1 

Regeringens proposition 

2005/06:208 

Svenskt deltagande i Förenta nationernas insats i 

Libanon 

Prop. 

2005/06:208 

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. 

Stockholm den 28 september 2006 

Göran[REDACTED_EFTERNAMN] 

Carin[REDACTED_EFTERNAMN] 

(Utrikesdepartementet) 

Propositionens huvudsakliga innehåll 

I propositionen föreslås att riksdagen medger att regeringen ställer en 

svensk väpnad styrka bestående av högst 200 personer till förfogande för 

deltagande inom ramen för UNIFIL under sex månader. I propositionen 

redogörs för den senaste utvecklingen i Libanon, det svenska 

engagemanget i Libanon, Förenta nationernas insats i Libanon (UNIFIL) 

samt förberedelserna för ett svenskt deltagande i insatsen med en väpnad 

styrka. Vidare föreslås att riksdagen beslutar om förkortad motionstid.

Prop. 2005/06:208

2 

Innehållsförteckning 

1 Förslag till riksdagsbeslut..................................................................3 

2 Ärendet och dess beredning...............................................................4 

3 Den senaste utvecklingen i Libanon..................................................5 

4 Svenska insatser i Libanon ................................................................6 

5 Förenta nationernas insats i Libanon, UNIFIL..................................7 

6 Sveriges deltagande i UNIFIL...........................................................8 

7 Rättsliga frågor ..................................................................................9 

8 Regeringens överväganden..............................................................10 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 28 september 2006.12

Prop. 2005/06:208

3 

1 Förslag till riksdagsbeslut 

Regeringen föreslår att riksdagen medger att regeringen ställer en svensk 

väpnad styrka bestående av högst 200 personer till förfogande för 

deltagande inom ramen för Förenta nationernas insats i Libanon 

(UNIFIL) under sex månader i operationsområdet. 

Vidare föreslår regeringen att riksdagen beslutar förkorta motionstiden 

till sju dagar.

Prop. 2005/06:208

4 

2 Ärendet och dess beredning 

Den 11 augusti 2006 antog FN:s säkerhetsråd enhälligt resolution 1701 

(2006) om Libanon och situationen i Mellanöstern. Resolutionen antogs 

efter en månads stridigheter som inleddes den 12 juli 2006 mellan den 

israeliska armén och den shiamuslimska milisen Hizbullah. 

Genom resolution 1701 utökas ramen för den befintliga FN-insatsen i 

Libanon, United Nations Interim Forces, (UNIFIL) från 2 000 personer 

till maximalt 15 000 personer, med främsta syfte att bistå den libanesiska 

regeringen att etablera kontroll över landets hela territorium. 

Den 18 augusti överlämnade FN:s generalsekreterare en rapport till 

FN:s säkerhetsråd avseende utvecklingen i Libanon och genomförandet 

av resolution 1701. Generalsekreterarens andra rapport om 

genomförandet av resolution 1701 lämnades till säkerhetsrådet den 12 

september. 

Sverige fick redan dagarna efter det att resolution 1701 antogs en 

informell förfrågan från FN om att bidra militärt till insatsen, i första 

hand i form av ett marint förband. Diskussion har förts om samverkan 

med andra länder, däribland med Tyskland som förutses leda den marina 

delen av UNIFIL-insatsen. 

Inför mötet i Europeiska unionens råd den 25 augusti sökte regeringen 

stöd i riksdagens EU-nämnd för att tillkännage den svenska regeringens 

inriktning att bidra med en marin styrka till UNIFIL. Regeringen erhöll 

stöd för detta i EU-nämnden och tillkännagav därmed denna inriktning 

vid rådsmötet den 25 augusti, där även FN:s generalsekreterare deltog. 

Sverige informerade formellt FN-sekretariatet vid truppbidragarmöte i 

New York den 28 augusti om erbjudandet att under sex månader bidra 

till UNIFIL med en marin enhet i form av en korvett och en reducerad 

underhålls- och ledningsresurs, förutsatt att riksdagen ger sitt 

godkännande. 

Regeringskansliet (Försvarsdepartementet) anvisade den 29 augusti 

Försvarsmakten att påbörja planering och förberedelser för att stödja 

FN:s insats i Libanon (Fö2006/2016/MIL) under sex månader, med ett 

marint bidrag bestående av en korvett med en reducerad underhålls- och 

ledningsresurs i enlighet med villkor 1 för anslaget 6:1 Förbandsverksamhet 

och beredskap m m, anslagspost 1 i Försvarsmaktens 

regleringsbrev för 2006. Försvarsmakten redovisade sitt svar den 

14 september 2006. 

Den libanesiska regeringens begäran om att UNIFIL även ska 

inkludera marina komponenter inkom till FN den 6 september. 

Den 21 september bekräftade FN/DPKO officiellt det svenska marina 

bidraget. 

Regeringens målsättning är att det svenska bidraget skall kunna vara 

på plats i mitten av oktober månad. 

Den svenska marina komponenten 

kan, tack vare dess höga kvalitet och den roll den skulle ha för 

genomförande av UNIFIL:s mandat i enlighet med resolution 1701, ge 

ett värdefullt bidrag till UNIFIL,. Ett snabbt och kraftfullt internationellt 

stöd är viktigt för att den libanesiska regeringen ska kunna skaffa sig 

kontroll över hela landets territorium. En fördröjning av truppbidragen 

till UNIFIL skulle kunna komma att äventyra arbetet med att i ett första 

skede stabilisera läget i framförallt södra Libanon. Utvecklingen i

Prop. 2005/06:208

5 

Libanon har påverkan utanför landets gränser och kan ha effekter på 

andra pågående konflikter i regionen, inklusive den israelisk-palestinska 

konflikten. För att det svenska förbandet skall kunna vara på plats i 

enlighet med önskemål från FN föreslår regeringen att riksdagen beslutar 

om förkortad motionstid om sju dagar. 

3 Den senaste utvecklingen i Libanon 

Den 12 juli 2006 dödades åtta och tillfångatogs två israeliska soldater av 

Hizbullah i samband med en attack över den israelisk-libanesiska 

gränsen. Händelsen utlöste storskaliga motåtgärder från israelisk sida och 

ledde till stridigheter mellan Hizbullah och Israel som varade i 34 dagar. 

Libanesisk infrastruktur såsom flygplatser, broar och vägar förstördes av 

israeliska bombningar. Särskilt hårt drabbades södra Libanon och delar 

av Beirut. Norra Israel utsattes för ett mycket stort antal raketattacker 

från Hizbullah. 

Civila i såväl Israel som Libanon har dödats och skadats av 

stridigheterna. På libanesisk sida har konflikten krävt omkring 1 200 liv 

och skadat över 4 100 samt orsakat en allvarlig humanitär situation. 

Sverige kritiserade Israels motåtgärder för att vara oproportionerliga och 

fördömde Hizbullahs raketattacker mot civila mål. 

Den politiska situationen i Libanon har kopplingar utanför landets 

gränser, vilket i sin tur kan påverka fred och säkerhet i regionen. 

Situationen i Libanon har präglats av inrikespolitiska motsättningar, vilka 

förstärkts efter mordet på förre premiärministern Rafik Hariri i februari 

2005. Efter det syriska, militära tillbakadragandet från Libanon 2005 har 

premiärminister Fouad Siniora försökt stävja dessa motsättningar genom 

en nationell dialog. En av huvudpunkterna i denna process har varit 

genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1559 (2004) som skall 

möjliggöra för den libanesiska regeringen att ta full kontroll över sitt 

territorium, och som också inkluderar krav på avväpning av alla miliser. 

FN:s säkerhetsråd antog enhälligt resolution 1701 den 11 augusti 2006. 

Förutom att kräva ett omedelbart upphörande av fientligheterna mellan 

Hizbullah och Israel underströks i resolutionen vikten av att den 

libanesiska regeringen återupprättar suveräniteten över hela sitt 

territorium i enlighet med 1989 års Taif-avtal och säkerhetsrådets 

resolutioner 1559 och 1680, som föreskriver att alla inhemska och 

utländska beväpnade grupper i Libanon skall avväpnas. Resolution 1701 

fastställer även att ett förstärkt UNIFIL, uppgående till maximalt 15 000 

personer, skall bistå den libanesiska armén i att överta kontrollen av 

södra Libanon parallellt med ett israeliskt tillbakadragande. 

Sedan vapenvilan trädde i kraft har sporadiska stridigheter mellan 

Hizbullah och Israel förekommit. Israel har genomfört överflygningar 

över libanesiskt territorium. 

Situationen är labil och det är angeläget att 

UNIFIL snabbt stärks så att styrkan kan bistå den libanesiska 

försvarsmakten i enlighet med mandatet i resolution 1701. Den sjö- och 

luftblockad som Israel införde mot Libanon i samband med att kriget 

inleddes har lyfts i början av september. Detta har kunnat ske tack vare 

ett bilateralt arrangemang där ett antal länder under en övergångsperiod,

Prop. 2005/06:208

6 

och till dess att UNIFIL innefattar marina komponenter, verkar för att 

upprätthålla det förbud mot införsel av vapen utan den libanesiska 

regeringens samtycke som infördes genom resolution 1701. 

4 Svenska insatser i Libanon 

Sverige har bidragit med motsvarande 84,2 miljoner kronor till de 

humanitära insatserna i Libanon. Av denna finansiering är 49,6 miljoner 

kronor avsatta för de stödinsatser för FN:s hjälparbete i Libanon som 

Statens räddningsverk (SRV) genomför. Sverige är, efter Frankrike och 

Tyskland, i dagsläget tredje största EU-givare till FN:s appell, och tredje 

största givare efter Storbritannien och Frankrike sett till det totala 

humanitära biståndet. Svenska insatser genomförs och planeras nu för 

tidig återuppbyggnad. 

SRV har bidragit med lastbilar och förare i de lastbilskonvojer som kör 

mat och medicin för World Food Program (WFP) och har även utbildat 

lokala förare. Vidare har lastbilar ställts till UNHCR:s förfogande i 

Libanon. Utöver detta deltog SRV tidigt med personal som har särskild 

kompetens inom min- och ammunitionshanteringsområdet. 

Som en följd av tidigare konflikter finns ett stort antal landminor, 

klusterbomber och annan oexploderad ammunition (OXA:s) i Libanon. 

Enligt den senaste inventeringen (före sommarens stridigheter) fanns 

landminor och OXA i 22 av Libanons 24 distrikt. 

Detta problem har ytterligare förvärrats, vilket förutom att utgöra ett 

hot mot människorna i området också försvårar de humanitära 

hjälporganisationernas möjligheter att verka. Situationen är mycket 

komplex ur röjningssynpunkt. Mängder av OXA:s ligger i rasmassorna 

runt skolor, sjukhus och bostäder. FN beskriver problemet som mycket 

allvarligt. 

SRV har bidragit till minhanteringsprogrammet i södra Libanon under 

en stor del av 2000-talet, främst genom kontrakt med FN för att hjälpa 

landet med att röja landminor och OXA. 

SRV har mottagit en förfrågan från UN Mine Action Service 

(UNMAS) avseende stöd till olika minhanteringsinsatser. Med 

finansiering från Sida har SRV påbörjat en insats i Libanon under augusti 

månad. Regeringen har beslutat att uppdra till SRV att utöka detta stöd 

under en 12-månadersperiod. 

Målet med den utökade insatsen är att stödja FN och internationella 

organisationer med expertis, att identifiera och bedöma säkerhetsrisker 

för FN, internationella organisationer och lokalbefolkning samt röja 

prioriterade områden och infrastruktur. Den totala kostnaden för denna 

insats uppgår till 30 miljoner kronor och omfattar 35 personer. Behovet 

av insatsen brådskar och regeringen bedömer insatsen som prioriterad då 

den på ett effektivt sätt kan bidra till att förbättra det libanesiska folkets 

situation och bidra till att återuppbyggnaden av landet kan komma igång 

så snart som möjligt. 

Regeringen undersöker även andra möjligheter att 

bidra med civila insatser till Libanon. Därtill stod regeringen värd för en 

konferens i Stockholm den 31 augusti som fokuserade på humanitära 

insatser och tidig återuppbyggnad i Libanon. Vid denna konferens

Prop. 2005/06:208

7 

gjordes internationella utfästelser om dryga 900 miljoner US-dollar för 

Libanons tidiga återuppbyggnad. 

5 Förenta nationernas insats i Libanon, UNIFIL 

Förenta nationernas insats i Libanon, UNIFIL, etablerades 1978 av FN:s 

säkerhetsråd genom resolutionerna 425 (1978) och 426 (1978) för att 

bekräfta det israeliska tillbakadragandet från Libanon, återskapa 

internationell fred och säkerhet i området, samt bistå den libanesiska 

regeringen i dess arbete med att återta kontrollen över hela sitt 

territorium. Säkerhetsrådet bekräftade år 2000 det israeliska 

tillbakadragandet. Efter en dryg månads stridigheter under juliaugusti 

2006 antog säkerhetsrådet resolution 1701. 

Resolution 1701 fastställer att situationen i Libanon utgör ett hot mot 

internationell fred och säkerhet, och är inriktad på att Libanon skall 

återupprätta suveräniteten över hela sitt territorium. I resolutionen 

förutses att den israeliska armén skall dra sig tillbaka från södra Libanon 

parallellt med att Libanons armé tillsammans med UNIFIL stegvis 

övertar kontrollen i de södra delarna av landet. Behovet av en villkorslös 

frigivning av de tillfångatagna israeliska soldaterna nämns, liksom av att 

lösa frågan om libanesiska fångar i Israel. I resolutionen slås ett antal 

principer och element fast som skall ligga till grund för en långsiktig 

lösning av konflikten. Hänvisning görs bland annat till nödvändigheten 

av att berörda parter genomdriver säkerhetsrådsresolution 1559 och 

1680. Resolution 1701 klargör att förändringen av UNIFIL:s omfattning 

och mandat sker efter en förfrågan från Libanons regering. Det tidigare 

mandatet för UNIFIL kompletteras genom resolution 1701 med ett antal 

nya uppgifter. Utöver tidigare uppgifter skall UNIFIL bland annat även 

- övervaka upphörandet av fientligheterna 

- åtfölja och bistå den libanesiska armén när den sätts in i södra 

Libanon, vilket skall ske parallellt med att Israels armé drar sig tillbaka 

från området 

- verka för att humanitära insatser kan nå ut till behövande och att 

återvändande av flyktingar från kriget kan ske på ett säkert sätt 

- bistå Libanons regering, på dess förfrågan, i arbetet med att säkra 

Libanons gränser för att förhindra införsel av vapen eller liknande som 

inte godkänts av regeringen 

- säkerställa att operationsområdet inte används för någon form av 

fientliga handlingar 

- skydda FN:s personal, resurser, inrättningar och materiel- skydda 

civila som står under direkt hot om fysiskt våld 

Avseende mandatet för insatsen ingår inte avväpnandet av Hizbullah 

enligt FN. Detta är en uppgift för den libanesiska regeringen, enligt 

resolution 1559. 

Därtill slås fast i resolutionen att UNIFIL skall utökas från 2 000 till 

maximalt 15 000 personer. 

Utöver det svenska militära bidraget till insatsen förutses att ett stort 

antal stater kommer att bistå FN med militära förband för den utökade 

insatsen i Libanon. Italien har åtagit sig att bidra med upp till 2 500

Prop. 2005/06:208

8 

personer till insatsen och Frankrike med 2 000 personer. Därtill har 

ytterligare ett stort antal EU-stater gjort utfästelser om att bidra med 

militära förband till UNIFIL. Även Norge planerar för att bidra med en 

marin enhet. Bland de icke-europeiska länder som gjort större åtaganden 

finns Malaysia, Indonesien, Nepal och Bangladesh. 

UNIFIL kommer fram till den sista februari 2007 att stå under fransk 

ledning. Därefter kommer Italien att ta över ledningsansvaret. I FNsekretariatet 

i New York inrättas en särskild enhet för styrning av 

UNIFIL. Denna enhet kommer inledningsvis att ledas av en italiensk 

general. 

6 Sveriges deltagande i UNIFIL 

Försvarsmakten har som möjligt svenskt bidrag redovisat ett förband 

bestående av en korvett med reducerad underhålls- och ledningsresurs. 

Därtill avser Sverige även att placera stabsofficerare vid relevanta staber. 

Den svenska korvetten avses ingå i en multinationell marin insatsstyrka, 

under annan nations ledning. Nuvarande inriktning är att Tyskland skall 

leda den marina insatsen. 

Tillsammans med resolution 1701 är de nu fastställda dokumenten om 

övergripande operativ inriktning (concept of operations) och 

insatsreglerna (rules of engagement) centrala för att fastställa de exakta 

uppgifterna för UNIFIL som helhet, medan de specifika uppgifterna för 

den svenska enheten kommer att utarbetas inom ramen för det 

stabsarbete som det land som leder den marina delen av insatsen ansvarar 

för. 

Fortfarande pågår arbetet med att fastställa sjukvårdsresurserna för 

insatsen, liksom styrkans geografiska placering under insatsen. Utifrån 

den begäran om marina insatser som inkommit från Libanon till FN 

kommer de närmare förutsättningarna för den marina delen av insatsen 

att preciseras ytterligare, i första hand i samverkan mellan Libanon och 

FN. Dessa utestående frågor kommer att behöva klargöras under den 

förberedelseprocess som pågår fram till riksdagsbeslut. 

Det finns för närvarande inga indikationer som tyder på att det svenska 

förbandet kommer att utsättas för högre risk än personal i någon av de 

andra internationella insatser där Sverige deltar för närvarande. Utifrån 

det svenska förbandets förmåga till underrättelseinhämtning med 

kvalificerade sensorer och möjlighet till vapenverkan gör 

Försvarsmakten bedömningen att hot- och risknivån i insatsområdet är 

hanterbar. 

Försvarsmakten kommer successivt att fördjupa sin hot- och riskanalys 

för det svenska bidraget till UNIFIL, i takt med att uppgifter och 

befogenheter klargörs i samråd med FN och det land som leder insatsen. 

Under försämrade säkerhetsförhållanden är det viktigt att regeringen 

har möjlighet att tillfälligt förstärka den militära insatsen. Förstärkning 

kan omfatta såväl tillförsel av personal och materiel som undsättning och 

evakuering. 

En evakuerings- och förstärkningsinsats till stöd för den 

militära insatsen måste vara anpassad till den unika situationen. Detta gör 

att det i förväg är svårt att uppskatta omfattningen och kostnaderna för en

Prop. 2005/06:208

9 

sådan insats. Mot denna bakgrund söker regeringen riksdagens 

medgivande för en personalram om högst 200 personer. 

Regeringen beräknar att kostnaden för ett svenskt bidrag omfattande en 

korvett med reducerad underhålls- och ledningsresurs uppgår till högst 

150 miljoner kronor för 2006 och 2007. Beräkningen baseras på en 

insatstid i operationsområdet om sex månader. Utgifterna för bidraget 

och en eventuell förstärknings- och/eller evakueringsinsats skall belasta 

det sjätte utgiftsområdet, anslaget 6:1 Förbandsverksamhet, beredskap 

och fredsfrämjande truppinsatser m.m. Ett svenskt deltagande med det 

aktuella militära förbandet enligt ovan förutsätter att det sker inom ramen 

för FN:s insats i Libanon, UNIFIL, och att FN lämnar formellt samtycke 

till bidraget i enlighet med gängse procedurer för FN:s militära insatser. 

FN bekräftade i verbalnot den 21 september det svenska marina bidraget 

till UNIFIL. 

7 Rättsliga frågor 

En förutsättning för ett svenskt deltagande i den FN-ledda militära 

insatsen i Libanon är att insatsens mandat och det militära ingripandet är 

i överensstämmelse med folkrätten. FN:s säkerhetsråd antog den 11 

augusti 2006 resolution 1701 som bemyndigar en kvantitativ och 

kvalitativ förstärkning av UNIFIL. Resolution 1701 fastställer att 

situationen i Libanon utgör ett hot mot internationell fred och säkerhet. 

De ursprungliga resolutionerna om inrättande av UNIFIL, resolution 

425 och 426 från 1978, innehåller en uppmaning till Israel om 

tillbakadragande av trupp från Libanon samt ett mandat för UNIFIL att 

övervaka detta tillbakadragande. Uppgifterna för UNIFIL enligt 

resolution 425 och 426 omfattas även av den nya resolutionen 1701. 

Relevanta FN-resolutioner som upprättar UNIFIL är resolution 426 och 

1701. 

I resolution 1701 görs även hänvisningar till resolution 1559 och 1680. 

Dessa resolutioner uppmanar berörda parter att dra tillbaka trupper ur 

Libanon samt att avväpna alla väpnade grupper i landet. I resolution 

1701 upprepas denna uppmaning till berörda parter. Mandatet för 

UNIFIL omfattar dock inte de frågor som berörs i resolutionerna 1559 

och 1680, dvs. avväpning av väpnade grupper. 

Planeringen för ett utökat UNIFIL i enlighet med resolution 1701 har 

inbegripit detaljerade diskussioner kring mandatet för insatsen. 

Regeringens samlade bedömning är att förutsättningarna för den 

planerade insatsen är sådana att det inte finns några hinder för svensk 

medverkan i UNIFIL. Styrkan ges i resolutionen ett mandat och ett 

bemyndigande att i nära samarbete med libanesiska regeringen och 

försvarsmakten övervaka vapenstilleståndet, tillförsäkra humanitärt 

tillträde till civila och att, efter förfrågan, hjälpa libanesiska regeringen 

att säkra Libanons gränser för att förhindra att införsel av vapen eller 

likartad materiel sker utan den libanesiska regeringens samtycke. 

Libanons regering har samtyckt till insatsen i stort. Merparten av 

styrkans uppgifter baseras på detta samtycke. Det nya mandatet för 

UNIFIL har dock också delar som faller under kapitel VII i FN-stadgan.

Prop. 2005/06:208

10 

FN-styrkan har nämligen rätt att i vissa situationer vidta åtgärder av 

fredsframtvingande natur, inklusive en rätt till våldsanvändning. Denna 

rätt har UNIFIL bl.a. för att stoppa fientliga handlingar i 

operationsområdet, motstå den eller de som försöker att med våld 

förhindra genomförandet av UNIFIL:s mandat, för att skydda FN:s 

personal och för att skydda civila som står inför omedelbart hot om 

fysiskt våld. Således kan styrkan i enlighet med uppställda insatsregler 

komma att använda våld utöver fredsbevarande styrkors rätt till 

självförsvar. 

Sverige har som bidrag till UNIFIL anmält en korvett med reducerad 

underhålls- och ledningsresurs. Bidraget är att bedöma som en väpnad 

styrka i regeringsformens mening. Den svenska personalen som ingår i 

UNIFIL kan med stöd av de för insatsen kommande insatsreglerna 

tillgripa tvångsmedel som går utöver nödvärn för att genomföra 

säkerhetsrådets mandat. Eftersom den svenska väpnade styrkan inte ställs 

till UNIFIL:s förfogande enbart för fredsbevarande verksamhet, måste 

riksdagen enligt 10 kap. 9 § regeringsformen lämna medgivande till 

insatsen. 

De närmare förutsättningarna för ett svenskt deltagande i UNIFIL 

kommer att regleras i ett avtal (Memorandum of Understanding) mellan 

Sverige och FN som reglerar de interna förhållandena mellan Sverige 

och UNIFIL. Det svenska deltagandet förutsätter ett sådant avtal. 

8 Regeringens överväganden 

Skälen för regeringens förslag: Antagandet av resolution 1701 har 

medfört att stridigheterna mellan den israeliska armén och Hizbullah i 

stort sett har upphört. Resolutionen kan lägga grunden för en långsiktigt 

hållbar fred mellan Israel och Libanon samt bidra till en positiv 

utveckling i Mellanöstern. Resolutionen är framförallt inriktad på att 

Libanon skall återupprätta suveräniteten över hela sitt territorium. I 

resolutionen anges att den israeliska armén skall dra sig tillbaka från 

södra Libanon, samtidigt som den libanesiska armén tillsammans med 

UNIFIL parallellt övertar kontrollen i de södra delarna av landet. I 

resolution 1701 uppmanas Libanons regering att säkra sina gränser för att 

förhindra införsel av vapen utan godkännande av regeringen. UNIFIL:s 

stöd till den libanesiska armén i kontrollen av gränser är således en 

nyckelfråga såväl för UNIFIL som för att verka för stabilitet i Libanon. I 

detta avseende kommer det svenska marina bidraget att spela en viktig 

roll för genomförandet av resolution 1701. 

Genom ett framgångsrikt genomförande av UNIFIL:s mandat bidrar 

FN och dess medlemsstater inte bara till att den libanesiska regeringen 

tar kontroll över sitt territorium, utan visar också att FN och det 

Regeringens förslag: 

Regeringen föreslår att riksdagen medger att

regeringen ställer en svensk väpnad styrka bestående av högst 200

personer till förfogande för deltagande inom ramen för FN-insatsen i

Libanon (UNIFIL) under sex månader i operationsområdet.

Prop. 2005/06:208

11 

internationella samfundet kan verka för att skapa säkerhet mellan Israel 

och Libanon. Detta skulle kunna stärka FN i dess roll som aktör i 

Mellanösternkonflikten i ett brett perspektiv. 

För att UNIFIL skall kunna genomföra sitt mandat krävs att 

medlemsstaterna ställer upp med resurser i form av kvalificerade och 

vältränade militära enheter. FN har tydligt signalerat att man vill se att 

UNIFIL blir en insats med brett internationellt deltagande. EU:s 

medlemsstater har indikerat en beredskap att bistå FN och UNIFIL med i 

storleksordningen 7 000 personer. Därtill har ett antal länder i framförallt 

Asien informerat FN om avsikten att bidra med större militära bidrag till 

UNIFIL. Den internationella prägel som insatsen genom detta får är 

central för dess trovärdighet. 

Ett svenskt bidrag till UNIFIL är en konkret signal om Sveriges starka 

stöd för FN och det multilaterala systemet, men också för ett ytterligare 

stärkt svenskt engagemang för att nå en lösning på 

Mellanösternkonflikten.

Prop. 2005/06:208

12 

Utrikesdepartementet 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 28 september 2006 

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden 
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], 
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], M.[REDACTED_EFTERNAMN], 
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback 

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] 

Regeringen beslutar proposition 2005/06:208 Svenskt deltagande i 

Förenta nationernas insats i Libanon.