Regeringens proposition

1996/97:101

Vissa ändringar i annonsbestämmelserna i radio- och

TV-lagen (1996:844), m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 13 mars 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Marita[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kulturdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att annonsreglerna ändras på så sätt att den

särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under bästa

sändningstid tas bort och att högsta tillåtna annonsmängd höjs från åtta

till tio minuter under sändningstiden mellan klockan 19.00 och 24.00.

Det införs även en möjlighet för staten att i ett sändningstillstånd ställa

villkor om regionala sändningar och regionala produktioner. Bestämmel-

serna om återkallelse av tillstånd kompletteras på så sätt att sanktionen

kan bli tillämplig för det fall ett villkor om programföretags ägar-

förhållanden åsidosätts på ett väsentligt sätt. Det föreslås även att den

som meddelas ett tillfälligt sändningstillstånd skall utse utgivare.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med

föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen

(1996:844) 6

3 Ärendet och dess beredning 10

4 Bakgrund 10

 4.1 Gällande rätt 10

 4.1.1 Radio- och TV-lagen 10

 4.1.2 Regeringens tillstånd till markbundna sändningar

11

 4.2 Behovet av ändringar 11

5 Vissa ändringar i annonsbestämmelserna 13

6 Regionala sändningar och produktioner 15

7 Övriga frågor 17

8 Författningskommentar 20

 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med

föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden 20

8.2 Förslaget till lag om ändring i radio-

 och TV-lagen (1996:844) 20

Bilaga 1 Sammanfattning av promemorians förslag 22

Bilaga 2 Promemorians lagförslag 23

Bilaga 3 Sammanställning av remissyttranden över promemorian. 29

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag. 35

Bilaga 5 Lagrådet 41

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 mars 1997. 42

Rättsdatablad 43

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryck-

frihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden,

2. lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med

 föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

 yttrandefrihetsgrundlagens områden

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1559) med föreskrifter

på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden

dels att 3 kap. 6 a 6 d §§ skall upphöra att gälla,

dels att rubriken närmast före 3 kap. 6 a § skall utgå,

dels att 3 kap. 3 6 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 3 § skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Sändningar i närradio

Sändningar med tillstånd av

Radio- och TV-verket

3 kap.

3 §

Varje sammanslutning som

avser att sända ljudradio med

stöd av 4 kap. radio- och TV-

lagen (1996:844) skall utse en

utgivare för programverksam-

heten. Sammanslutningen skall

till Radio- och TV-verket an-

mäla vem som är utgivare.

Om den som är utsedd till

utgivare inte längre är behörig

eller hans uppdrag upphör, skall

sammanslutningen omedelbart

Varje sammanslutning som

avser att sända ljudradio med

stöd av 4 kap. radio- och TV-

lagen (1996:844) skall utse en

utgivare för programverksam-

heten. Detsamma gäller inne-

havare av tillstånd enligt lokal-

radiolagen (1993:120) eller

enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket

radio- och TV-lagen. Samman-

slutningen eller tillstånds-

havaren skall till Radio- och

TV-verket anmäla vem som är

utgivare.

Om den som är utsedd till

utgivare inte längre är behörig

eller hans uppdrag upphör, skall

sammanslutningen eller till-

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

utse ny utgivare. Denne skall

anmälas så som föreskrivs i

första stycket.

ståndshavaren omedelbart utse

ny utgivare. Denne skall an-

mälas så som föreskrivs i första

stycket.

4 §

En ställföreträdare för ut-

givaren skall vara godkänd av

den sammanslutning som har

utsett utgivaren. Utgivaren skall

till Radio- och TV-verket an-

mäla vem som är ställföre-

trädare.

En ställföreträdare för utgivaren

skall vara godkänd av den

sammanslutning som har utsett

utgivaren eller av den som

innehar tillståndet. Utgivaren

skall till Radio- och TV-verket

anmäla vem som är ställföre-

trädare.

5 §

Till varje anmälan enligt 3

eller 4 § skall fogas bevis att

utgivaren eller ställföreträdaren

uppfyller de behörighetsvillkor

som anges i yttrandefrihets-

grundlagen och att han har åtagit

sig uppdraget. I fråga om ställ-

företrädare skall det dessutom

visas att sammanslutningen har

godkänt honom.

Till varje anmälan enligt 3

eller 4 § skall fogas bevis att

utgivaren eller ställföreträdaren

uppfyller de behörighetsvillkor

som anges i yttrandefrihets-

grundlagen och att han har åtagit

sig uppdraget. I fråga om ställ-

företrädare skall det dessutom

visas att sammanslutningen eller

tillståndshavaren har godkänt

honom.

6 §

Varje sändning av ett radio-

program i närradio skall avslutas

med en uppgift om vilken

sammanslutning som har sänt

programmet. Om en ställföre-

trädare för utgivaren har tjänst-

gjort, skall det samtidigt lämnas

en uppgift om ställföreträdarens

namn.

När ställföreträdaren för en

utgivare har tjänstgjort skall

hans namn anges i sändningen.

Dessutom skall varje sändning

av ett radioprogram i närradio

avslutas med en uppgift om

vilken sammanslutning som har

sänt programmet.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

2.2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen

 (1996:844)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 §, 7 kap. 5 §, 8 kap. 1 § och 11 kap.

2 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

2 §

Villkor för sändningstillstånd

får även avse skyldighet att

1. sända program till hela

landet eller till en viss del av

landet,

2. sända under en viss minsta

tid,

3. samtidigt sända ett visst

minsta antal program i varje om-

råde,

4. bereda utrymme för sänd-

ningar som är särskilt anpassade

för syn- eller hörselskadade

enligt 2 kap. 1 § andra stycket,

5. utforma sändningar på ett

sådant sätt att de blir tillgängliga

för funktionshindrade,

6. bereda utrymme för

sändningar som sker med stöd

av tillstånd av regeringen,

7. använda en viss sänd-

ningsteknik,

8. använda vissa radio-

sändare,

9. ta hänsyn till ljudradions

och televisionens särskilda ge-

nomslagskraft när det gäller pro-

grammens ämnen och utform-

ning samt tiden för sändning av

programmen,

10. iaktta bestämmelsen i 6

kap. 3 § första stycket om be-

riktigande även i fråga om ljud-

radion,

11. sända genmälen,

12. i programverksamheten

respektera den enskildes privat-

liv,

Nuvarande lydelse

13. sända ett mångsidigt pro-

gramutbud,

Villkor för sändningstillstånd

får även avse skyldighet att

1. sända program till hela

landet eller till en viss del av

landet,

2. sända under en viss minsta

tid,

3. samtidigt sända ett visst

minsta antal program i varje

område,

4. bereda utrymme för sänd-

ningar som är särskilt anpassade

för syn- eller hörselskadade

enligt 2 kap. 1 § andra stycket,

5. utforma sändningar på ett

sådant sätt att de blir tillgängliga

för funktionshindrade,

6. bereda utrymme för

sändningar som sker med stöd

av tillstånd av regeringen,

7. använda en viss sänd-

ningsteknik,

8. använda vissa radio-

sändare,

9. ta hänsyn till ljudradions

och televisionens särskilda ge-

nomslagskraft när det gäller pro-

grammens ämnen och utform-

ning samt tiden för sändning av

programmen,

10. iaktta bestämmelsen i 6

kap. 3 § första stycket om be-

riktigande även i fråga om ljud-

radion,

11. sända genmälen,

12. i programverksamheten

respektera den enskildes privat-

liv,

Föreslagen lydelse

13. sända ett mångsidigt pro-

gramutbud,

14. regionalt sända och

producera program,

14. kostnadsfritt sända med-

delanden som är av vikt för all-

mänheten om en myndighet

begär det,

15. till Granskningsnämnden

för radio och TV lämna

uppgifter som är nödvändiga för

nämndens bedömning om sända

program stämmer överens med

de villkor som har meddelats

enligt denna lag, och

16. utforma sändningarna på

sådant sätt att de inte endast kan

tas emot av en begränsad del av

allmänheten i sändningsområdet.

15. kostnadsfritt sända med-

delanden som är av vikt för

allmänheten om en myndighet

begär det,

16. till Granskningsnämnden

för radio och TV lämna

uppgifter som är nödvändiga för

nämndens bedömning om sända

program stämmer överens med

de villkor som har meddelats

enligt denna lag, och

17. utforma sändningarna på

sådant sätt att de inte endast kan

tas emot av en begränsad del av

allmänheten i sändningsområdet.

7 kap.

5 §

Annonser får sändas högst

åtta minuter under en timme

mellan hela klockslag. I TV-

sändning får denna tid dock i

rena undantagsfall utsträckas till

högst tio minuter. Om sänd-

ningstiden inte omfattar en

timme mellan hela klockslag får

annonser sändas under högst tio

procent av den tiden.

Annonser får i en TV-sänd-

ning sändas under högst tio pro-

cent av sändningstiden per dygn

samt under högst tio procent av

sändningstiden mellan klockan

18.00 och 24.00.

Annonser får sändas högst

åtta minuter under en timme

mellan hela klockslag. I TV-

sändning får denna tid dels

under sändningstiden mellan

klockan 19.00 och 24.00 dels i

rena undantagsfall, utsträckas

till högst tio minuter. Om sänd-

ningstiden inte omfattar en

timme mellan hela klockslag får

annonser sändas under högst tio

procent av den tiden.

Annonser får i en TV-sänd-

ning sändas under högst tio pro-

cent av sändningstiden per dygn.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Programtjänster som uteslutande är avsedda för program där publiken

erbjuds att beställa varor eller tjänster (försäljningsprogram) får trots vad

som sägs i första och andra stycket sändas i televisionen. Med

programtjänst avses ett samlat utbud av program som sänds under en

gemensam beteckning. Utöver vad som följer av 6 kap. 9 § skall

programtjänstens beteckning anges i början och i slutet av sändningen.

8 kap.

1 §

Var och en som äger eller annars förfogar över en anläggning för

trådsändning där TV-program sänds vidare till allmänheten och varifrån

sändningarna når fler än tio bostäder skall se till att de boende i

fastigheter som är anslutna till anläggningen kan ta emot sådana TV-

sändningar som sker med stöd av tillstånd från regeringen och som är

avsedda att kunna tas emot av var och en i området. Sändningarna skall

kunna tas emot på ett tillfredsställande sätt och utan kostnad för själva

mottagningen. Sändningsplikten gäller även sändningar som en

tillståndshavare sänder för att uppfylla skyldigheten att sända till hela

landet eller till delar av landet, men där sättet att sända inte kräver

regeringens tillstånd.

Sändningsplikten omfattar

inte sändningar som sker med

stöd av tillstånd enligt 2 kap. 2 §

femte stycket eller med stöd av

tillstånd till vidaresändning en-

ligt 3 kap. 5 §.

Sändningsplikten omfattar

inte sändningar som sker med

stöd av tillstånd till vidare-

sändning enligt 3 kap. 5 §.

11 kap.

2 §

Ett tillstånd som meddelats av

regeringen får återkallas om till-

ståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med

tillståndet med stöd av 3 kap. 1

3 §§ eller mot föreskrifterna i 6

kap. 1 5 §§ eller 7 kap. 1 10 §§.

Ett tillstånd som meddelats av

regeringen får återkallas om till-

ståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med

tillståndet med stöd av 3 kap. 1

3 §§ eller mot föreskrifterna i 6

kap. 1 5 §§ eller 7 kap. 1 10 §§.

Detsamma gäller, om ett sådant

villkor som avses i 3 kap. 4 §

andra stycket har åsidosatts på

ett väsentligt sätt.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ett tillstånd som meddelats av regeringen får också återkallas, om

tillståndshavaren förfogar över mer än ett sådant tillstånd, antingen direkt

eller genom företag där tillståndshavaren på grund av aktie- eller

andelsinnehav eller avtal ensam har ett bestämmande inflytande.

Återkallelsen skall då avse det eller de tillstånd som meddelats efter det

första tillståndet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om sändningar som har skett före ikraftträdandet.

3 Ärendet och dess beredning

I regeringens proposition Digitala TV-sändningar konstaterades att

regeringen under vissa förutsättningar avsåg att under våren återkomma

till riksdagen med ett förslag om en ändring av radio- och TV-lagen

såvitt avser bestämmelserna om annonstidens fördelning under dygnet

m.m. (prop. 1996/97:67 s. 37 f.). I en promemoria upprättad inom

Kulturdepartementet redovisades förslag till sådana regler samt vissa

andra ändringar som rör radio- och TV-lagstiftningen (Dnr

Ku97/187/RTV). En sammanfattning av promemorians förslag finns i

bilaga 1. Promomorians lagförslag återfinns i bilaga 2. Promemorian har

remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga

3.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 27 februari 1997 att inhämta Lagrådets

yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4.

Lagrådet, vars yttrande finns i bilaga 5, har lämnat förslagen utan

erinran.

4 Bakgrund

4.1 Gällande rätt

4.1.1 Radio- och TV-lagen

När radio- och TV-lagen (1996:844) trädde i kraft den 1 december 1996

ersatte den sju författningar om radio och TV, bl.a. radiolagen

(1966:755), närradiolagen (1982:459), lagen (1981:508) om radio-

tidningar, lagen (1992:1356) om satellitsändningar av televisionsprogram

till allmänheten och lagen (1991:2027) om kabelsändningar till

allmänheten. Genom den nya lagen har bestämmelserna för ljudradio och

TV förts samman i en lag som skall gälla för sändningar av program-

företag, oavsett vilken teknik som används för sändningarna.

Bestämmelserna om lokalradio finns dock kvar i lokalradiolagen

(1993:120) i avvaktan på behandlingen av lokal- och närradiokommitténs

betänkande (SOU 1996:176).

Radio- och TV-lagen är tillämplig på sändningar av ljudradio- och TV-

program som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med

tekniska hjälpmedel. Den innefattar sändningar i marknätet, över satellit

och genom kabel. Sändningar genom tråd omfattas av lagen endast om

sändningarna når fler än 100 bostäder. För att kabeloperatörer skall vara

skyldiga att vidaresända vissa program i kabelnät räcker det med en

täckning på mer än tio bostäder.

På grund av det begränsade frekvensutrymmet är sändningar på

frekvenser under tre gigahertz tillståndspliktiga. Regeringen meddelar

tillstånd att sända TV-program och att till hela landet eller till utlandet

sända ljudradioprogram. Regeringen meddelar även tillstånd till lokala

digitala ljudradiosändningar (DAB) och om särskilda skäl föreligger

lokala ljudradiosändningar som inte är närradio eller lokalradio. Övriga

tillståndspliktiga sändningar prövas av Radio- och TV-verket. Verket kan

meddela tillstånd att sända lokalradio och närradio samt att under en

begränsad tid om högst två veckor sända television eller ljudradio som

inte är närradio eller lokalradio.

För de tillståndsfria sändningarna uppställs i lagen ett krav på att den

som bedriver sändningsverksamheten skall anmäla sig för registrering

hos Radio- och TV-verket. Detsamma gäller för den som för någon

annans räkning bedriver sändningsverksamhet över satellit eller upplåter

satellitkapacitet.

Vissa bestämmelser i radio- och TV-lagen gäller för innehållet i alla

slags sändningar och andra för innehållet i vissa av dem. Särskilda

bestämmelser finns om reklam och annan annonsering, våldsskildringar,

beriktigande, granskning, straff och avgifter. Till de sändningar för vilka

regeringen meddelar tillstånd kan knytas villkor av olika slag. Lagen

innehåller en uttömmande uppräkning av vilka villkor för sändnings-

rätten staten får ställa på ett sådant programföretag.

4.1.2 Regeringens tillstånd till markbundna sändningar

Fyra programföretag och en organisation har för närvarande tillstånd att

sända markbunden television eller rikstäckande ljudradio enligt radio-

och TV-lagen. Den 12 december 1996 beslutade regeringen att meddela

public service-företagen Sveriges Television AB (SVT), Sveriges Radio

AB (SR) och Sveriges Utbildningsradio AB (UR) tillstånd att sända

ljudradio- och TV-sändningar enligt radio- och TV-lagen. Villkor och

riktlinjer för vad som skulle gälla för programföretagen under den

kommande tillståndsperioden har fastställts av riksdagen (prop.

1995/96:161, bet. 1995/96:KrU12, rskr. 1995/96:297). TV4 AB (publ)

(TV4) meddelades samma dag tillstånd att sända rikstäckande television.

Tillståndet kan betraktas som en fortsättning av det sändningstillstånd

som meddelades i november 1991 (jfr prop. 1990/91:149, bet.

1990/91:KU39, rskr. 1990/91:370). Den 12 december 1996 meddelade

regeringen också Sverigefinska Riksförbundet tillstånd att vidaresända

finländska TV-program i Storstockholmsområdet.

4.2 Behovet av ändringar

Vid överläggningar mellan regeringen och TV4 om en förlängning av

rätten att sända rikstäckande television enades parterna om villkoren för

sändningarna. Regeringen meddelade därefter som nämnts ovan den

12 december 1996 sändningstillstånd i enlighet med 2 kap. 2 § första

stycket radio- och TV-lagen (1996:844). Det nya tillståndet gäller under

tiden den 1 januari 1997 31 december år 2001.

I TV4:s nya sändningstillstånd skärps kraven på programföretaget på

några punkter, bl.a. angående kulturproduktioner och att program skall

göras tillgängliga för funktionshindrade (prop. 1996/97:67 s. 36 f. ).

När det gäller regionala produktioner innebär tillståndet att den

regionala förankringen skall behållas. Sättet att organisera verksamheten

skall bidra till att händelser och skeenden i olika delar av landet speglas i

programmen. Nyhetsförmedling och samhällsbevakning skall utgå från

olika perspektiv, så att händelser inte ensidigt värderas från Stockholms

utgångspunkter. Produktionsföretag som är verksamma utanför Stock-

holms län skall medverka i programproduktionen.

I det tidigare avtalet med TV4 fanns inga direkta krav på regionala

sändningar. TV4 åtog sig ensidigt att upprätta redaktioner i Malmö,

Göteborg och Norrland. Detta åtagande uppfylldes inte utan TV4 valde

att i stället träffa avtal med ett flertal lokala TV-stationer som sänder

regionala program på fasta tider i TV4:s sändningar.

I en gemensam skrivelse till regeringen har de 15 lokal TV-bolagen

framställt önskemål om att lokal-TV:s reklamintäkter skall avgifts-

beläggas separat, för att deras överlevnad skall garanteras den vägen.

Den särskilda avgiften för lokal-TV skulle därmed uppgå till 6,5 7,5 %

av reklamintäkterna. En sådan konstruktion skulle innebära att lagen

(1992:72) om koncessionsavgift på televisionens område måste ändras.

Det kan innebära lagtekniska svårigheter att precisera vilka intäkter som

skall särredovisas och omfattas av den lägre koncessionsavgiften. Bland

annat av det skälet har regeringen ansett att reglerna om

koncessionsavgift inte bör ändras (prop. 1996/97:67 s. 37).

Ett annat sätt att underlätta för lokal-TV-bolagen och ge bolagen bättre

förutsättningar att utvecklas vidare är att överväga en förändring av

bestämmelserna om annonser. I propositionen om digitala TV-

sändningar angavs att en förutsättning för att regeringen skall föreslå

riksdagen en sådan ändring är att TV4 före februari månads utgång 1997

träffar avtal med lokala TV-företag om att fortsätta med regionala

sändningar i minst samma antal områden och i minst samma omfattning

som under år 1996 (prop. 1996/97:67 s. 38). Åtagandet skall gälla hela

den kommande tillståndsperioden och innebära att lokal-TV ges goda

utvecklingsmöjligheter, bl.a. i fråga om ekonomiska förutsättningar och

sändningstider. Presenterar TV4 ett sådant åtagande behövs följaktligen

vissa ändringar i annonsbestämmelserna i radio- och TV-lagen.

5 Vissa ändringar i annonsbestämmelserna

Regeringens förslag: Den särskilda begränsning av mängden

annonser som får sändas under bästa sändningstid utgår och

annonsinslagens längd under en timme tillåts öka till tio minuter under

sändningstiden mellan klockan 19.00 och 24.00.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av

de flesta av remissinstanserna. Ett par av dem, Göteborgs Universitet och

Rådet för mångfald inom massmedierna (mångfaldsrådet) är kritiska till

tillvägagångssättet att knyta lagstiftningsbehovet till en bestämd förut-

sättning, TV4:s åtagande om lokal-TV, som inte har omedelbart samband

med själva regleringen. De ifrågasätter dessutom lokal-TV:s betydelse

för mångfalden i och med att den dominerande lokala tidningen på orten i

många fall haft ett inflytande över verksamheten. Mångfaldsrådet pekar

även på problemet med att reklamköparnas inflytande över program-

verksamheten ökar vid utökade reklammöjligheter. Granskningsnämnden

för radio och TV ifrågasätter om inte reglerna för högsta tillåtna mängd

annonser gjorts onödigt komplicerade och anser att den föreslagna

tiominutersregeln kan göras generell. Ett par instanser förordar att

Sverige ansluter sig till TV-direktivets regler om högsta tillåtna

reklammängd.

Bakgrund: Enligt artikel 18 i EG:s TV-direktiv får inte reklamtiden i

en TV-sändning överstiga 15 procent av den dagliga sändningstiden

(rådets direktiv 89/552/EEG av den 3 oktober 1989 om samordning av

vissa bestämmelser som fastställts i medlemsstaternas lagar och andra

författningar om utförandet av sändningsverksamhet för television, EGT

nr 298, 17.1.89, s. 3 f.). Reklaminslagens längd inom en given entimmes-

period får inte heller överstiga 20 procent. Direktivet hindrar inte en

medlemsstat från att uppställa strängare villkor i fråga om reklam.

Sverige har utnyttjat den möjligheten. Att sända reklam i svensk

tillståndspliktig television tilläts först i samband med att en ny marksänd

reklamfinansierad TV-kanal skapades. Vid bestämningen av vilken

reklammängd som skulle tillåtas gjordes en avvägning mellan publikens

intresse av att se programmen så ostört som möjligt och program-

företagens intresse av annonsinkomster (prop. 1990/91:149 s. 99). Det

konstaterades att också publiken kan ha intresse av en stor högsta

annonsvolym, eftersom ökade annonsintäkter ger programföretagen

möjlighet att sända mer påkostade program. Även annonstidens fördel-

ning under dygnet och hur annonser får sättas in i sändningarna har

betydelse för inkomstmöjligheterna. Radiolagens reklambestämmelser

om annonsvolym och annonsers placering överfördes i stort sett oföränd-

rade till radio- och TV-lagen.

Skälen för regeringens förslag: Det svenska TV-landskapet inne-

håller en mångfald av kanaler från olika länder. Därför finns det ett starkt

önskemål både från statens och publikens sida att även olika svenska

regioners problem och frågeställningar behandlas i programverksam-

heten. Så sker i dag i SVT och TV4 och det finns ett stort allmän- och

regionalpolitiskt värde att det kan fortgå. Det är värdefullt att det enda

reklamfinansierade programföretag i Sverige som sänder rikstäckande

television i marknätet speglar landet som helhet och att programverk-

samheten inte domineras av ett Stockholmsperspektiv. En organisation

för regional produktion av program kan dock vara kostsam för ett

programföretag. Såsom nämnts under avsnitt 4.2 kan en förändring av

annonsbestämmelserna vara ett sätt att ge lokal-TV-bolagen bättre

utvecklingsmöjligheter. Det skulle ge programföretaget sådana ökade

inkomstmöjligheter att större krav kan ställas på lokala eller regionala

sändningar. Mot den bakgrunden anser regeringen, trots de kritiska

synpunkter som har lämnats av några remissinstanser, att det är rimligt

att föreslå en ändring av reklambestämmelserna för att uppnå syftet att

regionala sändningar och produktioner kommer att finnas kvar.

Enligt nuvarande regler får annonser i en TV-sändning sändas under

högst tio procent av sändningstiden per dygn. Denna andel skall beräknas

särskilt för tiden mellan kl 18.00 och kl 24.00. Annonsinslagens längd

inom en given entimmesperiod får inte heller överstiga åtta minuter,

utom i rena undantagsfall då denna tid får utsträckas till tio minuter.

Regeringen finner ingen anledning att överväga en förändring när det

gäller den totala mängden annonser programbolagen får sända. Såsom

konstaterades när reklamreglerna infördes har dock även annonstidens

fördelning under dygnet stor betydelse för ett TV-företags inkomst-

möjligheter. Regeringen anser att regeln om att annonsmängden får upp-

gå till högst 10 % av sändningstiden under bästa sändningstid bör tas

bort. Dessutom bör det tillåtas att den sammanlagda tiden för annons-

inslag under sändningstiden 19.00 24.00 höjs till tio minuter per timme.

Denna sändningstid är attraktiv för reklamköpare. Från klockan 19.00 på

kvällen förekommer dessutom sällan program för de mindre barnen.

Under timmarna närmaste före klockan 19.00 tittar däremot många barn

på TV och de bör, så långt möjligt, förskonas från alltför mycket reklam.

Huvudregeln om högst åtta minuters reklam per timme bör därför gälla

för tiden före klockan 19.00. På grund av andra nu gällande skyddsregler,

t.ex. förbudet mot att omge barnprogram med reklam, kommer det

knappast att finnas utrymme för reklam under den vanliga barnprogram-

tiden på eftermiddagarna.

De nu föreslagna förändringarna av annonsreglerna påverkar, som

nämnts, inte tillåtligheten av den totala mängden annonser; den får fort-

farande vara högst tio procent av den dagliga sändningstiden. Däremot

ger förändringarna programbolagen en större valfrihet att bestämma när

annonserna skall sändas. I praktiken kan detta för TV4:s del innebära en

viss ökning av den totala mängden annonser som visas eftersom TV4 för

närvarande inte säljer all reklamtid. Regeringen anser dock inte att det

blir utökade reklammöjligheter i sådan mängd att reklamköparnas

inflytande över programverksamheten ökar påtagligt, vilket Mångfalds-

rådet befarat. Förslagen innebär att radio- och TV-lagen måste ändras.

6 Regionala sändningar och produktioner

Regeringens förslag: Ett sändningstillstånd som har meddelats av

regeringen skall kunna förenas med skyldigheten att regionalt sända

och producera program.

Promemorians förslag: Överensstämmer i sak med regeringens.

Förslaget i promemorian preciserades till att gälla skyldigheten att sända

regionalt producerade program.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna är positiva till för-

slaget eller lämnar det utan erinran. Några instanser anser att villkoret

eller motiven till villkoret bör uttryckas tydligare; däribland Mångfalds-

rådet som konstaterar att en skyldighet att sända regionalt producerade

program skall avse både regionala och rikstäckande sändningar samt

Radio- och TV-verket som anser att det föreslagna villkoret inte innebär

att regeringen kan kräva att regionalt producerade program också skall

sändas ut regionalt. Göteborgs Universitet förklarar att det är rimligt att

införa ett tillståndsvillkor om regionalt producerade program men att det

krävs andra åtgärder för att värna den lokala programverksamheten, t.ex.

att regeringen förhandlar fram sändningstillstånd med de enskilda statio-

nerna, låter sådana tillstånd avse en viss tid varje dag samt omförhandlar

sändningstillståndet för TV4. Svenska Journalistförbundet stöder för-

slaget om att trygga lokal-TV:s fortsatta existens men anser det svårt att

överblicka om metoden med ändrade annonsregler är den bästa.

Köpmannaförbundet avstyrker förslaget och anser att kravet ryms inom

villkoret om mångsidigt programutbud. Folkrörelsernas Medieforum

tillstyrker förslaget och anser att TV4:s sändningstillstånd bör formas

med föreskrifter om de regionala redaktionernas antal och geografiska

placering på ett sätt som motsvarar de nuvarande lokala TV-stationerna.

Skälen för regeringens förslag: En av de stora skillnaderna mellan

radiolagen som gällde när TV4:s koncession först beslutades och radio-

och TV-lagen (1996:844) är att den nu gällande lagen innehåller en

uttömmande uppräkning av vilka villkor som får ställas på programbolag.

Motivet för de preciserade villkoren är den kritik som tidigare framförts

från Lagrådet mot bakgrund av att alla yttrandefrihetsbegränsningar

måste framgå av lag (prop. 1995/96:160 s. 83).

I radio- och TV-lagen finns inget villkor som kan tillämpas för att

ställa krav på regionala sändningar eller redaktioner. Som en del av

villkoret att sända ett mångsidigt programutbud (3 kap. 2 § p. 13) kan

dock krav ställas på att händelser och skeenden i olika delar av landet

skall speglas i programmen. Under det villkoret ryms dock inte sådana

rent organisatoriska frågor som redaktionernas antal eller geografiska

placering (prop. 1995/96:160 s. 165). Någon möjlighet för regeringen att

med stöd i lagen i sändningstillståndet ställa precisa krav på ett

programföretag om regionala sändningar eller redaktioner finns därför

inte.

Såsom angivits under avsnitt 4.2 är bakgrunden och förutsättningen till

den föreslagna ändringen av annonsbestämmelserna att TV4 lämnar ett

åtagande angående regionala sändningar.

Ett sådant åtagande kan inordnas i det regelsystem som finns.

Grundtanken i radio- och TV-lagens uppbyggnad är, som redan sagts, att

alla krav för att få sända tillståndspliktig ljudradio eller television skall

framgå av lagen, antingen i form av uttryckliga bestämmelser eller

genom precisering av vilka villkor som får ställas. Det vore därför mest

förenligt med radio- och TV-lagstiftningen om ett åtagande av det slag

regeringen önskar av TV4 formaliseras i ett sändningstillstånd. Villkors-

listan i lagen måste i så fall kompletteras. Ett annat skäl för att införa ett

sådant villkor är att det finns anledning att räkna med att regeringen i en

framtid med tillgång till flera digitala marksända kanaler kan behöva

ställa krav på att en del av programverksamheten skall vara regionalt

inriktad. I promemorian föreslogs därför att uppräkningen av vilka

villkor staten får ställa på ett programföretag skulle kompletteras med ett

villkor om regionalt producerade program.

Några remissinstanser har anfört att villkoret inte är tillräckligt tydligt

och att det inte täcker en skyldighet att också sända ut program regionalt.

Regeringen kan instämma i den kritiken. Genom villkoret om ett mång-

sidigt programutbud kan regeringen ställa krav på produktion utanför

programföretaget självt och att händelser i olika delar av landet speglas i

programmen. Ett krav på att sända regionalt producerade program i de

rikstäckande sändningarna kan i viss omfattning anses ingå i det vill-

koret. Regeringen anser dock, vilket remissinstanserna instämt i, att det

också skall vara möjligt att kräva att de regionalt producerade program-

men skall sändas ut i regionerna. Villkoret bör därför preciseras till att

gälla både en skyldighet att regionalt sända program och att producera

program regionalt. Regeringen kan i villkoret precisera vilka regioner

som avses.

Grundtanken är att programmen skall spegla händelser i regionen på

det sätt som nu sker både i SVT:s program och i TV4:s regionalfönster.

Det mest naturliga är att regionala program produceras i samma region

och behandlar frågor som är viktiga för regionen. Krav skall kunna

ställas på att de program som sänds ut regionalt är producerade i

regionen. Tillståndsvillkoret kan dock ges en sådan utformning att även

andra program i viss omfattning kan förekomma i de regionala sändning-

arna.

Ett villkor om regionala sändningar i skilda delar av landet och

regionalt producerade program kan innebära att det är nödvändigt för

programföretaget att ha en regional organisation. Detta innebär självfallet

inte att staten får rätt att ställa detaljerade krav på själva utformningen av

ett programföretags organisation m.m.

En ytterligare anledning till att regeringen inte i TV4:s nya sändnings-

tillstånd kunnat ställa precisa krav på regionala sändningar är vissa

uttalanden i den proposition som ligger till grund för TV4:s koncession. I

propositionen konstaterades att de krav som skulle ställas på

programbolaget innebar att bolaget skulle spegla hela landet i sin

programverksamhet (prop. 1990/91:149 s. 163 f, bet. 1990/91:KU39 s.

40 f). Det ansågs dock inte realistiskt att räkna med att programföretaget

som skulle få koncessionen skulle komma att ha en omfattande och

dyrbar organisation för regional produktion av program. De företag som

var intresserade av koncessionen skulle få lägga fram sina förslag,

varefter den valda lösningen i lämplig form skulle ingå i avtalet mellan

staten och programföretaget. Förutsättningarna för TV4, som var det

företag som fick koncessionen, har förändrats sedan dess. Med ändrade

reklamregler förbättras förutsättningarna ytterligare. Mot den bakgrunden

är det rimligt att ställa vissa krav på att TV4 skall regionalt producera

och sända program.

7 Övriga frågor

Regeringens förslag: Sändningstillstånd skall kunna återkallas om ett

tillståndsvillkor om programföretags ägarförhållanden har åsidosatts

på ett väsentligt sätt. Bestämmelserna om utgivare kompletteras på så

sätt att även den som meddelas ett tillfälligt sändningstillstånd skall

utse utgivare.

Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering-

ens.

Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker förslaget om

komplettering av bestämmelsen om återkallelse av tillstånd eller lämnar

förslaget utan erinran. Några instanser pekar på problemet med att en

tillståndshavare kan ha svårt att påverka att villkoret följs eftersom det är

ägarnas agerande som innebär att villkoret överträds. Mångfaldsrådet

föreslår att bestämmelsen ändras på så sätt att regeringen skall ha en

uttrycklig möjlighet att godkänna en ägarförändring. Förslaget om kom-

plettering av bestämmelsen om utgivare tillstyrks eller lämnas utan

erinran av de flesta remissinstanser. Radio- och TV-verket föreslår att

bestämmelsen i 3 kap. 6 § lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryck-

frihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden angående

avannonsering av radioprogram i närradio tas bort eftersom den inte

behövs.

Skälen för regeringens förslag: I avtalet mellan staten och Nordisk

Television AB (numera TV4) som gällde till den 31 december 1996

antecknades programföretagets ägarförhållanden samt föreskrevs att

staten kunde säga upp avtalet om dessa förhållanden i väsentlig mån

förändrats. Bakgrunden till kravet var uttalanden i den proposition som

föregick beslutet att inrätta den tredje markkanalen. I motiven slogs fast

att en bred krets av ägare skulle eftersträvas, att sammansättningen av

ägare skulle bli sådan att maktkoncentrationen inom medierna inte skulle

förstärkas samt att avtalet mellan företaget och staten skulle medge

uppsägning från statens sida om mer betydelsefulla ändringar i företagets

ägarkrets skedde (prop. 1990/91:149 s. 165 f.).

Enligt 3 kap. 4 § andra stycket radio- och TV-lagen får sändnings-

tillstånd som meddelas av regeringen förenas med villkor att ägarför-

hållandena och inflytandet i företaget inte får förändras mer än i begrän-

sad omfattning. I förarbetena till bestämmelsen anges att eftersom aktier

kan säljas fritt vore det helt meningslöst att uppställa villkor om ägande,

om villkoret inte också gällde under tillståndstiden (prop. 1995/96:160 s.

166). Ett av villkoren i TV4:s nya sändningstillstånd är att ägarför-

hållandena och inflytandet i bolaget inte i sin helhet får påtagligt föränd-

ras så att ägarkoncentrationen inom medierna ökar.

Enligt 11 kap. 2 § radio- och TV-lagen kan ett sändningstillstånd

återkallas om tillståndshavaren väsentligt brutit mot lagen eller vissa av

de villkor som förenats med tillståndet. I bestämmelsen har preciserats att

det gäller villkor enligt 3 kap. 1-3 §§. I författningskommentaren till

bestämmelsen förutsätts att det gäller alla villkor staten kan ställa samt

att detta motsvarar vad som gäller enligt avtalen (prop. 1995/96:160 s.

145 f. och 193 f.). Radiolagsutredningen föreslog i sitt betänkande Ny

lagstiftning om Radio och TV (SOU 1994:105) att ett sändningstillstånd

som meddelats av regeringen kan återkallas om tillståndshavaren

väsentligt brutit mot lagen eller mot villkor för tillstånd enligt lagen.

Även i lagrådsremissen som föregick radio- och TV-lagen föreslogs att

sändningstillstånd får återkallas om tillståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med tillståndet med stöd av 3 kap. 1 4 §§,

dvs. även mot villkoret om förändrade ägarförhållanden (prop.

1995/96:160 s. 260).

Utgångspunkten vid arbetet med den nya radio- och TV-lagen har varit

att sändningstillstånd meddelade av regeringen kan återkallas om inte

tillståndshavaren följer bestämmelserna i lagen eller villkoren i

sändningstillståndet. Av rent förbiseende har hänvisningen till villkoret

om förändrade ägarförhållanden i 3 kap. 4 § fallit bort. I promemorian

föreslogs därför att bestämmelsen skulle kompletteras så att den överens-

stämmer med det ursprungliga förslaget.

Flera remissinstanser har påpekat problemet med att programföretaget

som innehar sändningstillståndet och är skyldigt att följa ett villkor om

ägarförändringar, i många fall inte kan påverka aktieägarnas agerande

och sina egna ägandeförhållanden. Mångfaldsrådet har anmärkt att skulle

bolaget genom bestämmelse i bolagsordningen eller på annat sätt för-

bjuda överlåtelser av aktier, är ett sådant förbehåll ogiltigt enligt aktie-

bolagslagen (1975:1385). Slutsatsen är, enligt Mångfaldsrådet, att en

tillståndshavare inte kan bryta mot ett sådant villkor; endast aktieägarna

kan agera på ett sådant sätt att villkoret inte längre är uppfyllt.

Mångfaldsrådets anmärkning är korrekt. Bestämmelsen bör formuleras

om så att den omfattar ett åsidosättande av villkoret när det är tillstånds-

havarens ägare som har orsakat att villkoret inte längre är uppfyllt.

Såsom rådet konstaterat finns det inget hinder mot en sådan reglering

bara därför att det rör sig om ett förhållande som ligger utom tillstånds-

havarens kontroll. Om ett programföretag har fått ett sändningstillstånd

av regeringen och godtagit villkoren för tillståndet, har även företagets

ägare ett ansvar för att villkoren är uppfyllda under hela tillstånds-

perioden.

Mångfaldsrådet har även föreslagit att bestämmelsen skall utformas så

att den ger regeringen en möjlighet att godkänna en ägarförändring.

Enligt rådets mening föreligger en sådan möjlighet redan idag, trots att

det inte har kommit till klart uttryck i lagen.

Enligt 12 kap. 1 och 2 §§ radio- och TV-lagen (1996:844) prövas

återkallelse av tillstånd antingen av allmän domstol eller Radio- och TV-

verket. Återkallelse av tillstånd på grund av överträdelse av villkor om

ägarförhållanden bör rimligtvis falla under Radio- och TV-verkets

prövning. Frågan om återkallelse tas dock först upp efter anmälan av

regeringen. Detta innebär att regeringen i vart fall i efterhand måste ta

ställning till en ägarförändring innan en återkallelse kan ske på den

grunden.

Mångfaldsrådet har till uppgift att överväga och föreslå åtgärder för att

stärka mångfalden och motverka skadlig ägar- och maktkoncentration

inom massmedierna (dir 1995:13). Rådet har för avsikt att senast under

år 1998 till regeringen överlämna ett betänkande som innehåller förslag

till åtgärder som kan begränsa skadlig koncentration av ägandet av

massmedierna. Regeringen finner att det därför inte är motiverat att i

detta lagstiftningsärende föreslå mer omfattande ändringar av bestäm-

melserna på området. Någon uttrycklig möjlighet för regeringen att pröva

en ägarförändring av ett programföretag som innehar sändningstillstånd

bör för närvarande inte införas.

Genom radio- och TV-lagen infördes en möjlighet att meddela

tillfälliga sändningstillstånd. Radio- och TV-verket får meddela tillstånd

att under en begränsad tid om högst två veckor sända TV- eller

ljudradioprogram som inte är närradio eller lokalradio (2 kap. 2 § fjärde

stycket). Tanken är att en ansökan om att tillfälligt sända lägerradio i ett

visst begränsat område eller från en idrottstävling som äger rum i flera

kommuner skall kunna beviljas (prop. 1995/96:160 s. 78). Några följd-

bestämmelser om skyldighet att utse utgivare för dessa sändningar

infördes dock inte i lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden

(föreskriftslagen). Enligt 4 kap. 1 § yttrandefrihetsgrundlagen skall bl.a.

ljudradio- och TV-program ha en utgivare. Regeringen föreslår därför att

en sådan skyldighet införs i föreskriftslagen.

I 6 kap. 9 § radio- och TV-lagen föreskrivs att den som sänder program

med stöd av lagen skall använda en sådan beteckning för sina sändningar

som har godkänts av Radio- och TV-verket samt att beteckningen skall

anges minst en gång varje sändningstimme. Bestämmelsen gäller även

för närradio. Såsom Radio- och TV-verket påpekat kan det ifrågasättas

om bestämmelsen i föreskriftslagen om att varje närradiosändning skall

avslutas med en uppgift om vilken sammanslutning som har sänt

programmet, fyller någon funktion mot bakgrund av den ovan nämnda

bestämmelsen i radio- och TV-lagen. En sändning i närradion innehåller

ofta åsiktsyttringar. Regeringen anser att det är viktigt för denna

sändningsform att lyssnaren direkt kan få besked om vilken samman-

slutning som står bakom sändningen. Ett besked om vilken beteckning

sammanslutningen använder kan inte anses tillräckligt. Ingen ändring bör

därför ske i bestämmelserna.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1559) med

 föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

 yttrandefrihetsgrundlagens områden

3 kap. 3 6 §§

Paragraferna har omarbetats redaktionellt. 6a 6d §§, om sändningar i

lokalradio, har arbetats in i 3 6 §§. Genom tillägget i 3 § första stycket

andra meningen har de aktuella paragraferna gjorts tillämpliga även på

sändningar som omfattas av tillstånd enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket

radio- och TV-lagen (1996:844).

8.2 Förslaget till lag om ändring i radio- och TV-lagen

 (1996:844)

3 kap. 2 §

Ändringen innebär att uppräkningen av vilka villkor staten får ställa på

ett programföretag som sänder markbaserad ljudradio eller television

med stöd av regeringens tillstånd, kompletteras med möjligheten att ställa

krav på regionala sändningar och produktioner. Att regionalt sända

program innebär att programmen skall nå befolkningen i en viss region.

Det kan även innefatta en skyldighet att låta utsändningen av pro-

grammen ske från regionen. Med att regionalt producera program menas

att programmen i huvudsak har framställts i en region, se avsnitt 6.

7 kap. 5 §

Ändringen i första stycket innebär att den högsta tillåtna annonstiden per

timme i TV-sändningar höjs till tio minuter vad gäller sändningstiden

mellan klockan 19.00 och 24.00. Enligt nuvarande regler får annonser

endast i undantagsfall förekomma under tio minuter. Denna undan-

tagsregel blir nu endast tillämplig för övrig sändningstid. Förändringen

av annonsfördelningen under dygnet gäller för alla TV-programföretag

som radio- och TV-lagen är tillämplig på. Det betyder att även

programföretag som sänder i satellit och kabel omfattas. Reglerna om

annonsmängd i ljudradion är oförändrade.

Bestämmelsens andra stycke innebär att den särskilda annons-

begränsningen under bästa sändningstid tas bort. Detta blir delvis en följd

av ändringen i första stycket. Enligt nuvarande regler får annonser sändas

under högst tio procent av sändningstiden mellan klockan 18.00 och

24.00. Det rymmer en genomsnittlig annonstid på sex minuter per timme.

Ändringen medför att det under bästa sändningstid (mellan klockan 19.00

och 24.00) är tillåtet att sända annonser under tio minuter per timme.

Under övrig sändningstid får programföretagen, i enlighet med be-

stämmelsen i första stycket, sända annonser i åtta minuter. Eftersom den

totala mängden annonser under ett dygns sändningstid är oförändrad, tio

procent av sändningstiden per dygn, tillåts inte programbolagen sända

mer annonser med de ändrade reglerna.

8 kap. 1 §

Undantaget i andra stycket för tillstånd enligt 2 kap. 2 § femte stycket är

obehövligt eftersom skyldigheten till vidaresändning omfattar TV-

program och tillstånd enligt 2 kap. 2 § femte stycket endast omfattar

ljudradioprogram.

11 kap. 2 §

I ett sändningstillstånd som meddelas av regeringen kan regeringen

såsom villkor för sändningsrätten kräva att ägarförhållandena och

inflytandet i företaget som får tillståndet inte får förändras mer än i

begränsad omfattning. Ändringen i första stycket innebär att ett sådant

villkor sanktioneras på samma sätt som övriga villkor, dvs. att det finns

en möjlighet att återkalla tillståndet om villkoret har åsidosatts på ett

väsentligt sätt. En sanktion mot en överträdelse av villkoret om

ägarförändringar drabbar tillståndshavaren, dvs. programföretaget, men

riktas egentligen mot programföretagets ägare, se avsnitt 7. En förut-

sättning är dock, i enlighet med bestämmelsen i 11 kap. 1 §, att åtgärden

inte framstår som alltför ingripande.

Övergångsbestämmelser

Ändringarna skall träda i kraft den 1 juli 1997. För sändningar som har

skett dessförinnan gäller äldre regler. Ett tillstånd som har beslutats enligt

de äldre reglerna kommer att omfattas av förslagen, t.ex. vad gäller

statens möjlighet att återkalla tillstånd.

Sammanfattning av promemorians förslag

I promemorian föreslås att annonsreglerna ändras på så sätt att den

särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under bästa

sändningstid tas bort och att högsta tillåtna annonsmängd höjs från åtta

till tio minuter under sändningstiden mellan klockan 19.00 och 24.00.

Det införs även en möjlighet för staten att i ett sändningstillstånd kräva

skyldighet att sända regionalt producerade program. Bestämmelserna om

återkallelse av tillstånd och om utgivare kompletteras något.

Promemorians lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med

 föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

 yttrandefrihetsgrundlagens områden

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1559) med föreskrifter

på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden

dels att 3 kap. 6 a 6 d §§ skall upphöra att gälla,

dels att rubriken närmast före 3 kap. 6 a § skall utgå,

dels att 3 kap. 3 6 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 3 § skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Sändningar i närradio

Sändningar med tillstånd av

Radio- och TV-verket

3 kap.

3 §

Varje sammanslutning som

avser att sända ljudradio med

stöd av 4 kap. radio- och TV-

lagen (1996:844) skall utse en

utgivare för programverksam-

heten. Sammanslutningen skall

till Radio- och TV-verket an-

mäla vem som är utgivare.

Om den som är utsedd till

utgivare inte längre är behörig

eller hans uppdrag upphör, skall

sammanslutningen omedelbart

utse ny utgivare. Denne skall an-

Varje sammanslutning som

avser att sända ljudradio med

stöd av 4 kap. radio- och TV-

lagen (1996:844) skall utse en

utgivare för programverksam-

heten. Detsamma gäller inne-

havare av tillstånd enligt lokal-

radiolagen (1993:120) eller

enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket

radio- och TV-lagen. Samman-

slutningen eller tillstånds-

havaren skall till Radio- och

TV-verket anmäla vem som är

utgivare.

Om den som är utsedd till

utgivare inte längre är behörig

eller hans uppdrag upphör, skall

sammanslutningen eller till-

ståndshavaren omedelbart utse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

mälas så som föreskrivs i

första stycket.

ny utgivare. Denne skall an

mälas så som föreskrivs i första

stycket.

4 §

En ställföreträdare för utgiva-

ren skall vara godkänd av den

sammanslutning som har utsett

utgivaren. Utgivaren skall till

Radio- och TV-verket anmäla

vem som är ställföreträdare.

En ställföreträdare för utgiva-

ren skall vara godkänd av den

sammanslutning som har utsett

utgivaren eller av den som inne-

har tillståndet. Utgivaren skall

till Radio- och TV-verket an-

mäla vem som är ställföre-

trädare.

5 §

Till varje anmälan enligt 3

eller 4 § skall fogas bevis att

utgivaren eller ställföreträdaren

uppfyller de behörighetsvillkor

som anges i yttrandefrihets-

grundlagen och att han har åtagit

sig uppdraget. I fråga om ställ-

företrädare skall det dessutom

visas att sammanslutningen har

godkänt honom.

Till varje anmälan enligt 3

eller 4 § skall fogas bevis att

utgivaren eller ställföreträdaren

uppfyller de behörighetsvillkor

som anges i yttrandefrihets-

grundlagen och att han har åtagit

sig uppdraget. I fråga om ställ-

företrädare skall det dessutom

visas att sammanslutningen eller

tillståndshavaren har godkänt

honom.

6 §

Varje sändning av ett radio-

program i närradio skall avslutas

med en uppgift om vilken

sammanslutning som har sänt

programmet. Om en ställföre-

trädare för utgivaren har tjänst-

gjort, skall det samtidigt lämnas

en uppgift om ställföreträdarens

namn.

När ställföreträdaren för en

utgivare har tjänstgjort skall

hans namn anges i sändningen.

Dessutom skall varje sändning

av ett radioprogram i närradio

avslutas med en uppgift om

vilken sammanslutning som har

sänt programmet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen

 (1996:844)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 §, 7 kap. 5 §, 8 kap. 1 § och 11 kap.

2 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

2 §

Villkor för sändningstillstånd

får även avse skyldighet att

1. sända program till hela

landet eller till en viss del av

landet,

2. sända under en viss minsta

tid,

3. samtidigt sända ett visst

minsta antal program i varje

område,

4. bereda utrymme för sänd-

ningar som är särskilt anpassade

för syn- eller hörselskadade en-

ligt 2 kap. 1 § andra stycket,

5. utforma sändningar på ett

sådant sätt att de blir tillgängliga

för funktionshindrade,

6. bereda utrymme för sänd-

ningar som sker med stöd av

tillstånd av regeringen,

7. använda en viss sändnings-

teknik,

8. använda vissa radio-

sändare,

9. ta hänsyn till ljudradions

och televisionens särskilda ge-

nomslagskraft när det gäller pro-

grammens ämnen och utform-

ning samt tiden för sändning av

programmen,

10. iaktta bestämmelsen i 6

kap. 3 § första stycket om berik-

tigande även i fråga om ljud-

radion,

11. sända genmälen,

Nuvarande lydelse

12. i programverksamheten

respektera den enskildes privat-

liv,

13. sända ett mångsidigt pro-

gramutbud,

14. kostnadsfritt sända med-

delanden som är av vikt för

allmänheten om en myndighet

begär det,

15. till Granskningsnämnden

för radio och TV lämna upp-

gifter som är nödvändiga för

nämndens bedömning om sända

program stämmer överens med

de villkor som har meddelats

enligt denna lag, och

16. utforma sändningarna på

sådant sätt att de inte endast kan

tas emot av en begränsad del av

allmänheten i sändningsområdet.

Villkor för sändningstillstånd

får även avse skyldighet att

1. sända program till hela

landet eller till en viss del av

landet,

2. sända under en viss minsta

tid,

3. samtidigt sända ett visst

minsta antal program i varje

område,

4. bereda utrymme för sänd-

ningar som är särskilt anpassade

för syn- eller hörselskadade en-

ligt 2 kap. 1 § andra stycket,

5. utforma sändningar på ett

sådant sätt att de blir tillgängliga

för funktionshindrade,

6. bereda utrymme för sänd-

ningar som sker med stöd av

tillstånd av regeringen,

7. använda en viss sänd-

ningsteknik,

8. använda vissa radio-

sändare,

9. ta hänsyn till ljudradions

och televisionens särskilda ge-

nomslagskraft när det gäller pro-

grammens ämnen och utform-

ning samt tiden för sändning av

programmen,

10. iaktta bestämmelsen i 6

kap. 3 § första stycket om berik-

tigande även i fråga om ljud-

radion,

11. sända genmälen,

Föreslagen lydelse

12. i programverksamheten

respektera den enskildes privat-

liv,

13. sända ett mångsidigt pro-

gramutbud,

14. sända regionalt produ-

cerade program,

15. kostnadsfritt sända med-

delanden som är av vikt för

allmänheten om en myndighet

begär det,

16. till Granskningsnämnden

för radio och TV lämna upp-

gifter som är nödvändiga för

nämndens bedömning om sända

program stämmer överens med

de villkor som har meddelats

enligt denna lag, och

17. utforma sändningarna på

sådant sätt att de inte endast kan

tas emot av en begränsad del av

allmänheten i sändningsområdet.

7 kap.

5 §

Annonser får sändas högst

åtta minuter under en timme

mellan hela klockslag. I TV-

sändning får denna tid dock i

rena undantagsfall utsträckas till

högst tio minuter. Om sänd-

ningstiden inte omfattar en

timme mellan hela klockslag får

annonser sändas under högst tio

procent av den tiden.

Annonser får i en TV-

sändning sändas under högst tio

procent av sändningstiden per

dygn samt under högst tio

procent av sändningstiden

mellan klockan 18.00 och 24.00.

Annonser får sändas högst

åtta minuter under en timme

mellan hela klockslag. I TV-

sändning får denna tid dels i

rena undantagsfall, dels under

sändningstiden mellan klockan

19.00 och 24.00, utsträckas till

högst tio minuter. Om sänd-

ningstiden inte omfattar en

timme mellan hela klockslag får

annonser sändas under högst tio

procent av den tiden.

Annonser får i en TV-

sändning sändas under högst tio

procent av sändningstiden per

dygn.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Programtjänster som uteslutande är avsedda för program där publiken

erbjuds att beställa varor eller tjänster (försäljningsprogram) får trots vad

som sägs i första och andra stycket sändas i televisionen. Med

programtjänst avses ett samlat utbud av program som sänds under en

gemensam beteckning. Utöver vad som följer av 6 kap. 9 § skall

programtjänstens beteckning anges i början och i slutet av sändningen.

8 kap.

1 §

Var och en som äger eller annars förfogar över en anläggning för

trådsändning där TV-program sänds vidare till allmänheten och varifrån

sändningarna når fler än tio bostäder skall se till att de boende i

fastigheter som är anslutna till anläggningen kan ta emot sådana TV-

sändningar som sker med stöd av tillstånd från regeringen och som är

avsedda att kunna tas emot av var och en i området. Sändningarna skall

kunna tas emot på ett tillfredsställande sätt och utan kostnad för själva

mottagningen. Sändningsplikten gäller även sändningar som en

tillståndshavare sänder för att uppfylla skyldigheten att sända till hela

landet eller till delar av landet, men där sättet att sända inte kräver

regeringens tillstånd.

Sändningsplikten omfattar inte

sändningar som sker med stöd av

tillstånd enligt 2 kap. 2 § femte

stycket eller med stöd av tillstånd

till vidaresändning enligt 3 kap.

5 §.

Sändningsplikten omfattar

inte sändningar som sker med

stöd av tillstånd till vidare-

sändning enligt 3 kap. 5 §.

11 kap.

2 §

Ett tillstånd som meddelats av

regeringen får återkallas om till-

ståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med

tillståndet med stöd av 3 kap. 1

3 §§ eller mot föreskrifterna i 6

kap. 1 5 §§ eller 7 kap. 1 10 §§.

Ett tillstånd som meddelats av

regeringen får återkallas om till-

ståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med

tillståndet med stöd av 3 kap. 1

3 §§ eller 4 § andra stycket eller

mot föreskrifterna i 6 kap. 1 5

§§ eller 7 kap. 1 10 §§.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ett tillstånd som meddelats av regeringen får också återkallas, om

tillståndshavaren förfogar över mer än ett sådant tillstånd, antingen direkt

eller genom företag där tillståndshavaren på grund av aktie- eller

andelsinnehav eller avtal ensam har ett bestämmande inflytande.

Återkallelsen skall då avse det eller de tillstånd som meddelats efter det

första tillståndet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om sändningar som har skett före ikraftträdandet.

Sammanställning av remissyttranden över

promemorian om vissa ändringar i

annonsbestämmelserna i radio- och TV-lagen

(1996:844), m.m. (dnr Ku97/187/RTV).

Remissinstanserna

Promemorian har tillställts följande remissinstanser; Justitiekanslern,

Post- och telestyrelsen, Statskontoret, Riksrevisionsverket, Stockholms

universitet, Göteborgs universitet, Radio- och TV-verket, Gransknings-

nämnden för radio och TV, Rådet för mångfald inom massmedierna,

Konkurrensverket, Konsumentverket/KO, Landstingsförbundet, Svenska

Kommunförbundet, Sveriges Television AB, TV4 AB (publ), Teracom

Svensk Rundradio AB, Sveriges Industriförbund, Sveriges

Reklamförbund, Annonsörföreningen, Sveriges Köpmannaförbund,

Copyswede, Svenska Journalistförbundet, Folkrörelsernas Medieforum,

Svenska tonsättares internationella musikbyrå (STIM), Föreningen

svenska kompositörer av populärmusik (SKAP), Allmänhetens

pressombudsman och Sveriges Konsumentråd.

Justitiekanslern, Post- och telestyrelsen, Statskontoret, Stockholms

universitet, Konkurrensverket, Konsumentverket/KO, Sveriges

Television AB, STIM, Allmänhetens pressombudsman och Sveriges

Konsumentråd har förklarat att de inte har några synpunkter på förslagen.

Promemorians förslag

1 Allmänna synpunkter från remissinstanserna

Göteborgs Universitet har anfört följande. Universitetet ifrågasätter

ändringarna och anser att tillvägagångssättet är anmärkningsvärt och

konsekvenserna av förslagen inte utredda. Förslaget är baserat på

bristande kunskaper om lokal-TV-verksamheten idag; flertalet stationer

har haft betydande ekonomiska problem och gjort betydande förluster.

Det är osäkert om möjligheterna för TV4 att ta in mer annonser på något

avgörande sätt skulle påverka de lokala stationernas ekonomi. Flera av

dessa stationer ägs delvis av framgångsrika lokala dagstidningar, som

själva borde haft möjlighet att satsa på lokal-TV om de bedömt detta som

intressant. Det rimmar inte heller väl med tankarna om mångfald inom

mediesektorn att de lokala stationerna på detta sätt knyts närmare TV4

samt med ett indirekt stöd till stationer som delvis ägs av starka

landsortstidningar

Rådet för mångfald inom massmedierna (mångfaldsrådet) har anfört

följande.

Förfarandet att förslagen skall föreläggas riksdagen om TV4 sluter

avtal med ett ospecificerat antal lokala TV-företag om att fortsätta med

regionala sändningar kan väcka vissa betänkligheter eftersom den

innebär att man knyter lagstiftningsbehovet till en bestämd förutsättning

utan omedelbart samband med själva regleringen. Även om förutsätt-

ningen skulle vara uppfylld vid tidpunkten för ett riksdagsbeslut kan

förhållandena komma att ändras av olika skäl som är svåra att förutse och

som kan ligga utom kontroll för TV4. Frågan om lagstiftningen i så fall

skall återföras till nuvarande lydelse lämnas öppen i promemorian.

Det är dessutom ingalunda självklart att lokala TV-stationer har

betydelse för mångfalden inom nyhetsförmedling och opinionsbildning.

Det hänger samman med att den dominerande lokala tidningen på orten

ofta har ett inflytande över verksamheten. Just nu finns det lite som tyder

på att de nyheter och annat aktualitetsmaterial som förmedlas genom den

lokala televisionen tillför den lokala eller regionala debatten något

väsentligt. Ofta handlar det om att återge material som redan tidningarna

behandlat. Visserligen innebär TV-sändningarna fler distributionskanaler

för sådant material men knappast någon ökad mångfald för medie-

konsumenterna, eftersom dominansen för en enda lokal eller regional

nyhetsförmedlare snarare ökar än minskar. Utrymmet för andra intressen

att göra sig hörda kan därmed möjligen t.o.m. minska. Det avgörande i

detta fall är att ägarintressena inte tillåts spela en roll för de regionala

redaktionernas oavhängighet. Endast i den mån dessa redaktioner

producerar eget material och kan agera självständigt i förhållande till

både de lokala ägarna exempelvis dominerande tidningar på orten och

till medieintressen på riksnivå kan den lokala privata televisionen öka

mångfalden.

2 Vissa ändringar i annonsbestämmelserna

Promemorian:

Den särskilda begränsning av mängden annonser som får sändas under

bästa sändningstid utgår och annonsinslagens längd under en timme

tillåts ökas till tio minuter under sändningstiden mellan klockan 19.00

och 24.00.

Remissinstanserna:

Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran av de flesta av remiss-

instanserna.

Granskningsnämnden för radio och TV ifrågasätter om annonsregeln

inte gjorts onödigt komplicerad och anser att den föreslagna

tiominutersregeln kan göras generell. Nämnden är tveksam till om regeln

om åttaminuters reklam under övrig tid behövs eftersom skälet bland

annat är att förskona barn från reklam och detta syfte uppfylls med

förbudet mot att sända reklam i anslutning till barnprogram.

Mångfaldsrådet konstaterar att den föreslagna finansieringsmetoden

med en förlängning av annonstiden från åtta till tio minuter under kvälls-

tid inte är helt oproblematisk mot bakgrund av frågan om reklam-

köparnas inflytande över programverksamheten. Enligt rådets mening

kan en utökad annonstid rimligtvis allmänt befaras medföra att konse-

kvenserna av reklamberoendet hos TV-företagen blir mer påtagliga.

Industriförbundet tillstyrker förslaget men anser att radio- och TV-

lagen borde ansluta till TV-direktivets regler.

Reklamförbundet tillstyrker förslaget och påpekar samtidigt att Sverige

borde ansluta sig till TV-direktivets regler om högsta tillåtna reklamtid i

televisionen.

Annonsörföreningen anser att förslaget gagnar annonsörerna och kan

ge fler annonsörer möjligheter att utnyttja TV som ett reklammedium,

vilket ökar den fria konkurrensen.

Sveriges köpmannaförbund har inget att erinra mot förslaget.

3 Regionalt producerade program

Promemorian:

Ett sändningstillstånd som har meddelats av regeringen skall kunna

förenas med en skyldighet att sända regionalt producerade program.

Remissinstanserna:

De flesta remissinstanserna är positiva till förslaget eller lämnar det utan

erinran.

Göteborgs Universitet anser att förslaget är rimligt men att det kan

ifrågasättas om inte kravet på sådan produktion redan täcks av villkoret

om mångsidigt programutbud. Universitetet anser att om det är den

lokala programverksamheten regeringen värnar om krävs andra åtgärder;

t.ex. att förhandla fram sändningstillstånd med de enskilda stationerna

och låta tillstånd avse en viss tid varje dag samt därefter omförhandla

sändningstillståndet för TV4.

Radio- och TV-verket (RTV) anser att det föreslagna villkoret innebär

att krav på programmens ursprung kan ställas men inte att de regionalt

producerade programmen även skall sändas ut regionalt.

TV4 AB (publ) anser att det i tillståndskatalogen bör förtydligas

skillnaden mellan regionalt producerade program och regionala

sändningar.

Mångfaldsrådet anser att den formulering som används i lagen inte är

entydig när det gäller skyldigheten att sända regionalt producerade

program; en sådan skyldighet kan avse både regionala och rikstäckande

sändningar. Båda typerna av verksamhet bör enligt rådets mening ingå i

skyldigheten för programföretaget. Utan något uttalande, åtminstone i

motiven, om detta försvåras dock tillsynen över efterlevnaden av det nya

villkoret, enligt rådet. Mångfaldsrådet anmärker även att det inte framgår

av promemorian om tanken är att det sändningstillstånd som meddelades

TV4 den 12 december 1996 skall kompletteras i efterhand med ett nytt

villkor med stöd av den nya punkt 14 i 3 kap. 2 § radio- och TV-lagen;

skulle detta vara avsikten bör de rättsliga förutsättningarna för detta

belysas.

Industriförbundet motsätter sig inte förslaget men påpekar att en sådan

plikt kan vara ekonomiskt betungande och det är viktigt att den utformas

så att den inte äventyrar kanalens programkvalitet, lönsamhet eller

möjligheter att anpassa upplägget till utvecklingen.

Annonsörföreningen tillstyrker förslaget och påpekar att det är ett stort

allmän- och regionalpolitiskt värde att regioners problem och

frågeställningar kan belysas i regional-TV. Föreningen konstaterar även

att det genom bibehållande av regionala TV-sändningar skapas vidare

förutsättningar för regionala TV-reklam, vilket gynnar lokala mindre

företag och leder till regional mediekonkurrens.

Sveriges köpmannaförbund avstyrker förslaget med det skälet att

kravet redan ryms i de nuvarande villkoren om en skyldighet att sända ett

mångsidigt programutbud.

Svenska Journalistförbundet anser det positivt att regeringen vidtar

åtgärder för att trygga de lokala TV-bolagens fortsatta existens men har

svårt att överblicka om den valda metoden med ökad tid för annonsinslag

är den bästa.

Folkrörelsernas Medieforum anser att förslaget är angeläget och anför

att TV4:s sändningstillstånd bör förenas med föreskrifter om de regionala

redaktionernas antal och geografiska placering på ett sätt som motsvarar

de nuvarande lokala TV-stationerna. Medieforum konstaterar dock att det

är omöjligt att avgöra i vad mån TV4:s ekonomi kan tåla en regional

förpliktelse av det slag som angivits.

4 Övrigt

Promemorian:

Återkallelse av sändningstillstånd skall kunna ske om programföretaget

väsentligt brutit mot något av de villkor regeringen ställt. Bestämmel-

serna om utgivare kompletteras på så sätt att även den som meddelas ett

tillfälligt sändningstillstånd skall utse utgivare.

Remissinstanserna:

Remissinstanserna tillstyrker förslaget om komplettering av bestämmel-

sen om återkallelse av tillstånd eller lämnar förslaget utan erinran.

Förslaget om komplettering av bestämmelsen om utgivare tillstyrks eller

lämnas utan erinran av instanserna.

Göteborgs Universitet påtalar problemet med att TV4 som tillstånds-

havare möjligtvis inte kan påverka att ägarförhållandena förändras.

Enligt Universitetet kan en ägare, som av något skäl måste sälja sina

aktier, använda detta som hot för att få igenom sina krav; om inte kraven

accepteras erbjuds aktierna till ett större medieföretag och då hotas TV4:s

möjlighet att sända.

Radio- och TV-verket (RTV) har inget att erinra mot att reglerna kring

anmälan av utgivare för närradio respektive lokalradio förs samman.

Verket ifrågasätter om inte reglerna om lokala digitala ljudradio-

sändningar bör överensstämma med dem som gäller närradio och

lokalradio. Vidare framför verket önskemål om en ändring i 2 kap. 4 §

radio- och TV-lagen som gör det möjligt att låta registret över tillstånds-

havare/anmälningspliktiga även få innehålla den till RTV anmälde

utgivaren. RTV föreslår också att bestämmelsen i 3 kap. 6 § lagen

(1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrande-

frihetsgrundlagens områden angående avannonsering av radioprogram i

närradio tas bort eftersom den inte behövs.

Mångfaldsrådet har anfört följande angående frågan om återkallelse av

tillstånd.

Det kan ifrågasättas om inte den föreslagna bestämmelsen vilar på ett

slags tankefel. Om, vilket i regel får antas vara fallet, sändningstillstånd

har meddelats ett aktiebolag, kan detta bolag inte lika litet som något

annat aktiebolag kontrollera sina ägandeförhållanden. Skulle bolaget

genom bestämmelse i bolagsordningen eller på annat sätt förbjuda

överlåtelse av aktier, är ett sådant förbehåll ogiltigt enligt 3 kap. 2 §

aktiebolagslagen. Börsintroduktionen av TV4 minskar ytterligare kon-

trollen över ägarförhållandena. En annan sak är att ägarna kan avtala om

hembudsskyldighet, men inte heller dessa kan träffa ett avtal som innebär

ett generellt överlåtelseförbud. Som regel gäller alltså att tillstånds-

havaren inte kan bryta mot ett sådant villkor som avses i 3 kap. 4 § andra

stycket. Däremot kan någon av ägarna agera på ett sådant sätt att villkoret

inte längre blir uppfyllt. Det föreligger därför risk att bestämmelsen blir

verkningslös.

Regeringen måste emellertid självfallet ha möjlighet både att uppställa

ett sådant villkor som nu avses och att återkalla ett tillstånd när villkoret

inte är uppfyllt. Den omständigheten att det här rör sig om ett villkor

rörande ett förhållande som ligger utom tillståndshavarens kontroll inne-

bär inte något hinder mot en sådan reglering.

Den åsyftade ordningen kan således åstadkommas, om ändringen av 11

kap. 2 § får en annan lydelse än den föreslagna, så att den inte längre

förutsätter att det skall vara tillståndshavaren som brutit mot det berörda

villkoret. Lagen bör för sådant fall ge regeringen möjlighet att godkänna

en ägarförändring. Det kan hävdas att en sådan möjlighet föreligger

redan idag, trots att det inte har kommit till klart uttryck i lagen.

Med hänvisning till vad som sålunda har anförts föreslår rådet att 11

kap. 2 § första stycket radio- och TV-lagen får behålla sin nuvarande

lydelse men att stycket kompletteras med en mening av följande innehåll:

"Detsamma gäller, om ett sådant villkor som avses i 3 kap. 4 andra

stycket utan regeringens godkännande har åsidosatts på ett väsentligt

sätt".

Svenska Journalistförbundet tillstyrker förslaget.

Folkrörelsernas Medieforum anser att det i framtiden kan vara befogat

att inte bara binda TV-bolaget vid ägarbildsbestämmelser utan även de

aktieägare som är aktuella vid tiden för tillståndet.

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1559) med

 föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

 yttrandefrihetsgrundlagens områden

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1559) med föreskrifter

på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden

dels att 3 kap. 6 a 6 d §§ skall upphöra att gälla,

dels att rubriken närmast före 3 kap. 6 a § skall utgå,

dels att 3 kap. 3 6 §§ samt rubriken närmast före 3 kap. 3 § skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Sändningar i närradio

Sändningar med tillstånd av

Radio- och TV-verket

3 kap.

3 §

Varje sammanslutning som

avser att sända ljudradio med

stöd av 4 kap. radio- och TV-

lagen (1996:844) skall utse en

utgivare för programverksam-

heten. Sammanslutningen skall

till Radio- och TV-verket an-

mäla vem som är utgivare.

Om den som är utsedd till

utgivare inte längre är behörig

eller hans uppdrag upphör, skall

sammanslutningen omedelbart

Varje sammanslutning som

avser att sända ljudradio med

stöd av 4 kap. radio- och TV-

lagen (1996:844) skall utse en

utgivare för programverksam-

heten. Detsamma gäller inne-

havare av tillstånd enligt lokal-

radiolagen (1993:120) eller

enligt 2 kap. 2 § fjärde stycket

radio- och TV-lagen. Samman-

slutningen eller tillstånds-

havaren skall till Radio- och

TV-verket anmäla vem som är

utgivare.

Om den som är utsedd till

utgivare inte längre är behörig

eller hans uppdrag upphör, skall

sammanslutningen eller till-

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

utse ny utgivare. Denne skall

anmälas så som föreskrivs i

första stycket.

ståndshavaren omedelbart utse

ny utgivare. Denne skall an-

mälas så som föreskrivs i första

stycket

4 §

En ställföreträdare för ut-

givaren skall vara godkänd av

den sammanslutning som har

utsett utgivaren. Utgivaren skall

till Radio- och TV-verket an-

mäla vem som är ställföre-

trädare.

En ställföreträdare för utgivaren

skall vara godkänd av den

sammanslutning som har utsett

utgivaren eller av den som

innehar tillståndet. Utgivaren

skall till Radio- och TV-verket

anmäla vem som är ställföre-

trädare.

5 §

Till varje anmälan enligt 3

eller 4 § skall fogas bevis att

utgivaren eller ställföreträdaren

uppfyller de behörighetsvillkor

som anges i yttrandefrihets-

grundlagen och att han har åtagit

sig uppdraget. I fråga om ställ-

företrädare skall det dessutom

visas att sammanslutningen har

godkänt honom.

Till varje anmälan enligt 3

eller 4 § skall fogas bevis att

utgivaren eller ställföreträdaren

uppfyller de behörighetsvillkor

som anges i yttrandefrihets-

grundlagen och att han har åtagit

sig uppdraget. I fråga om ställ-

företrädare skall det dessutom

visas att sammanslutningen eller

tillståndshavaren har godkänt

honom.

6 §

Varje sändning av ett radio-

program i närradio skall avslutas

med en uppgift om vilken

sammanslutning som har sänt

programmet. Om en ställföre-

trädare för utgivaren har tjänst-

gjort, skall det samtidigt lämnas

en uppgift om ställföreträdarens

namn.

När ställföreträdaren för en

utgivare har tjänstgjort skall

hans namn anges i sändningen.

Dessutom skall varje sändning

av ett radioprogram i närradio

avslutas med en uppgift om

vilken sammanslutning som har

sänt programmet.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997.

2 Förslag till lag om ändring i radio- och TV-lagen

 (1996:844)

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 §, 7 kap. 5 §, 8 kap. 1 § och 11 kap.

2 § radio- och TV-lagen (1996:844) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

2 §

Villkor för sändningstillstånd

får även avse skyldighet att

1. sända program till hela

landet eller till en viss del av

landet,

2. sända under en viss minsta

tid,

3. samtidigt sända ett visst

minsta antal program i varje om-

råde,

4. bereda utrymme för sänd-

ningar som är särskilt anpassade

för syn- eller hörselskadade

enligt 2 kap. 1 § andra stycket,

5. utforma sändningar på ett

sådant sätt att de blir tillgängliga

för funktionshindrade,

6. bereda utrymme för

sändningar som sker med stöd

av tillstånd av regeringen,

7. använda en viss sänd-

ningsteknik,

8. använda vissa radio-

sändare,

9. ta hänsyn till ljudradions

och televisionens särskilda ge-

nomslagskraft när det gäller pro-

grammens ämnen och utform-

ning samt tiden för sändning av

programmen,

10. iaktta bestämmelsen i 6

kap. 3 § första stycket om be-

riktigande även i fråga om ljud-

radion,

11. sända genmälen,

12. i programverksamheten

respektera den enskildes privat-

liv,

Nuvarande lydelse

13. sända ett mångsidigt pro-

gramutbud,

Villkor för sändningstillstånd

får även avse skyldighet att

1. sända program till hela

landet eller till en viss del av

landet,

2. sända under en viss minsta

tid,

3. samtidigt sända ett visst

minsta antal program i varje

område,

4. bereda utrymme för sänd-

ningar som är särskilt anpassade

för syn- eller hörselskadade

enligt 2 kap. 1 § andra stycket,

5. utforma sändningar på ett

sådant sätt att de blir tillgängliga

för funktionshindrade,

6. bereda utrymme för

sändningar som sker med stöd

av tillstånd av regeringen,

7. använda en viss sänd-

ningsteknik,

8. använda vissa radio-

sändare,

9. ta hänsyn till ljudradions

och televisionens särskilda ge-

nomslagskraft när det gäller pro-

grammens ämnen och utform-

ning samt tiden för sändning av

programmen,

10. iaktta bestämmelsen i 6

kap. 3 § första stycket om be-

riktigande även i fråga om ljud-

radion,

11. sända genmälen,

12. i programverksamheten

respektera den enskildes privat-

liv,

Föreslagen lydelse

13. sända ett mångsidigt pro-

gramutbud,

14. regionalt sända och

producera program,

14. kostnadsfritt sända med-

delanden som är av vikt för all-

mänheten om en myndighet

begär det,

15. till Granskningsnämnden

för radio och TV lämna

uppgifter som är nödvändiga för

nämndens bedömning om sända

program stämmer överens med

de villkor som har meddelats

enligt denna lag, och

16. utforma sändningarna på

sådant sätt att de inte endast kan

tas emot av en begränsad del av

allmänheten i sändningsområdet.

15. kostnadsfritt sända med-

delanden som är av vikt för

allmänheten om en myndighet

begär det,

16. till Granskningsnämnden

för radio och TV lämna

uppgifter som är nödvändiga för

nämndens bedömning om sända

program stämmer överens med

de villkor som har meddelats

enligt denna lag, och

17. utforma sändningarna på

sådant sätt att de inte endast kan

tas emot av en begränsad del av

allmänheten i sändningsområdet.

7 kap.

5 §

Annonser får sändas högst

åtta minuter under en timme

mellan hela klockslag. I TV-

sändning får denna tid dock i

rena undantagsfall utsträckas till

högst tio minuter. Om sänd-

ningstiden inte omfattar en

timme mellan hela klockslag får

annonser sändas under högst tio

procent av den tiden.

Annonser får i en TV-sänd-

ning sändas under högst tio pro-

cent av sändningstiden per dygn

samt under högst tio procent av

sändningstiden mellan klockan

18.00 och 24.00.

Annonser får sändas högst

åtta minuter under en timme

mellan hela klockslag. I TV-

sändning får denna tid dels

under sändningstiden mellan

klockan 19.00 och 24.00 dels i

rena undantagsfall, utsträckas

till högst tio minuter. Om sänd-

ningstiden inte omfattar en

timme mellan hela klockslag får

annonser sändas under högst tio

procent av den tiden.

Annonser får i en TV-sänd-

ning sändas under högst tio pro-

cent av sändningstiden per dygn.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Programtjänster som uteslutande är avsedda för program där publiken

erbjuds att beställa varor eller tjänster (försäljningsprogram) får trots vad

som sägs i första och andra stycket sändas i televisionen. Med

programtjänst avses ett samlat utbud av program som sänds under en

gemensam beteckning. Utöver vad som följer av 6 kap. 9 § skall

programtjänstens beteckning anges i början och i slutet av sändningen.

8 kap.

1 §

Var och en som äger eller annars förfogar över en anläggning för

trådsändning där TV-program sänds vidare till allmänheten och varifrån

sändningarna når fler än tio bostäder skall se till att de boende i

fastigheter som är anslutna till anläggningen kan ta emot sådana TV-

sändningar som sker med stöd av tillstånd från regeringen och som är

avsedda att kunna tas emot av var och en i området. Sändningarna skall

kunna tas emot på ett tillfredsställande sätt och utan kostnad för själva

mottagningen. Sändningsplikten gäller även sändningar som en

tillståndshavare sänder för att uppfylla skyldigheten att sända till hela

landet eller till delar av landet, men där sättet att sända inte kräver

regeringens tillstånd.

Sändningsplikten omfattar

inte sändningar som sker med

stöd av tillstånd enligt 2 kap. 2 §

femte stycket eller med stöd av

tillstånd till vidaresändning en-

ligt 3 kap. 5 §.

Sändningsplikten omfattar

inte sändningar som sker med

stöd av tillstånd till vidare-

sändning enligt 3 kap. 5 §.

11 kap.

2 §

Ett tillstånd som meddelats av

regeringen får återkallas om till-

ståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med

tillståndet med stöd av 3 kap. 1-

3 §§ eller mot föreskrifterna i 6

kap. 1-5 §§ eller 7 kap. 1-10 §§.

Ett tillstånd som meddelats av

regeringen får återkallas om till-

ståndshavaren väsentligt brutit

mot de villkor som förenats med

tillståndet med stöd av 3 kap. 1-

3 §§ eller mot föreskrifterna i 6

kap. 1-5 §§ eller 7 kap. 1-10 §§.

Detsamma gäller, om ett sådant

villkor som avses i 3 kap. 4 §

andra stycket har åsidosatts på

ett väsentligt sätt.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ett tillstånd som meddelats av regeringen får också återkallas, om

tillståndshavaren förfogar över mer än ett sådant tillstånd, antingen direkt

eller genom företag där tillståndshavaren på grund av aktie- eller

andelsinnehav eller avtal ensam har ett bestämmande inflytande.

Återkallelsen skall då avse det eller de tillstånd som meddelats efter det

första tillståndet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1997. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om sändningar som har skett före ikraftträdandet.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-03-03

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 27 februari 1997 (Kulturdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden,

2. lag om ändring i radio- och TV-lagen (1996:844).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Lena

Hjelmtorp.

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Kulturdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 mars 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1996/97:101 Vissa ändringar i

annonsbestämmelserna i radio- och TV-lagen (1996:844), m.m

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som

inför, ändrar, upp-

häver eller upprepar

ett normgivnings-

bemyndigande

Celexnummer för

bakomliggande EG-

regler

Radio- och TV-lagen

(1996:844)

389L0552

 Senaste lydelse av

3 kap. 6 a § 1994:400

3 kap. 6 b § 1994:400

3 kap. 6 c § 1993:123

3 kap. 6 d § 1993:123.

 Senaste lydelse 1996:854.

 Senaste lydelse 1994:400.

 Senaste lydelse av

3 kap. 6 a § 1994:400

3 kap. 6 b § 1994:400

3 kap. 6 c § 1993:123

3 kap. 6 d § 1993:123.

 Senaste lydelse 1996:854.

 Senaste lydelse 1994:400.

 Senaste lydelse av

3 kap. 6 a § 1994:400

3 kap. 6 b § 1994:400

3 kap. 6 c § 1993:123

3 kap. 6 d § 1993:123.

 Senaste lydelse 1996:854.

 Senaste lydelse 1994:400.

Prop. 1996/97:101

Prop. 1996/97:101

40

1

Prop. 1996/97:101

Bilaga 1

Prop. 1996/97:101

Bilaga 2

Prop. 1996/97:101

Bilaga 2

Prop. 1996/97:101

Bilaga 3

Prop. 1996/97:101

Bilaga 3

Prop. 1996/97:101

Bilaga 4

Prop. 1996/97:101

Bilaga 4

Prop. 1996/97:101

Bilaga 5

Prop. 1996/97:101