Regeringens proposition

1999/2000:4

Vilande förtidspension

Prop.

1999/2000:4

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 9 september 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

En försäkrad som uppburit förtidspension under minst ett år skall kunna

få behålla förtidspensionen under högst tre månader under en tolvmåna-

dersperiod, samtidigt som han eller hon prövar att arbeta. Om den försäk-

rade därefter fortsätter att arbeta, skall han eller hon kunna få förtids-

pensionen förklarad vilande till den del personen arbetar och utnyttjar

arbetsförmåga som inte förutsattes finnas när pensionen beviljades. Un-

der en tid om totalt tolv kalendermånader, skall den försäkrade kunna

pröva att arbeta, utan att rätten att få tillbaka pensionen går förlorad. För-

tidspension som har förklarats vilande skall inte betalas ut för den tid

som vilandeförklaringen avser. Pensionen skall kunna vara vilande helt,

till tre fjärdedelar, halvt eller till en fjärdedel.

Efter de första tolv månaderna av förvärvsarbete skall den försäkrade

kunna ha förtidspensionen vilande under ytterligare 24 kalendermånader.

Under den tiden upphör inte det ursprungliga beslutet om rätt till pension.

Om den försäkrade under denna tid anmäler att han eller hon åter önskar

få tillbaka pensionen, skall det emellertid vara möjligt att efter prövning

minska eller dra in pensionen om utredning visar att arbetsförmågan har

förbättrats väsentligt. När beslutet om vilande förtidspension löper ut

skall den fortsatta rätten till förtidspension prövas på samma sätt.

Även arbetsskadelivränta, som är samordnad med förtidspensionen,

skall enligt förslaget kunna förklaras vilande när pension görs vilande på

grund av förvärvsarbete.

Rätten till bostadstillägg föreslås inte gå förlorad under det första året

med förvärvsarbete. Även den som har fått hela sin förtidspension för-

klarad vilande skall ha rätt att uppbära bostadstillägg när reglerna för

inkomstberäkning medger det.

Reglerna om rätt till vilande förtidspension föreslås träda i kraft den

1 januari 2000. Förslaget beräknas innebära minskade försäkringsutgifter

med sammanlagt ca 90 miljoner kronor per år.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

försäkring 5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring 12

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:308) om

bostadstillägg till pensionärer 13

3 Ärendet och dess beredning 16

4 Gällande regler 16

5 Allmänna överväganden och utgångspunkter för förslaget 19

6 Förvärvsarbete och vilande förtidspension 22

6.1 Rätten till vilande förtidspension 22

6.2 Helt eller delvis vilande förtidspension 28

6.3 Ansökan och beslut 29

6.4 Flera perioder med vilande förtidspension 32

7 Prövning av fortsatt rätt till förtidspension 33

8 Arbetsskadelivränta 37

9 Rätten till dagersättning 39

9.1 Sjukpenning 39

9.2 Föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och

havandeskapspenning 42

10 Bostadstillägg till pensionärer 44

11 Lagen om anställningsskydd 45

12 Studier under tid med förtidspension 47

13 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 48

14 Ekonomiska konsekvenser m.m. 49

15 Författningskommentar 52

15.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

försäkring 52

15.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring 56

15.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:308) om

bostadstillägg till pensionärer 57

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 september 1999 59

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

3. lag om ändring i lagen (1994:308) om bostadstillägg till pensionärer.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäk-

ring

dels att 3 kap. 5 §, 16 kap. 7 och 8 §§ samt 18 kap. 17 § skall ha föl-

jande lydelse,

dels att det i lagen skall införas sju nya paragrafer, 16 kap. 7 b och 14

19 §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

5 §

Den allmänna försäkringskassan skall i samband med inskrivning av

en försäkrad besluta om den försäkrades tillhörighet till sjukpenningför-

säkringen. I fråga om en försäkrad som avses i 1 § första stycket skall

kassan samtidigt fastställa den försäkrades sjukpenninggrundande in-

komst. Sådan fastställelse skall också ske för försäkrad som avses i 1 §

andra stycket så snart anmälan om hans inkomstförhållanden gjorts hos

kassan. Av beslutet skall framgå i vad mån den sjukpenninggrundande

inkomsten är att hänföra till anställning eller till annat förvärvsarbete.

Sjukpenningförsäkringen skall omprövas

a) när kassan fått kännedom om att den försäkrades inkomstförhållan-

den eller andra omständigheter har undergått ändring av betydelse för

rätten till sjukpenning eller för sjukpenningens storlek,

b) när förtidspension eller särskild efterlevandepension enligt denna

lag beviljas den försäkrade eller redan utgående sådan pension ändras

med hänsyn till ändring i den försäkrades arbetsförmåga eller, vid sär-

skild efterlevandepension, förmåga eller möjlighet att bereda sig inkomst

genom arbete,

c) när delpension enligt särskild

lag beviljas den försäkrade eller

redan utgående sådan pension änd-

ras med hänsyn till ändring i den

försäkrades arbets- eller inkomst-

förhållanden, samt

d) när tjänstepension beviljas

den försäkrade.

c) när delpension enligt särskild

lag beviljas den försäkrade eller

redan utgående sådan pension änd-

ras med hänsyn till ändring i den

försäkrades arbets- eller inkomst-

förhållanden,

d) när tjänstepension beviljas

den försäkrade, samt

e) när ett beslut om vilandeför-

klaring av förtidspension enligt

16 kap. 16 eller 17 § upphör.

Ändring som avses i första stycket skall gälla från och med den dag då

anledningen till ändringen uppkommit. Den sjukpenninggrundande in-

komst som ändrats enligt första stycket a får dock läggas till grund för

ersättning tidigast från och med första dagen i den ersättningsperiod som

inträffar i anslutning till att försäkringskassan fått kännedom om

inkomständringen.

Under tid som anges under 1 6 får, om inte första stycket b, c eller d är

tillämpligt, den fastställda sjukpenninggrundande inkomsten sänkas lägst

till vad den skulle ha varit närmast dessförinnan om försäkringskassan då

känt till samtliga förhållanden. Detta gäller tid då den försäkrade

1. bedriver studier, för vilka hon eller han uppbär studiehjälp, studie-

medel eller särskilt vuxenstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349),

studiestöd enligt lagen (1983:1030) om särskilt vuxenstudiestöd för ar-

betslösa, bidrag enligt förordningen (1995:938) om utbildningsbidrag för

doktorander eller särskilt utbildningsbidrag,

2. genomgår vuxenutbildning för utvecklingsstörda (särvux) och upp-

bär timersättning för studierna,

3. är inskriven vid arbetsmarknadsinstitut eller genomgår arbetmark-

nadsutbildning som beslutats av en arbetsmarknadsmyndighet,

4. är gravid och avbryter eller inskränker sitt förvärvsarbete tidigast

sex månader före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför,

5. är helt eller delvis ledig från förvärvsarbete för vård av barn, om den

försäkrade är förälder till barnet eller likställs med förälder enligt 1 §

föräldraledighetslagen (1995:584) och barnet inte har fyllt ett år. Mot-

svarande gäller vid adoption av barn som ej fyllt tio år eller vid motta-

gande av sådant barn i avsikt att adoptera det, om mindre än ett år har

förflutit sedan den försäkrade fick barnet i sin vård,

6. fullgör tjänstgöring enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt.

För en försäkrad som avses i tredje stycket 1 eller 3 skall försäkrings-

kassan, vid sjukdom under utbildningstiden, beräkna sjukpenningen på

en sjukpenninggrundande inkomst som har fastställts på grundval av en-

bart den inkomst av eget arbete som den försäkrade kan antas få under

denna tid. Om därvid den sjukpenninggrundande inkomsten helt eller

delvis är att hänföra till anställning, skall årsarbetstiden beräknas på

grundval av enbart det antal arbetstimmar som den försäkrade kan antas

ha i ifrågavarande förvärvsarbete under utbildningstiden.

För en försäkrad som får sådan behandling eller rehabilitering som av-

ses i 7 b § eller 22 kap. 7 § och som under denna tid får livränta enligt

lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning

enligt en annan författning skall försäkringskassan, vid sjukdom under

den tid då livränta betalas ut, beräkna sjukpenningen på en sjukpenning-

grundande inkomst som har fastställts på grundval av enbart den inkomst

av eget arbete som den försäkrade kan antas få under denna tid.

För en försäkrad som avses i 10 c § första stycket 1 eller 2 skall dock

under studieuppehåll mellan vår- och hösttermin, då den försäkrade inte

uppbär studiesocial förmån som anges i tredje stycket 1, sjukpenningen

beräknas på den sjukpenninggrundande inkomst som följer av första

tredje styckena, om sjukpenningen blir högre än sjukpenning beräknad på

den sjukpenninggrundande inkomsten enligt fjärde stycket.

Fjärde stycket tillämpas även för försäkrad som avses i tredje stycket 6

när den försäkrade genomgår grundutbildning som är längre än 60 dagar.

16 kap.

7 §

Om arbetsförmågan väsentligt

förbättras för försäkrad som upp-

bär förtidspension, skall pensionen

dras in eller minskas med hänsyn

till förbättringen.

Om arbetsförmågan väsentligt

förbättras för en försäkrad som

uppbär förtidspension, skall pen-

sionen dras in eller minskas med

hänsyn till förbättringen. En för-

säkrad som regelbundet och under

en längre tid har uppvisat en ar-

betsförmåga som han eller hon

antogs sakna när beslutet om för-

tidspension fattades skall därvid,

om inte annat framkommer, antas

ha en väsentligt förbättrad ar-

betsförmåga.

Sådan pension som omfattas av

ett beslut enligt 15 § eller som har

vilandeförklarats enligt 16 § får

inte dras in eller minskas på grund

av att den försäkrade under den

tid och i den omfattning som anges

i beslutet genom förvärvsarbete

har uppvisat en väsentligt förbätt-

rad arbetsförmåga.

7 b §

En försäkrad som förvärvsar-

betar med utnyttjande av en ar-

betsförmåga som han eller hon

antogs sakna när beslutet om för-

tidspension fattades har inte rätt

att uppbära förtidspension för

samma tid och i den omfattning

som förvärvsarbetet utförs. Detta

gäller dock inte sådan förtidspen-

sion som omfattas av ett beslut

enligt 15 §.

8 §

Den som uppbär förtidspension

enligt 7 kap. 1 § eller 13 kap. 1 §

är skyldig att, om hans arbetsför-

måga väsentligt förbättras, utan

oskäligt dröjsmål göra anmälan

om det hos allmän försäkrings-

kassa. Motsvarande skall gälla den

som uppbär efterlevandepension

eller förmån enligt 9 kap., om för-

hållandena ändras så att rätten till

pensionen eller förmånen påver-

kas. Är den försäkrade omyndig,

åvilar anmälningsskyldigheten för-

myndaren. Om den försäkrade har

en god man eller förvaltare enligt

föräldrabalken, har denne mot-

svarande skyldighet att göra an-

mälan, om det kan anses ingå i

uppdraget.

Den som uppbär förtidspension

enligt 7 kap. 1 § eller 13 kap. 1 §

är skyldig att utan oskäligt dröjs-

mål anmäla till allmän försäk-

ringskassa om han eller hon bör-

jar förvärvsarbeta, börjar för-

värvsarbeta i större omfattning än

tidigare, fortsätter att förvärvs-

arbeta efter tid som avses i 15

17 §§ eller om hans eller hennes

arbetsförmåga väsentligt förbättras

utan att han eller hon börjar för-

värvsarbeta, börjar förvärvsarbeta

i större utsträckning än tidigare

eller fortsätter att förvärvsarbeta

efter tid som avses i 15 17 §§.

Motsvarande skall gälla den som

uppbär efterlevandepension eller

förmån enligt 9 kap., om för-

hållandena ändras så att rätten till

pensionen eller förmånen på-

verkas. Är den försäkrade omyn-

dig, åvilar anmälningsskyldigheten

förmyndaren. Om den försäkrade

har en god man eller förvaltare

enligt föräldrabalken, har denne

motsvarande skyldighet att göra

anmälan, om det kan anses ingå i

uppdraget.

Underlåts anmälan som avses i första stycket utan giltigt skäl, får pen-

sionen eller förmånen dras in för viss tid eller tills vidare.

14 §

Försäkringskassan får efter an-

sökan av den försäkrade besluta

att dennes förtidspension i den

omfattning som anges i 15 och

16 §§ skall betalas ut eller för-

klaras vilande under tid som den

försäkrade förvärvsarbetar med

utnyttjande av en arbetsförmåga

som han eller hon antogs sakna

när beslutet om förtidspension

fattades. Ett sådant beslut får en-

dast fattas om den försäkrade un-

der minst tolv månader omedel-

bart dessförinnan har uppburit

förtidspension.

Förtidspension som har förkla-

rats vilande skall inte betalas ut

för den tid som vilandeförkla-

ringen avser.

Vilandeförklaring får avse hel

förtidspension eller en sådan kvot-

del av pension som anges i 7 kap.

2 §. Vid bedömning av hur stor del

av pensionen som skall vilande-

förklaras skall beaktas omfatt-

ningen av det förvärvsarbete som

den försäkrade avser att utföra.

15 §

Försäkringskassan får besluta

att den försäkrade under en period

om tolv månader får förvärvs-

arbeta högst tre månader utan att

utbetalningen av förtidspensionen

minskas med hänsyn till förvärvs-

arbetet.

16 §

Försäkringskassan får förklara

förtidspensionen vilande för tid

efter den period som har bestämts

i beslut enligt 15 §. Om något be-

slut enligt 15 § inte har fattats får

försäkringskassan i stället besluta

att förtidspensionen skall förklaras

vilande från och med den månad

som anges i ansökan.

Förtidspensionen får vilande-

förklaras enligt första stycket un-

der högst tolv månader, dock

längst till utgången av tolfte må-

naden från och med den första

månad som beslutet enligt 15 §

omfattar. Om något beslut enligt

15 § inte har fattats får förtidpen-

sionen vilandeförklaras längst till

utgången av tolfte månaden från

och med den första månad som

beslutet omfattar.

17 §

För tid efter den period med vi-

lande förtidspension som har be-

stämts enligt 16 § eller för tid efter

utgången av tolfte månaden från

och med den första månad som ett

beslut enligt 15 § omfattar får för-

säkringskassan, på ansökan av

den försäkrade, förklara förtids-

pensionen vilande under högst 24

månader. Därvid skall bestäm-

melserna i 14 § andra och tredje

styckena tillämpas.

18 §

Ett beslut om vilandeförklaring

enligt 16 eller 17 § skall upphävas

om den försäkrade begär det.

Försäkringskassan får utan att

den försäkrade har begärt det

upphäva ett beslut om vilandeför-

klaring om den försäkrade insjuk-

nar och beräknas bli långvarigt

sjuk. Detsamma gäller om den

försäkrade har vilande förtidspen-

sion enligt 16 § och helt eller del-

vis avbryter det arbetsförsök som

legat till grund för beslutet om

vilandeförklaring för att i stället

uppbära föräldrapenning, tillfällig

föräldrapenning eller havande-

skapspenning.

19 §

Regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer med-

delar närmare föreskrifter om till-

lämpningen av 14 18 §§.

18 kap.

17 §

En socialförsäkringsnämnd skall

avgöra ärenden om rätt till

1. förtidspension,

2. särskild efterlevandepension,

3. handikappersättning,

4. vårdbidrag,

dock inte såvitt avser förutsätt-

ningarna för rätt till pension enligt

5 kap.

Socialförsäkringsnämnden skall

även avgöra ärenden om rätt till

förmåner enligt vad som föreskrivs

i andra författningar.

Om ett ärende som avgjorts av

en socialförsäkringsnämnd över-

klagas, skall nämnden företräda

den allmänna försäkringskassan

om försäkringskassan skall föra

det allmännas talan i målet.

Nämnden får bemyndiga en

tjänsteman vid försäkringskassan

att företräda nämnden vid domstol.

En socialförsäkringsnämnd skall

avgöra ärenden om rätt till

1. förtidspension,

2. särskild efterlevandepension,

3. handikappersättning,

4. vårdbidrag,

dock inte såvitt avser förutsätt-

ningarna för rätt till pension enligt

5 kap.

Socialförsäkringsnämnden skall

även avgöra ärenden om vilande-

förklaring av förtidspension enligt

16 kap. när det samtidigt med pen-

sionen utgetts sådan livränta som

samordnats med pensionen enligt

6 kap. 1 § lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring. Socialför-

säkringsnämnden skall dessutom

avgöra ärenden om rätt till för-

måner enligt vad som föreskrivs i

andra författningar.

Om ett ärende som avgjorts av

en socialförsäkringsnämnd över-

klagas, skall nämnden företräda

den allmänna försäkringskassan

om försäkringskassan skall föra

det allmännas talan i målet.

Nämnden får bemyndiga en

tjänsteman vid försäkringskassan

att företräda nämnden vid domstol.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 12 § lagen (1976:380) om arbetsskade-

försäkring skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

12 §

Ett beslut om livränta skall omprövas, om ändring av betydelse har

skett i de förhållanden som var avgörande för beslutet. Livränta för för-

fluten tid får dock inte minskas eller dras in.

Ett beslut om vilandeförklaring

av förtidspension enligt 16 kap.

lagen (1962:381) om allmän för-

säkring skall också omfatta sådan

livränta som enligt 6 kap. 1 §

första stycket denna lag samord-

nats med pensionen.

För den tid under vilken en så-

dan vilandeförklaring gäller skall

beslutas om livränta beräknad

utifrån dels det livränteunderlag

som legat till grund för bestäm-

mande av livräntan före vilande-

förklaringen, dels de inkomstför-

hållanden som råder under tiden

med vilandeförklaring. Vid be-

stämmande av livränteunderlaget

skall detta omräknas med hänsyn

till de förändringar av prisbasbe-

loppet som skett sedan livräntan

senast fastställdes.

________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:308) om

bostadstillägg till pensionärer

Härigenom föreskrivs att 1 och 5 §§ lagen (1994:308) om bostads-

tillägg till pensionärer skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Bostadstillägg enligt denna lag lämnas till den som är bosatt i Sverige

samt uppbär

1. ålderspension, förtidspension, omställningspension, eller särskild

efterlevandepension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2. hustrutillägg enligt lagen (1994:309) om hustrutillägg i vissa fall då

make uppbär folkpension,

3. änkepension med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen

(1988:881) om ändring i lagen om allmän försäkring, eller

4. pension enligt lagstiftningen i en stat som ingår i Europeiska

unionen eller Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Bostadstillägg lämnas också till

den vars förtidspension har vilan-

deförklarats enligt 16 kap. 16 §

lagen om allmän försäkring.

Bostadstillägg lämnas inte till pensionär som enbart uppbär ålderspen-

sion för tid före den månad han fyller 65 år.

Särskilt bostadstillägg kan läm-

nas enligt 7 § till pensionär som

uppbär bostadstillägg enligt denna

lag.

Särskilt bostadstillägg kan läm-

nas enligt 7 § till pensionär som

uppbär bostadstillägg enligt denna

lag. Särskilt bostadstillägg skall

dock inte lämnas till den vars för-

tidspension helt har vilandeförkla-

rats enligt 16 kap. 16 § lagen om

allmän försäkring.

5 §

Storleken av bostadstillägg som lämnas är beroende av pensionärens

årsinkomst. Med årsinkomst avses i denna lag den inkomst, för år räknat,

som någon kan antas komma att erhålla under den närmaste tiden.

Som årsinkomst räknas inte

1. allmänt barnbidrag,

2. folkpension,

3. tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till

den del pensionen föranlett minskning av pensionstillskott enligt 3 §

lagen (1969:205) om pensionstillskott eller av barntillägg enligt 9 kap.

1 § sista stycket lagen om allmän försäkring i detta lagrums lydelse vid

utgången av år 1989,

4. livränta som avses i 17 kap. 2 § lagen om allmän försäkring i vad

den enligt samma lagrum avdragits från pension eller understöd som

någon på grund av släktskap eller svågerlag kan vara föranledd att utge,

5. vuxenstudiebidrag enligt studiestödslagen (1973:349) eller lagen

(1983:1030) om särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa,

6. studiehjälp och studiemedel enligt studiestödslagen,

7. för den vars förtidspension

helt har vilandeförklarats enligt

16 kap. 16 § lagen om allmän för-

säkring, ett belopp som motsvarar

ett för den försäkrade beräknat

belopp av hel folkpension i form

av förtidspension enligt lagen om

allmän försäkring och pensions-

tillskott till förtidspension enligt

lagen om pensionstillskott.

8. socialbidrag,

9. bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag,

10. familjebidrag enligt familjebidragsförordningen (1991:1492),

12. ersättning som avses i lagen (1971:118) om skattefrihet för ersätt-

ning till neurosedynskadade.

Som årsinkomst skall inte heller räknas inkomst som är avsedd att vara

en kostnadsersättning.

Avdrag från årsinkomsten får göras på sådant sätt som anges i 33 §

1 mom. kommunalskattelagen för kostnader som hänför sig till intäkt av

tjänst i den mån sådan inkomst ingår i årsinkomsten samt för underhålls-

bidrag till före detta make i den utsträckning som anges i 46 § samma

lag.

För den som uppbär partiell förtidspension skall vid inkomstberäk-

ningen bortses från ett belopp som motsvarar skillnaden mellan

a) ett för den försäkrade beräknat belopp av hel förtidspension jämte

däremot svarande pensionstillskott, beloppet i förekommande fall beräk-

nat med beaktande av bestämmelserna i 17 kap. 2 § lagen om allmän för-

säkring och

b) den utgående förtidspensionen jämte pensionstillskott.

Värdet av naturaförmåner skall uppskattas efter regler som fastställs av

regeringen.

Avkastning av förmögenhet skall anses utgöra fem procent av för-

mögenhetsvärdet för år räknat. Vid beräkning av förmögenhets avkast-

ning skall dock denna höjas med tio procent av det belopp, varmed för-

mögenheten överstiger för den som är gift sextiotusen kronor, och för

annan sjuttiofemtusen kronor. Vid beräkning av förmögenhet skall värdet

av sådan privatbostadsfastighet eller privatbostad som avses i 5 § kom-

munalskattelagen och som utgör pensionärens permantentbostad inte be-

aktas. För pensionär som har sin bostad i särskild boendeform skall det-

samma gälla i fråga om värdet av privatbostadsfastighet eller privatbo-

stad som utgör permanentbostad för pensionärens make.

I fråga om makar skall årsinkomsten för envar av dem beräknas utgöra

hälften av deras sammanlagda årsinkomst. Vid tillämpning av sjunde

stycket skall i sådant fall värdet av förmögenhet beräknas utgöra hälften

av deras sammanlagda förmögenhet.

Årsinkomsten avrundas för envar pensionsberättigad till närmast hela

tiotal kronor.

_____________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

3 Ärendet och dess beredning

Det är regeringens uppfattning att socialförsäkringarna så långt som

möjligt skall innehålla drivkrafter till arbete så att den enskilde stimule-

ras att arbeta framför att uppbära socialförsäkringsförmåner. Reglerna

om förtidspension måste därför utformas så att de stimulerar till återgång

till arbetslivet och ett i övrigt aktivt liv. Riksdagen har efter förslag av

regeringen (prop. 1997/98:111, bet. 1997/98:SfU11, rskr. 1997/98:237)

godkänt riktlinjer för förändrade regler för att skapa en sådan stimulans.

Frågan har sin bakgrund i att regeringen i januari 1997 beslutade om

direktiv som gav en särskild utredare uppdraget att utforma ett nytt sys-

tem för ersättning vid långvarigt nedsatt arbetsförmåga (dir. 1997:9). Ut-

redningen, som antog namnet Förtidspensionsutredningen, lämnade i

november 1997 betänkandena Ohälsoförsäkringen Trygghet och akti-

vitet (SOU 1997:166) och Ohälsoförsäkringen Övergångsbestämmelser

(SOU 1997:189). Förslagen har remissbehandlats. En sammanställning

av remissyttrandena finns tillgänglig hos Socialdepartementet

(S97/7977/SF).

Socialdepartementets uppgift borde, enligt propositionen, vara att ut-

arbeta förslag som innebär att reglerna om förtidspension stimulerar till

återgång till arbetslivet. Reglerna borde därför utformas så att de tyd-

ligare än i dag ger utrymme för och uppmuntrar till att pröva på att åter-

vända till arbetslivet och ett leva ett i övrigt aktivt liv. Samtidigt borde

möjligheterna till omprövning av rätten till förtidspension finnas kvar.

Mot denna bakgrund föreslogs i promemorian Vilande förtidspension

stimulans till återgång i arbetslivet (Ds 1999:18), att reglerna om rätten

till förtidspension ändras så att den som har förtidspension ges möjlighet

att under viss tid arbeta, utan att rätten till förtidspension upphör. Reg-

lerna föreslogs medge stor frihet för den förtidspensionerade att under ett

första år pröva olika arbeten, utan att försäkringskassan omprövar rätten

till förtidspension. Viss prövning förslås ske under de därpå följande två

åren, om arbetet upphör och den försäkrade önskar få pensionen tillbaka.

Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissvaren

finns redovisade i bilaga. En sammanställning av remissyttrandena finns

tillgänglig hos Socialdepartementet (S1999/4170/SF).

Det är på grundval av promemoriam och inkomna remissynpunkter

som regeringen i denna proposition förelägger riksdagen förslag om

vilande förtidspension.

4 Gällande regler

För rätt till förtidspension krävs enligt lagen (1962:381) om allmän för-

säkring (AFL) att den försäkrades arbetsförmåga, på grund av sjukdom

eller annan nedsättning av den fysiska eller psykiska prestationsför-

mågan, är nedsatt med minst en fjärdedel och att nedsättningen kan anses

varaktig. Kan nedsättningen inte anses varaktig men kan antas bli be-

stående under avsevärd tid, har den försäkrade rätt till sjukbidrag. Om

arbetsförmågan är helt eller i det närmaste helt nedsatt, erhåller den för-

säkrade hel förtidspension eller sjukbidrag. En försäkrad vars arbetsför-

måga inte är nedsatt i sådan grad, men är nedsatt med minst tre fjärde-

delar, erhåller tre fjärdedels förtidspension. Är den försäkrades arbets-

förmåga nedsatt i mindre grad, men med minst hälften, utges halv för-

tidspension. I övriga fall utges en fjärdedels förtidspension.

I sina allmänna råd RFV rekommenderar, Allmänna råd 1998:16,

Förtidspension enligt lagen om allmän försäkring (AFL). Bedömning av

rätt till förtidspension eller sjukbidrag rekommenderar Riksförsäkrings-

verket (RFV) att sjukbidrag beviljas, om det kan bedömas att arbetsför-

mågan är nedsatt ett år framåt men inte varaktigt, och att en arbetslivsin-

riktad rehabilitering inte är aktuell inom den närmaste tiden. Den om-

ständigheten att medicinsk behandling eller medicinsk rehabilitering på-

går, eller kan komma att behövas, utgör inte hinder för sjukbidrag. För-

tidspension bör beviljas när ett mer definitivt medicinskt tillstånd har

inträtt samt arbetslivsinriktade åtgärder inte bedöms bli aktuella.

Vid bedömningen av arbetsförmågans nedsättning skall, enligt AFL,

beaktas den försäkrades förmåga att försörja sig själv genom sådant för-

värvsarbete som är normalt förekommande på arbetsmarknaden eller

genom annat lämpligt arbete som är tillgängligt för den försäkrade. Be-

dömningen av arbetsförmågans nedsättning skall göras i förhållande till

ett heltidsarbete. Bedömningen skall vidare göras efter samma grunder,

oavsett arten av den föreliggande nedsättningen av prestationsförmågan.

Med inkomst av arbete likställs i skälig omfattning värdet av hushålls-

arbete i hemmet. Om det finns särskilda skäl för det får vid bedömningen

av arbetsförmågans nedsättning beaktas den försäkrades ålder samt den

försäkrades bosättningsförhållanden, utbildning, tidigare verksamhet och

andra liknande omständigheter.

I förarbetena till den aktuella lagstiftningen sägs att grundläggande i

fråga om arbetsförmågebegreppet är att var och en som bedöms kunna

klara av att försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som normalt

förekommer på arbetsmarknaden skall anses ha full arbetsförmåga. Rätt

till ersättning från försäkringen föreligger då inte. Bedömningen avser

förmågan att utföra arbete. Kan den försäkrade inte få ett arbete, är han

eller hon att anse som arbetslös. Det innebär att den försäkrades bibe-

hållna arbetsförmåga inte enbart skall bedömas i förhållande till de arbe-

ten som finns direkt tillgängliga. Andra arbeten än sådana normalt före-

kommande på arbetsmarknaden skall däremot bara beaktas, om de finns

faktiskt tillgängliga för den försäkrade (prop. 1996/97:28, s. 18 och 27).

Efterkontroll och utredning

Den 1 oktober 1995 infördes nya regler i AFL i avsikt att förtydliga

regelsystemet samt förbättra beslutsunderlaget vid beslut om förtidspen-

sion och sjukpenning. En bestämmelse infördes som angav att försäk-

ringskassan, i samband med beslut om förtidspension, skall bedöma om

förnyad utredning av arbetsförmågan skall göras efter viss tid. RFV re-

kommenderar i sina allmänna råd att det framgår av beslutsmeddelande

om försäkringskassan, i samband med beslutet om förtidspension, har

bedömt att förnyad utredning av arbetsförmågan skall göras efter en viss

tid. Försäkringskassan kan också, enligt 7 kap. 3 b § AFL, under tid som

pension utges när det anses nödvändigt för att bedöma om rätt till för-

tidspension föreligger, begära att den försäkrade genomgår undersökning

av viss läkare eller genomgår annan utredning såsom arbetsprövning eller

arbetsträning för bedömning av den försäkrades medicinska tillstånd,

arbetsförmågan och behovet av och möjligheterna till rehabilitering.

Nedsättning/indragning av förtidspension

I 16 kap. 7 § AFL sägs att om arbetsförmågan väsentligt förbättrats för

försäkrad som uppbär förtidspension, skall pensionen dras in eller mins-

kas med hänsyn till förbättringen.

Den som uppbär förtidspension är enligt 16 kap. 8 § AFL skyldig att,

om hans eller hennes arbetsförmåga väsentligt förbättrats, utan oskäligt

dröjsmål göra anmälan om detta till försäkringskassan. Om den försäk-

rade utan giltigt skäl underlåter att göra anmälan får pensionen dras in för

viss tid eller tills vidare.

Om en försäkrad utan giltig anledning vägrar att genomgå sådan be-

handling, utredning eller rehabilitering som föreskrivs i AFL, får förtids-

pension helt eller tills vidare förvägras honom eller henne under förut-

sättning att han eller hon har informerats om denna påföljd. Om någon

som är berättigad till ersättning enligt AFL inte lämnar uppgifter eller

vägrar att ta emot besök, i enlighet med vad som anges i AFL, får ersätt-

ningen dras in eller sättas ned om omständigheterna motiverar det

(20 kap. 3 § AFL).

Vad gäller omprövning av livränta enligt lagen om arbetsskadeförsäk-

ring (LAF) sägs i 4 kap. 12 § att ett beslut om livränta skall omprövas,

om ändring av betydelse har skett i de förhållanden som var avgörande

för beslutet. Livräntan för förfluten tid får dock inte minskas eller dras in.

Förenklat ansökningsförfarande s.k. vilande förtidspension

Enligt kungörelsen (1962:394) med vissa bestämmelser rörande ansökan

om pension enligt lagen om allmän försäkring, m.m., finns möjlighet för

den som börjar förvärvsarbeta och får sin förtidspension eller sitt sjuk-

bidrag indragen eller minskad efter ett förenklat ansökningsförfarande

inom fem år återfå pensionen, s.k. vilande förtidspension. Syftet är att

stimulera personer med förtidspension eller sjukbidrag att göra arbetsför-

sök som ett led i rehabiliteringen. Reglerna har funnits sedan 1970-talets

början och ändrades år 1990 från två till fem år, tidigare (från 1982) hade

tidsgränsen varit två år (dessförinnan tre år). När reglerna infördes var

det i syfte att underlätta för äldre personer med förtidspension att komma

ut i arbetslivet. När reglerna ändrades år 1982 var syftet att stimulera

främst unga arbetshandikappade.

Reglerna om s.k. vilande förtidspension innebär att den som fått sin

förtidspension eller sitt sjukbidrag indraget på grund av att han eller hon

börjat förvärvsarbeta kan ansöka om att förmånen åter skall betalas ut

utan att nytt läkarutlåtande lämnas in. Detta kan ske under förutsättning

att

 ansökan görs inom fem år fr.o.m. den månad som pensionen drogs in

eller minskades,

 det förvärvsarbete som beslutet om indragning eller minskning grun-

dades på har upphört, och

 ansökan avser förmån av högst motsvarande grad och beräknad på

grundval av samma pensionspoängtal som gällde för den pension som

den försäkrade uppbar vid tidpunkten för indragningen eller minsk-

ningen.

I praktiken innebär reglerna om s.k. vilande förtidspension att beslut

om att få ha pensionen vilande inte fattas av försäkringskassan i samband

med indragningen eller minskningen. Att en person har haft vilande pen-

sion visar sig först då han eller hon, efter förenklat ansökningsförfarande

och försäkringskassans prövning om förutsättningarna för rätt till förtids-

pension är uppfyllda, återfår förtidspensionen.

5 Allmänna överväganden och utgångspunkter

för förslaget

I propositionen Reformerad förtidspension, m.m. (prop. 1997/98:111)

konstaterade regeringen att gällande regler i vissa fall kan medföra att

förtidspensionärer avstår från att arbeta eller i övrigt aktivera sig, eller i

vart fall från att öppet visa sådan aktivitet, för att inte riskera omprövning

av rätten till pension. Regeringen ansåg också att det råder stor osäkerhet

om i vilken omfattning förtidspensionärer kan delta i exempelvis ideellt

och politiskt arbete utan att det påverkar förtidspensionen. Att inte män-

niskor så långt det är möjligt vågar ta tillvara en eventuell arbetsförmåga

strider mot strävandena att stärka arbetslinjen. Det ligger ett stort värde i

att förtidspensionerade kan engagera sig i ideellt och politiskt arbete trots

en nedsatt arbetsförmåga. Reglerna om förtidspension borde därför ut-

formas så att de stimulerar till återgång till arbetslivet och ett i övrigt ak-

tivt liv.

Efter förslag i nämnda proposition har reglerna genom beslut av riks-

dagen fr.o.m. den 1 januari 1999 ändrats så att möjligheterna ökat för den

som uppbär hel förtidspension att samtidigt utföra visst arbete, ha upp-

drag etc. genom att begreppet "helt nedsatt arbetsförmåga" bytts till "helt

eller i det närmaste helt nedsatt arbetsförmåga". I propositionen sägs att,

även om en individ kan anses ha en återstående arbetsförmåga av mycket

liten omfattning, måste hänsyn tas till de reella möjligheterna att utföra

förvärvsarbete med en sådan marginell arbetsförmåga. Genom att det

formella kravet för rätt till hel förtidspension är att arbetsförmågan är helt

eller i det närmaste helt nedsatt, finns det numera en möjlighet att ut-

nyttja en liten återstående arbetsförmåga i t.ex. ideellt eller politiskt ar-

bete utan att rätten till hel förtidspension ifrågasätts.

I sina allmänna råd har RFV rekommenderat att försäkringskassan vid

sin bedömning av om den försäkrade trots viss begränsad arbetsförmåga

är berättigad till hel förmån skall beakta följande. Utgångspunkten för

arbetstiden bör vara ett heltidsarbete i den sysselsättning, det uppdrag

eller det förvärvsarbete den försäkrade kan utföra. Arbetstiden bör inte

överstiga cirka en åttondel av den normala arbetstiden. Arbetsinkomst

som inte överstiger cirka en åttondel av den normala inkomsten vid ar-

bete på heltid i den sysselsättning, det uppdrag eller det förvärvsarbete

den försäkrade kan utföra bör i regel inte påverka rätten till hel förmån.

RFV rekommenderar också att försäkringskassan vid bedömning av

arbetsförmågan bortser från aktiviteter som kan jämställas med sådana

fritidsaktiviteter som en yrkesverksam person i normalfallet utför på sin

fritid. Deltagande i föreningsliv eller kursverksamhet m.m. som mot-

svarar vad en yrkesverksam person vanligen utför på sin fritid bör därför

inte beaktas vid bedömning av arbetsförmågan. Rätten till pension på-

verkas däremot av om den försäkrades aktiviteter motsvarar sådana

arbetsinsatser som vanligen utförs av förvärvsarbetande.

Genom ovanstående regeländring har många av de situationer när reg-

lerna kunde verka hämmande på den försäkrades vilja att aktivera sig i

mindre omfattande arbete eller uppdrag fått sin lösning.

En grundläggande förutsättning för att förtidspension skall beviljas är

att alla möjligheter till försörjning genom eget arbete har uttömts.

Utgångspunkten är att stimulans till återgång i arbete och rehabilitering

skall sättas in så tidigt som möjligt vid en sjukskrivning. Den som har

förutsättningar för det bör finna en möjlighet att fortsätta att försörja sig

genom arbete eller få hjälp med det. Först därefter blir det aktuellt att

pröva rätten till förtidspension. Med de strängare reglerna för bedömning

av förtidspension som gäller sedan en tid tillbaka bör det i princip inte bli

någon förtidspensionär med hel förtidspension som har arbetsförmåga

utöver vad som ryms inom en åttondel, enligt vad som ovan beskrivs, vid

tidpunkten när pension beviljas. Efter en tid kan emellertid förhållandena

ha förändrats. För att en försäkrad som uppbär förtidspension skall gå ut i

arbetslivet igen krävs att en möjlighet till lämpligt arbete yppar sig. Det

krävs också att den försäkrade skall våga ta chansen, även om det inte är

helt säkert att den arbetsförmåga han eller hon anser sig ha håller för

arbetslivets krav på litet längre sikt. Försäkringens regler bör därför

utformas så att försäkringen på bästa sätt stimulerar och stödjer

förtidspensionärer att våga ta arbete eller att i alla fall våga pröva sin

förmåga. Reglerna bör erbjuda ekonomisk trygghet medan den

försäkrade prövar sig fram till ett lämpligt arbete. Arbetsgivarnas

möjligheter att anställa en förtidspensionerad bör också underlättas

genom att inte alltför många olika särregleringar skapas för gruppen

förtidspensionärer.

Flera av de remissinstanser som yttrade sig över Förtidspensionsutred-

ningens förslag var positiva till att under vissa förutsättningar låta dem

som har förtidspension arbeta, utan att pensionen dras in. Dessa remiss-

instanser ansåg dock att möjligheten att ompröva rätten till förtidspension

borde finnas kvar om arbetsförmågan varaktigt återfås eller förbättras,

eftersom det annars finns risk för att systemets legitimitet går förlorad.

Regeringen, kan efter remissbehandlingen av departementspromemo-

rian Vilande förtidspension stimulans till återgång i arbetslivet, kon-

statera att nästan samtliga remissinstanser ställer sig övervägande posi-

tiva till huvudlinjerna i denna. Några, t.ex. Arbetsgivarverket, Svenska

Arbetsgivarföreningen och Sveriges Industriförbund är dock starkt kri-

tiska mot eller avvisar de bärande principerna i förslaget. Med anledning

härav vill regeringen understryka att förslagets egentliga syfte är att sti-

mulera förtidspensionärer att pröva sin arbetsförmåga utan att rätten till

förtidspension riskeras. Genom att göra det möjligt att arbeta med

vilande förtidspension blir dessa förtidspensionärer berättigade till

sociala förmåner som vanliga förvärvsarbetande, samtidigt som det upp-

kommer vinster för socialförsäkringen och därmed för samhället i stort.

Att försöka få in fler förtidspensionärer på arbetsmarknaden skall också

ses som ett litet men betydelsefullt led i att uppnå regeringens syssel-

sättningsmål om att 80 procent av befolkningen i åldrarna 20 64 år skall

ha arbete år 2004. Det är därför angeläget att socialförsäkringsadminist-

rationen informerar om möjligheterna att få vilande förtidspension. För

den enskilde förtidspensionären är ett förvärvsarbete, också av begränsad

omfattning positivt inte minst av sociala skäl och kan dessutom leda till

en allmänt sett bättre livs- och hälsosituation. För samhället kan detta

medföra att denna grupp kan minska sitt behov av t.ex. hälso- och sjuk-

vård och läkemedel.

Regeringen vill i anslutning härtill även understryka att det är ytterst

angeläget att parterna på arbetsmarknaden tar sitt ansvar för att det före-

slagna systemet med vilande förtidspension i praktiken inte motverkas,

t.ex. genom att de avtal som träffas försvårar eller hindrar personer som

har en begränsad arbetsförmåga att komma ut på arbetsmarknaden.

Östersunds kommun, som i stort instämmer i förslaget, framhåller

dock att förslaget knappast innebär några möjligher för personer som

aldrig har haft ett förvärvsarbete, t.ex. många personer som omfattas av

LSS. Kommunen förordar därför en särskild försöksverksamhet för så-

dana personer. Regeringen har förståelse för vad kommunen anfört men

är inte nu beredd att ta ställning till kommunens förslag.

När det gäller detaljutformningen av reglerna för vilande förtidspen-

sion framför remissinstanserna ett betydande antal synpunkter av skif-

tande slag på förslagen i promemorian. De viktigaste av dessa redovisas

och kommenteras under respektive avsnitt.

6 Förvärvsarbete och vilande förtidspension

6.1 Rätten till vilande förtidspension

Regeringens förslag: En försäkrad som uppburit förtidspension i

minst ett år och anmäler till försäkringskassan att han eller hon avser

att börja förvärvsarbeta skall, efter ansökan, kunna få behålla förtids-

pensionen under högst tre månader under en tolvmånadersperiod,

samtidigt som personen i fråga prövar att arbeta. Om den försäkrade

fortsätter att arbeta därefter skall denne kunna få förtidspensionen

förklarad vilande till den del han eller hon arbetar och utnyttjar arbets-

förmåga som förutsattes inte föreligga när pensionen beviljades.

Under en tid om totalt tolv kalendermånader, kan den försäkrade

pröva att arbeta utan att förlora rätten att få tillbaka pensionen. För-

tidspension som har förklarats vilande skall inte betalas ut för den tid

som vilandeförklaringen avser. Pensionen skall kunna vara vilande

helt, till tre fjärdedelar, halvt eller till en fjärdedel.

Efter de första tolv månaderna av förvärvsarbete skall den försäk-

rade kunna ha förtidspensionen vilande under ytterligare 24 kalen-

dermånader. Under den tiden upphör inte det ursprungliga beslutet om

rätt till pension. Om den försäkrade under denna tid anmäler att han

eller hon åter önskar få pensionen utbetalad helt eller delvis skall det

emellertid vara möjligt att efter prövning minska eller dra in pensio-

nen i de fall utredning visar att personens arbetsförmåga väsentligt har

förbättrats. Prövning av den fortsatta rätten till förtidspension skall

också göras när beslutet om vilande förtidspension löper ut.

En försäkrad som uppbär sjukbidrag skall kunna ha sjukbidraget

vilande efter det första året med sjukbidrag under den tid som återstår

av den beviljade tiden för sjukbidraget.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Arbetsgivarverket, Svenska Arbetsgivarför-

eningen och Sveriges Industriförbund avstyrker eller är starkt kritiska till

huvudlinjerna i den föreslagna modellen. Det gäller förslaget att kunna

arbeta ett år utan att rätten till förtidspension påverkas samt att under tre

månader kunna uppbära hel förtidspension samtidigt med inkomst av

förvärvsarbete. Kammarrätten i Stockholm, Privattjänstemannakartellen

(PTK) och Riksförbundet PensionärsGemenskap ställer sig negativa eller

tveksamma till att den försäkrade under tre månader skall kunna för-

värvsarbeta och samtidigt uppbära förtidspension utan att denna minskas

med hänsyn till förvärvsarbetet. SACO framhåller att det inte förefaller

orimligt med krav på samordning med lön eller pension eller att minska

tremånadersperioden Riksförbundet för Social och Mental hälsa anser att

förslaget inte är tillräckligt långtgående och förordar Förtidspensions-

utredningens förslag att låta förtidspensionen reduceras med 80 procent

av arbetsinkomsten. Kammarrätten i Stockholm, Riksförsäkringsverket

(RFV), PTK och Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) anser att

inte försäkringskassan utan endast den försäkrade själv skall kunna ha

möjlighet att begränsa tremånadersperioden då pension och lön utbetalas

samtidigt. Socialstyrelsen, Handikappförbundens Samarbetsorgan (HSO)

och De Handikappades Riksförbund anser däremot att den föreslagna

tremånadersperioden är för kort och anser att möjlighet bör kunna finnas

till en förlängning av denna i vissa fall, t.ex. för vissa psykiskt

funktionshindrade som kan behöva längre tid för att pröva sin arbetsför-

måga för att få arbetsplatsen handikappanpassad, dvs. få den att praktiskt

fungera. LO anser att det i osäkra fall bör finnas möjlighet till förläng-

ning av den föreslagna prövotiden på tolv månader med vilande förtids-

pension. Riksförbundet PensionärsGemenskap ifrågasätter varför det

skall krävas att en försäkrad uppburit förtidspension i minst ett år för rätt

till vilande förtidspension, eftersom de flesta som beviljats sådan har

bakom sig en längre tid med sjukersättning eller t.o.m. sjukbidrag. För-

bundet anser dessutom att en försäkrad skall kunna ha sin pension

vilande under en tid av tre år med bibehållen rätt att under denna tid

återfå förtidspensionen varför någon uppdelning av av de föreslagna tre

åren inte anses erforderlig. RFV anser att det avgörande för beslutet om

vilande förtidspension bör vara att tolv månader gått sedan den dag kas-

sans beslut om förtidspension meddelats. Verket motiverar detta med att

personer som själva ansökt om förtidspension och personer där pen-

sionsprövningen skett på kassans initiativ bör behandlas lika.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen konstaterar att flertalet

remissinstanser i huvudsak är positiva till de grundläggande principerna

bakom förslaget om vilande förtidspension vilka ytterst syftar till att ge

förtidspensionärer möjlighet att våga använda en eventuell arbetsför-

måga. Det är angeläget att regelsystemet innehåller drivkrafter till arbete

så att den enskilde stimuleras att i möjligaste mån arbeta framför att upp-

bära socialförsäkringsförmåner och därmed stärka arbetslinjen. Det är

också viktigt, som flera remissinstanser har framhållit, att reglerna är

enkla och att lätta att tillämpa på ett enhetligt sätt och att detta skall gälla

inte bara inom socialförsäkringen utan även kopplingen till arbetsmark-

naden. Regeringen anser att det framlagda förslaget ligger väl i linje med

dessa olika strävanden och delar således inte de principiella invändningar

som framförs från främst arbetsgivarorganisationerna om att förslaget

bl.a. skulle vara för fördelaktigt för de förtidspensionärer som vill pröva

att arbeta.

Förslaget om vilande förtidspension för alla som uppbär förtidspension

skiljer sig från Förtidspensionsutredningens förslag om avräknings-

modell för dem som har anställning. Strävan har varit att finna ett system

som gör att den som har förtidspension vågar pröva att gå ut i arbetslivet,

samtidigt som systemets legitimitet inte urholkas. Det bör vara ett system

som är lätt för den enskilde att förstå och att se konsekvenserna av. Rege-

ringen anser att ett viktigt skäl för att inte välja en avräkningsmodell är

att den som prövat att arbeta kan bli återbetalningsskyldig vid avstäm-

ning mot taxerad inkomst året efter. Det kan vara svårt att exakt förutse

inkomstens storlek så att rätt belopp avräknas. Det finns därför en risk att

det blir fråga om återkrav när arbetet avslutats och den försäkrade endast

har förtidspension som försörjning. En viktigt aspekt som framkommit i

remissinstansernas synpunkter är att reglerna som tillåter förtidspensio-

närer att arbeta inte får upplevas som stötande och undergräva legitimi-

teten för försäkringen. Ett system med vilande förtidspension bedöms

kunna ge den försäkrade stimulans till att börja arbeta, eftersom det under

lång tid kan ske utan att pensionen påverkas. Den försäkrade riskerar

således inte att stå utan försörjning efter arbetsförsöket. Det är också ett

system som är relativt enkelt att administrera och som harmonierar med

reglerna för förtidspensionen i övrigt, liksom med andra regler i social-

försäkringen. Det är också en fördel att vilande förtidspension kan an-

vändas av alla som uppbär förtidspension och vill börja arbeta. När det

gäller avräkningsmodellen var det också förtidspensionsutredningens

bedömning att en sådan var alltför svår att tillämpa på den som har annan

förvärvsform än anställning och en vilandemodell blev därför enligt ut-

redningen nödvändig att ha parallellt för andra än anställda.

Regeringens förslag innebär att när någon som har haft förtidspension i

minst ett år anmäler till försäkringskassan att han eller hon avser att börja

förvärvsarbeta, skall kassan kunna besluta att den försäkrade får behålla

förtidspensionen högst tre månader samtidigt som han eller hon förvärvs-

arbetar. Om arbetet fungerar och den försäkrade avser att fortsätta att

arbeta föreslås att pensionen görs vilande under de följande nio måna-

derna, eller den tid som återstår av tolv kalendermånader. Den försäkrade

har då stora möjligheter att pröva vad han eller hon i längden förmår,

samtidigt som rätten att få tillbaka pensionen när han eller hon begär det

finns. Efter dessa första tolv månader får den försäkrade ha pensionen

vilande i ytterligare 24 kalendermånader, men prövning sker då av den

fortsatta rätten till förtidspension om den försäkrade begär att få pensio-

nen tillbaka.

När en ansökan om förtidspension prövas, görs en bedömning av om

den försäkrades arbetsförmåga är nedsatt varaktigt eller för avsevärd tid.

Beslutet om förtidspension eller sjukbidrag innebär att den försäkrade har

bedömts ha sin arbetsförmåga nedsatt i minst ett år framåt. Av detta föl-

jer att det inte bedöms vara motiverat att pröva om det föreligger någon

arbetsförmåga inom systemet med vilande förtidspension under det första

året som den försäkrade uppbär pension. Om arbetsförmågan däremot

förbättras efter denna tid och den försäkrade önskar pröva att arbeta, bör

han eller hon kunna få behålla pensionen en kortare tid och pröva om och

i vilken omfattning han eller hon klarar att arbeta. En lämplig prövo-

period bedöms vara högst tre månader. Om försöket avbryts och flera

försök görs, bör den försäkrade kunna få behålla pensionen samtidigt

med att arbete utförs under högst tre månader under en period om tolv

månader. Försäkringskassan bör under tiden som den försäkrade arbetar

följa upp hur arbetet eller arbetsförsöket utfaller.

Det är enligt regeringens uppfattning rimligt att även den som har

sjukbidrag skall kunna börja förvärvsarbeta. Det bör vara möjligt att be-

hålla sjukbidraget under högst tre månader under en tolvmånadersperiod

medan den försäkrade arbetar på samma sätt som gäller vid förtidspen-

sion. Efter det första året med sjukbidrag, och under den tid som återstår

av den beviljade tiden för sjukbidraget, bör möjlighet till vilandeförkla-

ring finnas. För den som uppbär sjukbidrag bör det vara värdefullt att få

möjlighet att pröva arbete för att övergången till arbete, när tiden för

sjukbidrag löper ut, skall kunna ske på ett smidigt sätt. Den som uppbär

sjukbidrag har i många fall sin anställning kvar och kan därför t.ex. pröva

arbete hos sin arbetsgivare igen.

För att någon som uppbär förtidspension skall kunna komma ut i ar-

betslivet igen, kan olika arbetsmarknadsåtgärder bli aktuella som ett led i

rehabiliteringen. Det är enligt regeringen naturligt att sådana åtgärder

även fortsättningsvis diskuteras och planeras tillsammans med försäk-

ringskassan. Enligt nuvarande regler gäller att utbildningsbidrag som den

försäkrade får under tiden för åtgärderna samordnas med förtidspensio-

nen. Så länge arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder pågår torde det

inte bli fråga om vilande förtidspension. Den möjligheten bör finnas först

när den försäkrade efter att ha deltagit i arbetsmarknadsåtgärder påbörjar

ett förvärvsarbete.

Några remissinstanser har framhållit att promemorian saknar en redo-

visning av vad som gäller när en person med förtidspension vill ha sin

förtidspension vilande för att pröva arbete utomlands. Regeringen vill

därför framhålla att om ett sådant arbete utförs inom EU blir bestämmel-

serna i förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för

social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlem-

mar flyttar inom gemenskapen tillämpliga. Dessa bestämmelser bedöms

inte utgöra något hinder.

Första året med vilande förtidspension

Om en försäkrad under en period om högst tre månader har prövat att

arbeta utan att förtidspensionen har reducerats och avser att fortsätta att

arbeta, föreslås att det skall finnas möjlighet att få pensionen vilandeför-

klarad. Pensionen skall beslutas vara vilande under resterande delen av

det första året, dvs. i normalfallet nio månader, motsvarande den del den

försäkrade arbetar och utnyttjar den arbetsförmåga som inte bedömdes

finnas när förtidspension beviljades. Pensionen skall kunna vara vilande

helt, till tre fjärdedelar, halvt eller till en fjärdedel. Den totala tiden som

den försäkrade får pröva att arbeta, utan att rätten till pension påverkas,

blir då tolv kalendermånader, inklusive de högst tre månader som den

försäkrade också kan få behålla pensionen.

Att pensionen görs vilande innebär att det ursprungliga beslutet om

rätten till förtidspension gäller, men att beslut fattas att inte betala ut den

del av pensionen som motsvarar omfattningen av den försäkrades arbete.

Syftet med förslaget om viss prövotid, utan att rätten till pensionen på-

verkas, är att ge den försäkrade möjlighet att med stor flexibilitet arbeta i

den utsträckning han eller hon kan och önskar. När den försäkrade inte

längre arbetar, föreslås att han eller hon skall ha rätt att under det första

året få tillbaka pensionen till ursprunglig omfattning utan särskild pröv-

ning. På så vis har den försäkrade ekonomisk trygghet om arbetsförsöket

inte skulle lyckas. Det bör medföra att förtidspensionärer, i högre om-

fattning än hittills, kan pröva om förvärvsarbete är möjligt, vilket arbete

som skulle vara lämpligt och i vilken omfattning det medicinska tillstån-

det medger arbete.

Den som förvärvsarbetat en period men avbryter arbetet på grund av

sjukdom och efter ytterligare ett antal månader vill pröva igen bör ha

möjlighet till det. En ny period med bibehållen utbetalning i högst tre

månader kan då påbörjas. Den försäkrade bör dock kunna få sammanlagt

högst tre månader med bibehållen förtidspension under en tolvmåna-

dersperiod. Regeringens vill i anslutning härtill ånyo understryka att

dessa tre månader bedöms vara nödvändiga för att den försäkrade på

olika sätt skall kunna ha viss tid att bedöma om arbetet är sådant att han

eller hon klarar det samt att det gör att övergången från pensionsutbetal-

ning till lön eller motsvarande fungerar bättre från administrativ syn-

punkt.

Till skillnad från vad några remissinstanser anser gör regeringen också

den bedömningen att det i vissa speciella situationer skall vara möjligt

för försäkringskassan att pröva om den försäkrade alltid behöver tre

månaders utbetalning av förtidspension, samtidigt med lön eller mot-

svarande, när han eller hon börjar att arbeta. Om det t.ex. är fråga om ett

arbete den försäkrade tidigare utfört, bör det vara möjligt att på kortare

tid än tre månader få en uppfattning om hur arbetet fungerar och i vilken

omfattning det i fortsättningen skall utföras. I ett sådant fall skulle därför

prövotiden kunna vara kortare än tre månader.

Andra och tredje året med vilande förtidspension

När slutet av det första året med vilande förtidspension börjar närma sig,

ankommer det på den försäkrade att informera försäkringskassan om hur

han eller hon har arbetat och anmäla hur han eller hon kommer att göra i

framtiden. Om den försäkrade avser att fortsätta att arbeta, föreslås att

pensionen skall kunna vara vilande i ytterligare två år. Försäkringskassan

får med anledning av de uppgifter den försäkrade lämnar, och eventuell

ytterligare utredning som kan behövas, fatta beslut om hur stor del av

pensionen som skall vara vilande och hur stor del som skall betalas ut.

Genom vilande förtidspension är den försäkrade garanterad att återfå sin

pension på tidigare nivå om den försäkrade på grund av sin sjukdom inte

längre klarar att arbeta. Under de två åren ankommer det på den försäk-

rade att anmäla till försäkringskassan om arbetsförhållandena ändras.

Det andra och tredje året, när den försäkrade har förtidspensionen helt

eller delvis vilande, är reglerna annorlunda än under första året. Under

det första året har den försäkrade stor frihet att pröva vad han eller hon

klarar när det gäller förvärvsarbete. Full trygghet finns också att få till-

baka förtidspensionen om han eller hon så önskar. Under det andra och

tredje året bör dock försäkringskassan göra en prövning innan den

vilande pensionen åter betalas ut delvis eller helt i enlighet med det ur-

sprungliga beslutet. En sådan bedömning ligger i linje med regeringens

tidigare uttalande (prop. 1997/98:111) att rätten till ersättning skall prö-

vas då den försäkrade regelbundet och under en längre tid uppvisat ar-

betsförmåga. Eftersom det ursprungliga beslutet om förtidspension ligger

kvar under tiden som pensionen är vilande, skall prövningen ske på

samma sätt som när omprövning av beslutad förtidspension görs enligt

nuvarande regler, dvs. minskning eller indragning av pensionen görs en-

dast om väsentligt förbättrad arbetsförmåga bedöms ha uppkommit. Den

nu föreslagna vilandeförklaringen av förtidspension skiljer sig därmed

från nuvarande system med förenklat ansökningsförfarande, s.k. vilande

förtidspension, i vilket den försäkrade måste göra en ny ansökan om för-

tidspension och visa att arbetsförmågan är nedsatt.

Den prövning som föreslås innebär att orsaken till att den försäkrade

slutat arbeta skall utredas. Prövning av pensionsrätten skall göras i för-

hållande till det ursprungliga beslutet, dvs. försäkringskassan skall pröva

om en väsentlig förändring har inträffat sedan den försäkrade ursprung-

ligen beviljades pensionen. Utredning med den försäkrade, arbetsgivaren

och begäran om nytt läkarutlåtande kan bli aktuellt och kan ske i enlighet

med nuvarande bestämmelser i 7 kap. 3 b § AFL. (Se vidare under

avsnitt 7).

Skälen till att en försäkrad som arbetat en tid slutar kan vara flera. En

anledning kan vara att den försäkrade av medicinska skäl i längden inte

klarar av att arbeta. I ett sådant fall är det naturligt att förtidspensionen

fortsätter att utbetalas till den försäkrade, eftersom ingen förbättring av

arbetsförmågan har inträtt. Detsamma gäller om det rört sig om ett spe-

ciellt anpassat arbete t.ex. skyddad anställning eller lönebidragsanställ-

ning för den försäkrade och detta arbete inte längre finns tillgängligt. I

andra fall kan det finnas skäl att ompröva rätten till förtidspension. Det

gäller t.ex. när en försäkrad som arbetat på halvtid i normalt förekom-

mande arbete, och haft hel förtidspension vilande till hälften i två och ett

halvt år, slutar arbetet trots att han eller hon klarat att regelbundet och

utan nämnvärd frånvaro arbeta med samma arbetsuppgifter som övriga

på arbetsplatsen. Om utredning visar att orsaken till att den försäkrade

slutar t.ex. är att han eller hon inte längre trivs eller att arbetsgivaren

måste dra ned på sin verksamhet, kan den försäkrade bedömas ha visat

att han eller hon klarar ett normalt förekommande arbete på arbetsmark-

naden på halvtid. Den försäkrade kan då bedömas ha fått en så väsentlig

förbättring av sin arbetsförmåga att han eller hon har rätt till endast halv

förtidspension i fortsättningen.

Vilande förtidspension efter tre år

När förtidspension varit vilande i tre år föreslås att möjligheten att arbeta

med bibehållen rätt till förtidspension skall upphöra. Prövning av rätten

till fortsatt förtidspension skall då ske, om den försäkrade fortfarande

arbetar som tidigare eller förändrar sin arbetsinsats i samband med att

treårsperioden är till ända. För den som en period haft förtidspension, och

som åter kommit ut i arbetslivet, kan det naturligtvis kännas tryggt att

veta att pensionen finns som en garanti i bakgrunden under en betydligt

längre tid än tre år. Så länge arbetet pågår, efter prövoperioden om sam-

manlagt tre år med vilande pension, kan den försäkrades situation dock

jämföras med den för övriga förvärvsarbetande. Tre år i arbete bedöms

av regeringen vara en tillräckligt lång period för den försäkrade att hinna

bilda sig en uppfattning om vilket arbete han eller hon klarar och i vilken

omfattning. Om det visar sig att den försäkrade senare på grund av sin

sjukdom inte längre klarar av att arbeta, finns möjligheten att ansöka om

och att på nytt beviljas förtidspension. Till detta kan också läggas att det

för den som arbetat en längre period eventuellt kan vara ekonomiskt för-

delaktigt att få sin förtidspension beräknad med hänsyn till inkomsten

under de arbetade åren jämfört med att, som vid vilande förtidspension,

få pensionen enligt den ursprungliga beräkningsgrunden.

6.2 Helt eller delvis vilande förtidspension

Regeringens bedömning: Den försäkrades uppgifter om vilket arbete

han eller hon faktiskt skall utföra skall vara vägledande för hur stor

del av pensionen som skall förklaras vilande.

Promorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) anser att beslut om

helt eller delvis vilande förtidspension bör fattas av försäkringskassan

utifrån reglerna om minskning och indragning av pension. Verket anser

att om den försäkrades önskemål om grad av vilande förtidspension blir

styrande för kassans beslut kan grunderna både för att bevilja förtidspen-

sion och att minska eller dra in den helt förbigås vilket inte vore bra för

systemets legitimitet. Vidare anser verket att det inte är rimligt att en per-

son som ansöker om vilande förtidspension bedöms hårdare än en person

som börjar arbeta utan att anmäla detta till försäkringskassan. Det

grundläggande vid bedömningen av om en försäkrad skall få sin ansökan

om vilande förtidspension beviljad helt eller delvis bör enligt RFV vara

att den försäkrade kommer att utföra arbete, varför det krävs reglering i

AFL om vad som skall anses som arbete. Det innebär att krav läggs på

den försäkrade att visa att han eller hon kommer att utföra arbete med

eller utan anställning som egen företagare eller som uppdragstagare.

Skälen för regeringens bedömning: Eftersom syftet är att den försäk-

rade skall våga pröva att arbeta för att se om han eller hon återfått arbets-

förmåga skall, enligt regeringens uppfattning, den del av pensionen som

görs vilande svara mot det arbete den försäkrade faktiskt utför. När be-

dömning sker av hur stor del av förtidspensionen som skall göras vilan-

de, skall den således göras utifrån bedömning av den försäkrades arbets-

förmåga i det arbete som finns tillgängligt för honom eller henne och

som faktiskt utförs. De regler som gäller vid nybeviljande av förtids-

pension och som innebär att vid bedömningen skall beaktas den försäk-

rades förmåga att försörja sig själv genom sådant förvärvsarbete som är

normalt förekommande på arbetsmarknaden, eller genom annat lämpligt

arbete som är tillgängligt för den försäkrade, är därför enligt regeringens

mening inte tillämpliga.

För den som avser att bedriva egen näringsverksamhet kan det vara

svårt att uppskatta omfattningen av arbetsinsatsen, prestationen m.m.

Även när en sådan försäkrad ansöker om partiell förtidspension, och av-

ser att arbeta i den egna verksamheten till viss del, uppkommer svårig-

heter att bestämma graden av arbetsinsats. Genom att den försäkrade

under viss tid får pröva att arbeta utan att pensionen alls påverkas bör

dock bedömningen underlättas. Bedömning av förvärvsarbetets omfatt-

ning får sedan göras på liknande sätt som vid partiell förtidspension för

egenföretagare.

För den som har hel förtidspension innebär bedömningen också att

hänsyn först skall tas till om den försäkrades arbete ryms inom vad som

kan utföras utan att pensionen alls påverkas, dvs. omfattar högst en

åttondel.

Regeringen utgår från att en diskussion sker mellan försäkringskassan

och den försäkrade som avser att ansöka om vilande förtidspension. Det

ankommer på den försäkrade att uppge omfattningen på förvärvsarbetet,

inkomsten m.m. så att graden av vilande förtidspension kan fastställas.

Skulle det visa sig att arbete utförs i större utsträckning än vad den för-

säkrade uppgivit får reglerna om nedsättning och indragning av förtids-

pension tillämpas. (Se avsnitt 7).

6.3 Ansökan och beslut

Regeringens förslag: Den som avser att börja förvärvsarbeta och

önskar få sin förtidspension vilande i motsvarande mån skall ansöka

om det.

Beslut om vilande förtidspension, dvs. att förtidspensionen inte

skall betalas ut, skall fattas av försäkringskassan. Detsamma skall

gälla beslut om utbetalning när beslut om vilande förtidspension skall

upphävas eller upphöra. Försäkringskassas socialförsäkringsnämnd

(SFN) skall fatta beslut om minskning eller indragning av förtidspen-

sion när sådan prövning skall ske sedan beslut om vilande förtidspen-

sion har löpt ut eller upphävts under andra eller tredje året.

I de fall den försäkrade har arbetsskadelivränta som är samordnad

med förtidspensionen skall beslut fattas av SFN när det gäller vilande-

förklaring av förtidspension och upphävande av sådant beslut.

Beslutet om vilande förtidspension skall upphävas om den försäk-

rade begär det.

Försäkringskassan skall i vissa fall ha möjlighet att upphäva be-

slutet om vilande förtidspension utan att den försäkrade begär det.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) anser att beslut om

att inte bevilja vilande förtidspension helt enligt den försäkrades önske-

mål bör fattas av Socialförsäkringsnämnd och beslut av tjänsteman bör

kunna fattas endast i de fall försäkrad får ett beslut helt i enlighet med sin

ansökan. Vidare anser verket att försäkringskassan också bör ha skyldig-

het att kontakta den försäkrade för den händelse denne inte hört av sig till

kassan med önskemål om fortsatt vilande förtidspension efter den in-

ledande tolvmånadersperioden, eftersom det är viktigt att i tid klarlägga

den försäkrades planer inför år två och tre. En sådan reglering saknas

enligt RFV som anser att grunderna för indragning av vilande förtidspen-

sion i denna situation bör lagregleras. Även reglerna om anmälningsskyl-

dighet bör enligt RFV förtydligas genom ett tillägg om att en ansökan om

vilande förtidspension krävs för att denna skyldighet skall anses uppfylld

i nämnda situation annars upphör vilandeförklaringen och pensionen

börjas utbetalas igen. Länsrätten i Jönköping och Arbetsgivarverket

framhåller angående utformningen av lagförslaget i 16 kap. 18 § AFL att

förutsättningarna för kassan att upphäva beslut om vilandeförklaring be-

höver lagregleras. SACO anser att förslaget om att vid den särskilda

prövningen för att återfå den vilande förtidspensionen under åren två och

tre begränsa denna till endast den försäkrades arbetsförmåga är för snävt

och möjligen kan motverka sitt syfte. Både PTK och TCO framhåller att

promemorian inte behandlar frågan om vad som skall gälla med avseende

på vilken förmån som skall lämnas när någon avbryter ett arbetsförsök

och återgår till förtidspensionen vid annan tidpunkt än vid ett månads-

skifte.

Skälen för regeringens förslag: För att en förtidspensionär skall

stimuleras pröva att arbeta är det nödvändigt att han eller hon känner till

möjligheterna med vilande förtidspension. Regeringen utgår därför från

att försäkringskassan, i samband med beslut om förtidspension, informe-

rar berörda personer om möjligheten till vilande förtidspension.

Om den försäkrade avser att börja förvärvsarbeta, är det naturligt att

han eller hon ansöker om att få behålla sin förtidspension eller få den

vilandeförklarad i motsvarande mån som arbetet omfattar och under den

tid arbetet pågår. I de fall den försäkrade under de första tolv månaderna

förvärvsarbetat och avser att fortsätta med det, bör han eller hon på nytt

ansöka för att få ha pensionen vilandeförklarad under ytterligare högst

två år efter det första prövoåret.

När den försäkrade vill avbryta arbetsförsöket och få tillbaka sin för-

tidspension bör han eller hon göra en skriftlig anmälan till försäkrings-

kassan. En sådan anmälan innebär att den försäkrade skall kunna återfå

pensionen i enlighet med det ursprungliga beslutet vad gäller grad av

pension, liksom beslutets varaktighet i det fall det rör sig om sjukbidrag.

Förtidspensionen skall betalas ut på samma beräkningsunderlag som

fastställdes i det ursprungliga beslutet.

Enligt regeringens uppfattning skall det finnas möjlighet för försäk-

ringskassan att besluta att förtidspension som förklarats vilande åter be-

talas ut, också utan att den försäkrade begär det. Det kan bli aktuellt i det

fall den försäkrade arbetar och har pensionen vilande men insjuknar för

en längre tid i den eller de sjukdomar som legat till grund för beslutet om

förtidspension. Försäkringskassan bör då kunna besluta att pensionen åter

skall betalas ut i stället för sjukpenning. (Se avsnitt 9.1) Detsamma skall

gälla vid längre perioder med föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning

eller havandeskapspenning. (Se avsnitt 9.2)

Eftersom det är angeläget att det är enkelt för den försäkrade att begära

att få tillbaka pensionen, bör det inte krävas att den försäkrade till anmä-

lan bifogar medicinskt utlåtande. Om det ursprungliga beslutet avser par-

tiell pension och den försäkrade önskar få en högre grad av förtidspen-

sion, måste dock den försäkrade på vanligt sätt ansöka om en sådan ök-

ning av pensionens omfattning.

När en förtidspensionär anmäler att han eller hon avser att börja arbeta

och ansöker om att få behålla pensionen eller få den vilandeförklarad,

föreslås att en tjänsteman skall fatta beslut om detta. Regeringen anser att

en tjänsteman skall kunna fatta de beslut som kan komma ifråga under

det första året som den försäkrade gör arbetsförsök, dvs. när någon under

det första året önskar att pension skall betalas ut igen eller i de fall för-

säkringskassan på eget initiativ beslutar att pensionen skall betalas ut i

stället för att vara vilande. De överväganden som ligger bakom dettta

ställningstagande är följande. Vid beslut om vilande förtidspension be-

rörs, som tidigare angivits, inte rätten till pension. Denna rätt finns kvar

och den försäkrade kan under första året efter anmälan få tillbaka pen-

sionen när han eller hon så önskar. Eftersom den försäkrade bör ha stor

flexibilitet att pröva att arbeta, är det angeläget att beslutet är enkelt att

administrera. Beslutet bör dock vara skriftligt och fattas av tjänsteman

vid försäkringskassan. När den försäkrade anmält att han eller hon mins-

kat eller helt slutat sitt arbete och vill få pensionen utbetalad igen, bör

också då ett skriftligt beslut fattas på motsvarande sätt. Båda formerna av

beslut bör kunna överklagas.

När den försäkrade arbetat närmare tolv månader och avser att fortsätta

arbeta, bör försäkringskassan fatta beslut om vad som skall gälla i fort-

sättningen. Beslut om vilande förtidspension kan fattas för de kommande

24 månaderna. I de fall den försäkrade önskar ha pensionen vilande

under en kortare tid än 24 månader, bör beslut kunna fattas för den period

den försäkrade begär. Beslut om fortsatt vilande förtidspension skall en-

ligt regeringen också kunna fattas av tjänsteman, eftersom beslutet inte

berör själva rätten till förtidspension och den försäkrades uppgifter skall

vara vägledande för hur stor del av förtidspensionen som skall vilande-

förklaras. När någon arbetar och har hela eller del av förtidspensionen

vilande är det naturligt att försäkringskassan, i vart fall under det första

året, har viss kontakt med den försäkrade. Det gäller dels för att diskutera

hur arbetsförsöket utfaller, dels för att följa upp att graden av vilande

förtidspension motsvarar arbetets omfattning. Kontakt bör också före-

komma när slutet av det första året närmar sig så att kassan får uppgift

om den försäkrade avser att fortsätta arbeta och ansöka om fortsatt vilan-

de förtidspension. Det har betydelse för om försäkringskassan skall börja

betala ut pensionen eller inte. Om det skulle inträffa att den försäkrade

inte ansöker om fortsatt vilande förtidspension men ändå fortsätter att

arbeta har försäkringskassan möjlighet att tillämpa de regler som gäller

för den som arbetar utan att anmäla detta till kassan (16 kap. 7, 7 b, 8 §§

och 20 kap. 4 § AFL).

När den försäkrade under andra och tredje året med vilande förtidspen-

sion begär att få pensionen utbetalad igen, eller beslutet om vilande för-

tidspension löper ut, bör, som anges i avsnitt 6.1, den försäkrades fort-

satta rätt till förtidspension prövas. Under tiden försäkringskassan utreder

rätten till fortsatt förtidspension bör pensionen betalas ut eftersom det

ursprungliga beslutet gäller. Om det föreligger sannolika skäl för att den

försäkrade i fortsättningen inte är berättigad till förtidspension, bör det

dock vara möjligt att fatta provisoriskt beslut om minskning eller indrag-

ning av pensionen tills dess slutligt beslut kan fattas. Regeringen finner

det naturligt att när det gäller beslut om fortsatt rätt till förtidspension

dessa fattas av SFN eftersom denna enligt AFL avgör rätten till förtids-

pension.

I de fall den försäkrade har arbetsskadelivränta samordnad med för-

tidspensionen anser dock regeringen att samtliga beslut skall fattas av

SFN, eftersom besluten samtidigt innehåller bedömningar som avgör

livräntans belopp under tiden för arbetsförsöket och beslut om livränta

enligt 8 kap. 4 § LAF skall avgöras av SFN.

Regeringen vill med hänsyn till den föreslagna beslutsordningen un-

derstryka vikten av att SFN på lämpligt sätt regelbundet informeras om

användningen av vilande förtidspension. Informationen kan utformas

som statistikuppgifter och t.ex. beröra omfattningen av vilande förtids-

pension i nämndens område och hur de arbetsförsök som görs har utfallit.

6.4 Flera perioder med vilande förtidspension

Regeringens förslag: Det skall vara möjligt att göra flera arbetsför-

sök. Om ett nytt arbetsförsök startar inom tolv månader efter det att

den försäkrade först prövade att förvärvsarbeta skall de regler som

gäller under de första tolv kalendermånaderna tillämpas under den tid

som återstår av dessa tolv månader. Om den försäkrade efter denna

tid, efter ett uppehåll i arbetsförsöket, återkommer med en ansökan

om vilandeförklaring skall reglerna som gäller under andra och tredje

året tillämpas. Om den försäkrade återkommer och avser att göra ett

nytt arbetsförsök efter det att mer än tolv kalendermånader förflutit

sedan senaste försöket avbröts skall en helt ny prövoperiod påbörjas.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Inga synpunkter finns på förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Förtidspensionsutredningen angav

inte några begränsningar för hur många gånger eller hur ofta någon som

har förtidspension skall kunna arbeta och få lönen avräknad från pensio-

nen. Som tidigare angivits har regeringen ansett att begränsningar måste

finnas för att inte förtidspensionssystemets legitimitet skall skadas.

Det förslag som regeringen nu lägger fram innebär att arbete under

tiden med vilande förtidspension kan ske under en tid av totalt högst tre

år i följd. Eftersom vissa tidsgränser har ställts upp uppkommer frågan

om det skall vara möjligt att förvärvsarbeta en period, avbryta och efter

ytterligare en tid, kanske ett antal månader, pröva igen. Det gäller också

den som med jämna intervall, på grund av sjukdomens karaktär, vill göra

återkommande arbetsförsök, t.ex. en viss tid av året. Fråga uppkommer

också om vad som skall hända med den som i nära anslutning till ut-

gången av de första tolv månaderna återgår till förtidspension och inte

fortsätter ett arbetsförsök som har fallit väl ut.

Regeringen vill understryka att förslaget om vilande förtidspension ger

förtidpensionärer en möjlighet att pröva sin arbetsförmåga. Det får anses

rimligt och praktiskt att arbete kan ske samtidigt som pension betalas ut

under en första period, så att den försäkrade har tid att pröva hur många

timmar per dag han eller hon kan arbeta eller hur arbetet skall läggas upp

för att det skall fungera för honom och hans arbetsgivare. Denna period

skall dock begränsas till högst tre månader under en period om tolv

månader. Det innebär att den som upprepade gånger prövar att arbeta inte

kan räkna med att få någon ny prövotid när totalt tre månader har gått.

Den försäkrade får i stället sin pension vilande direkt när arbetet börjar.

Eftersom syftet är att stimulera försäkrade att pröva att arbeta eller att

återgå i arbete, finner regeringen att det inte är lämpligt att reglera hur

många prövoperioder den försäkrade får ha. Om någon som arbetat en

månad med bibehållen ersättning upphör att arbeta och därefter vill göra

ett nytt arbetsförsök efter t.ex. ett halvt år, bör möjlighet till detta finnas.

Detsamma gäller den som avbryter arbetet t.ex. ett och ett halvt år på

grund av sjukdom men efter ytterligare ett halvt år på nytt vill pröva. Om

ett nytt arbetsförsök startar inom tolv månader efter det att den försäk-

rade först anmälde sin avsikt att pröva att arbeta, bör reglerna som gäller

det första året tillämpas till utgången av dessa tolv månader. Om den för-

säkrade däremot hunnit pröva längre tid än ett år innan han eller hon av-

bryter arbetsförsöket och därefter återkommer innan han eller hon har

hunnit uppbära förtidspension i tolv månader bör däremot reglerna som

gäller efter första året tillämpas. För den som önskar göra ett nytt arbets-

försök efter mer än ett år sedan senaste försöket avbröts får en helt ny

prövoperiod påbörjas.

7 Prövning av fortsatt rätt till förtidspension

Regeringens förslag: En försäkrad som uppbär förtidspension och

avser att börja förvärvsarbeta eller att utöka tidigare arbete skall vara

skyldig att anmäla detta till försäkringskassan. En motsvarande an-

mälningsskyldighet skall gälla för den som fortsätter att arbeta efter

att ett beslut om rätt arbeta med oförändrad förtidspension eller ett be-

slut om vilande förtidspension har löpt ut.

Vid prövning av rätten till fortsatt förtidspension skall den som re-

gelbundet och under en längre tid har uppvisat arbetsförmåga, som

han eller hon antogs sakna när beslutet om förtidspension fattades, an-

ses ha en väsentligt förbättrad arbetsförmåga om inte annat fram-

kommer. Förtidspensionen skall då kunna minskas eller dras in.

Det förvärvsarbete som utförs i enlighet med beslut från försäk-

ringskassan om oförändrad eller vilande förtidspension, och som av-

ser de första tolv kalendermånaderna efter det att arbetet påbörjats,

skall undantas från reglerna om minskning eller indragning av för-

tidspension.

När den som har vilande förtidspension förvärvsarbetar utöver vad

som förutsattes vid beslutet om vilande förtidspension, skall arbets-

förmågan utredas och den fortsatta rätten till förtidspension prövas.

Vid denna prövning skall ovannämnda undantag från reglerna om

minskning eller indragning gälla enbart för den del av pensionen som

vilandeförklarats eller som omfattats av ett beslut om rätt att för-

värvarbeta med oförändrad pension.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Stockholm anser att den arbets-

förmåga som den försäkrade visat i sin helhet skall läggas till grund för

bedömningen vid beslut om indragning eller nedsättning av förtidspen-

sion när förtidspensionen varit vilande i tolv månader. RFV anser att

förtydliganden krävs angående grunden för minskning och indragning

samt att det klart bör framgå att det inte samtidigt erfordras att hälsotill-

ståndet förbättrats när den försäkrade visat en arbetsförmåga genom

längre tids arbete. RFV framhåller vidare att anmälningsskyldighet bör

gälla även i denna situation. Statskontoret avstyrker förslaget till särskild

föreskrift i 16 kap. 7 § AFL om att försäkrad som regelbundet visat ar-

betsförmåga skall antas en väsentligt förbättrad arbetsförmåga om inget

annat framkommer då detta kan vara en återhållande faktor för den som

vill pröva att arbeta. LO, SACO och Riksförbundet PensionärsGemen-

skap har liknande invändningar mot denna föreskrift.

Skälen för regeringens förslag: En av de viktigaste principerna i re-

geringens förslag är att möjligheterna att under vissa villkor arbeta med

bibehållen rätt till förtidspension utvidgas och att den försäkrade under

stor frihet kan gå mellan förvärvsarbete och pension under förutsättning

att han eller hon anmäler detta till försäkringskassan. Under sådana för-

hållanden måste det finnas tydliga regler för vad som skall gälla under

tiden den försäkrade förvärvsarbetar inom systemet med vilande förtids-

pension och hur bedömningen skall göras när någon under lång tid visat

förmåga att arbeta och försörja sig. Det måste även finnas tydliga regler

för hur prövning skall göras när någon med vilande förtidspension arbe-

tar mer än vad som uppgivits, eller när den försäkrade underlåter att an-

mäla att han eller hon börjat förvärvsarbeta. De nuvarande reglerna för

minskning och indragning av förtidspension behöver därför kompletteras

med hänsyn till förslaget om vilande förtidspension och även i övrigt ses

över.

Vissa undantag för den som prövar att förvärvsarbeta inom systemet med

vilande förtidspension

För att den försäkrade skall kunna pröva att förvärvsarbeta under det

första året och utan hinder kunna få tillbaka pensionen om så önskas, och

att arbetsförsöket inte senare skall kunna ligga till grund för minskning

eller indragning av pensionen, måste ett undantag från de gällande reg-

lerna om prövning av rätten till pension vid väsentligt förbättrad arbets-

förmåga införas. Undantag behöver därför göras för den arbetsförmåga

som ligger till grund för beslut om att få behålla förtidspension eller ha

den vilande under de första tolv månaderna, dvs. beslut i enlighet med

föreslagna regler i 16 kap. 15 16 §§ AFL. Den arbetsförmåga som den

försäkrade under den tiden uppvisar bör inte beaktas under den tid som

arbetet sker och inte heller senare, om det då skulle bli aktuellt med

prövning av den fortsatta rätten till förtidspension. Under den tiden är

den försäkrade "fredad" för prövning så länge arbete sker enligt vad han

eller hon uppgivit och som beslutats av försäkringskassan.

Under andra och tredje året som den försäkrade prövar att arbeta och

har sin förtidspension vilande skall ingen prövning av rätten till förtids-

pension företas så länge arbetet pågår och sker i enlighet med vad som

har beslutats. När den tid som anges i beslutet om vilande förtidspension

löper ut är det enligt regeringens uppfattning dock naturligt att det liksom

nu sker en prövning av rätten till fortsatt pension. Detsamma gäller om

den försäkrade tidigare begär att pensionen åter skall betalas ut.

Prövning av fortsatt rätt till förtidspension

Här föreslagna regler har utformats utifrån bedömningen att det ligger ett

värde i att reglerna för indragning och minskning är desamma för samt-

liga som uppbär förtidspension, dvs. att det inte skapas särlösningar för

dem som har vilande förtidspension. Det skulle kunna medföra att den

som inte meddelar försäkringskassan om sitt förvärvsarbete, men där

kassan senare får vetskap om detta, kan få en mer fördelaktig behandling

än den som begärt vilande förtidspension. En sådan lösning kan uppfattas

som stötande. Regeringen föreslår regler som bör gälla generellt i samt-

liga de situationer där försäkringskassan har att pröva den fortsatta rätten

till förtidspension för den som en gång beviljats denna ersättning. Rege-

ringen anser att kriterierna för prövning skall vara desamma, oavsett av

vilken anledning prövningen av den fortsatta rätten till förtidspension

sker.

De situationer som bör kunna ge anledning till prövning av rätten till

förtidspension är

 att den försäkrades hälsotillstånd och därmed arbetsförmåga väsentligt

har förbättrats,

 att den som har vilande förtidspension under andra eller tredje året

begär att få pensionen åter,

 att tiden för beslutet om vilande förtidspension löper ut,

 att den försäkrade med vilande förtidspension eller partiell förtidspen-

sion förvärvsarbetar mer än han eller hon uppgivit eller att

 att den försäkrade har underlåtit att meddela att han eller hon för-

värvsarbetar när förtidspension uppbärs.

De regler som nu finns om minskning och indragning av förtidspen-

sion uppfattas av många tillämpare av försäkringen som svåra att an-

vända. Reglerna har i princip inte ändrats sedan de infördes. De tillkom i

en tid med delvis annorlunda regler för beviljande av förtidspension och

med annan syn på arbetsförmåga. Det som tillämparen av försäkringen i

dag upplever som problem är den tyngd som det medicinska underlaget

har kommit att få i förhållande till den faktiska arbetsprestation som den

försäkrade i vissa fall uppvisar. Detta har medfört att om ingen förbätt-

ring av det medicinska tillståndet skett, har arbetsförmågan bedömts en-

bart i förhållande till det arbete som utförts och till den inkomst som just

detta arbete ger. Den faktiska arbetsförmågan och möjligheten att kunna

använda den till alternativa och eventuellt mer inkomstbringande arbeten,

kan inte alltid tas med i bedömningen. Denna görs därmed enbart med

utgångspunkt i det arbete som utförs. På så vis skiljer sig situationen vid

omprövning från den som gäller vid nybeviljande.

Det nuvarande kravet på väsentlig förbättring av arbetsförmågan bör

gälla även fortsättningsvis för att det skall kunna komma ifråga att

minska eller dra in pensionen för någon. Den som regelbundet och under

längre tid har uppvisat arbetsförmåga skall anses ha en väsentligt förbätt-

rad arbetsförmåga såsom anges i prop. 1997/98:111. Även om utgångs-

punkten är att den som regelbundet och under längre tid förvärvsarbetat

har en väsentligt förbättrad arbetsförmåga måste utredning och bedöm-

ning ske, eftersom det beslut som skall fattas handlar om den försäkrades

framtida arbetsförmåga och rätt till förtidspension. Om förvärvsarbetet

har upphört får orsaken till detta utredas. Utredning får också ske om

hälsotillståndet förändrats m.m. Enbart det medicinska underlaget bör

dock inte vara avgörande för rätten till fortsatt förtidspension i de fall

lång tids arbete visat att den försäkrade, trots oförändrat hälsotillstånd,

funnit möjligheter att förvärvsarbeta. Arbetsförmågan bör inte heller be-

dömas enbart i förhållande till det förvärvsarbete som den försäkrade har

utfört. Jämförelse bör göras med om den förmåga som uppvisats kan an-

vändas av den försäkrade för att försörja sig själv i sådant förvärvsarbete

som är normalt förekommande på arbetsmarknaden. Det förhållandet att

det arbete den försäkrade haft inte givit honom avtalsenlig lön, eller rim-

lig avkastning i de fall det är egen förvärvsverksamhet, bör inte ensamt

vara tillräckligt som grund för rätt till fortsatt förtidspension. Vid be-

dömning av om arbetsförmåga föreligger bör således ledning kunna

hämtas från de regler som gäller vid nybeviljande (7 kap. 3 § AFL). En

avgörande faktor för den fortsatta rätten till förtidspension är också, så-

som vid beviljande av förtidspension, den försäkrades förmåga att var-

aktigt utföra förvärvsarbete.

När utredning visar att arbetsförmågan inte förbättrats väsentligt eller

att förbättringen inte kan anses varaktig, skall den försäkrade vara berät-

tigad till förtidspension även i fortsättningen. Det gäller t.ex. när hälso-

tillståndet försämrats, så att den försäkrade inte kan fortsätta att arbeta

eller arbetet varit särskilt tillrättalagt och anpassat till den försäkrades

arbetshinder och detta arbete upphört eller att det bedöms uteslutet att

den försäkrade skulle klara normalt förekommande förvärvsarbeten.

Skyldighet att anmäla förvärvsarbete

En grundläggande princip i systemet med förtidspension är att den för-

säkrade inte har rätt till pension om han eller hon förvärvsarbetar på den

del vars arbetsoförmåga pensionen avser att kompensera. Någon be-

stämmelse i AFL om detta finns dock inte. Inom ramen för reglerna finns

möjlighet att vid hel förtidspension utnyttja viss arbetsförmåga (se avsnitt

4) och genom förslaget om vilande förtidspension ges möjlighet att med

bibehållen rätt till förtidspension utföra förvärvsarbete. Eftersom möjlig-

heterna till förvärvsarbete med förslaget om vilande förtidspension ut-

ökas, bör också möjligheterna till omprövning av rätten till förtidspen-

sion förtydligas. Regeringen anser naturligtvis att det skall vara förmån-

ligare för den försäkrade att följa reglerna och begära vilande pension än

att arbeta utan försäkringskassans vetskap och senare blir upptäckt. Av

reglerna måste därför tydligt framgå att det inte är tillåtet att uppbära för-

tidspension för sådan tid och i sådan omfattning som förvärvsarbete ut-

förs och en sådan regel föreslås därför. Den försäkrade bör också ha

skyldighet att anmäla om förvärvsarbete påbörjas eller utökas i för-

hållande till vad som gällde när han eller hon beviljades förtidspensio-

nen. Försäkringskassan skall därefter avgöra om arbetet ryms inom vad

som får ske utan att pensionen påverkas eller om prövning av fortsatt rätt

till förtidspension skall ske.

Återkrav vid för mycket utbetalad förtidspension

När försäkringskassan har fattat beslut om den fortsatta pensionen, och

beslutet innebär minskning eller indragning av pensionen, skall kassan ta

ställning till om ersättning betalats ut obehörigen eller med för högt be-

lopp till den försäkrade. Så kan vara fallet om den försäkrade förvärvs-

arbetat under tiden som förtidspension uppburits och om han eller hon

inte fullgjort sin anmälningsskyldighet om förvärvsarbetet. Kassan bör då

pröva vilken ersättning den försäkrade skulle ha varit berättigad till om

alla uppgifter varit kända. Därefter får kassan besluta om eventuellt åter-

krav och om ärendet eventuellt också skall överlämnas till polismyndig-

heten för utredning. Återkrav och överlämnande till polismyndighet kan

inte komma ifråga om den som förvärvsarbetat inom systemet för vilande

förtidspension till försäkringskassan uppgivit det arbete han eller hon

utfört. Däremot kan det bli aktuellt om någon arbetat utan att anmäla

detta till försäkringskassan eller under tid med vilande förtidspension

arbetat mer än han eller hon uppgivit. Genom den föreslagna bestämmel-

sen om att det inte skall vara tillåtet att uppbära förtidspension för samma

tid och sådan omfattning som förvärvsarbete utförs liksom skyldigheten

att anmäla om förvärvsarbete påbörjas, eller utökas t.ex. för den som har

partiell förtidspension, bör de nuvarande reglerna om återkrav (20 kap.

4 § AFL) bättre kunna tillämpas. Vid bedömning av vad den uteblivna

anmälan inneburit i för mycket utbetald ersättning kan jämförelse göras

med vad som skulle utbetalats om den försäkrade hade gjort anmälan om

sitt förvärvsarbete och pensionen då gjorts vilande i motsvarande mån.

Den som underlåtit att meddela försäkringskassan om sitt förvärvsarbete

blir därmed lika behandlad vad gäller ersättningen för tiden före pröv-

ningen av den fortsatta rätten till förtidspension som den som anmälde

sitt förvärvsarbete till försäkringskassan.

8 Arbetsskadelivränta

Regeringens förslag: När förtidspension görs vilande på grund av

förvärvsarbete skall även livränta enligt lagen om arbetsskadeförsäk-

ring som är samordnad med förtidspensionen vilandeförklaras. För

den tid som förtidspensionen är helt eller delvis vilande skall livräntan

omräknas med hänsyn till inkomsten från arbetet och med hänsyn till

det livränteunderlag som legat till grund för det tidigare beslutet om

livränta omräknat med förändringen av prisbasbeloppet.

Promemorians förslag: Överensstämmer i princip med regeringens.

Remissinstanserna: RFV framhåller att det även i lagen om arbets-

skadeförsäkring (LAF) bör införas en hänvisning till 16 kap. 8 § AFL om

anmälningsskyldighet när försäkrad återgår till arbete, eftersom förslaget

om vilandeförklaring av livräntan motiverar att det finns samma regler i

AFL som LAF om en sådan skyldighet. RFV anser också att det bör för-

tydligas att livränteunderlaget, dvs. inkomsten före skadan, vid beslut om

vilandeförklaring skall beräknas med utgångspunkt från det underlag som

fastställdes när livräntan beviljades och anpassas till förändringar i bas-

beloppet. Vid beslut om vilandeförklaring av förtidspension skall livränta

som samordnas med pensionen beräknas efter de förhållanden som råder

under denna tid. Vidare framhåller RFV att ett förtydligande behövs om

från vilken tidpunkt livränta skall ändras i samband med beslut om vilan-

de förtidspension. Verket tolkar den föreslagna ändringen i LAF så att

livräntan alltid skall beviljas eller ändras från samma tidpunkt som för-

tidspensionen. Arbetarskyddsstyrelsen framhåller att för en person som

uppbär arbetsskadelivränta kan de föreslagna reglerna vara svårtolkade

vilket gör att det är osäkert om de stimulerar återgång i arbete. Försäk-

ringskasseförbundet tillstyrker att samordnad livränta skall omräknas i

enligt vad som anges i promemorian även om administrationen i varje

enskilt ärende blir omfattande.

Skälen för regeringens förslag: I de fall den försäkrade beviljas såväl

livränta som förtidspension samordnas livräntan med pensionen till den

del livränta och pension avser att ersätta samma inkomstförlust. Livränta

utges endast i den mån den överstiger pensionen. Vid utformningen av

förslaget om vilande förtidspension har regeringens strävan varit att i

möjligaste mån undvika särlösningar som kan vara svåröverskådliga för

den enskilde och ge oönskade effekter. Det har därför varit naturligt att

använda nuvarande samordningsbestämmelser även vid vilande förtids-

pension. Utan sådana bestämmelser vid vilande pension, skulle den som

har en livränta kunna blir överkompenserad på ett sätt som inte kan mo-

tiveras. Förslaget innebär att beräkningen av livräntans storlek överens-

stämmer med den som görs när någon övergår till arbete från att ha haft

förtidspension. Därigenom kan den som fortsätter att arbeta i samma om-

fattning, även efter det att tiden för vilande pension upphört, vanligtvis

räkna med att få samma ersättning i fortsättningen som under den tid ar-

betsförsöket pågick.

Livränta som inte samordnats med pension påverkas normalt inte av en

vilandeförklaring. Livränta skall inte heller kunna förklaras vilande i de

fall någon pensionsförmån inte finns eller pensionen inte har beslutats

vara vilande.

När förtidspension som är samordnad med arbetsskadelivränta beslutas

vara vilande, räknas livräntan om och anpassas till att den försäkrade har

inkomst av förvärvsarbete i stället för förtidspension. Regeringen delar

RFV:s uppfattning att beräkningen skall grundas på det livränteunderlag

som legat till grund för fastställandet av livräntan före vilandeförkla-

ringen. Livränteunderlaget skall därvid omräknas med hänsyn till de för-

ändringar av prisbasbeloppet som skett sedan livräntan senast fastställ-

des. Den livränta som på så sätt kan beräknas samordnas därvid, med

tillämpning av huvudregeln i 6 kap. 1 § LAF, med den förtidspension

som efter vilandeförklaringen eventuellt utbetalas. Det innebär att liv-

räntan samordnas med pensionen till den del den utgör ersättning för

samma inkomstförlust. Om en sådan samordning sker utgör den del av

livräntan som överstiger pensionen det livräntebelopp som skall utbetalas

till den försäkrade. Den omräknade livräntan gäller så länge beslutet om

vilande förtidspension gäller. Omräkning av livränta bör ske varje gång

beslutet om vilande förtidspension förändras, t.ex. för att den försäkrade

förändrar omfattningen av sitt arbete. Nytt beslut om livräntans storlek

och samordning med eventuell utbetalad pension får då fattas.

För den som uppbär hel förtidspension och en arbetsskadelivränta som

helt samordnas med denna, dvs. orsaken till arbetsoförmågan beror helt

och hållet på arbetsskadan, innebär förslaget att den försäkrade får liv-

ränta upp till den inkomst han eller hon skulle ha haft om skadan inte

inträffat. Det gäller även när arbetsförsök görs och förtidspension är

vilande helt eller till viss del. Livräntebeloppet anpassas dock till den

inkomst den försäkrade har när han eller hon prövar att arbeta. Genom

arbetsskadelivräntan är den försäkrade garanterad att pension, lön och

livränta tillsammans inte ger lägre inkomst än han eller hon skulle ha haft

om arbetsskadan inte hade inträffat.

Enligt nuvarande regler bestäms livräntan till motsvarande lägre be-

lopp av hela inkomstbortfallet om arbetsskadan svarar endast för en del

av den arbetsoförmåga som berättigar till förtidpension. Livräntan sam-

ordnas därefter med så stor andel av pensionen som svarar mot det ar-

betsskadeorsakade inkomstbortfallet. Det eventuellt överskjutande liv-

räntebeloppet betalas ut till den försäkrade. För ett sådant fall innebär

förslaget ingen skillnad mot vad som gäller då försäkringskassan i van-

liga fall har att ta ställning till samordningen i samband med att en för-

säkrad tillerkänns partiell förtidspension med anledning av sjukdoms-

besvär som endast till en del är orsakade av en arbetsskada. Den som har

livränta och som eventuellt skulle förlora på att få livränta vilandeför-

klarad har alltså möjlighet att inte ansöka om vilande förtidspension utan

anmäla att arbete påbörjas varvid förtidpensionen då dras in.

Om arbetet upphör och förtidspension skall betalas ut igen, betalas

också livränta ut enligt vad som gällde innan arbetsförsöket inleddes och

pensionen vilandeförklarades. Först då beslut fattas om pensionens fort-

satta omfattning, senast när pensionen varit vilande i tre år, kan livräntan

bli föremål för sedvanlig omprövning med stöd av 4 kap. 12 § första

stycket LAF.

När det gäller RFV:s uppfattning om att en bestämmelse om anmäl-

ningsskyldighet när den försäkrade börjar arbeta även bör föras in i LAF,

anser regeringen att frågan bör tas upp i annat sammanhang.

9 Rätten till dagersättning

9.1 Sjukpenning

Regeringens förslag: Den som arbetar och har förtidspensionen

vilande skall, när det gäller ersättning vid tillfällig arbetsoförmåga på

grund av sjukdom, ha rätt till sjuklön och sjukpenning grundat på det

förvärvsarbete som utförs.

Om sjukskrivningen bedöms bli långvarig skall försäkringskassan

kunna besluta att inte längre betala sjukpenning och upphäva beslutet

om vilande förtidspension, dvs. betala ut pensionen i stället.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Stockholm förordar en kom-

plettering av bestämmelserna i 3 kap. 5 § tredje stycket AFL vad gäller

den sjukpenninggrundande inkomsten så att även den föreslagna punkten

i första stycket samma paragraf blir tillämplig. RFV anser att en bedöm-

ning av varaktigheten av arbetsförmågan för den del pensionen är vilande

bör göras när den försäkrade blir arbetsoförmögen på grund av sjukdom

under vilandeperioden, dock skall en och samma bedömning göras för

hela vilandeperioden, dvs. alla tre åren, för att reglerna skall bli enkla och

tydliga för den enskilde och möjliggöra lika och rättvis tillämpning. Om

förslaget i promemorian om en begränsning av tiden för att erhålla sjuk-

penning behålls anser RFV att det krävs förtydliganden. Ett skäl för detta

är att sjukpenning utbetalas dag för dag och förtidspension månadsvis

vilket i enskilda fall kan skapa problem för den enskildes försörjning.

Problemet kan enligt verket lösas genom angivande av att sjukpenning

får betalas ut längst t.o.m. den sista dagen den månad den försäkrade fått

sjukpenning ett bestämt antal dagar. Arbetsgivarverket, Svenska Arbets-

givarföreningen, Sveriges Industriförbund, TCO och SACO är alla nega-

tiva till att arbetsgivaren föreslås svara för utbetalning av sjuklön under

de första fjorton dagarna till arbetstagare med vilande förtidspension och

framhåller att det måste vara en uppgift för försäkringskassan att svara

för sjukersättningen. TCO och SACO anser att det annars finns en risk att

många arbetsgivare tvekar att anställa sådana arbetstagare. Flera remiss-

instanser har även framhållit att arbetsgivarens rehabiliteringsansvar för

dessa arbetstagare kan verka hämmande på benägenheten att anställa

denna kategori arbetsprövande personer, varför även rehabiliterings-

ansvaret för dessa arbetstagare bör läggas på försäkringskassan.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen anser att det är naturligt

att den som förvärvsarbetar och har förtidspensionen vilande vid tillfällig

sjukdom, och arbetsoförmåga på grund av denna, skall jämställas med

andra förvärvsarbetande och därmed kunna få sjuklön eller sjukpenning.

Regeringen delar dock inte RFV:s uppfattning att det skall införas en

särskild bestämmelse om att sjukpenning skall kunna utges även under de

första tre månaderna, eftersom den försäkrade då uppbär förtidspension

och således redan är väl kompenserad. Däremot anser regeringen, av bl.a.

administrativa skäl, att den försäkrade skall kunna uppbära sjuklön under

de tre första månaderna, eftersom något annat skulle innebära att arbets-

givaren är tvungen att hålla reda på om den anställde parallellt med ar-

betet också uppbär förtidspension.

Den föreslagna ordningen ger den försäkrade samma kompensation

som andra anställda på arbetsplatsen och underlättar för arbetsgivaren

eftersom den inte innebär någon särbehandling av en viss kategori an-

ställda. Den försäkrade som har beslut om vilande förtidspension bör

således, när det gäller ersättning vid tillfällig arbetsoförmåga på grund av

sjukdom, bedömas med bortseende från att det finns ett beslut om för-

tidspensionen. Genom förslaget undviks också, som flera remissinstanser

framhållit, uppdelning av arbetskraften i ett A- och ett B-lag. Den som

har anställning och uppfyller förutsättningarna för rätt till sjuklön bör

omfattas av dessa regler och har rätt att uppbära sjuklön vid kortvarig

sjukdom. Om den försäkrades sjukskrivning fortsätter efter sjuklöne-

perioden, fastställer försäkringskassan en sjukpenninggrundande inkomst

(SGI) för den försäkrade. Han eller hon kan därmed få sjukpenning på

vanligt sätt under tiden som förtidspension är vilande. För den som har

sådana förvärvsförhållanden att sjuklön inte gäller, bör försäkringskassan

betala ut sjukpenning från sjukfallets början enligt nuvarande regler.

Reglerna för SGI är för närvarande föremål för översyn inom Reg-

eringskansliet. Vid utformning av dessa kommer även reglerna om

vilande förtidspension att beaktas så att reglerna om SGI inte hindrar den

försäkrade från att försöka börja arbeta.

Om den försäkrade insjuknar och blir sjukskriven under den tid som

pensionen är vilande skall försäkringskassan kunna besluta att inte längre

betala sjukpenning och i stället "aktivera" förtidspensionen, dvs. besluta

att pensionen inte längre skall vara vilande. När förtidspensionen åter

betalas ut, bör sjukpenningförsäkringen omprövas och SGI fastställas

med hänsyn till den nya situationen. Sjukpenningförsäkringen skall så-

ledes återställas till vad som gällde innan förtidspension blev vilandeför-

klarad. Detta kan i sin tur påverka storleken på andra förmåner. Det finns

en mängd olika situationer som kan uppkomma. Regeringen bedömer det

därför inte som lämpligt att t.ex. sätta en tidsgräns för hur lång tid den

försäkrade skall få uppbära sjukpenning. Försäkringskassan skall bedöma

när förtidspension åter skall betalas ut. Vid kortare sjukskrivningar t.ex.

vid förkylning och mindre omfattande skador, blir det knappast aktuellt

att avbryta sjukskrivningen och betala ut pensionen. Om det däremot rör

sig om försämring av samma sjukdom eller nedsättning i den fysiska

eller psykiska prestationsförmågan som pensionsbeslutet grundar sig på,

kan det finnas skäl att relativt snabbt "aktivera" pensionen. Flera remiss-

instanser har tagit upp frågan om rehabiliteringsansvaret under den tid en

förtidspensionär har fått sin pension vilande och bl.a. framhållit att ett

sådant ansvar skulle kunna vara återhållande på arbetsgivares benägenhet

att anställa förtidspensionärer. Regeringen vill med anledning härav klar-

göra att förslaget genom sin konstruktion innebär att arbetsgivare inte

kommer att få något rehabiliteringsansvar under perioder med vilande

förtidspension, eftersom reglerna som ovan redovisats skall leda till att

försäkringskassan aktiverar pensionen när det rör sig om längre sjuk-

skrivningar. Detta förändrar dock inte försäkringskassans ansvar för

eventuella framtida rehabiliteringsinsatser.

Bedömningen av när utbytet av sjukpenning mot pension skall ske får

göras utifrån den försäkrades prognos om tillfrisknande och återgång i

arbete. I bedömningen får också beaktas hur länge den försäkrade varit i

arbete, hur länge arbetet är avsett att pågå etc. En avvägning får också

göras mellan den försäkrades möjligheter att återuppta arbetet och

komma ut i arbetslivet mer permanent och risken för att genom att åter få

förtidspension minska dessa möjligheter. Flera remissinstanser har pekat

på risken för att skillnader mellan utbetalningstidpunkter för sjukersätt-

ning och förtidspension kan leda till att problem uppstår för den enskil-

des försörjning. Regeringen gör bedömningen att detta är ett problem

men att det bör kunna lösas praktiskt av försäkringskassan och den för-

säkrade från fall till fall, så att det inte uppstår ett oönskat gap i tiden

mellan olika förmåner och anser därmed inte att det finns tillräcklig

grund för att föreslå ändrade utbetalningsregler.

Om den försäkrade har partiell pension som är vilande kan det inträffa

att arbetsoförmågan omfattar både den del av pensionen som är vilande

och den del den försäkrade normalt sett är förvärvsarbetande. Kassan får

då på vanligt sätt bedöma varaktigheten och graden av arbetsoförmågan

och avgöra om pensionen åter skall betalas ut och om sjukpenningen

skall bytas ut mot förtidspension på den del den försäkrade tidigare bru-

kade arbeta.

9.2 Föräldrapenning, tillfällig föräldrapenning och

havandeskapspenning

Regeringens förslag: Enstaka dagar eller kortare perioder med för-

äldrapenning, tillfällig föräldrapenning eller havandeskapspenning

skall kunna betalas ut enligt gällande regler till den som har sin för-

tidspension vilande.

När den försäkrade under de första tolv månaderna gör arbetsförsök

och detta helt avbryts genom att den försäkrade i stället uppbär föräld-

rapenning, tillfällig föräldrapenning eller havandeskapspenning skall

försäkringskassan kunna upphäva beslutet om vilande förtidspension

och åter betala ut pensionen i stället för den aktuella dagersättningen.

Under den tid som den försäkrade gör arbetsförsök enligt de regler

som gäller under andra och tredje året och arbetsförsöket helt avbryts

genom att den försäkrade i stället uppbär föräldrapenning, tillfällig

föräldrapenning eller havandeskapspenning, får förtidspensionen vara

vilande, dock längst till dess den tid som anges i beslutet och som

längst till dess perioden om vilande förtidspension löper ut vid ut-

gången av tredje året.

Promorians bedömning: Överensstämmer i princip med regeringens

förslag.

Remissinstanserna: RFV anser att föräldrapenning, tillfällig föräldra-

penning och havandeskapspenning bör kunna lämnas till försäkrad med

vilande förtidspension enligt gällande regler även under de första tolv

månaderna så att alla blir likabehandlade på arbetsmarknaden. Den före-

slagna begränsningen av uttaget till högst en månad anser verket kan bli

styrande tillbaka till förtidspension och framhåller dessutom att den kan

få en negativ inverkan för att kvinnor skall våga ett arbetsförsök eftersom

ansvaret för barn fortfarande mest vilar på kvinnor.

Skälen för regeringens förslag: Som tidigare framhållits är syftet

med att ha pensionen vilande att den försäkrade skall kunna pröva att

arbeta för att kanske komma ut i arbetslivet igen helt eller delvis. Den

som avbryter arbetet kan under det första året uppbära pensionen igen. I

de fall någon under det första året helt avbryter arbetet för att i stället

uppbära havandeskapspenning eller föräldrapenning uppnås inte syftet

med arbetsförsöket. Det är därför enligt regeringens uppfattning rimligt

att perioden med vilande förtidspension avbryts och pensionen betalas ut

igen. Den försäkrades sjukpenninggrundande inkomst bör då kunna om-

prövas och fastställas med hänsyn till den nya situationen. Enstaka dagar

eller kortare period av frånvaro från arbetet på grund av tillfällig föräld-

rapenning, föräldrapenning eller havandeskapspenning bör dock inte för-

anleda att pensionen "aktiveras". Ersättningarna betalas då ut enligt reg-

lerna för dessa ersättningar. Vid upprepade avbrott i arbetet av nämnda

orsaker får diskussion ske mellan den försäkrade och försäkringskassan

om hur frånvaron påverkar arbetsförsöket. Försäkringskassan får sedan

bedöma om pensionen åter skall betalas ut. Det gäller också om den för-

säkrade endast delvis är frånvarande från det arbetet, dvs. under en längre

period regelbundet tar ut föräldrapenning för en viss del av arbetstiden.

Hel frånvaro från arbetet i mer än en månad, om den försäkrade i stället

avser att uppbära eller har uppburit tillfällig föräldrapenning, föräldra-

penning eller havandeskapspenning, bör dock enligt regeringens bedöm-

ning medföra att försäkringskassan fattar beslut om att åter betala ut för-

tidspensionen. Om gränsen sätts vid en månad kan en försäkrad ta ut sin

mamma- eller pappamånad och inskolning av barnet på förskola kan ske

utan att beslutet om den vilande pensionen berörs. Vid en längre frånvaro

uppnås inte syftet med vilande förtidspension, dvs. att vara i förvärvs-

arbete, och det kan därför vara lämpligt att förhållandena i så fall återgår

till vad som skulle gällt om den försäkrade inte hade inlett ett arbetsför-

sök. Om situationen senare ändras och den försäkrade på nytt vill pröva

att förvärvsarbeta finns möjlighet till det.

I det fall den försäkrade, efter att under lång tid ha arbetat, under andra

eller tredje året avser att uppbära havandeskapspenning eller föräldra-

penning är situationen något annorlunda än under det första året med ar-

betsförsök. I en sådan situation har den försäkrade kanske under närmare

tre år varit ute i förvärvslivet. Förhållandena är då mer att likna vid dem

som gäller för övriga förvärvsarbetade. Det är också troligt att den

havandeskapspenning eller föräldrapenning som kan betalas ut är grun-

dad på SGI och ger en högre ersättning än förtidspensionen. Regeringen

föreslår därför att pensionen i dessa fall får fortsätta att vara vilande un-

der så lång tid som det ursprungliga beslutet om vilande förtidspension

omfattar, dvs. som längst till utgången av det tredje året. Därefter skall

rätten till fortsatt förtidspension prövas som i alla andra fall. Härigenom

behandlas den som uppbär föräldrapenning och den som arbetar under

tiden med vilande förtidspension på lika sätt.

Eftersom erfarenheterna visar att det finns många olika sätt att ta ut

föräldrapenning samt att det finns fyra olika grader av vilande förtids-

pension, kan troligen situationer uppkomma när den försäkrade hellre

skulle vilja få förtidspension utbetald än att ha den vilande och uppbära

föräldrapenning. I sådana situationer anser regeringen att det skall vara

möjligt för den försäkrade att begära att få tillbaka pensionen och för

försäkringskassan att pröva om beslutet om vilande förtidspension skall

upphävas. Prövningen får ske på samma sätt som när någon slutar att

arbeta under andra och tredje året och kassan prövar om pensionen åter

skall betalas ut.

10 Bostadstillägg till pensionärer

Regeringens förslag: En försäkrad som har fått hela sin förtidspen-

sion vilandeförklarad på grund av att han eller hon förvärvsarbetar

skall ha rätt att uppbära bostadstillägg under det första året med ar-

bete. I ett sådant fall skall den inkomst av arbete som beaktas vid be-

räkningen av bostadstillägget först reduceras med ett belopp mot-

svarande summan av hel folkpension i form av förtidspension och

pensionstillskott till en sådan pension beräknat för den försäkrade.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: RFV, som instämmer i förslaget, framhåller att

detta dock medför administrativa problem för utbetalningar av bostads-

tillägg (BTP) och förtidspension vilka utbetalas tillsammans, eftersom

ADB-systemet inte kan anpassas till den 1 januari 2000. För den grupp

förtidspensionärer som får hela sin pension vilande måste hanteringen av

utbetalningarna därför ske helt manuellt. Verket bedömer emellertid att

antalet personer som får hela sin förtidspension vilande och samtidigt

uppbär BTP kommer att vara mycket litet.

Skälen för regeringens förslag: För försäkrad som har fått beslut om

att förtidspensionen skall vara vilande innebär det att det ursprungliga

beslutet om pension fortfarande skall vara gällande, men att utbetalning

inte skall ske eller ske endast delvis. Om BTP skulle dras in när någon

får hela sin pension vilandeförklarad skulle det kunna medföra väsentliga

marginaleffekter, som skulle kunna utgöra ett hinder för den försäkrade

att börja arbeta. I de fall beslutet om förtidspension i sin helhet är

vilande, föreslås därför att tilläggsförmånen BTP skall kunna utbetalas

under det första året som den försäkrade prövar att arbeta. Med hänsyn

till den inkomst den försäkrade uppbär anser regeringen att det är rimligt

att en omräkning av BTP sker. När BTP omräknas bör inkomsten först

reduceras med ett belopp motsvarande folkpension och pensionstillskott.

Beräkningen blir då jämförbar med hur inkomst beräknas när förtidspen-

sion betalas ut.

Om den försäkrade efter de första tolv månaderna fortsätter att för-

värvsarbeta, och hela förtidspensionen även fortsatt är vilande skall så-

ledes rätten till tilläggsförmånen BTP upphöra. Situationen kan då jäm-

föras med den för övriga som förvärvsarbetar. Fortsatt utbetalning av

BTP för den som inte uppbär förtidspension är därför inte lämpligt då det

skulle kunna uppfattas som orättvis och stötande.

För den som, trots att viss del av pensionen gjorts vilande, fortfarande

uppbär del av sin förtidspension skall BTP beräknas enligt de regler som

nu gäller vid partiell pension. Det innebär att BTP beräknas och betalas

ut med bortseende från att en del av pensionen är vilande. Vid beräkning

av BTP tas hänsyn till inkomsten från arbetet och undantas som inkomst

hel folkpension i form av förtidspension och pensionstillskott beräknat

för den försäkrade.

Ett särskilt bostadstillägg (SBTP) kan utges till pensionärer vars in-

komster efter avdrag för skälig bostadskostnad understiger en skälig lev-

nadsnivå räknat per månad. Om motsvarande synsätt som ovan föreslås

för BTP också skulle tillämpas för SBTP för den som har hela sin för-

tidspension vilandeförklarad under tiden han eller hon förvärvsarbetar,

skulle det innebära att beloppet för folkpension och pensionstillskott

skulle betraktas som inkomst trots att utbetalning inte sker. Det innebär

att det knappast skulle bli aktuellt med SBTP i den beskrivna situationen.

11 Lagen om anställningsskydd

Regeringens bedömning: Reglerna i lagen om anställningsskydd bör

gälla oförändrade för försäkrade som arbetar och har vilande förtids-

pension.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Arbetsgivarverket delar inte bedömningen i pro-

memorian att nuvarande regler i LAS ger en arbetsgivare tillräckliga

möjligheter att anställa någon för en begränsad tid. Verket anser att en

förutsättning för att en arbetsgivare skall kunna tänka sig att anställa en

förtidspensionär är att anställningen kan tidsbegränsas på så sätt att ar-

betsgivaren inte blir uppbunden om det visar sig att arbetet inte fungerar

eller av annan orsak. Arbetsgivarverket förordar därför Förtidspensions-

utredningens förslag om att i anställningshänseende jämställa en förtids-

pensionär med en ålderspensionär. Svenska Arbetsgivareföreningen och

Sveriges Industriförbund finner det troligt att förtidspensionerade endast

kommer att erbjudas tidsbegränsade kortare anställningar, möjligen kan

överenskommen visstidsanställning vara tänkbar om personen räknas

utöver de fem personer per arbetsgivare som ryms inom nuvarande lag-

regler. Vidare anser de båda organsationerna att 33 § andra stycket i LAS

bör tillämpas även för en förtidspensionär som på en försäkringskassas

initiativ återfår sin förtidspension som varit vilande. Svenska Kommun-

förbundet anser beträffande de första tre månaderna att dessa bör ses som

prövotid utan att ett anställningsförhållande uppstår. Därefter bör tidsbe-

gränsad anställning kunna tillämpas. Förbundet anser vidare att reglerna i

LAS om tidsbegränsad anställning bör anpassas till förslaget och 5 §

punkt 5 i LAS omfatta anställning under tid med vilande förtidspension.

Skälen för regeringens bedömning: Som regeringen tidigare fram-

hållit har en strävan varit att de försäkrade som arbetar under tiden som

förtidspensionen är vilande skall behandlas som övriga på arbetsmarkna-

den. De skall t.ex. kunna få sjuklön och omfattas av samma regler i fråga

om sociala avgifter som gäller andra förvärvsarbetande. Det främsta

skälet till att reglerna bör vara lika är att det inte skall innebära ökad ad-

ministration för en arbetsgivare att ha en anställd som har vilande för-

tidspension, dvs. arbetsgivaren skall inte tvingas att i olika sammanhang

särbehandla dessa anställda.

De nuvarande reglerna i lagen (1982:80) om anställningsskydd (LAS)

kan enligt regeringens bedömning innebära att en arbetsgivare känner

tveksamhet att i vart fall anställa någon med avtal som gäller tills vidare.

Den prövotid om högst tre månader som har föreslagits, då den försäk-

rade fortfarande uppbär pension, är emellertid tänkt att vara den tid under

vilken både den försäkrade och arbetsgivaren kan pröva sig fram för att

se vilken prestationsförmåga den försäkrade har och vilken omfattning av

arbetstid som är lämplig. Det föreslås vidare i denna proposition att i det

fall en anställd som arbetar och har pensionen förklarad vilande uppvisar

stor frånvaro i form av upprepade sjukperioder, blir sjukskriven för en

längre period eller avser att uppbära föräldrapenning för längre period,

skall försäkringskassan utreda om förtidspension fortsättningsvis skall

vara vilande eller om den åter skall "aktiveras" och betalas ut.

Det finns i LAS inga särskilda regler beträffande anställningsskydd för

den som arbetar under tid med förtidspension. Däremot finns viss sär-

reglering för ålderspensionärer som arbetar. Bestämmelsen innebär att en

tillsvidareanställd som fortsätter att arbeta eller återvänder till arbets-

marknaden efter det att denne fyllt 65 år, eller uppnått den lägre ålder

som medför skyldighet att avgå med ålderspension, inte har rätt till

längre uppsägningstid än högst en månad. Denne har inte heller rätt till

företrädesrätt vid uppsägning eller återanställningar. I LAS finns vidare

regler om tidsbegränsad anställning i vissa fall. I 5 § LAS finns t.ex.

regler om att avtal om tidsbegränsad anställning får träffas för säsongs-

arbete eller visst arbete om det föranleds av arbetets särskilda beskaffen-

het. Avtal kan också träffas för tid som avser vikariat, praktikarbete eller

feriearbete liksom avtal om arbete för viss tid under högst sex månader

under två år, om det föranleds av tillfällig arbetsanhopning. I 5 a § LAS

anges att avtal får träffas om s.k. överenskommen visstidsanställning som

får omfatta en och samma arbetstagare högst tolv månader under tre år

och ingen avtalsperiod får vara kortare än en månad. En arbetsgivare får

vid en och samma tidpunkt ha högst fem arbetstagare anställda med

överenskommen visstidsanställning. Enligt LAS får också avtal träffas

om tidsbegränsad provanställning om högst sex månader.

För den som med de föreslagna reglerna om vilande förtidspension

börjar arbeta är det troligt att det i första hand handlar om kortare anställ-

ning i tillfälliga arbeten, dvs. vikariat och liknande. Enligt regeringen bör

också bestämmelserna i 5 a § LAS tillsammans med reglerna som före-

slås om vilande förtidspension ge en arbetsgivare relativt stora möjlig-

heter att anställa någon för en begränsad tid. Genom detta får både ar-

betsgivaren och arbetstagaren möjlighet att avgöra hur arbetet fungerar,

innan det blir fråga om en eventuell tillsvidareanställning. De nuvarande

reglerna om tidsbegränsad anställning bör därför inte ändras.

För att en arbetsgivare, efter en inledande period med visstidsanställ-

ning, skall vara villig att tillsvidareanställa någon med förtidspension kan

ifrågasättas om anställningsskyddet i en sådan situation bör vara alltför

starkt. Det får emellertid enligt regeringens uppfattning inte vara så att

den som arbetat en tid, och avser att återgå i arbetslivet och inte längre

uppbära förtidspension, skall ha ett sämre skydd i anställningen än öv-

riga. Det skulle i så fall kunna motverka den försäkrades strävan att få ett

arbete. I avvägningen mellan dessa argument överväger skälen för att den

försäkrade bör likställas med övriga förvärvsarbetande på arbetsmarkna-

den och åtnjuta samma anställningsskydd som dessa. Med hänsyn till de

möjligheter till tidsbegränsad anställning som också finns, saknas anled-

ning till att denna grupp har ett svagare anställningsskydd vid en tills-

vidareanställning. Regeringen instämmer dock i uppfattningen från ett

antal remissinstanser att reglerna i 33 § andra stycket LAS som rör den

som beviljas hel förtidspension bör kunna vara tillämpliga i de fall en

förtidspensionär på kassans initiativ återfår sin förtidspension som varit

vilande.

12 Studier under tid med förtidspension

Regeringens bedömning: Nuvarande regler bör fortsätta att gälla för

den som uppbär förtidspension och samtidigt studerar. Eventuella för-

ändringar av rätten till ersättning under tiden för studier bör ske i

samband med att ställning tas till hur reglerna skall utformas för unga

försäkrade med sjukdom och arbetsoförmåga som enligt nuvarande

regler uppbär förtidspension.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Centrala studiestödsnämnden (CSN) delar upp-

fattningen i promemorian att frågan om studier som ett led i stimulansen

till ett mera aktivt liv för den som är förtidspensionär bör anstå tills dess

frågan om ersättningssystemet för unga studerade med långvarig arbets-

oförmåga fått sin lösning, eftersom det är angeläget att det finns en en-

hetlig syn på hur och i vilken utsträckning studietiden skall finansieras

inom socialförsäkringen och hur kopplingen skall vara till studiestöds-

systemet. Även AMS framhåller det angelägna i att reglerna för studier

under tid med förtidspension utformas med beaktande av utredningsför-

slaget om ersättningssystemet för unga studerande med långvarig ar-

betsoförmåga. LO och SACO anser att studier under tid med förtidspen-

sion bör bedömas på samma sätt som vid arbete under tid med förtids-

pension. TCO anser att den begränsning av studier under högst ett år med

förtidspension enligt Förtidspensionsutredningens förslag inte var bra

eftersom det måste finnas flexibilitet i studietidens längd. Sveriges För-

säkringsförbund ansluter sig till Förtidspensionsutredningens förslag.

Skälen för regeringens bedömning: Regeringen har i propositionen

Reformerad förtidspension m.m. (prop. 1997/98:111) uttalat att det enligt

dagens regler inte finns några formella hinder för eller begränsningar i

rätten att studera med bibehållen förtidspension. En förutsättning för att

försäkringskassan skall dra in eller minska förtidspensionen är att det

skett en väsentlig förbättring av den försäkrades arbetsförmåga. Om stu-

dierna bedrivs på heltid, i den studietakt och med de studieresultat som

krävs för att få studiestöd, kan det vara en indikation på att det finns en

arbetsförmåga som kan tas tillvara. Försäkringskassan kan då utreda den

fortsatta rätten till förtidspension. Om utredningen visar att hälsotillstån-

det eller möjligheten att utnyttja den återstående arbetsförmågan inte vä-

sentligt har förbättrats får den försäkrade behålla förtidspensionen. Rege-

ringen vill i detta sammanhang framhålla att ett genomförande av För-

tidspensionsutredningens förslag om vilandeförklaring av förtidspension

skulle innebära en skärpning av nuvarande regler vid studier för vissa

förtidspensionärer, något som även RFV har påpekat i sitt remissvar över

Förtidspensionsutredningens huvudbetänkande.

Regeringen har i ovan nämnda proposition uttalat att den delar För-

tidspensionsutredningens uppfattning att studier bör ses som ett av flera

sätt att stimulera till och möjliggöra såväl återvändande till förvärvslivet

som ett mer aktivt liv i övrigt. Studier kan i många fall vara det mest

effektiva medlet för att förbättra möjligheterna för en förtidspensionär att

helt eller delvis försörja sig själv. Förmågan att klara studier måste

emellertid, i likhet med förmåga att utföra andra aktiviteter, beaktas vid

bedömning av arbetsförmåga. Samma regler vid prövning av rätten till

pension bör gälla vid studier som vid andra aktiviteter.

I Förtidspensionsutredningens betänkande Unga i ohälsoförsäkringen,

tid för aktivitet och utveckling (SOU 1998:106) lämnas förslag om hur

försäkringen skall utformas för den som är i åldern 19 29 år. Bl.a. före-

slås en ny ersättningsform, habiliteringspenning, som tillsammans med

den av utredningen tidigare föreslagna långtidssjukpenningen skall er-

sätta förtidspension för unga försäkrade med handikapp och sjukdom

som ger arbetsoförmåga. Betänkandet behandlar även hur försäkringen

skall utformas när någon bedriver studier. I den aktuella gruppen av unga

försäkrade kommer studier att vara en viktig del av den försäkrades ha-

bilitering eller rehabilitering. Förslagen i betänkandet bereds för när-

varande i Regeringskansliet. Det är enligt regeringen angeläget att det

inom försäkringen finns en enhetlig uppfattning om och i så fall i vilken

utsträckning tiden för studier skall finansieras inom socialförsäkringen

och hur kopplingen skall vara till studiefinansieringssystemet.

Med hänsyn till ovanstående finns anledning att se över frågan i sin

helhet för att få en enhetlig linje inom försäkringen som gäller såväl ung-

domar som får sin första utbildning som de försäkrade som senare i livet

blivit arbetsoförmögna och behöver ny utbildning och omskolning.

Frågan om studier som ett led i stimulansen till ett mer aktivt liv för den

som har förtidspension bör därför enligt regeringen anstå tills dess frågan

om ersättningssystemet vid långvarig och varaktig arbetsoförmåga på

grund av sjukdom för de unga får en lösning. Genom att redan nu föreslå

förändringar som eventuellt skulle komma att bli gällande under endast

en kortare period skulle onödiga övergångsvisa problem kunna uppstå,

eftersom studier ofta pågår under flera års tid. Inte heller kan det upp-

fattas som att de nuvarande reglerna utgör ett påtagligt hinder för den

som uppbär förtidspension och vill påbörja studier. I avvaktan på en hel-

hetslösning på frågan om hur ersättningsreglerna skall utformas för för-

tidspensionärer vid studier uppstår enligt regeringens uppfattning ingen

större olägenhet att låta nuvarande regler gälla tills vidare.

13 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

Regeringens förslag: Reglerna om rätt till vilande förtidspension

skall träda i kraft den 1 januari 2000.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: RFV anser att det av administrativa skäl bör ske

en samordning av tidpunkterna för de olika lagändringar som berörs av

förslagen om vilande förtidspension. Ett samtidigt ikraftträdande under-

lättar informationen till såväl berörda försäkrade som till försäkrings-

kassan. Verket framhåller dock att förestående lagändringar om ett re-

formerade system för förtidspension och för bostadstillägg till pensio-

närer kommer att kräva en omfattande ADB-utveckling. Att i det arbetet

integrera den utveckling som krävs för att kunna hantera samtliga ären-

den om vilande förtidspension medför enligt verket inte något större

merarbete. RFV understryker dock att om genomförandet av förslaget om

vilande förtidspension sker den 1 januari 2000, måste hanteringen av

ärenden ske manuellt fram till dess det reformerade förtidspensions-

systemet är genomfört i sin helhet. Riksskatteverket (RSV) framhåller att

beräkningen av särskilt grundavdrag (SGA) kan påverkas av förslaget, då

rätten till och storleken av SGA påverkas av beslut om vilandeförklara-

ring av förtidspensionen. Effekten för den enskilde förtidspensionären är

beroende av förtidspensionens storlek och hur stor del av året den är

vilande. Enligt RSV kan liknade effekter inte uppkomma när grund-

skyddet i förtidspensionen utgörs av ett garantibelopp vilket leder till

slutsatsen att det vore önskvärt att vänta med införandet av förslaget om

vilande förtidspension till dess grundskyddet i förtidspensionen ersatts

med ett garantibelopp.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har viss förståelse för de

synpunkter som både RFV och RSV fört fram om tidpunkten för ikraft-

trädandet. Regeringen har dock gjort den bedömningen att förslaget bör

genomföras den 1 januari 2000 trots den korta förberedelsetiden, efter-

som det är angeläget att nya regler införs som skall göra det möjligt för

den som har förtidspension att börja arbeta utan att riskera att pensionen

sätts ned eller dras in kan träda i kraft som snart som möjligt.

Den kungörelse som finns med regler om s.k. förenklat ansöknings-

förfarande under fem år för den som börjat förvärvsarbeta och fått sin

förtidspension nedsatt eller indragen skall fortsätta att gälla till och med

år 2004, dvs. under ytterligare fem år efter det att de nu föreslagna reg-

lerna trätt i kraft. Den som, när de nya reglerna om vilande förtidspension

träder i kraft, inte uppbär förtidspension men tidigare har haft det, och

räknat med att på ett enklare sätt kunna få sin pension åter, skall ha den

möjligheten enligt vad nuvarande regler medger under fem år från och

med den månad då pensionen drogs in eller minskades.

14 Ekonomiska konsekvenser m.m.

Pensionskostnader

Den bärande tanken med förslaget om vilande förtidspension är att det

skall stimulera förtidspensionärer att pröva att förvärvsarbeta. För när-

varande uppbär ca 417 000 personer förtidspension, varav ca 44 000 är

tidsbegränsade sjukbidrag. Att förtidspensionärer prövar att förvärvsar-

beta bör resultera i att ett antal av dem finner en lämplig plats i arbets-

livet och att de efter tiden med vilande pension inte längre är i behov av

att uppbära förtidspension i samma utsträckning som tidigare. Det inne-

bär på sikt en besparing av utgifterna för förtidspensioner. Även under

den tid som den försäkrade prövar att arbeta och uppbär lön eller mot-

svarande medan pensionen är vilande uppstår minskningar i pensionsut-

betalningarna.

Förutsättningen för att den som har förtidspension skall kunna utnyttja

denna nya möjlighet med vilande förtidspension är dock att det finns till-

gång på förvärvsarbete. De som uppbär förtidspension har ofta varit borta

från arbetsmarknaden under en lång rad av år, i vart fall de som uppbär

hel förmån. En stor del av förtidspensionärerna finns i åldrarna över

50 år. För den som bor i en region med mer expansiv och varierad arbets-

marknad kan möjligheterna till förvärvsarbete vara goda. Likaså kan

reglerna underlätta för den som har en partiell pension och ett arbete att

på sin arbetsplats pröva att utöka sin arbetstid. Med tanke på situationen

på dagens arbetsmarknad finns dock anledning att vara återhållsam i be-

dömningarna av hur många som kommer att begära att få sin pension

vilandeförklarad. Det tar också viss tid innan reglerna blir allmänt kända

av dem som uppbär pension och innan de därmed fått fullt genomslag.

Eftersom förslaget är nytt finns det inget underlag att grunda beräkning-

arna på. Beräkningarna i promemorian bygger på antagandet om att en

procent av dem som uppbär förtidspension under viss tid kommer att ha

pensionen vilande. Detta är ett blygsamt antagande och innebär att drygt

3 700 personer per år som uppbär förtidspension finner en plats i arbets-

livet och kan pröva att förvärvsarbeta. Antagande har därefter gjorts om

att fem procent av dessa förtidspensionärer fortsätter att arbeta under det

andra och tredje året. Regeringen utgår från de antaganden som görs i

promemorian vid sina beräkningar av utgiftseffekten.

Enligt förslaget kan förtidspension utbetalas samtidigt med lön eller

motsvarande för förvärvsarbetet i inledningen av prövoperioden. Denna

tid ligger utanför beräkningarna, eftersom den inte innebär minskade för-

tidspensionsutgifter. För beräkningen av utgifterna har det genomsnitt-

liga beloppet för en hel förtidspension år 1996 varit utgångspunkten.

Detta årsbelopp var 103 000 kronor. Vidare bygger kalkylen på att det är

75 procent av alla som har förtidspension som uppbär hel förmån medan

25 procent har partiell pension. Vid ett antagande om att en procent av

dem som uppbär hel förtidspension arbetar halvtid under sex månader är

det 2 800 personer som utnyttjar möjligheten. Om en procent av dem

som uppbär partiell förtidspension arbetar en fjärdedels tid under sex

månader är det 930 personer som utnyttjar möjligheten. Sammantaget

blir minskningen av utgifterna för förtidspension med dessa antaganden

ca 90 miljoner kronor per år.

Vidare antas att fem procent av dem som prövar att arbeta första året

arbetar 12 månader under de två åren därpå i samma omfattning som

första året. Det innebär att närmare 200 personer fortsätter att arbeta.

Åren två och tre tillkommer också nya försäkrade som börjar arbeta. De

minskade pensionsutgifterna för dem som fortsätter att arbeta beräknas

till drygt 8 miljoner kronor för varje år.

Genom ovanstående antaganden skulle drygt 4 000 förtidspensionärer

vara i arbetslivet under tredje året. Det skulle medföra att utgiftsminsk-

ningen, efter att reglerna varit i kraft i tre år, kan uppskattas till ca 100

miljoner per år.

Administrativa kostnader

Försäkringskassornas administration av systemet med vilande förtidspen-

sion beräknas öka genom att kassorna skall informera, fatta beslut, admi-

nistrera utbetalning av pensionen, räkna om eventuella tilläggsförmåner

och eventuella arbetsskadelivräntor, följa upp och i vissa situationer

pröva rätten till pensionen mm. Domstolarna kan få visst antal ärenden

där den försäkrade överklagat beslut om vilande förtidspension.

Enligt antagandena ovan skulle drygt 4 000 förtidspensionärer varje år

få sin förtidspension förklarad vilande. Enligt RFV:s årsredovisning för

budgetåret 1998 är administrationskostnaden för beslut i ett förtidspen-

sions- eller sjukbidragsärende 4 803 kronor. För 4 000 ärenden uppgår

således kostnaden till drygt 19 miljoner kronor. Ett ärende om vilande

förtidspension bedöms dock i regel inte vara så omfattande vad gäller

utredning och övrig handläggning som ett beslut vid nybeviljande av för-

tidspension eller sjukbidrag. Ett ärende om vilande förtidspension kan

emellertid komma att bli föremål för handläggning hos försäkringskassan

vid flera olika tillfällen under ett år. Ett rimligt antagande är att varje

ärende om vilande förtidspension tar ungefär halva tiden av ett ärende

som avser nybeviljande. Det skulle innebära en kostnad om ca 9,5 miljo-

ner kronor. Om man i stället antar att ett ärende tar 12 timmar under ett år

att handlägga motsvarar detta ca 27 årsarbetare. Om lön och avgifter för

en handläggare på försäkringskassan beräknas till knappt 300 000 kronor

per år blir administrationkostnaden, med detta antagande, ca 8 miljoner

kronor per år för de allmänna försäkringskassorna.

Sammanfattningsvis leder detta till att administrationskostnaden för

försäkringskassorna beräknas uppgå till ca 8 10 miljoner kronor per år

under förutsättning att reformen efter tre år fått den antagna omfatt-

ningen. Försäkringskassorna behöver därför tillföras erforderliga medel

för dessa tillkommande kostnader.

Uppföljning och utvärdering

De regler som trätt i kraft 1 januari 1999, och som innebär att den som

har hel förtidspension har möjlighet att med bibehållen pension utföra

arbete till en åttondel, kan även dessa innebära att det blir aktuellt med

anställning samtidigt med förtidspension för den som regelbundet skall

utföra visst arbete. Regeringen förutsätter att RFV fortlöpande följer upp

och lämnar information om denna regeländring liksom utvecklingen av

det föreslagna systemet med vilande förtidspension. Vidare är en mer

omfattande utvärdering av effekterna av dessa båda regelförändringar

mycket angelägen. I denna utvärdering bör möjligheterna för försäkrade

att få ett arbete belysas samt hur reglerna om anställningsskydd i prak-

tiken fungerar tillsammans med den större flexibilitet som reglerna i AFL

erbjuder vad gäller arbete i kombination med förtidspension. Regeringen

avser att senare ge RFV i uppdrag att göra en sådan utvärdering.

15 Författningskommentar

15.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

3 kap.

5 §

I paragrafens första stycke regleras bl.a. i vilka situationer en försäkrads

tillhörighet till sjukpenningsförsäkringen skall omprövas. En sådan om-

prövning skall bl.a. göras när förtidspension beviljas den försäkrade eller

när redan utgående sådan pension ändras med hänsyn till ändringen i den

försäkrades arbetsförmåga. Bakgrunden till bestämmelsen är att den för-

säkrade inte skall kunna uppbära både sjukpenning och förtidspension för

samma nedsatta arbetsförmåga. Bestämmelsen om omprövning gäller

dock endast den situationen att förtidspension beviljas eller utgående så-

dan pension ändras med hänsyn till ändring i den försäkrades arbetsför-

måga. För den föreslagna vilande förtidspensionen kommer dock att gälla

att rätten till förmånen kvarstår under vilandetiden även om någon utbe-

talning inte sker. Enligt vad som anges i 16 kap. 18 § skall ett beslut om

vilandeförklaring kunna upphävas antingen på begäran av den enskilde

eller i vissa fall på försäkringskassans initiativ. I ett sådant fall kommer

förtidspensionen ånyo att betalas ut om det inte blir aktuellt att minska

eller dra in rätten till sådan pension enligt 16 kap. 7 §. Eftersom rätten till

förtidspensionen kvarstått under vilandetiden är ett beslut att åter betala

ut pensionen inte något beslut om att bevilja den försäkrade förtidspen-

sion eller att ändra utgående pension. Motsvarande gäller när beslutet om

vilandeförklaring av annan anledning upphör. Omprövningsbestämmel-

sen i föreliggande paragraf kommer därför inte att vara tillämplig i dessa

situationer. För att motsvarande skall gälla, dvs. att sjukpenningförsäk-

ringen skall omprövas när förtidspension åter betalas ur, kompletteras

paragrafen med en sådan bestämmelse. Innebörden av att sjukpenning-

försäkringen omprövas blir då, i de fall där det är fråga om att upphäva

ett beslut om vilandeförklaring, att den sjukpenninggrundande inkomsten

skall bestämmas utifrån de förhållanden som gällde före beslutet om

vilande förtidspension. Omprövningen av den sjukpenninggrundande

inkomsten kommer, som närmare redovisas i avsnitt 9.1 att få återverk-

ningar också på andra förmåner som bestäms utifrån den sjukpenning-

grundande inkomsten.

16 kap.

7 §

I paragrafens första stycke finns en bestämmelse om att förtidspension

skall dras in eller minskas när den försäkrades arbetsförmåga väsentligt

har förbättrats. I bestämmelsen införs nu en regel för vad som skall gälla

när en person med förtidspension har arbetat regelbundet och under en

längre tid med utnyttjande av en arbetsförmåga som inte antogs finnas

vid tidpunkten för beslutet om förtidspension. I sådant fall är utgångs-

punkten att arbetsförmågan väsentligt har förbättrats. Som närmare ut-

vecklats i avsnitt 7 åligger det dock försäkringskassan att även här utreda

den enskildes arbetsförmåga och detta utifrån vad som avses med arbets-

förmåga och nedsatt sådan enligt 7 kap. 1 3 §§. Om det vid en sådan

utredning visar sig att den enskildes arbetsförmåga inte väsentligt förbätt-

rats jämfört med vad som gällde vid beslutet om förtidspension, skall

pensionen inte minskas eller dras in.

För förtidspensionärer införs nu en möjlighet att pröva att arbeta utan

att rätten till förtidspensionen påverkas. För att förtidspensionären genom

sådana arbetsförsök inte skall riskera att pensionen då eller senare mins-

kas eller dras in till följd av att han eller hon kan anses ha uppvisat ar-

betsförmåga under dessa arbetsförsök görs i andra stycket ett undantag

från bestämmelsen i första stycket om minskning och indragning. Detta

skydd från ingrepp gäller dock endast i fråga om pension som den för-

säkrade till följd av beslut enligt 15 § har haft rätt att uppbära parallellt

med att förvärvsarbete har utförts samt förtidspension som har vilande-

förklarats enligt 16 §. Skyddet gäller också endast den del av förtidspen-

sionen som har omfattats av ett beslut enligt 15 eller 16 §. En försäkrad

som har fått förtidspensionen vilandeförklarad till hälften men arbetar

heltid kan således riskera att halva pensionen minskas eller dras in. För

pension som vilandeförklarats enligt 17 § gäller däremot inte något skydd

mot indragning eller minskning på grund av en under denna tid uppvisad

arbetsförmåga. En eventuell indragning eller minskning skall dock inte

ske så länge den försäkrade arbetar utan först vid utgången av det tredje

året eller eventuellt vid en tidigare tidpunkt när den försäkrade avbryter

arbetsförsöket och begär att få pensionen åter. Som närmare utvecklats i

avsnitt 6.3 bör försäkringskassan i vissa fall ha möjlighet att, utan att den

försäkrade har begärt det, besluta att förtidspension som har förklarats

vilande åter skall betalas ut. Avsikten är dock inte att försäkringskassan

skall upphäva ett beslut om vilandeförklaring annat än för att åter betala

ut pensionen. Det blir följaktligen i dessa fall inte aktuellt att i samband

med upphävandet av vilandeförklaringen också dra in förtidspensionen.

7 b §

I paragrafen, som är ny, införs ett uttryckligt förbud mot att uppbära för-

tidspension för sådan tid och i sådan omfattning som förvärvsarbete ut-

förs. Genom hänvisningen till att det endast gäller utnyttjande av arbets-

förmåga som inte antogs finnas vid beslutet om förtidspension berörs inte

arbetsförmåga som kunde utnyttjas när beslutet om förtidspension fatta-

des. För den som beviljats hel förtidspension innebär det att det med nu-

varande regler finns ett utrymme för den försäkrade att utnyttja upp till

en åttondels arbetsförmåga. Genom bestämmelsen regleras i vilka fall

förtidspension uppbärs obehörigen eller med för högt belopp. Samman-

taget med förslaget till ändring i 8 § innebär det att förtidspension som

utbetalats under tid och i den omfattning som förvärvsarbete har utförts

kan återkrävas enligt 20 kap. 4 §.

8 §

I paragrafen införs en skyldighet för den som uppbär förtidspension att

anmäla till försäkringskassan om han eller hon börjar förvärvsarbeta eller

utökar sin arbetsinsats. Anmälningsskyldigheten gäller också för en för-

säkrad som fortsätter att förvärvsarbeta efter att ett beslut enligt 15 § om

rätt att uppbära förtidspension vid arbetsförsök eller ett beslut om vilan-

deförklaring enligt 16 eller 17 § har löpt ut. Den som inte fullgör denna

anmälningsskyldighet kan riskera dels att förtidspensionen återkrävs för

den tid som förvärvsarbete har utförts, dels att rätten till förtidspension

minskas eller dras in. Härigenom undviks att den som väljer att stå utan-

för systemet med vilande förtidspension kan komma att få behålla sin

pension medan den som öppet går in i detta system får sin pension mins-

kad eller indragen.

14 §

Paragrafen innehåller grundläggande bestämmelser om vad som är ar-

betsförsök enligt de föreslagna reglerna och när arbetsförsök med bibe-

hållande av rätten till förtidspension skall få ske. Ett beslut om förtids-

pension innebär att den försäkrades arbetsförmåga bedöms varaktigt ned-

satt i minst den omfattning som beslutet om förtidspension avser. Arbets-

försök enligt de här föreslagna reglerna innebär att den försäkrade ut-

nyttjar en arbetsförmåga som inte ansågs föreligga vid beslutet om för-

tidspension. För att ett arbetsförsök enligt de föreslagna reglerna skall få

ske skall den försäkrade omedelbart före arbetsförsöket ha uppburit för-

tidspension under minst tolv kalendermånader. Med uppburit avses även

tid för vilken en retroaktiv utbetalning sker. Tolvmånaderstiden skall

således räknas från och med den första månad som beslutet om förtids-

pension eller sjukbidrag omfattar. Tolvmånaderskravet innebär även att

när den försäkrade har gjort ett uppehåll i arbetsförsöket och åter upp-

burit förtidspension under minst tolv kalendermånader och därefter på

nytt vill pröva att arbeta så kommer en ny period med arbetsförsök att

inledas.

Beslut om rätt att arbeta parallellt med förtidspension och om vilande

förtidpension förutsätter ansökan av den försäkrade. Försäkringskassan

kan således inte på eget initiativ fatta ett sådant beslut.

I andra stycket föreskrivs vad som avses med att förtidspensionen

vilandeförklaras. För den tid och i den omfattning förtidspensionen har

vilandeförklarats skall någon utbetalning inte ske, varken då eller senare.

Däremot påverkar beslutet om vilandeförklaring inte rätten till förtids-

pension. Vid vilandeförklaring enligt 17 § skall dock rätten till förtids-

pension prövas enligt bestämmelserna i 7 § vid utgången av den period

som angivits i beslutet eller när den försäkrade begär att få pensionen

åter.

I tredje stycket anges att vilandeförklaring får avse del av förtidspen-

sionen på motsvarande sätt som gäller för beviljande av pension.

Vid bestämmande av med vilken kvotdel pensionen skall vilandeför-

klaras skall utgångspunkten vara den omfattning den försäkrade avser att

arbeta. Eftersom försäkringskassan inte på eget initiativ, mot den försäk-

rades vilja, kan fatta beslut om vilandeförklaring gäller detta också med

vilken andel vilandeförklaring skall ske.

15 §

I paragrafen anges den tid som försäkringskassan kan besluta att den för-

säkrade skall få förvärvsarbeta utan att det påverkar utbetalningen av

förtidspensionen. Ett sådant beslut får avse en tid om högst tre månader

under en tolvmånadersperiod. Liksom beträffande de i 16 och 17 §§ an-

givna tidsperioderna har tiden här angivits som en längsta tid. Som när-

mare utvecklats i avsnitt 6.1 och 6.4 är avsikten med denna skrivning att

försäkringskassan skall göra en skälighetsbedömning i det enskilda fallet

med beaktande av eventuella tidigare perioder av arbetsprövning eller

den enskildes situation i övrigt. Försäkringskassan ges därför möjlighet

att besluta om en kortare tid än tre månader eller att inte bevilja den för-

säkrade någon tid med förtidspension parallellt med att denne förvärvs-

arbetar.

Begränsningen till högst tre månader under en tolvmånadersperiod in-

nebär att försäkringskassan, efter det att tolv månader har förflutit från

det att den första arbetsprövningsperioden inleddes, senare kan medge

den försäkrade en ny arbetsprövningsperiod med rätt att behålla utbetal-

ningen av förtidspension. Detta förutsätter dock, enligt vad som före-

skrivs i 14 § första stycket, att den försäkrade först har uppburit förtids-

pension under minst tolv månader dessförinnan. I annat fall kan efter det

första året endast vilandeförklaring enligt 17 § komma i fråga.

16 §

I denna paragraf och 17 § regleras den tid som försäkringskassan kan

besluta att förtidspensionen skall vara vilande när den försäkrade för-

värvsarbetar. Vilandeförklaring enligt paragrafen innebär också, till

skillnad från vilandeförklaring enligt 17 §, att den arbetsförmåga som

den försäkrade under tiden med vilande förtidspension kan komma att

uppvisa inte får ligga till grund för beslut om indragning eller minskning

av den del av pensionen som har vilandeförklarats. Den tid som försäk-

ringskassan enligt denna paragraf får vilandeförklara förtidspensionen är

begränsad till tolv månader under en tolvmånadersperiod. Om beslut en-

ligt 15 § har fattats, räknas tiden från början av den tid som avses med

det beslutet.

17 §

Försäkringskassan får även efter den tid som omfattas av beslut enligt 15

och 16 §§ besluta att förtidspensionen skall vara vilande. Om den försäk-

rade under de första tolv månaderna endast har hunnit arbetspröva med

stöd av ett beslut enligt 15 § skall ändå reglerna om vilande förtidspen-

sion enligt föreliggande paragraf gälla för tid därefter. Ett beslut om vi-

lande förtidspension enligt denna paragraf får gälla för högst 24 månader.

Även om rätten till förtidspension i och för sig kvarstår under denna tid

av vilandeförklaring gäller dock inte samma skydd mot omprövning av

rätten till förtidspension som för tid som avses i 15 och 16 §§. Något

hinder för att dra in eller minska förtidspension som har vilandeförklarats

enligt 17 § finns således inte. Det innebär att arbetsförmåga som den för-

säkrade uppvisar under denna tid kan ligga till grund för en senare in-

dragning eller minskning av förtidspensionen. Indragning eller minsk-

ning skall emellertid inte ske under tid som ett beslut om vilandeförkla-

ring gäller.

18 §

Ett beslut om vilandeförklaring skall av skäl som närmare utvecklats i

avsnitt 6.3, 9.1 och 9.2 kunna upphävas av försäkringskassa på begäran

av den försäkrade och i vissa fall även utan en sådan begäran. Under den

tid som omfattas av beslut enligt 16 § skall ett sådant upphävande av

vilandeförklaringen innebära att förtidspensionen åter betalas ut utan sär-

skild prövning. För tid som omfattas av beslut om vilandeförklaring en-

ligt 17 § kan däremot en prövning ske av om den försäkrades arbetsför-

måga väsentligt har förbättras för att avgöra om pensionen åter skall be-

talas ut eller om den helt eller delvis skall dras in. Ett beslut om upp-

hävande av vilandeförklaringen utan att den försäkrade har begärt det

skall dock endast fattas om det är för att åter betala ut pensionen.

19 §

En viss utfyllande detaljreglering torde krävas gällande såväl den prak-

tiska hanteringen av de föreslagna bestämmelserna som exempelvis vad

som skall styra den tid som försäkringskassan skall medge den försäk-

rade att förvärvsarbeta parallellt med förtidspension. En sådan reglering

skall inte göras i lag.

18 kap.

17 §

Enligt nuvarande bestämmelser i lagen (1976:380) om arbetsskadeför-

säkring avgörs ärenden om arbetsskadelivränta alltid av socialförsäk-

ringsnämnd. I de fall livräntan är samordnad med förtidspension enligt

6 kap. 1 § lagen om arbetsskadeförsäkring skall en vilandeförklaring av

förtidspensionen även gälla livräntan enligt vad som närmare kommente-

ras i avsnitt 8. Samma former för beslutet skall här gälla för vilandeför-

klaringen av förtidspension och livräntan samt för beslutet om den liv-

ränta som skall utges under den tid som vilandeförklaringen gäller.

Socialförsäkringsnämnden skall därför alltid fatta beslut angående vilan-

deförklaring av förtidspension när sådan pension samordnats med arbets-

skadelivränta enligt 6 kap. 1 § lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäk-

ring. Detta gäller såväl beslut om vilandeförklaring som beslut om upp-

hävande av sådant beslut.

15.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring

4 kap.

12 §

Som närmare utvecklats i avsnitt 8 skall sådan livränta som har samord-

nats med förtidspension också vilandeförklaras när förtidspensionen

vilandeförklaras. Detta sker genom att det i paragrafen anges att beslutet

om vilandeförklaring av förtidspensionen även omfattar livräntan. Ett

särskilt beslut om livränta skall därefter fattas för den tid som avses med

vilandeförklaringen av den samordnade livräntan. Vid bestämmande av

den livränta som då skall utges skall beaktas de förhållanden, dvs. den

inkomst, som den försäkrade har under denna tid och beräkning skall ske

utifrån det livränteunderlag som legat till grund för bestämmande av liv-

räntan före vilandeförklaringen. Eftersom fastställd livränta anknyts till

prisbasbeloppet och omräknas vid förändring av detta skall därvid en

motsvarande omräkning göras av livränteunderlaget. När ett beslut om

vilandeförklaring löper ut eller av annan anledning upphör skall på

samma sätt som gäller för förtidspension livränta åter betalas ut beräknad

på samma beräkningsunderlag som gällde före beslutet om vilandeför-

klaring.

15.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:308) om

bostadstillägg till pensionärer

1 §

Bostadstillägg enligt denna lag lämnas till personer som uppbär någon av

de i paragrafen angivna pensionsförmånerna. För att den som har fått sin

förtidspension helt vilandeförklarad och därmed inte uppbär någon pen-

sionsförmån skall kunna erhålla bostadstillägg införs i paragrafen ett till-

lägg av denna innebörd. Rätten till bostadstillägg gäller dock endast un-

der det första året med vilandeförklarad förtidspension, dvs. när förtids-

pensionen vilandeförklarats enligt 16 kap. 16 § lagen om allmän försäk-

ring.

I tredje stycket anges att en pensionär som uppbär bostadstillägg också

kan vara berättigad till särskilt bostadstillägg enligt 7 §. Av skäl som

närmare utvecklats i avsnitt 10 skall emellertid den som har fått hela sin

förtidspension vilandeförklarad inte kunna få särskilt bostadstillägg. Ett

sådant undantag införs därför i paragrafens tredje stycke.

5 §

Bostadstilläggets storlek är beroende av den försäkrades inkomster. Vid

beräkningen skall dock bortses från vissa inkomster. För förtidspensio-

närer gäller därvid att folkpension, pensionstillskott och tilläggspension

som föranlett minskning av pensionstillskottet utgör sådana fribelopp. Av

paragrafens femte stycke följer vidare att även för den som endast uppbär

partiell förtidspension skall vid inkomstberäkningen borträknas ett be-

lopp som totalt motsvarar hel förtidspension. De nuvarande reglerna in-

nebär därför att för den som endast har viss del av sin förtidspension

vilande så kommer, vid beräkningen av bostadstillägget, ett belopp mot-

svarande hel förtidspension att borträknas som inkomst. Någon särskild

reglering krävs därför inte för denna kategori. För dem som har hela sin

förtidspension vilandeförklarad måste emellertid särskilda beräknings-

regler skapas. I paragrafen införs därför, för dem som har fått hela sin

förtidspension vilandeförklarad enligt 16 kap. 16 § lagen om allmän för-

säkring, ett fribelopp motsvarande hel folkpension i form av förtidspen-

sion och helt pensionstillskott till förtidspension beräknat för den försäk-

rade.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande

över departementspromemorian Vilande

förtidspension- stimulans till återgång i arbetslivet

(Ds 1999:18)

Följande remissinstanser har inkommit med yttrande: Kammarrätten

i Stockholm, Länsrätten i Jönköpings län, Integrationsverket, Riksförsäk-

ringsverket, Socialstyrelsen, Handikappombudsmannen, Statskontoret,

Riksrevisionsverket, Riksskatteverket, Arbetsgivarverket, Statens löne-

och pensionsverk, Centrala studiestödsnämnden, Arbetsmarknadsstyrel-

sen, Arbetarskyddsstyrelsen, Jämställdhetsombudsmannen, Försäkrings-

kasseförbundet, Landsorganisationen i Sverige, Landstingsförbundet,

Privattjänstemannakartellen, Svenska Arbetsgivarföreningen, Svenska

Kommunförbundet Sveriges Akademikers centralorganisation, Sveriges

Industriföbund, Tjänstemännens Centralorganisation, Samhall AB,

Sveriges Försäkringsförbund, De Handikappades Riksförbund, Handi-

kappförbundens samarbetsorgan, Hörselskadades Riksförbund, Reumati-

kerförbundet, Riksförbundet för social och mental hälsa, Synskadades

Riksförbund, Riksförbundet PensionärsGemenskap samt Östersunds

kommun.

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 september 1999

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition Vilande förtidspension.

 Lagen omtryckt 1982:120.

 Senaste lydelse 1997:1227.

 Senaste lydelse 1990:156.

 Senaste lydelse 1990:156.

 Senaste lydelse 1998:87.

 Senaste lydelse 1993:331.

 Senaste lydelse 1995:1486.

 Senaste lydelse 1997:1313.

Prop. 1999/2000:4

5

1

Prop. 1999/2000:4

Prop. 1999/2000:4

57

Prop. 1999/2000:4

16

Prop. 1999/2000:4

Bilaga

18

18

Prop. 1999/2000:4

Bilaga

58

Prop. 1999/2000:4

18

18

Prop. 1999/2000:4

59