9§'

Har någon begått gärning som av-

Har någon begått gärning som av-

ses i 5 §, får tingsrätten meddela sesi 5, får kronofogdemyndigheten

handräckning för atl åstadkomma meddela särskild handräckning för

rättelse. I fråga om sådan handräck- atl åstadkomma rällelse. I fråga om

ning finns bestämmelser i 77 J/iö/irf- sådan handräckning finns bestäm-

räckningslagen (1981:847).

melser i lagen (1990:746) om belal-

nitigsföreläggande   och   handräck­ning. Berörs allmänna intressen, får ansökan om handräckning göras av den myndighel som ärendet angår.

Del åligger polismyndighet alt lämna den handräckning som behövs för utövande av lillsyn enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Senaste lydelse 1981:862.

30

21 Förslag till

Lag om ändring i gruvlagen (1974:342)

Härigenom föreskrivs atl 11 kap. 2 § gruvlagen (1974:342) skall ha följande lydelse.

Prop.

1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11

Påbörjas undersökningsarbete i strid med 3 kap. 1 § andra stycket el­ler utförs anläggning i strid med 3 kap. 2 § andra styckel, får ttngsrätten efler ansökan av den som äger eller innehar marken/öro/t/na att arbetet skall inställas eller all anläggningen skall lagas bort på inmularens be­kostnad.

Åsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 6 kap. 5 § andra slyckel, får ttngsrätten på ansökan av bergmästaren meddela handräck­ning för att åstadkomma rättelse.

I fråga om åtgärd som avses i första eller andra stycket finns be­stämmelser i 17 § hatidräckningsla­gen (1981:847).

kap. §'

Påbörjas undersökningsarbete i slrid med 3 kap. 1 § andra stycket el­ler utförs anläggning i slrid med 3 kap. 2 § andra stycket, får kronofog-deniytidigheten efter ansökan av den som äger eller innehar marken med­dela särskild handräckning för atl ar­betet skall inställas eller atl anlägg­ningen skall tagas bort på inmuta­rens bekostnad.

Åsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 6 kap. 5 § andra slyckel, får kronofogdemyndigheten på ansökan av bergmästaren med­dela särskild handräckning för atl åsladkomma rättelse.

I fråga om sådan handräckning som avses i första eller andra stycket finns bestämmelser i lagen (1990:746) otn belalningsföreläg­gande och handräckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Senaste lydelse 1981:S63,

31

22 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa

mineralfyndigheter

Härigenom föreskrivs att 42 § lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

42 

§

'

Påbörjas undersökningsarbete utan atl säkerhet ställts enligt vad som föreskrivs i 20 § andra stycket eller 32 § fjärde styckel eller utförs anläggning i strid med 15 § andra stycket, 22 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket, får tingsrätten på an­sökan av den som äger eller innehar marken förordna att arbetet skall in­ställas eller att anläggningen skall tas bort på undersökarens bekost­nad.

Åsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 43 § andra stycket, får tingsrätten på ansökan av bergmästaren meddela handräck­ning för alt åstadkomma rättelse.

I fråga om åtgärd som avses i första eller andra stycket finns be­stämmelser i 17 § handräcknitigsla-gen (1981:847).

Påbörjas undersökningsarbete ulan alt säkerhet ställts enligt vad som föreskrivs i 20 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket eller utförs anläggning i strid med 15 § andra styckel, 22 § andra slyckel eller 32 § fjärde stycket, får kronofogdemyn­digheten på ansökan av den som äger eller innehar marken meddela sär­skild handräckning för att arbetet skall inställas eller all anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

Åsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 43 § andra styckel, får kronofogdemyndigheten på ansökan av bergmästaren med­dela särskild handräckning för atl åsladkomma rättelse.

I fråga om sådan handräckning som avses i första eller andra stycket finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläg-gatide och handräcktiing.

Denna lag iräder i krafl den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där lalan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1982:484.

32

23 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar

1990/91:126

Härigenom föreskrivs all 21 § lagen (1978:160) om vissa rörledningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

21 §'

Åsidosattes förbud som har med-

Åsidosattes förbud som har med-

delats enligt 20 § andra styckel, får delals enligt 20 § andra stycket, får

tingsrätten på ansökan av den myn- kronofogdemyndigheten på ansökan

dighet som har meddelat förbudel av den myndighel som har meddelat

meddela handräckning för att åstad- förbudet meddela särskild hand-

komma rättelse.

räckning för att åstadkomma rät­

telse.

I fråga om handräckning som av-

I fråga om handräckning som av-

ses i första stycket finns beslämmel- ses i första slyckel finns bestämmel­

ser i 17 § handräckningslagen ser i lagen (1990:746) om betalnings-

(1981:847).

föreläggande och handräckning.

Denna lag Iräder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där lalan väckts före ikraftträdandet.

Senaste lydelse 1982:486,

33

24 Förslag till

Lag om ändring i vattenlagen (1983:291)

Härigenom föreskrivs alt 13 kap, 55 § och 21 kap. 4 § vattenlagen (1983:291) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap. 55 § Om svaranden för alt bemöta käromålel gör en ansökan hos vattendom­stolen enligt 13 § första styckel 3 eller 4 eller om ändrade bestämmelser om vattenlappning enligt 13 § första stycket 10, handläggs målet i dess helhet som ett ansökningsmål, om inle målet med slöd av 13 § andra stycket ändå behandlas som etl slämningsmål.

Har vattendomstolen i stämnings­mål eller enligt handräckningslagen (1981:847) eller länsstyrelsen enligt 21 kap. 3 § denna lag beslutat otn borttagande eller ändring av en vat-letianläggning och görs en ansökan som avses i första slyckel, farvatten-domstolen ansökningsmålet be­slämma atl beslutet inle får verkstäl­las innan målet har blivit slutligt av­gjort eller vattendomstolen förord­nar annat. Sökanden skall ställa sä­kerhet för kostnader och skador.

Har beslut om borttagande eller ändring av en vailetiatdäggtung med­delats av vallendomstolen i elt stäm­ningsmål, av kronofogdemyndighe­ten med slöd av lagen (1990:746) otn betalnitigsföreläggande och hand-räcknitig eller av länsstyrelsen enligt 21 kap. j § denna lag och görs en an­sökan som avses i första stycket, får vallendomstolen i ansökningsmålet bestämma att beslutet inte får verk­ställas innan målet har blivit slutligt avgjort eller vattendomstolen för­ordnar annat. Sökanden skall slälla säkerhet för kostnader och skador

21 kap. 4§

I fall som avses i 3 § får vatiendotn-sioleti meddela handräckning, I fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i 17 § hatidräcknings­lagen (1981:847). Utslag i sådant mål överklagas hos vattenöverdom­stolen.

I fall som avses i 3 § får kronofog-dettiyndigheien meddela särskild handräckning. I fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföre­läggande och handräckning. Utslag i sådant mål överklagas hos vatten­överdomstolen. Om allmänna iniressen berörs, görs ansökan om handräckning av länssly­relsen.

Denna lag iräder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikrafllrädandet.

34

25 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter

Härigenom föreskrivs att 38 och 39 §§ lagen (1985:620) om vissa torvfyndig­heter skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

38

Påbörjas undersökningsarbete utan att vad som i 22 § andra stycket föreskrivs om ställande av säkerhet iakttagits eller utförs anläggning i strid med 18 § andra stycket eller 20 § andra slyckel, får tingsrätten på an­sökan av den som äger eller innehar marken förordna alt arbelel skall in­ställas eller att anläggningen skall tas bort på undersökarens bekost­nad.

1 fråga om sådant förordnande finns bestämmelser i 17 § handräck­ningslagen (1981:847).

Påbörjas undersökningsarbete utan alt vad som i 22 § andra stycket föreskrivs om ställande av säkerhet iakttagits eller utförs anläggning i strid med 18 § andra stycket eller 20 § andra styckel, får kronofogdemyn­digheten på ansökan av den som äger eller innehar marken meddela sär­skild handräckning för att arbetet skall inställas eller all anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

I fråga om sådan handräckning som avses i första stycket finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand­räckning.

39 § Iakttar en koncessionshavare inte villkor som förenats med koncessionen eller efterkommer han inte vad som begärs med stöd av 35 § eller 36 § andra stycket, får länsstyrelsen vid vite förelägga honom atl fullgöra sina skyldig­heter.

Under samma förutsättning får ttngsrätten på ansökan av länsstyrel­sen eller, i fall som nämns i 35 §, myndighet som avses där förordna otn handräckning för atl åslad­komma rällelse på bekostnad av koncessionshavaren.

Under samma förutsättning får kronofogdemyndigheten på ansökan av länsstyrelsen eller, i fall som nämns i 35 §, myndighel som avses där meddela särskild handräckning för att åsladkomma rättelse på be­kostnad av koncessionshavaren. / fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand­räckning.

Denna lag träder i krafl den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikrafllrädandet.

35

26 Förslag till

Prop.

Lagom ändring i plan-och bygglagen (1987:10)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 10 kap. 12-13 §§ plan- och bygglagen (1987:10) skall följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10 kap.

12         

§

Tingsrätten   får   meddela   hand-

Kronofogdemyndigheten får med-

räckning så alt rättelse sker när nå- dela .säriZ/rf handräckning så atl räl-

gon

lelse sker när någon

1.

ulan lov har vidtagit en åtgärd som kräver bygglov, rivningslov eller marklov,

2.

har vidtagit en åtgärd med slöd av bygglov, rivningslov eller marklov, om lovet har ändrats eller upphävts genom ett beslut som har vunnil laga kraft,

3.

i annat fall än som avses i 1 har vidtagit en åtgärd som strider mot denna lag eller mot någon föreskrift eller något beslul som har meddelats med stöd av lagen,

4.

har underlåtit all ulföra arbele eller vidta en åtgärd som har förelagts honom enligt 15 §, 16 § första styckel eller 17 §.

13         §

Ansökningar   om   handräckning

Ansökningar   om   handräckning

får göras av byggnadsnämnden. Be- får göras av byggnadsnämnden. Be­

stämmelser om sådan handräckning stämmelser om sådan handräckning

finns i 17 § handräckningslagen finns i lagen (1990:746) om betal-

(1981:847).

ningsföreläggande   och   handräck-

ning.

Denna lag träder i krafl den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

36

27 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.

Härigenom föreskrivs alt 2 kap. 22 § och 3 kap. 17 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap 22 §

Vid överträdelse av beslul eller föreskrift enligt detta kapitel får kronofogdemyndigheten meddela särskdd handräckning för att åslad­komma rättelse. Ansökan om hand­räckning får göras av riksantikvarie­ämbetet och länsslyrelsen.

I fråga om sådan handräckning som avses i första styckel finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om belalningsföreläggande och hand­räckning.

Vid överträdelse av beslut eller föreskrift enligt detta kapitel får tingsrätten beslula om handräckning för all åstadkomma rättelse. Ansö­kan om handräckning får göras av riksantikvarieämbetet och länssty­relsen.

I fråga om handräckning finns be­stämmelser i handräckningslagen (1981:847).

3 kap. 17 § Om ett byggnadsminne har ändrats i slrid mot meddelade skyddsföreskrif­ter, får länsstyrelsen förelägga ägaren alt återställa ändringen om det är möj­ligt. Ett sådant föreläggande får förenas med vite.

Tingsrätten får beslula om hand­räckning för att avbryta pågående förstörelse av ett byggnadsminne el­ler för att återställa det. Även i an­nat fall får handräckning beslutas, om del behövs för alt bestämmelse i detta kapitel skall efterlevas.

Ansökan om handräckning får gö­ras av länsstyrelsen eller allmän åklagare. I fråga om sådan hand­räckning finns bestämmelser i hand­räckningslagen (1981:847).

Kronofogdemyndigheten får med­dela särskild handräckning för att avbryta pågående förstörelse av ell byggnadsminne eller för att åter­ställa det. Även i annal fall får hand­räckning beslutas, om del behövs för att beslämmelse i detta kapitel skall efterlevas.

Ansökan om handräckning får gö­ras av länsstyrelsen eller allmän åklagare. I fråga om sådan hand­räckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) otn betalningsföreläg­gande och handräcknitig.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

37

28 Förslag till

Lag om ändring i begravningslagen (1990:1144)

Härigenom föreskrivs att 9 kap. 5 § begravningslagen (1990:1144) skall ha följande lydelse.

Prop.

1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

' kap.

5§

Om gravrättsinnehavaren inte föl­jer ett vitesföreläggande enligt 4 §, får tingsrätten beslula om handräck­ning för anordningens borttagande.

För sådan handräckning finns föreskrifter i 17 § handräckningsla­gen (1981:847).

Om gravrällsinnehavaren inte föl­jer ett vitesföreläggande enligt 4 §, får kronofogdemyndigheten med­dela särskild handräckning för an­ordningens borttagande.

/ fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om belalningsföreläg­gande och handräckning

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där lalan väckts före ikraftträdandet.

38

29 Förslag till

Lag om ändring i minerallagen (1991:45)

Härigenom föreskrivs att 15 kap. 4 § minerallagen (1991:45) skall ha föl­jande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Om undersökningsarbete påbör­jas utan alt säkerhet har ställts enligt 3 kap. 5 § iredje styckel eller om an­läggning utförs i strid med 3 kap. 3 § andra stycket, får kronofogdemyn­digheten på ansökan av den som äger eller innehar marken meddela sär­skild handräckning för atl arbetet skall ställas in eller alt anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

I fråga om sådan handräckning som avses i första stycket finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand­räckning.

15 kap. 4§ Om undersökningsarbete påbör­jas utan att säkerhet har ställts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket eller om an­läggning utförs i strid med 3 kap. 3 § andra stycket, får tingsrätten på an­sökan av den som äger eller innehar marken förordna atl arbetet skall ställas in eller atl anläggningen skall tas bort på undersökarens bekost­nad.

I fråga om ålgärder som avses i första stycket finns bestämmelser i 17 § handräckningslagen (1981:847).

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

39

30 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617)

1990/91:126

Härigenom föreskriv.s atl 6 § utsökningsregisterlagen (1986:617) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6§ Ulöver de uppgifter som anges i 4 och 5 §§ får utsökningsregistret, i den utsträckning som föreskrivs av regeringen eller den myndighel som rege­ringen bestämmer, innehålla uppgifter om

1.    exekutionstitel, skuldens stor-

1. exekutionstitel, skuldens stor­

lek, medelsslag, dag när skulden lek, arbetsgivare eller annan utbeta-

faslslälldes och när den förföll till lare av ersätlning som avses i 7 kap. I

betalning, influtna medel, den lid- § eller 15 kap. 2 § utsökningsbalken,

punkt vid vilken skulden preskribe- medelsslag, dag när skulden fast­

ras samt andra förhållanden av bely- ställdes och när den förföll till betal-

delse för betalningsskyldigheten ning, influtna medel, den tidpunkt

som framgår av exekutionstiteln el- vid vilken skulden preskriberas samt

ler av andra handlingar i målet,            andra förhållanden av betydelse för

betalningsskyldigheten som framgår av exekutionstiteln eller av andra handlingar i målet,

2.

de verkställighetsåtgärder som har begärts av sökanden,

3.

den som sökt verkställigheten och vad som i övrigt behövs för utbetal­ning av influtna medel och annan redovisning,

4.

ställd säkerhet, uppskov och avbetalningsplan,

5.

utmätning, exekutiv försäljning, införsel, avräkning och betalningssäk­ring,

6.

kvarstad och återtagande av vara,

7.

bötesförvandling,

8.

betalningsinställelse och likvidation,

9.

konkurs, ackord, näringsförbud och förordnande av god man enligt 2 § ackordslagen (1970:847),

10.

förhör eller annan åtgärd som har vidtagits för efterforskning av till­gångar,

11.

redovisningen av verkställighetsuppdraget,

12.

administrativa och tekniska uppgifter som behövs för registrets an­vändning.

Denna lag träder i kraft den I juli 1991.

40

31 Förslag till

Prop.

Lag om register för betalningsföreläggande och

1990/91:126

handräckning

Härigenom föreskrivs följande.

Registerändamål

1          § För handläggning hos kronofogdemyndigheterna av mål enligt lagen

(1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall med hjälp av

automatisk databehandling föras ett register för varje kronofogdemyndig­

het. Registret får användas även för lillsyn, planering och uppföljning av

verksamhelen saml för framställning av statistik. Uppgifter i registret om ut­

slag i målen får användas som underlag för verkställighet enligt utsöknings­

balken.

Registeransvar

2          § Varje kronofogdemyndighet är registeransvarig för sitt register Riksskat­

teverket är registeransvarigt för alla registren.

Registerinnehåll

3

§ Registret får innehålla uppgifter om sökanden och svaranden i målet. Förs partens talan av ställföreträdare, får registret innehålla uppgifter om denne.

4

§ För en fysisk person får i registret anges

1.

namn, adress, yrke och personnummer eller, när uppgift om person­nummer saknas, särskill registreringsnummer,

2.

adress till arbetsplats och annan adress där parten kan anträffas för del­givning genom stämningsman,

3.

telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen,

4.

förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med parten.

5          § För en juridisk person får i registret anges firma, adress, telefonnummer

och organisationsnummer eller, när uppgift om organisationsnummer sak­

nas, särskilt registreringsnummer. För den juridiska personens ställföreträ­

dare får anges uppgifter enligt 4 §.

För ett dödsbo får även den avlidnes personnummer registreras.

6

§ Företräds en part av ett ombud, får i registret anges ombudets namn, adress och telefonnummer Dessa uppgifter får också anges för ingivaren av målet, om denne är någon annan än parten eller ombudet.

7

§ Utöver de uppgifter som anges i 4-6 §§ får registret innehålla uppgifter om

1.

målnummer, inkomstdag, handläggningsslälle, ansökningsavgift och sa­ken,

2.

yrkanden i målet och grunden för dem,

3.

handlingar som inkommer i målet,

4.

handlingar som skickas ut i målet,

41

1.

delgivning och frister,

Prop.

2.

beslut och utslag som meddelas i målet,

1990/91:126

3.

annat som tillförs målet och är av belydelse för handläggningen. Registret får även innehålla de tekniska och adminislrativa uppgifter som

behövs för att tillgodose ändamålen med registret.

Sökbegrepp

8 § Vid sökning i ett register får som sökbegrepp användas endasl namn,

personnummer, organisationsnummer, särskilt registreringsnummer, sökan­

dens eller ingivarens referensnummer, ingivarens kodbeteckning, målnum­

mer, målels inkomstdag, dagen för målets avgörande, bevakningslider och

uppgifter om målels arl.

Riksskatteverket får som sökbegrepp inte använda uppgifter om sökan­den eller svaranden i målet.

Regeringen får föreskriva atl även andra uppgifter får användas som sök­begrepp för de ändamål som anges i 1 § andra meningen.

Utlämnande av uppgifter

9 § För redovisning till sökanden i målet får uppgifter i etl regisler lämnas ut

på medium för automatisk dalabehandling. 1 övrigl får uppgifter i ett register

lämnas ut på medium för automatisk databehandling endast om detta följer

av lag eller förordning eller regeringen har medgell det. Regeringen får upp­

dra ål dalainspektionen att lämna sådanl medgivande i fråga om uppgifter

som inte omfattas av sekreless. Dalainspektionens beslul får överklagas till

regeringen.

10        § Begär en enskild hos riksskatteverket att få underrättelse enligt 10 §

datalagen (1973:289), lämnas underrättelsen av kronofogdemyndigheten.

Gallring av uppgifter

11        § Uppgifter om utslag i mål om betalningsföreläggande skall gallras ur

registret före utgången av juni månad kalenderåret efter del all tre år förflu­

tit efter del år då utslaget meddelades. I övrigt skall uppgifter om mål om

betalningsföreläggande och handräckning gallras ur registret före ulgången

av juni månad kalenderåret efler det atl målet avgjorts av kronofogdemyn­

digheten.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva all uppgifter i registret får bevaras längre lid än som sägs i första stycket.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer

42

Justitiedepartementet

Prop.

1990/91:126 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanlräde den 14 mars 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden S. Anders­son,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Proposition om följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen, m.m.

1 Inledning

Summarisk process är en sammanfattande beteckning för handläggningen av mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning. Dessa mål handläggs nu vid tingsrätterna. Riksdagen beslutade i maj 1990 om genom­gripande förändringar som gäller den summariska processen (prop. 1989/90:85, JuU31, rskr. 311, SFS 1990:746-748). I fortsättningen skall den summariska processen handhas av kronofogdemyndigheterna enligt elt del­vis nytt förfarande som regleras i lagen (1990:746) om belalningsföreläg­gande och handräckning (BfL). Den nya lagsliflningen träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Siktet är inställt på ett ikraftträdande omkring den 1 januari 1992.

1 proposilionen lill den redan beslutade lagstiftningen konstaterade jag att en förändring av den summariska processen i enlighet med förslaget krävde följdändringar i en mängd lagar och alt de flesla av ändringarna borde anslå tills riksdagen hade fattat beslut i huvudfrågorna. Efter riksdagsbeslutet upprättades inom justitiedepartementet promemorian (Ds 1990:56) Följd­lagstiftning med anledning av den nya summariska processen. Tiden är nu mogen alt la upp de frågor som behandlas i promemorian. Jag vill redan nu säga att jag i allt väsentligt ansluter mig till promemorians lagförslag. På en punkt, nämligen förslaget till en lag om etl ADB-register för den summa­riska processen, har dock gjorts en ganska omfattande omarbetning. Prome­morians förslag i den delen bör därför fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.

Promemorian har remissbehandlals. En förteckning över remissinstan­serna bör fogas till protokollet i delta ärende som bilaga 2. En sammanställ­ning av remissvaren har gjorts inom justitiedepartementet och finns tillgäng­lig i lagstiftningsärendet (dnr 90-1415).

Med utgångspunkt i bl.a. promemorians förslag och remissvaren upprätta­

des inom justitiedepartementet ell förslag till registerlag (bilaga 3 lill proto­

kollet) och remitterades lill datainspektionen för yttrande enligt 2 a § dalala­

gen (1973:289). Sedan inspektionen avgetl yttrande (bilaga 4) över bl.a.

43

gen (1973:289). Sedan inspektionen avgett yttrande (bilaga 4) över bl.a. detta förslag, upprättades ett omarbetat förslag, som förelades inspektionen för kompletterande yttrande enligt 2 a § datalagen. Inspektionens komplet­terande yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 5.

I della ärende avser jag att ta upp också vissa förslag som riksskatteverket (RSV) har framfört vid den översyn av utsökningsbalken (UB) som RSV gör på regeringens uppdrag. 1 juli 1990 avlämnade RSV en delrapport (RSV Rapport 1990:5). RSVs sammanfattning av sin rapport bör fogas till proto­kollet i detta ärende som bilaga 6. Rapporten har remissbehandlats. En för­teckning över remissinslanserna bör fogas som bilaga 7 till protokollet. En sammanställning av remissvaren har gjorts inom justitiedepartementet och finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 90-1697).

Av förslagen i RSVs rapporl behandlar jag i detta ärende dem som förut­sätter lagändringar På en punkl anser jag emellertid att ell ställningstagande till rapporten bör anstå. Del gäller frågan om omprövning av kronofogde­myndigheternas beslut i utsökningsmål. Domstolsulredningen (Ju 1989:06), som tillsattes år 1989, har till uppgift att göra en översyn av domstolarnas uppgifter, arbetssätt och organisation. I utredningens uppdrag ingår bl.a. alt överväga om kronofogdemyndigheternas beslut i utsökningsmål skall över­klagas till tingsrätt i ställel för som nu till hovrätt. Frågan om omprövning av beslut vid kronofogdemyndigheterna bör bedömas i ljuset av vad utred­ningen kommer fram till i fråga om instansordningen i utsökningsmål.

Prop.

1990/91:126

Lagrådet

Regeringen beslutade den 21 februari 1991 alt inhämta lagrådets yttrande över upprättade lagförslag. De lagförslag som remitterats lill lagrådet bör fogas till prolokollet som bilaga 8. Det till lagrådet remitterade förslaget till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning är identiskt med det förslag som förelades dalainspektionen för kompletterande ytt­rande enligt 2 a § datalagen.

Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 9. Lagrådets granskning har lett lill vissa redaktio­nella ändringar i lagförslagen.

2 Allmän motivering

2.1 Vissa följdändringar med anledning av den nya summariska processen

Mitt förslag: Med anledning av den nya summariska processen görs en rad följdändringar av huvudsakligen redaktionell arl i bl.a. rätte­gångsbalken, utsökningsbalken, jordabalken och konkurslagen (1987:672).

Promemorians förslag överensstämmer i princip med mitt.

44

Remissinstanserna har i allt väsentligt godtagit förslagen. Kritik har dock riktats från ett par håll mot etl förslag lill lag om betalningsföreläggande för fordringar i anställningsförhållanden, m.m.

Skälen för mitt förslag: Den nya summariska processen enligt BfL skiljer sig från den nuvarande på flera sätt. Målen skall i fortsättningen prövas hos kronofogdemyndigheten och inle hos tingsrätten. Kronofogdemyndigheten skall också - om inte sökanden begär annat - verkställa avgörandet. Om sva­randen bestrider ansökningen, skall kronofogdemyndigheten i allmänhet på sökandens begäran överlämna målet till tingsrätt. Etl flertal lagar måste nu anpassas till att kronofogdemyndigheterna i fortsättningen kan meddela så­dana verkställbara avgöranden som hittills bara kunnal meddelas av dom­stol. I stor utsträckning är dessa författningsändringar av redaktionell natur

Andra ändringsförslag som jag tar upp nu är föranledda av all det nya för­farandet skiljer sig processuellt från det nuvarande på en mängd punkter En viktig nyhet är alt de mål som gäller penningfordran handläggs i ett enhetligt förfarande, betalningsföreläggande, och inle som nu i två former, betal­ningsföreläggande och lagsökning. Vidare är de mål som gäller annal än be­talning, handräckningsmålen, indelade i två olika former- vanlig handräck­ning och särskild handräckning- beroende på bl.a. syftel med ansökningen. Det har också tillskapats delvis nya regler för avgörandenas rättskraft och verkställbarhet.

De nu aktuella lagändringarna bör i princip självfallet träda i krafl samti­digt som BfL och de övriga lagändringar som riksdagen redan har beslutat om. Regeringen bör därför få bestämma ikraftträdandedagen.

I specialmotiveringen återkommer jag till de enskilda förslagen och redo­visar där synpunkler från remissinstanserna och mina egna ställningstagan­den.

Prop. 1990/91:126

2.2 ADB-register för den summariska processen

Mitt förslag: Vid varje kronofogdemyndighet inrällas ell nyll ADB-register för handläggning av målen i den nya summariska processen. Varje kronofogdemyndighet har lillsammans med RSV regisieransvar för sitt register Registerfrågorna regleras i en särskild lag om register för belalningsföreläggande och handräckning.

Promemorians förslag överensstämmer i de flesta hänseenden med mitl. Promemorian innehåller dock inget förslag om regisieransvar för RSV.

Skälen för mitt förslag: Handläggningen hos kronofogdemyndigheterna kommer att ske med hjälp av ADB-teknik. Detta ställer krav på en författ­ningsreglering av de frågor som gäller ADB-register för handläggningen av målen. Del råder stor enighet om att den grundläggande regleringen bör ske i lagform.

Av integrilelsskäl bör det inrättas ett separat register för varje kronofog­demyndighet, dvs. 24 olika regisler. Vidare bör varje kronofogdemyndighet tillsammans med RSV ha registeransvar för sitt register Jag återkommer i

45

specialmotiveringen till det närmare innehållet i mitt förslag och redovisar där också remissutfallet m.m,

2.3 ADB-ansökan i enskilt mål

Prop. 1990/91:126

Mitt förslag: Den som i större omfattning inger ansökningar i utsök­ningsmål, som handläggs som enskilt mål, skall kunna få tillstånd att göra ansökan på magnetband eller annat ADB-medium. Även i så­dana fall skall - med ell undanlag - exekutionstiteln (verkställighets­urkunden) ges in till kronofogdemyndigheten.

RSVs förslag: Förslaget överensstämmer i princip med mitt med den skill­naden atl RSV föreslagil all exekutionstiteln måste ges in bara om kronofog­demyndigheten begär det.

Remissinstanserna har i princip godtagit alt ansökan kan få ske på ADB-medium. De flesla har emellertid ställt sig tveksamma eller hell avvisande till att exekutionstiteln normall inle skulle behöva ges in.

Skälen för mitt förslag:

Bakgrund

Enligt 2 kap. 1 § UB görs en ansökan om verkställighet muntligen eller skriftligen hos kronofogdemyndigheten. En ansökningshandling skall vara egenhändigt undertecknad av sökanden eller hans ombud. Sökanden skall ange den åtgärd som han yrkar Till ansökningen skall fogas den akluella exekutionstiteln, eller kopia av den, och i vissa fall ytterligare handlingar När ansökan kommit in och kronofogdemyndigheten funnit att exekutionsti­teln är verkställbar (exigibel), registrerar myndigheten ansökningen i utsök­ningsregistret. Registreringen sker via terminal. Della betyder atl uppgif­terna i ansökningen läggs in manuellt i registret.

De ändringar som RSV föreslagit syftar främsl lill att ansökningarna skall kunna registreras maskinellt. Lösningar av det slaget finns redan i de all­männa målen - alltså mål om verkställighet av skaller och avgifter m.m. (se 2 kap. 30 § UB). Även i två typer av enskilda mål, nämligen ansökningar från Trafikförsäkringsföreningen (TFF) avseende förfallna trafikförsäk­ringsavgifter och ansökningar från försäkringskassorna avseende återkrav för utgivna bidragsförskott, ges ansökan in på ADB-medium, men då inom ramen för det vanliga ansökningsförfarandet enligt 2 kap. 1 § UB. Jag skall ge en kort beskrivning av ansökningsförfarandel i de båda sistnämnda målty­perna.

I båda måltyperna lämnar ingivaren ansökningsuppgifter på magnetband. Banden innehåller alla de uppgifter som skall finnas i ansökningar om verk­ställighet, och registreringen av målen i utsökningsregistret görs sedermera genom maskinell överföring av uppgifterna från banden till utsökningsregist­ret.

I de flesta målen från försäkringskassorna begärs endast utmätning i över­skjutande skatt eller annan s.k. restilulionsfordran. Då tillämpas ett syslem

46

som innebär bevakning av om gäldenären får någon sådan restitution. Om Prop. så blir fallet, underrällas försäkringskassan, som då skickar in exekulionsli- 1990/91:126 leln och en komplett skriftlig ansökan till kronofogdemyndigheten. Därefter prövas om fordringen är verkställbar Om så är fallet, läggs målet in i utsök­ningsregistret. Utmätningen säkerställs genom all utbetalning av de restitue­rade medlen lill gäldenären tills vidare stoppas. Underrättelse om den sökta utmätningen sänds till gäldenären och därefter sker själva utmätningen.

I trafikförsäkringsmålen skickar TFF uppgifter på magnetband lill RSV. TFF skickar även de exekutionstitlar som åberopas till resp. kronofogde­myndighet. Till varje exekutionstitel fogas en vanlig skriftlig ansökan om ut­mätning där det också anges dels att ärendet är översänt lill RSV på magnet­band, dels huruvida fullständig eller begränsad lillgångsundersökning begärs i målet. Slutligen bifogar TFF även en utskrift av uppgifterna på bandet lill resp. kronofogdemyndighet. RSV gör en huvudsakligen teknisk kontroll av bandet och uppgifterna på detta. Efler exigibilitetsprövning hos kronofogde­myndigheten registreras målen maskinellt i utsökningsregistret.

Inriktningen av en reform

Enligt företrädare för exekutionsväsendet är del beskrivna systemet med bandansökningar effektivt, arbelsbesparande och säkert. Enligt RSV skulle liknande rutiner med fördel kunna användas även för enskilda mål som ges in av andra ingivare. Jag ansluter mig lill denna bedömning.

Som jag nämnde har RSV i rapporten föreslagit all ansökan om verkstäl­lighet skall kunna göras på ADB-medium utan någon skriftlig ansöknings­handling och utan all exekutionstiteln inges. RSV har här jämfört med de allmänna målen, som registreras i utsökningsregistret och verkställs utan alt kronofogdemyndigheten har gjorl någon prövning av om underlaget är rik­tigt. Den jämförelsen är inte riktigt rättvisande, eftersom del i de allmänna målen gäller uppgifter från myndigheter om skulder lill del allmänna. RSV har visserligen föreslagil atl kronofogdemyndigheten skall få begära in ex­ekutionstiteln när det finns skäl för det, men huvudregeln skulle ändå bli att verkställighet skedde utan att exekutionstiteln kontrollerats. Del avgörande skälet för förslaget att exekutionstiteln normall inle skall behöva ges in är atl man skall slippa skicka handlingar fram och tillbaka mellan kronofogde­myndigheten och sökanden.

Många remissinslanser har riklat stark krilik mot förslaget i den del del innebär atl kravel på alt ge in exekutionstitel efterges. Kritiken kan sam­manfallas på följande sätt. Den föreslagna ordningen skulle innebära slora risker från rättssäkerhetssynpunkt. Det är oacceptabelt atl enskilda sva­rande skall kunna regislreras som gäldenärer med slöd av ett blankt påstå­ende från en sökande om att han innehar ell verkställbarl avgörande mot svaranden. Det skulle också kunna förekomma all utmätning begärdes för ell högre belopp än del för vilket exekutionstiteln gäller. Erfarenhelsmässigl yppas nämligen ofta större eller mindre fel i ansökningarna i dagens syslem, särskill vad gäller yrkad ränta. Del föreslagna systemet skulle medföra all man i en helt annan utsträckning än i dag måste förlila sig på all gäldenären gör invändning mol eventuella felaktigheter i ansökningen. Men gäldenä-

47

rerna har inte alltid så god kontroll på sina skulder, och de kan förledas alt     Prop.

tro att betalningsuppmaningen är riktig eftersom den är utfärdad av en myn-     1990/91:126

dighet.

För egen del anser jag alt kritiken har en hel del fog för sig. Svårigheterna alt förebygga att felaktiga krav läggs lill grund för verkställighet är uppen­bara. Felen kan få svåra följder för svaranden. Det är inte heller invänd­ningsfritt att för kronofogdemyndigheterna och dess tjänstemän föreskriva atl de skall verkställa krav som de egentiigen inte kan ta ansvar för och vilkas riktighet inte heller prövats av någon annan myndighel. De grupper av en­skilda mål där bandansökan för närvarande tillåls ger inte stöd för förslaget i denna del, eftersom det i de målen alltid kan ske en kontroll av exekutions­titeln.

Till det nu sagda kommer - som jag strax skall gå närmare in på - att frå­gan om hur exekutionstiteln skall hanteras inom ramen för etl ADB-baserat system kommer i ett helt annat läge när den nya summariska processen ge­nomförs kring årsskiftet 1991/92.

Jag är mot denna bakgrund inle beredd att nu ställa mig bakom RSVs för­slag när det gäller att slopa kravel på alt ge in exekutionstiteln. Om det kra­vet behålls - med ett undantag sorn jag strax skall återkomma lill - bör del dock, som också remissbehandlingen visar, inte föreligga några hinder mol att utvidga användningsområdet för ansökningar med hjälp av ADB och att därvid avstå från skriftlig eller muntlig ansökan.

Närmare om utformningen av ett system för ADB-ansökningar

Som jag nyss nämnde skall enligt UB ansökan i utsökningsmål göras muntli­gen eller skriftligen. En ansökan på magnetband eller annal ADB-medium uppfyller ingetdera av dessa krav. Redan av detta skäl krävs en lagändring. Vidare måste bandansökningarna uppfylla vissa kvalitetskrav, även om de kombineras med att exekutionstiteln ges in. Därför bör det krävas särskilt tillstånd för att ge in sådana ansökningar.

En reform med det antydda innehållel bör naluriigen ta sikte på de vanli­gaste typerna av verkställighetsansökningar som görs av större ingivare, t.ex. vanliga fordringsmål där ansökan görs av en inkassobyrå. Däremot torde det inte finnas något behov av all öppna det nya förfarandet för mål som gäller handräckning; jag återkommer något till detta i det följande. I de typer av fordringsmål som jag nämnde kommer sökandena med all sannolik­het i allmänhet inte att inskränka sig till atl begära utmätning av restitutions-fordringar. Målen kommer därför mest att likna de mål från TFF som jag nyss beskrivit. Det ligger alltså närmast till hands att söka en förebild i ruti­nerna för dessa mål. Och i förhållande lill denna förebild bör pappershante­ringen utan olägenhet kunna minskas.

Principen bör vara att sökanden, i stället för att ge in en skriftlig ansökan som registreras manuellt hos myndigheten, lämnar motsvarande uppgifter i maskinläsbar form för maskinell registrering. Ingivandel bör, på samma sätt som i TFF-målen, administreras via RSV. Sökanden skall alltså kunna till RSV lämna in ett band med alla uppgifter som behövs för ansökan. Där skall framgå bl.a. uppgifterna om parterna, vilken exekutionstitel som åberopas,

48

för vilket belopp det yrkas utmätning och vilken form av verkställighet som     Prop. begärs. RSV vidarebefordrar sedan ansökningen till kronofogdemyndighe-     1990/91:126 ten. Del bör ankomma på ingivaren att sända exekutionstiteln direkt till kro­nofogdemyndigheten lillsammans med en utskrift i de delar som berör den myndigheten av det band som lämnats till RSV, varefter exigibililetspröv-ningen kan göras hos kronofogdemyndigheten.

Etl sådant system för bandansökningar innebär för ingivarna främst den vinsten atl de slipper ta fram ansökningar på papper, underteckna dem och foga dem till räll exekutionstitel. Den stora vinsten uppkommer emellertid på myndighetssidan genom atl målen kan regislreras maskinellt.

I detta sammanhang vill jag ta upp en fråga som gäller forumbestämmel­serna för ansökan om utmätning. Enligt 4 kap. 8 § UB söks utmätning hos en viss kronofogdemyndighet, normalt hos myndigheten i det län där gälde­nären har sitt hemvist. Även de ulmälningsansökningar som görs på ADB-medium skall givetvis vara ställda till en viss kronofogdemyndighet. Den omständigheten att själva ADB-mediel av tekniska skäl måste lämnas in till RSV anser jag vara någol som inte står i strid med gällande forumregler Jag föreslår därför inle någon komplettering av dessa regler

En annan fråga gäller när en utmälningsansökan som görs på ADB-med­ium skall anses ha inkommit till kronofogdemyndigheten. Av 2 kap. 6 § första styckel tryckfrihetsförordningen följer att en upptagning som kan uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel - alltså l.ex. ell magnetband - an­ses inkommen lill myndighet när någon annan har gjort upptagningen till­gänglig för myndigheten i sådan form atl den kan läsas, avlyssnas eller på annat säll uppfattas. Tillämpat på ADB-ansökningar i utsökningsmål inne­bär detta alt ansökan anses inkommen till kronofogdemyndigheten när RSV har fört in ansökan i utsökningsregistret. Detta kan komma att dröja någon dag och om en ingivare i något fall inte vill riskera elt sådant dröjsmål får han se till att i ställel göra ansökningen i traditionell form direkt till krono­fogdemyndigheten .

Jag vill slutligen påpeka att det förhållandet att ansökningar görs på ADB-medium inte innebär någon förändring i rätten att enligt offentlighetsprinci­pen ta del av innehållet i ansökningarna.

Tdlstånd tid ADB-atisökan

En förutsättning för att ett förfarande med bandansökningar skall fungera är att ingivarnas dalaprogram är anpassade lill RSVs. Vidare måsle ansökning­arna hålla en myckel hög grad av korrekthet. Och för att systemet skall ge några effekliviielsvinsler måsle varje ingivare fortlöpande ha ett storl anlal ansökningar all ge in. RSV har efter samråd med några ingivargrupper kom­mit fram till all gränsen för lönsamhet går vid cirka 1 000 ärenden per år och ingivare. En sådan gräns skulle enligt RSV i nuläget öppna systemet för omkring 30-40 ingivare.

Prövningen av frågan om tillstånd till ADB-ansökan bör göras mot bak­grund av de kriterier jag nu nämnt. Tillståndsprövningen bör göras av rege­ringen eller den myndighel regeringen bestämmer Enligt min mening ligger det närmast lill hands all ge RSV etl sådant bemyndigande. Lagtekniskt bör

49

saken regleras så att det i 2 kap. 1 § UB anges atl regeringen eller den myn-     Prop. dighet som regeringen bestämmer får medge att ansökan om verkställighet     1990/91:126 görs på medium för automatisk databehandling. Därmed öppnas också möj­lighet för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer all meddela närmare föreskrifter om förfarandet.

Vid hanteringen av bandansökningar måste också beaktas datalagens reg­ler om hantering av personuppgifter på ADB-medium.

Exekutionstitlar i den tiya summariska processen

Som jag nämnde i inledningen handhas för närvarande den summariska pro­cessen, alltså mål om lagsökning, belalningsföreläggande och handräckning, av tingsrätterna. Från omkring den 1 januari 1992 kommer motsvarande mål att handläggas av kronofogdemyndigheterna. Dessa skall själva meddela ut­slag i mål där svaranden inle bestrider ansökningen och därefter normall självmant genast verkställa utslaget i målet. Sökanden skall dock kunna be­gära att automatisk verkställighet av utslaget inte sker En hel del mål kom­mer naturligtvis atl behöva redovisas lill sökandena ulan att verkställighet har kunnat ske fullt ut. När det sedermera görs en ansökan - eller en ny an­sökan - om verkställighet i sådana fall är del en fördel om själva utslaget inte behöver ges in, utan atl sökanden i slällel kan inskränka sig lill all åberopa utslaget och atl kronofogdemyndigheten i dessa mål kan kontrollera uppgif­terna i ansökningen mot utslaget i sill egel regisler Därmed skulle pappers­hanteringen minskas i dessa mål utan atl något rättssäkerhetsintresse träds förnär

För alt den ordning jag nu beskrivit skall bli effektiv måsle kronofogde­myndigheten ha direki lillgång till utslaget i register Uppgifterna om utsla­get kommer inte alllid all ha förts över från registret för betalningsföreläg­gande och handräckning till utsökningsregistret; som jag nyss var inne på kommer ju inte varje utslag all föranleda att verkställighet inleds. Därför bör uppgifterna om utslaget kunna hämtas från regislret för betalningsföre­läggande och handräckning. Delta kräver i sin lur atl dessa uppgifter bevaras i det registret förhållandevis länge. Det är också en fördel om utslaget las fram centralt, dvs. av RSV. Annars kan man nämligen inle lillgodose de fall där gäldenären under mellantiden har flyttat till ell distrikt som hör under en annan kronofogdemyndighet än den som meddelade utslaget i målet. RSV bör därför ta fram utslaget ur regislret. Detta kan RSV göra genom att söka på målnumrel som skall vara specifikt för varje kronofogdemyndighet.

Jag föreslår därför - på det sätt som närmare kommer all framgå i special­motiveringens avsnitt om registerlag för betalningsföreläggande och hand­räckning - atl uppgifterna om utslag i mål om belalningsföreläggande inle behöver gallras förrän drygl tre år efter del all utslaget meddelades. Vidare föreslår jag etl undantag från UBs krav atl exekutionstiteln i verkställighets-mål skall ges in, nämligen vid ADB-ansökningar där exekutionstiteln utgörs av ell utslag i ett mål om betalningsföreläggande som meddelats av en krono­fogdemyndighet under den senaste treårsperioden.

När det gäller utslag i handräckningsmål finns inle samma behov. Man kan

här räkna med all det nästan alltid begärs omedelbar verkställighet och att

verkställigheten som regel fullbordas direkt efter del alt utslag meddelats.

Del kan på lilel längre sikt finnas utrymme för all i fler fall efterge kravet på ingivande av exekutionstitel. Del kan gälla mål där uppgifter om exeku­tionstiteln finns registrerade i utsökningsregistret på grund av lidigare verk-ställighetsansökningar Sådana ändringar kräver emellertid ytterligare över­väganden.

Något om ADB-ansökan i den summariska processen

Jag vill i detta sammanhang påminna om att det kommer att tillskapas ruti­ner för ADB-ansökningar även i den summariska processen. De lagliga för­utsättningarna för detta finns i 9 § BfL. Där anges nämligen att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva undantag från huvudregeln att ansökan i den summariska processen skall vara skriftlig. En ingivare skall alltså under vissa förutsättningar kunna få lillslånd alt ge in ansökan på ADB-medium. Jag återkommer till detta i specialmotiveringen till registerlagen för belalningsföreläggande och handräckning.

Som jag nyss nämnt skall kronofogdemyndigheten självmant verkställa ut­slaget i målet, om sökanden inte särskill har yrkat att så inte skall ske. Detta innebär givetvis att sökanden i dessa mål inle behöver iaktta formföreskrif­terna för ansökan om verkställighet (2 kap. 1 § och 2 § första stycket UB). Och en sökande som har tillstånd alt ge in ADB-ansökan i den summariska processen behöver för dessa mål inte också ha tillstånd att ge in verkstälhg-hetsansökan på ADB-medium

Ikraftträdande

En hel del dalalekniskt och annat förberedelsearbete återstår innan etl sys­lem med ADB-ansökningar i verkställighelsmål kan tas i bruk. Därutöver finns behov av kompletterande föreskrifter i förordningsform. Det är visser­ligen realistiskt att tro att starten skulle kunna ske den 1 september 1991, men della kan för dagen inte sägas säkert. Regeringen bör därför få be­stämma när lagändringarna skall träda i kraft.

Prop.

1990/91:126

2.4 Ytterligare uppgifter i utsökningsregistret

Mitt förslag: Utsökningsregistret skall få innehålla uppgift om gälde­närens arbetsgivare.

RSVs förslag överensstämmer med mitl.

Remissinstanserna: Förslaget har tillstyrkts eller lämnats ulan erinran av alla remissinslanser utom datainspektionen. Sedan förslaget förtydligats har dock datainspektionen i sitt yttrande enligt 2 a § datalagen i princip tillstyrkt förslagel.

Skälen för mitt förslag: Kronofogdemyndigheterna behöver uppgift om gäldenärens arbetsgivare främsl i sin löneexekutiva verksamhet. Beslut om utmätning eller införsel i lön m.m. måste innehålla uppgift om gäldenärens arbetsgivare och expedieras bl.a. till denne. Detta kan också gälla andra meddelanden i sådana mål. Löneexekutiva beslut behöver ofta ändras, bl.a.

51

på grund av förändringar i gäldenärens ekonomiska förhållanden. Om upp- Prop. gifter om arbetsgivaren inte finns inlagda i regislret, måste kronofogdemyn- 1990/91:126 digheten inför varje ändringsbeslut ta fram dessa uppgifter ur akten och ma­nuellt lägga in dem i beslutet eller meddelandet. Det skulle innebära en bety­dande rationalisering av arbetet, om uppgifterna om arbetsgivaren fanns in­lagda i registret på samma säll som alla andra nödvändiga uppgifter. Dessa skäl talar med styrka för atl registret skall få omfatta uppgifter om gäldenä­rens arbelsgivare.

Förslaget aktualiserar vissa integritetsfrågor. Både gäldenärens och ar­belsgivarens inlegritetsinlressen måste beaktas. Renl allmänl anser jag i lik­het med datainspektionen all riskerna för integriletsinlrång inle kan sägas öka i avgörande mån, om uppgiften om arbetsgivare får föras in i utsöknings­registret, med tanke på atl kronofogdemyndigheten under alla omständighe­ter måste ha tillgång till uppgiften i någon form.

För gäldenärens del kan uppgiften om arbelsgivaren knappasl sägas vara särskilt integritetskänslig i jämförelse med andra uppgifter, l.ex. om gälde­närens adress, civilstånd, skuldens storlek och slag, utmätning, bötesför­vandling, konkurs m.m. Hänsyn till gäldenären bör alltså inte hindra atl för­slaget genomförs.

Arbetsgivarens integritetsintresse kan främst antas vara atl det inte skall bli alltför lätt atl ställa samman alla mål där hans anställda är föremål för löneexekution. I fråga om arbelsgivarens integriletsskydd uttalades i del för­slag som remitterades till datainspektionen för yttrande enligt 2 a § datalagen den avsikten att det inle skulle bli möjligt att använda uppgiften om arbetsgi­varen för atl söka i registret; i ställel skulle den uppgiften bara kunna las fram genom alt man sökte på den enskilde gäldenären. Datainspektionen påpekade all en sådan ordning inle skulle vara godtagbar, om begränsningen av sökmöjligheterna gjordes generell. En arbetsgivare kan nämligen vara en enskild person och han har i så fall rätt att begära en underrättelse enligt 10 § dalalagen om vilka uppgifter som finns antecknade om honom i regislret. Och för att kunna lämna en sådan underrättelse måste myndigheten kunna söka i registret på uppgiften om arbetsgivaren. Inspektionen föreslog därför all de registeransvariga myndigheterna skulle tillåtas alt använda uppgift om arbetsgivare som sökord, men endast för att kunna fullgöra sina skyldigheter enligt 10 S datalagen.

En konsekvens av datainspektionens förslag är, såsom inspektionen också själv påpekar, att uppgiften om arbetsgivare blir sökbar för allmänheten en­ligt offentlighetsprincipen utan inskränkning lill någol särskill ändamål. Detta skulle alltså innebära dels atl integritetsskyddet urholkas kraftigt, dels att allmänheten får en vidare lillgång till registret än de regisierförande myn­digheterna själva. En sådan ordning framslår inle som rationell.

Av dessa skäl vill jag inte förorda en lösning som innebär atl uppgift om arbetsgivare visserligen blir sökbar men alt myndigheterna får begränsade sökmöjligheter. Med hänsyn till att möjligheten lill sökning i utsökningsre­gistret från arbetsgivarsynpunkl rimligen är ett mindre integritetsproblem föreslår jag atl anteckning om arbelsgivare skall få ske utan atl kringgärdas med några inskränkningar i sökningshänseende.

52

Mitt förslag i delta avsnitt är inte beroende av något annat av lagförslagen.     Prop.

Det bör därför kunna träda i kraft redan den 1 juli 1991.

1990/91:126

3   Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom jusliliedepartementet upprät­tats förslag lill

1.

lag om ändring i rättegångsbalken,

2.

lag om ändring i utsökningsbalken,

3.

lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i utsökningsbalken,

4.

lag om ändring i jordabalken,

5.

lag om ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden,

6.

lag om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och ford­ringar som skall prövas av statens va-nämnd,

7.

lag om ändring i lagen (1976:839) om slalens va-nämnd,

8.

lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän,

9.

lag om ändring i växellagen (1932:130),

10.

lag om ändring i checklagen (1932:131),

11.

lag om ändring i konkurslagen (1987:672),

12.

lag om ändring i räntelagen (1975:635),

13.

lag om ändring i lagen (1936:320) om skydd mot vräkning vid arbetskon­flikter,

14.

lag om ändring i lagen (1939:608) om enskilda vägar,

15.

lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske,

16.

lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822),

17.

lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387),

18.

lag om ändring i bosladsrältslagen (1971:479),

19.

lag om ändring i väglagen (1971:948),

20.

lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten,

21.

lag om ändring i gruvlagen (1974:342),

22.

lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter,

23.

lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar,

24.

lag om ändring i vattenlagen (1983:291),

25.

lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter,

26.

lag om ändring i plan- och bygglagen (1987:10),

27.

lag om ändring i lagen (1988:450) om kullurminnen m.m.,

28.

lag om ändring i begravningslagen (1990:1144),

29.

lag om ändring i minerallagen (1991:45),

30.

lag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617) samt

31.

lag om register för betalningsföreläggande och handräckning.

Förslagen har upprättals i samråd med andra berörda statsråd. Förslagen har granskats av lagrådet.

53

4   Specialmotivering

Prop.

1990/91:126 4.1 Förslaget till lag om ändring i rättegångsbalken

1 kap. 3 d § och 18 kap. 8 a §

1 lagrummen föreslås redaktionella ändringar med anledning av den nya summariska processen. I det nya systemet används uttrycket alt elt mål "överlämnas till tingsrätt" i stället för alt det "hänskjuls till rättegång". I 18 kap. 8 a § omfattas även återvinningsfallen av det uttrycket (jämför 54 § BfL).

42 kap. 

II 

§

I sin nuvarande lydelse innehåller paragrafen en befogenhet för rällen alt i dispositiva tvistemål förelägga svaranden att avge skriftligt svaromål vid på­följd att tredskodom annars kan komma alt meddelas mot honom. Av 44 kap. 7 a § framgår vad som för närvarande krävs av svaranden för att treds­kodom inte skall kunna meddelas mot honom. Sålunda skall han klargöra sin inställning till yrkandet och ange s.k. relevanta skäl för sin inställning. Däremot behöver han inte prestera några bevis för sin ståndpunkt.

Genom den nya lagstiftningen om summarisk process infördes en ny 7 b § i 44 kap. Denna paragraf innehåller en särskild regel för de fall där kärandens yrkande grundas på elt skriftligt fordringsbevis eller motsvarande. I dessa fall får tredskodom meddelas mot svaranden även om denne har uppfyllt vad han måste enligt 44 kap. 7 a § men inle förmått visa sannolika skäl för sin inställning. Delta gäller dock inte i de fall där kärandens yrkande grundar sig på ett ömsesidigt förpliktande avtal och svaranden gör invändning om vederlaget.

Den nyordning som införts genom 44 kap. 7 b § innebär att det slälls olika höga krav på svaranden beroende på vad käranden har grundat sitt yrkande på. Detta medför i sin tur atl det i rätlens föreläggande till svaranden att avge skriftligt svaromål klart måste anges vad som i del enskilda fallet krävs av svaranden.

Vad som krävs av svaranden enligt 44 kap. 7 a § kan sägas vara en del av

vad som krävs enligt 42 kap. 7 §. Sålunda skall i svaromål enligt 42 kap. 7 §

anges de invändningar om rättegångshinder som svaranden vill göra, i vad

mån kärandens yrkande medges eller bestrids, grunden för elt eventuellt be­

stridande med yttrande över kärandens grunder för sin talan samt uppgift

om de bevis som svaranden åberopar. Detta betyder att tredskodom i många

fall inte kan meddelas mot svaranden fastän han inte har uppfyllt alla krav

som gäller enligt 42 kap. 7 §. Sålunda kommer det, såsom framgår av 44 kap.

7 a §, inte i fråga att meddela tredskodom mol en svarande bara därför att

han inte yttrat sig över kärandens grunder eller inte angett sin bevisning. I

stället fyller dessa regler processekonomiska syften och kan även, om de inle

följs, få belydelse t.ex. för fördelning av rättegångskostnaderna. Även om

del för närvarande inte uttryckligen sägs i laglexten att det skall anges i före­

läggandet till svaranden vad som krävs av honom för att han skall undvika

tredskodom, lorde tingsrätternas förelägganden ändå regelmässigt ange

54

detta. 1 de blanketter som domstolsverket ger ut och som används vid skrift- Prop. liga tredskodomsförelägganden upplyses svaranden om att han måste lämna 1990/91:126 in ett motiverat skriftligt svaromål för alt undgå tredskodom. Med den nya och mera utvecklade regleringen talar under alla omständigheter övervä­gande skäl för att man inför en lagregel enligt vilken det tydligt skall framgå av föreläggandet vad som krävs av svaranden i del aktuella fallet för all tredskodom inle skall kunna meddelas mol honom. En sådan regel föreslås alltså som en ny andra mening i förevarande paragraf.

18 §

Endast en redaktionell ändring har gjorts i tredje stycket.

Övergångsbestämmelser

Äldre bestämmelser skall alltjämt gälla i mål som inletts enligt den gamla ordningen för summarisk process. De nya reglerna i 42 kap. 11 och 18 §§ kan naturligtvis tillämpas även i mål där talan väckts före ikraftträdandet.

4.2 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken

2 kap. 2 §

I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3) föreslås i etl nytt fjärde stycke ett undanlag från regeln atl exekutionstiteln måsle ges in vid ansökan om verkställighet. Del gäller del fallet all ansökan görs på ADB-medium och exekutionstiteln utgörs av ell utslag i elt mål om belalningsföreläggande som meddelats av en kronofogdemyndighet under den senasle treårsperioden.

3 kap. 1 §

Genom BfL tillskapas en ny grupp av exekutionstitlar, nämligen kronofog­demyndighetens utslag och beslul i mål enligt den lagen. Uppräkningen av exekutionstitlar i första styckel i förevarande paragraf måste alltså komplet­teras med dessa utslag och beslut.

Enligt paragrafens andra stycke gäller för närvarande atl vad som sägs om dom i UB i tillämpliga delar skall gälla även domstols utslag eller beslut, om annal inle föreskrivs. Samma sak bör i fortsättningen gälla även kronofogde­myndighetens utslag och beslul i mål enligi BfL. En regel om delta har där­för tagits in i della stycke.

5§

Paragrafens andra punkt reglerar verkställighet av vissa iredskodomar, näm­

ligen sådana där betalningsskyldighet har ålagts den uteblivna parten. Nu­

mera kan tredskodom meddelas även utan samband med muntlig förhand­

ling. Sålunda kan tingsrätten med stöd av 42 kap. 11 § RB förelägga svaran­

den atl avge skriftligt svaromål enligt 7 § samma kap. vid påföljd att annars

tredskodom meddelas mol honom. Vad som krävs av svaranden för att han

skall undgå tredskodom framgår för närvarande av 44 kap. 7 a § RB. Genom

den lagstiftning som hänger samman med den nya summariska processen har

55

tillskapats ell nytt skriftligt tredskodomsförfarande som beskrivs i den nya 7     Prop. b § i 44 kap. RB. I förevarande paragraf bör nu uttryckligen anges atl treds-     1990/91:126 kodom mol svaranden efler föreläggande om skriftligt svaromål skall i verk­ställighetshänseende behandlas likadant som tredskodom mot en part som uteblivit från en muntlig förhandling. Paragrafen föreslås ändrad i enlighet härmed.

4 kap. 27 § och 13 kap. 14 §

Redaktionella ändringar har företagits i båda lagrummen och i rubriken före 4 kap. 27 § för all läcka de nya situationer som uppkommer i mål enligt BfL.

Övergångsbestämmelser

Lagändringarna föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Detta kan komma att innebära olika datum för olika förslag. Såsom framgått av den allmänna motiveringen är avsiklen alt de lagändringar som har alt göra med ADB-ansökan i verkställighelsmål skall träda i kraft den 1 september 1991. Av förslagen i detta avsnitt gäller delta 2 kap. 2 §. Övriga förslag har samband med den nya summariska processen, där siktet är inställt på etl ikraftträdande den 1 januari 1992.

Äldre föreskrifter skall allljäml gälla för utslag och beslut som meddelats enligt äldre rätt, dvs. i mål där ansökan om lagsökning, betalningsföreläg­gande eller handräckning kommit in till tingsrätt före ikrafllrädandet.

4.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i utsökningsbalken

2 kap. 1 §

Genom rubricerade lag fick paragrafen ett nytt tredje stycke. Den lagänd­ringen träder i kraft samtidigl som BfL och den dag regeringen bestämmer Så har ännu inte skett. I förevarande sammanhang föreslås i första styckel en möjlighet för regeringen eller den myndighel som regeringen bestämmer alt medge att ansökan om verkställighet görs på ADB-medium. Förslaget har utvecklats i den allmänna motiveringen (avsnitl 2.3).

I andra stycket föreslås redaktionella ändringar.

3 kap. 12 §

I sin lydelse enligt rubricerade lag anger 3 kap. 12 § UB att utslag i mål om

handräckning (i den mån det inte gäller betalningsskyldighet) verkställs så­

som lagakraftägande dom, om inte något annat förordnas med anledning av

ansökan om återvinning eller besvär Enligt lagrummets tidigare lydelse fick

utslag eller beslut i handräckningsmål verkställas under samma förutsätt­

ningar. Den nya lydelsen innebär atl interimistiska beslul i mål om särskild

handräckning enligt 63 § BfL inte är uttryckligen nämnda i 3 kap. 12 § UB.

163 § BfL anges alt i mål om särskild handräckning får den sökta åtgärden

beviljas omedelbart, om sökanden yrkar det och gör sannolikt att saken inte

tål uppskov. I propositionen lill BfL uttalade jag i specialmotiveringen till 63

56

§: "Att åtgärden får beviljas omedelbart betyder att svaranden dessförinnan     Prop. varken måste delges ansökningen eller få lillfälle atl yttra sig över den. Att     1990/91:126 åtgärden får beviljas betyder all den får både beslutas och verkställas,"

Regeln i 63 § torde alltså i och för sig ge stöd för att verkställa ett interimis­tiskt beslul. Själva ramarna för verkställigheten blir emellertid inte angivna därigenom. Avsikten är att de nya interimistiska besluten skall kunna verk­ställas i samma utsträckning som interimistiska beslut enligt den nu gällande handräckningslagen. För att det tydligt skall framgå att de nya interimistiska besluten skall få verkställas såsom lagakraftägande dom men att hovrätten, eller högsta domstolen, efter besvär skall kunna inhibera verkställigheten, bör alltså de interimistiska beslulen uttryckligen omfattas av 3 kap. 12 § UB.

Ikraftträdande

1 enlighet med lagen (1990:748) om ändring i utsökningsbalken kommer de nu föreslagna lagändringarna att träda ikraft den dag regeringen bestämmer Såsom beskrivits i avsnitt 4.2 kan ikraftträdandet komma att ske vid olika tidpunkter.

4.4 Förslaget till lag om ändring i jordabalken (utom 12

kap. 26 §)

8 kap. 8 §, 12 kap. 8 § och 13 kap. 26 §

Endast redaktionella ändringar har vidtagits med anledning av de nya be­stämmelserna om betalningsföreläggande och handräckning.

8 kap. 32 §

I paragrafen ges regler om laga domstol i arrendetvister I andra stycket hän­visas till lagsökningslagen och handräckningslagen vad gäller forum i arren­detvister som skall prövas enligt de lagarna. Denna hänvisning skall givelvis inte vara kvar. Det kan inte heller anses påkallat med någon erinran i denna lagtext om all vissa arrendetvister kan handläggas enligt BfL och all det finns särskilda forumregler i den lagen. Den nuvarande hänvisningen kan alltså saklösl utgå.

Övergångsbestämmelser

Äldre föreskrifter skall alltjämt gälla för mål i den summariska processen som inletts enligt den gamla ordningen.

4.5 Förslaget till lag om ändring i lagen om fiskearrenden

1 17 § ges regler om forum i tvister om fiskearrenden. På samma sätt som beskrevs nyss beträffande arrendetvister (avsnitt 4.4) görs för närvarande en hänvisning till lagsökningslagen och handräckningslagen. Denna hänvisning kan även här utgå.

O vergångsbesiämmelser

Den nuvarande hänvisningen skall alltjämt gälla i mål som inleds enligt den

5-7

nu gällande ordningen.

4.6 Förslaget till lag om betalningsföreläggande för

Prop.

fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av        1990/91:126 statens va-nämnd

Allmänt

Handläggningen av belalningsmål inom den summariska processen är alt se som ett alternativ till det vanliga tvistemålsförfarandel vid tingsrätt. Om en tvist enligt särskilda regler skall handläggas av någon annan myndighel än tingsrätt, får den därför inte utan vidare handläggas inom ramen för den summariska processen. 1 slället är detta möjligt bara om det finns särskilda regler som tillåter det.

I gällande rätt finns två lagar som öppnar möjlighet att handlägga mål inom ramen för den summariska processen vid tingsrätt, trots alt tvister om sådana anspråk egentligen skall handläggas av annan myndighet än tingsrätt. Det är dels lagen (1974:372) om lagsökning och belalningsföreläggande för fordringsanspråk i anställningsförhållanden, dels lagen (1976:841) om belal­ningsföreläggande för fordringar som skall prövas av slalens va-nämnd.

Om enligt nu gällande ordning gäldenären i etl mål om lagsökning eller betalningsföreläggande bestrider ansökningen, skall målet under vissa om­ständigheter hänskjutas till rättegång. Om gäldenären ansöker om återvin­ning mot etl avgörande som meddelats i den summariska processen, skall målet också gå lill rättegång. Om den tingsrätt som handlagt målet i den summariska processen inte är behörig alt handlägga målet efter hänskju-lande eller återvinning, skall tingsrätten överlämna målet lill en behörig myndighel. I de fall som behandlas i detta avsnitt är det till arbetsdomslolen resp. statens va-nämnd målet skall överlämnas.

Av lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister (arbetstvistlagen) framgår i vilka fall arbetstvister skall handläggas av tingsrätt resp. arbets­domstolen som första instans; därvid bortses från handläggningen på del summariska stadiet. Kort uttryckt skall målet handläggas av arbetsdomsto­len som första instans, om talan väckts av en arbetsgivar- eller arbetstagaror­ganisation eller av en arbelsgivare som själv har slutit kollektivavtal, och i andra fall av tingsrätt. Har talan väckts vid tingsrätt av en enskild arbelsgi­vare eller arbetstagare, skall dock i vissa fall organisationen beredas tillfälle atl föra talan vid arbelsdomslolen. Del är den tingsrätt där talan väckts som har atl ombesörja all organisationen bereds tillfälle all föra lalan i arbets­domstolen. Om organisationen förklarar alt den vill föra talan i arbetsdom­stolen, skall målet överlämnas dit. I annat fall skall målet handläggas vid tingsrätten.

Beslul atl överlämna mål till arbetsdomstolen får inle överklagas. Om ar­betsdomstolen finner atl den inle är behörig att handlägga målet, skall detta återförvisas till den domstol som överlämnat del (dock inte om det är högsta domslolen som har överlämnat målet lill arbetsdomstolen).

Bestämmelser om va-nämndens kompetensområde finns i 1 § lagen (1976:839) om statens va-nämnd. I 2 § lagen om belalningsföreläggande för fordringar som skall prövas av slalens va-nämnd finns regler om överläm­nande av mål lill va-nämnden och ålerförvisning av mål från va-nämnden,

58

vilka i princip är lika med dem som nu redogjorts för när det gäller arbets-     Prop.

domslolen.

1990/91:126

I den nya summariska processen enligt BfL handläggs målen hos krono­fogdemyndigheten. De mål som gäller penningfordran handläggs i ett enhet­ligt förfarande, som kallas betalningsföreläggande. Någon motsvarighet till institutet lagsökning finns inte längre i den summariska processen. Om sva­randen bestrider ansökningen, skall målet på sökandens begäran överläm­nas lill tingsrätt. Om svaranden ansöker om återvinning mot kronofogde­myndighetens utslag i ett mål om betalningsföreläggande, skall målet också överlämnas till tingsrätt. Med tingsrätt förstås därvid även arbetsdomstolen och statens va-nämnd för de mål som skall handläggas där (5 § BfL).

Om den tingsrätt som mottar ell mål om belalningsföreläggande från en kronofogdemyndighet finner all det inte framgår av handlingarna att den är behörig all handlägga målet, skall tingsrätten lämna målet vidare till en an­nan tingsrätt eller annan myndighel som kan vara behörig (61 § BfL). För denna ordning finns i korthet följande skäl.

De mål om penningfordran som överlämnas från kronofogdemyndighet lill tingsrätt enligt BfL är av dispositiv nalur och för de flesta av dem gäller inga tvingande forumregler. Del är meningen att kronofogdemyndigheten själv - med ledning av de uppgifter som framgår av handlingarna i målet -skall beslämma vart ell mål skall överlämnas. Det vilar därför ell ansvar på myndigheten atl se lill att målet hamnar rält i den meningen att det skall finnas någon forumregel som ger behörighet för den mottagande tingsrätten alt handlägga målet. Annars är risken stor all svaranden kan göra en befogad foruminvändning vid tingsrätten, till följd varav målet måsle avvisas. Den nya ordningen innebär också att den mottagande tingsrätten, om den vid sin granskning av handlingarna i någol fall skulle finna att dessa inte utvisar nå­gon omsländighet som kan göra tingsrätten behörig, skall lämna målet vi­dare till en annan tingsrätt eller annan myndighet som enligt vad handling­arna utvisar är behörig. Atl målet i denna siluation inte skall återförvisas till kronofogdemyndigheten motiveras med att målet, i del skede lill vilkel det då kommit, aldrig slutligt skall handläggas där Det är därför en mera prak­tisk ordning att den mottagande myndigheten i ställel själv lämnar målet vi­dare till rätl instans.

1 propositionen angående den nya summariska processen (prop. 1989/90:85 s. 142) uttalade jag avsiklen att de arbetstvister och va-mål som överlämnas från den summariska processen så långt det är lämpligt skall följa samma mönster som jag nu beskrivit för de vanliga betalningsmålen. I den därefter remitterade promemorian gjordes bedömningen att det - med tanke på de förhållandevis slora tekniska förändringar som krävs - är lämpli­gast all ersätta den nu gällande lagen om lagsökning och belalningsföreläg­gande för fordringsanspråk i anställningsförhållanden med en helt ny lag. Och därvid skulle den särskilda lagen om betalningsföreläggande för ford­ringar som skall prövas av statens va-nämnd med fördel kunna upphävas och behövliga regler inarbetas i den nya lagen.

Någon remissinstans har föreslagit atl behövliga regler om förfarandel i slället skall inarbetas i arbetstvistlagen resp. lagen om statens va-nämnd. Jag

59

anser emellertid atl det är mindre lämpligt att belasta dessa lagar med regler     Prop.

som i stor utsträckning gäller förfarandet hos kronofogdemyndigheten.

1990/91:126

Del har vid remissbehandlingen också från någol håll framförts tanken atl inarbeta reglerna i BfL. Men detta skulle på motsvarande sätt belasta BfL med etl flertal specialregler för förfarandel vid arbetsdomslolen och statens va-nämnd. Jag förordar alltså en lagteknisk lösning som i likhel med den nu gällande innebär en frislående reglering.

Några remissinstanser har uttryckt tveksamhet lill promemorians förslag alt reglera arbelstvislerna och va-målen i en och samma lag. Man menar all en sådan reglering riskerar atl bli otydlig. Själv anser jag att det har både lagtekniska och pedagogiska fördelar atl samla alla regler som gäller över­lämnande av mål till annan myndighet än tingsrätt i en enda lag. Däremot håller jag med remissinstanserna om atl lagens rubrik bör göras mera beskri­vande än enligt promemorian. Som rubrik föreslår jag lag om betalningsföre­läggande för fordringar i arbetstvister och fordringar sotn skad prövas av sta­tens va-nämnd.

I §

Enligt denna paragraf, som med etl par redaktionella ändringar molsvarar 1 § i 1974 års lag, öppnas belalningsföreläggandesystemel även för fordringar där tvist om anspråket skulle handläggas av arbetsdomslolen. Paragrafen in­nebär vidare atl de vanliga reglerna i BfL gäller för handläggningen vid kro­nofogdemyndigheten även i nu aktuella mål (se 3 § 1974 års lag). Vad som i BfL sägs om tingsrätt skall därvid i tillämpliga delar i stället avse arbetsdom­stolen (5 § BfL). Den sistnämnda hänvisningen medför bl.a. att kronofogde­myndighetens beslul all överlämna elt mål till arbetsdomslolen inte får över­klagas (56 § BfL).

Av förevarande paragraf följer vidare atl reglerna i 55-57 §§ BfL om alt kronofogdemyndighetens beslut i vissa fall skall överklagas lill hovrätten gäl­ler även i nu akluella mål (se 1 § andra stycket 1974 års lag). Att talan i mål som överlämnats lill arbetsdomstolen skall anses väckt när ansökan om be­talningsföreläggande gjordes hos kronofogdemyndigheten följer av 60 § jämförd med 5 § BfL (se 2 § sisla stycket 1974 års lag).

Arbetsdomstolen har i sitt remissvar påpekat alt det råder viss osäkerhet om huruvida 1974 års lag omfattar en organisations anspråk för egen del gentemot en part på motsidan. Att en sådan tvist är en arbelstvisl är visserli­gen klart, men det är iveksami om det är fråga om anspråk i anställningsför­hållande (jämför rubriken lill 1974 års lag). Med den nya lagrubrik som jag nu föreslår försvinner den renl språkliga tveksamheten. Och såsom arbets­domstolen har anförl finns del knappast några sakliga skäl för att undanta de nu akluella anspråken från lagens tillämpningsområde.

2§

Första stycket motsvarar, med en redaktionell anpassning till BfL, helt 2 § första styckel i 1974 års lag. Regleringen syftar till att säkerställa den rätt som organisationerna på arbetsmarknaden har i vissa fall att vid arbetsdom­slolen föra en medlems lalan. 1 det nya systemet är det alltså kronofogde-

60

myndighetens uppgift atl bereda organisationen i fråga tillfälle att uppge om     Prop. den vill föra medlemmens lalan vid arbetsdomslolen. Om organisationen då     1990/91:126 förklarar alt den vill föra talan vid arbetsdomslolen, skall kronofogdemyn­digheten överlämna målet dit. I annat fall skall målet överlämnas till en tingsrätt.

Några remissinstanser har ställt frågan vad en tingsrätt skall göra om kro­nofogdemyndigheten överlämnar ett mål av den aktuella typen till lingsräl­ten utan att ha kommunicerat med vederbörande organisation. Del lorde även ulan någon särskild lagregel få ankomma på tingsrätten all i denna si­luation under hand ta kontakt med kronofogdemyndigheten och begära komplettering innan del avgörs var målet skall handläggas.

Arbetsdomstolen har i sitt remissvar erinrat om att hanteringen av mål om belalningsföreläggande där sökanden är en arbetsgivare som själv har slutit kollektivavtal inte är reglerad vare sig i 1974 års lag eller i promemorians förslag. Det skulle därför - synes arbetsdomstolen mena - möjligen vara tveksamt om ett sådant mål skall överlämnas till en tingsrätt eller till arbets­domstolen. Genom arbetsdomstolens avgörande AD 1978 nr 158 lorde emellertid vara tillräckligt klarlagt att etl mål i en sådan situation skall över­lämnas till arbetsdomstolen endast om arbetsgivaren begär det. Därför finns det inte något behov av atl lagreglera frågan.

I andra stycket föreslås en specialregel i fråga om omfattningen av arbets­domstolens prövning av sin behörighet i mål som överlämnats till domslolen från en kronofogdemyndighet. Regeln motsvarar i detta avseende gällande rätl (se 2 § andra stycket 1974 års lag). Bakgrunden till särregeln, enligt vil­ken arbetsdomstolen skall lämna målet vidare lill en tingsrätt endast om den finner sig inte vara behörig att handlägga det, är följande.

Som nämndes tidigare skall en tingsrätt i molsvarande situation lämna elt mål vidare om den finner att det inte framgår av handlitigarna att den är behö­rig alt handlägga målet. Skälen för denna ordning har nyss redovisals. Ar­betsdomstolens prövning av sin behörighet är emellertid av annan art än den prövning som en tingsrätt har att göra i etl vanligt kravmål. Arbelsdomslolen får enligt tvingande regler bara pröva vissa sorters tvister och måste därför självmant pröva sin behörighet i varje mål. Vad parterna anför i forumfrågan är alltså normalt inte avgörande. Eftersom arbetsdomstolen således i varje mål självmant måste komma fram till en definitiv ståndpunkt i behörighets­frågan är den lämpligaste ordningen atl arbetsdomstolen ~ i analogi med vad som gäller för närvarande - skall lämna målet vidare endasl när den faktiskt funnit att den inte är behörig. Regeln är främsl tillämplig i mål som överläm­nats lill arbetsdomslolen från kronofogdemyndighet (36 och 54 §§ BfL) och i mål som överlämnats från en tingsrätt (61 § BfL),

Liksom enligt nuvarande ordning får arbelsdomslolen inte underlåta att handlägga målet i den udda situationen att det är högsta domslolen som överlämnat målet lill arbetsdomstolen. Detta anges i sisla meningen.

3§

1 paragrafen anges alt ansökan enligt 1 § får göras hos kronofogdemyndighe­ten också i fråga om fordran på avgift till huvudman för allmän vatten- och

61

avloppsanläggning eller för allmänl värmesystem i sådana fall där tvist om Prop. anspråket skall prövas av statens va-nämnd. Hänvisningen ersätter den nu- 1990/91:126 varande lagen i ämnet från år 1976. Regleringen innebär att mål, som på sökandens begäran eller efter ansökan om återvinning skall överlämnas från kronofogdemyndigheten lill tingsrätt, i dessa fall i stället skall överlämnas lill slatens va-nämnd (5, 36 och 54 §§ BfL). I övrigl hänvisas i denna del till specialmotiveringen till 1 §. I paragrafens sista mening har tagils in en regel rörande överlämnandet av mål från statens va-nämnd till tingsrätt (jämför specialmoliveringen lill 2 § andra styckel). 61 § BfL är tillämplig på denna situation. Del innebär atl va-nämndens beslut att lämna etl mål till tingsrätt inte får överklagas. Därmed bör man enligt min mening kunna avslå från en motsvarighet till regeln i 2 § i 1976 års lag om alt frågan om nämndens behö­righet inte får tas upp på nytt, sedan nämnden en gång prövat frågan om all återförvisa målet till den domstol som överlämnat målet lill nämnden. I praktiken lär det nämligen knappast komma i fråga att en domstol lämnar tillbaka etl mål lill va-nämnden sedan denna en gång förklarat sig obehörig att handlägga målet.

Övergångsbestätntnelser

Äldre regler föreslås fortfarande gälla övergångsvis för mål om lagsökning och betalningsföreläggande som inletts före ikraftträdandet.

4.7 Förslaget till lag om ändring i lagen om statens va-

nämnd

I 6 § har gjorts en redaktionell ändring.

4.8 Förslaget till lag om ändring i lagen om skiljemän

I 1 § andra styckel sägs för närvarande att skiljemän inte får uppta en fråga, varom rättegång eller lagsökning pågår, dock att rättegång ej hindrar skilje-mannaförfarande, där anmälan om målets nedläggande skett hos rättens ordförande.

Institutet lagsökning är utmönstrat i den nya summariska processen. Det bör i förevarande sammanhang i fortsällningen vara lillräckligl all tala om alt rättegång pågår. I flera rättsfall har nämligen fastslagits all begreppet rät­tegång i sammanhang med lis pendens (jämför 13 kap. 6 § RB) innefattar även den summariska processen, jämför t.ex. NJA 1957 s. 52 och 1975 s. 200.

Den gamla formuleringen om målels nedläggande bör också ändras. I stäl­lel bör det anges atl skiljemannaförfarande inte hindras om lalan i målet har återkallats. Att litispendenseffeklen på nytt inträder, om återkallelsen aler­tas med bindande verkan är självklart.

Några övergångsbestämmelser lorde inle behövas.

62

4.9 Förslagen till lag om ändring i växellagen och

Prop.

checklagen

1990/91:126

71 § växellagen och 53 § checklagen

I resp. paragrafs/öwca stycke har preskriptionsreglerna anpassats lill den nya lagstiftningen om summarisk process. Möjligheten till preskriplionsavbrolt genom lagsökning har sålunda utmönstrats. I stället har tagils in en regel om alt preskriptionen avbryts genom delgivning av ansökan om belalningsföre­läggande; del är självfallet rimligt alt en ansökan om betalningsföreläggande i nu förevarande hänseende jämställs med en stämningsansökan. En förut­sättning är givetvis all växeln resp. checken åberopas i det mål som delgiv-ningen avser.

93 § växellagen och 71 § checklagen

Paragraferna innehåller regler för forum i växel- och checkmål. Sålunda gäl­ler de vanliga ivislemålsreglerna i RB även i växel- och checkmål. Därutöver innehåller paragraferna i sin nuvarande lydelse en hänvisning lill lagsök­ningslagen för forumvalel i de fall lalan anhängiggörs genom ansökan om lagsökning. När nu institutet lagsökning försvinner och motsvarande mål -målen om belalningsföreläggande - inle kommer alt anhängiggöras vid dom­slol ulan vid kronofogdemyndighet, saknas anledning atl här behålla någon erinran om var och hur dessa mål anhängiggörs. Här kommer i stället de all­männa forumreglerna i 6 § BfL atl gälla, något som i prakliken nästan un­dantagslöst lorde leda till samma resultat.

Övergångsbestämmelser

Äldre föreskrifter skall gälla för mål om lagsökning som inletts före ikraftträ­dandet,

4.10   Förslagen till lag om ändring i konkurslagen,

räntelagen och lagen om skydd mot vräkning vid

arbetskonflikter

I de berörda lagrummen har vidtagits redaktionella ändringar som är föran­ledda av den nya lagstiftningen om betalningsföreläggande och handräck­ning. Tillägget i tredje stycket i 3 kap. 9 § konkurslagen avser de fall då lalan av eller mot gäldenären förs i ell mål om belalningsföreläggande eller hand­räckning. Det innehåller en uttrycklig föreskrift om atl kronofogdemyndig­heten då intar samma ställning som domslolen när det gäller underrättelser enligt paragrafen.

Övergångsbestätntnelser

Äldre bestämmelser skall fortfarande gälla för mål som anhängiggjorts före ikraftträdandet.

63

4.11  Förslagen till lag om ändring i jordabalken (12 kap. 26       Prop.

§), lagen om enskilda vägar, lagen om rätt till fiske,

1990/91:126

naturvårdslagen, miljöskyddslagen, bostadsrättslagen,

väglagen, lagen om förbud mot dumpning av avfall i vatten,

gruvlagen, lagen om vissa mineralfyndigheter, lagen om

vissa rörledningar, vattenlagen, lagen om vissa

torvfyndigheter, plan- och bygglagen, lagen om

kulturminnen m.m., begravningslagen samt minerallagen        '

I de akluella lagrummen finns för närvarande regler om handräckning och hänvisning görs, i de flesta fall uttryckligen, lill reglerna i 17 § handräck­ningslagen. De föreslagna ändringarna går ut på atl särskild handräckning i fortsättningen skall kunna meddelas av kronofogdemyndigheten enligt BfL. Även elt par andra ändringar av redaktionell natur har företagits.

Regeringen häri en proposition (1990/91:92) föreslagit en ny bostadsrätts-lag. Enligt förslagel skall denna lag träda i krafl den 1 juli 1991. Förslaget till ny bostadsrättslag innehåller bestämmelser om handräckning som hänvisar till den nu gällande handräckningslagen. Behovet av ändringar i den nya bo­sladsrältslagen så atl den i ställel kommer alt hänvisa lill BfL torde få upp­märksammas under riksdagsbehandlingen. Liknande situationer kan komma all uppstå även i andra lagstiftningsärenden.

Övergångsbestämmelser

Äldre föreskrifter skall gälla för mål om handräckning som inletts före ikraft­trädandet,

4.12  Förslaget till lag om ändring i utsökningsregisterlagen

I enlighet med vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitl 2.4) föreslås den ändringen i 6 första stycket utsökningsregisterlagen att regist­ret skall få innehålla uppgifter om gäldenärens arbetsgivare. Formuleringen som används är uppgifter om "arbetsgivare eller annan utbetalare av ersätt­ning som avses i 7 kap. 1 § eller 15 kap, 2 § UB". 1 de sistnämnda lagrummen anges vilka foriner av lön eller annan ersättning som får las i anspråk genom utmätning resp. införsel.

4.13  Förslaget till lag om register för

betalningsföreläggande och handräckning

Författningsregleritigen

Den summariska processen skall hos kronofogdemyndigheterna skötas med hjälp av ADB-teknik. Som nämnts i den allmänna motiveringen bör de frå­gor som rör ADB-register för den summariska processen regleras i lagform.

Det ADB-register som för närvarande finns inom exekutionsväsendet -utsökningsregistret - regleras i utsökningsregisterlagen (1986:617). Regist­ret används huvudsakligen som hjälpmedel vid kronofogdemyndigheternas handläggning av mål om verkställighet enligt UB och andra författningar.

I utsökningsregistret finns uppgifter om redan fastställda skulder och

64

andra förpliktelser. Den summariska processen däremot ligger på ett tidi- Prop. gare stadium av indrivningsförfarandet. Ansökningarna syftar i första hand 1990/91:126 till att få till stånd en exekutionstitel. Del är viktigt, inte minsl för den en­skilde svaranden, att man i registersammanhang noga skiljer mellan fast­ställda förpliktelser och påstådda förpliktelser Därför måsle del finnas en rågång mellan ett register för den summariska processen och utsökningsre­gistret. Detta bör också komma till uttryck i författningsregleringen. Regis­terfrågorna för den summariska processen bör därför inte regleras i utsök­ningsregisterlagen utan - som föreslås i promemorian - i en särskild register­lag.

Registrets ändamål och huvudsakliga uppbyggnad (1 §)

Det främsta ändamålet med ett register för den summariska processen skall naturligtvis - i enlighel med vad som framgår av 1 § - vara atl främja en rationell handläggning av målen. Men regislret måste också kunna användas för lillsyn, planering och uppföljning av verksamheten och för statistik av olika slag. Och för de sistnämnda ändamålen måste registret få ullnyttjas inte bara av kronofogdemyndigheterna, utan också av RSV i dess egenskap av centralmyndighet för exekutionsväsendet. Om dessa grundläggande för­hållanden har det rått allmän enighet vid remissbehandlingen av promemo­rian .

Vissa uppgifter i registret bör också få användas som underlag för verkstäl- lighet enligt UB. Som lidigare har nämnls skall kronofogdemyndigheten normalt självmant genast verkställa utslagen i målen om betalningsföreläg­gande och handräckning. Det är tänkt att uppgifterna om utslagen i målen skall överföras maskinellt från det nu akluella registret till utsökningsregist­ret. En annan verkställighetsaspekt har berörts i den allmänna motiveringen (avsnitl 2.3). Del gäller behovet av att vid senare verkställighetsansökningar ta fram uppgifter om utslag i mål om belalningsföreläggande. Detta behand­las närmare i ett senare avsnitl om gallring av uppgifter ur registret.

När det gäller frågan om det bör föras ett register för var och en av de 24 kronofogdemyndigheterna eller etl enda, för hela riket gemensamt regisler kan följande sägas. Mindre regisler har fördelar från integriletssynpunkl, ef­tersom allmänhetens möjligheter att vid ett och samma tillfälle ta del av upp­gifter i mål i den summariska processen självfallet påverkas av etl registers omfattning. Om man väljer en modell med ett separat register för varje kro­nofogdemyndighet, betyder inte det att man rent fysiskt måsle ha lika många olika databaser, utan registren kan hållas tekniskt åtskilda inom ramen för samma databas.

Bestämmande för huruvida regislret bör vara rikstäckande eller regionalt är vilka krav den tilltänkta handläggningen ställer Datalagens utgångspunkt är att endasl den som behöver elt personregister i sin verksamhet skall kunna förfoga över det - alltså påverka dess innehåll - och ha åtkomst till det.

Del är endasl kronofogdemyndigheterna som i egentlig mening skall handlägga målen i den summariska processen och fatta olika typer av beslut i målen. Varje myndighel skall bara handlägga de mål som anhängiggjorts hos den. Vissa kontakter behöver givelvis las mellan kronofogdemyndighe-

65

terna. Det kan gälla t.ex. överflyttning av mål från en kronofogdemyndighet Prop. till en annan och vidarebefordran av felsända handlingar eller uppgifter Så- 1990/91:126 dant torde emellertid kunna ombesörjas utan att varje kronofogdemyndig­het har tillgång via ADB till uppgifter i målen hos de andra myndigheterna. Vidare bör RSV, som strax närmare skall utvecklas, av effektivitetsskäl ha ett flertal servicefunktioner på olika stadier av målens handläggning. Inte heller dessa funktioner förutsätter att man tillskapar elt enda rikstäckande register. Mot denna bakgrund ställer jag mig bakom den i promemorian för­ordade och vid remissbehandlingen allmänt godtagna lösningen atl varje kronofogdemyndighet får sitt eget register för den summariska processen.

Förfoganderätt och regbteransvar (2 S)

I ett system där varje kronofogdemyndighet har sitt eget register för den summariska processen är det till en början självklart att varje myndighet skall ha förfoganderätt och registeransvar i datalagens mening för sitt eget register En bestämmelse om kronofogdemyndigheternas registeransvar har förts in i första meningen i 2 §.

En fråga som under lagstiftningsärendets beredning varil föremål för de­lade meningar är om RSVs befattning med registren i den summariska pro­cessen och med målen i övrigt bör föranleda att även RSV tilläggs etl registe­ransvar för kronofogdemyndigheternas register. Den frågan måste självfallet bedömas mot bakgrund av vilka uppgifter RSV skall ha i det nya systemet.

I promemorian förutsågs alt RSV i sin egenskap av centralmyndighet skulle ha visst behov av alt ha tillgång till registret för den summariska pro­cessen. Det gällde bl.a. för tillsyn och uppföljning av verksamheten och för service av datasystemet. Detta talade enligt promemorian för att RSV borde få viss terminalåtkomst till registret men att RSVs medverkan inte borde medföra att verket fick något eget registeransvar. Dessa slutsatser har i stort sett godtagits av remissinstanserna. Såvitt gäller frågan om lerminalåtkoms-ten har jag samma uppfaltning. Inlegritetsfrågorna kan i denna del lösas ge­nom begränsningar i RSVs lerminalåtkomst, vilka behandlas i anslutning till 8 §. När det däremot gäller frågan om regisieransvar för RSV har jag kommit till motsatt uppfattning, såsom jag strax skall utveckla.

Avsevärda rationaliseringsvinster kan uppnås, om RSV lämnar kronofog­demyndigheterna service inom ramen för ADB-systemet i olika moment i målens handläggning, dels vid mottagandet av mål via ADB-medium, dels i samband med olika beslut som kronofogdemyndigheten fattar vid handlägg­ningen av målen, dels vid gallring av målen.

Ett viktigt led i en rationell summarisk process är att ansökningar kan gö­ras med hjälp av ADB-medium (jämför 9 § andra meningen BfL). Bl.a. av tekniska skäl är det mest ändamålsenligt att sådana ansökningar lämnas cen­tralt till RSV för vidare befordran till kronofogdemyndigheternas register. Genom att RSV på detta sätt tillför registren nya mål påverkar RSV innehål­let i registren. Under ärendets beredning har diskuterats huruvida man - om man skulle vilja undvika ett registeransvar för RSV - skulle kunna åstad­komma en ordning enligt vilken kronofogdemyndigheterna med hjälp av ADB själva hämtar målen hos RSV. Det har emellertid visat sig att delta

66

skulle leda till fördröjningar och avsevärda komplikationer i hanteringen     Prop. utan atl några vinster utifrån de värderingar som ligger bakom dalalagen     1990/91:126 skulle uppnås. Det enda rationella är därför att RSV självt tillför kronofog­demyndigheternas register de ansökningar som lämnas in på ADB-medium.

I samband med mottagandet av de nämnda ansökningarna skall - enligt de planer man arbetar efter- RSV före överföringen till kronofogdemyndig­heternas register göra dels en maskinell kontroll av att det mottagna materia­let är tekniskt möjligt att överföra, dels lämna förslag lill diarienummer hos myndigheten. Denna befattning innebär inte att något personregister i data­lagens mening inrättas hos RSV. Jag vill nämna att det i ett tidigare skede av ärendets beredning föreslogs atl en sorls motlagningsregister skulle inrättas hos RSV. Men detta förslag byggde på delvis andra förutsättningar, bl.a. att RSV skulle göra en mer omfattande bearbetning av bandansökningarna.

När det gäller RSVs befattning i övrigt med målen i den summariska pro­cessen kan man förutse att stora rationaliseringsvinster kan uppnås, om före­lägganden och utslag som beslutas hos kronofogdemyndigheterna kan fram­ställas och expedieras centralt genom medverkan av RSV. Man arbetar nu efter att en sådan ordning skall genomföras. Denna befattning med målen kräver att RSV får tillföra registren bekräftelser på att de av kronofogde­myndigheterna beställda åtgärderna har utförts.

Även vid gallringen av registren (jämför 11 §) är del en förutsättning för en rationell handläggning atl åtgärderna kan utföras maskinellt, vilket åt­minstone med nuvarande tekniska förutsättningar kräver medverkan av RSV.

Den befattning med målen i den summariska processen, som RSV enligt den nu lämnade redogörelsen bör ha, medför att RSV på olika sätt och i olika skeden av handläggningen kommer att kunna påverka innehållet i kro­nofogdemyndigheternas register, utan att man rubbar det grundläggande förhållandel att själva handläggningen av målen sker hos myndigheterna själva. Starka effektivitetsskäl talar för att denna ordning genomförs. Det är med hänsyn till den förfoganderätt över registren som RSVs befattning innebär nödvändigl alt tillägga RSV ett registeransvar i datalagens mening för kronofogdemyndigheternas register.

Under lagstiftningsärendets beredning har diskuterats huruvida man skulle kunna ålägga RSV endast etl begränsat registeransvar i den meningen att RSV skulle vara ansvarigt enbart såvitt avser de uppgifter i registret som påverkats genom verkels åtgärder. Datainspektionen har emellertid ställt sig avvisande till en ordning med ett sådant begränsat registeransvar och därvid främst hänvisat till att delta skulle medföra olägenheter för en enskild som vill begära rättelse av eller skadestånd för felakligt införda uppgifter; den enskilde skulle enligt inspektionen i sämsta fall tvingas förebringa utredning om vilken av de registeransvariga som förfogar över den del av registret där felet uppstått.

De invändningar som datainspektionen haft på den här punkten kan till­

godoses, om man i ställel löser frågan så alt RSV tilläggs ell fullständigt re­

gisteransvar gemensamt med kronofogdemyndigheterna. Den enskilde kan

med en sådan ordning - som för övrigt principiellt överensstämmer med vad

som gäller i fråga om utsökningsregistret - vända sig till vilken av de register-

67

ansvariga som helst. Andra meningen i 2 § har utformats i enlighel med     Prop. detta. Frågan om uldrag ur registren enligt 10 § dalalagen behandlas i anslut-     1990/91:126 ning lill 10 §.

Datainspektionen har i sitt kompletterande yttrande enligt 2 a § datalagen inte haft någol i och för sig att erinra mol att RSV får den nu beskrivna rollen i målhanleringen och del angivna registeransvarel. Emellertid anför inspek­tionen atl det saknas författningsslöd för RSVs befattning med målen.

I denna fråga vill jag säga följande. Den omständigheten atl RSV för kro­nofogdemyndigheternas räkning tar emol ansökningar som görs på ADB-medium innebär inte att man går ifrån reglerna i BfL om atl ansökan om belalningsföreläggande formellt sett görs hos kronofogdemyndigheten (jäm­för vad som i avsnitt 2.3 sagts om samma fråga såvitt avser ansökan om ut­mätning). För RSVs befattning med målen anser jag att det inte krävs någol slöd i lag. Men det är förstås ändå lämpligt all arbetsfördelningen mellan kronofogdemyndigheterna och RSV läggs fast. I denna fråga avser jag atl inom kort återkomma lill regeringen i samband med atl jag anmäler en till-lämpningsförordning lill BfL. Därigenom kommer det också all ges förfall­ningsslöd för RSVs befattning med målen.

En ansökan om betalningsföreläggande på ADB-medium som lämnas in till RSV kommer att anses inkommen till kronofogdemyndigheten när upp­gifterna i ansökningen lagts in i registret och därigenom blivit tillgängliga för kronofogdemyndigheten (jämför vad som i avsnitl 2.3 sagls om samma fråga såvitl avser ansökan om utmätning).

Innehållet i registren (3-7 §§)

Som nämnts skall kronofogdemyndigheternas regisler främst vara ett hjälp­medel för målhanleringen. Därmed är det i stor utsträckning redan klarl vilka uppgifter registren skall få innehålla. Del är alltså - i enlighet med vad som anförts i promemorian - främst fråga om grundläggande uppgifter om parterna, såsom deras namn, adress och person- eller organisationsnummer, uppgifter om ombud, ställföreträdare och ingivare, grundläggande identifi­kationsdata om målen, uppgifter om yrkandena i målen - inklusive givelvis svarandens eventuella bestridande - och grunderna för dessa, uppgifter om handlingar som ges in eller skickas ut eller muntliga besked som lämnas i målen, uppgifter som behövs för bevakning av delgivning och frister saml uppgifter om utslag och beslut i målen.

Såsom RSV påpekat i sitt remissvar finns del också behov av alt registrera en del uppgifter av teknisk och administrativ arl. Det är t.ex. fråga om kod­beteckningar för de ingivare som i enlighel med meddelade tillstånd ger in ansökningar på ADB-medium. Kodbeteckning behövs här för all möjliggöra kontroll av hur dessa ingivare efterlever villkoren i sina tillstånd m.m. Vi­dare är del fråga om sådana uppgifter som beteckningar för de olika krono­fogdemyndigheterna samt olika slag av referensnummer

Reglerna i 3-7 §§ har utformats i enlighet med del nu sagda.

Terminalåtkottist

Som konslaterats skall varje kronofogdemyndighet ha terminalåtkomst lill uppgifterna i sitt register. Även RSV bör - som tidigare nämnls - i princip

68

ha terminalåtkomst till kronofogdemyndigheternas register Begränsningar     Prop.

i RSVs möjligheter att söka i registren behandlas i anslutning till 8 §.

1990/91:126

RSV har i sitt remissvar anfört att det finns behov för kronofogdemyndig­heterna all ha lerminalåtkomst till vissa uppgifter som gäller mål vid andra kronofogdemyndigheter, nämligen uppgift om aktuella delgivningsadresser till svaranden.

En annan idé när det gäller att underlätta delgivningsarbetet som har kom­mit upp vid beredningen av della ärende är att samordna delgivningen i flera pågående mål mot samma svarande. Om målen pågår vid olika kronofogde­myndigheter är det en förutsättning för samordningen att kronofogdemyn­digheten har lerminalåtkomst lill uppgifter om att mål mol samma svarande pågår vid någon annan kronofogdemyndighet.

Datainspektionen har under ärendets beredning anfört atl den sålunda föreslagna terminalåtkomsten lill uppgifter om mål vid andra kronofogde­myndigheter motverkar just del syfte man velat uppnå genom alt inrätta re­gionala register i stället för ett rikstäckande register, nämligen atl begränsa den mängd registeruppgifter som allmänheten kan ta del av vid ett och samma lillfälle. Enligt inspektionen kan etl intresse från borgenärssynpunkt att ta del av registeruppgifterna gälla uppgifter om ansökningar om betal­ningsföreläggande mol fysiska personer som inte är näringsidkare; sådana uppgifter erhålls nämligen inte från kreditupplysningsföretagen. Med den föreslagna regleringen skulle allmänheten med stöd av offentiighetsprinci-pen kunna få uppgift om en viss person förekommer i en kronofogdemyndig­hets regisler och därutöver om samma person förekommer hos någon annan kronofogdemyndighet i landet. Inspektionen förklarar sig med skärpa av­styrka en sådan reglering.

Som datainspektionen anfört skulle den föreslagna regleringen innebära en ökning av den mängd information om en viss svarande som blir tillgänglig vid elt och samma lillfälle för en kronofogdemyndighet och därmed också för allmänheten med stöd av offentlighetsprincipen. Det är i viss mån osä­kert vilka vinster som i praktiken kan göras genom att man låter en krono­fogdemyndighet för delgivningsändamål få lerminalåtkomst lill uppgifter ur andra kronofogdemyndigheters registen Med hänsyn härtill bör förslagen nu inte genomföras mot datainspektionens bestämda avstyrkande. Det bör emellertid erinras om alt det är av mycket stor vikl för en effektiv summarisk process att delgivningen med svaranden kan genomföras ulan stor tidsut­dräkt eller andra problem. Därför bör ingel hindra att dessa frågor las upp på nytt, sedan erfarenheler vunnits av del nya systemet.

Sökbegrepp (8 §)

Kronofogdemyndigheterna bör - som framgår av 8 § första stycket - i sina egna register få använda flertalet uppgifter i registret som sökbegrepp. En uttömmande uppräkning har gjorts i lagtexten. Sålunda har angivits alt som sökbegrepp får användas endast namn, personnummer, organisationsnum­mer, särskilt registreringsnummer, sökandens eller ingivarens referensnum­mer, ingivarens kodbeteckning, målnummer, målets inkomstdag, dagen för målels avgörande, bevakningslider och uppgifter om målets arl.

69

En konsekvens av atl låta även RSV ha lerminalåtkomst till uppgifter ur Prop. kronofogdemyndigheternas register är atl dessa uppgifter också bhr tillgäng- 1990/91:126 liga hos RSV för allmänheten enligt offentlighetsprincipen, såsom denna kommer till uttryck i 2 kap. 3 § andra stycket tryckfrihetsförordningen. För att begränsa olägenheterna i integritetshänseende av detta bör, som tidigare nämnts, RSV inte få använda uppgifter om svaranden eller sökanden som sökbegrepp i registren. I andra styckel har därför RSVs terminalåtkomst be­gränsats i enlighet med vad som nu sagts.

För statistikändamål och liknande bör även andra uppgifter kunna få an­vändas som sökbegrepp. 1 tredje stycket har därför lagits in elt bemyndigande för regeringen atl bestämma att även andra uppgifter får användas som sök­begrepp för sådana ändamål.

Såsom anförs i promemorian är del inte aktuellt att låta några andra myn­digheter än kronofogdemyndigheterna och RSV få terminalåtkomst till re­gistren.

Utlämnande av uppgifter (9-10 §§)

19 § tas upp vissa bestämmelser om utlämnande på ADB-medium av uppgif­ter ur ett register. Utlämnande får först och främst ske för redovisning till sökanden i målet. I övrigt får, efter förebild i t.ex. utsökningsregisterlagen, utlämnande ske endasl om det följer av författning eller särskill har medgi­vits av regeringen. Regeringen får också uppdra åt datainspektionen att lämna sådanl medgivande beträffande uppgifter som inte omfatlas av sekre­less.

Som tidigare har framgått skall varje kronofogdemyndighet vara registe­ransvarig för sitt regisler. Detta innebär också att varje kronofogdemyndig­het för sitt register blir skyldig att på begäran av enskilda lämna underrät­telse om innehållet i sådana personuppgifter om dem som ingår i regislret (10 § datalagen).

Särskilda överväganden krävs när det gäller frågan om även RSV skall vara skyldigt att lämna uldrag enligt 10 § datalagen, en fråga som aktualise­ras av atl även RSV enligt den föreslagna ordningen har ett registeransvar för kronofogdemyndigheternas register. Med hänsyn till intresset av atl så långt del går begränsa möjligheterna att via RSV kunna göra rikstäckande sökningar på enskilda personer i registren för summarisk process, är det inle lämpligt alt utan vidare ge RSV samma skyldigheter att lämna utdrag som kronofogdemyndigheterna har I stället kan man - utan att det behöver med­föra någon försämring för den enskilde som begär utdrag- lösa frågan så alt kronofogdemyndigheten lämnar det begärda utdraget enligt 10 § datalagen, även om framställningen görs hos RSV. En bestämmelse med denna inne­börd har tagits in i 10 §. Bestämmelsen innebär att RSV i stället får förmedla sådana framställningar till kronofogdemyndigheten. Om en framställning om utdrag inte är begränsad lill en eller flera särskilt angivna kronofogde­myndigheters register, måste RSV naturligtvis förmedla framställningen lill samtliga kronofogdemyndigheter - Det bör tilläggas att datainspektionen inte haft något att invända mot den nu föreslagna lösningen.

I det här sammanhanget skall också las upp en fråga om försäljning av

70

uppgifter ur registren, som aktualiserats av att Svenska Inkassoföreningen i     Prop. sitt remissvar föreslagit att registerlagen bör innehålla regler av innebörd att     1990/91:126 sådan försäljning skall vara tillåten. Vad föreningen närmast åsyftar är för­säljning från RSV till kreditupplysningsföretag.

Frågor om myndigheternas försäljning av personuppgifter har behandlats i den nyligen avlämnade propositionen (1990/91:60) om offentlighet, integri­tet och ADB. 1 propositionen - som riksdagen ännu inte tagit ställning till -konstateras att myndigheter inte har någon rätt att sälja personuppgifter, om inte medgivande för detta finns i lag eller i annan ordning. Jag är inte beredd att föreslå att försäljning skall få ske från de nu aktuella registren.

Som framgick av mina uttalanden i nämnda proposition (s. 53) finns det dock vissa situationer där det är rimligt att en myndighet går utöver sina skyl­digheter enligt offentlighetsprincipen och lämnar ut uppgifter på t.ex. etiket­ter eller ADB-medium utan att det skall betraktas som försäljning. De situa­tioner jag åsyftade var främsl de där det finns ett samhällsintresse att uppgif­terna lämnas ut. Jag nämnde RSVs uppgiftslämnande ur utsökningsregistret till Upplysningscentralen UC AB som etl exempel på en sådan situation. Även beträffande de nu aktuella registren kan ju sådana situationer uppstå. Ett utlämnande måsle dock givetvis vara förenligt med dalalagens regler Inom ramen för 9 § i den nu föreslagna lagen, kan l.ex. regeringen eller -efter regeringens bemyndigande - datainspektionen medge alt uppgifter får lämnas ut på ADB-medium.

Gallring av uppgifter (11 §)

I förevarande paragraf tas upp vissa regler om gallring av uppgifter om målen i registren.

De grundläggande identifikationsuppgifterna i målen, ansökningshand­lingarna, eventuellt yttrande från svaranden samt delgivningsbevis torde be­höva bevaras i dagböcker och akter av traditionellt slag. Vid gallring blir det också aktuellt att överföra uppgifter i målen till mikrokort. 1 dessa frågor avser jag atl senare återkomma till regeringen.

Mot denna bakgrund torde det inte finnas behov av att i själva dataregist­ret bevara uppgifter om ett mål mer än under en kortare övergångsperiod efter det atl målet avgjorts av kronofogdemyndigheten. Av arbetstekniska skäl bör gallringstiden sättas till utgången av juni månad i kalenderåret efter det att målet avgjordes.

Det finns dock skäl atl göra ett undantag från denna korta gallringslid.

Som jag var inne på i avsnittet om ADB-ansökningar i verkställighetsmål

(avsnitt 2.3 i den allmänna motiveringen) är del en fördel om sökanden i

sådana mål inte behöver ge in exekutionstiteln i de fall denna är ett utslag i

ett mål om betalningsföreläggande. Detta kräver alltså att uppgifterna om

utslag i mål om betalningsföreläggande sparas i registret förhållandevis lång

tid. Jag ansluler mig till RSVs förslag atl denna tid bör sättas till tre år Där­

med har man anknutit dels till preskriptionstiden för konsumentfordringar,

dels till kreditupplysningslagens (1973:1173) regler om hur gamla uppgifter

som får användas i personupplysningssammanhang. Lagtekniskt har saken

reglerats på så sätt att gallringstiden satts till utgången av juni månad i kalen­

deråret efter det att tre år förflutit efter det år då utslaget meddelades.

1

Liksom i andra registerlagar, t.ex. utsökningsregisterlagen och tullregis- Prop. terlagen (1990:137) bör här finnas en möjlighet för regeringen eller den myn- 1990/91:126 dighet regeringen bestämmer att föreskriva bevarande under längre tid. Denna ordning har införts i samband med tillkomsten av arkivlagen (1990:782). Etl sådant bevarande skall tillgodose forskningens behov. Frå­gan har behandlats bl.a. i propositionen (1989/90:72) om arkiv m.m., s. 52. 1 andra stycket i förevarande paragraf har tagits in etl sådant bemyndigande.

Sekretessfrågor

Enligt 8 kap. 17 § sekretesslagen (1980:100, omtryckt 1989:713) gäller sekre­tess hos domslol i mål eller ärende i domstolens rättskipande eller rättsvår­dande verksamhet för myndighels eller enskilds affärs- eller driftförhållan­den, om del kan antas att den som uppgiften rör lider avsevärd skada om uppgiften röjs. Domstolsverket har i sitt remissvar anfört alt sekretessen en­hgt detta lagrum torde gälla för den summariska processen vid tingsrätterna och ifrågasatt om del inle finns ett behov av en motsvarande sekretess för kronofogdemyndigheternas handläggning av målen i den nya summariska processen. För egen del är jag övertygad om att behovel av sekreless för af­färsförhållanden o.d. blir utomordentligt litet i den summariska processen. Jag vill därför åtminstone för närvarande inte föra fram ett sådant förslag.

Datainspektionen har tagit upp frågan om behovet av sekretess inom den summariska processen för uppgift om enskilds personliga eller ekonomiska förhållanden, i linje med vad som enligt 9 kap. 19 § sekretesslagen gäller inom exekutionsväsendet i mål eller ärende angående exekutiv verksamhet, lill vilken den summariska processen inle kommer atl räknas.

Uppgifter som kunde tänkas behöva sådant sekretesskydd torde främsl vara uppgifter om en parts adress, telefonnummer o.d. Sådana uppgifter omfattas inte av sekretess om de har lämnats av parterna i målet. Någon så­dan sekretessbestämmelse bör enligt min mening inte heller tillskapas. Jag kan nämna att datainspektionen för sin del ansett att denna fråga kan bero tills erfarenheterna utvisat om en sådan utvidgning av sekretesskyddet är nödvändig. Om kronofogdemyndigheten själv inhämtar uppgifter om par­lerna på annat säll, lär del oftast bli fråga om alt uppgiften inhämtas för del­givningsändamål från någon annan myndighel. Om då sekreless råder för uppgiften, t.ex. enligt 7 kap. 15 § (folkbokföringssekretess) eller 9 kap. 8 § sekretesslagen (samfärdselsekretess), följer den sekretessen med lill krono­fogdemyndigheten, jämför 7 kap. 26 § samma lag. Jag finner alltså att det inte heller i delta avseende finns behov av nya sekretessregler. För att den rådande sekretessen skall kunna upprätthållas effektivt hos kronofogdemyn­digheterna är det antagligen erforderligt att sekretessbelagda uppgifter "blankas" i regislret, dvs. atl det anges atl uppgiften får lämnas ul bara efter särskild sekretessprövning. Det är med den lösningen inte nödvändigt att gå in på en annan möjlighet som datainspektionen har pekat på nämligen att förbjuda dataregislrering av vissa särskill känsliga uppgifter

72

Ikraftträdande

Prop

Registerlagen bör träda i kraft samtidigt med BfL. Detta innebär atl rege-     1990/91:126 ringen även i fråga om registerlagen bör få beslämma tidpunklen för ikrafl­lrädandet.

5 Hemställan

Med hänvisning lill vad jag nu har anförl hemställer jag alt regeringen före­slår riksdagen att anla förslagen till

1.

lag om ändring i rättegångsbalken,

2.

lag om ändring i utsökningsbalken,

3.

lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i utsökningsbal­ken,

4.

lag om ändring i jordabalken,

5.

lag om ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden,

6.

lag om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av slalens va-nämnd,

7.

lag om ändring i lagen (1976:839) om statens va-nämnd,

8.

lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän,

9.

lag om ändring i växellagen (1932:130),

10.

lag om ändring i checklagen (1932:131),

11.

lag om ändring i konkurslagen (1987:672),

12.

lag om ändring i räntelagen (1975:635),

13.

lag om ändring i lagen (1936:320) om skydd mol vräkning vid arbetskonflikter,

14.

lag om ändring i lagen (1939:608) om enskilda vägar,

15.

lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske,

16.

lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822),

17.

lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387),

18.

lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479),

19.

lag om ändring i väglagen (1971:948),

20.

lagom ändring i lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten,

21.

lag om ändring i gruvlagen (1974:342),

22.

lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter,

23.

lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar,

24.

lag om ändring i vallenlagen (1983:291),

25.

lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter,

26.

lag om ändring i plan- och bygglagen (1987:10),

27.

lag om ändring i lagen (1988:450) om kullurminnen m.m.,

28.

lag om ändring i begravningslagen (1990:1144),

29.

lag om ändring i minerallagen (1991:45),

30.

lag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617) saml

31.

lag om register för betalningsföreläggande och handräckning.

73

6 Beslut

Prop.

1990/91:126 Regeringen ansluter sig lill föredragandens överväganden och beslular all

genom proposition föreslå riksdagen alt anta de förslag som föredraganden

har lagt fram.

74

Bilaga 1     Prop.

1990/91:126

Förslaget till registerlag i departementspromemorian (Ds 1990:56) Följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen

Förslag till

Lag om register för summarisk process

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1        § För handläggning hos kronofogdemyndigheterna av mål enligt lagen

(1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning (summarisk pro­

cess) skall varje kronofogdemyndighet föra ett register med hjälp av auto­

matisk databehandling. Registret får användas även för tillsyn, planering

och uppföljning av verksamheten samt för framställning av statistik.

Förfoganderätt och åtkomst

2        § Varje kronofogdemyndighet förfogar över sitt register. Riksskatteverket

får för kronofogdemyndighetens räkning ta emot ansökningar som görs på

medium för automatisk databehandling och föra in dessa i registret.

3§ Riksskatteverket får ha terminalåtkomst till registren.

Registrets innehåll

4

§ Registret skall innehålla uppgifter om sökanden och svaranden i målet. Förs partens talan av ställföreträdare, skall registret innehålla uppgifter om denne.

5

§ För en fysisk person skall i registret anges

1.

namn, adress, yrke och personnummer eller, när uppgift om person­nummer saknas, särskilt registreringsnummer,

2.

adress till arbetsplats och annan adress där parten kan anträffas för del­givning genom stämningsman,

3.

telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen,

4.

förhållanden i övrigl av betydelse för delgivning med parten.

6        § För en juridisk person skall i registret anges firma, adress, telefonnum­

mer och organisationsnummer eller, när uppgift om organisationsnummer

saknas, särskilt registreringsnummer. För den juridiska personens ställföre­

trädare får anges uppgifter enligt 5 §.

För ett dödsbo får även registreras den avlidnes personnummer.

7

§ Företräds en part av ett ombud, skall i registret anges ombudets namn, adress och telefonnummer.

8

§ Utöver de uppgifter som anges i 5-7 §§ får registret innehålla uppgifter om

1.

målnummer, inkomstdatum, handläggningsställe, ansökningsavgift och saken,

2.

yrkanden som framställs i målet och grunden för dem,

3.

handlingar som inkommer i målet,

75

1.

handlingar som skickas ut i målet,

Prop.

2.

delgivning och frister,

1990/91:126

3.

beslut och utslag som meddelas i målet,

4.

annat som tillförs målet.

Sökbegrepp

9        § Vid sökning i ett register får som sökbegrepp användas endast namn, per­

sonnummer, organisationsnummer, särskilt registreringsnummer, målnum­

mer, målets inkomstdag och uppgifter om målets art. Riksskatteverket får

som sökbegrepp använda endast målnummer, målets inkomstdag och upp­

gifter om målets art.

Regeringen får föreskriva att även andra uppgifter får användas som sök­begrepp för de ändamål som anges i 1 § sista meningen.

Utlämnande av uppgifter

10      § För redovisning till sökanden i målet får uppgifter i registret lämnas ut

på medium för automatisk databehandling. I övrigt får uppgifter i registret

lämnas ut på medium för automatisk databehandhng endast om detta följer

av lag eller förordning eller regeringen har medgett det. Regeringen får upp­

dra åt datainspektionen att lämna sådant medgivande i fråga om uppgifter

som inte omfattas av sekretess. Datainspektionens beslut får överklagas till

regeringen.

Gallring av uppgifter

11      § Uppgifter om mål om betalningsföreläggande och handräckning skall

gallras ur registret före utgången av mars månad kalenderåret efter det att

målet avgjorts av kronofogdemyndigheten.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

76

Bilaga 2    Prop.

1990/91:126

Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över departementspromemorian (Ds 1990:56) Följdlagstiftning med anledning av den nya summariska processen

Yttranden över promemorian har till justitiedepartementet avgetts av justi­tiekanslern, domstolsverket, datainspektionen, riksskatteverket, riksarki­vet, arbetsdomstolen, statens va-nämnd, konsumentverket, statskontoret, riksrevisionsverket, hovrätten över Skåne och Blekinge, Stockholms tings­rätt, Göteborgs tingsrätt, Sandvikens tingsrätt, kammarrätten i Jönköping, riksdagens ombudsmän (justitieombudsmannen Jan Pennlöv), Sveriges ad­vokatsamfund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges föreningsbankers för­bund, Svenska Bankföreningen, Konungariket Sveriges sladshypoteks-kassa, Sveriges domareförbund. Finansbolagens förening och Svenska In­kassoföreningen.

77

Bilaga 3    Prop.

1990/91:126

Förslaget till registerlag som remitterades till datainspektionen för yttrande enligt 2 a § datalagen

Förslag till

Lag om register för betalningsföreläggande och

handräckning

Härigenom föreskrivs följande.

Registerändamål

1        § För handläggning hos kronofogdemyndigheterna av mål enligt lagen

(1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall med hjälp av

automatisk databehandling föras ett register för varje kronofogdemyndig­

het. Registret får användas även för planering och uppföljning av verksam­

heten samt för annan framställning av statistik. Uppgifter i registret om ut­

slag i målen får användas som underlag för verkställighet enligt utsöknings­

balken.

För de ändamål som anges i 2 § andra stycket får riksskatteverket med hjälp av automatisk databehandling föra ett centralt fördelningsregister.

Förfoganderätt

2        § Varje kronofogdemyndighet förfogar över sitt register. Riksskatteverket

förfogar över fördelningsregistret.

Riksskatteverket får för kronofogdemyndigheternas räkning ta emot så­dana ansökningar och återkallelser av ansökningar som görs på medium för automatisk databehandling och överföra dem till kronofogdemyndigheter­nas register.

Imiehållet i kronofogdemyndigheternas register

3

§ En kronofogdemyndighets register får innehålla uppgifter om sökanden och svaranden i målet. Förs partens talan av ställföreträdare, får registret innehålla uppgifter om denne.

4

§ För en fysisk person får i registret anges

1.

namn, adress, yrke och personnummer eller, när uppgift om person­nummer saknas, särskilt registreringsnummer,

2.

adress till arbetsplats och annan adress där parten kan anträffas för del­givning genom stämningsman,

3.

telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen,

4.

förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med parten.

5        § För en juridisk person får i registret anges firma, adress, telefonnummer

och organisationsnummer eller, när uppgift om organisationsnummer sak­

nas, särskilt registreringsnummer. För den juridiska personens ställföreträ­

dare får anges uppgifter enhgt 4 §.

För ett dödsbo får även registreras den avlidnes personnummer.

6§ Företräds en part av ett ombud, får i registret anges ombudets namn,

adress och telefonnummer. Dessa uppgifter får också anges för ingivaren av

målet, om denne är någon annan än parten eller ombudet.

78

7        § Utöver de uppgifter som anges i 4-6 §§ får registret innehålla uppgifter     Prop.

O""

,_

.

.

.    .     1990/91:126

1.     malnummer, inkomstdatum, handläggningsslälle, ansökningsavgift och

saken,

2.

yrkanden i målet och grunden för dem,

3.

handlingar som inkommer i målet,

4.

handhngar som skickas ut i målet,

5.

delgivning och frister,

6.

beslut och utslag som meddelas i målet,

7.

annat som tillförs målet och är av betydelse för handläggningen.

Registret får även innehålla de tekniska och administrativa uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålen med registret.

Innehållet i fördelningsregistret

8        § Vad som sägs i 3-7 §§ skall i tillämpliga delar gälla även fördelningsregist­

ret.

Terminalåtkomst

9        § Riksskatteverket har lerminalåtkomst till kronofogdemyndighetemas re­

gister.

En kronofogdemyndighet har terminalåtkomst till uppgifter i en annan kronofogdemyndighets register

1.

om att mål mot någon som är svarande i ett mål vid den egna myndighe­ten handläggs vid den andra kronofogdemyndigheten och

2.

om adress till svaranden i pågående och avgjorda mål vid den andra myndigheten.

Sökbegrepp

10      § Vid sökning i en kronofogdemyndighets register får som sökbegrepp an­

vändas endast namn, personnummer, organisationsnummer, särskilt regi­

streringsnummer, målnummer, sökandens eller ingivarens referensnummer,

ingivarens kodbeteckning, målets inkomstdag, dagen för målets avgörande,

bevakningstider och uppgifter om målels art. Riksskatteverket får som sök­

begrepp i en kronofogdemyndighets register inte använda uppgifter om sö­

kanden eller svaranden i målet.

Regeringen får föreskriva att även andra uppgifter får användas som sök­begrepp för de ändamål som anges i 1 § första stycket andra meningen.

Vid sökning i fördelningsregistret får som sökbegrepp användas endast målnummer, sökandens eller ingivarens referensnummer, ingivarens kodbe­teckning och målets inkomstdag.

Utlämnande av uppgifter

11

§ För redovisning till sökanden i målet får uppgifter i ett register lämnas ut på medium för automatisk databehandling. 1 övrigt får uppgifter i ett register lämnas ut på medium för automatisk databehandhng endast om detta följer av lag eller förordning eller regeringen har medgett det. Regeringen får upp­dra åt datainspektionen att lämna sådant medgivande i fråga om uppgifter som inte omfattas av sekreless. Datainspektionens beslut får överklagas till regeringen.

12

§ Riksskatteverket har inte skyldighet att beträffande register enligt

denna lag lämna underrättelse enligt 10 § datalagen (1973:289).

79

Gallring av uppgifter

Prop.

13 § Uppgifter om utslag i mål om betalningsföreläggande skall gallras ur en 1990/91:126 kronofogdemyndighets register före utgången av juni månad kalenderåret tre år efter det att utslaget meddelades. I övrigt skall uppgifter om mål om belalningsföreläggande och handräckning gallras ur registret före utgången av juni månad kalenderåret efter det att målet avgjorts av kronofogdemyn­digheten.

Uppgifter skall gallras ur fördelningsregistret när de överförts till en kro­nofogdemyndighets register.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

80

Bilaga 4    Prop.

1990/91:126

Datainspektionens yttrande enligt 2 a § datalagen över förslag till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning och lag om ändring i utsökningsregisterlagen, m.m.

Datainspektionen har anmodats att avge yttrande enligt 2 a§ datalagen (1973:298) över förslag till registerlag för betalningsföreläggande och hand­räckning samt över förslag om ändring i utsökningsregisteriagen (1986:617). Samtidigt har inspektionen beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lag­rådsremiss om följdlagstiftning med anledning av den nya summariska pro­cessen.

Sammanfattning

Datainspektionen tillstyrker förslaget till ändring i utsökningsregisterlagen, dock med en viss rättslig begränsning av sökbegrepp.

Datainspektionen tillstyrker förslaget till registerlag för den summariska processen under fömtsättning att frågorna om förfoganderätt, registeransvar och s.k. 10§-utdrag regleras i enlighet med vad inspektionen anfört.

Beträffande de delar av förslaget, som datainspektionen beretts tillfälle att yttra sig över i övrigt, har inspektionen inte funnit anledning till erinringar

Förslaget till ändring i utsökningsregisterlagen

Ändringen innebär att utsökningsregistret föreslås få innehålla uppgift om gäldenärens arbetsgivare. Motivet för ändringen är betydande rationalise­ringsvinster för kronofogdemyndigheterna. Mot detta intresse skall vägas det intresse den enskilde kan ha av skydd för sin personliga integritet.

Såsom konstaterats i den allmänna motiveringen till det remitterade för­slaget kan uppgift om arbetsgivare knappast sägas vara en särskilt integri­tetskänslig uppgift. Mot bakgrund av att kronofogdemyndigheten ändå vid beslut om utmätning eller införsel i lön måste ha tillgång till denna uppgift för att ange den i sitt beslut, kan riskerna för integritetsintrång inte sägas öka i avgörande mån om uppgiften också får föras in i utsökningsregistret.

Vid en avvägning mellan dessa motstående intressen finner datainspektio­nen därför att utsökningsregistret bör få innehålla uppgift om gäldenärens arbetsgivare.

Som arbetsgivare i utsökningsregistret kan en enskild person komma atl antecknas. Beträffande honom gäller då rätlen att enligt 10 § datalagen få underrättelse om innehållet i personuppgift, som ingår i registret och inne­fattar upplysning om honom. Den ordning som föreslagits, nämligen att upp­gift om arbetsgivare inte skall vara sökbar, är därför inte godtagbar om be­gränsningen görs generellt. Datainspektionen föreslår därför i stället en rättslig begränsning på så sätt att kronofogdemyndigheten får befogenhet att använda uppgift om arbetsgivare som sökord endast i den mån det behövs för att myndigheten skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt datalagen. Tilläggas kan att en sådan begränsning givetvis inte inskränker myndighe­tens skyldigheter enligt tryckfrihetsförordningen.

81

Förslaget till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning        Prop.

Datainspektionen har tidigare (1991:01-08 DI:s dnr 5987-90) yttrat sig över     1990/91:126 promemorian Ds 1990:56 "Följdlagstiftning med anledning av den nya sum­mariska processen".

Det nu remitterade förslaget skiljer sig från det tidigare bl.a. på så sätt att det nu förutom inrättandet av ett handläggningsregister hos envar kronofog­demyndighet också föreslås ett centralt fördelningsregister hos riksskatte­verket (RSV). Båda slagen av register kommer att vara personregister i data­lagens mening. Datainspektionen har i och för sig ingenting att invända mot denna lösning. Även med den nu föreslagna regleringen har dock datain­spektionen funnit anledning till följande påpekanden.

Registrets ändamål (1 §) och sökbegrepp (10 §)

I den lydelse ändamålsbestämmelsen hade i det ursprungliga förslaget nämn­des tillsyn som ett av registerändamålen. Delta ändamål återfinns inle i det nu remitterade förslaget. Oaktat detta omnämns just tillsyn på ett flertal stäl­len i specialmotiveringen (s. 29-32). Om det är avsikten att RSV skall få an­vända kronofogdemyndigheternas regisler även för lillsynsändamål, anser datainspektionen att detta bör framgå också av lagtexten. Motsatsen skulle nämligen få lill konsekvens atl RSV:s tillgång tili kronofogdemyndigheter­nas register för tillsyn begränsades på så sätt, att denna tillsyn inte fick utövas genom att RSV använder kronofogdemyndigheternas tekniska utrustning el­ler egen utrustning och egna program (jfr Dl:s beslut 1990-12-07 som bifo­gas).

I specialmotiveringen (s. 31) sägs att RSV i egenskap av utvecklare av del datasystem som kronofogdemyndigheterna skall använda, kommer att be­sitta de största kunskaperna om hur systemet är uppbyggt och fungerar. Datainspektionen ifrågasätter inte detta. Inspektionen vill dock påpeka atl detta inte i sig medför att RSV i de avseenden som nu behandlas kan påstås ha andra behov av tillgång till systemet än vad som gäller för vilket service­företag som helst i förhållande till en systemägare.

Förfoganderätt (2 §)

Enligt 2 § andra meningen i förslaget till registerlag får RSV för kronofogde­myndigheternas räkning ta emot ansökningar som görs på ADB-medium samt föra in dessa i del centrala fördelningsregislret för överföring till krono­fogdemyndigheternas register

Såsom påpekades i inspektionens remissyttrande över promemorian inne­håller lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning inte någon beslämmelse av innebörd alt ansökan får göras hos annan än krono­fogdemyndighet. Det saknas alltså i den lag som reglerar det materiella för­farandet stöd för att RSV skulle vara behörigt atl ta emot sådana ansök­ningar. Såsom det också påpekades då gäller detta självfallet oavsett om an­sökningarna sker på ADB-medium eller ej.

Regleringen i dalalagen innebär att en myndighet inle får föra elt person­register som inte är ett stöd eller en hjälp för den verksamhet myndigheten

82

är ålagd att bedriva. 1 det nu aktuella fallet innebär detta, att det saknas be-     Prop. hov för RSV att föra det centrala fördelningsregistret, eftersom RSV inte     1990/91:126 har behörighet att la emot ansökningarna. Med den utformning som 2 § i förslaget till registerlag fått blir således regleringen i de båda lagarna motsä­gelsefull och vilseledande. Datainspektionen anser att detta bör rättas till.

Regbteransvar (2 §) och terminalåtkomsl (9§)

I yttrandet över promemorian redovisade datainspektionen som sin princi­piella inställning, att RSV inte borde ha något registeransvar för de hos kro­nofogdemyndigheterna förda handläggningsregislren. Detta sades också vara den uppfattning som låg bakom den föreslagna regleringen. Datain­spektionen redovisade också utförligt varför den föreslagna regleringen inte kunde sägas överensstämma med vad som åsyftats och hur en sådan ordning enligt inspektionens uppfattning skulle kunna åstadkommas.

I det nu remitterade förslaget har den tidigare principiella ståndpunkten frånfallits och RSV åläggs ett registeransvar för kronofogdemyndigheternas register tillsammans med envar av dem. RSV:s förfoganderätt över dessa re­gister begränsas dock med utgångspunkt från den hanlering som de s.k. bandmålen föranleder, vilket också kommer till uttryck i lagtexten (2 § andra st). I specialmotiveringen utvecklas detta närmare på så sätt att där sägs att RSV:s registeransvar begränsas för kronofogdemyndigheternas register och det sägs att ansvaret "sträcker sig givetvis bara så långl som påkallas av RSV:s möjligheter att påverka innehållet i registren". Det nu sagda innebär en uppdelning av registeransvaret på ett sätt som datainspektionen inte tidi­gare sett exempel på. Konstmktionen innebär också att det blir förenat med praktiska och tekniska svårigheter för RSV att fullgöra de skyldigheter som datalagen lägger på den registeransvarige. Detta visar sig också i detta fall t.ex. genom undantagsbestämmelsen i 12 § som befriar RSV från en av de grundläggande bestämmelserna i datalagen nämhgen skyldigheten att lämna registemtdrag.

I förarbetena till datalagen (prop. 1973:33 s. 76 och 119) tolkas förfogan­debegreppet. Den vägledande principen för att avgöra om någon förfogar över etl personregister är alltså att den som antingen själv eller genom någon annan kan gå in i ett register och förse det med uppgifter och därigenom påverka innehållet i registret samt överföra det till läsbar form också är den som förfogar över registret och därmed är registeransvarig. Varken i förarbe­tena till datalagen eller i den praxis som utvecklat sig beträffande registeran­svarighetsbegreppet finns - enligt datainspektionens uppfattning - täckning för den tolkning som gjorts i detta fall, dvs. att registeransvaret skulle be­gränsas till de uppgifter som RSV själv för in i registren men vara uteslutet beträffande övriga uppgifter om samma registrerad.

Den föreslagna lösningen, som princip, skulle för övrigt få olyckUga kon­

sekvenser på många sätt när det gäller att skydda den enskilde mot intrång i

den personliga integriteten. Frågan om 10§-utdrag har redan nämnts. Vi­

dare skulle den enskilde som begär rättelse eller skadestånd kunna mötas av

invändningen atl han vänt sig till "fel" registeransvarig. I sämsta fall skulle

han för atl uppnå sin rätt tvingas förebringa utredning vilken av de registe­

ransvariga som förfogar över den del av registret där felet uppstått.

83

Liknande problem skulle också uppstå i de fall då frågor om utkrävande av     Prop. det straffrättsliga ansvaret uppkommer Datainspektionen avstyrker därför     1990/91:126 bestämt den föreslagna lösningen.

Även med den reglering som del nu remitterade förslaget innehåller kvar­står RSV:s rätt och möjligheter att påverka kronofogdemyndigheternas re­gister. Därmed kvarstår också att RSV blir registeransvarigt för registren, låt vara att ansvaret är gemensamt med envar av kronofogdemyndigheterna.

Datainspektionen vill i detta sammanhang peka på att det finns lösningar även om man håller fast vid den ursprungligen angivna principiella stånd­punkten, nämligen den att registeransvaret för kronofogdemyndigheternas register endast skall åvila dessa myndigheter var för sig. Sålunda kan överfö­ringen från det centrala fördelningsreigstret genom olika tänkbara tekniska lösningar ordnas så att RSV fördelar ansökningarna i sitt register eller i en till regislret knuten s.k. brevlådefunktion, där sedan kronofogdemyndigheterna själva hämtar uppgifterna och för in dem i sina egna register. Med en sådan lösning kan endast de sistnämnda sägas förfoga över uppgifterna på ett så­dant sätt alt registeransvar uppkommer.

För det fall att en lösning som innebär ett gemensamt registeransvar vid-hålles uppkommer såsom påpekats (s. 37) svårigheter för RSV att fullgöra sin skyldighet att lämna 10 §-utdrag. Datainspektionen anser dock inte mot bakgrund av den mycket centrala roll som denna bestämmelse har för inte­gritetsskyddet, att undantag från denna skyldighet bör ifrågakomma på grund av bristande sökbarhet, när det gäller handläggningsregistren.

Däremot anser datainspektionen, när det är fråga om det centrala fördel­ningsregistret, att den mycket korta tid som uppgifter i detta register lagras kan vara ett sådant skäl som kan medföra befrielse från skyldigheten att lämna registerutdrag. Stöd för denna uppfattning kan också hämtas ur förar­betena till datalagen (prop. 1978/79:109 s. 24 ff). Datainspektionen skulle inte motsätta sig en undantagsregel av detta innehåll.

Regbterinnehåll (3-8 §§)

När det gäller innehållet i registren har det i det nu remitterade förslaget gjorts vissa tillägg i jämförelse med vad som tidigare föreslagits. Datainspek­tionen har inga erinringar mot dessa tillägg. Inspektionen utgår dock därvid ifrån att uppgift om gäldenärens bestridande också kommer atl framgå av registret i de fall då ett bestridande gjorts. Detta blir särskilt viktigt då upp­gifterna kommer att lagras under förhållandevis lång tid i registren.

Terminalåtkomsl (9§)

Den föreslagna regleringen innebär att en kronofogdemyndighet får ha ter­minalåtkomst till vissa angivna uppgifter i en annan kronofogdemyndighets register. Denna bestämmelse har tillkommit för alt underlätta delgivning med svaranden och för atl kunna samordna delgivning mellan de olika kro­nofogdemyndigheterna i flera pågående mål mot samma svarande. Bestäm­melsen innebär att den kronofogdemyndighet som har ett mål mol en be­stämd svarande kan undersöka om samme person förekommer hos någon av de andra kronofogdemyndigheterna i landet och i så fall vilken adress som

84

finns antecknad hos denna andra myndighet. Denna reglering kan lyckas ha     Prop.

ett vällovligt effektivitetsintresse och vara motiverad i sig.

1990/91:126

När det gäller frågan om del bör föras etl register för var och en av de 24 kronofogdemyndigheterna eller ett enda för hela riket gemensamt register, konstaterades alt mindre register har fördelar från integritetsskyddssyn­punkt eftersom allmänhetens möjligheter atl vid ett och samma tillfälle ta del av registeruppgifterna begränsas av registrets storlek (s. 30). Ett intresse av alt få tillgång till uppgifter ur kronofogdemyndigheternas regisler kan vara borgenärers intresse av alt få del av uppgifter om ansökan om belal­ningsföreläggande avseende en fysisk person, som inte är näringsidkare eller likställd. Sådana uppgifter kan inte - med hänsyn till regleringen i 7 § kredit­upplysningslagen (1973:1173) - erhållas från kreditupplysningsföretagen.

Med åberopande av offentlighetsprincipen kan en borgenär om den före­slagna regleringen genomförs hos en kronofogdemyndighet få uppgift om en viss person förekommer i denna kronofogdemyndighets register och därut­över även om samme person förekommer hos någon annan kronofogdemyn­dighet i landet. Genom bestämmelsen om terminalåtkomst motverkas alltså just det syfte man velat uppnå genom att inrätta flera regionala regisler i stäl­let för ett centralt register Datainspektionen avstyrker med skärpa en sådan reglering.

Datainspektionen konstaterade i sitt remissvar över promemorian atl upp­gifter inom kronofogdemyndigheternas verksamhet med den summariska processen inle omfattades av någon sekretessbestämmelse. Inspektionen tog då upp frågan om en utvidgning av sekretessen i 9 kap. 19 § sekretesslagen (1980:100) lill att omfatta också denna verksamhet hos kronofogdemyndig­heterna, men stannade för att låta delta bero tills erfarenheterna utvisat om en sådan utvidgning är nödvändig.

Inspektionen föreslog däremol alt det i registerlagen skulle las in en be­stämmelse som förhindrar att registren får innehålla uppgifter för vilka sek­retess kan gälla enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen. Datainspektionen delar inte de uppfattningar om innebörden av gällande sekretessbestämmelser och inle heller de skäl som redovisats för att elt behov av nya sekretessbestäm­melser inte skulle föreligga. Tvärtom upprepar inspektionen behovet av sek­retesskydd i det avseende som nu angivits. En sådan bestämmelse kan enligt datainspektionens uppfattning utformas på följande sätt: "När sekretess för uppgifter om enskild kan antas föreligga enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen (1980:100) får uppgifter om denne inte ingå i registret."

Förslaget om "ADB-ansökan i enskilt mål"

I sitt remissyttrande 1990-10-12 DI:s dnr 2435-90) över riksskatteverkets delrapport (RSV Rapport 1990:5) ang. översyn av utsökningsbalken konsta­terade datainspektionen atl det förelåg svårigheter för inspektionen att ta ställning lill förslagets konsekvenser från rättssäkerhets- och integritetssyn­punkt eftersom etl tillräckligt underlag för detta inte redovisals i rapporten. Sedan denna brist nu i huvudsak undanröjts och den tilltänkta hanteringen av ADB-ansökningarna hos kronofogdemyndigheterna beskrivits liksom också förhållandet till den nuvarande ADB-hanteringen där, har datainspek-

85

tionen inget alt erinra mot alt förslaget genomförs. Inte heller har inspektio-     Prop.

nen några erinringar när det gäller vad som sagts i förslaget om tillstånds-     1990/91:126

prövningen för ADB-ansökan.

Möjligheterna att använda sig av ansökan på ADB-medium är, när det gäller inkassoföretag, beroende av om vederbörande företag har tillstånd av datainspektionen att lämna ut uppgifter ur sina register i denna verksamhet på ADB-medium. I den mån sådan tillstånd saknas kan inte företagel lagh-gen använda sig av det nu föreslagna ansökningsförfarandet. Mot denna bakgrund kan det finnas skäl för RSV atl i sin tillståndsprövning samråda med datainspektionen eller i vart fall att RSV underrättar inspektionen om meddelade tillstånd gällande inkassoföretag.

Övriga förslag till författningsändringar

Beträffande de övriga förslagen till författningsändringar (lagförslagen 1, 2, 4-29) har datainspektionen ingenting att anföra.

Detta yttrande har beslutats av generaldirektören Stina[REDACTED_EFTERNAMN] i när­varo av byråchefen Britt-Marie Arne-Hellström, verksjuristen Sten Wahl-qvist, biträdande verksjuristen Ingela Halvorsen, föredragande, och avdel­ningsdirektören Marcus Miettinen.

86

Bilaga 5     Prop.

1990/91:126

Datainspektionens kompletterande yttrande enligt 2 a § datalagen över förslag till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning

Datainspektionen har den 31 januari 1991 avgivit yttrande enligt 2 a § dalala­gen (1973:289) över förslag lill registerlag för betalningsföreläggande och handräckning (DI:s dnr 314/91). Inspektionen har nu anmodats atl avge ett kompletterande yttrande enligt samma lagrum.

I det nu remitterade lagförslaget slås fasl alt riksskatteverket (RSV) till­sammans med envar av kronofogdemyndigheterna skall ha registeransvar för kronofogdemyndigheternas handläggningsregister Av förslaget framgår också att RSV:s förfoganderätt över registren inte längre begränsas på sätt som lidigare angivits. Tvärtom har RSV nu ålagts uppgifter dels i samband med olika beslul som kronofogdemyndigheten fattar vid handläggningen av målen, dels vid gallringen av målen. Sammantagna innebär de ålgärder RSV skall vidta belräffande kronofogdemyndigheternas register atl RSV kommer att förfoga över registren i datalagens mening.

En myndighets uppgifter regleras i författningar på olika nivåer Dessa an­ger myndighetens befogenheler och myndigheterna får i princip inte göra annal ån vad de fått i uppgift all göra. Såsom påpekats i del lidigare yttrandet saknas det stöd för att RSV skall vara behörigt att ta emot ansökningar i den lag som reglerar del materiella förfarandet i fråga om belalningsföreläg­gande och handräckning (1990:746). Del förhållandet all man i del nu remit­terade förslagel lagt på RSV ytterligare uppgifter när det gäller kronofogde­myndigheternas regisler, understryker kravel på att i författning klart reg­lera RSV:s befallning med ärenden enligt den nämnda lagen. Under förut­sättning att så sker får registren anses föras även för RSV:s verksamhel. RSV blir därigenom enligt 1 § dalalagen registeransvarigt för de ifrågavarande re­gistren. Dalainspektionen har ingen erinran mol att detta förhållande för tydlighetens skull uttryckligen anges i den föreslagna registerlagen.

När det gäller skyldigheten att lämna utdrag enligt 10 § dalalagen ur hand­läggningsregistren konstateras det i specialmotiveringen lill det nu remitte­rade förslagel (s. 9) alt särskilda överväganden krävs med anledning av att RSV enligt den föreslagna ordningen får etl regisieransvar för kronofogde­myndigheternas regisler. Datainspektionen instämmer helt i della.

Den föreslagna lösningen innebär all en registeransvarig i ell fall där ge­

mensamt regisieransvar förekommer undantas från en skyldighet som della

registeransvar annars alllid medför Såsom påpekats i dalainspektionens lidi­

gare yttrande är 10 § en av de viktigaste beslämmelserna i datalagen för att

uppnå ett golt integritetsskydd. 1 paragrafens tredje och fjärde stycken har

angivits de undantagsfall då underrättelse inte behöver lämnas av den regis­

teransvarige. Inget av dessa fall är emellertid aktuellt här. Inspektionen kän­

ner inle heller från praxis till något fall där en av flera regisleransvariga un-

87

dantagits från sin skyldighet på det sätt som nu föreslagits. Del kan således     Prop. konstateras atl den föreslagna regleringen inle stämmer överens med den     1990/91:126 generella regleringen i dalalagen.

Mol bakgrund av vad som anförts i specialmoliveringen om intresset av att så långt som möjligt begränsa möjligheterna via RSV till rikstäckande sökningar på enskilda personer i registren för summarisk process och av all den föreslagna ordningen inte kan anses medföra ett sänkt integriletsskydd för de registrerade, har datainspektionen ingenting atl invända mot den.I detta sammanhang måste emellertid också följande beaktas. I 6 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning sladgas som hu­vudregel all ansökan skall göras hos kronfogdemyndigheten i det län där sva­randen har sill hemvist. Ansökan får dock enligt andra stycket i samma lag­rum också göras hos kronofogdemyndigheten i del län där egendom som till­hör svaranden finns eller där verkställighet annars lämpligen kan ske. Ytter­ligare en forumregel finns i tredje styckel för det fall atl en ansökan riklar sig mol flera svarande.

På grund av de forumregler som nu redogjorts för framgår det klarl enligi datainspektionens uppfattning alt det inte är tillräckligt för att kunna upp­fylla kraven enligt 10 § datalagen, att RSV förmedlar en framställning till den kronofogdemyndighet som enligt huvudregeln skulle vara rätt forum för den som begär etl uldrag. För all någon försämring för den enskilde inle skall uppstå, måste RSV förmedla framställningen lill samtliga kronofogde­myndigheter. Datainspektionen förutsätter att 10 § i den föreslagna register­lagen ändras i enlighet härmed.

Avslutningsvis vill datainspektionen på nytt la upp frågan om behovel av sekreless för uppgifter om en parts adress eller telefonnummer o.d. Såsom konstaterats i det remitterade förslaget kan sådana uppgifter vara sekretess-skyddade om de inhämtats av kronofogdemyndigheten från en annan myn­dighet för delgivningsändamål. Någon sekretessbestämmelse till skydd för uppgifterna finns däremol inle i de fall då en part lämnar en sådan uppgift om sin motpart. Della innebär att känsliga uppgifter som annars skulle ha skyddats enligt de angivna lagrummen kan bli tillgängliga hos kronofogde­myndigheterna. Detta kan i sin tur innebära ell försämrat intregritetsskydd för enskilda. Datainspektionen anser dock att frågan kan bero tills erfaren­heterna utvisat om en sådan utvidgning av sekretesskyddet är nödvändig.

Beslut i detta ärende har fatlats av generaldirektören Stina[REDACTED_EFTERNAMN] i närvaro av byråchefen Ulf G.[REDACTED_EFTERNAMN] och biträdande verksjuristen Ingela Hal­vorsen, föredragande.

Bilaga 6    Prop.

1990/91:126

Sammanfattning

Enligt den tidigare gällande utsökningslagen skulle talan mot exekutiva be­slut föras hos överexekutor. Andra besvärsinstans var hovrätt och tredje Högsta domstolen. Vid utsökningsbalkens (UBs) ikraftträdande den 1 ja­nuari 1982 avskaffades överexekutor och hovrätterna blev första besvärsins­tans. Detta har lett till att dessa belastats med ett stort antal exekutiva mål.

För att minska antalet besvär och samtidigt höja kvaliteten på kronofog­demyndigheternas (KFMs) beslut föreslås i rapporten bl.a. att ett ompröv­ningsinstitut införs. Överklagande av KFMs beslut måste alltid föregås av en begäran om omprövning hos myndigheten. Beslutet redovisas till den som begärt omprövning, oavsett om begärd omprövning bifallits eller inte. Fömt­sättningen för att få ett mål prövat av hovrätt är att det finns ett ompröv­ningsbeslut som kan överklagas. Talan skall föras inom tre veckor från det att beslutet delgavs den som begärt omprövning. Avsikten är att ompröv­ningen skall ske på hög nivå vid den KFM där beslutet meddelats. Förfaran­det regleras av bestämmelser som har placerats huvudsakligen i 18 kap. UB. KFM föreslås kunna meddela inhibition. Vissa kompletterande bestämmel­ser föreslås som inle direkt berör omprövningsinslitutet. Omprövning av be­slut om utmätning av lön resp. införselbeslut regleras genom särskilda be­stämmelser i 7 resp. 15 kap. UB.

Domstol har inte någon författningsenlig skyldighet att underrätta KFM om inhibitionsbeslut som meddelas i samband med t.ex. talan om återvin­ning avseende exekutionstitel. Här föreslås att domstol skall vara skyldig att underrätta KFM bl.a. vid inhibitionsbeslut och vid dess upphörande.

Till sist föreslås att ansökan om utmätning i enskilt mål skall kunna göras genom ADB-ansökan i likhet med vad som gäller i allmänt mål. Ansöknings­förfarandet, som är beroende av tillståndsgivning, kräver inte att exeku­tionstitel inges lill KFM om inte sådan särskilt infordras. Däremot skall skul­debrev och liknande alltid överlämnas i samband med verkställighetsansö­kan.

Samtliga de nya bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1 januari 1991.

89

Bilaga 7     Prop.

1990/91:126

Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över riksskatteverkets översyn av utsökningsbalken (RSV Rapport 1990:5)

Yttranden över rapporten har till justitiedepartementet avgetts av justitie­kanslern, domstolsverket, datainspektionen, riksförsäkringsverket, konsu­mentverket, statskontoret, riksrevisionsverket, Svea hovrätt, hovrätten för Övre Norrland, Stockholms tingsrätt, riksdagens ombudsmän (justitieom­budsmannen Jan Pennlöv), televerket, kronofogdemyndigheterna i Slock­holms län, Uppsala län, Östergötlands län, Jönköpings län, Kronobergs län, Blekinge län, Kristianstads län. Malmöhus län, Hallands län, Göteborgs och Bohus län, Älvsborgs län, Skaraborgs län, Värmlands län. Västernorrlands län, Jämtlands län och Västerbottens län, domstolsutredningen (Ju 1989:06), Sveriges advokatsamfund, Sveriges föreningsbankers förbund, Sveriges akademikers centralorganisation. Svenska Bankföreningen, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges domareförbund. Föreningen Sveri­ges kronofogdar. Finansbolagens förening, Sveriges allmännyttiga bostads­företag, Sveriges fastighetsägareförbund. Trafikförsäkringsföreningen, Svenska Inkassoföreningen och Sveriges inkassoorganisation Slö.

90

Bilaga 8

Till lagrådet remitterade lagförslag

1 Förslag till

Lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 d §, 18 kap. 8 a § samt 42 kap. 11 och 18 §§ rättegångsbalken skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. 3d§' I tvistemål där förlikning om saken är tillåten skall tingsrätten alltid bestå av en lagfaren domare, om värdet av vad som yrkas uppenbart inle översti­ger hälften av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Första stycket gäller inte, om en

Första stycket gäller inte, om en

part första gången han skall föra ta-     part första gången han skall föra ta-

lan i målet yrkar att allmänna regler skall lillämpas och därvid gör sanno-Ukt att den bakomliggande tvisten rör ett högre värde eller att utgången annars är av synnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden. Har talan väckts genom ansökan om betalningsföre­läggande, skall den part som begär att målet hänskjuls lill rättegång se­nast i samband därmed framställa yrkande som nyss sagts.

Med värde enligt första stycket avses det värde som kan antas gälla vid tiden för talans väckande. Har talan väckts genom ansökan om lagsökning, betalningsföreläggande eller handräckning eller som enskilt anspråk i brottmål, avses värdet vid rättens beslut att tvisten skall hand­läggas som tvistemål. Vid bedöm­ningen skall hänsyn inte tas till rätte­gångskostnaderna.

lan i målet yrkar att allmänna regler skall tillämpas och därvid gör sanno­likt att den bakomliggande tvisten rör ett högre värde eller att utgången annars är av synnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden. Har talan väckts genom ansökan om belalningsföre­läggande, skall den part som begär att målet överlämnas lill tingsrätt se­nast i samband därmed framställa yrkande som nyss sagls.

Med värde enligt första stycket avses det värde som kan antas gälla vid tiden för talans väckande. Har talan väckts genom ansökan om be­talningsföreläggande eller hand­räckning eller som enskih anspråk i brottmål, avses värdet vid rättens beslut att tvisten skall handläggas som tvistemål. Vid bedömningen skall hänsyn inte tas till rättegångs­kostnaderna.

18 kap. 8a§2 1 mål där 1 kap. 3 d § första stycket tillämpas gäller följande i slället för bestämmelserna i 8 §. Ersättning för rättegångskostnad får inte avse annat än kostnad för 1. rådgivning enhgt rättshjälpslagen (1972:429) vid elt tillfälle för varje in­stans.

' Senaste lydelse 1989:656. 2 Senaste lydelse 1989:656.

91

Föreslagen lydebe

Nuvarande lydelse

2.

ansökningsavgift,

3.

resa och uppehälle för part eller ställföreträdare i samband med sam­manträde eller, om personlig inställelse ej föreskrivits, resa och uppehälle för ombud,

4.

vitlnesbevisning,

5.

översättning av handling.

Ersättning utgår endast i den mån kostnaden varit skäligen påkallad för tillvaratagande av partens rätt.

Ersättning som anges i andra stycket 3 ulgår enligt bestämmelser som re­geringen meddelar

Med kostnad som sägs i andra stycket 1 jämställs kostnad för annan råd­givning som lämnas av advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå, i den mån den ej överstiger högsta avgift för rådgivning enligt rättshjälpslagen.

Har målet till en början handlagts i annan ordning än som gäller för mål som avses i denna paragraf, utgår ersättning för kostnad som avser den tidi­gare handläggningen enligt de kostnadsregler som gäller för denna.

Har etl mål om lagsökning eller Har ett mål om betalningsföreläg-betalningsföreläggande   hänskjutits     gande eller handräckning överläm-

näts till tingsrätt eller upptagits efter återvinning får, om målet därefter avgörs genom tredskodom mot sva­randen, ersättning även avse skähg kostnad för en rättegångsskrift eller för inställelse vid ett sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare er­sättning utgår, om inte särskilda skäl föranleder annan bedömning, enligt bestämmelser som regeringen med­delar

till rättegång eller upptagits efter återvinning får, om målet därefter avgörs genom tredskodom mot sva­randen, ersältning även avse skälig kostnad för en rättegångsskrift eller för inställelse vid etl sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare er­sättning utgår, om inte särskilda skäl föranleder annan bedömning, enligt bestämmelser som regeringen med­delar. Detsamma skad gälla, om ett mål om handräckning upptagits efter återvinning.

Prop. 1990/91:126

42 kap. 11 §3

I mål där förlikning om saken är tillålen får svaranden föreläggas att skriftligen avge svaromål enligt 7§ vid påföljd all tredskodom annars kan komma atl meddelas mot ho-

I 

mål där förlikning om saken är tillålen får svaranden föreläggas att skriftligen avge svaromål enhgt 7§ vid påföljd att tredskodom annars kan komma att meddelas mot ho­nom. I föreläggandet skad anges vad svaranden enligt 44 kap. 7 a eller 7 b§ skad iaktta för att tredskodom inte skall meddelas mot honom.

18 §" Etl mål avgörs efter huvudförhandling. Utan sådan förhandling får rätten dock

1.

avgöra ett mål på annal sätt än genom dom,

2.

meddela tredskodom,

3.

meddela dom i anledning av talan som medgivits eller eftergivits,

3 Senaste lydelse 1987:747. " Senaste Ivdelse 1987:747.

92

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop.

4.

stadfästa föriikning och

1990/91:126

5.

även i annal fall meddela dom, om huvudförhandling inte behövs med hänsyn till utredningen i målet och inte heller begärs av någon av parterna.

Innan ett mål avgörs med stöd av första stycket 5, skall parlerna, om de inte kan anses redan ha slutfört sin talan, beredas tillfälle till detta.

Innan ett mål avgörs genom treds-

Innan ett mål avgörs genom treds-

kodom enligt 44 kap. 7 a§, gäller kodom enligt 44 kap. 7 a e//er 7 6§,

vad som sägs i andra stycket i fråga gäller vad som sägs i andra stycket i

om käranden.

fråga om käranden.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, belalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

93

2 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i utsökningsbalken

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2§, 3 kap. 1 och 5§§, 4 kap. 27 §, 13 kap. 14 § samt rubriken närmast före 4 kap. 27 § utsökningsbalken skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2          kap.

2§

Sökanden skall ange den åtgärd som han yrkar

Vid ansökan skall inges den exekutionstitel på grund varav verkställighet söks. Grundas anspråket på löpande skuldebrev eller annan handling, vars företeende utgör villkor för rätt att kräva betalning eller påkalla fullgörande av annan förpliktelse, skall den handlingen inges.

Exekutionstiteln skall inges i huvudskrift eller, om kronofogdemyndighe­ten anser det tillräckligt, i bestyrkt avskrift. Handhng som avses i andra stycket andra meningen skall inges i huvudskrift. Annan handling bör inges i huvudskrifl eller bestyrkt avskrift.

Vid ansökan på medium för auto­matisk databehandling behöver ex­ekutionstiteln inle inges, om den är ett utslag i mål om betalningsföreläg­gande, som har meddelats tidigast tre år innan verkställighet söks.

3 kap.

1§ Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapilel äga rum på grund av följande exekutionstitlar:

1.

domstols dom, utslag eller beslut,

2.

förlikning som är stadfäst av domstol,

3.

godkänt strafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot,

4.

skiljedom,

5.

förbindelse angående underhållsbidrag,

6.

förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkstäl­las,

7.

handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkstäl­lighet,

8.   kronofogdemyndighets  utslag

eller beslut i mål om belalningsföre­

läggande eller handräckning.

Vad som i balken sägs om dom

Vad som i balken sägs om dom

gäller, om ej annal föreskrivs, i lill- gäller, om ej annat föreskrivs, i till­

lämpliga delar även domstols utslag lämpliga delar även domstols utslag

eller beslut.

eller beslut samt kronofogdemyndig-

hets utslag eller beslut i mål om betal­ningsföreläggande eller handräck­ning.

94

Nuvarande lydelse

Verkställighet får genast ske av

1.

dom i växelmål eller checkmål,

2.

tredskodom varigenom betal­ningsskyldighet har ålagts den ute­blivna parten, om ej annat förordnas med anledning av talan om återvin­ning.

5§

Föreslagen lydelse

Verkställighet får genast ske av

1.

dom i växelmål eller checkmål,

2.

tredskodom varigenom betal­ningsskyldighet har ålagts den part som uteblivtt eller inte uppfyllt vad som sägs i 44 kap. 7 a eller 7b§ rätte­gångsbalken, om inte något annat förordnas med anledning av ansö­kan om återvinning.

Prop. 1990/91:126

4 kap.

Utmäiningsverkan   av   domstols

Utmätningsverkan   av   domstols

beslul eller av betalning lill krono-     beslul eller av betalning till krono­

fogdemyndigheten

fogdemyndigheten, m.m.

27 

§

'

Begäran om försäljning görs hos en kronofogdemyndighet som enligt 8§ är behörig atl ta upp ansökan om utmätning. Försäljning av fast egendom skall dock begäras hos kronofogdemyndigheten i det län där egendomen finns. Denna myndighet får överlämna målet till annan kronofogdemyndig­het, om det behövs för att samordna verkställigheten mot en gäldenär.

Har domslol fastställt att förfallen fordran skall utgå med särskild för­månsrätt i registrerat skepp, regi­strerat luftfartyg, intecknade reserv­delar till luftfartyg eller fast egen­dom anses egendomen omedelbart utmätt.

Denna verkan förfaller, om ej för­säljning begärs hos kronofogdemyn­digheten inom två månader från det att domstolens beslut vann laga kraft.

Har domstol eller kronofogde­myndighet fastställt atl förfallen fordran skall utgå med särskild för­månsrätt i registrerat skepp, regi­strerat luftfartyg, intecknade reserv­delar till luftfartyg eller fast egen­dom anses egendomen omedelbart utmätt.

Denna verkan förfaller, om ej för­säljning begärs hos kronofogdemyn­digheten inom två månader från det atl beslutet eller utslaget vann laga kraft.

13 kap. 14 §

överklagat, 2. utmätning har skett hos dödsbo för fordran som ej var förenad med sär­skild förmånsrätt i egendomen och den tid som anges i 8 kap. 6§ första stycket ej har gått till ända,

' Senaste lydelse 1988:385,

Medel får ej betalas ut utan att sä­kerhet ställs, om

1. utmätning har skett med stöd av 3 kap. 5 § 1 eller 6 § och exekutions­titeln ej har vunnit laga kraft eller utmätning har skett på grund av be­vis i mål om betalningsföreläggande att uttnättung får äga rum och gälde­nären har sökt återvinning.

Medel får ej betalas ut utan att sä­kerhet ställs, om

1. utmätning har skett med slöd av 3 kap. 5 § 1 eller 6 § och exekutions­titeln ej har vunnil laga kraft eller utmätning har skett på grund av ut­slag eller beslut i mål om belalnings­föreläggande eller handräckning och gäldenären har sökt återvinning eller

95

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop.

3.  rätlen till medlen är beroende av besvär som har anförts över utmät-     1990/91:126

ningen eller den utmätta egendomens försäljning eller av talan som avses i 4

kap. 20-22 eller 26 §,

4.

fördelning som har skett vid fördelningssammanträde ej har vunnit laga kraft,

5.

i annat fall tvist råder om vem som är betalningsberättigad.

Denna lag träder i krafl, i fråga om 2 kap. 2§ den 1 september 1991, och i övrigt den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

96

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i

utsökningsbalken

Härigenom föreskrivs att lagen (1990:748) om ändring i utsökningsbalken skall ändras så att 2 kap. 1 §, 3 kap. 12 § samt punkt 1 av ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna får följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

2 kap.

1§

Ansökan om verkställighet görs        Ansökan om verkställighet görs

muntligen eller skriftligen.

muntligen eller skriftligen.  Rege-

ringen eller den myndighet som rege­ringen bestämmer får dock medge att ansökan görs på medium för auto-matbk databehandling. Ansökningshandling skall vara egenhändigt undertecknad av sökanden el­ler hans ombud.

Utslag i mål om betalningsföreläggande eller handräckning verkställs självmant av kronofogdemyndigheten, om inte sökanden i målet har angett att verkställighet inte skall ske. Ansökan om verkställighet anses gjord när utslaget meddelades.

3 kap. 12 §

Utslag i mål om handräckning verkställs, utom i fall som avses i 11 §, såsom lagakraftägande dom, om inte något annat förordnas med anledning av ansökan om återvin­ning eller besvär.

Utslag eller beslut i mål om hand­räckning verkställs, utom i fall som avses i 11 §, såsom lagakraftägande dom, om inte något annat förordnas med anledning av ansökan om åter­vinning eller besvär.

1. Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

1. Denna lag träder i kraft, ifråga om 2 kap. 1 § första stycket den 1 sep­tember 1991, och i övrigt den dag re­geringen bestämmer

97

4 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i jordabalken

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 8 kap. 8 och 32 §§, 12 kap. 8 och 26 §§ samt 13 kap. 26 § jordabalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

8 kap. 8§'

Uppsägning skall vara skriftlig, om ej skriftligt erkännande av uppsäg­ningen lämnas. I fall som avses i 11 kap. 6 och 6 a §§ skall uppsägningen dock alltid ske skriftligen. Uppsägning får ske hos den som är behörig att ta emot arrendeavgift på jordägarens vägnar.

Skriftlig uppsägning skall delges den som sökes för uppsägning, dock utan tillämpning av 12-15 §§ delgivningslagen (1970:428).

Träffas ej den som sökes i sitt hemvist, får uppsägningen sändas i rekom­menderat brev under hans vanliga adress. Ett exemplar av uppsägningen skall dessutom lämnas antingen i den söktes bostad till vuxen medlem i det hushåll som han tillhör eller, om han driver rörelse med fast kontor, på kon­toret till någon som är anställd där Påträffas icke någon som angivits nu, skall uppsägningen i stället läggas i den söktes postlåda, om sådan finns. Uppsägning har skett när vad som sagts nu blivit fullgjort.

Har jordägare eller arrendator, hos vilken uppsägning skall ske, ej känt hemvist här i riket och finns ej heller känt ombud som har rätt att mottaga uppsägning för honom, får uppsägningen ske genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar.

En ansökan hos domstol med yr- En ansökan hos domstol eller kro-kände att arrendeförhållande skall nofogdemyndighet med yrkande att upphöra eller att arrendator skall arrendeförhållande skall upphöra avhysas gäller som uppsägning när eller att arrendator skall avhysas gäl-delgivning skett i behörig ordning.        ler som uppsägning när delgivning

skett i behörig ordning.

Särskilda bestämmelser om innehållet i uppsägning av avtal om anlägg­ningsarrende finns i 11 kap. 6 §.

32 §2

Arrendetvist som ej enligt 30 § ankommer på arrendenämnds prövning skall upptagas av den fastighetsdomstol inom vars område fastigheten är be­lägen. Även klandertalan som avses i 31 § och ärende enhgt 9 kap. 24 § upp­tages av denna domstol.

Om laga domstol i tvist med an-        Om laga domstol i tvist med an­ledning av tillfällig upplåtelse av     ledning av tillfällig upplåtelse av mark för uppställning av fordon     mark för uppställning av fordon finns bestämmelse i 10 kap. 10 § rät-     finns bestämmelse i 10 kap. 10 § rät­tegångsbalken.    Beträffande   laga    tegångsbalken. domstol i arrendetvbt som skall prö­vas        enligt        lagsökningslagen (1946:808) eller handräckningslagen (1981:847)   finns   bestämmelser   i dessa lagar

Senaste lydelse 1984:678.

2 Senaste lydelse 1981:849.

98

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop.

Tvist som efter klander mot arrendenämnds beslut är anhängig vid dom-     1990/91:126 stol får återförvisas till nämnden.

12 kap. 

8 §3

En uppsägning skall vara skriftlig, om hyresförhållandet har varat längre än tre månader i följd vid den tidpunkt till vilken uppsägningen sker. Upp­sägningen får dock, utom i fall som avses i 58 a§, vara muntlig, om det är hyresgästen som säger upp avtalet för upphörande och hyresvärden lämnar ett skriftligt erkännande av uppsägningen. Uppsägningen får ske hos den som är behörig att ta emot hyra på hyresvärdens vägnar.

Skriftliga uppsägningar skall delges den som söks för uppsägning i den ordning som anges i 8 kap. 8 § andra och tredje styckena, om inte annat följer av tredje eller fjärde styckena i denna paragraf.

Har den som söks för uppsägning hemvist här i landet och är det inte fråga om en uppsägning i förtid enligt 42 § eller en sådan uppsägning som avses i 58 §, får uppsägningen sändas i rekommenderat brev. Uppsägningen anses då ha skett när den har avlämnats för postbefordran under den söktes vanliga adress. Har hyresgästen lämnat hyresvärden uppgift om en adress, under vil­ken meddelanden till honom skall sändas, anses den som hans vanUga adress. I annat fall anses den uthyrda lägenhetens adress som hyresgästens vanliga adress.

Om en hyresvärd eller en hyresgäst, vars avtal skall sägas upp, inte har något känt hemvist här i landet och om det inte heller finns något känt om­bud som har rätt att ta emot uppsägning för honom, får uppsägning ske ge­nom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar.

En ansökan hos domstol med yr- En ansökan hos domstol eller kro­

kande att hyresförhållandet skall nofogdemyndighet med yrkande att

upphöra eller att hyresgäst skall av- hyresförhållandet skall upphöra el-

hysas gäller som uppsägning när del- ler att hyresgäst skall avhysas gäller

givning skett i behörig ordning.

som uppsägning när delgivning skett

i behörig ordning.

Särskilda bestämmelser om innehållet i uppsägning av hyresavtal som gäl­ler lokaler finns i 58 och 58 a §§.

26 §"

Hyresvärden har rätt att utan uppskov få tillträde till lägenheten för att utöva nödvändig tillsyn eller utföra förbättringsarbeten som inte kan upp­skjutas utan skada. När lägenheten är ledig till uthyrning, är hyresgästen skyldig att låta den visas på lämplig tid.

Efter tillsägelse minst en månad i förväg får hyresvärden i lägenheten låta utföra mindre brådskande förbättringsarbeten som inte vållar väsentligt hin­der eller men i nyttjanderätten. Sådana arbeten får dock inte utan hyresgäs­tens medgivande utföras under den sista månad som hyresförhållandet be­står. Vill hyresvärden utföra annat arbete i lägenheten, får hyresgästen inom en vecka från det att han fick meddelande om detta säga upp avtalet till upp­hörande. Sådant arbete får inte utan hyresgästens medgivande påbörjas förrän avtalet sålunda kunnat bringas att upphöra. Bestämmelsema i detta stycke gäller inte arbete som hyresvärden har utfäst sig att utföra åt hyresgäs­ten eller som han genom ett åtgärdsföreläggande har ålagts att utföra.

' Senaste lydelse 1988:927.

" 12 kap. omtryckt 1984:694.

99

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop.

I fall som anges i första eller andra stycket skall hyresvärden tillse att hy-     1990/91:126 resgästen ej förorsakas större olägenhet än nödvändigt. Skada som förorsa­kas hyresgästen genom arbete som avses i andra stycket skall ersättas av hy­resvärden, även om skadan icke beror på hans försummelse.

Hyresgästen är skyldig att tåla inskräningar i nyttjanderätten, som föran­leds av nödvändiga åtgärder för att utrota ohyra i fastigheten, även om den av honom hyrda lägenheten inte besväras av ohyra. Därvid gäller 17 § andra stycket.

Underlåter hyresgästen att bereda Underlåter hyresgästen att bereda

hyresvärden tillträde till lägenheten hyresvärden tillträde till lägenheten

när denne har rätt till det, kan tings- när denne har rätt till det, får krono­

rätten förordna om handräckning. I fogdemyndigheten meddela särskild

fråga om sådan handräckning finns handräckning. I fråga om sådan

bestämmelser i I7§ handräcknings- handräckning finns bestämmelser i

lagen (1981:847).

lagen (1990:746) om betalningsföre-

läggande och handräckning.

13 kap. 26 §5 Bestämmelserna i utsökningsbal- Bestämmelserna i utsökningsbal­ken, lagsökningslagen (1946:808) ken, konkurslagen (1987:672) och och konkurslagen (1987:672) angå- lagen (1990:746) om betalningsföre-ende fast egendom och rättighet däri läggande och handräckning angå-tillämpas också i fråga om tomträtt.     ende fast egendom och rättighet däri

tillämpas också i fråga om tomträtt. Vid expropriation eller liknande tvångsförvärv som avser tomträtt är denna likställd med fast egendom.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

5 Senaste lydelse 1987:679.

100

5 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1957:390) om fiskearrenden skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

17 §1

Tvist om fiskearrende som ej an-        Tvist om fiskearrende som ej an­kommer på arrendenämnds prov-     kommer på arrendenämnds pröv­ning skall upptagas av den fastig-     ning skall upptagas av den fastig­hetsdomstol inom vars område fas-     hetsdomstol inom vars område fas­tigheten är belägen. Även klander-     tigheten är belägen. Även klander­talan som avses i 16 § upptages av     talan som avses i 16 § upptages av samma domstol.  Beträffande laga    samma domstol. domstol i arrendetvbt som skall prö­vas        enligt        lagsökningslagen (1946:808) eller handräckningslagen (1981:847)   finns   bestämmeber   i dessa lagar.

Tvist som efter klander mot arrendenämnds beslut är anhängig vid dom­stol får återförvisas till nämnden.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalnirigsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1981:856.

101

6 Förslag till

Prop.

Lag om betalningsföreläggande i arbetstvister och tvister

1990/91:126

som skall prövas av statens va-nämnd

Härigenom föreskrivs följande.

1

§ Ett yrkande om betalningsföreläggande enligt lagen (1990:746) om betal­ningsföreläggande och handräckning får väckas hos kronofogdemyndighe­ten trots att tvist om anspråket skall handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i arbetstvister.

2

§ Har ansökan om betalningsföreläggande gjorts av en medlem i en arbets­givar- eller arbetstagarorganisation och uppkommer fråga om överlämnande av målet till tingsrätt med stöd av 36 § lagen (1990:746) om betalningsföre­läggande och handräckning eller därför att återvinning sökts, skall organisa­tionen, om den enligt 2 kap. 1 § och 4 kap. 5 § lagen (1974:371) om rätte­gången i arbetstvister kan föra sökandens talan vid arbetsdomstolen, bere­das tillfälle att uppge om den vill föra talan där. Detsamma gäller när ansö­kan om betalningsföreläggande har gjorts i kollektivavtalstvist av någon som har varit medlem i en arbetsgivar- eller arbetstagarorganisation som har slu­tit avtalet. Förklarar organisationen att den vill föra talan vid arbetsdomsto­len, skall kronofogdemyndigheten överlämna målet dit.

Om arbetsdomstolen finner sig inte vara behörig att handlägga målet, skall domstolen överlämna detta till en tingsrätt som enligt vad som framgår av handlingarna är behörig. Detta gäller dock inte om det är högsta domsto­len som har överlämnat målet till arbetsdomstolen.

3        § Föreskriftema i 1 § skall gälla också i fråga om fordran på avgift till hu­

vudman för allmän vatten- och avloppsanläggning eller för allmänt värme­

system i sådana fall där tvist om anspråket skall prövas av statens va-nämnd.

Vad som sägs om arbetsdomstolen i 2 § andra stycket skall i sådana fall i stäl­

let gälla statens va-nämnd.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer, då lagen (1974:372) om lagsökning och betalningsföreläggande för fordringsanspråk i anställningsförhållanden och lagen (1976:841) om betalningsföreläggande för fordringar som skall prövas av statens va-nämnd skall upphöra att gälla. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning och betal­ningsföreläggande där talan väckts före ikraftträdandet.

102

7 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1976:839) om statens va-nämnd

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1976:839) om statens va-nämnd skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

6§i Nämnden är beslutför med ordföranden ensam

1.

vid förberedande åtgärd, vid prövning av fråga om avvisning eller av­skrivning av mål eller vid handläggning av överklagande av nämndens be­slut,

2.

när talan i målet medgivits eller 2. när talan i målet medgivits eller parterna endast begär stadfästelse parterna endast begär stadfästelse av förlikning, vid meddelande av be- av förhkning, vid meddelande av be­slut enligt 15 § samt vid prövning av slut enligt 15 § samt vid prövning av fråga om återförvbning som avses i fråga om att överlämna ett mål tid an-2 § lagen (7976:54/) om betalnings- nan myndighet enligt lagen föreläggande för fordringar som (1991:0000) om betalningsföreläg-skaU prövas av statens va-nämnd.

gande i arbetstvbter och tvbter som

skad prövas av statens va-nämnd. Handläggning som avses i första stycket 1 kan enligt uppdrag av ordföran­den också ombesörjas av annan lagfaren tjänsteman vid nämnden, vilken förordnats därtill av nämnden.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om betalningsföreläggande där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1986:1174.

103

8 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1929:145) om skiljemän

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1929:145) om skiljemän skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

1§

Fråga om tvistemåls beskaffenhet, varom förhkning kan träffas, så ock fråga om ersättning för skada på grund av brott må, då tvist härom uppstått, genom avtal mellan parterna hänskjutas till avgörande av en eller flera skil­jemän. Skiljeavtal om sådan fråga kan ock avse framtida tvist, härflytande av visst rättsförhållande, som angives i avtalet.

Skiljemän må ej upptaga fråga,        Skiljemän/dr inre to upp en fråga, varom rättegång eller lagsökning på-     om vilken det redan pågår en rätte-går, dock att rättegång ej hindrar skil-    gång. Detta gäller dock inte, om ta-jemannaförf ärande, där anmälan om    lan i rättegången har återkallab. målets nedläggande skett hos rättens ordförande.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

104

9 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i växellagen (1932:130)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 71 och 93 §§ växellagen (1932:130) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

71 §'

Växelpreskription avbrytes ge- Växelpreskription avfer)"* genom:

nom:

delgivning av stämning till svensk

delgivning av stämning eller av domstol, kungörande av rättegång

lagsökning till svensk domstol eller vid svensk domstol eller delgivning

kungörande av rättegång vid sådan av ansökan om betalningsföreläg-

domstol;

gande hos svensk kronofogdemyn-

dighet;

växelfordringens åberopande för kvittning vid svensk domstol;

fordringens bevakning i gäldenärens här i riket anhängiga konkurs; eller

dess anmälande under här i riket pågående ackordsförhandling utan kon­kurs.

Genom växelfordrans anhängiggörande vid domstol i främmande stat avbrytes preskription, där gäldenären har hemvist i den staten eller, utan in­vändning mot domstolens behörighet, inställer sig i målet eller personUgen erhållit del av stämningen. Lika med växelfordrans anhängiggörande vid ut­ländsk domstol anses kungörande av rättegång vid sådan domstol enligt där gällande lag. Har i främmande stat fordringen bevakats i växelgäldenärs konkurs eller anmälts under ackordsförhandling utan konkurs, vare pre­skription därigenom avbmten, där växelgäldenären. vid konkursens eller ackordsförhandlingens början hade hemvist i den främmande staten. Växel­fordrans åberopande för kvittning vid utländsk domstol medföre ock avbrott i preskription.

Preskription avbrytes icke i förhållande till annan än den, mot vilken åt­gärd för preskriptionens avbrytande vidtagits, men avbrottet gälle till fördel för alla växelgäldenärer, vilka föregå den, som vidtagit åtgärden.

Har preskription avbmtits, men varder det mål eller ärende, vari växel­kravet gjorts gällande, ej fört till slut, skall ny preskriptionstid begynna att löpa från den dag, då målet eller ärendet sist handlades.

Möter för vidtagande av åtgärd för preskriptionens avbrytande hinder, som i 54 § sägs, vare växelrätten bevarad, därest åtgärden företages inom en månad efter hindrets upphörande.

93 §2

Om laga domstol i växelmål gälle Om laga domstol i växelmål gäller

vad för tvbtemål är stadgat.

vad som är föreskrivet för tvbtemål.

Vid man anhängiggöra sin talan genom lagsökning, gälle vad därom stadgas i lagsökningslagen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning där talan väckts före ikraft­trädandet.

' Senasle lydelse 1946:845.

2 Senasle lydelse 1946:845.

105

10 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i checklagen (1932:131)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 53 och 71 §§ checklagen (1932:131) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

53 §1

Checkpreskription   avbrytes   ge-

Checkpreskription    avbryts   ge-

nom:

nom:

delgivning av stämning eller av delgivning av stämning till svensk

lagsökning till svensk domstol eller domstol, kungörande av rättegång

kungörande av rättegång vid sådan vid svensk domstol eller delgivning

domstol;

av ansökan om betalningsföreläg-

gande hos svensk kronofogdemyn­dighet;

checkfordringens åberopande för kvittning vid svensk domstol;

fordringens bevakning i gäldenärens här i riket anhängiga konkurs; eller

dess anmälande under här i riket pågående ackordsförhandling utan kon­kurs.

Genom checkfordrans anhängiggörande vid domstol i främmande stat av­brytes preskription, där gäldenären har hemvist i den staten eller, utan in­vändning mot domstolens behörighet, inställer sig i målet eller personhgen erhållit del av stämningen. Lika med checkfordrans anhängiggörande vid ut­ländsk domstol anses kungörande av rättegång vid sådan domstol enligt där gällande lag. Har i främmande stat fordringen bevakats i checkgäldenärens konkurs eller anmälts under ackordsförhandling utan konkurs, vare pre­skription därigenom avbmten, där checkgäldenären vid konkursens eller ackordsförhandlingens början hade hemvist i den främmande staten. Check­fordrans åberopande för kvittning vid utländsk domstol medföre ock avbrott i preskriptionen.

Preskription avbrytes icke i förhållande till annan än den, mot vilken åt­gärd för preskriptionens avbrytande vidtagits, men avbrottet gälle till fördel för alla checkgäldenärer, vilka föregå den, som vidtagit åtgärden.

Har preskription avbmtits, men varder det mål eller ärende, vari check­kravet gjorts gällande, ej fört till slut, skall ny preskriptionstid begynna att löpa från den dag, då målet eller ärendet sist handlades.

Möter för vidtagande av åtgärd för preskriptionens avbrytande hinder, som i 48 § sägs, vare checkrätten bevarad, därest åtgärden företages inom en månad efter hindrets upphörande.

71 §2

Om laga domstol i checkmål gälle Om laga domstol i checkmål gäl­

vad för tvbtemål är stadgat.

ler vad som är föreskrivet för tvbte-

Vill man anhängiggöra sin talan    mål. genom lagsökning, gälle vad därom stadgas i lagsökningslagen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter

' Senaste lydelse 1946:846.

2 Senaste lydelse 1946:846.

106

1990/91:126

107

11 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i konkurslagen (1987:672)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 §, 3 kap. 9 § och 5 kap. 11 § konkurslagen (1987:672) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2        kap.

6§

Har en borgenärs fordran fast- Har en borgenärs fordran fast­

ställts av domstol eller har en dom- ställts av domstol eller av en krono­

stol enligt lagsökningslagen fogdemyndighet med stöd av lagen

(1946:808) meddelat bevb att utmät- (1990:746) om betalningsföreläg-

ningför en fordran får äga rum, skall gande och handräckning, skall detta

detta godtas som stöd för behörighet godtas som stöd för behörighet att

att begära gäldenären i konkurs, begära gäldenären i konkurs, även

även om avgörandet inte har vunnit om avgörandet inte har vunnit laga

laga kraft. Detta gäller dock inte, kraft. Detta gäller dock inte, om en

om en domstol har förordnat att av- domstol har förordnat att avgöran-

görandet inte får verkställas.

det inte får verkställas.

En fordran som har fastställts genom skiljedom skall också godtas, om skiljedomen får verkställas enligt 3 kap. 15 eller 16 § utsökningsbalken och en domstol inte har meddelat ett sådant förordnande som avses i 18§ i samma kapitel.

I andra fall än de som avses i första och andra styckena skall borgenären styrka sin behörighet att begära gäldenären i konkurs.

3        kap.

9§

Pågår en rättegång mellan gäldenären och någon annan om sådan egen­dom som hör till konkursboet, får konkursboet överta gäldenärens talan. Om boet, trots att det har underrättats om rättegången, inte övertar gäldenä­rens talan, skall egendomen anses inte tillhöra konkursboet. Egendomen får inte så länge konkursen pågår utmätas för en fordran som kan göras gällande i konkursen. Om konkursboet övertar gäldenärens talan, tillämpas beträf­fande boets skyldighet att svara för rättegångskostnad vad som i rättegångs­balken föreskrivs om den till vilken överlåtelse har ägt mm enligt 13 kap. 7 § samma balk.

Förs talan mot gäldenären angående en fordran som kan göras gällande i konkursen, får konkursboet inträda i rättegången vid sidan av gäldenären. Gäldenären skall underrätta domstolen om konkursen i de fall som avses i första och andra styckena. Domstolen skall lämna konkursboet medde­lande om rättegången.

Vad som sägs om rättegång iförsta eller andra stycket skall gälla även mål om betalningsföreläggande eller handräckning hos kronofogdemyn­digheten. I sådana fad gäller vad som sägs i tredje stycket om domstolen i stället kronofogdemyndigheten.

108

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop.

1990/91:126

5 kap. 11§

För en fordran som är förenad med förmånsrätt och som löper med ränta skall ränta beräknas till den dag då utdelningsförslaget upprättas eller, om medlen betalas ut i förskott, dagen för utbetalningen.

Om en fordran som är förenad Om en fordran som är förenad

med förmånsrätt men som inte löper med förmånsrätt men som inte löper

med ränta hade kunnat göras ränte- med ränta hade kunnat göras ränte­

bärande genom delgivning av stäm- bärande genom delgivning av stäm­

ning eller av ansökan om lagsökning ning eller av ansökan om betalnings-

eller betalningsföreläggande, skah föreläggande, skall ränta för den be-

ränta för den beräknas enligt 5 § rän- räknas enligt 5§ räntelagen

telagen (1975:635) från dagen för (1975:635) från dagen för konkurs-

konkursbeslutet, om fordringen då beslutet, om fordringen då var för­

var förfallen till betalning och an- fallen till betalning och annars från

närs från den senare dag då förd- den senare dag då fordringen förfal-

ringen förfaller till betalning. Rän- ler till betalning. Räntan skall be­

tan skall beräknas till dag som avses räknas till dag som avses i första

i första stycket.

stycket.

För fordringar utan förmånsrätt beräknas från dagen för konkursbeslutet ränta mellan borgenärerna endast om boet räcker till betalning av mer än beloppet av alla fordringar i konkursen utan förmånsrätt, i förekommande fall inberäknat vid konkursbeslutet upplupen ränta. Räntan bestäms med tillämpning av första och andra styckena.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

109

12 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i räntelagen (1975:635)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 4 § räntelagen (1975:635) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

4§'

I annat fall än som avses i 3 § utgår ränta på förfallen fordran, för vilken betalningstiden försittes, från den dag som infaller en månad efter det borge­nären har avsänt räkning eller på annat sätt framställt krav på betalning av bestämt belopp med angivande att underlåtenhet att betala medför skyldig­het att utge ränta. Gäldenären är dock ej skyldig att erlägga ränta för tid innan räkningen eller kravet har kommit honom till hända.

Avser fordringen skadestånd eller annan Uknande ersättning som ej kan fastställas utan särskild utredning, utgår ränta på förfallet belopp från den dag som infaller en månad efter det borgenären har framställt krav på ersätt­ning och lagt fram utredning som med hänsyn till omständigheterna skäligen kan begäras av honom. Gäldenären är dock ej skyldig att erlägga ränta för tid innan kravet och utredningen har kommit iionom till hända.

Oavsett   vad   som föreskrives  i

Oavsett vad som/öre5Ä:riv5 i första

första och andra styckena utgår och andra styckena utgår ränta på ränta på förfallen fordran senast förfallen fordran senast från dagen från dagen för delgivning av ansö- för delgivning av ansökan om betal-kan om lagsökning eller betalnings- ningsföreläggande eller av stämning föreläggande eller av stämning i mål i mål om utgivande av betalning, om utgivande av betalning.

Utan hinder av bestämmelserna i andra och tredje styckena utgår ränta på en fordran, som avser skadestånd med anledning av ett uppsålligl brott och inte skall utges som livränta, alltid från den dag då skadan uppkom.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning där talan väckts före ikraft­trädandet.

' Senasle lydelse 1987:327.

110

13 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1936:320) om skydd mot vräkning

vid arbetskonflikter

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1936:320) om skydd mot vräkning vid arbetskonflikter skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Har arbetsgivare hos domstol el­ler skiljemän framställt yrkande om vräkning av arbetstagare från lägen­het, som upplåtits åt honom på grund av hans arbetsanställning, och upplyses att arbetstagaren deltager i strejk vid arbetsgivarens företag el­ler att han är föremål för lockout från arbetsgivarens sida, får yrkan­det, ändå att arbetstagaren befinnes skyldig att avflytta från lägenheten, i avbidan på konfliktens avveckling icke bifallas förrän tre månader för­flutit från det han i anledning av konflikten upphörde med arbetet.

1§'

Har arbetsgivare hos domstol, kronofogdemyndighet eller skilje­män framställt yrkande om vräkning av arbetstagare från lägenhet, som upplåtits åt honom på gmnd av hans arbetsanställning, och upplyses att arbetstagaren deltager i strejk vid arbetsgivarens företag eller att han är föremål för lockout från arbetsgi­varens sida, får yrkandet, ändå att arbetstagaren befinnes skyldig att avflytta från lägenheten, i avbidan på konfliktens avveckling icke bifal­las förrän tre månader förflutit från det han i anledning av konflikten upphörde med arbetet.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

' Senaste lydelse 1981:780.

111

14 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1939:608) om enskilda vägar

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 106 § lagen (1939:608) om enskilda vägar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

106 §1

Länsstyrelsen får vid vite före- Länsstyrelsen får vid vite före­

lägga den som uppfört byggnad eller lägga den som uppfört byggnad eller

vidtagit annan åtgärd i strid mot för- vidtagit annan åtgärd i strid mot för­

bud enligt 100 § att undanröja eller bud enligt 100 § att undanröja eller

ändra det utförda. Tingsrätten får ändra det utförda. Kronofogdemyn-

meddela handräckning till rättelse i digheten får meddela särskild hand­

vad olagligen skett. Ansökan om räckning till rättelse i vad olagligen

handräckning får göras av allmän skett. Ansökan om handräckning får

åklagare, byggnadsnämnd samt göras av allmän åklagare, byggnads­

ägare eller innehavare av fastighet, nämnd samt ägare eller innehavare

som får begagna vägen. Beträffande av fastighet, som får begagna vägen,

sådan handräckning finns bestäm- //rdga om sådan handräckning finns

melser i 17§ handräckningslagen bestämmelser i lagen (1990:746) om

(1981:847).

betalningsföreläggande   och   hand-

räckning.

Efterkoms ej föreläggande, som meddelats med stöd av 101 §, skall på an­modan av länsstyrelsen kronofogdemyndigheten föranstalta om att åtgärden vidtages.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Senaste lydelse 1981:853.

112

15 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 39 § lagen (1950:596) om rätt till fiske skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

39 §'

Är det uppenbart att fiskeredskap Är det uppenbart att fiskeredskap utsatts eller anordning vidtagits i utsatts eller anordning vidtagits i strid med vad som gäller om fiskådra strid med vad som gäller om fiskådra och sker inte rättelse genast efter och sker inte rättelse genast efter tillsägelse, får 

(1990:746) om belalningsföreläg­gande och handräckning.

Detsamma skall gälla, om någon begagnar av länsstyrelsen fastställt märke för redskap eller notvarp på sätt som är ägnat att obehörigen avhålla annan från att fiska.

Om ett allmänt fiskeriintresse berörs får ansökan om handräckning även göras av allmän åklagare, av fiskeristyrelsen eller av fisketillsynsman som särskilt förordnats för detta.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning dår talan väckts före ikraftträdandet.

' Senasle lydelse 1985:935.

113

16 Förslag till

Lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822)

Härigenom föreskrivs att 39 § naturvårdslagen (1964:822) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

39 §'

Har någon överträtt beslut eller föreskrift som avses i 37 § första stycket 1,2,4, 6 eller 8 får länsstyrel­sen förelägga honom att åstad­komma rättelse. Har i fråga om en viss fastighet eller byggnad, anord­ning eller anläggning på annans mark ägaren till egendomen begått överträdelsen och övergår egendo­men till ny ägare, får denne föreläg­gas att vidta rättelse, om det inte är oskähgt. Är fråga om överträdelse av beslut eller föreskrift över vars ef­terlevnad kommunal nämnd med stöd av överlåtelse enligt 18 b § ut­övar tillsyn, tillkommer det i stället nämnden att meddela sådant före­läggande. I beslut om föreläggande får vite sättas ut. Vidare får lingsräl­ten meddela handräckning för att åstadkomma rättelse. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, statens naturvårdsverk, länsstyrelsen, den kommunala nämnd som handhar naturvårdsfrå­gor eller, i fall där kommunal nämnd har att meddela föreläggande, av den nämnden. Beträffande sådan handräckning finns bestämmelser i 17§ handräckningslagen (1981:847).

Har någon överträtt beslut eller föreskrift som avses i 37 § första stycket 1,2,4,6 eller 8 får länsstyrel­sen förelägga honom att åstad­komma rättelse. Har i fråga om en viss fastighet eller byggnad, anord­ning eller anläggning på annans mark ägaren till egendomen begått överträdelsen och övergår egendo­men till ny ägare, får denne föreläg­gas att vidta rättelse, om det inte är oskäligt. Är fråga om överträdelse av beslut eller föreskrift över vars ef­terlevnad kommunal nämnd med stöd av överlåtelse enligt 18 b § ut­övar tillsyn, tillkommer det i stället nämnden att meddela sådant före­läggande. 1 beslut om föreläggande får vite sättas ut. Vidare får krono­fogdemyndigheten meddela särskild handräckning för att åstadkomma rättelse. Ansökan om handräckning får göras av allmän åklagare, statens naturvårdsverk, länsstyrelsen, den kommunala nämnd som handhar na­turvårdsfrågor eller, i fall där kom­munal nämnd har att meddela före­läggande, av den nämnden. I fråga om sådan handräckning finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand­räckning. Vid meddelande av föreläggande enhgt 17 § första stycket, 20 § eller 22 § andra stycket får länsstyrelsen utsätta vite. Efterkoms ej sådant föreläg­gande, skall på anmodan av länsstyrelsen kronofogdemyndigheten föranstal­ta om att åtgärden vidtages.

Byggnadsnämnden får utsätta vite vid meddelande av föreläggande enligt 17 § tredje stycket. Miljö- och hälsoskyddsnämnden får utsätta vite vid med­delande av föreläggande enligt 24 §. Efterkommes ej föreläggandet, äger ve­derbörande nämnd låta vidtaga åtgärden på den försumliges bekostnad.

I beslut om föreläggande som avses i första, andra eller tredje stycket får förordnas att beslutet skall gälla utan hinder av att det inte har vunnit laga kraft.

I Senaste lydelse 1987:133.

114

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop.

-------- 

1990/91:126

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

115

17 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs atl 47 § miljöskyddslagen (1969:387)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

47 §

Har någon begått en gärning som

Har någon begått en gärning som

avses i 45 § första stycket 1-3, får avses i 45 § första stycket 1-3, får

tingsrätten meddela handräckning kronofogdemyndigheten meddela

for att åstadkomma rättelse. I fråga särskild handräckning för att åstad-

om sådan handräckning finns be- komma rättelse. I fråga om sådan

stämmelser i 17§ handräckningsla- handräckning finns bestämmelser i

gen (1981:847).

lagen (1990:746) om betalningsföre-

läggande och handräckning.

Berörs allmänna intressen, får ansökan om handräckning göras av statens naturvårdsverk eller annan myndighet som ärendet angår.

Efterkoms inte ett föreläggande enligt 40 § första eller andra stycket, skall kronofogdemyndigheten på anmodan av tillsynsmyndigheten ombesörja att åtgärd vidtas.

Det åligger polismyndighet alt lämna den handräckning som behövs för utövande av lillsyn enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Lagen omtryckt 1989:363.

116

18 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 29 § bostadsrättslagen (1971:479)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

29 §

Bostadsrättsföreningen har rätt att erhålla tillträde till lägenheten när det behövs för att utöva nödig tillsyn eller ulföra arbete som erfordras. När bo­stadsrätten enligt 10,12 eller 37 § skall säljas på offentlig auktion, är bostads­rättshavaren skyldig atl låta lägenheten visas på lämpHg tid. Föreningen skall tillse att bostadsrättshavaren ej tillskyndas större olägenhet än nödvändigt.

Bostadsrättshavaren är skyldig att tåla inskränkningar i nyttjanderätten, som föranledes av nödvändiga åtgärder för att utrota ohyra i fastigheten, även om hans lägenhet icke besväras av ohyra. Därvid äger 22 § motsvarande tillämpning.

Underlåter bostadsrättshavaren Underlåter bostadsrättshavaren att bereda föreningen tillträde till lä- att bereda föreningen tillträde till lä­genheten när föreningen enligt genheten när föreningen enligt första eller andra stycket har rätt till första eller andra stycket har rätt till det, kan tingsrätten förordna om del, får kronofogdemyndigheten handräckning. I fråga om sådan meddela särskild handräckning. I handräckning finns bestämmelser i fråga om sådan handräckning finns 17§ handräckningslagen (1981:847).     bestämmelser i lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och hand­räckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om lagsökning, betalningsföreläggande och handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

Lagen omtryckt 1982:353.

117

19 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i väglagen (1971:948)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs alt 72 § väglagen (1971:948)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

72 §

Utförs ledningsarbete eller upp-

Utförs ledningsarbete eller upp-

förs en byggnad i strid mot 44, 47 el- förs en byggnad i strid mot 44, 47 el­

ler 48 § eller mot en föreskrift eller ler 48 § eller mot en föreskrift eller

ett förbud som har meddelats med ett förbud som har meddelats med

stöd av 44, 47 eller 48 § får tingsräl- stöd av 44, 47 eller 48 §, får krono-

ten meddela handräckning för att fogdemyndigheten meddela särskild

åstadkomma rättelse. I fråga om så- handräckning för att åstadkomma

dan handräckning finns beslämmel- rättelse. I fråga om sådan handräck-

ser i 17 § handräckningslagen ning finns bestämmelser i lagen

(1981:847).

(1990:746)   om   betalningsföreläg-

gande och handräckning.

Om någon bryter mot ett förbud i 46-48 § eller mot en föreskrift eller ett förbud som har meddelats med stöd av 46-48 § och är det inte fråga om upp­förande av en byggnad, får kronofogdemyndigheten vidta åtgärd för rät­telse.

Kronofogdemyndigheten skall lämna det biträde som behövs för att beslut av länsstyrelsen enligt 64 § andra stycket skall kunna genomföras.

Polismyndigheten skall lämna väghållningsmyndigheten det biträde som behövs för atl åtgärder som avses i 34, 40,43,45 eller 53 § skaU kunna vidtas.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Lagen omtryckt 1987:459.

118

20 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbud mot

1990/91:126

dumpning av avfall i vatten

Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

9§'

Har någon begått gärning som av-

Har någon begått gärning som av-

ses i 5§, får tingsrätten meddela ses i 5, får kronofogdemyndigheten

handräckning för att åstadkomma meddela särskild handräckning för

rättelse. I fråga om sådan handräck- att åstadkomma rättelse. I fråga om

ning finns bestämmelser i 77 J/;flnd- sådan handräckning finns bestäm-

räckningslagen (1981:847).

melser i lagen (1990:746) om betal-

ningsföreläggande   och   handräck­ning. Berörs allmänna intressen, får ansökan om handräckning göras av den myndighet som ärendet angår

Det åligger polismyndighet att lämna den handräckning som behövs för utövande av tillsyn enhgt denna lag.

Denna lag Iräder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1981:862. .

119

21 Förslag till

Lag om ändring i gruvlagen (1974:342)

Härigenom föreskrivs att 11 kap. 2 § gruvlagen (1974:342) skall ha följande lydelse.

Prop.

1990/91:126

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

11 kap.

2§'

Påbörjas undersökningsarbete i strid med 3 kap. 1 § andra stycket el­ler utförs anläggning i strid med 3 kap. 2 § andra stycket, får tingsrätten efter ansökan av den som äger eller innehar marken förordna att arbetet skall inställas eller att anläggningen skall tagas bort på inmutarens be­kostnad.

Äsidosätls förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 6 kap. 5 § andra stycket, får tingsrätten på ansökan av bergmästaren meddela handräck­ning för att åstadkomma rättelse.

1 fråga om åtgärd som avses i första eller andra stycket finns be­stämmelser i 17§ handräckningsla­gen (1981:847).

Påbörjas undersökningsarbete i strid med 3 kap. 1 § andra stycket el­ler utförs anläggning i strid med 3 kap. 2 § andra styckel, får kronofog­demyndigheten efter ansökan av den som äger eller innehar marken med­dela särskild handräckning för att ar­belel skall inställas eller att anlägg­ningen skall tagas bort på inmuta­rens bekostnad.

Åsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 6 kap. 5 § andra stycket, får kronofogdemyndigheten på ansökan av bergmästaren med­dela särskild handräckning för att åstadkomma rättelse.

I fråga om sådan handräckning som avses i första eller andra stycket finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläg­gande och handräckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1981:863.

120

22 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa

mineralfyndigheter

Härigenom föreskrivs att 42 § lagen (1974:890) om vissa mineralfyndigheter skall ha följande lydelse.

Prop.

1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

42 

§

'

Påbörjas undersökningsarbete utan att säkerhet ställts enligt vad som föreskrivs i 20 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket eller utförs anläggning i strid med 15 § andra stycket, 22 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket, får tingsrätten på an­sökan av den som äger eller innehar marken förordna atl arbetet skall in­ställas eller atl anläggningen skall tas bort på undersökarens bekost­nad.

Äsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 43 § andra stycket, får tingsrätten på ansökan av bergmästaren meddela handräck­ning för att åstadkomma rättelse.

I fråga om åtgärd som avses i första eller andra stycket finns be­stämmelser i 17§ handräckningsla­gen (1981:847).

Påbörjas undersökningsarbete utan att säkerhet ställts enligt vad som föreskrivs i 20 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket eller utförs anläggning i strid med 15 § andra stycket, 22 § andra stycket eller 32 § fjärde stycket, får kronofogdemyn­digheten på ansökan av den som äger eller innehar marken meddela sär­skild handräckning för att arbetet skaU inställas eller att anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

Äsidosätts förbud som bergmästa­ren meddelat enligt 43 § andra styckel, får kronofogdemyndigheten på ansökan av bergmästaren med­dela särskild handräckning för atl åstadkomma rättelse.

I fråga om sådan handräckning som avses i första eller andra stycket finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläg­gande och handräckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1982:484,

121

23 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörledningar

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 21 § lagen (1978:160) om vissa rörledningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

21 §'

Åsidosattes förbud som har med-

Åsidosattes förbud som har med-

delats enligt 20 § andra stycket, får delats enligt 20 § andra stycket, får

tingsrätten på ansökan av den myn- kronofogdemyndigheten på ansökan

dighet som har meddelat förbudet av den myndighet som har meddelat

meddela handräckning för alt åstad- förbudet meddela särskild hand-

komma rättelse.

räckning för att åstadkomma rät­

telse.

I fråga om handräckning som av-

I fråga om handräckning som av-

ses i första stycket finns beslämmel- ses i första stycket finns bestämmel­

ser i 17§ handräckningslagen ser i lagen (1990:746) om betalnings-

Il 981:847).

föreläggande och handräckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1982:486.

122

24 Förslag till

Lag om ändring i vattenlagen (1983:291)

Härigenom föreskrivs alt 13 kap. 55 § och 21 kap. 4§ vattenlagen (1983:291) skall ha följande lydelse.

Prop.

1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

13 kap. 55 § Om svaranden för att bemöta käromålet gör en ansökan hos vattendom­stolen enligt 13 § första stycket 3 eller 4 eller om ändrade bestämmelser om vattentappning enligt 13 § första stycket 10, handläggs målet i dess helhet som ett ansökningsmål, om inte målet med stöd av 13 § andra stycket ändå behandlas som etl slämningsmål.

Har vattendomstolen i stämnings­mål eder enligt handräckningslagen (1981:847) eller länsstyrelsen enligt 21 kap. 3§ denna lag beslutat om borttagande eller ändring av en vat-tenanläggtiing och görs en ansökan som avses i första stycket, får vatten­domstolen i ansökningsmålet be­stämma alt beslutet inte får verkstäl­las innan målet har blivit slutligt av­gjort eller vattendomstolen förord­nar annat. Sökanden skall slälla sä­kerhet för kostnader och skador

Har beslut om borttagande eller ändring av en vattenanläggning med­delats av vallendomstolen i ett släm­ningsmål, av kronofogdemyndighe­ten med stöd av lagen (1990:746) om belalningsföreläggande och hand­räckning eller av länsstyrelsen enligt 21 kap. 3 § denna lag och görs en an­sökan som avses i första stycket, får vattendomstolen i ansökningsmålet bestämma att beslutet inte får verk­ställas innan målet har blivit slutligt avgjort eller vattendomstolen för­ordnar annat. Sökanden skall ställa säkerhet för koslnader och skador.

21 kap. 4§

I fall som avses i 3 § får vattendom­stolen meddela handräckning. 1 fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i 17§ handräcknings­lagen (1981:847). Utslag i sådanl mål överklagas hos vattenöverdom­stolen.

I fall som avses i 3 § får kronofog­demyndigheten meddela särskild handräckning. I fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföre­läggande och handräckning. Utslag i sådant mål överklagas hos vatten­överdomstolen. Om allmänna iniressen berörs, görs ansökan om handräckning av länssly­relsen.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

123

25 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyndigheter

Härigenom föreskrivs all 38 och 39 §§ lagen (1985:620) om vissa torvfyndig­heter skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

38 §

Påbörjas undersökningsarbete ulan atl vad som i 22 § andra stycket föreskrivs om ställande av säkerhet iakttagits eller utförs anläggning i strid med 18 § andra styckel eller 20 § andra styckel, får tingsrätten på ansökan av den som äger eller inne­har marken förordna att arbetet skall inställas eller att anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

I fråga om sådant förordnande finns bestämmelser i 17§ handräck­ningslagen (1981:847).

Påbörjas undersökningsarbete ulan all vad som i 22 § andra stycket föreskrivs om ställande av säkerhet iakttagits eller utförs anläggning i slrid med 18 § andra stycket eller 20 § andra styckel, får kronofogde­myndigheten på ansökan av den som äger eller innehar marken meddela särskild handräckning för att arbetet skall inställas eller alt anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

/ fråga om sådan handräckning som avses i första styckel finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om belalningsföreläggande och hand­räckning.

39 § Iakttar en koncessionshavare inle villkor som förenats med koncessionen eller efterkommer han inte vad som begärs med stöd av 35 § eller 36 § andra stycket, får länsstyrelsen vid vite förelägga honom att fullgöra sina skyldig­heter

Under samma förulsällning får tingsrätten på ansökan av länsstyrel­sen eller, i fall som nämns i 35 §, myndighel som avses där förordna otn handräckning för alt åstad­komma rättelse på bekostnad av koncessionshavaren.

Under samma förutsättning får kronofogdemyndigheten på ansökan av länsstyrelsen eller, i fall som nämns i 35§, myndighel som avses där meddela särskild handräckning för att åstadkomma rättelse på be­kostnad av koncessionshavaren. / fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om belalningsföreläggande och hand­räckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

124

26 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i plan- och bygglagen (1987:10)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 10 kap. 12-13 §§ plan- och bygglagen (1987:10) skall följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

10 kap.

12§

Tingsrätten   får   meddela   hand-

Kronofogdemyndigheten får med-

räckning så att rättelse sker när nå-     dela särskild handräckning så att rät-

gon

lelse sker när någon

1.

utan lov har vidtagit en åtgärd som kräver bygglov, rivningslov eller marklov,

2.

har vidtagit en åtgärd med stöd av bygglov, rivningslov eller marklov, om lovet har ändrats eller upphävts genom ett beslut som har vunnit laga kraft,

3.

i annat fall än som avses i 1 har vidtagit en åtgärd som strider mot denna lag eller mot någon föreskrift eller något beslut som har meddelats med slöd av lagen,

4.

har underlåtit att utföra arbete eller vidta en åtgärd som har förelagts honom enligt 15 §, 16 § första stycket eller 17 §.

13 §

Ansökningar om handräckning Ansökningar om handräckning

får göras av byggnadsnämnden. Be- får göras av byggnadsnämnden. Be­

stämmelser om sådan handräckning stämmelser om sådan handräckning

finns i 17§ handräckningslagen finns i lagen (1990:746) om betal-

(1981:847).

ningsföreläggande   och   handräck-

ning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

125

27 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1988:950) om kulturminnen m.m.

Härigenom föreskrivs atl 2 kap. 22 § och 3 kap. 17 § lagen (1988:950) om kulturminnen m.m. skall ha följande lydelse.

Prop.

1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap 22 §

Vid överträdelse av beslut eller föreskrift enligt detta kapitel får kronofogdemyndigheten meddela särskild handräckning för att åstad­komma rättelse. Ansökan om hand­räckning får göras av riksantikvarie­ämbetet och länsstyrelsen.

I fråga om sådan handräckning som avses i första stycket finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand­räckning.

Vid överträdelse av beslut eller föreskrift enligt detta kapitel får tingsrätten besluta om handräckning för att åstadkomma rättelse. Ansö­kan om handräckning får göras av riksantikvarieämbetet och länssty­relsen.

I fråga om handräckning finns be­stämmelser i handräckningslagen (1981:847).

3 kap. 17 § Om ett byggnadsminne har ändrats i strid mot meddelade skyddsföreskrif­ter, får länsstyrelsen förelägga ägaren att återställa ändringen om det är möj­ligl. Ett sådant föreläggande får förenas med vite.

Tingsrätten får besluta om hand-

Kronofogdemyndigheten får med-

räckning för alt avbryta pågående     dela särskild handräckning för att

förstörelse av ett byggnadsminne el­ler för att återställa det. Även i an­nat fall får handräckning beslutas, om det behövs för att bestämmelse i detta kapitel skall efterlevas.

Ansökan om handräckning får gö­ras av länsslyrelsen eller allmän åklagare. I fråga om sådan hand­räckning finns bestämmelser i hand­räckningslagen (1981:847).

avbryta pågående förstörelse av elt byggnadsminne eller för atl åter­ställa det. Även i annat fall får hand­räckning beslutas, om del behövs för att bestämmelse i detta kapitel skall efterlevas.

Ansökan om handräckning får gö­ras av länsstyrelsen eller allmän åklagare. I fråga om sådan hand­räckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om belalningsföreläg­gande och handräckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

126

28 Förslag till

Lag om ändring i begravningslagen (1990:1144)

Härigenom föreskrivs att 9 kap. 5§ begravningslagen (1990:1144) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Om gravrättsinnehavaren inte föl­jer ett vitesföreläggande enhgt 4§, får tingsrätten besluta om handräck­ning för anordningens borttagande.

För sådan handräckning finns föreskrifter i 17§ handräckningsla­gen (1981:847).

kap.

5§

Om gravrättsinnehavaren inte föl­jer ett vitesföreläggande enligt 4§, får kronofogdemyndigheten med­dela särskild handräckning för an­ordningens borttagande.

/ fråga om sådan handräckning finns bestämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläg­gande och handräckning.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om mål om handräckning där talan väckts före ikraftträdandet.

127

29 Förslag till

Lag om ändring i minerallagen (1991:45)

Härigenom föreskrivs att 15 kap. 4§ minerallagen (1991:45) skall ha föl­jande lydelse.

Prop. 1990/91:126

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

15 kap. 4§

Om undersökningsarbete piibör-jas utan att säkerhet har ställts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket eller om an­läggning utförs i strid med 3 kap. 3 § andra stycket, får tingsrätten på an­sökan av den som äger eller innehar marken förordna att arbetet skall ställas in eller att anläggningen skall tas bort på undersökarens bekost­nad.

I fråga om åtgärder som avses i första stycket finns bestämmelser i 17 § handräckningslagen (1981:847).

Om undersökningsarbete påbör­jas utan att säkerhet har ställts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket eller om an­läggning utförs i strid med 3 kap. 3 § andra stycket, får kronofogdemyn­digheten på ansökan av den som äger eller innehar marken meddela sär­skild handräckning för att arbetet skall ställas in eller att anläggningen skall tas bort på undersökarens be­kostnad.

I fråga om sådan handräckning som avses i första stycket finns be­stämmelser i lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och hand­räckning.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

J28

30 Förslag till

Prop.

Lag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617)

1990/91:126

Härigenom föreskrivs att 6 § utsökningsregisterlagen (1986:617) skall ha föl­jande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

6§ Utöver de uppgifter som anges i 4 och 5 §§ får utsökningsregistret, i den utsträckning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som rege­ringen bestämmer, innehålla uppgifter om

1.  exekutionstitel, skuldens stor-        1. exekutionstitel, skuldens stor­

lek,  medelsslag,  dag när skulden     lek, arbetsgivare eller annan utbeta-

fastställdes och när den förföll till     lare av ersättning som avses i 7 kap.

betalning, influtna medel, den tid-     1§ eller 15 kap. 2§ utsökningsbal-

punkt vid vilken skulden preskribe-     ken, medelsslag, dag när skulden

ras samt andra förhållanden av bety-     fastställdes och när den förföll till

delse    för    betalningsskyldigheten     betalning, influtna medel, den tid-

som framgår av exekutionstiteln el-     punkt vid vilken skulden preskribe-

ler av andra handlingar i målet,

ras samt andra förhållanden av bety­

delse   för   betalningsskyldigheten

som framgår av exekutionstiteln el­

ler av andra handlingar i målet,

2.

de verkställighetsåtgärder som har begärts av sökanden,

3.

den som sökt verkställigheten och vad som i övrigt behövs för utbetal­ning av influtna medel och annan redovisning,

4.

ställd säkerhet, uppskov och avbetalningsplan,

5.

utmätning, exekutiv försäljning, införsel, avräkning och betalningssäk­ring,

6.

kvarstad och återtagande av vara,

7.

bötesförvandling,

8.

betalningsinställelse och Ukvidation,

9.

konkurs, ackord, näringsförbud och förordnande av god man enhgt 2 § ackordslagen (1970:847),

10.

förhör eller annan åtgärd som har vidtagits för efterforskning av till­gångar,

11.

redovisningen av verkstäUighetsuppdraget,

12.

administrativa och tekniska uppgifter som behövs för registrets an­vändning.

Denna lag träder i kraft den 1 juh 1991.

129

31 Förslag till

Prop.

Lag om register för betalningsföreläggande och

1990/91:126

handräckning

Härigenom föreskrivs följande.

Registerändamål

1        § För handläggning hos kronofogdemyndigheterna av mål enligt lagen

(1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning skall med hjälp av

automatisk databehandling föras ett register för varje kronofogdemyndig­

het. Registret får användas även för tillsyn, planering och uppföljning av

verksamheten samt för annan framställning av statistik. Uppgifter i registret

om utslag i målen får användas som underlag för verkställighet enligt utsök­

ningsbalken.

Registeransvar

2        § Varje kronofogdemyndighet har registeransvar för sitt register. Riksskat­

teverket har registeransvar för alla registren.

Registerinnehåll

3

§ Registret får innehålla uppgifter om sökanden och svaranden i målet. Förs partens talan av ställföreträdare, får registret innehålla uppgifter om denne.

4

§ För en fysisk person får i registret anges

1.

namn, adress, yrke och personnummer eller, när uppgift om person­nummer saknas, särskilt registreringsnummer,

2.

adress till arbetsplats och annan adress där parten kan anträffas för del­givning genom stämningsman,

3.

telefonnummer till bostaden och arbetsplatsen,

4.

förhållanden i övrigt av betydelse för delgivning med parten.

5        § För en juridisk person får i registret anges firma, adress, telefonnummer

och organisationsnummer eller, när uppgift om organisationsnummer sak­

nas, särskilt registreringsnummer. För den juridiska personens ställföreträ­

dare får anges uppgifter enligt 4 §.

För etl dödsbo får även den avlidnes personnummer registreras.

6§ Företräds en part av ett ombud, får i registret anges ombudets namn, adress och telefonnummer Dessa uppgifter får också anges för ingivaren av målet, om denne är någon annan än parten eller ombudet.

7 § Utöver de uppgifter som anges i 4-6 §§ får registret innehålla uppgifter om

1.

målnummer, inkomstdatum, handläggningsställe, ansökningsavgift och saken,

2.

yrkanden i målet och gmnden för dem,

3.

handlingar som inkommer i målet,

4.

handlingar som skickas ut i målet,

5.

delgivning och frister,

6.

beslut och utslag som meddelas i målet,

7.     annat som tillförs målet och är av betydelse för handläggningen.

Registret får även innehålla de tekniska och administrativa uppgifter som

behövs för att tillgodose ändamålen med registret.

130

Sökbegrepp

Prop.

8        § Vid sökning i ett register får som sökbegrepp användas endasl namn, per-      1990/91:126

sonnummer, organisationsnummer, särskilt registreringsnummer, sökan­

dens eller ingivarens referensnummer, ingivarens kodbeteckning, målnum­

mer, målets inkomstdag, dagen för målets avgörande, bevakningstider och

uppgifter om målets art.

Riksskatteverket får som sökbegrepp inte använda uppgifter om sökan­den eller svaranden i målet.

Regeringen får föreskriva atl även andra uppgifter får användas som sök­begrepp för de ändamål som anges i 1 § andra meningen.

Utlämnande av uppgifter

9        § För redovisning till sökanden i målet får uppgifter i elt register lämnas ut

på medium för automatisk databehandling. I övrigt får uppgifter i ett register

lämnas ut på medium för automatisk databehandling endast om detta följer

av lag eller förordning eller regeringen har medgett det. Regeringen får upp­

dra åt datainspektionen att lämna sådant medgivande i fråga om uppgifter

som inte omfattas av sekretess. Datainspektionens beslut får överklagas till

regeringen.

10      § Begär en enskild hos riksskatteverket att få underrättelse enligt 10 § da­

talagen (1973:289), lämnas underrättelsen av kronofogdemyndigheten.

Gallring av uppgifter

11      § Uppgifter om utslag i mål om betalningsföreläggande skall gallras ur re­

gistret före utgången av juni månad kalenderåret tre år efter det atl utslaget

meddelades. I övrigt skall uppgifter om mål om betalningsföreläggande och

handräckning gallras ur registret före utgången av juni månad kalenderåret

efter det att målet avgjorts av kronofogdemyndigheten.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer

131

Bilaga 9     Prop.

1990/91:126

Lagrådets yttrande

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1991-03-08

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Wieslander, regeringsrådet Stig von Bahr, justitierådet Hans-Gunnar Solerud.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 21 februari 1991 har rege­ringen på hemställan av statsrådet Laila Freivalds beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i rättegångsbalken, m.m.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Göran[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

132

Prop. 1990/91:126

Innehållsförteckning

Proposition...................................................... 

....... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll .................... 

1

Propositionens lagförslag

1.

Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken.... 

....... 

2

2.

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken..... 

5

3.

Förslag till lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i ut­sökningsbalken     

8

4.

Förslag till lag om ändring i jordabalken ........... 

....... 

9

5.

Förslag till lag om ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden

12

6.

Förslag till lag om betalningsföreläggande för fordringar i ar­betstvister och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd

13

7.

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:839) om statens va-nämnd      

14

8.

Förslag till lagom ändring i lagen (1929:145) om skiljemän ..

15

9.

Förslag till lag om ändring i växellagen (1932:130)        

16

10.

Förslag till lag om ändring i checklagen (1932:131)       

17

11.

Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)     

19

12.

Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635)        

21

13.

Förslag till lag om ändring i lagen (1936:320) om skydd mol vräkning vid arbetskonflikter............................................................... 

22

14.

Förslag till lag om ändring i lagen (1939:608) om enskilda vägar

23

15.

Förslag till lag om ändring i lagen (1950:596) om rätt till fiske

24

16.

Förslag lill lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822) 

25

17.

Förslag lill lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) 

27

18.

Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479) ....

28

19.

Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948) 

29

20.

Förslag till lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbud mol dumpning av avfall i vatten............................................................... 

30

21.

Förslag till lag om ändring i gruvlagen (1974:342)         

31

22.

Förslag lill lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa mineral­fyndigheter         

32

23.

Förslag till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörled­ningar       

33

24.

Förslag till lag om ändring i vattenlagen (1983:291)      

34

25.

Förslag lill lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyn­digheter   

35

26.

Förslag till lagom ändring i plan-och bygglagen (1987:10)...

36

27.

Förslag till lag om ändring i lagen (1988:450) om kulturminnen

m.m.......................................................... 

37

28.

Förslag till lagom ändring i begravningslagen (1990:1144) ...

38

29.

Förslag till lagom ändring i minerallagen (1991:45)        

39

30.

Förslag till lag om ändring i utsökningsregisteriagen (1986:617)

40

31.

Förslag till lag om register för betalningsföreläggande och

handräckning......................    .................... 

41                                133

Prop.

Utdrag ur prolokoll vid regeringssammanträde den 14 mars 1991  .

43     1990/91:126

1

Inledning ................................................................ 

43

2

Allmän motivering.................................................... 

44

2.1

Vissa följdändringar med anledning av den nya summa­riska processen  

44

2.2

ADB-register för den summariska processen ... 

45

2.3

ADB-ansökan i enskilt mål................................. 

46

2.4

Ytterligare uppgifter i utsökningsregistret........ 

51

3

Upprättade lagförslag............................................. 

53

4

Specialmolivering.................................................... 

54

4.1

Förslagel till lag om ändring i rättegångsbalken        

54

4.2

Förslagel lill lag om ändring i utsökningsbalken 

....... 

55

4.3

Förslagel till lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring

i utsökningsbalken........................................... 

56

4.4  Förslagel lill lag om ändring i jordabalken (utom 12 kap.

26 §)................................................................. 

....... 

57

4.5

Förslaget till lag om ändring i lagen om fiskearrenden...

57

4.6

Förslaget till lag om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd............ 

58

4.7

Förslaget till lag om ändring i lagen om slatens va-nämnd

62

4.8

Förslagel lill lag om ändring i lagen om skiljemän       

62

4.9

Förslagen till lag om ändring i växellagen och checklagen

63

4.10

Förslagen till lag om ändring i konkurslagen, räntelagen

och lagen om skydd mot vräkning vid arbetskonflikter ..

63

4.11

Förslagen till lagom ändring i jordabalken (12 kap. 26 §), lagen om enskilda vägar, lagen om rält till fiske, natur­vårdslagen, miljöskyddslagen, bosladsrältslagen, vägla­gen, lagen om förbud mot dumpning av avfall i vatten, gruvlagen, lagen om vissa mineralfyndigheter, lagen om vissa rörledningar, vattenlagen, lagen om vissa torvfyndig­heter, plan- och bygglagen, lagen om kulturminnen m.m., begravningslagen samt minerallagen..................................................... 

64

4.12

Förslaget till lag om ändring i utsökningsregisterlagen.. ,

64

4.13

Förslaget till lag om register för betalningsföreläggande

och handräckning............................................. 

64

5     Hemställan.............................................................. 

73

6   Beslul.................................................................... 

74

Bilaga 1 Förslagel lill registerlag i departementspromemo­

rian (Ds 1990:56) Följdlagstiftning med anledning

av den nya summariska processen........ 

75

Bilaga 2                Förteckning över remissinstanser som yttrat sig

över departementspromemorian (Ds 1990:56)

Följdlagstiftning med anledning av den nya sum­

mariska processen ................................ 

77

Bilaga 3

Förslaget till  registerlag som  remitterades till

134

dalainspektionen för yttrande enligt 2 a § datala-

Prop.

gen........................................................ 

78     1990/91:126

Bilaga 4                Datainspektionens yllrande enligt 2 a § datalagen

81

Bilaga 5 Datainspektionens kompletterande yttrande en­

ligt 2 a § dalalagen................................ 

....... 

87

Bilaga 6

Sammanfattning av riksskatteverkets översyn av

utsökningsbalken (RSV Rapport 1990:5)            

89

Bilaga 7 Förteckning över remissinstanser som yttrat sig

över riksskatteverkets översyn av utsökningsbal­

ken (RSV Rapport 1990:5)..................... 

....... 

90

Bilaga 8 Till lagrådet remitterade lagförslag:

1.    Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken........ 

91

2.

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken........ 

94

3.

Förslag till lag om ändring i lagen (1990:748) om ändring i ut­sökningsbalken           

97

4.

Förslag till lag om ändring i jordabalken  ............... 

....... 

98

5.

Förslag till lagom ändring i lagen (1957:390) om fiskearrenden

99

6.

Förslag till lag om betalningsföreläggande i arbetstvister och tvister som skall prövas av slalens va-nämnd............................................................... 

102

7.

Förslag lill lag om ändring i lagen (1976:839) om slatens va-nämnd             

103

8.

Förslag till lagom ändring i lagen (1929:145) om skiljemän ..

104

9.

Förslag lill lag om ändring i växellagen (1932:130). 

105

10.

Förslag till lag om ändring i checklagen (1932:131) 

..... 

106

11.

Förslag till lag om ändring i konkurslagen (1987:672)         

108

12. Förslag till lag om ändring i räntelagen (1975:635) 

110

13    Förslag till lag om ändring i lagen (1936:320) om skydd mot

vräkning vid arbetskonflikter.................................. 

111

14.

Förslag till lag om ändring i lagen (1939:608) om enskilda vägar

112

15.

Förslag till lag om ändring i lagen (1950:596) om rält till fiske

113

16.

Förslag till lag om ändring i naturvårdslagen (1964:822)     

114

17.

Förslag till lag om ändring i miljöskyddslagen (1969:387) ,,.,

116

18.

Förslag till lag om ändring i bostadsrättslagen (1971:479) ....

117

19.

Förslag till lag om ändring i väglagen (1971:948)... 

118

20.

Förslag lill lag om ändring i lagen (1971:1154) om förbud mot dumpning av avfall i vatten   

............................................................................... 

119

21.

Förslag till lag om ändring i gruvlagen (1974:342). 

...... 

120

22.

Förslag till lag om ändring i lagen (1974:890) om vissa mineral­fyndigheter   

121

23.

Förslag till lag om ändring i lagen (1978:160) om vissa rörled­ningar             

122

24.

Förslag till lag om ändring i vattenlagen (1983:291)            

123

25........................................................................... Förslag till lag om ändring i lagen (1985:620) om vissa torvfyn­

digheter ................................................................. 

...... 

124

26.  Förslag till lag om ändring i plan-och bygglagen (1987:10).,.

125

135

27. Förslag till lag om ändring i lagen (1988:450) om kullurminnen

Prop.

m.m.......................................................... 

126     1990/91:126

28.

Förslag till lagom ändring i begravningslagen (1990:1144) ...

127

29.

Förslag till lag om ändring i minerallagen (1991:45)   

128

30.

Förslag till lag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617)

129

31.

Förslag till lag om register för betalningsföreläggande och handräckning 

130

Bilaga 9 Lagrådets yttrande ............................... 

.... 

132

tiotab 98113, Stockholm 1991

136