Regeringens skrivelse

1997/98:73

Nordiskt samarbete 1997

Skr.

1997/9

8:73

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 5 mars 1998

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Leif[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

 I skrivelsen redogör regeringen för det nordiska samarbetet under 1997 mellan

de

nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på verksamheten inom

ramen för Nordiska ministerrådet.

Innehållsförteckning

1 Nordisk samverkan för regional utveckling och stabilitet 3

2 Nordiskt samarbete - ett stycke in i den nya tiden 3

 2.1 Kontinuitet och förnyelse 3

 2.2 Samarbetet inom Norden 5

 2.3 Norden och Europa/EU/EES; Schengen-samarbetet 6

 2.4 Norden och dess närområden 8

 2.5 Svenskt ordförandeskap 9

3 Nordiskt samarbete på sektorsnivå 11

 3.1 Kultur och media 11

 3.2 Utbildning och forskning 14

 3.3 Miljö 18

 3.4 Ekonomi och näring Error!

 3.4.1 Energi 20

 3.4.2 Näringspolitiskt samarbete 25

 3.4.3 Regionalpolitik 25

 3.4.4 Jord- och skogsbruk; fiske 26

 3.4.5 Bygg- och bostadssamarbete 29

 3.4.6 Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet;

 IT-frågor 30

 3.4.7 Ekonomi och finanspolitik 31

 3.5 Medborgarpolitik 32

 3.5.1 Arbetsmarknad och arbetsliv 32

 3.5.2 Socialpolitik och hälsovård 35

 3.5.3 Livsmedelsfrågor 36

 3.5.4 Konsumentpolitik 37

 3.5.5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 40

 3.5.6 Lagstiftningssamarbete 41

 3.5.7 Migrations- och flyktingpolitiska frågor 43

 3.5.8 Ungdomsfrågor 44

 3.6 Försvarsrelaterat samarbete 45

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

 den 5 mars 1998

...............................................................49

Nordisk samverkan för regional utveckling och stabilitet

 Nordiskt samarbete har med det kalla krigets slut och den fortsatta europeiska

integrationen fått en ny och annorlunda dynamik. Det faktum att tre av fem

länder är

EU-medlemmar har ökat behovet av samtal, informationsutbyte och avstämning av

ståndpunkter i utrikespolitiska frågor. Samtidigt integreras de nordiska

länderna

ekonomiskt allt mer, en utveckling som bl.a. möjliggjorts av att samtliga fem

länder

tillhör den inre marknaden, genom direkt EU-medlemskap eller via EES-avtalet.

Det

nordiska näringslivets samverkan är mer omfattande än någonsin.

 Norden ligger i en av Europas snabbast växande regioner. Med angränsande

områden runt Östersjön, i Barentsområdet och i Arktis har Norden en unik

utvecklingspotential. Kombinationen av snabbt växande unga demokratier och

marknadsekonomier runt Östersjön och våra mogna nordiska välfärdsstater ger en

unik möjlighet att skapa tillväxt för sysselsättning, välfärd, ekologisk

hållbarhet och

säkerhet.

 Regeringens Norden- och Östersjöpolitik utgår från denna nya politiska

verklighet i

vår del av Europa. Det nordiska samarbetet och Östersjösamarbetet flätas därmed

allt tätare samman.

 I denna skrivelse till riksdagen redogör regeringen för samarbetet under 1997

mellan de nordiska ländernas regeringar, med huvudsaklig inriktning på

verksamheten inom ramen för Nordiska ministerrådet.

 I en inledande översikt återges några allmänna utvecklingslinjer.

Redovisningen

lämnas sedan sektorsvis för verksamheten under 1997 med utblickar såväl framåt

som bakåt i tiden. Redogörelsen avser, så långt möjligt, ge en bild av hur

samarbetet

fördelas efter de tre huvudlinjer längs vilka nordiskt samarbete nu förs vidare:

 inom-

nordiskt samarbete, Norden-EU/EES och Norden-närområdena.

Nordiskt samarbete - ett stycke in i den nya tiden

Kontinuitet och förnyelse

 För svensk del kom arbetsåret 1997 att till en betydande del präglas av

förberedelserna för det ordförandeskap i det nordiska regeringssamarbetet som

inletts från årsskiftet 1997-98. Parallellt med att svenska

regeringsföreträdare aktivt

deltog för kontinuitet i samarbetet under det norska ordförandeskapet, bedrevs

en

omfattande intern process med inriktning på att lägga fram ett genomarbetat och

framåtsyftande svenskt program för 1998.

 Grundvalen för detta program och för verksamheten i stort ligger fast sedan

det

nordiska reformarbetet 1995. Regeringen redogjorde i 1997 års skrivelse

(1996/97:149) för detta reformarbete. Det nordiska samarbetet inom Nordiska

rådet

och Nordiska ministerrådet är alltså inriktat på tre huvudområden:

 Samarbete inom Norden: Samarbete som bygger på den värdegemenskap som

finns mellan de nordiska folken och som får sitt främsta uttryck i kulturell och

språklig gemenskap och en likartad syn på demokrati och grundläggande sociala

rättigheter. Hit hör också samverkan kring samhällsuppgifter där samnordiska

lösningar ger fördelar och ett mervärde framför nationella arrangemang eller

bredare

internationella lösningar.

 Norden och Europa/EU/EES: Samverkan i frågor av betydelse för arbetet inom

EU/EES, där de nordiska länderna har en värdegemenskap och sammanfallande

intressen.

 Norden och dess närområden: Samverkan till förmån för utvecklingen i Nordens

närområden - de tre baltiska länderna, nordvästra Ryssland, Barentsområdet och

Arktis - som bidrag till stabilitet och demokrati i regionen och till en

utveckling i

harmoni med miljöhänsyn och urbefolkningarnas intressen.

 Inom dessa tre dimensioner av nordiskt samarbete skall Nordiska rådets och

Nordiska ministerrådets verksamhet utvecklas. På den grunden har delvis nya mål

och prioriteringar formulerats, och till detta har arbetsformer och

institutionella

arrangemang anpassats.

 Men det nordiska samarbetet har också en global dimension. Sveriges

ordförandeprogram lägger tydligt fast ambitionen att vidareutveckla samarbetet

som

en stabil plattform för konkret samverkan och internationellt agerande - i

närområdet, i Europa och globalt, för att söka nordisk sammanhållning och samsyn

för ökad slagstyrka.

 Nordiska stats- och utrikesministrar fortsatte under verksamhetsåret sin

aktiva och

återkommande samverkan, både i distinkt nordiska sammankomster och i anslutning

till andra internationella möten. Det är värt att notera att utrikesministrarna

sammanträffade inte mindre än ett femtontal gånger under 1997, och håller därmed

den nordiska utrikespolitiska dialogen levande på högsta nivå. Såväl

statsministrarna

som utrikes- och samarbetsministrarna hade dessutom överläggningar med sina

respektive kollegor från de tre baltiska länderna enligt formeln "fem-plus-tre".

 Under 1998 tas nya initiativ från svensk sida för att utveckla det

utrikespolitiskt

orienterade samarbetet. Ett möte mellan de nordiska utrikesdepartementens/-

ministeriernas statssekreterare hölls på svensk inbjudan i februari, med syfte

att

förstärka dialogen mellan länderna som grund för aktiv samverkan utåt där

länderna

finner en gemensam bas.

 Den utrikes- och säkerhetspolitiska debatten i Nordiska rådets regi fortsatte

och

intensifierades under verksamhetsåret 1997. I augusti arrangerade Nordiska rådet

 i

Helsingfors sin konferens om säkerheten i Norden och Nordens närområden.

Utrikes- och försvarsministrar m.fl. från nordiska och baltiska länder

medverkade.

 Vid Nordiska rådets session i Helsingfors i november lämnades, som brukligt

sedan ungefär fem år, en utrikespolitisk redogörelse av ordförandelandets

utrikesminister. Som ett nytt inslag, vilket ytterligare understryker det

nordiska

samarbetets internationalisering och breddning, lämnade den norske

försvarsministern en redogörelse för nordiskt försvarsrelaterat samarbete, med

de

säkerhetspolitiska aspekter som tillhör försvarsministrarnas ansvarsområde.

 Samarbetet på utrikeshandelsområdet har fortsatt bl.a. genom nordiska

utrikeshandelsministermöten och nordiska handelschefsmöten. Från svensk sida har

initiativ tagits till nordiska samrådsmöten på tjänstemannaplanet för inre

marknadsfrågor. På svenskt förslag har också beslutats om att närmare gemensamt

studera frågor som gäller elektronisk handel. Uppdrag har vidare getts till

Kommerskollegium att utreda frågan om kvarstående hinder för handeln mellan de

nordiska länderna.

Samarbetet inom Norden

 Arbetet med att följa upp och slutföra 1995 års reformarbete har fortsatt i

syfte att

förnya och rationalisera samarbetet. Sverige har fortsatt att verka för att

effektivisera den verksamhet som finansieras över Nordiska ministerrådets

budget.

Efter överenskommelser i Nordiska ministerrådet har besparingar på sammanlagt 60

miljoner danska kronor gjorts på budgetramen under åren 1996-1998.

 Nordiska ministerrådets budget för 1997 uppgick till 703 miljoner danska

kronor.

Budgetens viktigaste satsningsområde var kultur-, utbildnings- och

forskningssamarbetet som svarade för nära hälften av utgifterna. Andra stora

samarbetsområden inom budgetens ram var ekonomi- och näringsområdet,

medborgarpolitik, miljö- och närområdessamarbetet.

 Den svenska andelen av Nordiska ministerrådets budget var enligt den nordiska

fördelningsnyckeln 35,6 %, en minskning med drygt tre pro-centenheter från

föregående år. Fördelningsnyckeln beräknas på basis av respektive lands andel av

den samlade nordiska bruttonationalinkomsten.

 Under verksamhetsåret slutfördes arbetet med översynen av de nordiska

institutioner som finansieras över budgeten. Ett dussintal institutioner lades

ner eller

ombildades genom samordning. Uppgifterna för andra preciserades. En ny nordisk

institution inrättades i Stockholm för forsk-ning och vidareutbildning inom

regionalpolitik och samhällsplanering (NORDREGIO), vilken ersätter tre tidigare

verksamheter.

 Som ett led i reformarbetet har också översyner gjorts av ansvars- och

kompetensfördelningen inom ministerrådet samt av ministerrådssekre- tariatets

organisation och personalens anställningsvillkor. Beslut med an-ledning av

dessa

översyner fattas under 1998.

 Efter behandling i Nordiska rådets organ fastställde ministerrådet i november

- helt

i enlighet med Nordiska rådets önskemål - budgeten för 1998. Den omsluter efter

prisomräkning 716 miljoner danska kronor. Det största satsningsområdet är

fortsatt

kultur-, utbildnings- och forsknings-samarbetet. Ökade insatser görs på

ekonomi-

och näringsområdet och inom avsnittet medborgarpolitik. Den svenska

budgetandelen minskar ytterligare till 34,9 %.

 Samverkan med frivilligorganisationerna, där Föreningarna Norden intar en

särställning, är ett viktigt inslag i det nordiska samarbetet. Ministerrådet har

 stöttat

den verksamhet som bedrivs inom ramen för Nordens Folkliga Församling, vilken

omfattar ett stort antal nordiska frivilliga organisationer. På det nationella

planet har

regeringen utvecklat kontakterna med Föreningen Norden, både genom samarbete i

projektform och genom att, i enlighet med önskemål som uttalats i riksdagen,

lämna

ett särskilt ekonomiskt bidrag för verksamheten vid föreningens

informationsbutik

Arena Norden i Stockholm.

Norden och Europa/EU/EES; Schengen-samarbetet

 Utvecklingen av den europeiska integrationen var en av utgångspunkterna för

det

nordiska reformarbetet. Europafrågorna är som nämnts ett av huvudområdena för

det nordiska samarbetet och de har spelat en framträdande roll också under

verksamhetsåret 1997.

 Genom att Sverige och Finland blivit medlemmar i EU är alltså tre nordiska

länder

medlemmar i unionen. Island och Norge har ett nära samarbete genom EES-avtalet.

Därmed har de nordiska länderna fått en mycket nära anknytning till det

europeiska

samarbetet, som gör att de nordiska länderna har i långa stycken gemensamma

intressen att bevaka inom ramen för den inre marknaden. Nya möjligheter har

därmed öppnats för att använda det reguljära nordiska samarbetet som ett forum

för

gemensam genomgång av viktiga Europa-politiska frågor - trots skilda formella

relationer till EU.

 Ambitionen att använda sig av det nordiska samarbetet som en plattform för

nordiskt samråd i aktuella EU/EES-frågor har inneburit att de blivit en stående

punkt

på dagordningen för nordiska ministermöten inom allt fler samarbetssektorer.

 Kontaktgruppen med tjänstemän vid de nordiska representationerna i Bryssel

har,

tillsammans med företrädare för Nordiska ministerrådets sekretariat och för

ländernas huvudstadsorganisationer, under året utvecklat rutinerna för

samverkan

med den nordiska samarbetsorganisationen och för informationsförsörjningen i

EU/EES-frågor.

 Ett nytt led i denna samverkan var de överläggningar som de nordiska

samarbetsministrarna hade med de nordiska EU-ambassadörerna i Bryssel i mars

1997. Bl.a. beslutades då att inrätta en ordning för praktiktjänstgöring vid EU-

representationerna för tjänstemän från Nordiska ministerrådets sekretariat.

 Nordiska rådet fortsatte under 1997 sin serie av arrangemang med anknytning

till

Europapolitiken. I februari hölls en konferens med bl.a. de nordiska

chefsförhandlarna i regeringskonferensen som inbjudna talare och debattörer.

 Den nordiska passfriheten är en av hörnstenarna i det nordiska samarbetet. Den

 har

fungerat under fyrtio år och betraktas som en självklarhet av flertalet

medborgare i

de nordiska länderna.

 Inom EU är, på samma sätt som i Norden, den fria rörligheten för personer ett

av

kärnområdena inom den inre marknaden. Avskaffandet av personkontrollen vid

gränserna mellan medlemsstaterna har dock inte kunnat förverkligas, eftersom

medlemsstaterna varit oeniga om huruvida den fria rörligheten enbart gäller EU-

medborgare eller också tredjelandsmedborgare som lagligen vistas inom EU.

 För att påskynda avvecklingen av gränskontroller inom EU ingick några av EU-

länderna 1985 det s.k. Schengenavtalet och antog 1990 en tillämpningskonvention

som innebar att personkontrollerna avvecklas mellan de deltagande länderna. Det

operativa samarbetet inleddes i mars 1995.

 I december 1996 anslöt sig Danmark, Sverige och Finland till

Schengensamarbetet.

Norge och Island, som formellt inte kan bli medlemmar av Schengensamarbetet

eftersom de inte är EU-länder, fick samtidigt samarbetsavtal med Schengen med

samma materiella innehåll som anslutnings-avtalen. För att de nordiska länderna

skall kunna delta i det operativa samarbetet krävs, utöver ratificering av dessa

 avtal,

ett separat beslut om avskaffande av personkontroller vid de inre gränserna. Ett

sådant beslut beräknas kunna fattas av Schengenländerna under år 2000. Redan

från

undertecknandet av anslutnings- och samarbetsavtalen i december 1996 deltar dock

de nordiska länderna i det övriga Schengenarbetet, med undantag för att Norge

och

Island inte deltar i Schengenländernas formella beslutsfattande.

 Den fria rörligheten inom Norden kommer, när systemet verkar fullt ut, inte

enbart

att gälla nordiska medborgare utan alla medborgare i Schengenländerna liksom

tredjelandsmedborgare som lagligen vistas inom Schengenområdet. Regeringens

proposition (1997/98:42) om godkännande av Sveriges anslutning till

Schengensamarbetet överlämnades till riksdagen i december 1997.

 Genom Amsterdamfördraget beslutades att Schengensamarbetet, som f.n. omfattar

alla EU-länder utom Storbritannien och Irland, skulle införlivas med EU:s

regelverk.

Därvid klargjorde samtliga nordiska länder det helt nödvändiga i att den

inomnordiska passfriheten kan bibehållas.

 Inkorporeringen av Schengenavtalets bestämmelser regleras i ett särskilt

protokoll

och innebär att Schengensamarbetet kommer att äga rum inom den vanliga EU-

strukturen, dvs. under medverkan av alla EU:s institutioner enligt de regler som

gäller enligt fördragen. Protokollet innehåller också bestämmelser som,

tillsammans

med ett särskilt protokoll om Danmarks ställning, gör det möjligt att

säkerställa att

den nordiska passfriheten kan bibehållas inom ramen för det bredare europeiska

samarbetet. Samarbetsavtal skall förhandlas fram med Norge och Island på

grundval av de nuvarande samarbetsavtalen med Schengenstaterna.

 EU:s medlemsstater uttalade i en gemensam förklaring i samband med Europeiska

rådets möte i Amsterdam att de var eniga om att vidta alla nödvändiga åtgärder

för

att avtalen med Norge och Island skall kunna träda i kraft samtidigt med

Amsterdamfördraget. Arbetet inom EU med att förbereda avtalen pågår. Den

samlade nordiska ambitionen är att avtalen skall kunna slutas så snart som

möjligt.

Norden och dess närområden

 Utvecklingen i Nordens närområde och de omvälvande förändringarna i länderna

på andra sidan Östersjön var en av utgångspunkterna för reformeringen av det

nordiska samarbetet. Samarbetet med närområdet är, som redan framgått, ett av

de

huvudsakligen prioriterade områdena för det nordiska samarbetet, omfattande de

tre

baltiska länderna, nordvästra Ryssland, Barentsområdet och Arktis.

 Ministerrådet har konstaterat att olika regionala samarbetsorganisationer och

initiativ i Nordens närområden, främst Östersjöstaternas råd, Barentsrådet och

Arktiska rådet, delvis styrs av likartade politiska målsättningar. Därför är

det viktigt

att de nordiska insatserna blir strategiskt nyttiga komplement till andra

insatser -

bilaterala som multilaterala.

 Närområdesprogrammet förverkligas i dialog med respektive samarbetspartner.

Överläggningar på ministernivå äger rum efter behov. De nordiska

samarbetsministrarna träffade de baltiska samarbetsministrarna i mars 1997 och i

februari 1998. De nordiska statsministrarna hade i samband med Nordiska rådets

session i november 1997 ett möte med sina kollegor från Estland, Lettland och

Litauen.

 Huvudmålsättningen för programmet är att främja den demokratiska utvecklingen

och övergången till marknadsekonomi. Den översyn som gjordes av

närområdesprogrammet under 1996 utmynnade i en koncentration av de nordiska

insatserna till områden där de ger ett mervärde och bidrar till en bättre

samordning

med andra insatser.

 I ministerrådets budget för 1997, där närområdesprogrammet omfattade 51

miljoner danska kronor, följdes detta upp, bl.a. genom en mer systematisk

satsning

på åtgärder som skall främja utvecklingen av demokrati. De olika formerna av

stipendie- och utbytesordningar är även i fortsättningen ett av de viktigaste

inslagen i

närområdesprogrammet som instrument för ökat mellanfolkligt utbyte.

Närområdesprogrammet omfattar vidare verksamheten vid de nordiska

informationskontoren i de tre baltiska länderna och S:t Petersburg, vilka visat

sig

utgöra ett nyttigt komplement till de nordiska ländernas

utlandsrepresentationer.

 Efter förhandlingar mellan Nordiska ministerrådet och ryska myndigheter

undertecknades i augusti ett avtal om den rättsliga ställningen för

informationskontoret i S:t Petersburg. Därmed är förutsättningarna för att

verksamheten skall kunna drivas på ett ändamålsenligt sätt tillrättalagda.

 Ett politiskt centralt inslag i programmet är den projektverksamhet som skall

syfta

till att stödja de baltiska ländernas närmande till den europeiska integrationen

 och

deras förberedelser för eventuellt EU-medlemskap. Dessa aktiviteter skall ses i

sammanhang med det särskilda initiativ som hösten 1997 togs av de nordiska

utrikesministrarna till en kartläggning av Estlands, Lettlands och Litauens

behov av

stöd i fråga om anpassning av lagstiftning och andra strukturer inom ramen för

EU:s

 tredje pelare.

 Den samlade samnordiska satsningen på aktiviteter riktade till närområdet är

väsentligt större än själva närområdesprogrammet. En god del resurser - under

1997

i storleksordningen 50 miljoner danska kronor - anslogs över olika

sektorskapitel i

ministerrådets budget, dvs. i stort sett lika mycket som allokerades inom det

särskilda närområdesprogrammet.

 Vid sidan av de insatser som görs över ministerrådsbudgeten har de nordiska

finansministrarna beslutat om ett program för att främja investeringar i små och

medelstora företag i Estland, Lettland och Litauen (Baltiska

investeringsprogrammet). Programmet löper till år 2000 och omfattar totalt ca

170

miljoner ecu.

 Under år 1997 inrättades dessutom en särskild ordning inom Nordiska

Investeringsbanken för lån på särskilt förmånliga villkor till finansiering av

miljöprojekt i Nordens närområden. Låneramen uppgår till 100 miljoner ecu.

Härutöver finns från år 1996 möjligheter att via Nordiska

miljöfinansieringsbolaget

(NEFCO) få lån för miljöinsatser i närområden.

 Nordiska ministerrådets program med inriktning på Arktis har förts vidare.

Programmet strävar efter att ge samnordiska insatser ett specifikt mervärde i

förhållande till andra aktiviteter visavi Arktis. Arbetet inriktas bland annat

på att

utveckla och förbättra urbefolkningarnas förutsättningar för fortsatt bosättning

 i det

arktiska området. Programmet omfattar vidare polarforskning liksom miljö- och

infrastrukturfrågor.

Svenskt ordförandeskap

 Under senare år har ordförandelandets roll i det nordiska samarbetet särskilt

markerats. Syftet är att säkra en klarare politisk styrning och samordning.

 Under år 1998 innehar alltså Sverige ordförandeskapet i det nordiska

regeringssamarbetet. Detta följer på det norska ordförandeskapet under år 1997

och

avlöses av isländskt ordförandeskap år 1999.

 Ordförandeskapet skall vara aktivt och allomfattande. Det innebär att

ordförandelandet har ett särskilt ansvar för att rätt saker kommer på

dagordningen

vid rätt tillfälle och för att tillsammans med Nordiska ministerrådets

sekretariat

verka som motor i samarbetsorganisationen.

 Ordförandeskapet skall i princip innehas av samma land i alla samarbetsorgan

samtidigt, och omfatta både det formaliserade samarbetet inom Nordiska

ministerrådets ram och det samarbete som äger rum utanför denna ram (t.ex.

samarbetet inom utrikes-, försvars- bistånds- och handelspolitiken).

 Sverige har också ansvaret för att nordiskt samråd i internationella frågor

kommer

till stånd, utanför Nordiska ministerrådet, t.ex. inom ramen för samverkan i

internationella organisationer.

 Vid öppnandet av Nordiska rådets session i Helsingfors i november 1997

redogjorde statsministern för programmet för det förestående svenska

ordförandeskapet i det nordiska regeringssamarbetet under 1998.

 Två breda initiativ skall prägla Sveriges ordförandeskap. De nordiska länderna

 bör

samverka närmare för ökad sysselsättning liksom för att göra Norden och dess

närområde till en ekologiskt hållbar region. Arbetet med dessa två initiativ

skall vara

ömsesidigt förstärkande, få brett genomslag i regeringssamarbetet och bli en

angelägenhet över sektorsgränser. Arbetet skall också genomsyras av ett

jämställdhetsperspektiv.

 Detta är två helt centrala verksamhetsfält där det, i båda fallen, bör finnas

mer att

göra på nordiskt plan och där det finns en tydlig bäring på nordisk samverkan i

relation till närområdet och i det vidare Europasamarbetet.

 Ordförandeskapet avser också att under 1998 föra vidare ett antal initiativ

som

Norge tagit som ordförande under 1997. Dessa gäller bl.a. gemensamma åtgärder

för

barn och unga, särskilt inom områdena kultur, utbildning och forskning samt

genomförandet av ett nordiskt ministermöte kring IT-frågor - Sverige har nu

inbjudit

till ett sådant möte i mars 1998 .

 De frågor i övrigt där Sverige vidare vill bidra till att föra arbetet framåt

under 1998

är bl.a. följande:

- Insatser för ökad språkförståelse inom Norden genom aktiv uppföljning av

rapporten

Det umistelige med en ambition att utveckla formerna för ökat TV-samarbete, allt

 inom

ramen för en fortsatt stark prioritering av kultur, utbildning och forskning

över den

nordiska budgeten.

- Utarbetande av en handlingsplan för det nordiska kultursamarbetet.

-Vidgad nordisk samverkan i närområdet för att bidra till att främja demokrati,

stabilitet

samt ekologisk, ekonomisk och social utveckling för hela den region som omfattar

Norden, Östersjön, Barents och Arktis.

- Förslag till ett nytt nordiskt program för forsknings- och

utvecklingssamarbete.

- Fortsatt energipolitiskt samarbete för att säkra stabil tillgång till energi

samtidigt som

energisystemen tillmötesgår kravet på en bärkraftig utveckling i hela Norden och

 kring

Östersjön.

- Nordisk samverkan för att analysera och värdera välfärdssamhällets utveckling

mot

bakgrund av den tvärsektoriella genomlysning som gjorts inom Nordiska

ministerrådet

under 1996-97.

- Förbättra dialogen om den ekonomiska politiken, där en viktig aspekt är att

vidmakthålla och säkra den konsolidering av de offentliga finanserna som är en

förutsättning för en stabil ekonomisk utveckling.

- En nordisk handlingsplan för konsumentpolitiken utarbetas, som kan ge

förutsättningar

för bättre genomslag för nordiska ståndpunkter vid utformningen av EU:s

konsumentpolitik.

- Ökade insatser för förebyggande och bekämpande av brottslighet, särskilt

organiserad

brottslighet inklusive mc-kriminalitet, ekonomisk brottslighet och sexuellt

utnyttjande

av barn.

- Stärkt samverkan med frivilliga organisationer till förverkligande av det

beredningsarbete som nu pågår inom Nordiska ministerrådet.

- Fortsatt målmedveten satsning på nordisk samverkan inom det försvarsrelaterade

området, bl.a. för att förverkliga försvarsministrarnas handlingsprogram för

nordiskt

försvarsmiljösamarbete.

 Arbetet med att förverkliga ordförandeprogrammets mål och intentioner har

kommit väl igång efter årsskiftet. Nordiska ministerrådets sekretariat har

gjort en

särskild genomgång av aktuella projekt som här bör prioriteras särskilt.

Samarbetsministrarnas möte i juni 1998 kommer att fungera som en

kontrollstation,

då man skall kunna konstatera vilka åtgärder som kan behöva vidtas under

återstoden av verksamhetsåret för att i samband med Nordiska rådets 50:e session

 i

Oslo kunna lämna en redogörelse för arbetet under året och för uppnådda

resultat.

Nordiskt samarbete på sektorsnivå

Kultur och media

Allmänt

 Kultursamarbetet hör till de prioriterade områdena inom det nordiska

samarbetet.

Nordiska ministerrådet stimulerar kultursamarbetet i Norden genom insatser på

särskilda områden, genom nätverksbildning och satsningar på projekt med stark

nordisk profil. Inom ramen för kultursamarbetet finns två stora fonder, Nordiska

kulturfonden och Nordiska film- och TV-fonden.

 Kultursamarbetet på regeringsnivå grundas på ett kulturavtal från år 1972.

Satsningen på kultursamarbetet över ministerrådets budget uppgick år 1997 till

ca

138 miljoner danska kronor. Arbetet med en handlingsplan för kultursamarbetet

efter år 2000 påbörjades under 1997. Resultatet skall presenteras under 1998.

Samarbete inom Norden

 Tyngdpunkten i kultursamarbetet ligger på samarbetet inom Norden. Samarbetet

bygger på den värdegemenskap som finns mellan de nordiska länderna och som

manifesteras i den kulturella och språkliga gemenskapen.

 Satsningarna på kulturområdet innefattar områden som film- och mediasamarbete,

språksamarbete, konstnärligt samarbete, folkligt kultur-samarbete, nordisk

profilering i utlandet och Nordiska kulturfondens verksamhet. Den verksamhet som

bedrivs vid de nordiska husen i Island och på Färöarna och vid de nordiska

instituten

på Grönland och Åland finansieras över kulturavsnittet i Nordiska ministerrådets

budget. Satsningen på barn och unga har drivits vidare med utgångspunkt i

handlingsplanen Ett kommande Norden. Att stärka den nordiska identiteten genom

att öka barns och ungdomars deltagande i, kunskap om och intresse för nordisk

kultur är en angelägen uppgift och insatser erfordras inom alla sektorer.

Samarbetet

inom barn och ungdomssektorn syftar bl.a. till att motverka rasism och

främlingsfientlighet. Ytterligare en viktig fråga är att stärka forskningen inom

 barn-

och ungdomskulturen.

 Nordiska kulturfonden har inom sin verksamhet gett stöd till projekt som

riktar sig

till barn och unga samt konst och kulturförmedling inom Norden i form av t.ex.

festivaler, utställningar och turnéer. Som ett exempel på ett projekt som

genererat

ytterligare medel kan nämnas Människor och båtar i Norden. Fondens bidrag på två

miljoner danska kronor medförde att andra instanser bidrog med medel och

budgeten uppgår för närvarande till sex miljoner danska kronor. Insatser har

gjorts

för att förbättra arbetsfördelningen mellan konstkommittéerna och fonden. Ett

samrådsmöte mellan representanter för Nordiska rådet, Nordiska ministerrådet

och

Nordiska kulturfonden ägde rum i november 1997 i samband med rådssessionen i

Helsingfors. Vid mötet behandlades bl.a. frågan om stöd till de tre

kulturhuvudstäderna i Norden år 2000, frågan om utbildnings- och

forskningssektorns stöd samt frågan om fondens utåtriktade verksamhet. Under år

1997 beviljades projekt till ett belopp av ca 23 miljoner danska kronor. Ca 10%

av

de medel som omfattas av inkomna ansökningar tillstyrks. Fonden har gått in för

att

arbeta mer områdesinriktat och styra ansökningarna till vissa prioriterade

områden.

 De fyra konstkommittéerna, Nordiska litteratur- och bibliotekskommittén

(Nordbok), Nordiska musikkommittén (NOMUS), Nordiska konst- och

konstindustrikommittén samt Teater och dans i Norden, har genom sina nätverk,

seminarier och olika stödformer verkat för att sprida kunskap om nordisk konst.

Måldokument och ramstyrningskontrakt upprättades under året med NOMUS och

Teater och dans i Norden. Institutet för samtidskonst har under året påbörjat

sin

verksamhet med utställningar, gästateljeverksamhet och utgivandet av tidskriften

SIKSI.

 Språket är en av förutsättningarna för att kunna ta del av det gemensamma

kulturarvet. Nordboks verksamhet kännetecknas av att utveckla samarbetet på

litteratur- och folkbibliotekens område. Översättningsstödet, vilket för år 1997

uppgick till 2,4 miljoner danska kronor, bidrar till den nordiska litteraturens

tillgänglighet. Under året har också satsningar gjorts för att sammankoppla den

nordiska bokhandelns databaser.

 NOMUS har inom ramen för sitt uppdrag att fördela bidrag till musiklivet.

Medel

har under 1997 beviljats för knappt 20 kompositionsbeställningar, 15

konsertframföranden/festivaler samt ett antal konferenser, symposier, seminarier

 till

ett belopp av 2,4 miljoner svenska kronor. En särskild konferens, Framtida

musikförmedling till barn och ungdom i Norden hölls i mars 1997 för att

uppmärksamma musikinsatser för barn och ungdom.

 Inom området teater och dans har ca 1,5 miljon danska kronor betalats ut till

olika

gästspel eller dans-, musik-, teater- och teaterprojekt. Man har också ordnat

seminarier och konferenser i syfte att stärka det nordiska samarbetet när det

gäller

teater, musikteater och dans.

 I oktober 1997 hölls ett möte mellan ämbetsmannakommittéen på kulturområdet,

ministerrådssekretariatet och ordförandena i samtliga institutioner. Frågor som

behandlades var barn- och ungdomssatsningar inom kulturområdet, samarbetet med

närområdena och insatser mot främlingsfientlighet och rasism.

 I mars 1997 hölls Nordiska rådets temakonferens i Oslo om Nordisk kultur under

internationell press. Konferensen samlade parlamentariker, forskare och

kulturarbetare och hade en bred uppslutning på ministernivå. Frågor som

diskuterades på konferensen var bl.a. de små språkens ställning och kulturen i

informationssamhället.

 Kulturministrarna höll i juni 1997 ett särskilt möte om samarbetet inom

medieområdet varvid man bl.a. beslutade att förbättra samarbetet på ministernivå

 i

ett EU-perspektiv. Ett allmänt nordiskt TV-utbyte har under lång tid diskuterats

 inom

ramen för det nordiska samarbetet. Det är av stort kulturellt värde att göra det

möjligt för invånare i de nordiska länderna att få kontakt med varandras kultur

och

vardag. Ett bra sätt att åstadkomma detta är att kunna ta del av de nordiska

grannländernas TV-utbud. Detta främjas bäst genom att de nationella TV-bolagen

ges goda möjligheter att utvecklas i den digitala framtiden. De nordiska

TV-bolagen

har under 1997 inlett ett arbete för att utarbeta principerna för samarbetet och

gemensamma specifikationer för distribution av digital - TV. En utgångspunkt för

 de

nordiska insatserna inom mediaområdet är att satsningar både på nationella

produktioner och nordiska samproduktioner är en av förutsättningarna för att de

nordiska medierna skall behålla ställningarna i den hårdnande konkurrensen.

 Under år 1997 gjorde kultur-, utbildnings- och forskningsministrarna ett

gemensamt uttalande om upphovsrätt i den digitala miljön. Ministrarna framhöll i

sammanhanget att det var viktigt att åstadkomma balans mellan

upphovsrättshavarnas intressen och det allmännas behov av tillgång till

information.

Uttalandet skall ses mot bakgrund av EU-kommissionens pågående arbete med

samma fråga.

 Nordiska Film- och TV-fonden stöder produktion och distribution av film och

TV i

Norden. Fonden bygger på ett avtal mellan nio nordiska TV-bolag, fem nationella

filminstitut och ministerrådet. Under de senaste fem åren har fonden stött

produktionen av drygt 200 filmer och TV-serier.

Norden och EU/EES

 Aktuella EU-frågor anmäls regelbundet på ministerrådets och

ämbetsmannakommitténs möten. Denna uppgift har under 1997 åvilat Sverige.

Hösten 1997 fördes en diskussion angående formerna för en nordisk hantering av

aktuella EU-frågor. Kommissionens aviserade förslag om ett kulturramprogram var

uppe till diskussion.

 EU:s mediesamarbete utgår från vissa gemensamma direktiv och stödprogram.

Ministerrådet anser att det nordiska samarbetet är av yttersta vikt på

medieområdet,

både i förhållande till EU/EES samt andra internationella organisationer, i

syfte att

uppnå gemensamma lösningar på nationell och nordisk nivå. Ministerrådet vill

föra

en aktiv politik för att tillvarata nordiska intressen på medieområdet.

 Nordiska ministerrådet har sedan 1982 genomfört ett stort antal kulturprojekt

i

utlandet. Det nordiska litteraturåret i Tyskland, Zugvögel, öppnades i mars 1997

 i

München för att sedan fortsätta till bl.a. Leipzig, Munster, Greifswald, Berlin

och

Schleswig-Holstein. Sammanlagt ett hundra litterära manifestationer är

inplanerade

under medverkande av lika många författare.

 I juni 1997 genomfördes en stor kulturfestival - Northern Encounters - med

musik

som mittpunkt i Toronto, Kanada. Kring olika musikaliska inslag grupperades

litteraturuppläsningar och konst- och hantverksutställningar. Festivalen

engagerade

deltagare från samtliga åtta länder runt Polcirkeln. Fjortonhundra konstnärer

medverkade varav två tredjedelar från de nordiska länderna.

 Ett nordiskt kulturutbyte med Sydafrika äger rum under perioden 1996-1999.

Projektet är i huvudsak ett utbyte mellan professionella konstnärer inom

samtliga

konstkategorier.

 Utställningen Vision du Nord, en utställning med nordisk konst, invigdes i

februari

1998 på Musée d Art Moderne i Paris i närvaro av Sveriges och Frankrikes

kulturministrar. Projektet går ut på att visa modernismens genombrott i den

nordiska konsten.

Norden och dess närområden

 Det kulturella samarbetet inom närområdet bedrivs i enlighet med den

kulturplan

som antagits av Nordiska ministerrådet, Kulturens tredje pelare - 47

rekommendationer för det nordiska kultursamarbetet med Baltikum och nordvästra

Ryssland. Planen utgår från ett brett kulturbegrepp och koncentreras till ett

fåtal

insatsområden. Ett mål är att utbytet skall vara ömsesidigt och att insatserna

även

skall nå till regioner där kulturutbytet är begränsat. De nordiska

informationskontoren deltar i kulturförmedlande aktiviteter i sina respektive

länder.

Utöver de kulturaktiviteter och kulturutbyten som kontoren anordnar inom ramen

för

sina egna medel genomförs särskilda, större projekt. Under våren 1997 hölls

exempelvis kulturfestivaler i samtliga baltiska länder. Under en dryg månad

genomfördes kulturevenemang inom litteratur, dans och teater, musik samt konst,

med medverkan av både nordiska och baltiska artister. Inom ramen för det

nordiska

samarbetet inom museiområdet har ett projekt bedrivits i samarbete med Ryssland

och Baltikum om kulturmiljövård och museiverksamhet.

Utbildning och forskning

Allmänt

 Utbildning och forskning hör till de prioriterade områdena inom det nordiska

samarbetet.

 Det övergripande målet för sektorn är att stärka och utveckla den nordiska

utbildnings- och forskningsgemenskapen. Styrande för insatserna inom sektorn har

under år 1997 varit Nordiska rådets rekommendationer rörande budgeten för det

aktuella året samt det norska ordförandeskapets prioriteringar för samma år.

 Utbildnings- och forskningsssektorn är det resursmässigt sett största nordiska

samarbetsområdet. År 1997 disponerade sektorn i runda tal nära 200 miljoner

danska kronor. Den övervägande delen av medlen går till generella stödordningar,

nätverksaktiviteter, tidsbegränsade projekt och nordiska institutioner.

Samarbete inom Norden

 Språksamarbetet, som i princip berör samtliga sektorer inom det nordiska

samarbetet, gavs högsta prioritet i reformrapporten Nordiskt samarbete i ny tid

från

år 1995. En rad förslag i syfte att stärka språksamarbetet har därefter lagts

fram i

rapporten Det umistelige i juni 1996. Ministerrådet tillsatte under år 1997 en

särskild

arbetsgrupp med representation även för kultursektorn, med uppgift att dels

utarbeta

förslag till övergripande policy/riktlinjer för det framtida nordiska

språksamarbetet,

dels kartlägga och komma med förslag till en struktur för detta samarbete.

Gruppens

förslag väntas föreligga i juni 1998.

 Under år 1997 påbörjade en ny institution, Nordens Institut i Finland, sin

verksamhet. Den nya institutionen har till uppgift att i Finland sprida kännedom

 om

övriga nordiska länders språk och kultur samt att till det övriga Norden

förmedla

kunskap om det finska språket och Finlands kultur.

 Inom sektorn arbetar vidare en rådgivande IT-policygrupp. Under år 1997 gjorde

kultur-, utbildnings- och forskningsministrarna, på rekommendation av gruppen,

ett

gemensamt uttalande om upphovsrätt i den digitala miljön. Ministrarna framhöll i

sammanhanget att det var viktigt att åstadkomma balans mellan

upphovsrättshavarnas intressen och det allmännas behov av tillgång till

information.

Uttalandet skall ses mot bakgrund av EU-kommissionens pågående arbete med

samma fråga.

 Grundläggande för samarbetet inom skolområdet är den nya handlingsplanen för

perioden 1997-2000. Med utgångspunkt i handlingsplanen igångsattes under år 1997

ett antal treåriga projekt - ett om kvalitetsutveckling och evaluering inom

skolan, ett

om den nya lärarrollen samt ett projekt, som är en uppföljning av en

temakonferens

samma år, om matematik, naturvetenskap och teknik inom nordisk undervisning.

Andra viktiga insatsområden i handlingsplanen är mobilitetsprogrammet Nordplus

Jr (för 16-19 åringar och deras lärare), mobilitetsordningen för Västnorden samt

 den

fortsatta utvecklingen av Nordiska skoldatanätet (ODIN) i förhållande till det

Europeiska skoldatanätet (EUN).

 Under år 1997 överlämnade Nordiska rådet, i anslutning till sessionen i

Helsingfors, till Nordiska ministerrådet ett antal rekommendationer rörande det

nordiska skolsamarbetet. Bl.a. rekommenderade Nordiska rådet att Nordiska

ministerrådet i planerna för budgetåret 1999 reserverar medel för en

mobilitetsordning för grundskoleelever (7-16 år), benämnt Nordplus mini, för en

femårsperiod (1999-2003).

 Handlingsplanen för samarbete inom folkbildning- och vuxenundervisning avser

också perioden 1997-2000. Vikt läggs vid livslångt lärande som grund för att

möta

framtidens krav inom utbildning och arbetsmarknad. Handlingsplanen innehåller

ett

antal projekt som skall synliggöra det speciella i de nordiska arbetsformerna.

Följande samnordiska projekt har påbörjats: Folkbildning och arbetsliv,

Vidareutbildning inom vuxenpedagogik samt Folkbildning och folkbibliotek. För

att

underlätta för folkhögskoleelever att bedriva studier vid folkhögskolor i annat

nordiskt land finns särskilda elevstipendier.

 Ledningsgruppen för nordiskt samarbete inom högre utbildning (HÖGUT) lade

under året fram förslag om inriktningen av sin framtida verksamhet. Syftet har

varit

att anpassa HÖGUT:s övergripande uppgifter till de prioriteringar och riktlinjer

 som

varit vägledande för det nordiska samarbetet efter år 1995. Nordiska

ministerrådet

har därefter fastställt nya stadgar för HÖGUT. Mobilitetsprogrammet för

studenter

och lärare inom den högre utbildningen i Norden (NORDPLUS) handhas av

HÖGUT. Nuvarande programperiod avser tiden 1996-99. HÖGUT har för avsikt att

revidera NORDPLUS i vissa avseenden.

 Nordiska forskningspolitiska rådet har under år 1997 fortsatt sitt arbete med

att

tillskapa ett nytt sektorsövergripande forskningspolitiskt program.

Forskningsansvariga ministrar har, för sin del, godkänt huvudslutsatserna i

programmet som för närvarande är på remiss till de andra ministerrådssektorerna.

Nordiska ministerrådets avsikt är att presentera ett ministerrådsförslag om

Nordisk

forskningspolitisk strategi till Nordiska rådet inför dess 50:e session i

november

1998. I det sammanhanget kommer också att behandlas Nordiska

Forskarutbildningsakademien som har hand om mobilitetsordningen inom

forskningsområdet, liksom Nordiska rådets rekommendation från sessionen i

Helsingfors, att Nordiska ministerrådet skall redovisa hur anslagen till vissa

nordiska

forskningsinstitutioner kan dras ned eller fasas ut ur den nordiska budgeten och

konsekvenserna av dessa åtgärder.

 Det femåriga Miljöforskningsprogrammet (1993-97) har avslutats under året.

Arbetet med avrapportering och publicering av resultaten fortsätter under år

1998.

Vidare har programmet Arktisk humanistisk forskning (1993-97) samt

forskningsprojektet Nordisk identitet (1994-97) avslutats.

 När det gäller utbildnings- och forskningssektorn i dess helhet har Nordiska

ministerrådet beslutat att utarbeta förslag till en samlad strategi för all

verksamhet

inom sektorn för en femårsperiod. Strategin, som bl.a. skall bygga på gällande

handlingsplaner, avses också bli presenterat som ministerrådsförslag till

Nordiska

rådets 50:e session.

Norden och EU/EES

 Utbildnings- och forskningsministrarna har även under år 1997 använt sina

möten

för samråd om EU-frågor. Bl.a. har utformningen av EU:s femte ramprogram

diskuterats.

 Två av EU:s nuvarande utbildningsprogram, Socrates och Leonardo da Vinci, som

avser skola och högre utbildning respektive yrkesutbildning, avslutas med

utgången

av år 1999. Nordiska ministerrådet tillsatte mot den bakgrunden under år 1997 en

arbetsgrupp, som skulle diskutera och utbyta erfarenheter inför nästa

generations

utbildningsprogram. Euro-peiska kommissionens arbete med att ta fram ett

idédokument om de nya programmen blev emellertid försenat. Gruppen kommer

därför fortsätta sitt arbete även under första delen av år 1998.

 På svenskt initiativ håller nu ett europeiskt skoldatanät på att upprättas.

Samtliga

nordiska länder medverkar i projektet.

 Nordiska ministerrådets forskningsprogram Norden och Europa syftar främst till

att stärka det nordiska samarbetet inom humaniora och samhällsvetenskap. Denna

satsning, som markerar de s.k. mjuka områdena inom forskningen, har hög

prioritet i

Norden. Det har hittills varit svårt för såväl samhällsvetenskap som humaniora

att

komma med i de europeiska forskningsprogrammen.

Norden och närområdet

 Nordiska ministerrådets stipendieordning för Baltikum och Nordvästra Ryssland

har utvärderats under år 1997. Det konstateras i utvärderingsrapporten att

stipendieordningen har fungerat väl. Samtidigt förelås dock vissa förändringar.

Nordiska ministerrådet har uppdragit åt styrelsen för den nordiska

stipendieordningen för Baltikum och nordvästra Ryssland att ge sin syn på hur

rapportens förslag till förändringar kan genomföras inom den nuvarande

ordningen.

 Ett från början treårigt handlingsprogram Teacher training in the Baltic

States

1995-97 beräknas bli avslutat och evaluerat under år 1998. Programmet, som

bygger

på de baltiska ministeriernas gemensamma prioriteringar, är inriktat på

utbildning

för demokratiskt skolledarskap, språk- och yrkeslärarutbildning,

läroplansutveckling

samt användning av IT för inlärning, kommunikation och distansutbildning.

Nordiska ministerrådet har ställt sammanlagt nio miljoner danska kronor till

programmets förfogande.

 I december 1997 ägde ett nytt möte rum mellan de nordiska utbildnings- och

forskningsministrarna och deras baltiska kollegor för att diskutera ett nytt

samarbetsprogram. Till grund för mötet låg en av de baltiska ministerierna

utarbetad

lista med gemensamma prioriteringar. Bl.a. föreslås från baltisk sida

upprättande av

en "common educational space in the Baltic-Nordic region", en fortsättning på

det

tidigare lärarutbildningsprogrammet samt insatser för elever med behov av

särskilt

stöd. Förslagen skall övervägas och konkretiseras under år 1998 för att kunna

tas

med i närområdesbudgeten för år 1999.

 Det s.k. BALTnet-programmet har haft till syfte att bistå utbildnings- och

forskningssektorn i de baltiska staterna vid uppbyggnad av modern service inom

datakommunikation för universitetsområdet liknande den som NORDUnet har i de

nordiska länderna. Projektet har förlängts för perioden 1997-98 för att också

förse

mindre högskolor, framför allt lärarutbildande institutioner, med en

internationell

dataförbindelse.

 Andra fleråriga samarbetsprojekt är Nya metoder inom vuxenutbildning (1996-99)

och Ledarutbildning i ideella organisationer (1997-99). Båda projekten riktar

sig till

Baltikum och nordvästra Ryssland.

 Ministerrådet har för år 1997 anvisat tre miljoner danska kronor för att

inleda

forskningssamarbete med nordvästra Ryssland.

Miljö

 De nordiska länderna har mycket gemensamt på miljöområdet. Natur- och

klimatförhållanden är i internationell jämförelse relativt likartade. Samtliga

nordiska

länder har höga ambitioner på miljöområdet och har kommit långt i arbetet med

att

åtgärda många av de nationella miljöproblemen. Länderna lägger också stor vikt

vid

att hantera regionala och globala miljöproblem genom att delta och påverka den

internationella miljöpolitiken och särskilt den europeiska miljöpolitiken genom

EU.

 Det nordiska samarbetet inom miljösektorn har som utgångspunkt målsättningarna

i den nordiska miljöskyddsstrategin som är fastlagda till år 2000. Det innebär

bl.a.

att högsta möjliga ambitionsnivå skall gälla för det nordiska miljösamarbetet i

förhållande till miljöarbetet inom EU. Viktiga EU/EES-frågor tas regelbundet upp

på såväl ministermöten som i ämbetsmannakommitténs möten. Särskild vikt läggs

vid att nordiska prioriteringar reflekteras i EU:s miljöhandlingsprogram och att

miljöhänsyn inkluderas i EU:s sektorprogram, bl.a. genom ökad användning av

ekonomiska styrmedel.

 Det tvärsektoriella samarbetet har inbegripit sektorerna för jord- och

skogsbruk,

fiske, finans och ekonomi, konsumentfrågor och energi. Gemensamma nordiska

strategier har utarbetats för samarbetet med jord- och skogsbrukssektorn samt

med

fiskesektorn. Samarbetet med energisektorn har varit inriktad på de

klimatrelaterade

energifrågorna. Med konsumentsektorn har samarbetet bl.a. inriktats på frågor om

miljömärkning och en produktorienterad miljöstrategi i ett konsumentperspektiv.

 Miljösektorns budget uppgick totalt till 37,5 miljoner danska kronor varav ca

14

miljoner danska kronor avser verksamheter i närområdet inkl. Arktis, bl.a. 10

danska

miljoner kronor till NEFCO (Nordiska miljöfinansieringsbolaget).

 Den särskilda miljölåneordningen (MIL) inom ramen för Nordiska

Investeringsbankens (NIB) verksamhet har blivit operativ och de första

kreditbesluten som togs under 1997 avsåg dels Vodokanal i Ryssland, dels

låneramar till Lettland och Litauen. I Vodokanal-projektet, som är en av de

största

enskilda föroreningskällorna till Östersjön, samverkar NIB med andra

internationella

finansinstitut.

 För verksamheten inom NEFCO med särskilda investeringsbidrag, den s.k.

mjukgöringsfaciliteten, har miljöministrarna beslutat att en utvärdering skall

göras

inför beslutet om en eventuell fortsättning efter det att den treåriga

försöksperioden

går ut under 1998. En utvärderingsrapport lämnades av en oberoende utredare i

januari 1998.

 Miljösektorns projektverksamhet har i huvudsak bedrivits dels i fem fasta

arbetsgrupper, dels i ett antal tvärsektoriella grupperingar.

Projektverksamheten

under de fasta arbetsgrupperna omfattar hav- och luftfrågor, miljöövervakning

och

data, natur och friluftsliv, kemikalier samt renare teknologi. Den har till

betydande

del varit inriktad på att ta fram förhandlingsunderlag och förbereda nordiska

initiativ i det vidare europeiska och internationella förhandlingsarbetet.

 På havs- och luftvårdsområdet har arbetet bl.a. syftat till att ta fram

kunskapssunderlag till förhandlingarna i de internationella konventionerna och

EU.

Hög prioritet har getts åt arbetet att bereda förhandlingsunderlag till EU:s

försurningsstrategi, liksom till pågående protokollsförhandlingar om kväve,

ammoniak, flyktiga organiska ämnen och om långlivade organiska miljögifter inom

ramen för luftföroreningskonventionen. För de nordiska länderna är det viktigt

att

protokollen blir effektbaserade, vilket innebär att såväl underlaget som

förhandlingsarbetet är komplicerat och att gemensamma nordiska ansträngningar

behövs för att utarbeta relevanta underlag. På havssidan har arbetet inriktats

på att

utveckla strategier för kostnadseffektiva åtgärder för att begränsa utsläpp och

spridning av näringssalter ( s.k. POPs) och tungmetaller.

 Inom arbetsgruppen för miljöövervakning och miljödata har arbetet resulterat i

 en

miljötillståndsrapport om biodiversitet, Biodiversity 2000. Den kommer att ges

ut år

2000 och skall översättas till flera nordiska språk. I arbetet deltar också

representanter för närområdena. Ett nordiskt naturövervakningsprogram har också

tagits fram och även överförts till Baltikum och nordvästra Ryssland för

genomförande i närområdena under åren 1997-2000. Arbetet med miljöindikatorer

avrapporterades i form av en första officiell rapport baserad på ett urval av

gemensamt utvecklade miljöindikatorer. Arbetet har fortsatt i samarbete med EU:s

miljöbyrå och OECD.

 Arbetet inom natur- och friluftsområdet omfattar biologisk mångfald,

landskapsskydd, kulturmiljöer och friluftsliv. Naturvårdsfrågor utgör en viktig

del av

miljösektorns samarbete med andra sektorer och för miljöarbetet i Arktis och

närområdena. Under 1997 påbörjades uppföljningen av den nordiska

handlingsplanen för kulturmiljöer i landskapet, som bl.a. syftar till att skapa

en

nordisk plattform och förbättra förutsättningarna att påverka EU:s arbete med

att

reformera jordbrukspolitiken och till att ta initiativ till en integrerad

planering för

kustområden. För uppföljning av biodiversitetskonventionen har tillståndet för

hotade arter och deras livsmiljöer inventerats och förslag till åtgärder för att

 skydda

dessa tagits fram.

 På kemikaliesidan har arbetet inriktats mot att utarbeta faro- och

riskbedömningar

för utvalda kemikalier som underlag för de nordiska ländernas agerande inom det

internationella kemikaliearbetet i EU/EES, OECD och FN. Beslut togs under 1997

om att finansiera en nordisk expert för att medverka inom FN:s miljöprograms

(UNEP) sekretariat i Genève i det globala förhandlingsarbetet om minskad

användning av POPs.

 Som ett led i det nordiska arbetet att förstärka de globala ansträngningarna

för att

minska spridningen av POPs har den integrerade miljöövervakningen av kustzoner i

Norden särskilt inriktats mot miljögifter i Nordatlanten. Under 1997 har ett

program

färdigställts för nordisk naturövervakning av landmiljö som är av betydelse för

EU:s

program Natura 2000 och är ett underlag till ministerrådets nästa

miljötillståndsrapport över biologisk mångfald i Norden. Ett arbete har också

igångsatts för att ta fram ett program för nordisk naturövervakning i akvatisk

miljö.

 Inom området renare teknologi har arbetet varit inriktat på att främja

hållbara

produktions- och konsumtionsmönster och på att ta fram underlag till utformning

av

EU:s regelverk avseende renare teknologi. Ett särskilt projekt om

produktorienterad

miljöstrategi har påbörjats i syfte att främja utveckling, produktion och

konsumtion

av produkter med mindre total miljöbelastning under hela livscykeln.

Ekonomi och näring

Energi

Allmänt

 Utvecklingen inom energiområdet i de nordiska länderna och internationellt har

medfört ett ökat behov av nordiskt samarbete om energifrågor. Det gäller

särskilt

frågor om möjligheterna att utveckla en bärkraftig energiförsörjning omkring

Östersjön och ett samarbete om Östersjöfrågor, förhållandet till klimatfrågan

och

frågor om den nordiska elmarknaden och samspelet med den inre marknaden i

EU/EES. Målsättningen är att främja en effektiv, konkurrenskraftig och

miljövänlig

energiförsörjningi i Norden och dess närområde. Samarbetet drivs till största

delen i

projektform i arbetsgrupper.

Bärkraftig energiförsörjning omkring Östersjön - samarbete med Nordens närområde

 Statsministrarna i de nordiska länderna antog i juni 1997 en gemensam

deklaration

om en bärkraftig energiförsörjning omkring Östersjön, i vilken de uppdrog åt

energiministrarna att närmare kartlägga möjligheter och åtgärder som kan vidtas

för

att främja utvecklingen på området.

 Arbetet med att följa upp statsministerdeklarationen pågår inom ministerrådet.

 En

utgångspunkt för uppföljningen är det arbete som under senare år genomförts inom

ramen för det nordiska energisamarbetet. Det gäller bl.a. den perspektivstudie

av

energimarknaden runt Östersjön som ministerrådet genomför som uppföljning av sin

energipolitiska redogörelse i september 1996 och Nordiska rådets rekommendation

34/1995. Denna studie syftar till att skissera status och framtidsperspektiv för

energiförsörjningen i Östersjöregionen med utgångspunkt i en utveckling mot ett

tätare energisamarbete mellan Norden och de baltiska staterna samt Östeuropa.

Även

det arbete som pågår med att utveckla en Agenda 21 för Östersjöområdet kommer

att beaktas i uppföljningen. Förslagen i den rapport om en Baltic Ring som

redovisats vid statsministrarnas i Östersjöländernas möte i Riga kommer att

föras

vidare.

 Energiministrarna kommer under första kvartalet 1998 att slutredovisa

uppdraget.

En delrapport överlämnades i november 1997. Slutredovisningen kan väntas peka på

angelägna arbetsuppgifter inom det nordiska samarbetet. Det kan beräknas att

flera

projekt under våren 1998 kommer att initieras inom ramen för ministerrådets

arbete

för att följa upp de förslag som kommer att föras fram i redovisningen till

statsministrarna.

 Nordiska ämbetsmannakommittén för energi har under år 1997 tagit initiativ

till

möten på tjäntemannanivå med de baltiska staterna. Dessa har visat stort

intresse för

att ta del av de nordiska ländernas erfarenheter av energisamarbete. Formerna

för

konkret samarbete kommer att diskuteras vidare bl.a. mot bakgrund av

uppföljningen av de nordiska statsministrarnas deklaration sommaren 1997.

 Inom det nordiska energisamarbetet genomförs för närvarande ett nordiskt

program

för utbildning av energiexperter i Baltikum. Syftet med programmet är att föra

in

ekonomiskt tänkande i planering, etablering och drift av energianläggningar. Ett

liknande program riktat till nordvästra Ryssland bereds för närvarande inom det

nordiska energisamarbetet.

Energirelaterade klimatfrågor

 Sedan år 1993 har klimatfrågan varit en del av det nordiska energipolitiska

samarbetet. Ministerrådet har lagt särskild vikt vid frågor med anknytning till

klimatkonventionen. Arbetet har i första hand inriktats på studier av kostnader

för

åtgärder och förutsättningar för gemensamt genomförande mellan de nordiska

länderna och Nordens närområde. Gemensamt genomförande innebär att kostnader

för åtgärder mot klimatförändringar kan sänkas väsentligt genom att ett land

ansvarar för och tillgodoräknas effekter av åtgärder i ett annat land med högre

kostnader för sådana åtgärder.

 Ett samarbete om klimatfrågor har sedan år 1997 utvecklats med miljösidan i en

gemensam styrgrupp under ministerrådet. En internationell konferens om

gemensamt genomförande och handel med utsläppsrättigheter arrangerades våren

1997 inför klimatmötet i Kyoto. Det är angeläget att detta arbete förs vidare,

och att

klimatpolitiska frågor angående t.ex. utformningen och fördelningen av och

kostnaderna för reduktionsmål, utformningen av gemensamma åtgärder och

styrmedel m.m. studeras i ett nordiskt perspektiv. Hur förändrade

förutsättningar för

energimarknadernas funktion påverkar möjligheterna att uppfylla åtaganden enligt

Kyotoprotokollet kan vara en viktig fråga för fördjupad analys. Inriktningen av

arbetet bör styras av de nordiska ländernas behov och intressen inför de

fortsatta

klimatförhandlingarna

 Visionen om en hållbar energiförsörjning runt Östersjön gör det angeläget att

arbetet med klimatfrågor inbegriper studier av åtgärder och kostnadseffekter för

länderna i hela regionen.

 Inriktningen av det fortsatta arbetet under styrgruppen är alltså beroende av

resultatet av de klimatpolitiska överläggningarna i Kyoto i december 1997.

Ytterligare nordiska samarbetsprojekt bör bedrivas utifrån denna utgångspunkt.

Ett

nordiskt seminarium arrangerades i slutet av februari 1998 i samband med

Nordiska

rådets temakonferens i Göteborg. En samlad arbetsplan för det fortsatta

miljörelaterade energisamarbetet kommer härefter att utarbetas.

 De förslag som kommer att föras fram i energiministrarnas rapport förutses

bl.a.

beröra miljö- och klimatfrågor, och att därmed ytterligare bidra till samarbetet

 på

detta område.

 Nordiska rådets rekommendation 6/1997 om miljöräkenskaper, energi samt

miljöskatter skall utredas och i samband därmed bör en studie genomföras

angående

det nordiska elsamarbetet och elproduktionens påverkan på miljön.

Gasmarknadsfrågor

 Finländska, danska och svenska energi- och naturgasföretag genomför inom ramen

för EU:s transeuropeiska nätverk (TEN) en studie av möjligheterna att koppla

samman de nordiska gasnäten. Studien kommer att vara färdig under våren 1998.

 Ministerrådet har genomfört en kartläggning inom gasområdet med syfte att

utreda

naturgasens möjligheter att medverka till reducerande miljöutsläpp i Norden.

Enligt

utredningen skulle en naturgasintroduktion, tillsammans med kompletterande

åtgärder inom området för förnybar elproduktion, energieffektivisering och

energibeskattning, avsevärt underlätta de nordiska ländernas ansträngningar att

nå de

internationella klimatpolitiska utsläppsmålen. Frågan om ett utbyggt naturgasnät

 i

Norden och närområdet är en huvuddel i statsministrarnas uppdrag till

energiministrarna och kommer att följas upp under 1998.

Elmarknadsfrågor

 Energiministrarna har kontinuerligt följt utvecklingen på elmarknaden och kom

vid

sitt möte i juni 1995 överens om vissa principer för det nordiska elsamarbetet.

Principerna behandlar bl.a. myndigheternas uppgifter i förhållande till

marknadens

funktion. Det förutsätts att handeln skall utvecklas med hänsyn till

ömsesidighet och

de skillnader som finns vad gäller elsektorns organisation i länderna.

Principerna

syftar till att skapa förutsättningar för länderna att tillvarata de ömsesidiga

ekonomiska, energimässiga och miljömässiga fördelar som den nordiska elhandeln

innebär.

 Samarbetet när det gäller energibeskattning förs vidare i uppföljningen av

statsministerdeklarationen.

 Vid statsministrarnas möte inom ramen för Östersjörådet i januari 1998

presenterade elföretagen i Östersjöländerna rapporten om Baltic Ring. I

rapporten

föreslås ett antal initiativ i syfte att förverkliga visionen om ett integrerat

elnät kring

Östersjön, både när det gäller harmonisering av legala regelverk och konkreta

investeringar i infrastrukturen.

 På energiministermötet i augusti 1997 konstaterades att utvecklingen på den

nordiska elmarknaden sker i enlighet med de principer som angavs vid 1995 års

möte. Den nordiska elhandeln påverkas av bl.a. skillnader i energibeskattning

mellan

länderna. En kartläggning av energibeskattningen har genomförts. I

kartläggningen

har ingått att undersöka möjligheterna till en samordning av skatterna.

Kartläggningen visar att en samordning av energibeskattning kan medverka till

miljöförbättringar genom att den nordiska elmarknaden fungerar bättre, men att

en

harmonisering måste vara internationell för att bli effektiv från miljösynpunkt.

Analysen visar också att området är mycket komplext och att det påverkas av

energipolitiska, miljöpolitiska, näringspolitiska och statsfinansiella faktorer.

 Frågan

om samordnade beskattningsregler är också av stor betydelse i perspektivet av en

ökad integration av elmarknaden kring Östersjön.

 Energiministrarna önskar att främja internationellt samarbete om användningen

av

ekonomiska styrmedel. Som ett led i detta arbete har ett internationellt

seminarium

om beskattning på energiområdet arrangerats under år 1997.

Energieffektivisering

 Insatser för energieffektivisering utgör ett centralt inslag i de nordiska

ländernas

energipolitik och är ett viktigt område i det nordiska energipolitiska

samarbetet. En

strävan i det nordiska samarbetet är att det skall ha nära anknytning till det

arbete

som pågår inom EU om bl.a. energimärkning och effektiviseringsstandard.

 Finland, Norge och Sverige har genomfört omregleringar av elmarknaderna.

Ministerrådet har tagit initiativ till en utredning som syftar till att

säkerställa att

användningen av energi effektiviseras också i den nya marknadssituationen.

Utredningen färdigställdes under år 1997.

 Utredningen tar inte ställning till om en omreglerad elmarknad är mer

ändamålsenlig än andra sätt att organisera elmarknaden. Enligt utredningen bör

myndigheternas strategier för att säkra energieffektivisering ändras som en

följd av

den nya marknadssituationen och den nya rollfördelningen på elmarknaden. Med

utgångspunkt i historiska och faktiska förhållanden i de enskilda länderna bör

myndigheternas insatser, organisation och finansiering utformas så att det i

kombination med mer marknadsdriven energieffektivisering bidrar till ett från

samhällssynpunkt gott utnyttjande av energiresurserna. Myndigheterna bör verka

för

insatser som inte står i konflikt med målsättningarna bakom omregleringen av

elmarknaden och etableringen av en gemensam nordisk elmarknad.

Energiforskning

 Det nuvarande nordiska energiforskningsprogrammet (NEFP) inleddes år 1995 och

avslutas år 1998. Målet har varit att inom centrala forskningsområden stärka

grundkompetensen vid universitet, högskolor och andra forskningsinstitutioner

samt

skapa fungerande forskarnätverk mellan länderna. NEFP kompletterar de nordiska

ländernas nationella energiforskningsprogram och skall bidra till att stärka de

nordiska ländernas internationella konkurrenskraft.

 En utvärdering av det nuvarande programmet har genomförts under år 1997.

Utvärderingen visar att det nordiska energiforskningsprogrammet kompletterar och

ersätter verksamhet som utförs nationellt. Programmet stärker dessutom den

nordiska identiteten och samhörigheten och ökar den nordiska konkurrenskraften

inom området.

 Planering av nästa energiforskningsprogram för perioden 1999-2002 har

påbörjats

och energiministrarna kommer att behandla ett kontrakt vid sitt möte sommaren

1998. Programmets mål bör fortsatt vara att stärka grundkompetensen vid

universitet, högskolor och andra forskningsinstitutioner inom

energiforskningsområden som är av centralt gemensamt nordiskt intresse, samt att

skapa fungerande forskarnätverk mellan länderna och öka den nordiska

konkurrenskraften. Programarbetet bör liksom hittills prioritera

forskningssamarbeten som kan bidra till en kostnadseffektiv minskning av

energiförbrukningen och utvecklingen av förnybara och miljövänliga energikällor.

Programmet bör också inriktas mot ett ökat forskningssamarbete i hela

Östersjöområdet.

EU/EES-frågor

 Aktuella energifrågor inom EU/EES utgör numera en stående punkt på

dagordningen vid nordiska möten på minister- och ämbetsmannanivå. Det gäller

förutom frågor om energimarknaderna och energipolitiken även frågor om den inre

marknaden och miljöfrågor som är betydelsefulla för energiområdet. ALTERNET är

ett flerårigt program för att främja användningen av förnybara energislag. SAVE

är

ett flerårigt främjande av effektiv energianvändning m.m.

 En uppföljning av de europeiska programmen på nordisk nivå skall ske. I första

hand kommer SAVE- och ALTERNET-programmen att bedömas ur en nordisk

synvinkel. Det första seminariet om SAVE-programmet hålls våren 1998.

Näringspolitiskt samarbete

 Det övergripande målet för det nordiska näringspolitiska samarbetet är att

bidra till

att främja näringslivets konkurrenskraft och därigenom skapa goda villkor för

sysselsättning och tillväxt.

 Samarbetet koncentreras till aktuella näringspolitiska problemställningar i de

nordiska länderna, främst på områden där nordiskt samarbete ger ett nordiskt

nyttovärde utöver övriga nationella insatser.

 En stor del av det nordiska näringspolitiska samarbetet är inriktat på att

utreda

gemensamma problem och utbyta erfarenheter och synpunkter om aktuella

näringspolitiska frågor av gemensamt intresse.

 De nordiska näringsministrarna fattade i augusti 1997 beslut om att godkänna

en

ändrad strategi för Nordiska industrifonden. Samtidigt godkändes mandat för en

utredning om gemensamt nordiskt innovationssamarbete till gagn för näringslivet.

Utredningsarbetet, som ska avslutas till i början av september, står fritt i

förhållande

till existerande institutioner.

 Den gemensamma institutionen inom provnings- och kontrollområdet NORDTEST

har under året ingått kontrakt med Nordiska ministerrådet om verksamheten för

åren

1998-2000. En utvärdering av verksamheten kommer att äga rum under år 1998.

 Allmänt nordiskt näringspolitiskt samarbete äger rum bl.a. på IT-om-rådet.

Varje

lands inriktning på det näringspolitiska området gås igenom.

 I februari 1998 hölls ett seminarium om samverkan för regional utveckling, ett

resultat av en rapport om bättre samordning av politikområdena näringspolitik,

regionalpolitik och arbetsmarknadspolitik. Den sektors-övergripande rapporten

hade

tagits fram på svenskt initiativ.

 Näringssektorns närområdesaktiviteter inriktas i stor utsträckning på

projektet

Nordpraktik, som ger unga representanter för företag från när-områdena möjlighet

att praktisera på företag i Norden. Under år 1998 startar projektet Östjobb, med

samma uppläggning som Nordpraktik men med betydligt färre deltagare och inriktat

på nordiska medborgare som önskar praktisera på företag i närområdena.

 Allmänt informationsutbyte om aktuella EU/EES-frågor står regelmässigt på

dagordningen vid möten på det näringspolitiska området.

 Regionalpolitik

 Det nordiska regionalpolitiska samarbetet baseras på ett program för perioden

1995-1999. Under 1997 har tyngdpunkten i arbetet legat på gränsregionalt

samarbete, forsknings- och utredningsarbete, kunskaps- och erfarenhetsutbyte,

och

på sektorssamarbete, främst med jordbrukssektorn.

 De åtta programmen för mellanregionalt samarbete (INTERREG) -

Öresundsregionen (Sverige-Danmark), Ett gränslöst samarbete, Inre Skandinavien,

Nordens Gröna Bälte (Sverige-Norge), Skärgårdssamarbetet (Sverige-Finland),

Kvarken/Mitt-skandia, Nordkalotten (Sverige-Finland-Norge) och Barents (Sverige-

Norge-Finland-Ryssland) - som sammantagna omfattar 1,07 miljarder kronor av

offentliga medel, varav hälften kommer från EU:s strukturfonder, har fullt ut

kommit igång under året.

 Målet för INTERREG-programmen är att komplettera nationella åtgärder för att

bidra till utveckling i dessa regioner, av vilka flertalet är perifert belägna

med gles

befolkning, små lokala marknader, långa avstånd och besvärligt klimat. Dessutom

syftar programmen till att minska problem och utnyttja möjligheter som följer av

 att

nationalgränser delar regionerna. Omkring hälften av Nordiska ministerrådets

medel

till gränsregionerna, dvs. ca nio miljoner danska kronor per år, går till

medfinansiering av programmen.

 I de nordvästra delarna av Norden har samarbetet också intensifierats, först

och

främst genom etableringen av Nordiskt atlantsamarbete (NORA), som förutom

Island, Grönland och Färöarna omfattar kustdelen av Norge. Detta samarbete är

främst inriktat på att stärka näringslivsutvecklingen i området genom att utreda

 och

initiera projekt i samarbete mellan två eller flera av parterna.

 Nordiska ministerrådet bidrar till finansieringen av programmen och initierar

kunskapsuppbyggnad och erfarenhetsöverföring.

 Inom forsknings- och utredningsområdet har samarbetet koncentrerats kring

uppbyggnaden av det ombildade institutet Nordiskt center för regional utveckling

(NORDREGIO).

 Det regionalpolitiska samarbetet är definitionsmässigt sektorsövergripande.

Ett

särskilt treårigt program har bedrivits i samarbete med jordbrukssektorn. Syftet

 med

programmet är att dels bidra till utvecklingen i perifera lantbruksregioner i

Norden,

dels initiera bättre samordning mellan sektorerna på olika nivåer. Det skall

utvärderas under 1998.

 EU- och EES-frågor har varit ett stående tema på ämbetsmannakommitténs möten.

En dominerande fråga under 1997 har varit utformningen av regelverket för nästa

strukturfondsperiod och frågor av gemensamt nordiskt intresse i detta

sammanhang.

Jord- och skogsbruk; fiske

Jord- och skogsbruk

Verksamheten inom området jord- och skogsbruk har också under år 1997 bedrivits

inom ramen för det handlingsprogram för jord- och skogsbrukssamarbete 1996-2000,

som antogs år 1995. Huvudinriktningen av det nordiska samarbetet inom jord- och

skogsbrukssektorn omfattar samarbete kring frågor av centralt intresse för

Norden,

samarbete inom Nordens närområden och samarbete för att stödja de nordiska

ländernas

deltagande i internationella organ.

 I handlingsprogrammet lyfts fyra insatsområden fram, vilka huvudsakligen

hänför

sig till de två första av de ovan nämnda riktlinjerna. Insatsområdena är

kvalitetsproduktion i jordbruket med speciell inriktning på miljö, förvaltning

av

genetiska resurser, utveckling av jord- och skogsbruksberoende regioner samt

uthålligt skogsbruk.

 Det tvärsektoriella samarbetet med såväl miljösektorn som regionalpolitiska

sektorn har stärkts och fördjupats genom ett antal samarbetsprojekt. Utöver de

viktigare politiska åtgärder som här redovisas pågår en stor mängd projekt och

arbeten inom insatsområdena för att uppnå de mål som satts för varje område i

handlingsprogrammet.

 Nordiska ministerrådet (jord- och skogsbruksbruksministrarna) lade inför

Nordiska

rådets 49:e session i Helsingfors fram ett förslag till nordisk handlingsplan

för

uppföljning av det europeiska toppmötet om livsmedelssäkerhet. Handlingsplanen

antogs av rådet. Denna innebär att det tvärsektoriella samarbetet med miljö-,

livsmedels-, konsument- och fiskerisektorerna skall utvecklas som en uppföljning

 av

handlingsplanen om livsmedelssäkerhet. Samrådskommittén för närområdesfrågor

skall ges i uppdrag att öka nordisk koordinering, att utreda vilken roll den kan

 spela

på livsmedelssäkerhetsområdet i närområdena samt att förbereda ett projekt om

organisationsdemokrati och dess betydelse för landsbygden.

 Vad gäller samarbetet inom närområdet har insatsområdena avgränsats till tre

prioriterade områden, nämligen förvaltning av genetiska resurser, utbildning på

 alla

nivåer och forskning samt miljöaspekter knutna till jord- och skogsbrukssektorn.

 Samarbetet kring genetiska resurser har bedrivits inom ramen för Nordiska

Genbankens verksamhet. Genbankens arbete i närområdet har hittills bidragit till

 att

dessa länder kunnat ta sitt ansvar att följa biodiversitetskonventionen i en

svår

ekonomisk situation. Beslut om ytterligare medel till Genbanken för att

förstärka

dess verksamhet har fattats under år 1997.

 Vavilov-institutet i S:t Petersburg hyser unika samlingar av växtgenetiskt

material. I

en första fas leder Nordiska Genbanken en internationell expertgrupp för att

utreda

hur Vavilov-institutet skall omstruktureras för att i fortsättningen kunna

fungera

effektivt inom snävare ekonomiska ramar. Den första fasen förväntas utvisa

huruvida en långsiktig, rysk finansiering kan garanteras, vilket är en

förutsättning för

att vidare nordiskt stöd skall vara meningsfullt.

 Arbetet inom Nordiska Genbanken för husdjur (NGH) utvidgas genom beslut att

för år 1998 tillskjuta nationella medel till NGH förutom de medel som anslås

från

ministerrådet. Arbetet skall bedrivas inom fem olika prioriterade områden, bl.a.

 med

inriktning på att utveckla samarbetet med Baltikum.

 Nordiska ministerrådet har beslutat att närmare följa upp antibiotika- och

salmonellafrågorna och att utbyta information om situationen i respektive

nordiskt

land och att sträva efter likartade ambitionsnivåer inom de nordiska länderna.

En

särskild arbetsgrupp skall tillsättas för dessa frågor.

 De nordiska skogsministrarna antog i juli 1996 riktlinjer för ett

intensifierat

nordiskt samarbete i den mellanstatliga skogspanel (IPF) som år 1995 upprättades

av FN:s kommission för hållbar utveckling.

 De nordiska länderna har i IPF arbetat efter dessa riktlinjer, bl.a. genom att

arrangera olika aktiviteter som stöd till skogspanelens arbete och med att

rapportera

om nordiska erfarenheter på skogsområdet. IPF:s arbete avslutades våren 1997.

Detta nordiska samarbete fortsätter i det nya FN-forum om skog (IFF) som skall

lämna sin slutrapport till år 2000.

 För att fördjupa det nordiska samarbetet på skogsområdet beslutade de nordiska

skogsministrarna vid sitt möte i juni 1997 att vidga mandatet för den nordiska

kontaktgruppen för internationell skogspolitik till att omfatta även frågor i

relation

till WTO, en samlad uppföljning av världs-toppmötet om skogen och EU:s

skogsstrategier.

Fiske

 Verksamheten inom fiskeområdet under år 1997 har bedrivits inom ramen för det

samarbetsprogram för det nordiska fiskerisamarbetet

1997 - 2000 som antogs av fiskeriministrarna i augusti 1996. De överordnade

riktlinjer

som utgör grunden för det nordiska fiskerisamarbetet är att bidra till

utvecklingen av de

nordiska ländernas fiskerinäring, att skydda de nordiska ländernas ekosystem

och att

bidra till ett balanserat uttag av havets levande resurser.

 I handlingsprogrammet lyfts fram tre större insatsområden som ger en närmare

inriktning för det nordiska fiskerisamarbetet - förvaltningssamarbete,

organisations-

och sektorssamarbete samt forsknings- och utvecklingssamarbete. Ett flertal

nordiska forskningsprojekt har bedömts särskilt angelägna ur ett svenskt

perspektiv,

bl.a. miljömärkning av fisk, utveckling av förvaltningen av torskfisket i

Östersjön,

forskningsprojekt som syftar till kvalitetsförbättringar, m.m. Av intresse är

även den

studie om framtidens marknadsförutsättningar för det nordiska fiskerisamarbetet

som har påbörjats under året. Vidare kan nämnas den internationella

konsensuskonferensen om EU:s femte ramprogram som genomfördes med stöd av

EU i Köpenhamn under hösten 1997. Konferensen syftade till att ge förslag till

forskningsverksamhet med inriktning på hållbar fiskeproduktion för EU:s

konsumenter.

 Ett nära tvärsektoriellt samarbete med miljösektorn sker inom ramen för den

nordiska miljö- och fiskestrategin som godkändes år 1995. Under året har avsatts

mindre resurser än tidigare, vilket har resulterat i ett mer begränsat antal

forskningsprojekt, bl.a. marin biologisk mångfald samt stöd till det nordiska

seminariet om tvång och legitimitet i fiskeriförvaltningen som hölls i Göteborg

i juni

1997.

 Vid den ministerkonferens med miljö- och fiskeministrar, som genomfördes inom

ramen för Nordsjösamarbetet våren 1997, behandlades frågan om ett förbättrat

internationellt samarbete inom miljö- och fiskesektorerna. I den politiska

deklaration

som antogs, Bergendeklarationen, behandlas hur försiktighetsprincipen bör

tillämpas i fiskeripolitiken i syfte att skapa ett mer långsiktigt och

ekonomiskt

hållbart fiske. Det nordiska samarbetet kommer att spela en roll i samband med

uppföljningen av deklarationen till den femte Nordsjökonferensen som skall

hållas

omkring år 2000.

Bygg- och bostadssamarbete

Det nordiska samarbetet inom bygg- och bostadsområdet har de senaste åren varit

utsatt

för ett stort förändringstryck och det finns en osäkerhet om samarbetets

framtid. Under

den föregående programperioden 1992 1996 genomfördes upprepade minskningar av

de ekonomiska ramarna för samarbetet. Handlingsplanen kunde därför endast delvis

genomföras. Minskningarna träffade främst det byggtekniska och

forskningspolitiska

samarbete som bedrevs inom ministerrådets ram. Detta samarbete har nu i huvudsak

avvecklats. Samarbetet har koncentrerats till politiskt prioriterade projekt

främst

sådana som ministrarna själva har initierat.

 Under år 1997 lade bostadsministrarna fram en ny handlingsplan avsedd att

gälla

programperioden 1998 2001. I denna prioriterades tre områden: det bostadssociala

området, en bärkraftigt utveckling i byggande och boende och insatser för

närområdet.

 Resursbehovet under fyraårsperioden beräknades av bostadsministrarna till

totalt

sju miljoner danska kronor utöver nationella medel.

 Nordiska rådet har ännu inte tagit ställning till handlingsplanen. Till följd

härav

anvisades inte heller några medel för år 1998. Frågan om godkännande av

handlingsplanen har samtidigt hänskjutits till Nordiska rådets presidium och

Nordenutskottet. Nordenutskottet beslöt för sin del i januari 1998 att inte ta

ställning

till planen eller till frågan om sektorns plats i det fortsatta nordiska

samarbetet.

 Under år 1997 avslutades ett antal av de projekt som påbörjats under den

föregående programperioden. Inom byggområdet färdigställdes en rapport om

ekologiskt nybyggande, stadsförnyelse och bostadsförbättring. En analys av

utvecklingen av byggkostnaderna lades fram. I Baltikum genomfördes en praktisk

utbildning i trähussanering.

 Inom det bostadspolitiska området fullföljdes en monografi över de rättsregler

 som

reglerar de olika upplåtelseformerna i de nordiska länderna. Seminarier

anordnades

om detta ämne och om byggjuridik. Fortsatt arbete bedrevs på en monografi över

erfarenheterna av den nordiska bostadspolitiken och dess instrument, avsedd att

användas bl.a. i olika internationella sammanhang.

 Vid det nordiska bostadsministermötet i juni 1997 redovisades en av

ministrarna

tidigare beslutad studie av drivkrafterna bakom bostadssegregationen i Norden.

Bostadsministrarna beslöt att driva projektet vidare genom en andra etapp som

skall

redovisa goda erfarenheter från kommunernas arbete med att öka integrationen i

utsatta bostadsområden. Ministrarna beslöt också att påbörja ett projekt om

framtidens äldreboende. Avsikten är att lyfta fram och nyttiggöra de olika

ländernas

erfarenheter av skilda sätt att anordna de äldres boende, sett såväl till vilka

kvaliteter

som kommer de boende till del som till de boendes och samhällets kostnader för

olika bostadsalternativ. Båda projekten drivs med tidigare avsatta medel och

kommer att pågå under hela år 1998.

 En konsekvens av de redovisade oklarheterna om det fortsatta samarbetet är att

bygg- och bostadssamarbetet inom Nordiska ministerrådets ram under år 1998 i

mycket begränsad omfattning kommer att kunna ägnas åt omvärldsrelaterade frågor

och problem. Huvuduppgiften blir att verka för att en samsyn uppnås mellan

Nordiska rådet och Nordiska ministerrådet i frågan om bygg- och

bostadssamarbetets framtid. Den utåtriktade verksamheten kommer under år 1998

att inriktas på att följa och slutföra de påbörjade eller beslutade

samarbetsprojekt för

vilka finansiering redan finns säkrad över tidigare års budget.

 Därutöver kommer samarbetet inom ministerrådets ram att i huvudsak begränsas

till ett direkt utbyte av erfarenheter och reformuppslag genom seminarier som

anordnas av de fem berörda ministerierna. I mån av resurser kommer inom denna

ram att tas upp frågor om en bärkraftig och ekologiskt hållbar utveckling i

bygg- och

bostadssektorn. Även möjligheterna att samverka med andra sektorer om kommande

nordiska projekt i närområdet kommer att undersökas.

Transport, infrastruktur och trafiksäkerhet; IT-frågor

 Samarbetet inom sektorn har under arbetsåret i allt väsentligt fortsatt

planenligt. En

arbetsgrupp tillsatt av de nordiska transport- och trafikministrarna lade i

april 1997

fram en rapport - Nordisk infrastruktur - om den nordiska

transportinfrastrukturen

och dess särskilda förutsättningar. I rapporten beskrivs och analyseras de

viktigaste

transportkorridorerna för vägtrafik, järnvägstrafik, sjöfart och - översiktligt

- luftfart,

inom och mellan de nordiska länderna samt till de nordiska närområdena. Nya

prioriteringar presenteras i rapporten, baserade på nationella planer för

investeringar

i infrastrukturen samt EU:s planer och riktlinjer för det transeuropeiska

transportnätverket. Transport- och trafikministrarna beslöt att översända

rapporten

till Nordiska rådet till orientering och för eventuella kommentarer. Rapporten

presenterades vidare på den tredje ministerkonferensen om pan-europeiska

transportkorridorer i Helsingfors i juni 1997.

 Transport- och trafikministrarna beslöt hösten 1997 att starta en kartläggning

 av en

eventuell nordisk samverkan vad gäller informationsteknikfrågor inom

transportområdet.

 Under slutet av 1995 bildades en särskild tidsbegränsad miljögrupp under

Nordiska

ämbetsmannakommittén för transportfrågor (NÄT). Under 1997 har

informationsutbyte skett med de nordiska länderna. Ett seminarium har hållits i

Oslo

i juni 1997 om transportrelaterade miljöproblem i tätorter. Gruppen har

engagerat

Transportøkonomisk institutt i Norge för att kartlägga möjligheter för en

samnordisk

transport och miljöstatistik. Miljögruppens verksamhet kommer att utvärderas

under

1998.

 Styrgruppen för nordisk trafiksäkerhet avvecklades i slutet av 1996. Under NÄT

bildades en ad hoc-grupp för trafiksäkerhetsfrågor, som efterträtt styrgruppen.

Inom

ramen för detta arbete har man utbytt information och erfarenheter och

diskuterat

olika problemställningar rörande trafiksäkerhetsarbetet. Gruppen har planerat de

Nordiska Trafiksäkerhetsdagar som genomförs år 1998. Arrangemanget äger rum i

Köpenhamn under mars månad och kommer att behandla hastighetsfrågor utifrån

olika synvinklar.

 En översyn av överenskommelsen mellan Sverige, Finland, Norge och Danmark

om ömsesidigt godkännande av körkort och registrering av fordon initierades i

början av 1996. Översynen av överenskommelsen har pågått under 1997. Härvid har

också Island inträtt i arbetet och besked väntas från Färöarna och Grönland.

Arbetet

beräknas bli klart under 1998.

 Vad gäller närområdessamarbetet har seminarier för introduktion av

trafiksäkerhetshandbok på ryska genomförts i mars 1997 i Kaunas, Litauen, med

deltagare från de tre baltiska länderna och i oktober 1997 i Pavlovsk,

Ryssland, med

deltagare från Nordens ryska närområden.

 Som en uppföljning av ett initiativ under Norges ordförandeskap planeras ett

nordiskt IT-ministermöte på svensk inbjudan. Syftet är bl.a. att brett belysa

Nordens

möjligheter att ta vara på de konkurrensfördelar som våra redan långt

framskjutna

positioner på IT-området kan erbjuda.

Ekonomi och finanspolitik

Samarbete inom Norden

 De nordiska ekonomi-finansministrarna har ett starkt intresse av en

kontinuerlig

dialog om viktiga ekonomisk-politiska frågor. Detta rör såväl den ekonomiska

politiken i respektive land som den internationella utvecklingen i stort.

 Samarbetet har under 1997 inkluderat nordiska finansministermöten, Nordiska

ämbetsmannakommittén för ekonomin och finanspolitik (ÄK-Finans), Nordiska

finansutskottet, Nordiska baltikumutskottet, Nordiska konjunkturgruppen,

Nordiska

budgetchefsmöten och den nordiska ämbetsmannagruppen för skattefrågor. Vidare

kan nämnas arbetsgruppen för miljöekonomiska frågor som är ett samarbete mellan

ÄK-Finans och ämbetsmannakommittén för miljövårdsfrågor.

 Under året presenterades rapporten Budgetkonsolidering i de nordiska länderna.

Rapporten, som är resultatet av ett initiativ under hösten 1996 av Islands och

Sveriges statsministrar, behandlar konsolideringen av de offentliga finanserna i

 de

nordiska länderna. Rapporten visar att konsolideringen har bidragit till starkt

fallande räntor, låg inflation och en ökning i investeringar och privat

konsumtion.

Rapporten belyser vikten av sunda offentliga finanser som en förutsättning för

en

god ekonomisk utveckling som i sin tur är avgörande för medborgarnas välfärd.

Norden - EU/EES

 Vid båda de nordiska finansministermötena under 1997 behandlades EU- och

EMU-frågor, bl.a. EMU:s inverkan på den nordiska ekonomin och det nordiska

samarbetet. Detta har skett i form av informella diskussioner. Nationella

utredningar

om EMU såväl som beslut och förberedelser i ämnet i EU-medlemsländerna har

redovisats.

Norden - närområdet

 Det nordiska samarbetet i närområdet kanaliseras i huvudsak genom Nordiska

Investeringsbanken (NIB) i Helsingfors. Både Polen och Estland är sedan tidigare

inkluderade i NIB:s internationella utlåning och hösten 1996 beslöt de nordiska

statsministrarna att upprätta den särskilda nordiska ordningen för

miljöinvesteringslån (MIL) på 100 miljoner ecu vid NIB. Genom upprättandet av

MIL kan NIB medverka i miljöutlåning till samtliga länder i närområdet.

 Det baltiska investeringsprogrammet (BIP) är ett samnordiskt projekt som

administreras av NIB och European Bank for Reconstruction and Development

(EBRD). Syftet är att dels kanalisera tekniskt bistånd, dels kapital till de

baltiska

länderna och därigenom skapa gynnsamma förutsättningar för lokala investeringar.

Ett centralt inslag i BIP har varit upprättandet av nationella

investeringsbanker i

varje baltiskt land. BIP var i den första fasen 1992-1995 på totalt ca 100

miljoner

ecu. Baserat på en utvärdering av BIP:s första tre år beslutade de nordiska

länderna

om att avsätta ytterligare 70 miljoner ecu för den andra fasen av programmet som

löper fram till år 2000.

Medborgarpolitik

Arbetsmarknad och arbetsliv

Arbetsmarknad

 Ett samarbetsprogram för perioden 1995-2000 ligger till grund för det nordiska

samarbetet på det arbetsmarknadspolitiska området. Samarbetsprogrammet

framhåller kampen mot arbetslöshet som ett viktigt område för det nordiska

samarbetet. Ungdomsarbetslösheten och långtidsarbetslösheten är särskilt

prioriterade områden. Ministerrådet har bl.a. tagit initiativ till studier där

ungdomars

anknytning till arbetsmarknaden varit i fokus. Ett annat prioriterat området är

en

fortsatt utbyggnad av ett nordiskt förmedlingssamarbete.

 En viktig del av det nordiska samarbetet är att få till stånd

erfarenhetsutväxling och

kunskapsspridning mellan de nordiska länderna. Som ett led i detta arbete har

Nordiska arbetsmarknadsutskottet (NAUT) under året tagit initiativet till fyra

konferenser inom arbetsmarknadsområdet. Konferenserna behandlade skilda ämnen

som arbetslöshetsförsäkringen, styrning av arbetsmarknadspolitiken, erfarenheter

 av

arbetshandikappades situation på arbetsmarknaden samt mobilitet på

arbetsmarkanden.

 På Nordiska rådets 49:e session i november 1997 var sysselsättningssituationen

 i de

nordiska länderna uppe till särskild debatt. En redogörelse för sysselsättningen

 och

sysselsättningspolitiken i de nordiska länderna hade utarbetats inom NAUT som

underlag till debatten. Redogörelsen innehöll en beskrivning av

arbetsmarknadsläget

i länderna samt en beskrivning av de nordiska ländernas arbetsmarknadspolitik

och

strategi för att öka sysselsättningen och minska arbetslösheten.

Arbetsliv

 Det nordiska samarbetet för en sund och säker arbetsmiljö är baserat på

principerna

i den nordiska arbetsmiljökonventionen från år 1989 och på ministerrådets

program

för åren 1995-2000 rörande samarbete på arbetsmarknads- och arbetsmiljöområdet.

 Arbetsmiljöutskottets centrala aktiviteter består bl.a. i att:

- säkra löpande information och ömsesidigt åsiktsutbyte om EU-aktiviteter,

särskilt för

att främja samordning av frågor som har gemensamt nordiskt intresse,

- löpande diskutera myndigheternas verksamhet på arbetsmiljöområdet och främja

nordiska analys- och samordningsaktiviteter i syfte att kunna vidareutveckla

ländernas

arbetsmiljö, och

- bidra till igångsättningen av forskning och utveckling inom arbetslivsområdet.

 Arbetsmiljöutskottets verksamhet har varit koncentrerat till de politiskt

prioriterade

kärnområdena, dvs. samarbetet inom Norden, Norden och den europeiska

integrationen samt Norden och dess närområden

 Erfarenheterna har visat att ett mer utvecklat samarbete med de övriga

nordiska

länderna inom verksamhetsområdet är viktigt inte bara för det aktiva

arbetsmiljöarbetet och arbetslivets fortsatta utveckling utan även ifråga om

möjligheterna att främja ökad tillväxt, nya arbetstillfällen och utvecklingen av

 inre

marknadsfrågor.

 Det nordiska samarbetet om arbetsrätt under 1997 har som tidigare bedrivits i

Arbetslivs- och arbetsrättsutskottet. Utskottet, som främst är ett forum för

löpande

orientering, diskussion och koordinering av nordiska synpunkter inom bl.a.

arbetsrättsområdet, fungerar också som ett rådgivningsorgan till ansvariga

ministrar.

 Liksom tidigare har utskottet initierat möten och seminarier inom områden av

nordiskt gemensamt intresse. Under år 1997 har utskottet diskuterat

tillämpningen

av rådets direktiv 94/45/EG om inrättandet av ett europeiskt företagsråd eller

ett

förfarande i gemenskapsföretag och grupper av gemenskapsföretag för information

till samråd med arbetstagare. Vidare har rådets direktiv 96/34/EG om ramavtalet

om

föräldraledighet (föräldraledighetsdirektivet) och frågor om arbetsinflytande i

europabolag diskuterats. Ett seminarium har hållits i Oslo där representanter

för

arbetsmarknadens parter i Norden har diskuterat löntagares rättigheter vid

företagsöverlåtelser.

 Under år 1998 prioriterar utskottet bl.a. samordningen av nordiska synpunkter

för

att främja den nordiska modellen för reglering av arbetsliv och arbetsrätt på

europeiskt plan. Initiativ från EU dryftas så tidigt som möjligt. Vidare

inriktas

erfarenhetsutbytet och diskussionen på nya anställningsformer bl.a. mot bakgrund

 av

utvecklingen av informationsteknologin, och på utvecklingen av samarbetet med

andra internationella organisationer, särskilt EU:s Dublininstitut för

förbättring av

levnads- och arbetsvillkor samt Internationella arbetsorganisationen (ILO).

Samarbete med närområdet är också en central del av arbetet.

Norden - EU/EES

 Sedan år 1996 finns en nordisk grupp för samordning av EU/EES-frågor över hela

området arbetsmarknad/arbetsliv. Gruppens mötesschema och uppgifter styrs i

huvudsak av dagordningen för de formella rådsmötena med EU:s arbetsmarknads-

och socialministrar.

 Den nordiska EU-samordningsgruppen har under år 1997 haft fyra möten, varvid

information lämnats om aktuella frågor i rådsarbetet och samordning skett av

nordiska synpunkter inför aktuellt rådsmöte.

 Bland de frågor som dominerat den nordiska samordningsgruppens

mötesdiskussioner under året kan nämnas förberedelserna inför toppmötet om

sysselsättning i Luxemburg i november, uppföljningen av Davignon-rapporten och

direktivförslag om deltidsarbete.

 De nordiska samarbetsministrarna beslutade i mars 1997 att ytterligare

utveckla det

nordiska samarbetet. Som en följd därav inbjöds, på svenskt initiativ, under

året till

tre nordiska förmöten med de nordiska arbetsmarknadsministrarna. Förmötena, i

vilka även Norge och Island var företrädda på politisk nivå, ägde rum i

omedelbar

anslutning till regelbundna rådsmöten. Vid dessa nordiska förmöten kommenterades

den aktuella dagordningen för rådsmötet. Information utväxlades vidare om de

nordiska EU-ländernas positioner i enskilda frågor inför rådsmötet.

 Sysselsättningsfrågan, förberedelserna inför sysselsättningstoppmötet i

Luxemburg

och förslaget till riktlinjer för sysselsättning kom i hög grad av sätta sin

prägel på

diskussionerna mellan arbetsmarknadsministrarna under år 1997.

Norden - närområdet

 Samarbetet med närområden i nordvästra Ryssland och de baltiska länderna är

prioriterade områden inom det nordiska arbetet. Under året startades ett

förprojekt

inom ramen för Nordiska ministerrådets närområdesprogram 1997 för att kartlägga

behoven av arbetsmarknadspolitiskt utvecklingsstöd i det ryska närområdet och

utforma ett projekt. Projektet förväntas starta under 1998.

 De nordiska satsningarna i närområdet gäller bl.a. insatser för att få en

välfungerande arbetsförmedlingsservice och utveckla modeller för

arbetsmarknadsutbildning. Insatser på arbetsmiljöområdet har blivit alltmer

efterfrågade. Seminarier och kurser i tillsynsfrågor och uppgifter för

yrkesinspektionen har hållits.

 Med vunna erfarenheter av det hittillsvarande samarbetet kommer de nordiska

länderna att stärka samordningen av de olika insatserna i närområdessamarbetet.

Socialpolitik och hälsovård

Samarbete inom Norden

 Det nordiska samarbetet inom sektorn leds av ministerrådet för social- och

hälsofrågor samt det tvärsektoriella ministerrådet för narkotikafrågor.

 Till grund för det nordiska regeringssamarbetet på social- och

hälsovårdsområdet

finns dels ett samarbetsprogram som löper till år 2000, dels ordförandeskapets

prioriteringar. Samarbetet har till övervägande del skett inom sektorns sju

institutioner och permanenta verksamhet i övrigt. Även i framtiden kommer

tyngdpunkten att ligga på institutionerna. Nya projekt och samarbetsområden

skall

enligt samarbetsprogrammet i största möjliga utsträckning förankras i dessa.

 Som en markering av handikappfrågornas tvärpolitiska karaktär inrättades under

året ett nordiskt handikappolitiskt råd - ett rådgivande och policyskapande

organ för

Nordiska ministerrådet och dess samarbetsorgan samt institutioner. Den s.k.

sektorsansvarsprincipen, som Sverige drivit aktivt, har därmed fått ett ökat

genomslag i det nordiska handikappsamarbetet. Principen innebär att varje sektor

(arbetsmarknad, transport, utbildning, etc.) skall beakta handikappfrågorna i

sitt

arbete.

 Ministerrådet för narkotikafrågor har under året godkänt ett samarbetsprogram

på

narkotikaområdet vilket löper till år 2000. Sverige har arbetat för att få en

kraftfull

gemensam nordisk linje i det internationella samarbetet på narkotikaområdet. Som

förberedelse inför FN:s generalförsamlings specialsession om narkotikafrågor i

juni

1998 har Sverige inbjudit till ett nordiskt ministermöte i maj 1998. Till detta

 inbjuds

även ministrar från Estland, Lettland och Litauen.

Norden - EU/EES

 Det inomnordiska samarbetet inom social- och hälsovårdssektorn är av stor

betydelse bland annat därför att området endast i ringa grad regleras av EG-

lagstiftning. Social- och hälsovårdssektorn är i huvudsak en nationell fråga

inom

EU.

 Samordningen av den sociala tryggheten för personer som flyttar mellan de

nordiska länderna regleras dock av EG-rätten. Den kompletteras med en särskild

nordisk konvention som hänvisar till EG-rätten och innebär att dess regler kan

tillämpas även på personer som inte har medborgarskap i något EES-land och som

flyttar mellan de nordiska länderna.

 Det största antalet fall av konkret tillämpning av EG-rätten om samordning av

den

sociala tryggheten, som myndigheterna i de nordiska länderna kommer i kontakt

med, rör inomnordiska flyttningar. De ansvariga administrativa myndigheterna har

därför under året fullföljt sitt samarbete i syfte att komma fram till

gemensamma

tolkningar och likartad praxis. Ett informellt samarbete på departementsnivå har

tillkommit i samma frågor, vilket dock även inriktar sig på gemensam diskussion

av

idéer och förslag - på olika stadier i EG:s lagstiftningsprocess - om utveckling

 av

EG-rätten om social trygghet för personer som flyttar.

 Aktuella EU/EES-frågor är en stående dagordningspunkt vid möten inom sektorn.

Samråd sker även inom institutionerna. Samarbetet i löpande frågor sker i

allmänhet

genom direkta kontakter mellan länderna. Sverige har fortlöpande informella

samråd med de andra nordiska länderna både inom ramen för såväl det europeiska

som det övriga internationella samarbetet på social- och hälsovårdsområdet.

Norden - närområdet

 För närområdessamarbetet finns en särskild arbetsgrupp, som utväxlar

information,

kommer med förslag, fattar beslut om projektmedel och återkommande rapporterar

till Nordiska socialpolitiska kommittén.

 Under året har satsningar gjorts på områdena utbildning inom social-, hälso-

och

sjukvårdsområdet, social- och hälsostatistik, läkemedelskontroll, alkohol-,

narkotika

och handikappsamarbete samt förebyggande och hälsofrämjande åtgärder, bl.a. ett

omfattande samnordiskt smittskyddsprojekt.

Livsmedelsfrågor

Allmänt

 På livsmedelsområdet är det Ämbetsmannakommittén för livsmedelsfrågor (ÄK-

Livs) som har ansvar för det nordiska samarbetets förverkligande i praktiken.

Utöver

principiella frågor, kretsar arbetet kring dels fleråriga projekt som t.ex.

systematisk

utvärdering av potentiellt skadliga komponenter i livsmedel, dels dagsaktuella

frågor

som olika åtgärder inom området kontroll av livsmedel och implementering av EG:s

regelverk. Det yttersta målet är att skydda konsumenten mot hälsofarliga

produkter

och fusk i livsmedelshanteringen.

 Samarbetet i livsmedelsfrågor är indelat i fem sakområden: toxikologi,

mikrobiologi, kost och näring, lagstiftning och livsmedelskontroll. Dessutom

fungerar samarbetet med de baltiska länderna inom den gemensamma arbetsgruppen

NordBalt. Här diskuteras framför allt kontrollfrågor. I NordBalt deltar de tre

baltiska

staterna på samma villkor som de nordiska länderna, med lika många medlemmar

och med fullt deltagande i planering och genomförande av möten och projekt.

Samarbete inom Norden

 Under 1997 fortsatte det projekt som undersöker möjligheterna att använda

resultaten från kostundersökningar som underlag också för beräkning av intag av

tillsatser och naturligt förekommande skadliga ämnen. Projektet publicerade en

rapport över första delen av sitt arbete.

 En annan rapport, Merking av mat, beskriver de inkonsekvenser och svårigheter

som möter både konsumenter, myndigheter och producenter när det gäller märkning

av livsmedel. Fortsatt aktivitet i denna fråga, garanteras genom förslag till

projekt

som lades fram efter en workshop i Stockholm i september 1997. Ett av förslagen,

som avser användning av hälsopåståenden, är redan på väg att förverkligas. Den

bas

som nu finns tjänar som ett gott underlag för den kommande nödvändiga och stora

satsningen på att få en övergripande och väl planerad hantering av hela den

komplicerade frågan om märkning av livsmedel.

 En stor del av arbetet går ut på undersökning av potentiellt farliga ämnen i

livsmedel, både hygieniskt och toxikologiskt. Under året har rapporter lämnats

på

båda dessa områden. Särskilt bör nämnas området virus i livsmedel och

dricksvatten.

Man har också värderat förpackningsmaterial som källa till föroreningar, och

fortsatt

riskvärderingen av främmande ämnen, t.ex. förekomst av klorerade fettsyror.

 De nya metoder som leder till att nya livsmedel och ingredienser framställs

genom

genmodifiering väcker frågor hos många. Ett nordiskt nätverk har kontinuerlig

beredskap när det gäller regelverk och andra myndighetsärenden på detta område.

Nätverket har sammanställt den nordiska synen på saken på både engelska och

svenska språket.

 Vid kontroll av livsmedel uppstår med den inre marknaden och fria handeln nya

problem som snabbt kan tacklas genom det nära samarbete som finns. Också frågor

och problem som gäller import från - och export till - tredje land behandlas.

Norden i internationellt samarbete

 De flesta aktuella livsmedelsfrågor har samtidigt en nordisk och en

internationell

sida som växelverkar med varandra. Detta gäller bl.a. samarbetet inom EU/EES och

Codex Alimentarius Commission.

 Sedan några år finns ett nordiskt samarbete kring de försäljningsargument som

producenter önskar använda i marknadsföringen och som anknyter till hälsa, eller

ohälsa, och näringstillstånd hos konsumenten. Frågan är mycket aktuell och

världens

länder hanterar saken på olika sätt, vilket ger de nordiska länderna anledning

att

arbeta för sin syn att konsumenten skall ha ett fritt val och inte bli vilseledd

 av

felaktiga uppgifter.

 En stor del av det nordiska samarbetet ägnas åt gemensam tolkning och

implementering av EU/EES-regelverket liksom åt de vägledningar som

myndigheterna skriver för dem som skall använda nya regler och föreskrifter,

dvs.

både producenter och lokala tillsynsorgan. När det gäller nya livsmedel i form

av

genmodifierade produkter eller ingredienser deltar Norden, inte minst i

utvärdering

av säkerhet och utveckling av mät- och bedömningsmetoder.

Konsumentpolitik

Allmänt

 Det nordiska samarbetet på det konsumentpolitiska området sker mellan

konsumentministrarna inom Nordiska ministerrådet. Under ministerrådet samordnas

frågorna av en ämbetsmannakommitté (ÄK-Konsu-ment). Ansvaret för

samordningen inom kommittén delas mellan ordförandelandet och det kommande

ordförandelandet. Arbetet inom kommittén fördelas på tre styrgrupper, en för

ekonomi och information, en för juridiska frågor och en för produktfrågor.

 I takt med att EU-arbetet har fått en större betydelse har också det nordiska

samarbetet fått en tydligare politisk inriktning. Särskilt gäller detta för

livsmedels-

politiken som blivit mer inriktad på konsumentskydd, både nationellt och

internationellt, men det gäller också för välfärdspolitiken och miljöpolitiken.

 Amsterdamfördraget har gett konsumentpolitiken en starkare ställning inom EU.

Detta innebär en bättre plattform för konsumentpolitiska åtgärder samt att

konsumentfrågor kan beaktas inom andra politikområden. De nordiska länderna

samverkade nära i arbetet för att uppnå detta resultat.

 Samarbetet på det konsumentpolitiska området gynnas av den nordiska språkliga

och kulturella gemenskapen. Det har lett till en likartad syn på

konsumentpolitiken i

de nordiska länderna. Förhållandet att tre av de nordiska länderna är medlemmar

i

EU och att de övriga samarbetar inom ramen för EES-avtalet präglar i hög grad

arbetet. Det är nödvändigt att man stärker samarbetet på det praktiska men också

 det

politiska planet så att den nordiska modellen kan bibehållas men också påverka

konsumentpolitiken inom EU och globalt.

 I framtiden kommer konsumentpolitiken att kunna bli ett viktigt instrument för

välfärdsutvecklingen. Konsumenternas situation har förändrats. Det pågår en

avreglering av den offentliga sektorn, hushållen har fått nya roller i

miljövården och

IT-utvecklingen öppnar gränserna ännu mer än idag.

Samarbete i Norden

 Anslaget till konsumentsektorn har varit oförändrat, ca 5,6 miljoner danska

kronor.

 Konsumtion och miljö är en prioriterad dimension av konsumentsamarbetet.

Arbetet under år 1997 har följt konsumentministrarnas programförklaring om

miljöaspekter i konsumentpolitiken från 1996. Ett tvärsektoriellt samarbete

mellan

miljö- och konsumentsektorn inleddes genom ett gemensamt möte mellan de två

ämbetsmannakommittéerna. En gemensam arbetsgrupp bildades med uppgift att, i

första hand, arbeta till halvårsskiftet 1998.

 Svanmärkningen har haft en fortsatt positiv utveckling. Idag finns kriterier

för

inemot 50 produktgrupper och mer än 1500 svanmärkta produkter säljs på den

nordiska marknaden. En utredning har genomförts av de nationella ordförandena

vilken har föreslagit vissa organisatoriska förändringar för att öka

effektiviteten på

nordisk nivå.

 Ett gemensamt program för konsumentforskning har kommit igång under 1997

med flera temamöten för forskare inom de områden som prioriterats högst. Den

önskade utvecklingen av forskarnätverk har också nått långt tack vare ÄK-

Konsuments forskningskoordinator. Däremot har de planerade doktorandprojekten

inte haft någon framgång, beroende på otillräcklig nationell finansiering i

tillägg till

de 75 000 danska kronor per år under högst tre år som anslagits från Nordiska

ministerrådet.

 Handlingsplanen för konsumentundervisning i skolan har börjat genomföras under

år 1997. Bl.a. har projekt startats om informationsteknologi i undervisningen

och

om erfarenheter av ungas utbildning till förmedlare av konsumentkunskaper till

andra unga i och utanför skolan.

 Inom ramen för handlingsprogrammet för finansiella tjänster har ett antal

projekt

genomförts, främst om användning av ny teknologi. De har gällt rådgivning och

ökad transparens på försäkringsområdet, pensionssparande på mikro- och

makronivå, försäkringsföretagens reglering av sakskador, ansvar och

bevisskyldighet vid överföring i elektroniska betalningssystem samt banktjänster

 på

lika villkor.

Norden och EU/EES

 Det finns åtta nordiska nätverk etablerade som samarbetar i olika projekt inom

områdena finansiella tjänster, standardisering, produktsäkerhet, konsumenträtt,

prismärkning, konsumentundervisning, livsmedel i konsumentperspektiv samt

hushållsekonomi och skuldsanering.

 Flera av projekten har gällt EU-lagstiftning. Det gäller till exempel projekt

som

under 1997 har avslutats med rapporterna Konsekvenser av euron för den enskilde

konsumenten, Injunctions for the protection of cross-border consumer interests,

Child safety och El-avregleringens konsumenteffekter.

 Under verksamhetsåret begärde konsumentministrarna hos kommissionären Emma

Bonino att konsumentforskning skulle prioriteras i EU:s femte ramprogram för

forskning.

 EU-kommissionen har visat stort intresse för konsumentsektorns europeiska

nätverk för konsumentundervisning. Nätverkets Måldokument för

konsumentundervisning i skolan samt Handlingsplan för konsumentundervisning har

varit förebild för kommissionens nya initiativ på området.

 En konferens i Finland om skuldrådgivning arrangerades av konsumentsektorns

europeiska nätverk för hushållsekonomi och skuldsanering. Kommissionen var

medfinansiär. Konferensen blev en stor framgång med deltagare från 20 länder.

Norden och närområdena

 Konsumentsektorn fick 350 000 danska kronor från Nordiska ministerrådets

närområdesanslag under 1997. Fem aktivitetsområden har omfattats av programmet

för året.

 Inom området produktsäkerhet var ett seminarium om samordning, tillsyn och

dialog med näringslivet planerat att äga rum underår 1997. Seminariet är

uppskjutet

till hösten 1998. Ett förprojekt som bl.a. innefattade kartläggning av

konsumentorganisationer har genomförts. Inom området konsumentinformation har

ett pilotprojekt påbörjats, vilket gäller produktion av undervisningsmaterial

för

utbildning av lärare i Lettland. Ett kontaktmöte mellan berörda parter har

hållits om

uppläggning av det fortsatta samarbetet inom området konsumenträttigheter. Inga

aktiviteter genomfördes inom området expert- och studiebesök.

Jämställdhet mellan kvinnor och män

Samarbetet inom Norden

 Till grund för samarbetet inom jämställdhetsområdet ligger ett program för det

nordiska jämställdhetssamarbetet för perioden 1995 - 2000. Programmet

kompletteras med en årlig handlingsplan.

 Samarbetet ligger väl i linje med den svenska jämställdhetspolitiken. Arbetet

koncentreras till verksamhet som främjar kvinnors och mäns lika tillgång till de

politiska och ekonomiska beslutsprocesserna, kvinnors och mäns lika ekonomiska

ställning och inflytande, inte minst i fråga om lön - samt ett jämställt

arbetsliv.

Vidare prioriteras verksamhet som dels förbättrar möjligheterna för såväl

kvinnor

som män att förena föräldraskap och förvärvsarbete, dels påverkar den europeiska

och övriga internationella utvecklingen på jämställdhetsområdet. För att

effektivisera arbetet inom de prioriterade områdena kommer ministerrådet att

verka

för att jämställdhetsaspekter beaktas inom alla politikområden på

lokal/regional,

nationell och nordisk nivå.

 Två ministermöten ägde rum under 1997. I augusti träffades

jämställdhetsministrarna i Riga och beslutade bl.a. att anta den nordiska

handlingsplanen om män och jämställdhet. I december hölls ett extra ministermöte

 i

Oslo, dit även de baltiska jämställdhetsministrarna var inbjudna. Syftet var att

besluta om baltiskt-nordiskt samarbete på jämställdhetsområdet.

 Verksamheten inom Nordiska institutet för kvinno- och könsforskning har pågått

sedan år 1995. Institutets uppgifter är att inom ramen för det nordiska

samarbetet

främja, samordna och stimulera nordisk forskning samt att informera om

forskningsresultat på området. Forskningsresultatet ger ökade kunskaper och

möjliggör effektivare insatser på jämställdhetsområdet. Det bidrar också till

att

forma den samnordiska plattform som är betydelsefull i det internationella

samarbetet när det gäller forskning och utveckling.

 Arbetet med att integrera ett jämställdhetsperspektiv inom det nordiska

samarbetet

har fortsatt under året som gått. En strategi för att följa upp hur

ämbetsmannakommittéerna skall ta ansvar för jämställdhetsfrågor har utarbetats.

Årliga uppföljningar skall också göras av könsfördelningen bland ledamöter i

nordiska kommittéer, styrelser och andra organ.

 Vidare drivs projektet Halva makten? Nordiska kvinnors väg mot demokrati och

jämställdhet, som syftar till att följa upp och utvärdera jämställdhetspolitiken

 i de

nordiska länderna. Arbetsgruppen för projektet avlämnade en rapport under hösten

1997.

 En konferens med temat Kvinnor, arbete och ekonomi hölls i Island i april

1997.

Konferensen var en uppföljning av det nordiska likalöneprojektet och syftade

till att

analysera vad de omfattande förändringarna i arbetsmarknads- och ekonomiska

politiken innebär för kvinnorna i de nordiska länderna.

Norden - EU/EES

 Jämställdhetsarbetet är till stor del knutet till frågor och områden som är

aktuella

inom EU/EES, där den nordiska jämställdhetsmodellen är föremål för stort

intresse.

De satsningar som fastslagits i det nordiska samarbetsprogrammet för perioden

1995-2000 är områden som också behandlas i EU:s jämställdhetsprogram för åren

1996-2000. Ett informellt erfarenhets- och informationsutbyte sker mellan de

nordiska länderna i jämställdhetsfrågor som är aktuella inom EU.

Norden - närområdet

 Ministerrådet har som ovan nämnts beslutat om ett program för

närområdessamarbetet inom jämställdhetsområdet fram till år 2000. Till grund för

programmet ligger de erfarenheter som kommit fram under en kartläggning av

nationella jämställdhetsprojekt inom närområdet.

 I augusti arrangerades en baltisk-nordisk konferens i Valmiera, Lettland.

Syftet var

att stödja arbetet för jämställdhet och skapa nya nordisk-baltiska nätverk som

främjar kvinnors ställning.

 I S:t Petersburg-området och Barentsregionen har under året pågått ett

samarbete

med kvinnogrupper och myndigheter ansvariga för kvinno- och jämställdhetsfrågor.

Lagstiftningssamarbete

En ny handlingsplan

 Redan år 1996 antogs ett samarbetsprogram för lagstiftningsområdet. Detta har

varit vägledande för samarbetet under 1997. Samarbetsprogrammet kompletteras av

årliga handlingsplaner där det anges vilka sakområden som skall prioriteras

under ett

verksamhetsår. Den handlingsplan som antogs i juni 1997 lyfter fram tio områden

av

olika karaktär och med olika politisk dignitet. Vissa områden har relevans

endast för

lagstiftningssamarbetet inom Norden, andra är betydelsefulla för samarbetet med

EU/EES och närområdena.

 Handlingsplanen tar upp flera frågor där nordiska initiativ föranletts av

aktuella

händelser och massmedial uppmärksamhet. Inom området förebyggande och

bekämpning av kriminalitet nämner handlingsplanen således särskilt bekämpningen

av sådana företeelser som terrorism, organiserad brottslighet, kriminalitet i

mc-

grupper samt sexuellt utnyttjande av barn. Samtidigt täcker handlingsplanen

andra,

mindre uppmärksammade områden som kan vara nog så betydelsefulla för de

enskilda nordborna och de företag som verkar i Norden. Exempel på sådana

områden är nordisk harmonisering av familjerätten och aktiebolagsrätten.

Motorcykelkriminalitet

 En särskild arbetsgrupp som tillsatts av Nordiska ämbetsmannakommittén för

lagstiftningsfrågor (NÄL) lade i februari 1997 fram en jämförande studie av

gällande rätt och pågående lagstiftningsprojekt när det gäller bekämpning

kriminalitet med anknytning till vissa motorcykelklubbar. Rapporten utgör en

grund

för fortsatt utbyte av information och erfarenheter på lagstiftningssidan. Vid

justitieministermötet i juni antogs en nordisk handlingsplan för bekämpning av

mc-

kriminalitet. Denna omfattar såväl polisverksamhet som lagstiftning. På svenskt

initiativ infördes också ett avsnitt om betydelsen av att mobilisera goda

krafter på

lokal nivå i kampen mot ett skrämmande fenomen. Det kan handla om ett engagera

enskilda människor och ideella föreningar, inte minst alla de motorcykelklubbar

som

består av laglydiga medlemmar. Sverige har åtagit sig att utveckla en modell för

 hur

sådana lokala åtgärdsprogram kan utformas.

 Som en uppföljning av justitieministrarnas beslut antogs i början av 1998 en

gemensam nordisk handlingsplan avseende det operativa polisarbetet i syfte att

bekämpa denna typ av brottslighet.

Sexuellt utnyttjande av barn

 Ett annat prioriterat område har varit bekämpningen av sexuellt utnyttjande av

 barn

i enlighet med Nordiska rådets rekommendation 18/1996. Där har det förekommit

ett fruktbart samarbete mellan ansvariga på ämbetsmannanivå för socialpolitik

respektive lagstiftning, vilket bl.a. resulterat i ett brev från Nordiska

ministerrådet

till de nordiska researrangörerna vilka i brevet uppmanas att ta sitt ansvar för

 att

förhindra att barn utnyttjas genom s.k. sexturism. Vidare har medel avsatts för

att

genomföra en studie av hur behandling som komplement till straffpåföljder kan

minska risken för att pedofiler återfaller i sexualbrottslighet.

Aktiebolagsrätt

 På aktiebolagsrättens område förekom fram t.o.m. 1970-talet ett mycket

intensivt

nordiskt samarbete. En nordisk rättslikhet på detta område är betydelsefull för

att

företagen skall kunna driva verksamhet över gränserna. Samarbetet klingade av

under 1980-talet, men i början på 1990-talet vaknade återigen intresset i

samband

med översyn av aktiebolagslagstiftningen. I december 1997 hölls på svenskt

initiativ

ett seminarium i Stockholm, vilket blev något av en nytändning. Mötet utmynnade

i

att departementen skall ha ett löpande samarbete vid genomförandet av sina

lagstiftningsprojekt och att de nordiska länderna skall verka för en gemensam

linje

vid förhandlingar inom EU på bolagsrättens område.

Migrations- och flyktingpolitiska frågor

Nordiskt samarbete om migrations- och flyktingfrågor

 De nordiska regeringarnas samrådsgrupp för flyktingfrågor (NSHF) har under

1997 års svenska ordförandeskap haft tre möten. I anslutning till två av dessa

har

inbjudits till möte på ministernivå. Tid har avsatts för diskussioner med

representanter för FN:s flyktingkommissarie och för International Organization

for

Migration. Under 1998 ansvarar Danmark för ordförandeskapet i samrådsgruppen.

 Samrådsgruppens funktion att utbyta information, bidra till gemensamma,

nordiska

hållningar och samstämt internationellt agerande har vidareförts under året.

 Särskilda arbetsgrupper har behandlat olika frågor inför mötena i

samrådsgruppen.

Inom ramen för dessa har man utbytt information och diskuterat frågeställningar

kring återvandring och då främst till Bosnien-Hercegovina, men även kring

verkställighet, ingående av särskilda återtagande avtal samt utsändande av

samnordiska utlänningsattachéer. Gemensamma EU- och Schengenrelaterade frågor

har behandlats i en särskild arbetsgrupp.

 Preliminära resultat av den nordiska, komparativa forskningsstudien kring

mottagande av bosniska flyktingar sett ur ett återvandringsperspektiv, som de

nordiska ministrarna på våren 1994 tog initiativ till, har under året

presenterats för

samrådsgruppen.

 Arbetet i samrådsgruppen har vidare inriktats på att samordna det nordiska

agerandet i relation till Nordens närområde på det migrationspolitiska området.

Till

det första ministermötet i april 1997 inbjöds även de baltiska staternas

ministrar med

ansvar för asyl- och migrationsfrågor. Ministrarna diskuterade utvecklingen på

det

migrationspolitiska området samt former för vidare utbyte och samarbete mot ökad

öppenhet och säkerhet i regionen. De nordiska länderna sade sig även i

fortsättningen vara beredda att stödja reformarbetet i de baltiska staterna.

 Den särskilda arbetsgruppen för reformsamarbete med de baltiska staterna har

under året erhållit utvidgat mandat till att även omfatta Ryska federationen,

Vitryssland och Ukraina.

 Det nordiska utlänningsutskottet, med primärt ansvar för övervakningen av hur

den

nordiska passkontrollöverenskommelsen tillämpas, har under året haft två

samrådsmöten med företrädare för de nordiska ländernas utlänningsmyndigheter.

Vid mötena utbyts bland annat information om förestående ändringar i ländernas

viseringspolitik. I dessa möten deltar även representanter för berörda

departement.

Samarbete om invandrares integration

 Inom ramen för det nordiska samarbetet på arbetsmarknadsområdet har länderna

bedrivit samverkan i olika former med anknytning till invandrares integration

och

sociala förhållanden i respektive land.

 Inom arbetsmarknadssektorns ram arbetar ett särskilt utskott

(Migrationsutskottet)

med integrationsfrågor. Sverige är ordförandeland sedan mars 1996. Verksamheten

har under året inriktats på erfarenhetsutbyte och gemensamma utredningar om

bl.a.

rekrytering av invandrare i offentlig sektor samt en jämförande undersökning om

språklig service till invandrare i de nordiska länderna. Under året har vidare

den

tionde nordiska IMER-konferensen (Internationella migrationsrelaterade- och

etniska relationer) genomförts i Bergen, liksom ett antal seminarier för

erfarenhetsutbyte och gemensam problemlösning.

Ungdomsfrågor

Allmänt

 Det nordiska samarbetet i ungdomsfrågor bereds inom ramen för Nordiska

ungdomskommittén, som lyder under kulturministrarna. Nordiska

ungdomskommittén är ministerrådets rådgivande och koordinerade organ i nordiska

och internationella barn- och ungdomspolitiska frågor och innehåller

representanter

från såväl myndigheter som från ungdomsorganisationer. Kommittén har bl.a. i

uppgift att fördela stöd till ungdomars nordiska samarbete, att koordinera

nordisk

ungdomsforskning och att följa upp arbetet med barn- och ungdomspolitiska frågor

inom alla Ministerrådets sektorer. Budgeten för nordiskt ungdomssamarbete

uppgick

under 1997 till cirka fem miljoner danska kronor.

Samarbete inom Norden

 En av de viktigaste uppgifterna inom ungdomsområdet är att stödja ungdomars

nordiska samarbete genom bidragsgivning. Detta sker dels genom ett

organisationsstöd till ungdomsorganisationernas nordiska nätverk och dels till

olika

ungdomsprojekt. Under året har riktlinjerna för bidragsgivningen reviderats,

bl.a. har

möjligheterna för stöd till otraditionella ungdomsgrupper utvidgats.

Kulturministrarna har beslutat att

80 % av ministerrådets budget för ungdomsfrågor skall gå till ungdomsstöd.

 Det nordiska samarbetet inom ungdomsforskning har varit en prioriterad fråga

under året. Bl.a. är en särskild ungdomsforskningskoordinator anställd för att

samordna insatser inom detta område. Under året har en nordisk

ungdomsforskningskonferens genomförts. Det bör också noteras att den nordiska

modellen för ungdomsforskningssamarbete nu används som modell vid

utvecklingen av ett liknande samarbete inom Europarådet.

 Kommittén har under året också arbetat med att konkretisera och utveckla det

tvärsektoriella samarbetet i ungdomsfrågor inom minister-rådet.

Norden och EU/EES

 EU:s insatser inom ungdomsområdet berör främst ungdoms- och

ungdomsledarutbyte och huvuddelen av aktiviteterna sker inom programmet

Ungdom för Europa. Genom EES-avtalet deltar samtliga nordiska länder i detta

program.

 En koordinering av det nordiska agerandet i det europeiska ungdomssamarbetet

sker genom de s.k. Europamöten som årligen anordnas inom Nordiska

ungdomskommittén. Under året har arbetsformerna för dessa möten utvecklats i

syfte att stärka samarbetet i långsiktigt strategiska frågor.

Norden och dess närområden

 Utvecklingen av ungdomssamarbetet mellan Östersjöstaterna har varit en

prioriterad fråga sedan det finska ordförandeskapet 1996. Efter ett initiativ

inom

Nordiska ungdomskommittén arrangerade Finland i samarbete med EU-

kommissionen i juni 1997 en konferens i Helsingfors om Östersjösamarbete i

ungdomsfrågor. Som en uppföljning av denna konferens avser Sverige att under

juni

1998 genomföra en Östersjökonferens och ministermöte för ungdomsfrågor.

Sveriges ordförandeskap

 Vid ungdomskommitténs möte under november 1997 presenterade Sverige ett

policydokument inför Sveriges ordförandeskap i Nordiska ministerrådets

ungdomskommitté 1998. Huvudinriktningen i policydokumentet var att Sverige vill

prioritera insatser för arbetslösa ungdomar och främjande av idéutveckling och

entreprenörskap. Andra områden som särskilt nämndes i policydokumentet var

samarbete i Östersjöområdet, demokrati- och inflytandefrågor, koordinering av

nordisk ungdomsforskning samt utveckling av ett sektorsövergripande och

tvärsektoriellt arbete kring ungdomspolitik samt utveckla effektivare

arbetsformer i

det nordiska samarbetet.

Försvarsrelaterat samarbete

Ett nytt område för Nordiska rådet

 För första gången i Nordiska rådets 45-åriga historia diskuterades

säkerhetspolitiska frågor vid rådets tvådagarskonferens i Helsingfors i augusti

1997

under temat Säkerhet i Norden och Nordens närområde. Björn von[REDACTED_EFTERNAMN] blev den

förste svenske försvarsminister någonsin som tagit till orda i Nordiska rådet

genom

sitt inledningsanförande. Genom konferensen stimulerades dialogen i hithörande

frågor mellan berörda parlament och regeringar. Förutom de nordiska länderna

deltog även Estland, Lettland, Litauen, Ryssland, Tyskland och Polen samt

representanter från EU och NATO.

 Vid Nordiska rådets 49:e session i november 1997 lämnade den norske

försvarsministern en redogörelse för nordiskt försvarsrelaterat samarbete, med

de

säkerhetspolitiska aspekter som tillhör försvarsministrarnas ansvarsområde. Vid

den

50:e sessionen i november 1998 är det Sveriges uppgift att lämna motsvarande

redogörelse.

 Slutet på kalla kriget har gjort det möjligt för de nordiska länderna att

samarbeta

kring försvars- och säkerhetspolitiska frågor med helt nya förutsättningar.

Varje år

hålls två nordiska försvarsministermöten. Nästa möte hålls i Sverige i april

1998.

Vid dessa möten diskuteras aktuella försvars- och säkerhetspolitiska frågor av

gemensamt intresse. Ett aktivt utbyte mellan de nordiska länderna bidrar bl.a.

till

kunskapsöverföring samt möjlighet till att vid behov agera gemensamt i andra

fora.

Försvarsministermötena föregås av möten på departementsråds- och

statssekreterarnivå. Ett fördjupat tankeutbyte har också utvecklats mellan de

parlamentariska organ och politiska utredningar som i de olika länderna bereder

försvars- och säkerhetspolitiska frågor.

 Under hösten 1997 har berörda myndigheter under Försvarsdepartementet haft i

uppdrag att se över olika möjligheter att utöka eller fördjupa det bilaterala

och det

multilaterala försvarsrelaterade samarbetet med de nordiska länderna. Det har

bidragit till att ytterligare aktivera samarbetet inom ett antal försvars- och

säkerhetspolitiska områden.

Fredsfrämjande verksamhet

 Kärnan i det nordiska säkerhets- och försvarspolitiska samarbetet utgörs idag

främst av verksamhet inom det fredsfrämjande området. Detta samarbete - det s.k.

NordSamFN - startades under 1960-talet med syfte att samordna nordiska

fredsbevarande insatser av traditionell karaktär inom ramen för FN. För de

truppbidragande länderna betydde det rent praktiskt, att man ställde styrkor

till FN:s

förfogande och att FN skulle hantera inriktning, logistik och omkostnader för

operationerna. Utvecklingen har dock gått mot allt mer komplicerade och

varierade

operationer. FN är heller inte längre den enda aktör som genomför sådana

operationer. NATO och Västeuropeiska unionen (VEU) spelar jämte Organisationen

för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) sina olika roller inom området

fredsfrämjande verksamhet. NordSamFN ansågs otillräckligt för den alltmer

omfattande fredsfrämjande verksamheten och avvecklades i och med 1997 års

utgång.

 Under 1997 etablerades ett nytt forum, NORDCAPS (Nordic Coordinated

Agreements for Military Peace Support). Syftet med den nya strukturen är att

förbättra de nordiska ländernas förmåga att agera gemensamt inför beslut om och

vid deltagande i fredsoperationer. NORDCAPS bidrar till ett intensifierat

informationsutbyte och ett fördjupat utbildnings- och materielsamarbete. När ett

beslut har fattats om en gemensam insats skall NORDCAPS säkerställa att

samordningen och igångsättandet blir effektivt när den nordiska insatsen väl

genomförs. Ett exempel på ett framgångsrikt nordiskt samarbete är den nordisk-

baltiska brigaden i Bosnien.

 Nordic Peace är en årligt återkommande övning inom ramen för Partnerskap för

fred (PFF). Under 1997 stod Norge som värd för övningen och under 1998 kommer

Sverige att anordna en Nordic Peace-övning. De nordiska och de baltiska länderna

 är

inbjudna och övningen kommer att centreras kring civil-militär samverkan i

internationella insatser.

Koordinering av minröjning

 Sverige utsågs under hösten 1996 till nordisk ledande nation inom

minröjningsområdet. För att förbättra samordningen inom minröjningsområdet har

samtliga nordiska länder utsett en nationell minröjningskoordinator sedan juli

1997.

Koordinering sker inom områdena forskning, materielutveckling, industrifrågor,

utbildningsfrågor, fredsfrämjande och humanitära insatser.

Nordiskt försvarsmiljösamarbete

 Vid det nordiska försvarsministermötet i november 1997 fastställdes ett

handlingsprogram för nordiskt samarbete för att minska försvarets skador på

miljön.

Handlingsprogrammet har utarbetats under svensk ledning. Det redovisar ett antal

samarbetsområden och anger bl.a. att Norge leder arbetet med bistånd till stater

 i

närområdet och att Danmark leder arbetet med försvarsmiljöpolicy. Finland ska

leda

arbetet med miljömål och Sverige arbetet med miljöfarliga anläggningar.

 Under norsk ledning utarbetas f.n. en handlingsplan för försvarsmiljöbiståndet

 till

staterna i det nordiska närområdet. Genom att diskutera försvarsmiljöfrågorna

gemensamt i Norden och genom att samnordiskt driva försvarsmiljöfrågorna

nationellt och internationellt kommer miljön i Norden och kring Östersjön att

förbättras.

Försvarsmateriel

 Ett ramavtal om nordiskt försvarsmaterielsamarbete undertecknades i december

1994. Avtalet innebär bl.a. att befintliga resurser skall kunna användas mer

effektivt.

Dessutom finns sedan år 1995 ett säkerhetsskyddsavtal mellan länderna. Sedan

1997

innehar Norge ordförandeskapet i den ledningsgrupp som etablerats på

departementsnivå. På myndighetsnivå finns det även en koordineringsgrupp. Under

denna finns det för närvarande ett tjugotal olika förundersökningsgrupper som

bereder möjliga samarbetsprojekt.

Samarbete med Estland, Lettland och Litauen

 Sverige har, tillsammans med Danmark, Finland och Norge, sedan 1992 lämnat

stöd inom Försvarsdepartementets område till Estland, Lettland och Litauen. De

tre

länderna håller alla på att bygga upp försvar, gränsbevakning och andra

säkerhetsfunktioner. De nordiska länderna stödjer på olika sätt upprättandet av

för en

stat normala säkerhetsfunktioner.

 Man samarbetar också omkring uppbyggandet av en gemensam baltisk bataljon

(BALTBAT) för fredsfrämjande verksamhet. Under 1997 har även ett samarbete

påbörjats för att upprätta en för de baltiska staterna gemensam marin enhet

(BALTRON).

 Arbete pågår även för att upprätta en gemensam baltisk försvarshögskola i

Estland.

Enligt plan kommer den baltiska försvarshögskolan att ta emot de första eleverna

 till

hösten 1999. De nordiska länderna förväntas bidra med bl.a. utrustning och

lärare.

Flerårigt nordiskt säkerhetspolitiskt forskningsprogram

 I samband med Nordiska rådets 49:e session presenterade Sverige ett initiativ

rörande ett flerårigt nordiskt säkerhetspolitiskt forskningsprogram. Under

vintern

och våren 1997-1998 förs en dialog med de nordiska länderna rörande tänkbara

intressanta forskningsprojekt inom det säkerhetspolitiska fältet. Under hösten

1998

planeras de reella forskningsprojekten att starta.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 mars 1998

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1997/98:73 Nordiskt samarbete 1997

Skr. 1997/98:73

Skr. 1997/98:73