Regeringens proposition 1990/91:97

med förslag till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.

m

Prop. 1990/91:97

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 14 febraari 1991.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Anita[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I remissen föreslås en ny lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m. Förslaget innefattar tre delar, nämligen kontroll över vissa obemannade luftfarkoster som kan användas som vapenbärare (missiler) jämte delsystem och komponenter, kontroll över viss tillverkningsutrustning for biologiska och kemiska stridsmedel samt kontroll över vissa kemiska produkter som kan användas for tillverkning av kemiska stridsmedel. För samtliga fall föreslås att det skall vara förbjudet att fora ut produkterna, om inte regeringen har lämnat tillstånd till det. När det gäller missiler, m. m. föreslås även förbud mot att utan tillstånd överfora tillverkningsrätter och att överfora viss program­vara.

För tillverkningsutrastning som kan användas for tillverkning av kemi­ska och biologiska stridsmedel samt for vissa kemiska produkter föreslås ett forbud mot att bl. a. förmedla sådana produkter som finns utom riket. Även här föreslås att regeringen skall kunna medge undantag från förbuden.

Förslagen grandar sig till stora delar på internationella åtgärder i syfte att begränsa en spridning av massförstörelsevapen.

Den nya lagen foreslås träda i kraft den I juli 1991.

1    Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 97

Propositionens lagförslag

Prop. 1990/91:97

1 Förslag till

Lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m, m.

Härigenom foreslås följande.

Inledande bestämmelser

1 §   Lagen gäller i den utsträckning regeringen föreskriver

1.

fullständiga robot- och raketsystem och andra obemannade luftfar­koster som har en lastförmåga av minst 500 kilogram och en räckvidd av minst 300 kilometer,

2.

delsystem, komponenter och konstruktionsmaterial för system som avses i 1,

3.

provnings- och tillverkningsutrustning som särskilt utformats for system, delsystem och komponenter som avses i 1 och 2,

4.

program for automatisk databehandling och annan programvara sär­skilt utformade for produkter som avses i 1 3,

5.

utrustning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel, och

6.

kemiska produkter som kan användas fÖr tillverkning av kemiska stridsmedel (kemiska prekursorer).

2 § Utöver vad som sägs i denna lag kan bestämmelserna i lagen

(1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m., lagen

(1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. samt lagen

(1984:3) om kärnteknisk verksamhet vara tillämpliga.

Utförsel m.m.

3 § Produkter som avses i I § får inte foras ut ur landet utan tillstånd av regeringen.

4§ Programvara som avses i 1 § 4 får inte heller medelst telekommuni­kation eller på annat liknande sätt överföras från Sverige till mottagare i utlandet utan tillstånd av regeringen.

Upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätl

5 § Avtal som innebär upplåtelse eller överiätelse av rätt att utom landet tillverka produkter som avses i 1 § 1 3 får inte utan tillstånd av regering­en ingås här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här.

Tillhandahållande av tillverkningsutrustning

6 § Produkter som avses i 1 §5 6 och som finns utom landet får inte här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom

försäljning, utbjudande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet     Prop. 1990/91:97 utan tillstånd av regeringen.

Villkor m. m.

I § Ett tillstånd enligt denna lag får förenas med villkor samt med kon­

troll- och ordningsbestämmelser.

Återkallelse av tillstånd

8 § Tillstånd enligt 3, 4 och 6 §§ får återkallas av regeringen, om till-

ståndshavaren har åsidosatt villkor eller brutit mot kontroll- eller ord­

ningsbestämmelser som har meddelats med stöd av lagen eller om det

finns andra särskilda skäl till återkallelse.

Ansvarsbestämmelser m. m.

9 § Bestämmelser om olovlig utförsel och försök därtill finns i lagen

(1960:418) om straff for varusmuggling.

10      §   Den som bryter mot 4, 5 eller 6 § döms,

1.

om gärningen har skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst två år,

2.

om gärningen har skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst sex månader.

Den som uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att lämna tillstånd enligt 4, 5 eller 6 § och därigenom föranleder att överföringen, avtalet eller tillhandahållandet kommer till stånd, döms till böter eller fängelse i högst två år. Om gärningen har skett av oaktsamhet, döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

II § Har brott enligt 10 § begåtts uppsåtligen och är det att anse som

grovt skall dömas till fängelse i lägst sex månader och högst fyra år.

Vid bedömande om brottet är grovt skall särskilt beaktas om produkter­na varit av särskilt farligt slag, om brottet avsett betydande värde eller om gärningen annars varit av särskilt allvarlig art.

12      § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåt­

ligen eller av oaktsamhet

1.

i annat fall än som avses i 9 § och 10 § andra stycket lämnar oriklig uppgift i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse for prövningen av ett ärende enligt denna lag,

2.

åsidosätter villkor eller bryter mot kontroll- eller ordningsbestämmel­se som har meddelats med stöd av denna lag.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

13

§ Till ansvar enligt denna lag skall inte dömas, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

14

§ Utbyte av brott som avses i 10 och 11 §§ skall förklaras förverkat, om inte detta är uppenbart oskäligt.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991

2 Förslag till

Prop. 1990/91:97

Lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§'

Lagen gäller inte beslut av en sådan nämnd vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domare.

Lagen gäller inte heller

1.

beslut av en arrendenämnd, hyresnämnd eller övervakningsnämnd,

2.

beslut om svenskt medborgarskap,

3.

beslut om utlänningars vistelse i riket,

4.

beslut om värnpliktigas eller reservpersonals inkallelse eller tjänstgö­ring inom försvarsmakten,

5.

beslut enligt lagen (1966:413) om vapenfri tjänst,

6.

beslut som rör skatter eller avgifter,

7.

beslut enligt lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel eller beslut i frågor om allmän likviditetsindragning eller allmän prisreglering,

8.

beslut enligt lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmate­riel, m.m.,

9.

andra beslut enligt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m. m. än sådana som avser återkallelse av tillstånd,

10.  beslut om tillstånd till sådan verksamhet som avses i 1 §3 5 lagen

(1984:3) om kärateknisk verksamhet,

11. beslut enligt lagen (1991:000) omförbud mot utförsel av vissa pro­dukter som kan användas i mass­förstörelsesyfte, m.m.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991.

Senaste lydelse 1988:560.

Utrikesdepartementet

Pp. 1990/91:97

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 febraari 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds, Wall­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition med förslag till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m.

1 Inledning

Sverige har i sin politik på nedrustningsområdet lagt mycket stor vikt vid internationella avtal om begränsning och eliminering av massförstörel­sevapen. Uttryck fÖr detta är Sveriges starka stöd till fördraget om hind­rande av spridning av käravapen (Non Proliferation Treaty, NPT) och de krav om ett fullständigt provstopp och om kärnvapennedrustning som sedan lång tid framförts av Sverige i olika internationella fora. Vårt land spelar också en aktiv roll i de pågående förhandlingama i Geneve om en konvention om förbud mot framställning och innehav av kemiska vapen.

Den svenska inställningen till massförstörelsevapen är således klar. De­ras användning måste förhindras och arbetet med deras fullständiga elimi­nering drivas vidare med beslutsamhet.

Sverige är folkrättsligt bundet av fyra internationella överenskommelser avseende massförstörelsevapen. Dessa är det nyssnämnda icke-sprid-ningsfördraget från år 1968, 1971 års fördrag om förbud mot placering av kärnvapen och andra massförstörelsevapen på havsbottnen, 1925 års Genéveprotokoll om förbud mot användning av biologiska och kemiska vapen samt 1972 års konvention om totalförbud mot B-vapen.

På senare år har vidtagits ytterligare åtgärder på det internationella planet som syftar till en begränsning av spridningen av massförstörelseva­pen.

Ett dussintal industrinationer har infört utförselkontroll av vissa obeman­nade luftfarkostsystem (missiler) och delar till sådana. Även viss teknolo­giöverföring som är av särskild betydelse i sammanhanget kontrolleras.

Andra internationella åtgärder har inriktats på att hindra själva fram­ställningen av massförstörelsevapen. Sålunda har några länder infört kon­trollregimer beträffande viss utrustning som kan användas vid tillverkning av kemiska och biologiska vapen.

Flera länder har också infört kontrollregimer för vissa kemiska produk-

ter som kan användas för kemvapenframställning, s.k. kemiska prekurso-     Prop. 1990/91:97 rer.

Mot bakgrund av angelägenheten av att det också från svensk sida vidtas ytterligare åtgärder för att minska spridningen av produkter som på olika sätt kan användas för framställning av massförstörelsevapen har inom utrikesdepartementets handelsavdelning utarbetats promemorian (Ds 1990:4) Kontroll av vissa produkter som kan användas i massförstörelse­syfte. Promemorian har remissbehandlats.

Sverige har sedan länge lagstiftning som reglerar bl. a. utförsel av krigs­materiel. Också kärnteknikområdet är reglerat. I den mån produkter som kan användas i massförstörelsesyfte klassificeras som krigsmateriel eller faller under kärntekniklagstiftningen, omfattas utförsel och teknologiöver­föring av bestämmelserna i dessa regleringar.

Krigsmateriellagstiftningen omfattar endast sådan materiel som är ut­formad för militär användning. De produkter och den teknologi som nu är aktuella för en reglering har, utöver beskaffenheten att kunna användas i massförstörelsesyfte eller vid tillverkning av massförstörelsevapen, även civila användningsområden.

Såväl krigsmaterielbegreppet som krigsmateriellagstiftningen har nyli­gen varit föremål för utredningar. Betänkandena (SOU 1989:66) Begrep­pet krigsmateriel och (SOU 1989:102) Utlandssamverkan på krigsmate-rielområdet är för närvarande föremål för beredning inom regeringskansli­et. Som jag skall redovisa i det följande anser jag emellertid inte att de överväganden som dessa betänkanden kan komma att leda till bör hindra att de förslag som gäller vissa produkter som kan användas i massförstörel­sesyfte nu läggs fram.

Kärntekniklagstiftningen omfattar i nu aktuella avseenden viss utrastning som främst svarar mot våra internationella åtaganden på områ­det. Också kämtekniklagstiftningen är föremål för utredning. Denna ut­rednings inriktning tar emellertid inte sikte på frågor som rör det nu aktuella området.

Till protokollet i detta ärende bör fogas lagförslaget i promemorian Ds 1990:4 som bilaga 1 och en förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av yttrandena som bilaga 2.

De förslag jag nu lägger fram för regeringens bedömning bygger på departementspromemorians förslag.

I det följande behandlas den interaationella utvecklingen och Sveriges medverkan i kampen mot massförstörelsevapen i avsnitten 2.1 och 2.2. Frågan om en kontroll skall regleras genom en i förhållande till andra närliggande områden fristående lagstiftning behandlas i avsnittet 2.3. För­bud mot bl.a. utförsel av vissa luftfarkoster som kan användas som vapenbärare m. m., viss tillverkningsutrastning för biologiska och kemiska stridsmedel och vissa kemiska prekursorer behandlas i avsnittet 2.4. Villkor och återkallelse av tillstånd tas upp i avsnittet 2.5 och ansvarsbestämmelser i avsnittet 2.6.

1 avsnitt 2.7 behandlas frågan om ändring av lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut med anledning av den föreslagna

kontrollen. Ikraftträdande, frågan om behovet av övergångsbestämmelser     Prop. 1990/91:97 och kostnader behandlas i avsnittet 2.8. De enskilda lagbestämmelserna kommenteras i avsnitt 4.

Lagrådet

Regeringen har den 24 januari 1991 beslutat inhämta lagrådets yttrande över utrikesdepartementets förslag till

1.  lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i

massförstörelsesyfte, m. m.,

2.  lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvalt­

ningsbeslut.

De till lagrådet remitterade förslagen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.

Lagrådet har den 30 januari 1991 lämnat de remitterade lagförslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bijaga 4.1 förhållande till lagrådsremissen har vissa redaktionella änd­ringar gjorts av förslaget till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.

2 Allmän motivering

2.1 Den internationella utvecklingen

2.1.1 Den s. k. sjustatsöverenskommelsen

De centrala folkrättsliga dokumenten beträffande kärnvapen är 1968 års fördrag om hindrande av spridning av kärnvapen (icke-spridningsfördra-get, NPT) och 1971 års fördrag om förbud mot placering av kärnvapen och andra massförstörelsevapen på havsbottnen och i dennas underlag.

1 icke-spridningsfördragel uttalar fördragsparterna sin avsikt att vid snarast möjliga tidpunkt uppnå ett stopp för kärnvapenkapprastningen och att vidta effektiva åtgärder för att uppnå kärnvapennedrastning. Kärnvapenstaterna Förenta Staterna, Sovjetunionen och Storbritannien får inte till någon som helst mottagare överlåta kärnvapen eller andra kärnladdningar eller den direkta eller indirekta kontrollen över sådana vapen eller laddningar och inte heller på något sätt uppmuntra, bistå eller förmå någon icke-kärnvapenstat att tillverka eller på annat sätt förvärva eller tillverka kärnvapenladdningar.

Icke-kärnvapenstaterna åtar sig enligt fördraget att inte mottaga kärnva­pen eller andra kärnladdningar eller kontrollen över sådana vapen eller laddningar. Vidare åtar de sig att inte tillverka eller på annat sätt förvärva kärnvapen eller andra kärnladdningar samt att inte söka eller mottaga bistånd för tillverkning av kärnvapen.

I dag är mer än 140 stater anslutna till icke-spridningsfördraget. Ett antal nyckelländer såsom kämvapenstaterna Frankrike och Kina samt flera stater med signifikant kärateknisk kapacitet står fortfarande utanför för­draget.

Icke-spridningsfördraget behandlar alltså kärnvapen och kärnvapen-     Prop. 1990/91:97 laddningar samt utrustning eller teknologi som är av betydelse för fram­ställning, hantering, bearbetning eller användning av kärnämne. Vapenbä­rare behandlas därför inte i fördraget. Fördraget förbjuder inte heller militär icke-explosiv användning av klyvbart material.

Spridningen till nya länder av robot-, raket- och andra obemannade luftfarkostsystem med förhållandevis lång räckvidd utgör ett problem från rastningskontrollsynpunkt. Systemen kan användas som bärare av såväl kära vapen som biologiska eller kemiska vapen. De kunskaper som krävs för att konstraera sådana system och delsystem börjar snabbt sprida sig till länder som inte har undertecknat icke-spridningsfördraget, liksom till län­der som har eller kan förväntas skaffa kemiska eller biologiska vapen. En av orsakerna till den alltmer spridda missilteknologin är de civila rymdpro­gram som finns i olika länder. En annan orsak är att teknologispridningen, via export av mindre sofistikerade missiler, stimulerar till utvecklingsarbete i köparländema.

År 1982 inleddes samtal mellan experter från sju industrinationer röran­de kontroll av missiler och missilteknologi. Samtalen var en fortsättning på tidigare gjorda multilaterala ansträngningar för att minska riskerna för kärnvapenspridning, dvs. i första hand icke-spridningsfördraget samt den s. k. Londonklubbens arbete. Syftet med samtalen var att utsträcka restrik­tionerna till att omfatta även vissa typer av luftburna och ballistiska obemannade luftfarkostsystem.

Som en följd av dessa samtal tillkännagav Amerikas Förenta Stater, Canada, Storbritannien, Frankrike, Förbundsrepubliken Tyskland, Italien och Japan i april 1987 att man, var för sig, beslutat anta en ny politik för begränsning av spridning av missiler och missilteknologi, den s. k. sjustats­överenskommelsen, Missile Technology Control Regime (MTCR). Över­enskommelsen omfattar kontroll av såväl missilsystem och vapenbärare som komponenter och teknologi som är av vital betydelse för att kunna konstraera sådana system. Syftet med överenskommelsen är att begränsa riskerna för insats av kära vapen samt kemiska och biologiska vapen på långa avstånd genom kontroll av utförsel av nyckelutrastning och teknologi av­sedd för luftburna och ballistiska vapenbärare. Däremot är inte avsikten att hindra civila nationella och internationella rymdsamarbetsprogram.

Sjustatsöverenskommelsen är inte en överenskommelse i egentlig me­ning utan har formen av samtidigt tillkännagivna nationella uttalanden. Resp. regering avsåg enligt uttalandena att agera i överenstämmelse med gemensamt formulerade och samma dag publicerade identiskt lika rikt­linjer för exportkontroll av känslig utrastning, liksom för kontroll av överföring av teknologi (Guidelines for Sensitive Missile Relevant Trans­fers).

Ett gemensamt utformat annex till riktlinjerna innehåller en förteckning över missilsystem, komponenter och teknologi som omfattas av kontroll­regimen (Equipment and Technology Annex).

Riktlinjerna och annexet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilagorna 5 och 6.

Annexet visar i detalj omfattningen av kontrollen. Det tar upp två

8

kategorier, där kategori 1 anger särskilt känslig materiel. Denna kategori     Prop. 1990/91:97 omfattar

kompletta robot- och raketsystem och obemannade luftfarkostsystem, vilka kan bära en vapenlast av minst 500 kilogram och som har en räckvidd av minst 300 kilometer,

vissa kompletta delsystem inom ovannämnda system samt

tillverkningsanordningar och tillverkningsutrustning speciellt utforma­de för nämnda system.

Med termen tillverkningsanordning avses utrustning och för denna sär­skilt utformad programvara som ingår i anordningar för framställning av prototyper eller för ett eller flera steg av en serieproduktion.

Tillverkningsutrastning betecknar verktyg, schabloner, mätinstrament, gjutformar, testutrustning m. m. som utformats särskilt för framställning av prototyper eller för ett eller flera steg av en serieproduktion.

Kategori II omfattar vissa andra delsystem för produkter i kategori I och för dessa delsystem särskilt utformade tillverkningsanordningar och till­verkningsutrastning samt viss, särskilt angiven, teknologi.

Med termen teknologi avses sådan särskild kunskap som erfordras för utveckling, framställning eller användning av kontrollerade produkter. Däremot avses inte allmänt tillgänglig teknologi eller teknisk-vetenskaplig grundforskning. Teknologi kan förekomma i form av tekniska data eller tekniskt bistånd. Tekniska data kan vara exempelvis ritningar, diagram, formler, modeller, specifikationer, liksom instruktioner som nedskrivits eller registrerats på annat sätt. Tekniskt bistånd kan bestå av handledning, utbildning, konsulttjänster m. m.

Enligt sjustatsöverenskommelsen skall således inte enbart exporten av vissa angivna produkter kontrolleras, utan även viss teknologiöverföring. Sådan kontroll skall utövas i den utsträckning den nationella lagstiftningen medger det.

Enligt de gemensamt utformade riktlinjerna skall största restriktivitet iakttas vid överväganden om export av kompletta missilsystem och härför särskilt utformade fullständiga delsystem samt särskilt utformade lillverk-ningsanordningar (kategori I-utrustning). För vissa tillverkningsanord­ningar inom kategori I råder enligt riktlinjerna tills vidare totalt utförsel­förbud. För övrig materiel i kategori I skall utförsel tillåtas endast i undantagsfall, när en överenskommelse med mottagarlandets regering fö­religger beträffande användningen och tillräckliga åtgärder har vidtagits för att säkerställa att materielen endast kommer till uppgiven användning.

I riktlinjerna anges att följande principer skall beaktas vid prövningen

möjligt samband med risken för kärnvapenspridning (nuclear prolifera­tion concerns),

mål- och utvecklingsmöjligheter för den mottagande statens missil- och rymdprogram,

den aktuella exportens betydelse för utvecklingen av obemannade kärn­vapenbärare,

bedömning av förefintliga slutanvändarintyg inkl. den aktuella statens utfästelser samt

tillämpliga multilaterala överenskommelser.

9

De sju länderna har valt sinsemellan liknande modeller för införandet Prop. 1990/91:97 av de gemensamma riktlinjerna i den nationella lagstiftningen. Kontrollen har genomgående fått en utformning som anknyter till eller liknar krigsma-terielkontrollen i resp. land. Departementspromemorians redogörelse för implementeringen av MTCR bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 7.

Vissa MTCR-stater har var för sig kontaktat en rad andra länder för att få stöd för och anslutning till rikllinjerna. Detta gäller bl.a. de länder utanför MTCR-kretsen som deltar i det europeiska rymdsamarbetet inom ESA (European Space Agency). Man ser i flera länder positivt på den skärpta kontrollen på missilområdet. Australien, Belgien, Luxemburg, Nederländerna, Spanien och Norge har redan infört nationella kontrollre­gimer. Det finns indikationer på att ytterligare länder avser att införa liknande regleringar.

2.1.2 Framställning av biologiska och kemiska stridsmedel

Biologiska stridsmedel (B-vapen), ibland även kallade bakteriologiska va­pen, är baserade på sjukdomsframkallande egenskaper hos patogena mik­roorganismer. De utgörs av levande organismer eller smittsamt material som härrör från levande organismer. Biologiska vapen är avsedda att vålla sjukdom eller död bland människor, djur eller växter.

Kemiska stridsmedel (C-vapen) är baserade på vissa kemiska ämnens giftiga egenskaper. Det kan vara fråga om gaser eller fasta ämnen som kan komma in i den mänskliga organismen genom inandning eller beröring. Senapsgas skadar hud och ögon. Nervgaser är fosforföreningar i form av vätskor som snabbt förångas och påverkar andningsorganen och andra vitala kroppsfunktioner.

Det centrala folkrättsliga instrumentet beträffande biologiska och kemi­ska stridsmedel är 1925 års Genéve-protokoll. Enligt detta dokument förbjuds all användning av stridsmedlen i fråga. Över hundra stater, däribland Sverige, har ratificerat protokollet, vilket för övrigt torde ge uttryck för allmän folkrätt.

Under 1960-talet inleddes försök att uppnå överenskommelser inte en­dast mot användning utan också mot innehav av B- och C-vapen. År 1972 nådde nedrustningskonferensen i Geneve enighet om en konvention om totalförbud mot B-vapen. Konventionen om förbud mot utveckling, fram­ställning och lagring av bakteriologiska (biologiska) vapen och toxinvapen samt om deras förstöring trädde i kraft år 1975. För närvarande har ett drygt hundratal länder, bl. a. Sverige, tillträtt konventionen.

I konventionen förbinder sig parterna att inte utveckla, framställa, lagra eller på annat sätt förvärva eller inneha vare sig mikrobiella eller andra biologiska medel eller toxiner av sådana typer eller i sådana mängder som inte har något berättigande för profylaktiska ändamål, skyddsändamål eller andra fredliga ändamål.

Konventionen förbjuder också utveckling och produktion av vapen och utrustning avsedd för fientlig spridning av biologiska medel eller toxiner.

De fördragsslutande parterna förbinder sig dels att inte överlåta eller på

10

något sätt hjälpa, uppmuntra eller förmå någon stat, grapp av stater eller     Prop. 1990/91:97

internationella organisationer att tillverka eller på annat sätt förvärva

något som omfattas av konventionen, dels att i sin nationella lagstiftning

förbjuda och på annat sätt förhindra utveckling, framställning, lagring,

förvärv eller innehav av sådana medel, toxiner, vapen eller utspridnings-

anordningar som omfattas av konventionen.

Någon internationell konvention liknande den nyssnämnda har inte kunnat träffas för C-vapenområdet. Sedan många år pågår dock i Geneve förhandlingsarbete för att åstadkomma en multilateral konvention om ett fullständigt och effektivt förbud mot kemiska vapen. Sverige deltar aktivt i detta arbete, som syftar till att åstadkomma en heltäckande internationell konvention om förbud mot tillverkning, förvärv, lagring och överlåtelse av såväl kemiska vapen som av ämnen som utan vidare bearbetning kan an­vändas som kemiska stridsmedel. Även kemiska prekursorer, dvs. produk­ter som kan tjäna som utgångsmaterial för kemiska vapen avses omfattas av konventionen.

1972 års B-vapenkonvention innehåller inte några kontrollbestämmel­ser och ger i realiteten små möjligheter att beivra konventionsbrott. Vid konventionens tillkomst framstod biologiska stridsmedel som militärt föga användbara. Den tekniska utvecklingen har emellertid sedan dess varit sådan att konventionen i dag framstår som ett viktigt nedrastnings-avtal. Under senare år har det nämligen funnits tecken som tyder på en ökad risk för användning av B-vapen i krig. Även utvecklingen på C-vapenområdet har skapat oro internationellt, inte minst mot bakgrand av att stridsgaser har använts i kriget mellan Iran och Irak. Biologiska och kemiska vapen utgör därför ett hot mot internationell fred och säkerhet.

2.1.3 S.k. kemiska prekursorer

Arbetet vid nedrastningskonferensen i Geneve omfattar, som nyss nämnts, inte bara färdiga kemiska vapen utan också kemiska prekursorer, dvs. kemiska substanser som kan användas för tillverkning av kemiska vapen. Avsikten är att konventionen också skall innehålla regler om bl. a. internationell kontroll av den kemiska industrin i syfte att säkerställa att kemiska vapen inte utvecklas och tillverkas. Det är inte möjligt att ange när förhandlingsarbetet kan avslutas och en konventionstext ligga färdig, men i teknisk mening är arbetet långt framskridet.

1 avvaktan på en internationell konvention om totalförbud för C-vapen har ett tjugotal västländer, den s. k. Australiengrappen, tillsammans agerat för att hindra spridning av kemiska prekursorer. Dessa länder är Amerikas Förenta Stater, Australien, Canada, de tolv medlemsländerna i de Europe­iska gemenskaperna (EG), Japan, Norge, Nya Zeeland, Schweiz samt Österrike. Även i andra länder finns regler om kontroll av kemiska prekur­sorer, t. ex. i Bulgarien, Israel, Republiken Korea, Pakistan och Sovjetunio­nen. Ytterligare stater förbereder lagstiftning.

Kontrollåtgärderna varierar i de olika staterna i Australiengrappen.

Flertalet länder har dock infört utförselkontroll. Detta har skett antingen i

form av generella utförselförbud med krav på tillstånd för utförsel till alla

11

länder eller i form av begränsade förbud med krav på tillstånd för utförsel till vissa länder. Kombinationer förekommer också, på så sätt att ett förbud kan gälla generellt beträffande vissa ämnen, men beträffande andra vara begränsat till att avse utförsel till vissa länder. Även omfattningen av de ämnen som är föremål för exportkontroll varierar. Som mest kontrolle­ras ett femtiotal ämnen. 1 vissa länder kombineras ett utförselförbud för vissa kemiska prekursorer med en s. k. varaingslista beträffande ytterligare ämnen. En sådan lista avses tjäna främst som en signal till den kemiska industrin att under vissa förhållanden iaktta försiktighet vid export av sådana ämnen. Departementspromemorians redogörelse för kontrollåtgär­derna i de olika länderna i Australiengrappen bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 8.

FN:s säkerhetsråd antog år 1988 enhälligt en resolution som fördömde användningen av kemiska vapen i konflikten mellan Iran och Irak. I resolutionen finns bl.a. en uppmaning till alla stater att fortsätta att tillämpa, att inrätta eller stärka strikt exportkontroll för kemiska produk­ter som är användbara för tillverkning av kemiska vapen. Särskilt angelä­gen är sådan kontroll vid export till stater som har eller kan misstänkas ha använt kemiska vapen, konstateras det i resolutionstexten.

Prop. 1990/91:97

2.2 Sveriges medverkan i kampen mot massförstörelsevapen

Mitt förslag: En kontrollregim införs för vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller läm­nat detta utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Under det senaste decenniet har teknik för att tillverka och använda massförstörelsevapen spritts till allt fler länder, inkl. länder i regioner där svåra bilaterala motsättningar råder. Det gäller ut­rastning för att tillverka kärnvapen men även kemiska och t. o. m. biologis­ka stridsmedel samt bärraketer s.k. missiler för att transportera sådana vapen. Problemet förvärras av att en hel del av denna teknologi baseras på utrastning som används för legitima civila ändamål, t.ex. kärnkraft, kemisk industri, läkemedels- och livsmedelsindustri samt civila rymdprogram. När det gäller kärnvapen finns genom Internationella atomenergiorganet (lAEA) en interaationell kontroll som gäller NPT-an-slutna stater. Vidare finns de s. k. Londonriktlinjerna för export av kära-material, utrastning och teknologi. Motsvarande globala kontrollregimer saknas i fråga om bärraketer liksom i fråga om tillverkningen av kemiska stridsmedel.

Att problemet inte är teoretiskt framgår av att åtminstone ett femtontal länder i Mellersta Östern, Asien och Latinamerika nu disponerar eller själva utvecklar missiler som kan bära massförstörelsevapen. De kunska­per som krävs för att tillverka kemiska stridsmedel har samtidigt blivit vitt

12

spridda. Sådana stridsmedel har bevisligen använts i konflikten mellan     Prop. 1990/91:97 Irak och Iran och interat i Irak mot kurderna. Av andra uppgifter framgår att vissa stater även försöker skaffa sig en kapacitet att utveckla biologiska stridsmedel.

1 fråga om bärraketer har spridningen till stor del åstadkommits genom stormakternas försäljning av militära raketer till länder i tredje världen. Vissa avancerade missilprojekt i dessa länder bygger emellertid även på att man skaffat sig tillgång till civil rymdteknologi och applicerat den på militära projekt. Användningen av i princip civil utrastning kännetecknar i ännu högre grad tillverkningen av kemiska och biologiska stridsmedel. Vederbörande lands försvarsmakt vidtar därvid ofta stora ansträngningar för att dölja att den civila utrastningen skall användas för militära ända­mål.

Sveriges inställning är klar när det gäller spridning av massförstörelseva­pen. Vi betraktar dessa vapen som en fara för mänskligheten och verkar sedan länge aktivt för deras fullständiga eliminerande. Sverige har inga som helst ambitioner att anskaffa sådana vapen och ser stora faror för den internationella stabiliteten i att de sprids till nya länder. Det finns inte heller något svenskt nationellt intresse av att tillåta export av civil utrast­ning eller teknologi, om det är risk att den används för framställning av massförstörelsevapen.

Som jag redan har redogjort för har ett antal industristater uppmärk­sammat spridningsrisken beträffande bärraketer med lång räckvidd. Detta ligger bakom kontrollen enligt MTCR. Mot bakgrand av de pågående förhandlingarna om ett totalförbud mot kemiska vapen har bl. a. ländema inom den s. k. Australiengrappen infört exportkontroll av kemiska prekur­sorer som kan användas för framställning av kemiska stridsmedel.

Det är enligt min mening synnerligen angeläget att även Sverige bidrar till att förhindra spridning av produkter och teknologi för massförstörel­sevapen. 1 första hand bör vi se till att inte svenska produkter eller svensk teknologi kommer till användning för framställning av sådana vapen. Men det kan inte heller tillåtas att Sverige blir ett genomgångsland för sådan utrustning sedan andra stater infört kontrollregimer.

Min slutsats är således att Sverige bör införa ett kontrollsystem för att förhindra att produkter och teknologi, som kan användas i massförstörel­sesyfte, från eller via Sverige exporteras till länder som kan befaras använ­da dem i detta syfte.

De produkter och den teknologi som bör kontrolleras bör enligt interna­tionell förebild vara

bärraketer m. m. med en räckvidd av minst 300 kilometer och en lastför­måga av minst 500 kilogram liksom delsystem och viss utrastning,

utrustning som kan användas för tillverkning av kemiska och biologiska stridsmedel,

sådana kemiska substanser s.k. kemiska prekursorer som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel.

Regimen bör bygga på ett utförselförbud. Såvitt gäller missiler, m. m.

bör även teknologiöverföring regleras liksom överföring av viss program­

vara. Något motsvarande behov torde inte föreligga beträffande tillverk-

13

ningsutrustning avseende B-och C-stridsmedel eller kemiska prekursorer.     Prop. 1990/91:97

Däremot menar jag att det beträffande dessa kategorier finns skäl att

reglera bl. a. sådan försäljning och förmedling som kan ske från ett land till

ett annat, om åtgärderna vidtas i Sverige eller av svenska företag eller

myndigheter eller personer som är bosatta eller stadigvarande vistas i

Sverige. För samtliga fall bör gälla att regeringen efter prövning kan medge

tillstånd i det enskilda fallet.

De huvudprinciper som enligt min mening bör vara vägledande för prövningen av tillstånd är följande.

Den viktigaste prövningsgrunden bör vara vilken risk som föreligger för att den tillståndspliktiga produkten eller teknologin kan komma till an­vändning för utveckling, tillverkning eller insättande av massförstörel­sevapen. Detta får bedömas mot bakgrand av vad som är känt om motta­garlandets kapacitet på området, dess ambitioner att anskaffa sådana vapen samt spänningsförhållanden i regionen som kan påskynda en sådan utveckling. Om risken anses reell, bör tillstånd vägras.

En andra prövningsgrund bör vara en värdering av kvaliteten på sådana åtaganden om att produkten eller kunskapen endast skall användas för specificerade civila ändamål, som i förekommande fall görs från mottagar­landet eller köparen. Vid en sådan bedömning bör hänsyn tas bl.a. till vilka internationella eller andra åtaganden landet gjort att inte självt anskaffa massförstörelsevapen.

En tredje prövningsgrund bör vara risken för vidareexport till ett tredje land. Detta får bedömas bl. a. mot bakgrand av de kontrollregimer som råder i mottagarlandet.

Alla dessa faktorer bör vägas in i den totalbedömning, som det måste ankomma på regeringen att göra i varje enskilt tillståndsärende.

Enligt min mening bör vi eftersträva att få till stånd en effektiv kontroll­regim som undanröjer risken för spridning av produkter och teknologi som kan användas i massförstörelsesyfte från Sverige men som samtidigt inte i onödan begränsar legitim handel och teknologiöverföring för fredliga än­damål.

Jag vill här också ta upp frågan om hur en kontrollregim förhåller sig till Sveriges handelspolitiska åtaganden inom det allmänna tull- och handels­avtalet (GATT), i vårt frihandelsavtal med den Europeiska ekonomiska gemenskapen (EEC) och i EFTA-konventionen.

Samtliga dessa instmment undantar åtgärder som tillkommer i säker­hetssyfte. Den vidaste begränsningen gäller inom GATT som stadgar att avtalet inte innebär hinder för avtalsslutande part att vidta nödvändiga åtgärder för att skydda väsentliga säkerhetsintressen, där åtgärder bl.a. avser handel med varor som direkt eller indirekt äger rum i syfte att tillgodose militära behov.

Likartade bestämmelser finns i frihandelsavtalet med EEC samt i EFTA-konventionen.

Också inom EG finns det bestämmelser som ger medlemsländerna rätt att upprätthålla regimer på området.

Min slutsats är att en regim av det slag jag ämnar föreslå inte inkräktar

på Sveriges handelspolitiska åtaganden gentemot andra länder.

14

2.3 En fristående lagstiftning om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m.

Prop. 1990/91:97

Mitt förslag: Förbudet mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m. regleras i en särskild lag.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Några av remissinstanserna har förordat att den föreslagna regleringen samordnas med gällande lagstiftning, främst krigs­materiellagstiftningen.

FOA anser, bl. a. mot bakgrand av den översyn som nu sker av krigsma­teriellagstiftningen, att det är olämpligt att införa en separat lag om export­kontroll inom "delområden" som gäller massförstörelsevapen. De pro­blem som finns att tilllämpa nuvarande regelverk, främst det som gäller krigsmateriel och som redovisats i promemorian, bör enligt FOA kunna elimineras i samband med pågående översyner. De ändringar som erford­ras gäller främst tillämpnings- och klassificeringspraxis samt utformning och omfattning av krigsmaterielförteckningen. Även ÖB anser att en sam­ordning bör ske med förbudet mot utförsel av krigsmateriel. RPS pekar på det gränsdragningsproblem som kan uppstå om olika lagar gäller för pro­dukter som samtidigt klassificeras som krigsmateriel och produkter som kan användas i massförstörelsesyfte. Styrelsen menar att den typ av över­lappningar som nu har berörts bör undvikas så långt det är möjligt. Enklast förefaller detta kunna ske om man tar ett samlat grepp över hela problem-, området och för samman det nu aktuella lagförslaget med lagstiftningen om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel och om förbud mot utförsel av krigsmateriel. En sådan samlad lagstiftning skulle enligt RPS kunna erbjuda betydande fördelar inte bara för de rättstillämpade myndig­heterna utan också för dem, vilkas verksamhet styrs av de aktuella bestäm­melserna. ÖCB, FFA och SIND har framfört liknande synpunkter. 5A/och Statens strålskyddsinstilut anser att det inte är lämpligt att koppla kontrol­len av missiler till kärntekniklagstiftningen.

Skälen för mitt förslag: Några av de produkter som bör omfattas av en kontrollregim är redan i dag föremål för lagstiftning. Detta gäller framför allt lagstiftningen om krigsmateriel men också i något enstaka fall kämtek­niklagstiftningen och regleringen av viss högteknologi.

1 Sverige regleras sedan länge bl. a. utförsel av krigsmateriel. Regleringen har byggts ut vid flera tillfällen. Nu gällande lag (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. (utförsellagen) trädde i kraft den I juli 1988.

Enligt utförsellagen ankommer det på regeringen att meddela föreskrif­ter om vad som skall avses med krigsmateriel. I förordningen (1988:561) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. (utförselförordningen) anges att med krigsmateriel skall avses sådana varor som är upptagna i bilagan till förordningen och som inte har tillverkats före år 1890.1 bilagan

15

till förordningen finns en förteckning över krigsmateriel som innehåller 16     Prop. 1990/91:97 grupper materiel, vilka inom sig innehåller undergrapper.

1 utförsellagen stadgas att krigsmateriel inte får föras ut ur landet utan tillstånd av regeringen. Regeringens prövning sker med utgångspunkt från riktlinjer som har godkänts av riksdagen.

Förutom utförsel regleras upplåtelse och överlåtelse av rätt att utom landet tillverka krigsmateriel samt bedrivande av militärt inriktad utbild­ning av utländska medborgare. Genom nu gällande lag infördes också krav på tillstånd för att ingå avtal med någon utom landet om att för dennes räkning utveckla krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel. Även marknadsföring av krigsmateriel ät reglerad.

Enligt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmate­riel, m. m. (tillverkningslagen) krävs regeringens tillstånd för att få tillverka eller tillhandahålla krigsmateriel.

Till krigsmateriel hänförs materiel som är utformad för militär använd­ning. Om materielen i annan form eller annat utförande har en civil användning, måste den militära utformningen avvika från den civila på ett påtagligt sätt för att materielen skall anses utgöra krigsmateriel. Krigsma-terielkontrollen är alltså en s. k. single use-regim, vilket innebär att civil användning i princip utesluter klassificering som krigsmateriel och där­med också tillämpning av krigsmateriellagstiftningens bestämmelser. För att denna skall bli tillämplig på produkter som kan användas i massförstö­relsesyfte, krävs alltså att produkterna kan klassificeras som krigsmateriel.

Krigsmaterielbegreppet har nyligen varit föremål för utredning. Det­samma gäller lagstiftningen om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. Betänkandena (SOU 1989:66) Begreppet krigsmateriel och (SOU 1989:102) Utlandssamverkan på krigsmaterielområdet, som resp. utred­ning har resulterat i, har remissbehandlats. De är för närvarande föremål för överväganden inom regeringskansliet. I krigsmaterielbegreppsutred-ningen (SOU 1989:66) föreslås att utförsellagen byggs ut med en beskriv­ning av vilka materielslag (huvudkategorier) som omfattas av regelsyste­met. Den mer detaljerade förteckningen över berörda varuslag bör det enligt utredningen även i fortsättningen ankomma på regeringen att be­stämma. Utredningen specificerar tio huvudkategorier som den menar uttryckligen bör nämnas i utförsellagen. För fem av kategorierna föreslår utredningen beteckningen "krigsmateriel" och för de övriga beteckningen "jämställda med krigsmateriel".

Enligt utredningen bör ett funktionskriterium, dvs. materielens potenti­ella användning i en process vars operativa slutmål är att åstadkomma förstörelsebringande vapenverkan, vara den överordnade principen vid avgränsningen av de varuslag som skall beröras av reglerna i utförsellagen. Vid den mer detaljerade klassificeringen av enskilda produkter bör, enligt utredningen, liksom hittills konslruktionskriteriet, dvs. produkternas sam­mansättning och prestanda, vara det avgörande.

Vid en tillämpning av krigsmaterielbegreppsutredningens funktions-

och konstruktionskriterier skulle en produkt vara att betrakta som krigs­

materiel endast i den mån produkten har en potentiell användning i en

process vars operativa slutmål är att åstadkomma förstörelsebringande

16

vapenverkan och om den enligt objektivt verifierbara data beträffande Prop. 1990/91:97 sammansättning, egenskaper och prestanda har konstruerats, utrastats eller ändrats på ett sådant sätt att den påtagligt avviker från motsvarande civila materiel och har en militär effekt. En reglering som har detta krigs-materielbegrepp skulle lämna en stor del av de produkter som kan använ­das i massförstörelsesyfte utanför krigsmateriellagstiftningen. Sådana pro­dukter har som jag tidigare varit inne på huvudsakligen civil använd­ning.

En utvidgning av krigsmaterielbegreppet till att inbegripa alla de pro­dukter som bör omfattas av föreliggande förslag skulle innebära att inte bara utförsel och teknologiöverföring utan även andra för krigsmateriel specifika regler om bl.a. utveckling av krigsmateriel och marknadsföring skulle styra kontrollen över produkter som kan användas i massförstörel­sesyfte. Dessutom skulle de underkastas de utbyggda kontrollåtgärder som numera kännetecknar krigsmaterielområdet.

Till detta kommer att prövningsgrunderna för bl.a. utförsel av produk­ter som kan användas i massförstörelsesyfte i enlighet med vad jag tidigare sagt bör vara annorlunda än de som styr bedömningen av tillståndspröv­ningen i fråga om krigsmateriel.

Lagen om kärnteknisk verksamhet trädde i kraft år 1984. Lagen syftar till att ta till vara säkerheten vid verksamhet på kärnenergiområdet och att möjliggöra att de förpliktelser uppfylls som följer av de överenskommelser som Sverige ingått i syfte att förhindra spridning av kärnvapen. Lagen är en säkerhetslag som är speciellt inriktad på att tillgodose säkerheten vid verksamhet på kärnenergiområdet samt på att ge tillsyn över och insyn i sådan verksamhet. Enligt en till lagen hörande förordning får viss utrust­ning och material som har särskilt konstruerats eller iordningställts för bearbetning, användning eller framställning av kärnämne eller som annars är av väsentlig betydelse för framställning av kärnladdningar inte föras ut ur riket utan tillstånd av regeringen. Viss teknologiöverföring regleras också. Frågor om tillstånd prövas, med vissa undantag, av regeringen som utöver hänsyn till risken för spridning har möjlighet att från fall till fall beakta andra faktorer av t. ex. utrikes-, industri- eller handelspolitisk na­tur. I kärntekniklagen regleras även vissa s. k. dual use-produkter på kärn­teknikområdet.

För en lösning som skulle innebära att kärntekniklagens omfattning vidgas till att gälla även missiler m.m., talar det förhållandet att viss utförsel redan regleras i kärntekniklagstiftningen. Vidare har lagen en koppling till svensk icke-spridningspolitik och reglerar vissa dual use-pro­dukter.

Mot en utvidgning av kärntekniklagstiftningen talar emellertid att kärn­

tekniklagen är en säkerhetslag med tillämpning på civil kärnteknik. Anled­

ningen till att även dual use-produkter omfattas av kärntekniklagens utför­

selkontroll är ett vid lagens tillkomst konkret behov att kontrollera utförsel

av viss utrustning som inte omfattas av krigsmateriellagstiftningen. En

missilexportkontroll inom kärntekniklagstiftningens ram skulle enligt nu­

varande regim förutsätta en bedömning av den civila produkten utifrån

icke-spridningssynpunkt med hänsyn till mottagarlandets kärnvapenambi-

17

2   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 91

tioner. Detta skulle kräva en ändring i kämtekniklagens definition av     Prop. 1990/91:97 kärnteknisk verksamhet till att även inrymma kontroll av vissa komponen­ter till vapensystem. Med hänsyn till att lagen utformats i linje med gjorda NPT-åtaganden, skulle en sådan lagändring kunna komma att uppfattas som en positionsförändring vad gäller Sveriges tolkning av NPT.

Kontrollregimen beträffande missiler m. m. bör dessutom utformas så att tillståndsfrågorna ges en så allsidig nedrastnings- och säkerhetspolitisk bedömning som möjligt.

Kämtekniklagstiftningen är för närvarande föremål för översyn. Enligt direktiven (Dir 1989:10) skall en utvärdering ske bl.a. av frågan om vilka produkter kämteknikkontrollen skall omfatta. Även anpassningen till de internationella överenskommelser som Sverige har ingått på kärnener­giområdet skall kartläggas. Härmed avses dock inte en eventuell anslut­ning till sjustatsöverenskommelsen.

I Sverige råder vidare sedan år 1986 förbud mot att vidareexportera vissa högteknologiska varor som är belagda med exportrestriktioner i ursprungslandet [förordningen (1986:89) om förbud mot viss utförsel]. Syftet med förbudet är att förhindra att svenskt territorium används för att kringgå andra länders exportbestämmelser. Den svenska utförselprövning­en är således kopplad till resp. exportlands restriktioner. En missilkontroll bör emellertid grandas på andra överväganden. Ytterligare en omständig­het som talar emot en sådan ordning är att högteknologikontrollen hand­läggs av tullmyndigheterna, vilket är mindre lämpligt för missilkontrollen med hänsyn till de militärtekniska och politiska överväganden som bör ingå i tillståndsprövningen.

Någon svensk lagstiftning som tar sikte på utförsel av kemiska prekurso­rer finns för närvarande inte. Import och hantering av kemiska produkter regleras i lagen (1985:426) om kemiska produkter. Syftet med lagen är att förebygga skador på människors hälsa eller i miljön. Kemikalieinspek­tionen är handläggande myndighet för huvuddelen av den i lagen ingående regieringen.

Produktåterkallelsekommittén har i sitt betänkande (SOU 1988:65) Ex­port av farliga varor föreslagit vissa restriktioner för export av kemiska produkter som kan orsaka allvarlig skada på person eller i miljön. Härmed avses främst vissa industrikemikalier och bekämpningsmedel, livsmedel och läkemedel. För särskilt farliga ämnen föreslås regeringen få möjlighet att utfärda exportförbud.

I den reglering jag nu ämnar föreslå är det andra överväganden än de som rör varans farlighet i sig som bör ligga till grand för regeringens prövning. Regeringen bör, som jag kommer att redovisa närmare i det följande, granda sin bedömning bl.a. på om det finns skälig anledning anta att de kemiska prekursorerna kan komma att användas vid framställ­ning av kemiska stridsmedel. En sådan prövning bör alltså inte enbart utgå från produktens egenskaper, utan framför allt från faktorer bl. a. i motta­garlandet, såsom den avsedda användningen.

Jag anser därför att frågan om kontroll över kemiska prekursorer bör

inordnas i en lagstiftning vars syfte är att hindra spridning av massförstö­

relsevapen och inte inordnas i bestämmelserna om kemiska produkter.

18

Sammanfattningsvis menar jag att en samordning av kontrollen över Prop. 1990/91:97 produkter som kan användas i massförstörelsesyfte med krigsmateriellag­stiftningen inte är lämplig med hänsyn till produkternas karaktär av hu­vudsakligen civil utrastning. Syftet med de två kontrollregimema är också olika. Vad gäller krigsmateriel finns det ett svenskt säkerhetspolitiskt intresse att tillåta viss export. Detta är inte fallet när det gäller produkter och teknologi som kan missbrakas för att tillverka eller använda massför­störelsevapen.

Jag anser det inte heller lämpligt att lägga den nya kontrollregimen under de existerande regleringarna för kontroll av kämteknisk verksamhet resp. kontroll av kemiska produkter. Inte heller finns skäl att samordna regimen med högteknologikontrollen.

Mot denna bakgrand har jag stannat för att föreslå att en fristående kontrollregim införs som riktar in sig på sådana huvudsakligen civila produkter som kan användas för massförstörelsevapen. Härmed markerar vi från svensk sida, att massförstörelsevapen har en särställning, och att särskilda åtgärder måste vidtas för att förhindra deras spridning. Det stämmer också väl överens med de traditioner som Sverige såsom allians­fri stat har på nedrastningsområdet.

Den av mig förordade lösningen med en fristående lagstiftning i fråga om produkter som kan användas i massförstörelsesyfte kan komma att innebära att vissa produkter kommer att underkastas mer än en kontrollre­gim. Detta gäller främst sådana produkter som också omfattas av krigsma­teriellagstiftningen. Vissa produkter kan emellertid också tänkas falla un­der kärntekniklagstiftningen.

1 sådana fall då en produkt omfattas av den nu föreslagna lagstiftningen liksom av andra lagar och föreskrifter bör naturligtvis en samordnad tillståndsprövning eftersträvas. Det vanligaste förekommande fallet torde som jag nyss nämnt vara att en produkt faller under såväl den nu föreslag­na lagstiftningen som under krigsmateriellagstiftningen. Liksom när det gäller produkter som utgör krigsmateriel anser jag att tillståndsgivningen beträffande produkter som omfattas av den nu föreslagna lagen skall handhas av regeringen.

I de fall då det är regeringen som skall pröva tillstånd såväl enligt den nu föreslagna lagstiftningen som enligt annan lagstiftning torde det inte före­ligga några svårigheter att åstadkomma erforderlig samordning av till­ståndsprövningen.

En konsekvens av den nu föreslagna ordningen med en fristående lag­stiftning för kontroll av massförstörelseprodukter m.m. är att en och samma gärning kan utgöra brott både mot den föreslagna lagen och mot andra lagar och föreskrifter. Detta torde kunna bli aktuellt främst när en och samma gäming utgör brott förutom mot den nu föreslagna lagen också mot lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. Jag återkommer till denna fråga i specialmotiveringen (avsnitt 4).

19

2.4 Förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.

2.4.1 Förbud mot utförsel av vissa obemannade luftfarkoster, m. m.

2.4.1.1 Produklomfattning m. m.

Prop. 1990/91:97

Mitt förslag: Lagen skall, i den utsträckning regeringen föreskriver, gälla

1.

fullständiga robot- och raketsystem och andra obemannade luftfartkoster som har en lastförmåga av minst 500 kilogram och en räckvidd av minst 300 kilometer,

2.

delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial för system som avses i 1,

3.

provnings- och tillverkningsutrastning som särskilt utformats för system, delsystem och komponenter som avses i I 2 samt

4.

program för automatisk databehandling och annan programva­ra särskilt utformade för produkter som avses i 1 3.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. I departementspromemorian föreslogs dock, såvitt avser programvara, att regleringen endast skulle omfatta s. k. mjukvara lagrad på medium.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. Statens delegation för rymdverksamhet och Försvarsindustriföre­ningen förordar att civilt rymdsamarbete som regleras i mellanstatligt avtal skall undantas från lagens tillämpningsområde så att interaationellt civilt rymdsamarbete inte onödigtvis hindras. ÖCB, FOA och FFA ser stora svårigheter i att kontrollera efterlevnaden av ett förbud mot utförsel av mjukvara.

Skälen för mitt förslag: Regleringens omfattning bör bestämmas efter internationell förebild och av produkternas kapacitet för åstadkommande av massförstörelse. Detta innebär att vissa obemannade luftfarkostsystem och produkter som är nödvändiga för framställning eller användning av vapenbärare bör kontrolleras. Till denna kategori hör fullständiga robot-och raketsystem och andra obemannade luftfarkoster, om de har en last­förmåga av minst 500 kilogram och en räckvidd av minst 300 kilometer. I Sverige tillverkas inte ballistiska missiler eller självstyrande flygfarkoster med dessa prestanda. Ett civilt raketsystem avsett för uppskjutning av sönder eller satelliter innehåller emellertid, om det har tillräcklig kapaci­tet, komponenter, dataprogram och kunnande, användbara vid framställ­ning av ballistiska missiler. En reglering bör föratom kompletta system därför även omfatta delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial. Sådana produkter kan användas för att bygga om ett inhemskt, eller från annat land importerat, civilt system till en ballistisk missil.

I departementspromemorian föreslogs att regleringen skall omfatta "sär­skilt utformad mjukvara (dataprogram)". Härmed avsågs särskilt utfor-

20

mad mjukvara upptagen på datalagringsmedium såsom magnetband eller     Prop. 1990/91:97 diskett.

Till kategorin produkter som är nödvändiga för framställning eller an­vändning av vapenbärare måste enligt min mening hänföras sådan pro­gramvara som erfordras för bl.a. kontroll, styrning och navigering av missiler. I allmänhet är denna programvara speciell för varje missihyp. I Sverige utvecklad programvara för civila rymdprogram torde inte vara direkt användbar i en utländsk missil avsedd för massförstörelseändamål. Det är dock inte uteslutet att sådan programvara kan modifieras för att användas för missiler. Om inte programvara omfattas, skulle denna utan någon kontroll kunna överlåtas för användning i t. ex. kämvapenmissiler. Detta skulle inte vara tillfredsställande. Regleringen bör sålunda, enligt min mening, också omfatta programvara.

Även provnings- och tillverkningsutrastningar som har utformats sär­skilt för nyssnämnda system, delsystem, komponenter och för dessa ut­rustningar särskilt utformad programvara bör omfattas av kontrollen, om den föreslagna regleringen på ett verksamt sätt skall kunna hindra att produkter eller teknologi utnyttjas för framställning eller användning av vapenbärare.

Beträffande civilt rymdsamarbete vill jag anföra följande. Syftet med den reglering jag nu förordar är i och för sig inte att hindra .lationella och internationella civila rymdsamarbetsprogram. Utan något undantag för produkter som är hänförliga till civilt rymdsamarbete kommer dock även sådana produkter att omfattas av kontrollen, vilket naturligtvis kan upp­fattas som ett hinder i det civila rymdsamarbetet.

Sverige är medlem i European Space Agency (ESA) sedan starten år 1975. ESA har till syfte att för uteslutande fredliga ändamål bl. a. sörja för och främja samarbetet mellan europeiska stater inom rymdforskning och rymdteknologi och dessas tillämpning. Sverige deltar i flera av ESAs utvecklingsprogram (t.ex. bärraketen Ariane). Svensk industri har kon­trakt i bl. a. Arianes utvecklingsprogram och i dess produktionsfas.

Mot bakgrand av bl. a. ESAs uteslutande fredliga inriktning har särskil­da regler om överföring av kunskap och teknologi lill tredje part utvecklats inom ESA. Information om sådana överföringar skall ske till ESA, som uttrycker sin uppfattning om överföringen och remitterar informationen till medlemsstaterna. Dessa kan härvid begära att överföringen skall be­handlas vid särskilt sammanträde. Om överföringen avser av ESA ägd kunskap och teknologi, fordras två tredjedels majoritet bland medlemssta­terna för att överföring skall få ske.

Om överföringen avser kunskap och teknologi som ägs av ett kontrak-terat företag, har medlemsstaterna att vid sammanträdet uttrycka sin uppfattning om en överföring. Om mer än en tredjedel av medlemsstater­na röstar mot en överföring, anses en negativ uppfattning om utförsel ha framförts. Beslut om överföringen fattas sedan på nationell basis av rege­ringen i det land företaget hör hemma, i den mån produkterna är föremål för nationell utförselkontroll.

Även om detta förfarande kan synas betryggande för att hindra att

teknologi, överlåts åt tredje land, anser jag att ett generellt undantag från

21

lagens tillämpningsområde för produkter som omfattas av internationellt civilt rymdsamarbete skulle kunna leda till alltför långtgående konsekven­ser. Jag menar därför att något sådant undantag inte bör göras. Som jag skall återkomma till (avsnitt 2.4.1.2.), bör dock tillstånd såvitt avser pro­dukter och teknologiöverföring för civilt rymdsamarbete kunna utformas så att de kan ges för vissa projekt.

När det gäller svensk tillverkning av nu aktuella produkter vill jag omnämna följande.

Några svenska företag som utvecklar eller tillverkar sådana system eller delsystem som beskrivs i kategori I i MTCR finns som tidigare sagts inte.

Vad avser kategori 

II 

är redan nu Volvo Flygmotor och Saab Space engagerade i komponenttillverkning för Ariane och i utvecklingen av nästa generation Ariane-raketer.

Det finns ytterligare svenska företag med kompetens för utveckling och tillverkning av kategori Il-materiel. Hittills har deras inriktning härvid varit antingen robotar eller raketer med betydligt lägre prestanda än här aktuella eller bemannade flygplan. Ca tio svenska företag torde dock ha sådan kompetens inom missilområdet att de skulle kunna engagera sig i projekt som bör omfattas av en lagstiftning. Saab Missiles och AB Bofors har t.ex. omfattande kompetens för såväl studier och utveckling som tillverkning inom raketområdet.[REDACTED_EFTERNAMN] Radar Electronics utvecklar ra­darsystem, mikrovågssystem och fiberoptiksystem, vilka i vissa tillämp­ningar kan komma att omfattas av kontrollregimen.

Enligt min mening bör det ankomma på regeringen att närmare bestäm­ma produktomfattningen. Bakgranden är som jag tidigare har anfört dels den tekniska utvecklingen, dels att allt fler länder infört kontrollregimer för denna typ av produkter och att det därför är viktigt att undvika att Sverige blir ursprangs- eller transitland. En väsentlig föratsättning för att kunna åstadkomma detta är att det snabbt kan beslutas att en produkt eller grapp av produkter, som täcks av någon av huvudgrapperna, skall omfattas av kontrollen. Med denna konstmktion kan kontrollen ges en omfattning som väsentligen motsvarar MTCRregimen. Däremot bör redan i lagen anges de olika huvudkategorier inom vilka regeringen har att besluta om produktom­fattningen.

Prop. 1990/91:97

2.4.1.2 Utförsel

Mitt förslag: Förbud införs mot att utan regeringens tillstånd föra ut ur landet sådana produkter som avses i föregående avsnitt.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag. 1 promemorian föreslås bl.a. att regleringen skall omfatta förbud att föra ut särskilt utformad mjukvara (dataprogram) för kompletta system.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget om utförselförbud eller lämnat detta utan erinran. FOA anser att syftet med en

22

utförselkontroll är gott, men att kontroll av utförsel av mjukvara i prakti- Prop. 1990/91:97 ken är omöjlig. Lagringsmedier som magnetband och disketter kan själv­fallet kontrolleras av tullmyndighet men det väsentliga, mjukvaran, är enligt FOA information som lika väl kan överföras t.ex. per telefon eller brev. FOA anser därför att regleringen inte bör omfatta mjukvara, såvida inte annan principell syn används vid behandlingen av krigsmateriel. Även ÖCB och FFA pekar på kontrollproblem. GTS framför betänklighe­ter beträffande möjligheterna att kontrollera exporten av vissa angivna produkter.

Skälen för mitt förslag: En kontrollregim av det slag jag här förordar bör innefatta ett grundläggande förbud mot att föra ut till en början sådana produkter som anges i föregående avsnitt under punkterna 1 3, dvs. vissa obemannade luftfarkostsystem som kan användas i massförstörelsesyfte, vissa delsystem, komponenter och konstruktionsmaterial till dessa samt särskild provnings- och tillverkningsutrustning för sådana produkter. Där­med skulle både kompletta vapenbärare som kan användas för kärnvapen och för kemiska eller biologiska vapen och sådana delar och sådan utrast­ning som kan användas vid tillverkning av vapenbärare kontrolleras. Detta skulle också väl svara mot grunderna i de konventioner Sverige har anslutit sig till på detta område.

När det gäller mjukvara, eller programvara, har jag nyss givit uttryck för uppfattningen att även sådan programvara som är särskilt utformad för bl. a. kontroll, styrning och navigering av missiler liksom för delsystem och provnings- och tillverkningsutrastning bör omfattas av regleringen. Pro­gramvara inom detta område är så viktig för funktionen hos produkterna att en reglering inte skulle nå avsett syfte, om inte även särskild pro­gramvara reglerades. Detta stämmer också överens med vad som gäller enligt sjustatsöverenskommelsen.

När det gäller formen för reglering av programvara har några remissin­stanser pekat på att en utförselreglering kan innebära kontrollproblem. FOA har erinrat om atl den information som mjukvaran innehåller lika väl kan överföras t.ex. per telefon eller brev, vilket skulle kunna leda till ett kringgående av ett utförselförbud.

Med hänsyn härtill och till att programvara till sin karaktär är av mera immateriell natur, eller know how, kan ifrågasättas om inte kontroll av överföring av programvara borde regleras på samma sätt som i fråga om t. ex. upplåtelse av en tillverkningsrätt, dvs. genom att villkora ingående av avtal om överföring av programvara av tillståndsgivning, oavsett i vilken form överföringen senare äger ram.

En sådan ordning skulle emellertid kunna innebära vissa nackdelar.

Dels skulle den enskilde i samtliga fall, där sådan programvara som avses

regleras ingår i ett avtal, vara nödgad att först söka tillstånd för överföring

av programvara, även om denna avses tas upp på lagringsmedium, och

senare för utförsel av de produkter som programvaran hänför sig till. Jag

kan inte förorda detta som en generell regel. Ett viktigt hinder mot att

reglera kontrollen av programvara enbart som en form av kunskapsöverfö­

ring måste emellertid vara att man då inte skulle komma åt transitering av

programvara lagrad på fast medium. Som jag tidigare har anfört är ju ett

23

av skälen till den reglering jag nu förordar att vårt land inte skall kunna     Prop. 1990/91:97 utnyttjas som genomgångsland för handel med sådana produkter som kan användas i massförstörelsesyfte. Om programvara undantogs från en ut­förselkontroll, skulle detta syfte motverkas.

Jag menar därför att särskilt utformad programvara för bl.a. vissa obemannade luftfarkostsystem, delsystem och komponenter liksoni för provnings- och tillverkningsutrustning för sådana produkter skall omfattas av utförselkontroll. Som FOA har anfört har emellertid en utförselkontroll bara verkan om programvaran materialiseras i ett datalagringsmedium såsom databand, magnetband eller diskett. Svårigheten att tullkontrollera sådana produkter skall inte överdrivas.

Att enbart reglera utförsel av programvara lagrad på medium skulle emellertid som framgått av vad jag tidigare sagt innebära möjligheter till ett kringgående av bestämmelserna genom att välja en annan form av överföring av programvara, såsom t.ex. via telenätet. Detta skulle inte vara tillfredsställande. Jag kommer därför i det följande avsnittet att lämna förslag till hur jag menar att denna problematik skall lösas.

Beslut om undantag från ett utförselförbud bör ankomma på regeringen. 1 vad mån utförsel skall medges får bedömas från fall till fall utifrån en bedömning av humvida det finns risk för att produkterna kan komma att användas för framställning eller utveckling av massförstörelsevapen i mot­tagarlandet eller bli föremål för vidareexport.

De kriterier som enligt min mening bör ligga till grand för regeringens prövning bör vara

mottagarlandets mål för missil- och rymdprogram,

den aktuella exportens potentiella betydelse i mottagarlandet för ut­veckling eller framställning av obemannade bärare av massförstörel­sevapen, och

tillämpliga multilaterala överenskommelser.

Mottagaren bör regelmässigt avkrävas ett skriftligt åtagande om att produkterna skall ha civil användning och om att vidareexport inte skall ske.

Vid värderingen av slutanvändaråtaganden bör regeringen i enlighet härmed pröva den förväntade användningen i mottagarlandet och risken för vidareexport.

Regeringen bör göra en totalbedömning av samtliga relevanta omstän­digheter i varje enskilt fall. Vid bedömningen av risken för vidareexport kan förekomsten av en exportkontrollregim i mottagarlandet vara av bety­delse.

Det bör ankomma på sökanden att lämna de uppgifter om varans beskaffenhet, dess mottagare och användning m.m. som behövs för rege­ringens prövning.

Regeringen bör också kunna införskaffa de ytterligare skriftliga försäk­ringar beträffande produkternas användning som kan anses påkallade. Sådana försäkringar kan inhämtas antingen från köparlandets regering

eller det köpande företaget.

24

Vid beredningen av ärendena bör yttrande inhämtas från exempelvis FOA, när detta anses påkallat.

Regeringens tillstånd skall inhämtas i varje enskilt utförselärende. När fråga är om internationellt rymdsamarbete som regleras i mellanstatligt avtal bör regeringen, i sådana fall där någon risk för militär användning inte bedöms föreligga, kunna medge ett generellt tillstånd till utförsel av produkter som hänför sig till sådant samarbete. I sådana fall bör ett tillstånd kringgärdas av villkor och kontrollbestämmelser. Jag skall senare återkomma till hithörande frågor.

Som jag tidigare har sagt bör det ankomma på regeringen att bestämma produktomfattningen. Det bör självfallet vara ett syfte att definiera pro­dukterna så att tullmyndighetens kontroll inte försvåras.

Prop. 1990/91:97

2.4.1.3 Överföring av programvara i vissa fall

Mitt förslag: Programvara som särskilt utformats för missilproduk­ter får inte medelst telekommunikation eller på annat liknande sätt överföras från Sverige till mottagare i utlandet utan tillstånd av rege­ringen.

Departementspromemorian har inte särskilt tagit upp denna fråga.

Remissinstanserna: Som jag tidigare redovisat har FOA anfört att det väsentliga i fråga om programvara är informationen som lika gärna kan överföras per telefon eller brev som på lagringsmedier. En erforderlig kontroll kan därför enligt FOAs uppfattning inte erhållas genom en utför­selkontroll av programvara lagrad på visst medium.

Skälen för mitt förslag: I det föregående har jag förordat att särskilt utformad programvara för vissa obemannade luftfarkostsystem m.m. skall omfattas av regleringen. Jag har också angivit skäl till varför jag anser att sådan programvara som är lagrad på fast medium skall omfattas av utförselkontrollen. En begränsning av kontrollen till dessa fall skulle emel­lertid innebära en möjlighet till kringgående av regleringen genom att överföra programvara på andra sätt.

Detta skulle innebära att t. ex. ett svenskt företag som fått i uppdrag att skapa ett program för styrning av en missil fritt skulle kunna överföra programvaran via telenätet mellan konstruktörens dator och mottagarens dator, medan utförsel av motsvarande programvara i de fall den lagrats på ett medium skulle vara underkastad ett utförselförbud.

Detta skulle enligt min mening inte vara tillfredsställande. Jag menar därför att förbudet mot utförsel av programvara som är särskilt utformad för produkter som avses i avsnitt 2.4.1.1 bör kompletteras med ett förbud mot att i andra fall än vid utförsel överföra programvara till någon i utlandet utan tillstånd av regeringen. Detta förbud omfattar alltså de fall då programvara görs tillgänglig för någon i utlandet på annat sätt än via utförsel av programvara lagrad på fast medium. Vid prövningen av om undantag från förbudet skall medges bör regeringen beakta samma pröv-ningsgrander som vid prövning av utförseltillstånd.

25

FOA och FFA har pekat på svårigheteraa att kontrollera efterlevnaden av ett förbud mot överföring av programvara. Jag anser emellertid inte att dessa svårigheter utgör tillräckliga skäl för att avstå från en reglering.

Prop. 1990/91:97

2.4.1.4 Upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt

Mitt förslag: Avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom landet tillverka sådana produkter som avses i avsnittet 2.4.1.1 under punktema 1 3 får inte utan tillstånd av regeringen ingås här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt fö­retag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat förslaget utan erin­ran.

Skälen lör mitt förslag: Upplåtelse och överlåtelse av rätt att tillverka kompletta robot- och raketsystem och andra obemannade luftfarkoster och delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial för sådana system samt provnings- och tillverkningsutrastning som utformats särskilt för dessa pro­dukter, kan betraktas som en form av utförsel och därför som ett altemativ härtill. Somjag anfört tidigare finns det inte något svenskt säkerhetspoliriskt intresse som talar för att svensk teknologi som riskerar att bli använd för tillverkning av missiler m. m. görs tillgänglig i utlandet. Denna form av kunskapsöverföring bör därför enligt min mening omfattas av regleringen. Förslaget står också i överensstämmelse med de regimer som gäller i andra länder.

Upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom landet tillverka ifrågavaran­de produkter innebär att antingen en rättighet inom det industriella rätts­skyddets område och/eller kunskap, mot eller utan vederlag överförs till en utländsk mottagare. Objektet för avtalet kan utgöras exempelvis av såväl immaterialrättsligt skyddade rättigheter som driftserfarenheter som sak­nar egentligt rättsskydd.

Med rätt att tillverka produkter avses det medgivande som lämnas en motpart att utnyttja viss rätt eller att i enlighet med av upplåtaren eller överlåtaren tillhandahållna tekniska underlag såsom ritningar, beskriv­ningar eller programvara tillverka viss produkt.

Förslaget innebär att regeringens tillstånd krävs för att ingå ifrågavaran­de avtal. Detta är enligt min bedömning ett viktigt kompletterande bidrag till ansträngningarna att förhindra att teknologiskt kunnande förs vidare från Sverige till länder till vilka vi inte skulle tillåta export av den färdiga produkten.

Förbudet bör enligt min mening utformas så att avtal inte utan tillstånd av regeringen får ingås här i landet och inte heller utom landet om upplåta­ren/överlåtaren är en svensk myndighet, ett svenskt företag eller en person som är bosatt eller stadigvarande vistas här. Denna konstruktion av förbu-

26

dets omfattning stämmer överens med vad som i dag gäller på krigsmate­rielområdet.

Vid prövningen av om undantag från förbudet skall medges bör rege­ringen beakta samma prövningsgmnder som vid prövning av utförseltill­stånd.

Prop. 1990/91:97

2.4.2 Förbud mot utförsel av viss tillverkningsutrustning för biologiska eller kemiska stridsmedel, m. m.

2.4.2.1 Produktomfattning m. m.

Mitt fiirslag: Lagen gäller, i den utsträckning regeringen förskriver, utrastning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har i huvudsak lämnats utan erinran. SBL avstyrker förslaget bl. a. mot bakgmnd av att sådana produkter som enligt promemorieförslaget avses omfattas av en reglering inte är nödvändiga för att producera större mängder B-stridsmedel, även om de underlättar stor-skaleproduktion. Svea hovrätt vänder sig mot utformningen av bemyndi­gandet, som hovrätten finner väl generellt mot bakgmnd av att det enligt promemorian är mycket speciell utrastning som avses regleras. Hovrätten anser att det av lagen bör framgå vilken typ av utrastning som avses omfattas av kontrollen.

Skälen för mitt förslag: Under utredningsarbetets gång har FOA under­sökt vilken utmstning som främst kan förknippas med en anläggning för produktion av B-vapen och möjligheterna att övervaka handeln med så­dan utmstning. FOA konstaterade att det för närvarande pågår en intensiv forsknings- och utredningsverksamhet inom det biotekniska området, men att industriell produktion av utrastning eller biotekniska produkter i stor skala i Sverige är koncentrerad till ett fåtal större tillverkare.

Någon närmare kartläggning av handeln med nyckelutrastning har inte gjorts. Tillgänglig statistik är inte tillräckligt detaljerad för att ge en säker bild. Kontakter med berörda företag pekar på en utförsel av några tiotal kvalificerade utrastningar per år.

Den utrastning som används vid tillverkning av biologiska vapen är av utpräglad dual use-karaktär. Det är således möjligt att med utmstning avsedd för civil användning, t.ex. vaccin- och läkemedelsproduktion, tillverka stridsmedel. Praktiskt taget alla länder har en egen vaccin- och läkemedelsproduktion. Vid byggandet av en anläggning som kan tas i anspråk för sådana ändamål, kan det vara omöjligt att av vamleveransema dra några säkra slutsatser om anläggningens framtida produktion. Anlägg­ningar för tillverkning av vaccin och läkemedel kan ofta heh eller delvis även utnyttjas för att producera B-vapen.

Med hänsyn till att utmstning användbar för framställning av B-strids­medel huvudsakligen används för civila uppgifter, bör en reglering göras så

27

lite betungande som möjligt för den civila sektorn. Det torde därför vara lämpligt att begränsa regleringen till att omfatta endast specifik nyckelut­rastning som kan användas vid framställning av B-stridsmedel. Enligt min mening bör, i vart fall för närvarande, enbart sådan utrastning som är nödvändig för en säker högindustriell produktion av B-stridsmedel omfat­tas av regleringen, även om detta innebär att vissa produkter som kan användas för vapenframställning lämnas utanför regleringen. Avsikten är således inte att allehanda civila produkter som i någon form eller samman­sättning kan tas i anspråk för tillverkning skall underkastas en reglering.

Den utrustning jag framför allt tänker på som viktig att reglera är kvalificerade fermentorer och centrifugalseparatorer, eftersom de kan an­vändas vid produktion av stridsmedel i större skala utan omfattande skyddsåtgärder för personalen.

Jag har förståelse för Svea hovrätts synpunkter i fråga om räckvidden av bemyndigandet. Emellertid kan utvecklingen komma att leda till att även annan utrustning , fullt jämförbar med de nyss berörda, bör infogas under regleringen. Det är därför av vikt att bemyndigandet är så utformat att regeringen kan föreskriva om en sådan utvidgning.

Tillverkningsutrastning för kemiska stridsmedel har, som tidigare nämnts, över huvud taget inte varit föremål för internationella överens­kommelser. Någon tillverkning inom landet av specifik utrastning inom C-vapenområdet har enligt departementspromemorian inte kunnat identi­fieras. De skäl som redovisats för att handel med tillverkningsutrastning för B-vapenframställning bör kontrolleras, talar emellertid för en bered­skap för motsvarande kontroll av tillverkningsutrastning för kemiska va­pen. Härtill kommer att kemiska stridsmedel bevisligen har kommit till användning i internationell konflikt under 1980-talet. Det är därför enligt min mening angeläget att det införs en ordning som gör det möjligt för regeringen att ingripa och kontrollera handeln med sådan utrastning, om ett behov härav uppstår. Jag förordar därför att bemyndigandet för rege­ringen omfattar även tillverkningsutrastning som kan användas för till­verkning av kemiska stridsmedel.

Prop. 1990/91:97

2.4.2.2 Utförsel

Mitt förslag: Förbud införs mot att utan regeringens tillstånd föra ut ur landet sådan tillverkningsutrustning som avses under avsnitt 2.4.2.1, dvs. utmstning som kan användas för tillverkning av biolo­giska eller kemiska stridsmedel.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt departments-förslaget eller lämnat detta utan erinran. SBL har avstyrkt förslaget om kontroll av tillverkningsutrastning, eftersom man inte anser att den i promemorian föreslagna lösningen kommer att bli ett bra verktyg för att

28

minska de angivna riskerna. SBL menar att det blir svårt att övervaka eller    Prop. 1990/91:97 hindra vidareexport. 1 stället för ett utförselförbud förordar SBL att kon­trollen av B-vapenframställning skall ske genom öppet samarbete mellan t.ex. forskningslaboratorier inom det mikrobiologiska området, kombine­rat med möjligheter till inspektion med kort varsel.

Skälen för mitt förslag: Ett sådant tillvägagångssätt som SBL har föresla­git förutsätter, för att vara effektivt, enligt min mening ett omfattande internationellt samarbete med särskilt utsedda organ. Jag förordar i stället att förbud mot att föra ut sådan utrastning införs. Även om vi själva har liten produktion på området, åstadkoms med ett sådant förbud också ett hinder mot att Sverige blir transitland för ifrågavarande utrustning. Detta skäl kommer att få ökad styrka i takt med att andra länder inför kontrollåt­gärder på området.

Det är här viktigt att understryka att en kontroll måste ske på ett sådant sätt att den innefattar en allsidig nedrastnings- och säkerhetspolitisk be­dömning. En sådan bedömning bör ankomma på regeringen att göra.

Somjag nyss har anfört är det för närvarande kvalificerade fermentorer och centrifugalseparatorer som bör omfattas av en reglering. Den industri­ella produktionen i Sverige är, som jag också har nämnt, koncentrerad till ett fåtal tillverkare. Antalet utförseltillfallen per år torde begränsa sig till några tiotal. En utförselkontroll kommer därför sannolikt inte att bli särskilt betungande för vare sig industrin eller tillståndsgivande myndig­het.

Beträffande tillverkningsutrastning som kan användas för C-vapen-framställning har, som jag nyss sagt, någon sådan utrustning inte identifi­erats som för närvarande kan vara intressant för en utförselkontroll. Som jag tidigare har anfört bör emellertid en beredskap för en kontroll finnas.

Liksom beträffande missilprodukter m. m. bör regeringen kunna medge undantag från utförselförbudet. De bedömningar som enligt min mening bör ligga till grand för regeringens prövning av ett ärende om utförsel av tillverkningsutrastning som kan användas för framställning av B- och C-stridsmedel bör vara

om det finns anledning anta att tillverkningsutrustningen kan komma att användas antingen för framställning av biologiska eller kemiska stridsmedel eller vid forskning, utveckling, utprovning eller liknande åtgärd för att främja framställning av sådana vapen, och

risken för vidareexport till tredje land.

Regeringen bör göra en totalbedömning av samtliga relevanta omstän­digheter i varje enskilt fall. Vid bedömningen av risken för vidareexport kan det vara av betydelse om det finns en exportkontrollregim i mottagar­landet.

Det bör ankomma på sökanden att lämna de uppgifter om varans beskaffenhet, dess mottagare och användning m. m. som behövs för rege­ringens tillståndsprövning. Regeringen bör kunna införskaffa de ytterligare försäkringar beträffande produktemas användning som kan anses påkalla­de.

29

Vid beredningen av ärenden bör yttrande inhämtas från FOA, SBL och andra myndigheter, när detta anses påkallat.

Prop. 1990/91:97

2.4.2.3 Förbud mot försäljning och förmedUng av tillverkningsutrustning som finns utom landet m. m.

Mitt förslag: Sådan utmstning som avses i avsnittet 2.4.2.1, dvs. utrustning som kan användas för tillverkning av biologiska och kemiska stridsmedel och som finns utom landet får inte här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom försäljning, utbjudande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet utan tillstånd av regeringen.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har lämnats utan erinran utom av SBL, som avstyrker förslaget om kontroll av tillverkningsutrustning i dess hel­het.

Skälen för mitt förslag: Den grundläggande inställningen är att Sverige inte bör medverka till att produkter eller teknologi som riskerar att använ­das för framställning av massförstörelsevapen förs ut ur landet. När det gäller tillverkningsutrustning som kan användas för framställning av B-och C-stridsmedel, liksom som jag skall återkomma till beträffande kemiska prekursorer, finns skäl att från svensk sida se till att sådana produkter inte sprids genom svensk försorg även om det inte är fråga om utförsel från Sverige. Del är enligt min mening angeläget att förhindra att någon här i landet utan kontroll t.ex. köper upp tillverkningsutrastning i utlandet och säljer den vidare utan att utrastningen passerar svenskt territorium eller förmedlar sådan utrustning som finns utom riket från ett land till ett annat. Ett sådant handlande skulle stå i direkt motsats till de svenska nedrustningssträvandena. Jag föreslår därför att det införs ett förbud mot att utan regeringens tillstånd här i landet till någon i utlandet tillhandahålla sådan tillverkningsutrustning som inte finns i landet. Förbu­det bör också hindra svenska myndigheter, svenska företag och personer som är bosatta eller stadigvarande vistas här att utom landet tillhandahålla sådan utrustning rill någon i utlandet.

Regeringens prövning av ett tillståndsärende bör grundas på samma bedömning som i fråga om tillstånd till utförsel.

Inte heller här kan jag finna att en bättre kontroll skulle kunna utövas på det sätt SBL föreslagit.

30

2.4.3 Förbud mot utförsel av vissa kemiska produkter, m. m.

2.4.3.1 Produktomfattning m. m.

Prop. 1990/91:97

Mitt förslag: Lagen gäller, i den utsträckning regeringen föreskriver, kemiska produkter som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel (kemiska prekursorer).

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat detta utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Som jag förut nämnt varierar omfattningen av de kemiska produkter som är föremål för kontroll i andra länder. Som mest regleras ett femtiotal prekursorer, framför allt genom utförselkontroll. För att söka utröna omfattningen av den svenska handeln med motsvarande prekursorer uppdrog utrikesdepartementet under beredningsarbetet åt kommerskollegium att företa en kartläggning av importen till, exporten från och framställningen i Sverige av vissa kemikalier som kan tjäna som utgångspunkt vid tillverkningen av kemiska stridsmedel. I uppdraget in­gick även att samråda med generaltullstyrelsen samt att höra berörda branschföreningar.

Kemikalier som kan utnyttjas för framställning av nervgaserna tabun, sarin, soman och VX liksom de hudskadande kemiska stridsmedlen se­napsgas och lewisit uppdelades i uppdraget i följande kategorier:

1.

Kemikalier med ingen eller mycket begränsad fredlig användning.

2.

Kemikalier som även har fredlig användning för framställning av bekämpningsmedel, brandhindrande medel, farmaceutiska produkter etc.

3.

Högre alkylderivat av kemikalier i kategori 1 och 2, vilka ger derivat av aktuella kemiska stridsmedel.

4.

Kemikalier som tillverkas kommersiellt i stor skala för fredlig an­vändning.

Kommerskollegium konstaterade i sitt yttrande sammanfattningsvis att någon mera omfattande handel med resp. tillverkning av de aktuella kemikalierna syntes förekomma endast i ett fåtal fall. Sannolikt, menade kommerskollegium, förekom det härutöver handel med små kvantiteter av flertalet kemikalier i fråga avsedda för forsknings- och laboratorieverk­samhet. Denna handel kunde dock inte kartläggas i utredningen.

Kemikontoret har i yttrande till kommerskollegium uppgivit att konto­ret bland sina medlemsföretag funnit tillverkning av endast en av de i remissen angivna kemikalierna (tillhörande grupp 3). Kemikontoret påpe­kade vidare att flertalet av de aktuella kemikalierna kan tänkas användas för forskningsändamål inom läkemedelsindustrin. Det är här fråga om kvantiteter upp till ett kilogram. Kemikalierna i grapp 4 angavs vara föremål för allmän handel.

Vid bestämmandet av omfattningen av regleringen bör hänsyn tas till bl. a. vilka produkter som regleras i andra länder, produkternas lättillgäng­lighet och de pågående övervägandena inom ramen för nedrustningskonfe­rensen. Det bör vara en uppgift för regeringen att meddela närmare före-

31

skrifter om vilka produkter som skall omfattas av regleringen och i vilken utsträckning. Liksom när det gäller tillverkningsutrastning för B- och C-vapen, bör urvalet av produkter göras så att den legitima handeln inte onödigtvis hindras, vilket innebär att sådana prekursorer som tillverkas kommersiellt i stor skala för fredlig användning i princip inte bör omfattas av en reglering.

Prop. 1990/91:97

2.4.3.2 Utförsel

Mitt förslag: Förbud införs mot att utan regeringens tillstånd föra ut ur landet sådana prekursorer som avses i avsnitt 2.4.3.1, dvs. såda­na kemiska produkter som kan användas för tillverkning av kemi­ska stridsmedel.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. Några remissinstanser, däribland FOA, GTS och Svea hovrätt, har haft synpunkter på promemorians förslag att undanta vissa mindre sänd­ningar från lagens tillämpningsområde.

Skälen för mitt förslag: Som jag nyss har redovisat är handeln från Sverige med sådana kemiska prekursorer som kan komma att bli föremål för reglering begränsad. Detta innebär emellertid inte att Sverige inte bör bidra till de interaationella ansträngningarna att förhindra tillverkning och användning av kemiska vapen. I en situation där ett stort antal ensidiga handelsreglerande åtgärder redan har genomförts, vilket kan leda till att nya handelsmönster uppkommer, finns enligt min mening skäl att förebygga att Sverige utnyttjas som ursprangsland eller transitland. Härtill kommer att en nationell kontroll av handel med kemiska produkter kom­mer att erfordras i framtiden, när en kemvapenkonvention träder i kraft. Jag föreslår därför att det införs ett förbud mot att föra ut sådana kemiska prekursorer som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel och som enligt regeringens bestämmande skall omfattas av en reglering. Rege­ringen bör även här kunna medge tillstånd till utförsel i det enskilda fallet.

De bedömningsgrander som bör ligga till grand för regeringens till­ståndsprövning bör vara

om det finns skälig anledning anta att de kemiska prekursorerna kan komma att användas för framställning av kemiska stridsmedel eller vid forskning, utveckling, utprovning eller liknande åtgärd för att främja framställning av sådana stridsmedel,

mängden av aktuell vara, eftersom det krävs vissa mängder för att kemiska prekursorer skall vara militärt intressanta, och

risken för vidareexport.

Ovanliga omständigheter bör också beaktas. Uppgift om samband med exempelvis leveranser av produktionsinstallationer, som skulle kunna an­vändas för tillverkning av kemiska vapen, är en omständighet som rege-

32

ringen bör ta hänsyn till vid tillståndsprövningen. När det gäller risken för    Prop. 1990/91:97 vidareexport kan hänsyn tas till om mottagarlandet har en egen kontrollre­gim.

Sökanden bör lämna sådana uppgifter om varans beskaffenhet, dess mottagare och användning m. m. som behövs för regeringens tillstånds­prövning.

Regeringen bör också kunna införskaffa de skriftliga försäkringar beträf­fande produktemas användning som kan anses påkallade. Sådana försäk­ringar kan införskaffas från det köpande företaget eller mottagariandets regering.

Vid beredningen av ärenden bör vid behov yttrande inhämtas från kemikalieinspektionen och andra berörda myndigheter.

I promemorians förslag till regeringsförfattning gjordes ett generellt undantag från utförselförbudet beträffande sändningar understigande 20 kilogram kemiska prekursorer. Några remissinstanser har vänt sig mot detta. Även om detta är en fråga som ankommer på regeringen att besluta i, vill jag här kommentera den.

För kemvapenframställning av militär betydelse krävs stora mängder kemikalier. Med hänsyn härtill och för att handeln med substanser avsed­da för fredliga ändamål, t. ex. forskning, inte skall hindras mer än nödvän­digt kan ifrågasättas om inte utförsel av viss mängd kemiska produkter skulle kunna undantas från tillståndskravet. I så fall skulle en lämplig gräns vamnder utförsel borde få ske fritt kunna vara sändningar omfattan­de högst 20 kilogram. Häremot har GTS invänt att en sådan ordning skulle kunna leda till ett kringgående av utförselförbudet och till kontrollpro­blem, medan FOA däremot anser att gränsen för undantag från utförsel­förbudet borde kunna höjas till att omfatta sändningar om 100 kilogram.

Mot bakgmnd av att det krävs stora mängder kemiska produkter för C-vapenframställning av militär betydelse och annat främjande av sådan framställning, får risken för kringgående betraktas som obetydlig, om mindre sändningar av kemiska prekursorer undantas frän utförselkonlroll. Promemorian har utgått från att det torde finnas möjligheter för tullmyn­digheterna att observera om ett sådant generellt undantag från utförselför­budet missbrakades, samt uttalat att om tullmyndigheternas observationer vid export skulle ge anledning till förmodan att ett sådant undantag miss­brukades, frågan fick tas under förnyade överväganden. GTS har emeller­tid inte bejakat detta synsätt, utan i stället framhållit att tullverkets möjlig­heter att i efterhand upptäcka om ett sådant undantag missbrakas är begränsade.

Jag har tagit intryck av remisskritiken i denna del när den menat att ett undantag för mindre sändningar skulle kunna leda till risk för kringgående av utförselförbudet och i övrigt medföra kontrollproblem. Å andra sidan menar jag att det är angeläget att handeln med små mängder inte får hindras mer än nödvändigt. Då det kan antas att utförsel av små mängder kemiska prekursorer normalt sker i etablerade relationer under förhållan­den där det inte finns anledning att befara något missbrak, t.ex. för forskningsändamål, menar jag att det nyss redovisade syftet att inte onö-

33

3   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 97

digtvis hindra handeln, kan nås genom generella utförseltillstånd för viss tid. Sådana tillstånd kan förenas med villkor och kontrollbestämmelser.

Prop. 1990/91:97

2.4.3.3 Förbud mot försäljning ochjörmedling av kemiska produkter som finns utom landet, m. m.

Mitt förslag: Sådana kemiska produkter, som avses i avsnitt 2.4.3.1, dvs. kemiska prekursorer som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel och som finns utom landet får inte här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom försäljning, utbjudande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet utan tillstånd av regeringen.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanseraa har lämnat förslaget utan erin­ran.

Skälen för mitt förslag: Jag har beträffande viss tillverkningsutrastning som finns utom landet förordat en ordning som innebär att regeringens tillstånd skall krävas för att här i landet åt någon i utlandet tillhandahålla tillverkningsutrastning som finns utom landet liksom att det för en viss krets av personer samt för svenska myndigheter och företag skall krävas sådant tillstånd också för att utomlands tillhandahålla utrastning till någon i ut­landet.

Som jag också har redovisat ligger bakom denna inställning intresset av att bl.a. svenska företag och enskilda inte utan kontroll engagerar sig i handel med denna typ av produkter på internationell nivå. Detta synsätt gör sig med än större styrka gällande när det gäller t. ex. försäljning från Sverige av kemiska prekursorer som inte finns här eller förmedling av så­dana prekursorer åt kontrahenter i utlandet.

Det måste således vara ett svenskt intresse att kemiska prekursorer som finns utom landet inte sprids till någon i utlandet genom handelstransak­tioner i Sverige, eller genom tillhandahållande av bl.a. svenska företag eller personer med fast anknytning till landet, om det finns en risk för att prekursorema kan komma att användas vid tillverkning av kemiska strids­medel. Också tillhandahållanden av prekursorer som finns utom riket bör därför i vissa fall kontrolleras.

I enlighet härmed förordar jag att kemiska prekursorer som omfattas av regleringen och som finns utom landet inte här i landet och inte heller utom landet av svenskt företag, svensk myndighet eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här får tillhandahållas genom försäljning, utbju­dande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet utan tillstånd av regeringen.

Prövning av humvida tillstånd skall ges i det enskilda fallet bör göras på motsvarande sätt som angetts i avsnitt 2.4.3.2 om prövningen av utförsel­ärenden.

34

2.5 Villkor och återkallelse av tillstånd m. m.

2.5.1 Villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser

Prop. 1990/91:97

Mitt förslag: Tillstånd enligt lagen får förenas med villkor samt med kontroll- och ordningsbestämmelser.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan erinran. Flera har emellertid efterlyst exempel på situationer där det kan vara befogat att förena ett tillstånd med villkor eller kontroll- och ord­ningsbestämmelser.

Skälen för mitt förslag: Beslut om tillstånd bör kunna förenas med villkor samt med kontroll- och ordningsbestämmelser. 1 fråga om beslut om tillstånd till utförsel kan anges t.ex. att utförseln bara får ske till angiven mottagare och att vidareexport fömtsätter regeringens medgivan­de. I syfte att kontrollera att levererade produkter kommit avsedd motta­gare tillhanda, bör ett utförseltillstånd kunna förenas med en kontrollbe­stämmelse som innebär ett åliggande för exportören att inge en handling som utvisar att produkterna nått avsedd mottagare. En sådan handling kan i speciella fall utgöras av en bekräftelse om mottagandet eller av doku­mentutfärdande av mottagarlandets tullmyndigheter, t.ex. en tullsedel, som visar att produkterna inklarerats för mottagarens räkning. I beslutet kan också krävas att tillståndet skall sändas åter till regeringen efter verk­ställd leverans. Ett beslut om utförsel för demonstrationsändamål, kan in­nehålla kontrollbestämmelser som ålägger exportören att anmäla till rege­ringen när materielen återinförts in i landet.

Som villkor vid överlåtelse eller upplåtelse av tillverkningsrätt kan anges att den framställda materielen inte exporteras vidare eller att exportfrågan skall underställas den svenska regeringen.

Ytterligare kontroll- och ordningsbestämmelser som kan vara aktuella vid ett sådant avtal är t.ex. att upplåtaren/överlåtaren skall rapportera till regeringen hur avtalet löper och omfattningen av tillverkningen enligt avtalet.

Behovet av villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser kan också göra sig gällande i fråga om överföring av programvara och tillhandahål­lande av produkter som finns utom landet.

35

2.5.2 Återkallelse av tillstånd

Prop. 1990/91:97

Mitt förslag: Tillstånd till utförsel skall kunna återkallas av regering­en, om tillståndshavaren har åsidosatt villkor eller brutit mot kontroll- eller ordningsbestämmelser som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. Det­samma gäller tillstånd att överföra programvara samt att tillhanda­hålla tillverkningsutrustning för B- och C-stridsmedel och kemiska prekursorer som inte finns inom landet.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget har av flertalet remissinstanser lämnats utan erinran. Svea hovrätt påpekar att förslag saknas om att tillstånd till att ingå avtal om upplåtelse eller överlåtelse av rätt att i utlandet tillverka missilprodukter skall kunna återkallas.

Skälen för mitt förslag: För vissa fall bör det finnas en möjlighet för regeringen att återkalla ett meddelat tillstånd. Detta bör gälla i fråga om tillstånd till utförsel liksom tillstånd att överföra en programvara samt tillstånd att tillhandahålla tillverkningsutrastning för biologiska och kemi­ska stridsmedel samt kemiska prekursorer. Ett skäl att återkalla ett givet tillstånd kan vara att tillståndshavaren åsidosätter ett villkor eller bryter mot en ordnings- eller kontrollbestämmelse. Att ett tillstånd kan återkallas på grand av vilseledande eller felaktiga uppgifter följer redan av allmänna förvaltningsrättsliga principer.

Andra särskilda skäl kan bestå i att ett land, som vid tidpunkten för regeringens beslut inte kunde misstänkas producera massförstörelsevapen, senare börjar med sådan tillverkning.

Föratsättningen för att det skall vara meningsfullt att återkalla ett givet tillstånd är självfallet att utförsel, överföring av programvara eller till­handahållande enligt tillståndet helt eller delvis ej ägt mm.

När det gäller fråga om återkallelse av tillstånd att ingå avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av rätt att tillverka produkter till någon utom landet vill jag säga följande. Regeringens tillstånd avser avtalets ingå­ende. Ett återkallande av ett sådant tillstånd skulle kunna få effekt bara undertiden mellan regeringens tillståndsgivning och avtalets ingående. Om vilseledande är för handen, kan ett sådant tillstånd återkallas utan särskilda föreskrifter därom. Om avtalet redan är ingånget, torde emellertid en åter­kallelse vara verkningslös. Jag menar därför att en bestämmelse om åter­kallelse av tillstånd till ingående av avtal avseende tillverkningsrätter inte skall tas in i lagen. Jag vill samtidigt framhålla att regeringen givetvis alltid har möjlighet att avslå en ansökan om utförsel av produkter som har sam­band med t. ex. upplåtelse av tillverkningsrättigheter, om förutsättningarna för fortsatta leveranser inte skulle vara för handen.

36

2.6 Ansvarsbestämmelser m. m.

Prop. 1990/91:97

Mitt förslag: Överträdelse av utförselförbudet bestraffas enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling.

Överträdelse av förbudet mot att överföra programvara och mot att ingå avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av tillverk­ningsrätt beträffande missilprodukter liksom överträdelse av förbu­det mot att tillhandahålla vissa produkter som finns i utlandet skall föranleda straffansvar, om det inte är fråga om ringa fall. Detsamma gäller vilseledande av regeringen att meddela tillstånd att göra sådan överföring, ingå sådant avtal eller att tillhandahålla sådana produk­ter.

På samma sätt som gäller enligt varasmugglingslagen i fråga om utförsel skall för de nyssnämnda gärningarna en särskild straffskala gälla för grovt brott. Vidare skall, liksom fallet är beträffande utbyte av brott enligt varasmugglingslagen, utbyte av brott enligt de nya ansvarsbestämmelserna kunna förklaras förverkat.

Lämnande av oriktig uppgift i en ansökan om tillstånd eller i någon annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt den nya lagen liksom överträdelse av ett villkor eller en kontroll- eller ordningsbestämmelse som meddelats med stöd av lagen omfattas av straffansvar, om det inte är fråga om ringa fall.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt förslag, men saknar bestämmelser om grovt brott i annat fall än det som bestraffas enligt lagen om varasmuggling.

Remissinstanserna: Förslaget har av flertalet remissinstanser lämnats utan erinran. RÅ påpekar bl. a. att de i promemorian föreslagna straffbe­stämmelserna delvis omfattar samma typ av förfaranden som regleras i lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m. m. och lagen om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m. m. och att dessa två lagar och den föreslagna lagen har något olika utformade straffbestämmelser. RÅ kan inte se något sakligt skäl för detta och anser att det vore av värde att anknyta de nu föreslagna straffbestämmelserna till regelsystem som redan gäller på om­rådet. Detta regelsystem borde enligt RÅ helst samtidigt ses över så att enhetliga straffbestämmelser kunde tillskapas för hela det aktuella fältet. Svea hovrätt föreslåratt det till paragrafen som hänvisar till varusmugglings­lagens regler läggs ett andra stycke som reglerar uppsåtligt vilseledande av regeringen att meddela utförseltillstånd. Kammarrätten i Göteborganser att det kan behöva klargöras huruvida lämnande av oriktig uppgift innefattar även underlåtenhet att lämna erforderiiga uppgifter och förtigande.

Skälen för mitt förslag: Överträdelse av ett förbud mot att utan tillstånd föra ut produkter ur landet bestraffas som varusmuggling enligt lagen (1960:418) om straff för varusmuggling (varasmugglingslagen). Enligt va­rusmugglingslagen är dessutom ett antal andra i den lagen angivna förfa­randen att anse som varusmuggling, t. ex. försök till olovlig utförsel eller vilseledande av tillståndsgivande myndighet att utfärda tillstånd om man

37

därigenom föranleder att godset förs ut. Dessa bestämmelser kan givetvis     Prop. 1990/91:97

bli tillämpliga när det gäller olovlig utförsel av de produkter som omfattas

av den nya lagen. 1 lagen bör därför på samma sätt som har skett i lagen

(1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. (utförsellagen)

tas in en erinran om att bestämmelserna om olovlig utförsel och försök

därtill finns i varusmugglingslagen.

Överträdelse av förbudet mot att utan tillstånd ingå avtal som innefattar upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt beträffande missilprodukter bör enligt min mening i ansvarshänseende jämställas med det i utförsel­lagen föreskrivna förbudet mot att ingå avtal om upplåtelse eller överlåtel­se av tillverkningsrätt beträffande krigsmateriel. För överträdelser av det nyssnämnda förbudet bör därför i den nya lagen straffskalan bestämmas till böter eller fängelse i högst två år, om gärningen skett uppsåtligen, eller till böter eller fängelse i högst sex månader, om gärningen skett av oakt­samhet. 1 ringa fall bör inte dömas till ansvar.

Det jag nu har anfört beträffande straffskalan för nyssnämnda överträ­delser bör enligt min mening gälla även för överträdelse av förbudet att överföra särskilt utformad programvara för missilprodukter liksom för överträdelse av förbudet att tillhandahålla vissa produkter som finns utom landet, nämligen tillverkningsutrustning för biologiska och kemiska strids­medel och kemiska prekursorer.

Till skillnad från vad som gäller enligt utförsellagen anser jag emellertid att straffsanktionen när det gäller gärning som begåtts av oaktsamhet inte bör begränsas till sådan gärning som begåtts av grov oaktsamhet. En sådan gradering av det subjektiva rekvisitet kan vålla svårigheter i rättstillämp­ningen och, som framgår av det nyss sagda, bör det enligt min mening i vart fall inte dömas till ansvar i ringa fall.

Som jag redan har anfört kan den som genom vilseledande förmår tillståndsgivande myndighet att lämna tillstånd till utförsel som annars är förbjuden bestraffas enligt varusmugglingslagen, om man därigenom för­anleder att gods förs ut i strid mot förbudet. Även den som uppsåtligen genom att vilseleda regeringen utverkar tillstånd till överföring av särskilt utformad programvara eller till ingående av avtal om upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt beträffande missilprodukter liksom till till­handahållande av vissa produkter som finns utom landet och som därige­nom föranleder att överförande, avtal eller tillhandahållande kommer till stånd bör, liksom vad som gäller enligt varasmugglingslagen i fråga om olovlig utförsel, dömas till böter eller fängelse i högst två år. Har vilseledan­det skett genom oaktsamhet, bör dömas till böter eller fängelse i högst sex månader. 1 ringa fall bör inte dömas till ansvar.

1 departementspromemorian föreslås inte att det i den nya lagen skall tas in någon särskild straffskala för vissa grova överträdelser.

För egen del anser jag att omständigheterna i vissa fall kan vara så

försvårande att en strängare påföljd är motiverad. Jag tänker framför allt

på situationer då det varit fråga orn produkter av särskilt farligt slag, om

brottet avsett betydande värde eller om gärningen annars varit av särskiU

allvarlig art. Enligt min mening finns det sålunda anledning att beträffande

sådana gärningar införa en särskild straffskala för grovt brott. I enlighet

38

med vad som gäller enligt utförsellagen bör därför enligt den nya lagen för brott som är att anse som grovt dömas till fängelse i lägst sex månader och högst fyra år.

Den som lämnar oriktig uppgift i en ansökan om tillstånd eller förtiger en uppgift som kan vara av betydelse för regeringens bedömning, bör kunna bestraffas för detta förfarande. Detta bör även gälla uppgifter i andra handlingar som är av betydelse för prövning av ett ärende enligt lagen, t. ex. uppgifter i samband med att fråga om återkallelse aktualiseras. Ansvar för sådant oriktigt uppgiftslämnande bör emellertid vara subsidiärt i förhållande till de övriga bestämmelser som jag berört. Även den som åsidosätter ett villkor eller bryter mot en kontroll- eller ordningsbestäm­melse som har meddelats med stöd av lagen bör kunna bestraffas. Straff­satsen bör bestämmas till böter eller fängelse i högst sex månader. 1 ringa fall bör inte dömas till ansvar.

Till frågan om förverkande av utbyte av brott återkommer jag i special­motiveringen (avsnitt 4).

Några av remissinstanserna har funnit att en samordning bör ske med ansvarsbestämmelserna i krigsmateriellagstiftningen. Somjag tidigare har anfört är utförsellagen föremål för översyn inom utrikesdepartementet. 1 samband med att jag presenterar de förslag som kan komma att aktualise­ras med anledning av de utredningar jag tidigare nämnt, kommer jag också att behandla samordningen av ansvarsbestämmelserna i de aktuella kon­trollregimerna.

Prop. 1990/91:97

2.7 Rättsprövning

Mitt förslag: 1 2§ lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut görs undantag för beslut enligt den föreslagna lagen om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m.

Departementspromemorians förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Endast kammarrätten i Göteborg har kommenterat förslaget. Kammarrätten ifrågasätter om inte beslutet om återkallelse av tillstånd borde kunna bli föremål för rättsprövning.

Skälen för mitt förslag: Lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut trädde i kraft år 1988. Dess syfte är att säkerställa att svensk lagstiftning generellt motsvarar de krav på domstolsprövning som anges i den europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna. Beslut som regeringen och andra myndigheter meddelar i förvaltningsärenden och som inte kan komma under någon annan dom­stols prövning, kan enligt lagen överprövas av regeringsrätten, om beslutet rör tillämpningen av föreskrifter om förhållanden som avses i 8 kap 2 eller 3 § regeringsformen, dvs. civilrättsliga och "betungande" offentligrättsliga föreskrifter.

Från prövningsinstitutet undantas för närvarande tio gmpper av beslut

39

som inte kan omfattas av europakonventionens krav på tillgång till dom-     Prop. 1990/91:97 stolsprövning, däribland beslut vari inbegrips beslut om återkallelse av tillstånd enligt lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmate­riel, m. m. Denna lag inrymmer typiskt sett politiska ställningstaganden som bör undantas från tillämpningsområdet för rättsprövning.

Motsvarande synpunkter gör sig gällande beträffande beslut enligt det framlagda förslaget till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m. Också här är det fråga om beslut som typiskt sett är av utpräglat utrikes- och säkerhetspolitisk karak­tär. Beslut enligt denna lag bör därför enligt min mening undantas från tillämpningsområdet för lagen om rättsprövning av vissa förvaltningsbe­slut.

2.8 Ikraftträdande, behov av övergångsbestämmelser och kostnader m. m.

Jag föreslår att den nya lagen om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte m.m. träder i kraft den 1 juli 1991. Svea hovrätt har ifrågasatt behov av övergångsbestämmelser för eventuellt befintliga avtal som kan komma att omfattas av den nu föreslag­na lagstiftningen liksom för avtal som kan vara under utarbetande vid lagens ikraftträdande. Jag kan emellertid inte finna att avtal som kan vara under utarbetande vid lagens ikraftträdande eller eventuella optioner i förefintliga avtal bör undantas från kravet på tillståndsprövning.

Beträffande redan ingångna avtal, t. ex. avseende upplåtelse av tillverk­ningsrätt kommer den föreslagna lagen att kräva tillstånd t.ex. för utförsel som är förbunden med ingångna förpliktelser på det reglerade området. Min uppfattning är att något behov av övergångsbestämmelser inte förelig­ger.

Beredningen av ärenden enligt den nya lagen bör ske inom utrikesdepar­tementet. Samråd bör i förekommande fall ske med andra departement. Jag har redan under resp. regleringsområde nämnt att yttranden i vissa fall bör inhämtas från myndigheter med särskild kunskap om de aktuella produktområdena.

Handläggningen av ärenden kan hanteras inom ramen för tillgängliga resurser och kommer således inte att föranleda ytterligare kostnader för statsverket.

3 Upprättade lagförslag

1 enlighet med det anförda har inom utrikesdepartementet upprättats förslag till

1.   lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i

massförstörelsesyfte, m.m.,

2.   lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvalt­

ningsbeslut.

40

Det under 2. angivna förslaget har upprättats i samråd med chefen för     Prop. 1990/91:97 justitiedepartementet.

4 Specialmotivering

4.1 Förslaget till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.

Inledande bestämmelser

1 §   Lagen gäller i den utsträckning regeringen föreskriver

1.

fullständiga robot- och raketsystem och andra obemannade luftfar­koster som har en lastförmåga av minst 500 kilogram och en räckvidd av minst 300 kilometer,

2.

delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial för system som avses i 1,

3.

provnings- och tillverkningsutrastning som särskilt utformats för system, delsystem och komponenter som avses i I och 2,

4.

program för automatisk databehandling och annan programvara sär­skilt utformade för produkter som avses i 1 3,

5.

utrastning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel, och

6.

kemiska produkter som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel (kemiska prekursorer).

Paragrafen anger i punktform de olika huvudgmpper inom vilka regering­en har att bestämma lagens tillämpningsområde.

2 § Utöver vad som sägs i denna lag kan bestämmelserna i lagen

(1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m. m., lagen

(1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. samt lagen

(1984:3) om kärateknisk verksamhet vara tillämpliga.

Som jag har anfört i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3) kan vissa produkter komma att omfattas såväl av den nu föreslagna lagen som av lagstiftningen avseende krigsmateriel. Det kan inte heller uteslutas att någon produkt kommer att omfattas också av käratekniklagstiftningen eller annan lagstiftning. Paragrafen, som inte är uttömmande, innehåller en erinran om detta. Utförselförbud kan finnas också inom andra regel­komplex, t.ex. enligt föreskrifter utfärdade med stöd av lagen (1971:176) om vissa internationella sanktioner. I samtliga fall i exemplifieringen ankommer prövningen av en ansökan om tillstånd på regeringen som har att företa en prövning enligt tillämpliga lagar i ett sammanhang. Som jag har redogjort för i det föregående, skall olika faktorer ligga till gmnd för regeringens prövning enligt de skilda regelkomplexen.

Utförsel m. m.

3 §   Produkter som avses i 1 § får inte föras ut ur landet utan tillstånd av

regeringen.

41

Paragrafen anger att utförsel av produkter som avses i I § inte får ske utan     Prop. 1990/91:97 tillstånd. Bestämmelsen avser utförsel såväl efter tillverkning i Sverige som utförsel efter import till Sverige eller utförsel efter transitering, förva­ring på tullager, tullupplag eller i frihamn.

Prövning av tillståndsärendet bör ankomma på regeringen, bl. a. med tanke på de utrikespolitiska överväganden som måste ingå i bedömningen. De faktorer som bör ligga till gmnd för bedömningen har redovisats i den allmänna motiveringens avsnitt om resp. huvudgrupp.

4 § Programvara som avses i 1 § 4 får inte heller meddelst telekommuni­kation eller på annat liknande sätt överföras från Sverige till mottagare i utlandet utan tillstånd av regeringen.

I den allmänna motiveringen (avsnitt 2.4.1.2 och 2.4.1.3) har redovisats att programvara som är särskilt utformad för produkter som avses i 1 § 1 3 i vissa fall kan lagras på fast medium såsom databand, disketter och kretskort. Sådana produkter omfattas av utförselförbudet enligt 3 §. Om emellertid, överföring sker t. ex. via telenätet, kan inte utförselförbudet bli tillämpligt. Överföring av programvara regleras i sådana situationer ge­nom förevarande paragraf Bestämmelsen är tillämplig t. ex. för det fall någon i Sverige konstmerar ett dataprogram för styrning av en speciell missil och för över programvaran till sin uppdragsgivare i utlandet via telenätet.

Upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt

5 § Avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom landet tillverka produkter som avses i 1 § 1 3 får inte utan tillstånd av regering­en ingås här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här.

Denna bestämmelse gäller enbart missiler m. m. och reglerar överföring av teknologi. Med rätt att tillverka produkter avses det medgivande som lämnas en motpart att utnyttja en viss rätt eller att i enlighet med av upplåtaren eller överlåtaren tillhandahållna underlag tillverka en produkt. Bestämmelsen omfattar som anförts i avsnitt 2.4.1.3 inte bara upplåtelse eller överlåtelse av rättigheter som åtnjuter rättsligt skydd, t. ex. i form av patent utan även varje sådan upplåtelse eller överlåtelse som innebär ett tillhandahållande av tekniskt underlag e.d. som utgör en fömtsättning för mottagaren att starta en egen tillverkning. I de tekniska underlagen kan ingå upplysningarom uppfinningar och metoder, kontroll-och konstmktionsföreskrifter, beskrivningar av arbetsprocesser, datapro­gram m. m.

Tillhandahållande av tillverkningsutrustning

6 § Produkter som avses i 1 § 5 6 och som finns utom landet får inte här

i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag

eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom

42

försäljning, utbjudande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet     Prop. 1990/91:97 utan tillstånd av regeringen.

Denna bestämmelses syfte är att förhindra att framställning av biologiska eller kemiska stridsmedel främjas genom vissa andra förfaranden än utför­sel av utrustning eller kemiska substanser från Sverige. Genomgående gäller att dessa förfaranden skall avse produkter som finns utanför Sverige. Så snart produkterna kommer in till Sverige gäller i stället vad som sägs i 3 § om utförsel. Bestämmelsen är tillämplig t. ex. för det fallet att en person eller företag i Sverige avser att förmedla tillverkningsutrastning eller kemiska produkter från ett land till ett annat eller att angiven krets personer, företag eller myndigheter i utlandet avser förmedla ifrågavaran­de utmstning eller kemiska prekursorer åt nägon i utlandet. Detsamma gäller vid försäljning eller utbjudande mot vederlag. Missiler m. m. omfat­tas inte av detta stadgande.

Villkor m. m.

7 § Ett tillstånd enligt denna lag får förenas med villkor samt med kon­troll- och ordningsbestämmelser.

Det ligger i sakens natur att tillstånden kan vara tidsbegränsade. Villkor eller kontroll- eller ordningsbestämmelser får inte vara onödigt betungan­de.

Återkallelse av tillstånd

8 § Tillstånd enligt 3,4 och 6 §§ får återkallas av regeringen, om tillstånds­havaren har åsidosatt villkor eller bmtit mot kontroll-eller ordningsbestäm­melser som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra sär­skilda skäl till återkallelse.

Bestämmelsen i 8 § föreskriver att beviljade tillstånd till utförsel, överfö­ring av programvara i vissa fall eller tillhandahållande kan återkallas av regeringen, om tillståndshavaren har åsidosatt villkor eller kontroll- eller ordningsbestämmelser eller om det annars finns särskilda skäl till en åter­kallelse. 1 den allmänna motiveringen har angivits skälen för att tillstånd enligt 5 § inte bör omfattas av bestämmelsen. Möjlighet att återkalla ett givet tillstånd bör i princip utnyttjas endast när detta är nödvändigt.

Ansvarsbestämmelser m. m.

9 §   Bestämmelser om olovlig utförsel och försök därtill finns i lagen

(1960:418) om straff för vamsmuggling.

10      §   Den som bryter mot 4, 5 eller 6 § döms,

1.  om gärningen har skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst två

år,

2.     om gämingen har skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst

sex månader.

43

Den som uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att lämna     Prop. 1990/91:97 tillstånd enligt 4, 5 eller 6 § och därigenom föranleder att överföringen, avtalet eller tillhandahållandet kommer till stånd, döms till böter eller fängelse i högst två år. Om gärningen har skett av oaktsamhet, döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

11      § Har brott enligt 10 § begåtts uppsåtligen och är det att anse som

grovt skall dömas till fängelse i lägst sex månader och högst fyra år.

Vid bedömande om brottet är grovt skall särskilt beaktas om produkter­na varit av särskilt farligt slag, om brottet avsett betydande värde eller om gärningen annars varit av särskih allvarlig art.

12      § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåt­

ligen eller av oaktsamhet

1.

i annat fall än som avses i 9 § och 10 § andra stycket lämnar oriktig uppgift i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt denna lag,

2.

åsidosätter villkor eller bryter mot kontroll- eller ordningsbestämmel­se som har meddelats med stöd av denna lag.

1 ringa fall skall inte dömas till ansvar.

13

§ Till ansvar enligt denna lag skall inte dömas, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

14

§ Utbyte av brott som avses i 10 och 11 §§ skall förklaras förverkat, om inte detta är uppenbart oskäligt.

1 9§ har intagits en erinran om att överträdelse av utförselförbudet och försök därtill bestraffas enligt bestämmelserna i varusmugglingslagen. Som har framgått av den allmänna motiveringen (avsnitt 2.6) kan även den som genom vilseledande förmår tillståndsgivande myndighet att lämna till­stånd till utförsel och därigenom föranleder att utförseln kommer till stånd dömas för varasmuggling enligt varusmugglingslagen. Att olovlig utförsel liksom vilseledande av myndighet under vissa omständigheter är att anse som grov vamsmuggling och bestraffas enligt en strängare straffskala fram­går av varusmugglingslagen.

Straffbestämmelserna i 10 § avser överträdelse av förbudet att överföra programvara (4 §), förbudet att ingå avtal om upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätt inom missilområdet (5 §) liksom överträdelse av för­budet att tillhandahålla tillverkningsutrustning för biologiska eller kemi­ska stridsmedel eller kemiska prekursorer som finns utom landet (6 §).

I andra stycket har tagits in en bestämmelse om ansvar för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet, genom vilseledande förmår regeringen att lämna tillstånd enligt 4, 5 eller 6 § och därigenom föranleder att överfö­ringen, avtalet eller tillhandahållandet kommer till stånd.

Av tredje stycket i paragrafen följer att det i ringa fall inte skall dömas till ansvar.

En särskild straffskala gäller om ett brott som avses i 10 § är att anse som

grovt. En bestämmelse om detta finns i 11 §. Bestämmelsen tar sikte

endast på uppsåtliga gärningar. Straffskalan inrymmer fängelse i lägst sex

44

månader och högst fyra år. I bestämmelsen anges exempel på omständig- Prop. 1990/91:97 heter som skall beaktas vid bedömande om brottet är grovt. En gärning av särskilt allvarlig art får anses föreligga om t.ex. en överlåtelse av en tillverkningsrätt inneburit att produkter av kvalificerat slag kommit att tillverkas i ett land som kan antas tillverka massförstörelsevapen och till vilket utförsel av motsvarande produkter inte kunnat komma i fråga. Detta bör också gälla i fråga om överlåtelse av programvara och tillhanda­hållande av vissa produkter som finns utom landet.

1 12 § föreskrivs straff för den som uppsåtligen eller av oaktsamhet i annat fall än som avses i 9 § och 10 § andra stycket lämnar oriktig uppgift i en ansökan om tillstånd eller i någon annan handling som är av betydelse för prövning av ett ärende enligt lagen eller som bryter mot ett villkor eller någon kontroll- eller ordningsbestämmelse som meddelats med stöd av la­gen. Med lämnande av oriktig uppgift jämställs förtigande av uppgift. Be­stämmelsen är subsidiär till såväl varusmugglingslagen som denna lags be­stämmelser. Straffskalan inrymmer böter eller fängelse i högst sex månader. 1 ringa fall skall inte dömas till ansvar.

Enligt krigsmateriellagstiftningen är straffbestämmelserna i denna subsi­diärt tillämpliga, om gärningen redan är belagd med straff enligt brottsbal­ken. Även den nya lagen bör i fråga om straffansvar vara subsidiärt tillämplig i förhållande till brottsbalken. En bestämmelse om detta har tagits in i 13 §.

Som jag redan har angett i den allmänna motiveringen (avsnitt 2.3) får förslaget om en fristående kontroll av massförstörelsevapen den konse­kvensen att en gärning som är belagd med straff enligt den nya lagstiftning­en kan föranleda ansvar också enligt föreskrifter på näraliggande områden. Det vanligast förekommande fallet torde vara att även krigsmateriellag­stiftningen är tillämplig. Ansvar enligt annan kontrollagstiftning kan emel­lertid också tänkas komma i fråga. 1 de flesta sådana fall torde det vara naturiigast att betrakta gärningen som endast ett brott. Det kan emellertid inte uteslutas att vissa fall kan uppkomma som föranleder en annan bedömning. Det får ankomma på de rättstillämpande myndigheterna att med ledning av allmänna principer i varje enskilt fall ta ställning till de olika frågor om brottskonkurrens m. m. som härvid kan uppkomma.

Enligt 14 § skall utbyte av brottsligt förfarande som avses i 10 och 11 §§ kunna förklaras förverkat.

När det gäller brottsligt förfarande som avses i 9 § medför hänvisningen till varusmugglingslagen att den lagens bestämmelser om förverkande blir tillämpliga på sådant förfarande.

4.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut

I paragrafen görs undantag från lagen om rättsprövning av vissa förvalt­

ningsbeslut för beslut enligt den föreslagna lagen om förbud mot utförsel

av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m. De

närmare skälen härför har utvecklats i den allmänna motiveringen.

45

5 Hemställan

Prop. 1990/91:97

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att anta förslagen till

1.

lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.,

2.

lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvalt­ningsbeslut.

6 Regeringens beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

46

Departementspromemorians lagförslag

Pop. 1990/91:97

Bilaga 1

Förslag till

Lagom

förbud mot utförsel av vissa produkter som kan

användas i massförstörelsesyfte, m. m.

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1

§ I denna lag finns föreskrifter om förbud mot utförsel och tillhanda­hållande av vissa produkter som kan användas i syfte att åstadkomma massförstörelse, liksom föreskrifter om förbud mot upplåtelse och överlå­telse av rätt att utom landet tillverka sådana produkter.

2

§ Utöver vad som sägs i denna lag gäller bestämmelserna i lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m., lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. samt lagen (1984:3) om kärateknisk verksamhet.

3

§   Lagen gäller i den utsträckning regeringen föreskriver

1.

kompletta robot-, raket- och andra obemannade luftfarkostsystem med en lastförmåga av minst 500 kilogram och som har en räckvidd på minst 300 kilometer,

2.

delsystem, komponenter, konstruktionsmaterial och särskilt utfor­mad mjukvara (dataprogram) för system som avses i 1,

3.

tillverkningsanordningar och tillverkningsutrustning som särskilt ut­formats för tillverkning av system som avses i 1 och 2,

4.

utrustning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel, och

5.

kemiska produkter som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel (kemiska prekursorer).

Förbud mot utförsel

4 § Produkter som avses i 3 § får inte föras ut ur landet utan tillstånd av regeringen, om inte annat följer av denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Förbud mot upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätl

5 § Avtal som innebär upplåtelse eller överiätelse av rätt att utom riket tillverka produkter som avses i 3 § 1 3 får inte utan tillstånd av regering­en ingås här i riket och inte heller utom riket av svensk myndighet, svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här.

Förbud mot tillhandahållande

6 §   Produkter som avses i 3 § 4 och 5 och som finns utom riket får inte

här i riket och inte heller utom riket av svensk myndighet, svenskt företag

47

eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom     Prop. 1990/91:97 försäljning, utbjudande mot vederlag eller förmedling åt någon i utlandet     Bilaga 1 utan tillstånd av regeringen.

Villkor och återkallelse av tillstånd

7

§ Ett tillstånd enligt denna lag får förenas med villkor samt med kon­troll- och ordningsbestämmelser.

8

§ Tillstånd enligt 4 och 6 §§ får återkallas av regeringen om tillstånds­havaren har åsidosatt föreskrifter, villkor eller kontroll- eller ordningsbe­stämmelser som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse.

Ansvarsbestämmelser

9 § Bestämmelser om ansvar för olovlig utförsel av produkter som avses i

3 § och för försök därtill finns i lagen (1960:418) om straff för varasmugg­

ling.

10      §   Den som bryter mot 5 eller 6 § döms

1.    om gärningen skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst två år,

2.  om gärningen skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst sex

månader.

Den som uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att lämna tillstånd enligt 5 eller 6 § och därigenom föranleder att avtalet eller till­handahållandet kommer till stånd döms till böter eller fängelse i högst två år.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

11      § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåt­

ligen eller av oaktsamhet

1.   i annat fall än som avses i 10 § andra stycket lämnar oriktig uppgift i

ansökan om tillstånd enligt denna lag, eller

2.   bryter mot villkor eller kontroll- eller ordningsbestämmelse som har

meddelats med stöd av denna lag.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

12 §   Till ansvar enligt denna lag skall inte dömas, om gämingen är belagd med straff i brottsbalken.

13 §   Utbyte av brottsligt förfarande som avses i 10 § skall förklaras förverkat, om inte detta är uppenbart oskäligt.

Denna lag träder i kraft den

48

Sammanställning av remissyttranden över

Pop. 1990/91:97

promemorian (Ds 1990:4) kontroll av vissa

""

produkter som kan användas i massförstörelsesyfte

Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av justitiekanslern (JK), riksåklagaren (RÅ), kommerskollegium (KK), överbefälhavaren (ÖB), försvarets materielverk (FMV), överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB), försvarets forskningsanstalt (FOA), flygtekniska försöksanstalten (FFA), statens bakteriologiska laboratorium (SBL), generaltullstyrelsen (GTS), statens industriverk (SIND), styrelsen för teknisk utveckling (STU), statens delegation för rymdverksamhet, affärsverket FFV, rikspo­lisstyrelsen (RPS), kemikalieinspektionen, statens strålskyddsinstitut, sta­tens kärnkraftsinspektion (SKl), Svea hovrätt, kammarrätten i Stockholm, kammarrätten i Göteborg, kungliga tekniska högskolan (KTH), delegatio­nen (UD 1972:02) för utveckling av folkrättens regler om humanitet i krig (Folkrättsdelegationen), utredningen om översyn av kärntekniklagstift­ningen (ME 1989:03), Grossistförbundet Svensk Handel, Sveriges försvarsindustriförening. Kemikontoret, Plast och kemikalieleverantörers förening. Svenska Rymdaktiebolaget, Sveriges Socialdemokratiska Kvin­noförbund (SSKF),och Folkpartiets Kvinnoförbund.

1 Allmänt

l departementspromemorian föreslogs att kontroll av utförsel m.m. av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte skall införas.

Remissinstanserna är över lag positiva till att kontroll införs.

RA 

anser att Sveriges internationella åtaganden gör det angeläget att införa en lagstiftning med bestämmelser om kontroll av ifrågavarande produkter.

KK finner att de föreslagna kontrollåtgärderna ansluter sig väl till de kontrollsystem som åtskilliga andra länder redan tillämpar.

ÖB har ingen erinran mot promemorians förslag.

FMV tillstyrker lagförslaget. Beträffande robotområdet är det verkets uppfattning att den föreslagna regleringen inte kommer att medföra några påtagliga negativa konsekvenser för svensk industri. Verket berörs princi­piellt av förslagen om tillverkningsutrastning och kemiska prekursorer, men eftersom FMV varken genomför eller medverkar i någon verksamhet som påverkas av förslaget förutses inga svårigheter om lagstiftningen trä­der i kraft.

ÖCB instämmer i huvudsak i bedömningarna i departementspromemo­rian och tillstyrker lagförslaget. Styrelsen ser dock vissa generella svårighe­ter vad gäller kontroll och gränsdragningsfrågor.

FOA anser att förslaget innebär en komplettering av nuvarande kontroll

av massförstörelsevapen i lagen om förbud mot utförsel av krigsmateriel,

m. m. och lagen om kärnteknisk verksamhet. FOA delar uppfattningen att

49

4   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 90

en effektivare och utvidgad exportkontroll inom området massförstörel-     Prop. 1990/91:97

sevapen behövs för att stödja Sveriges aktiva nedrustningsarbete.

Bilaga 2

FFA instämmer i det uttalade syftet bakom förslaget och finner att berörda förhållanden bör lagregleras.

SBL avstyrker förslaget såvitt avser tillverkningsutrustning för biologis­ka stridsmedel..

GrS har inget att erinra mot att exportrestriktioner införs, men föratser klassificeringsproblem.

SIND framhåller att många av de produkter som omfattas av förslaget har civil användning, varför det är viktigt att det noggrant definieras vilka produkter som omfattas av regleringen och att ärendena behandlas snabbt och enkelt.

Statens delegation Jor rymdverksamhet delar promemorians uppfattning om behovet av ett kontrollsystem för utförsel av teknologi och produkter som i ett mottagarland kan innebära risk för en inte önskvärd användning och spridning. Delegationen poängterar att ett kontrollsystem inte får utformas eller tillämpas på ett sådant sätt att det verkar försvårande och hindrande av export av produkter avsedda uteslutande för fredliga ända­mål.

STU ser tekniken som ett medel att åstadkomma ett för medborgarna och miljön bättre samhälle. Användning av produkter i massförstörelsesyf­te står i motsatsställning till dessa strävanden. STU instämmer därför i kravet på att produkter som kan omvandlas på ett sådant sätt blir föremål för kontroll. Med hänsyn till att produkterna också kan användas för civila syften, anser STU att reglerna måste utformas på ett sådant sätt att fredlig och angelägen användning av tekniken inte onödigtvis förhindras.

RPS har ingen erinran mot att samhället skaffar sig kontroll över pro­dukter som kan användas i massförstörelsesyfte.

SKI delar promemorians inställning till behovet av att reglera utförseln av missiler och därtill hörande teknologi som kan användas för produktion av kärnvapenbärare, med hänsyn till den starka kopplingen till icke­spridnings- och nedrastningsfrågor.

Kemikalieinspektionen tillstyrker förslaget såvitt gäller kemiska prekur­sorer.

KTH framhåller att utvecklingen inom militärteknologin sker minst lika snabbt som utvecklingen inom grandläggande och tillämpad forskning. Ledtiderna för överföring av kunskaper från laboratorier till utveckling av nya produkter blir allt kortare. Detta ställer, enligt KTH, stora krav på den lagstiftning som reglerar produkter som kan användas i massförstörelsesyf­te. KTH har koncentrerat sitt svar på de områden som berör biologiska och kemiska stridsmedel, eftersom det är där den snabbaste utvecklingen kan ske, samtidigt som "gråzonen" mot legitim verksamhet är ovanligt stor, med kontrollproblem som följd.

Folkrättsdelegationen välkomnar promemorieförslaget och menar att

det till viss del kan göras gällande att lagförslag av den typ som nu

aktualiserats redan tidigare borde ha realiserats. Sålunda föreskriver B-

vapenkonventionens artikel III att varje stat förbinder sig att inte på något

sätt hjälpa någon stat eller intemationeU organisation att tillverka eller

50

förvärva medel eller utrustning som är B-vapenrelaterad. Ett svenskt ex-     Prop. 1990/91:97

portförbud som täcker såväl statliga som privata företags agerande får     Bilaga 2

anses vara påkallat mot bakgrund av denna bestämmelse, med hänsyn till

att vårt näringsliv har en sådan struktur och utvecklingsnivå att risk för

export av komponenter med såväl fredlig som militär användning skulle

kunna föreligga. Den nu föreslagna lagstiftningen är enligt delegationen väl

ägnad att främja de nämnda internationella överenskommelsernas anda

och syfte.

Försvarsindustriföreningen ansluter sig i stort till departementsprome­morians förslag, men har invändningar avseende förslagets inverkan på den civila rymdindustrins möjligheter att verka i ett internationellt per­spektiv.

Kemikontoret och Plast- och Kemikalieleverantörers Förening anser att det är eftersträvansvärt att motverka användning och tillverkning av kem­iska vapen, men anser att det föreligger svårigheter när det gäller de prak­tiska möjligheterna att regleringsvägen förhindra sådan verksamhet. Dessa remissinstanser menar att vi inte minst under den senaste tiden har fått illustrationer till hur svårt det är att i en fri internationell marknadsekonomi praktiskt täppa till alla möjligheter för dem som vill skaffa sådana vapen. De anser att den enda effektiva lösningen därför sannolikt är internationella avtal, men motsätter sig inte att Sverige, i linje med andra länder, vidtar åtgärder och framhåller att det är viktigt att dessa inte orsakar alltför om­fattande byråkrati.

SSKF ansluter sig till de överväganden som redovisas i promemorian och anför att det är viktigt att potentiella luckor i den svenska vapenex­portlagstiftningen täpps till. SSKF anser det också angeläget att Sverige som för en offensiv nedrustningspolitik och regelmässigt är pådrivande i nedrustningsförhandlingarna håller jämna steg med de stater som är i färd med att införa nationella tillämpningsbestämmelser.

Folkpartiets kvinnoförbund anser det angeläget att Sverige, som skrivit under icke-spridningsavtalet, aktivt verkar för att begränsa riskerna för kärnvapenspridning.

2 En fristående lagstiftning

RA 

anser att frågan om den lagkonkurrens med angränsande lagstiftning som blir en konsekvens av förslaget bör klargöras.

ÖB menar att behovet av att samordna föreliggande förstag med försla­get i betänkandet (SOU 1989:102) utlandssamverkan på krigsmaterielom­rådet bör övervägas.

ÖCB anser att samordningsfrågor bör övervägas ytterligare i lagstift­ningsarbetet.

FOA finner det olämpligt att införa en separat reglering om exportkon­

troll inom delområden som gäller massförstörelsevapen. Dessa vapen är

enligt FOA naturligtvis krigsmateriel och bör från exportkontrollsynpunkt

behandlas som sådana. De problem som finns att tillämpa nuvarande

regelverk, främst det som gäller krigsmateriel och som redovisats i prome­

morian, bör kunna elimineras i samband med pågående översyner. De

51

ändringar som erfordras gäller främst tillämpnings- och klassificerings-     Prop. 1990/91:97

praxis samt utformning och omfattning av krigsmaterielförteckningen.

Bilaga 2

FFA anser att det vore en stor fördel om den föreslagna regleringen kunde inlemmas i de regler för export av krigsmateriel som för närvarande är under översyn.

SIND konstaterar att förslaget innebär att kontroll av vissa produkter skall utövas enligt både det nya regelverket och krigsmateriellagstiftning­en. SIND menar att nu gällande regler torde vara tillfyllest för denna typ av produkter.

Affärsverket FFV anför att missilteknologierna i fråga hos verket har resulterat i framtagning av delsystem, komponenter och testapparatur för egna produkter. Dessa kan även i framtiden komma att bli föremål för exportansträngningar och det skulle därför innebära ett svårt avbräck för FFV om lagregler utöver gällande lagstiftning om krigsmaterielexport skul­le lägga hinder i vägen för FFVs bemödanden. FFV anser att lagstiftningen beträffande export av krigsmateriel i tillräcklig grad uppfyller syftet med promemorians förslag.

RPS anser att frågan om gränsdragningen mellan å ena sidan krigsmate­riel enligt tillverkningslagen och utförsellagen och, å den andra sidan, produkter som kan användas i massförstörelsesyfte inte har blivit tillräck­ligt belyst. I krigsmaterielbegreppsutredningens (SOU 1989:66) förteck­ning över vad som skall avses med krigsmateriel finns även produkter som kan användas i massförstörelsesyfte. Enligt RPS bör denna typ av över­lappningar undvikas så långt det är möjligt. RPS föreslår att det nu aktuella lagförslaget förs samman med krigsmateriellagstiftningen. En så­dan samlad lagstiftning skulle kunna erbjuda betydande fördelar inte bara för de rättstillämpande myndigheterna utan också för dem, vilkas verk­samhet styrs av de aktuella bestämmelseraa. RPS anser att gränsdrag­ningsproblemen under alla omständigheter bör ägnas särskild uppmärk­samhet i det fortsatta beredningsarbetet.

Statens strålskyddsinstitut instämmer i att det inte är lämpligt att koppla kontrollen av missiler m. m. till kärntekniklagstiftningen.

SKI delar de framförda argumenten för att en sammankoppling mellan missilkontrollen och kärntekniklagstiftningen är olämplig. SKI har inte heller i dagsläget någon kompetens att handlägga missilfrågorna och finner att den i promemorian föreslagna ordningen att skapa en särskild lagstift­ning för bl.a. missilkontrollen förefaller vara väl vald. SKI kan inte se vilka produkter som skulle kunna komma att omfattas av både den före­slagna lagen och lagen om kärnteknisk verksamhet, men anser att i de fall en dubbel prövning skall ske, denna skall ske i ett sammanhang och avgöras genom ett regeringsbeslut. Inspektionen anser att en alternativ lösning av samordningsfrågan kunde vara att bestämma att tillstånd enligt den föreslagna lagen inte behövs lör vad som omfattas av tillstånd enligt lagen om kärnteknisk verksamhet eller att föreskriva att lagen enbart gäller i den mån den är förenlig med lagen om kärnteknisk verksamhet.

Utredningen om översyn av kärntekniklagstiftningen delar bestämt upp­

fattningen i promemorian att regleringen av missilkontrollen bör ske utan­

för kärntekniklagen.

52

Folkpartiets KvinnojÖrbund anser att den svenska lagstiftningen, vad gäl­ler klassificeringen av krigsmateriel, är otillfredsställande. Det bör inte vara möjligt att exportera hjälpmedel avsedda för missiler, även om dessa kan ha civil användning. Folkpartiets kvinnoförbund anser att det finns ett direkt samband mellan s. k. civil kärnteknik och framställning av kärnvapen. För­bundet menar att Sverige genom att exportera kämteknik, oavsett om den är avsedd för civilt eller militärt bmk, bidrar till att sprida riskerna för att allt fler länder skaffar sig kärnvapen. Det finns många tecken som tyder på detta. En spridning av kärnvapen till fler länder måste på alla sätt motarbetas. Därför bör Sverige vara ytterst restriktiv med att exportera kämteknik.

Prop. 1990/91:97 Bilaga 2

3 Lagförslagets utformning 

3.1 Produktomfattning och förbud

GTS förordar att regeringen i förordning skall utfärda föreskrifter om anmälningsmliner, innebärande att utförsel av varor som omfattas av den föreslagna lagen, skall anmälas till tullmyndighet senast en vecka före den tidpunkt vid vilken utförsel avses ske. Detta motsvarar anmälningsratinen i 10 § utförselförordningen. Eftersom vissa varor kan omfattas av både krigsmaterielbestämmelserna och de nu föreslagna bestämmelserna bör enligt GTS samma anmälningsratiner gälla för båda varaområdena.

Statens delegation för rymdverksamhet anser att ett generellt förbud mot utförsel m. m. kommer att försvåra svensk industris samarbete i interna­tionella rymdprojekt och vålla en avsevärd extra arbetsbörda för såväl industrin som prövande instans. Delegationen förordar att tillstånd enligt förslagets 4 6§ inte skall behövas för produkter tillverkade i Sverige inom ramen för Sveriges samarbete inom det europeiska rymdsamarbets-organet ESA, den mellanstatliga deklatationen rörande Arianes produk­tionsfas eller Sveriges bilaterala rymdsamarbete vilket regleras i mellan­statliga avtal eller av andra av statsmakterna godkända överenskommel­ser. Delegationen anser också att yttrande bör inhämtas från delegationen vid beredning av ärenden inom rymdteknologiområdet.

Svea hovrätt har inget att erinra mot förslagets fem lagbundna huvudom­råden med bemyndigande till regeringen att närmare ange vilka produkter som skall omfattas av regleringen. Hovrätten anser dock att det bör vara lagstiftaren riksdagen som tar ställning till vilka produkter som i princip skall omfattas. Även själva lagtexten bör ge läsaren en viss vägled­ning om vilka de avsedda produkterna är. Hovrätten anför vidare att det naturligtvis kan vara så att beskrivningarna i lagtexten svårligen kan formuleras annat än mycket generellt. Punkten 4 i 3 § synes emellertid väl generellt utformad ("utrastning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel") med hänsyn till att det enligt pro­memorieförslaget är mycket speciell utrastning som avses omfattas.

Kammarrätten i Göteborg ifrågasätter om promemorieförslagets I § över huvudtaget behövs, då denna inte innehåller någon materiell substans och då det rör sig om en förhållandevis kortfattad lagtext.

Även Försvarsindustriföreningen motsätter sig en kontroll av produkter

53

och teknologi som har framtagits i samarbete med annan europeisk indu-     Prop. 1990/91:97 Siri. Ägande- och nyttjanderätten till produkterna och deras teknologi är     Bilaga 2 noggrant reglerade i avtal i vilka del även finns bestämmelser avseende reexport av produkter och teknologi. Detta regelverk är tillräckligt för att tillgodose utredningens önskemål.

3.2      Tillstånd, villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser, återkallande

av tillstånd

RA 

påpekar att det i departementspromemorian inte nämns vilka typer av villkor som kan bli aktuella.

SKI anser att det är viktigt att eventuella villkor och kontrollbestämmel­ser samordnas med dem som kan uppställas enligt lagen om kärnteknisk verksamhet.

Svea hovrätt påpekar att promemorian inte innehåller något förslag till bestämmelse om rätt för regeringen att återkalla tillstånd att ingå avtal om upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt. Hovrätten kan inte se några särskilda omständigheter som motiverar att sådana tillstånd inte skulle kunna återkallas. Vidare anser hovrätten att motiven till lagen bör innehål­la en exemplifiering av vad som avses med "andra särskilda skäl" till återkallelse av tillstånd än brott mot föreskrifter, villkor och kontroll- eller ordningsbestämmelser. Hovrätten anser också att begreppet ordningsbe­stämmelser är oklart, liksom hur sådana bestämmelser förhåller sig till begreppet kontrollbestämmelser och anser att dessa frågor bör utredas i specialmotiveringen.

3.3      Ansvarsbestämmelser

RA 

konstaterar att de föreslagna straffbestämmelserna omfattar delvis samma typ av förfaranden som behandlas i utförsellagen och tillverknings­lagen. Dessa två lagar och den föreslagna lagen har olika utformade straff­bestämmelser. Något som sakligt motiverar detta synes inte finnas. Man kan förutse att gärningar inträffar som innebär överträdelser av regler i både den föreslagna lagen och den angränsande krigsmateriellagstiftning­en. RÅ anser att det vore av värde att anknyta de nu föreslagna straffbe­stämmelserna till regelsystem som redan gäller på området. RÅ förordar också att hänvisningen till varasmugglingslagen skall ges samma lydelse som motsvarande hänvisning i utförsellagen, dvs. till varasmugglingsla-gens bestämmelser om olovlig utförsel "och om försök därtill".

Svea hovrätt föreslår att hänvisningen till att lagen (1960:418) om straff för varusmuggling är tillämplig vid olovlig utförsel, skall kompletteras med ett andra stycke som uttryckligen reglerar fall då någon uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att lämna tillstånd till utförsel.

Kammarrätten i Stockholm framhåller att förbuden mot att ingå avtal

utom landet resp. mot att tillhandahålla produkter i utlandet är straffsank-

tionerade och konstaterar att bestämmelserna torde ha utformats efter

förebild av 4 och 5 §§ utförsellagen som fick som nuvarande lydelse på

förslag av lagrådet. Kammarrätten finner att det skulle vara av värde om

54

det i motiven något berördes hur de föreslagna bestämmelsema förhåller     Prop. 1990/91:97

sig till reglerna i 2 kap BrB om tillämpligheten av svensk lag.

Bilaga 2

Kammarrätten i Göteborg förordar att orden "utförsel av produkter som avses i 3 §" bör utgå ur hänvisningen till varasmugglingslagen eftersom ansvarsbestämmelsen i denna lag är konstraerad så att den gäller den som utan att ge det till känna hos vederböriig myndighet från riket utför gods, "som enligt stadgande i lag eller författning ej må... utföras". Kammarrät­ten ifrågasätter också om det inte måhända bör klargöras huravida straff­stadgandet för den som lämnar oriktig uppgift även skall omfatta underlå­tenhet att lämna erforderliga uppgifter och förtigande.

3.4 övriga lagtekniska frågor

Svea hovrätt anser att en genomgång måste ske av behovet av övergångs­bestämmelser. Hovrätten påpekar att utgångspunkten för lagstiftaren mås­te vara att det kan finnas sådana avtal resp. att sådana avtal kan vara under utarbetande vid tidpunkten för lagstiftningens ikraftträdande, som kommer att omfattas av den föreslagna lagstiftningen.

Kammarrätten i Göteborg ifrågasätter om inte beslut om återkallelse av tillstånd borde kunna bli föremål för rättsprövning.

4 Vissa vapenbärare (missiler) m. m. 

4.1 Produktomfattning

FOA kommenterar främst promemorians förslag till en närmare specifice-ring av vilka produkter som bör omfattas av regleringen. I förslaget hänsvi-sas beträffande de flesta produkterna till att de är utformade för fullstän­diga missilsystem (inklusive ballistiska robotar, raketer och robotar för rymduppskjutning samt rymdraketer) och andra system med obemannade luftfarkoster (inkl. kryssningsrobotar, mål- och spaningsplaltformar) med en lastförmåga av 500 kilogram eller mer och en räckvidd av 300 kilometer eller mer (förordningsförslagets punkt 1). Enligt FOA innebär detta, för nästan samtliga produkter inget krav på prestanda eller utformning som gör det möjligt att särskilja dem från deras användning i andra militära eller civila produkter, varigenom tillståndprövningen torde bli i det när­maste omöjlig att genomföra. Vidare anför FOA att de aktuella missileraa med anknuten teknologi gäller endast en av flera möjliga och användbara vapenbärare för nukleära, biologiska, kemiska och även konventionella stridsdelar. Slutligen anser FOA att förslaget tillsammans med nuvarande definition av krigsmateriel kan leda till en dubbelreglering som inte ger dubbel utan snarast minskad säkerhet vid utförselkontrollen.

GTS anför att komponenter till robot- och raketmotorer som kan kom­

ma att omfattas av regleringen kan bestå av enkla standardvaror som finns

allmänt tillgängliga på marknaden, varför det inte torde vara möjligt att

upprätthålla en fungerande exportkontroll av sådana varor. GTS förordar

att kontrollen begränsas till komponenter särskilt utformade för sådana

robot- och raketmotorer som omfattas av regleringen. Detta gäller enligt

55

GTS även komponenter till bl.a. kompasser, gyroskop m.m. för sådana     Prop. 1990/91:97 system. Vidare anser GTS betr. beträffande utrastning och anläggningar    Bilaga 2 för uppskjutning av system under 1 och markbaserade stödfunktioner för sådana system att avgränsningen är diffus och kan vålla tillämpningspro­blem.

Statens delegation för rymdverksamheten förordar att Sveriges deltagan­de i rymdsamarbete för fredliga ändamål vilket regleras i mellanstatliga avtal eller andra av statsmaktema godkända överenskommelser skall un­dantas från tillståndsplikten. Delegationen föreslår även att yttrande skall inhämtas från delegationen vid beredning av tillståndsärenden inom tek­nologiområdet. Lagförslaget innebär ett generellt förbud mot utförsel av produkter, liksom upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt för såda­na produkter, och skulle alltså omfatta även sådana produkter som nu utvecklas och framställs av svensk industri inom ramen för det konven­tionsbundna europeiska rymdsamarbetet eller inom ramen för andra mel­lanstatliga avtal eller av regeringen godkända överenskommelser inom rymdområdet. Inom ESA finns ett regelverk för överföring av känslig teknologi vilken i förekommande fall omfattar prövning i nationella organ för exportkontroll. Försvarsindustriföreningen och Rymdbolaget framför liknande synpunkter och förslag.

FFV framhåller att vissa teknologier som återfinns i promemorians listor har kommit till användning i helt andra sammahang och för helt andra ändamål än massförstörelse. Nya syften som inte är kopplade till massförstörelsevapen kan också komma i framtiden.

57 anser att man genom att kontrollera nyckelelementet på missilområ­det kan bidra till nedrastningssträvandena.

4.2 Programvara

I departementspromemorian föreslås att lagen skall omfatta särskilt utfor­mad mjukvara (dataprogram) för system som avses i 1 (dvs. kompletta robot-, raket- och andra obemannade luftfarkostsystem med en lastförmåga av minst 500 kilogram och en räckvidd på minst 300 kilometer). I förslaget till förordning specificeras detta till att avse "Särskilt utformad mjukvara (dataprogram), upptagen på datalagringsmedium såsom magnetband eller diskett.

FOA anser att syftet med en sådan reglering är gott men att en kontroll i praktiken är omöjlig. Lagringsmedier som magnetband och disketter kan självfallet tullkontrolleras men det väsentliga, mjukvaran, är information som lika väl kan utföras t. ex. per telefon eller brev. FOA anser att de delar som gäller mjukvara bör utgå, såvida inte annan principiell syn används vid behandling av krigsmateriel.

ÖCB och FFA ser betydande kontrollproblem om mjukvara regleras i enlighet med förslaget.

56

5 Tillverkningsutrustning för biologiska och

Prop. 1990/91:97

kemiska stridsmedel

Bilaga 2

Enligt departementspromemorians lagförslag skall utrastning som kan användas vid tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel regleras. Detta specificeras i förordningsförslaget till att avse vissa centrifugalsepa­ratorer och vissa fermentorer.

FOA påpekar att förslaget omfattar endast utrastning som kan användas för tillverkning av biologiska stridsmedel och anser att det i framtiden är önskvärt att utöka produktförteckningen. FOA anser att exportkontroll endast behövs för fermentorer med volym över 100 liter, eftersom mindre fermentorer inte är lika känsliga med hänsyn till syftet med kontrollen. FOA förordar också en i förhållande till förordningsförslaget altemativ beskrivning av de reglerade produktema, eftersom promemorieförslaget omfattar enbart tillverkningsutrastning som medger en från skyddssyn­punkt säker användning. Med den föreslagna formuleringen skulle, enligt FOA, en köpare som är beredd att ta risker vid användningen, kunna undgå exportkontrollen.

ÖCB konstaterar att den föreslagna lagstiftningen omfattar de utrast­ningar och produkter som traditionellt anses utgöra granden för biologiska och kemiska vapen. ÖCB vill emellertid framhålla att även produkter som redan i fredligt brak är fariiga för befolkningen kan komma att användas i massförstörelsesyfte av t. ex. terrorister. Vidare anför ÖCB att med tanke på utvecklingen rörande genteknik, genmanipulation m. m. och den snab­ba utvecklingen på bioteknikområdet ytterligare utrustningar kan behöva bli föremål för en kontroll.

SBL instämmer i bedömningen att risken för användning av biologiska

vapen har ökat under senare år och anför att såväl länder som terrorist-

grapper i dag kan tänkas vilja utnyttja sådana vapen. SBL framhåller den

enkelhet med vilken B-vapen kan framställas och användas som ett skäl till

denna utveckling. Enligt SBL kan vilket medicinskt laboratorium som

helst användas för tillverkning, möjligen med viss komplettering av utrast­

ningen. SBL delar också uppfattningen att arbetet med att minska riskerna

för spridning eller användning a v B- och C-stridsmedel bör bedrivas aktivt,

skyndsamt, och med beslutsamhet. SBL anser emellertid att den i

departementspromemorian föreslagna kontrollen inte kommer att bli nå­

got bra verktyg för att minska de anförda riskema och avstyrker därför

förslaget såvitt avser viss tillverkningsutrastning. Som skäl för sin inställ­

ning anför SBL att fermentorer och centrifugalseparatorer inte är nödvän­

diga för att framställa större mängder av vissa typer av B-vapen, även om

de kan underlätta en storskaleproduktion. Filtrering som produktionme­

tod nämns inte i promemorian. Ett annat skäl som SBL anför är att samma

utmstning med fördel används för att producera t. ex. vacciner och med

den föreslagna ordningen kan sökanden eller mottagaren uppge t.ex. vac­

cinproduktion som avsett ändamål med utrastningen, även om det är

produktion av B-vapen som är avsett. Det torde enligt SBLs mening vara

svårt för regeringen att göra en skälig bedömning av den framtida använd­

ningen, t. ex. av huruvida det föreligger ett bulvanförhållande. SBL anser

57

att det i praktiken torde vara omöjligt eller mycket svårt att övervaka eller     Prop. 1990/91:97

förhindra reexport. Enligt SBLs uppfattning fyller en handelsrestriktion.     Bilaga 2

som lätt kan sättas ut spel med antydda medel, inte någon funktion. 1

stället för den föreslagna lösningen förordar SBL att B-vapenkontrollen

skall ske genom ett öppet samarbete mellan t.ex. forskningslaboratorier

inom det mikrobiologiska området. Ett sådant vetenskapligt arbete, parat

med möjligheter till inspektion med kort varsel, anser SBL vara ett bättre

medel än den förordade utförselkontrollen.

GTS anser att förslaget till specificering är detaljerat och inte torde komma att vålla några gränsdragningsproblem.

STU anser att handeln bör kontrolleras på det sätt som föreslås i prome­morian, men poängterar att fermentorer och centrifugalseparatorer även i de fall de är konstruerade på det sätt som anges i departementspromemorian huvudsakligen har sin användning för civila ändamål. Det är enligt STUs uppfattning viktigt att angelägen civil användning inte försvåras varför varje ärende bör prövas individuellt.

Att tillverka utrustning som medger produktion av B-stridsmedel har enligt KTH inte karaktär av högteknologi. Att en del kommersiella fermen­torer klassificeras som högteknologi beror enligt KTH på att de av konkur­rensskäl har gjorts alltmer avancerade för att ge bättre prestanda och säkerhet. KTH konstaterar att det är relativt enkelt att, med en teknik på de industrialiserade ländernas nivå, tillverka fermentorer för framställning av organismer som kan användas som stridsmedel och ännu enklare att modifiera en befintlig standardfermentor så att produktion av B-stridsme­del möjliggörs. Enligt högskolan krävs inte speciellt kvalificerade fermen­torer för odling av organismer som kan vara aktuella för framställning av B-stridsmedel. Däremot krävs kvalificerad kringutrustning för att produk­tionen skall kunna ske med hög säkerhet gentemot personalen. Produktion av användbara centrifugalseparatorer torde enligt KTH vara betydligt mer krävande, men å andra sidan kan mikroorganismer separeras från odlings­mediet med andra tekniker än centrifugalseparatorer. Beträffande prome­morians förslag"... fermentor, utformad för odling av patogena mikroorga­nismer..." anför KTH att det kan vara omöjligt att avgöra om en fermentor äravsedd förodlingav patogena mikroorganismer eller om den äravsedd för annan produktion, om stor vikt har lagts vid säkerhetsfrågor. KTH förordar att beslutsmyndigheten kompletteras med ett aktivt expertorgan.

6 Kemiska prekursorer

I lagförslaget anges att regleringen skall omfatta kemiska produkter som

kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel. I förslaget till

förordning undantas sändningar med kemiska prekursorer som väger högst

20 kilogram från utförselförbudet. För transaktioner som äger rum utom­

lands bör enligt promemorian krävas tillstånd för allt tillhandahållande.

Förslaget innehåller även en uppräkning av ett 30-tal kemiska substanser

som avses omfattas av regleringen.

ÖCB anser att det bör övervägas ytteriigare om inte den aktuella förteck-

58

ningen bör samordnas med liknande förteckningar över produkter som     Prop. 1990/91:97

kan betecknas som krigsmateriel och kemiska produkter.

Bilaga 2

FOA instämmer i att små kvantiteter bör undantas från utförselkontrol­len, men förordar att gränsen sätts vid 100 kilogram. FOA motiverar detta med att militärt signifikanta kvantiteter av kemiska stridsmedel inte kan framställas från mindre än 100 kilogram utgångsmaterial. Dessutom sker därmed en anpassning till skyldigheten att till kemikalieinspektionen rap­portera all hantering av kemikalier i kvantiteter som överstiger 100 kilo­gram. FOA anser också att det kan ifrågasättas om de utvalda kemikalier­na utgör det optimala urvalet och anför att i USA kontrolleras 50 ämnen. FOA bedömer emellertid att de ämnen som är medtagna på den ameri­kanska men inte den svenska listan inte är speciellt aktuella som väsentliga prekursorer för tillverkning av kemiska stridsmedel.

GTS anser att det inte bör göras något undantag för sändningar av kemiska prekursorer understigande 20 kilogram. Enligt GTS kan även mindre sändningar av kemiska prekursorer utgöra ett led i en marknadsfö­ring utomlands och detta kan motverka syftet med lagen. Det framgår inte av departementspromemorian att detta undantag skulle ha någon motsva­righet i något annat lands bestämmelser. Tullverket anser att möjligheter­na att i efterhand upptäcka att undantaget missbmkas är begränsade. GTS pekar också på risken att större sändningar av kemiska prekursorer delas upp i 20-kilograms sändningar för att kringgå utförselförbudet. GTS anser att förslagets vambeskrivning inte torde vålla några tillämpningsproblem, under förutsättning att produkterna exporteras under sina kemiska namn.

STU anser att förslaget om utförselkontroll av vissa kemiska prekursorer synes rimligt utformat och att kravet på en enkel hantering av mindre kvantiteter kan tillgodoses genom den valda undre gränsen för exportkon­troll (20 kilogram). STU förordar att en harmonisering med internationel­la bestämmelser, främst EGs reglering, eftersträvas vad gäller regleringens omfattning.

Svea hovrätt finner de föreslagna bestämmelserna onödigt krångliga och ifrågasätter om inte enhälliga regler för alla kemiska prekursorer skulle vara att föredra. Hovrätten anser att det inte kan uteslutas att ett och samma avtal avser handel både inom och utom Sverige. Om det anses att tillstånd lämpligen bör krävas, kan det enligt hovrätten antas att antalet ärenden blir av skäligen enkel beskaffenhet. Det bör övervägas om inte sådana ärenden bör kunna avgöras av kemikalieinspektionen och regering­ens tillståndsprövning inskränkas till de ärenden som är av större betydel­se.

KTH förordar att det knyts en kvalificerad teknisk/vetenskaplig refe­rensgrupp till beslutsmyndigheten. Referensgmppen bör följa utveckling­en. KTH påpekar att åskilliga av kemikalierna i listan används till fram­ställning av helt legitima produkter som läkemedel och insekticider. Sam­tidigt utvecklas både nya C-stridsmedel och nya syntesvägar, vilket snabbt kan göra kemikaiielistor inaktuella och därmed till ett ganska trabbigt legalt instrument.

Kemikontoret och Plast- och Kemikalieleverantörers Förening framför

att de ämnen som specificerats i förslaget inte tillverkas i Sverige. Däremot

59

används de som råvaror i icke oväsentlig omfattning. Kemikontoret och     Prop. 1990/91:97 föreningen förordar att kontroll av produkter med stor fredlig användning    Bilaga 2 bör ske endast då skälig misstanke om missbrak föreligger och att hänsyn tas till hur andra länder hanterar liknande frågor.

60

Lagrådsremissens lagförslag

Prop. 1990/91:97

Bilaga 3 1 Förslag till

Lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.

Härigenom föreslås följande.

Inledande bestämmelser

1 §   Lagen gäller i den utsträckning regeringen föreskriver

1.

kompletta robot-, raket- och andra obemannade luftfarkostsystem som har en lastförmåga av minst 500 kilogram och en räckvidd av minst 300 kilometer,

2.

delsystem, komponenter och konstraktionsmaterial för system som avses i 1,

3.

provnings- och tillverkningsutrastning som särskilt utformats för system, delsystem och komponenter som avses i I och 2,

4.

programvara särskilt utformad för produkter som avses i I 3,

5.

utrastning som kan användas för tillverkning av biologiska eller kemiska stridsmedel, och

6.

kemiska produkter som kan användas för tillverkning av kemiska stridsmedel (kemiska prekursorer).

2 § Utöver vad som sägs i denna lag kan bestämmelserna i lagen

(1983:1034) om kontroll över tillverkning av krigsmateriel, m.m., lagen

(1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. samt lagen

(1984:3) om kärnteknisk verksamhet vara tillämpliga.

Utförsel

3 § Produkter som avses i I § får inte föras ut ur landet utan tillstånd av

regeringen.

Överföring av programvara

4 § Programvara som avses i I § 4 får inte via telekommunikation eller

på annat liknande sätt överföras från Sverige till någon i utlandet utan

tillstånd av regeringen.

Upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt

5 § Avtal som innebär upplåtelse eller överlåtelse av rätt att utom landet

tillverka produkter som avses i 1 § 1 3 får inte utan tillstånd av regering­

en ingås här i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet,

svenskt företag eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här.

Tillhandahållande av tillverkningsutrustning

6 § Produkter som avses i 1 § 5 6 och som finns utom landet får inte här

i landet och inte heller utom landet av svensk myndighet, svenskt företag

eller den som är bosatt eller stadigvarande vistas här tillhandahållas genom

61

försäljning, utbjudande mot vederiag eller förmedling åt någon i utlandet     Prop. 1990/91:97

utan tillstånd av regeringen.

Bilaea 3

Villkor m.m.

7 § Ett tillstånd enligt denna lag får förenas med villkor samt med kon­

troll- och ordningsbestämmelser.

Återkallelse av tillstånd

8 § Tillstånd enligt 3, 4 och 6 §§ får återkallas av regeringen, om till­

ståndshavaren har åsidosatt villkor eller kontroll- eller ordningsbestäm­

melser som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra

särskilda skäl till återkallelse.

Ansvarsbestämmelser m. m.

9 § Bestämmelser om olovlig utförsel och försök därtill finns i lagen

(1960:418) om straff för varasmuggling.

10      §   Den som bryter mot 4, 5 eller 6 § döms,

1.  om gärningen har skett uppsåtligen, till böter eller fängelse i högst två

år,

2.  om gärningen har skett av oaktsamhet, till böter eller fängelse i högst

sex månader.

Den som uppsåtligen genom vilseledande förmår regeringen att lämna tillstånd enligt 4, 5 eller 6 § och därigenom föranleder att överföringen, avtalet eller tillhandahållandet kommer till stånd, döms till böter eller fängelse i högst två år. Om gärningen har skett av oaktsamhet, döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

11      § Har brott enligt 10 § begåtts uppsåtligen och är det att anse som

grovt skall dömas till fängelse i lägst sex månader och högst fyra år.

Vid bedömande om brottet är grovt skall särskilt beaktas om det avsett programvara, tillverkningsrätt eller produkter av betydande värde eller om gämingen annars varit av särskilt allvarlig art.

12      § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåt­

ligen eller av oaktsamhet

1.

i annat fall än som avses i 9§ och 10 § andra stycket lämnar oriktig uppgift i ansökan om tillstånd eller i annan handling som är av betydelse för prövningen av ett ärende enligt denna lag,

2.

bryter mot villkor eller kontroll- eller ordningsbestämmelse som har meddelats med stöd av denna lag.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

13

§ Till ansvar enligt denna lag skall inte dömas, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

14

§ Utbyte av brott som avses i 10 och 11 §§ skall förklaras förverkat, om inte detta är uppenbart oskäligt.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991.

62

2 Förslag till

Prop. 1990/91:97

Lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa

förvaltningsbeslut

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§'

Lagen gäller inte beslut av en sådan nämnd vars sammansättning är bestämd i lag och vars ordförande skall vara eller ha varit ordinarie domare.

Lagen gäller inte heller

1.

beslut av en arrendenämnd, hyresnämnd eller övervakningsnämnd,

2.

beslut om svenskt medborgarskap,

3.

beslut om utlänningars vistelse i riket,

4.

beslut om värnpliktigas eller reservpersonals inkallelse eller tjänstgö­ring inom försvarsmakten,

5.

beslut enligt lagen (1966:413) om vapenfri tjänst,

6.

beslut som rör skatter eller avgifter,

7.

beslut enligt lagen (1974:922) om kreditpolitiska medel eller beslut i frågor om allmän likviditetsindragning eller allmän prisreglering,

8.

beslut enligt lagen (1988:558) om förbud mot utförsel av krigsmate­riel, m.m.,

9.

andra beslut enligt lagen (1983:1034) om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m. m. än sådana som avser återkallelse av tillstånd,

10.  beslut om tillstånd till sådan verksamhet som avses i 1 §3 5 lagen

(1984:3) om kämteknisk verksamhet,

11. beslut enligt lagen (1991:000) omförbud mot utförsel av vissa pro­dukter som kan användas i mass­förstörelsesyfte, m. m.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991.

Senaste lydelse 1988:560.

63

Lagrådet

Prop. 1990/91:97

Bilaga 4 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1991-01-30

Närvarande: f d. regeringsrådet Bengt O. Hamdahl, regeringsrådet Bertil Werner, justitierådet Ulf Gad.

Enligt protokoll vid regeringssammanträdet den 24 januari 1991 har rege­ringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets ytt­rande över förslag till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m. och lag om ändring i lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa förvaltningsbeslut.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Lisbeth[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

64

Riktlinjer för MTCR-regimen

Prop. 1990/91:97

Bilaga 5

Guidelines for sensitive missile-relevant transfers

1. The purpose of these guidelines is to limit the risks of nuclear prolifera­tion by controlling transfers that could make a contribution to nuclear weapons delivery systems other than manned aircraft. The guidelines are not designed to impede national space programmes or international co-operation in such programs as long as such programmes could not contri-bute to nuclear weapons delivery systems. These guidelines, including the attached annex, form the basis for controlling transfers to any destination beyond the Governmenfs jurisdiction or control of equipment and tech-nology relevant to missiles whose performance in terms of payload and range exceeds stated pararmeters. Restraint will be exercised in the consi­deration of all transfers of items contained within the annex and all such transfers will be considered on a case-by-case basis. The Government will implement the guidelines in accordance with national legislation.

2.

The annex consists of two categories of items, which term includes equipment and technology. Category I items, all of which are in annex items 1 and 2 are those items of greatest sensitivity. If a category 1 item is included in a system, that system will also be considered as category 1, except when the incorporated item cannot be separated, removed or duplicated. Particular restraint will be exercised in the consideration of Category I transfers. And there will be a strong presumption to deny such transfers. Until further notice, the transfer of Category 1 production facili­ties will not be authorised. The transfer of other Category 1 items will be authorised only on rare occasions and where the Government (a) obtains binding Government-to-Government undertakings embodying the assur-ances from the recipient government undertakings called for in paragraph 5 of these guidelines; and (b) assumes responsibility for all steps necessary to ensure that the item is put only to its stated end use. It is understood that the decision lo transfer remains the sole and sovereign judgement of the supplying government.

3.

In the evaluation of export applictions for annex items, the following factors will be taken into account:

A.    Nuclear proliferation concerns;

B.   The capabilities and objectives of the missile and space programmes

of the recipient state;

C.  The significance of the transfer in terms of the potential development

of nuclear weapons delivery systems other than manned aircraft;

D.  The assessment of the end-use of the transfers, including the relevant

assurances of the recipient states referres to in sub-paragraphs 5. A and 5.B

below;

E.     The applicability of relevant multilateral agreements.

4.  The transfer of design and production technology directly associated

with any items in the annex will be subject to as great a degree of scratiny

and control as will the eqiupment itself to the extent permitted by national

legislation.

65

5    Riksdagen 1990/91. I saml. Nr 97

5.   Where the transfer could contribute to a nuclear weapons delivery     Prop. 1990/91:97

system, the Government will authorise transfers of items in the annex only     Bilaga 5

on receipt of appropriate assurance from the Govemment of the recipient State that:

A.   The items will be used for the purpose stated and that such use will

not be modified nor the items modified or replicated without the prior

consent of..... Government;

B.   Neither the items nor replicas nor derivatives thereof will be retrans-

ferred withoult the consent of....... Government.

6. In furtherance of the effective operation of the guidelines,   

Government will, as necessary and appropriate, exchange relevant infor­mation with other governments applying the same guidelines.

7.   The adherence of all States to these guidelines in the interest of

international peace and security would be welcome.

66

Equipment and technology annex

Pp. 1990/91:97

,    .

Bilaga 6

1. Introduction

(a) This annex consists of two categories of items, which term includes equipment and technology. Category I items, all of which are in Annex items 1 and 2, are those items of greatest sensitivity. If a Category I item is included in a system, that system will also be considered as Category I, except when the incorporated item cannot be separated, removed or duplicated. Caregory 11 items are those items in the Annex not designated Category 1.

(b) The transfer of design and production technology directly associated with any items in the Annex will be subject to as great a degree of scmtiny and control as will the equipment itself, to the extent permitted by national legislation.

2. Definitions For the purpose of this Annex, the following definitions shall apply:

(a)

The term technology means specific information which is required for the development, production or use of a product. The information may take the form of technical data or technical assistance.

(b)

(1)   Development is related to all stages prior to serial production

such as

design

design research

design analyses

design concepts

assembly and testing of prototypes

pilot production schemes

design data

process of transforming design data into a product

configuration design

integration design

layouts

(2) Production means all production stages such as

production engineering

manufacture

integration

assembly (mounting)

inspection

testing

quality assurance

(3) Use means

operation

installation (including on-site installation)

maintenance (checking)

repair

overhaul and refurbishing

(c) (1)   Technical data may take forms such as blueprints, plans, dia-

67

ProD 1990/91 97 grams, models, formulae, engineering designs and specifications,        ,       ,-

manuals and instuctions written or recorded on other media or

°

devices such as disk, tape, read-only memories.

(2)   Technical assistance may take forms such as

instraction

skills

training

working knowledge

Consulting services

(d) Note:This definition of technology does not include technology in the

public domain nor basic scientific research.

(1)     In the public domain as it applies to this Annex means technology

which has been made available without restrictions upon its

further dissemination. (Copyright restrictions do not remove

technology from being in the public domain.)

(2)     Basic scientific research means experimental or theoretical work

undertaken principally to acquire new knowledge of the funda­

mental prineiples of phenomena and observable facts, not pri­

marily directed towards a specific practical aim or objective.

(e) The term production facilities means equipment and specially desig­

ned Software therefor integrated into facilities for prototype develop­

ment or for one or more stages of serial production.

(O The term production equipment means tooling, templates, jigs, mand-rels, moulds, dies, fixtures, alignment mechanisms, test equipment, other machinery and components thereof, limited to those specially designed or modified for prototype development or for one or more stages of serial production.

ITEM 1 - CATEGORY I

Complete rocket systems (including ballistic missile systems, space launch vehicles, and sounding rockets) and unmanned air vehicle systems (inclu­ding craise missile systems, target drones, and reconnaissance drones) capable of delivering at least a 500 kg payload to a range of at least 300 km as well as the specially designed production facilities for these systems.

ITEM 2- CATEGORY I

Complete subsystems usable in the systems in item I, as follows, as well as the specially designed production facilities and production equipment therefor:

(a)

Individual rocket stages;

(b)

Reentry vehicles, and specially designed equipment therefor, as fol­lows, except as provided in note (1) below for those designed for non-weapons payloads:

(1)   Heat shields and components thereof fabricated of ceramic or

ablative materials;

68

ProD 1990/91 "97

(2) Heat sinks and components thereof fabricated of light-weight,        .'

high heat capacity materials;

°

(3)     Electronic equipment specially designed or modified for reentry

vehicles.

(c) Solid or liquid fuel rocket engines, having a total impulse capacity of

2.5x10' Ib-sec or greater, except as provided in note (1) below for

those specially designed or modified for orbital correction of satelli-

tes;

(d) Guidance sets capable of achieving system accuracy (CEP) of 10 km

or less at a range of 300 km, except as provided in note (1) below for

those designed for missiles with range under 300 km or manned

aircraft;

(e) Thrast vector controls, except as provided in note (1) below for those

designed for rocket systems with range under 300 km;

(f) Warhead safing, arming, fuzing, and firing mechanisms, except as

provided in note (1) below for those designed for systems other than

those in Item 1.

Notes to Item 2:

(1)

The exceptions in (b), (c), (d), (e), and (O above may be treated as Category II if the subsystem is exported subject to end use statements and quantity limits appropriate for the excepted end use stated above.

(2)

CEP (circle of equal probability) is a measure of accuracy; the radius of the circle centered at the target, at a specific range, in which 50 percent of the payloads impact.

ITEM3 - CATEGORY 11

Propulsion components and equipment usable in the systems in Item 1, as follows, as well as the specially designed production facilities therefor:

(a)

Lightweight turbojet and turbofan engines (including turbocom-pound engines) that are small and fuel efBcient;

(b)

Ramjet/Scramjet engines, including devices to regulate combustion, and specially designed production equipment therefor;

(c)

Rocket motor cases and specially designed production equipment therefor;

(d) Staging mechanisms and specially designed production equipment

therefor;

(e) Liquid fuel control systems and components therefor, specially desig­

ned to operate in vibrating environments of more than 12 g rms

between 20 H and 2000 H including:

(1) Servo valves designed for flow råtes of 24 litres per minute or greater at a pressure of 250 bars, and having flow contact surfaces made of 90 percent or more tantalum, titanium or zirconium,

69

ProD 1990/91 "97 either separately or combined, except when such surfaces are       .  '

made of materials contain ing more than 97 percent and less than

°

99.7 percent titanium;

(2)   Pumps (except vacuum pumps), having all flow contact surfaces

made of 90 percent or more tantalum, titanium or zirconium,

either separately or combined, except when such surfaces are

made of mate rials containing more than 97 percent and less than

99.7 percent titanium.

Notes to Item 3:

(1)     Item 3(a) engines may be exported as part of a manned aircraft or

in quantities appropriate for replacement parts for manned air­

craft.

(2)     Item 3(e) systems and components may be exported as part of a

satellite.

ITEM 4-CA TEGOR Y H

Propellants and constituent chemicals for propellants as follows:

(a) Propulsive substances:

(1) Hydrazine with a concentration of more than 70 percent;

(2)

Unsymmetric dimethylhydrazine (UDMH);

(3)

Spherical ammonium perchlorate with particles of uniform dia­meter less than 500 microns;

(4)

Spherical aluminum powder with particles of uniform diameter of less than 500 microns and an aluminium content of 97 percent or greater;

(5)

Metal fuels in particle sizes less than 500 microns, whether spherical, atomized, spheroidal, flaked or ground, consisting of 97 percent or more of any of the following: zirconium, titanium, uranium, tungsten, boron, zinc, and alloys of these; magnesium; Misch metal;

(6)

Nitro-amines (cyclotetramethylenetetranitramine (HMX), cyc-lotetramethylenetrinitramine (RDX)) when specially formula-ted as propulsive substances.

(b) Polymeric substances:

(1)

Carboxy-terminated polybutadiene (CTPB);

(2)

Hydroxy-terminated polybutadiene (HTPB);

(c) Composite propellants including molded glue propellants and propel­

lants with nitrated bonding and aluminum content in excess of 5

percent.

(d) Other high energy density fuels such as Boron Slurry, having an

energy density of 40x 10* joules/kg or greater.

70

ITEM5 - CATEGORYH

Prop. 1990/91:97

Production technoloy or production equipment specially designed or mo-     tJiiaga o dified for production, handling, mixing, curing, casting, pressing, machi-ning and acceptance testing of the liquid or solid propellants and propel-lant constituents as described in Item 4.

ITEM 6 - CATEGORY II

Equipment, technical data and procedures for the production of stmctural composites usable in the systems in Item 1 as follows, and specially desig­ned components and accessories and specially designed software therefor:

(a)

Filament winding machines of which the motions for positioning, wrapping and winding fibres are coordinated and programmed in three or more axes, specially designed to fabricate composite strac-tures or laminates from fibrous and filamentary materials; and coor-dinating and programming controls;

(b)

Tape-laying machines of which the motions for positioning and laying tape and sheets are coordinated and programmed in two or more axes, specially designed for the manufacture of composite airframes and missile stractures;

(c)

Interlacing machines, including adapters and modification kils for weaving, interlacing or braiding fibres to fabricate composite stractu­res, except textile machinery which has not been modified for the above end-uses;

(d)          Specially designed or adapted equipment for the production of fibro­

us and filamentary materials as follows:

(1)

Equipment for converting polymeric fibers (such as polyacrylonitrile, rayon, or polycarbosilane) including special provision to strain the fibre during heating;

(2)

Equipment for the vapor deposition of elements or compounds on heated filamentary substrates; and

(3)

Equipment for the wet-spinning of refractory ceramics (such as aluminum oxide);

(e)          Specially designed or adapted equipment for special fibre surface

treatment or for producing prepregs and preforms. Note: Equipment

covered by this sub-item includes but is not limited to rollers, tension

stretchers, coating equipment, cutting equipment and clicker dies.

(O Technical data (including processing conditions) and procedures for the regulation of temperature, pressures or atmosphere in autoclaves when used for the production of composites or partially processed composites.

Note to Item 6:

Specially designed or adapted components and accessories for the ma­chines covered by this entry include, but are not limited to, moulds, man-

71

drels, dies, fixtures and tooling for the preform pressing, curing, casting,     Prop. 1990/91:97 sintering or bonding of composite structures, laminates and manufactures     Bilaga 6 thereof

ITEM 7 - CATEGORY 11

Pyrolytic deposition and densification equipment and technology as fol­lows:

(a)

Technology for producing pyrolytically derived materials formed on a mold,mandrel or other substrate from precursor gases which decom-pose in the 1300°C to 2900°C temperature range at pressures of I mm Hg to 150 mm Hg (including technology for the composition of pre­cursor gases, flow-rates, and process control schedules and parame­ters);

(b)

Specially designed nozzles for the above processes;

(c)

Equipment and process controls, and specially designed software therefor, specially designed for densification and pyrolysis of struc-tural composite rocket nozzles and reentry vehicle nose tips.

ITEM8 - CATEGORY

II

Structural materials usable in the systems in Item 1, as follows:

(a)

Composite structures, laminates, and manufactures thereof inclu­ding resin impregnated fibre prepregs and metal coated fibre preforms therefor, specially designed for use in the systems in Item 1 and the subsystems in Item 2 made either with an organic matrix or metal matrix utilizing fibrous or filiamentary reinforcements having a spe­cific tensile strength greater than 7.62 

X

10" m (3x10'' inches) and a specific modulus greater than 3. 18x 10* m (1.25x10* inches);

(b)

Resaturated pyrolized (i.e., carbon-carbon) materials specially desig­ned for rocket systems;

(c)

Fine grain artificial graphites for rocket nozzles and reentry vehicle nosetips having all of the following characteristics: (l)Bulkdensity of 1.79 or greater (measured at 293 K);

(2) Tensile strain to failure of 0.7 percent or greater (measured at

293K); (3)Coefficient of thermal expansion of 2.75x lO* or less per degree K

(intherangeof293Kto 1,255K);

(d) Ceramic composite materials specially designed for use in missile

radomes.

ITEM9 - CATEGORY 11

Compasses, gyroscopes, accelerometers and inertial equipment and spe­cially designed software therefor, as follows; and specially designed com­ponents therefor usable in the systerns in Item 

I:

(a)   Integrated flight instrument systems which include gyrostabilizers or

72

ProD 1990/91 "97 automatic pilots and integration software therefor, specially designed               /-

or modified for use in the systems in Item 

I;

°

(b)

Gyro-astro compasses and other devices which derive position or orientation by means of automatically tracking celestial bodies;

(c)

Accelerometers with a threshold of 0.005 g or less, or a linearity error within 0.25 percent~X)f full scale output or both, which are designed for use in inertial navigation systems or in guidance systems of all types;

(d)          Gyros with a rated free directional drift råte (rated free precession) of.

less than 0.5 degree (1 sigma or rms) per hour in a 1 g environment;

(e)          Continuous output accelerometers which utilize servo or force balan-

ce techniques and gyros, both specified to function at acceleration

levels greater than 100 g;

(O Inertial or other equipment using accelerometers described by subi-tems (c) and (e) above or gyros described by subitems (d) or (e) above, and systems incorporating such equipment, and specially designed integration software therefor;

(g) Specially designed test, calibration, and alignment equipment for the above;

(h) Specially designed production equipment for the above, including the following:

(1)     For ring laser gyro equipment, the following equipment used to

characterize mirrors, having the threshold accuracy shown or bet-

ter:

(i)      Rectilinear Scatterometer (10 ppm); (ii)     Polar Scatterometer (10 ppm); (iii)    Reflectometer (50 ppm); (iv)     Profilimeter (5 Ångströms);

(2) For other inertial equipment:

(i)

Inertial Measurement Unit (IMU Module) Tester;

(ii)

IMU Platform Tester;

(iii)

IMU Stable Element Handling Fixture;

(iv)

IMU Platform Balance Fixture;

(v)

Gyro Tuning Test Station;

(vi)

Gyro Dynamic Balance Station;

(vii)

Gyro Run-In/Motor Test Station;

(viii)

Gyro Evacuation and Fill Station;

(ix)

Centrifuge Fixture for Gyro Bearings;

(x)

Accelerometer Axis Align Station;

(xi)

Accelerometer Test Station.

Note to Item 9: Items (a) through (O may be exported as part of a manned aircraft or satellite or in quantities appropriate for replacement parts for manned aircraft.

73

6    Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 97

ITEMIO - CATEGORYII

Prop. 1990/91:97

Flight control systems usable in the systems in Item 1 as follows, as well as     'läga o the specially designed test, calibration, and alignment equipment therefor:

(a)

Hydraulic, mechanical, electro-optical, or electro-mechanical flight control systems (including fly-by-wire systems) specially designed or modified for the systems in Item 1;

(b)

Attitude control equipment specially designed or modified for the systems in Item 1;

(c)

Design technology for integration of air vehicle fuselage, propulsion system and lifting and control surfaces to optimize aerodynamic performance throughout the flight regime of an unmanned air vehic­le;

(d)          Design technology for integration of flight control, guidance, and

propulsion data into a flight management system for optimization of

rocket system trajectory.

Note to Item 10: Items (a) and (b) may be exported as part of a manned aircraft or satellite or in quantities appropriate for replacement parts for manned aircraft.

ITEM II - CATEGORY H

Avionics equipment specially designed or modified for use in unmanned air vehicles or rocket systems and specially designed software and compo­nents therefor usable in the systems in Item 1, including but not limited to:

(a)

Radar and laser radar systems, including altimeters;

(b)

Passive sensors for determining bearing to specific electromagnetic sources (direction finding equipment)or terrain characteristics;

(c)

Equipment specially designed for real-time integration, processing, and use of navigation information derived from an external source;

(d)          Electronic assemblies and components specially designed for military

use incorporating any of the following:

(1) Specially designed, integral stractural supports;

(2)

Techniques for conductive heat removal;

(3)

Radiation hardening;

(4)

Design for reliable short term operation at temperatures in ex­cess of 125°C;

(e)          Design technology for protection of avionic and electrical subsystems

against electromagnetic pulse (EMP) and electromagnetic interferen-

ce (EMI) hazards from external sources, as follows:

(1)

Technology for design of shielding systems;

(2)

Technology for the configuration design of hardened electrical circuits and subsystems;

(3)

Determination of hardening criteria for the above.

Notes to Item II:

(1)   Item 11 equipment may be exported as part of a manned aircraft or

74

ProD 1990/91 "97

satellite or in quantities appropriate for replacement parts for man-

'

ned aircraft.

ga 6

(2)   Examples of equipment included in this item:

Terrain contour mapping equipment;

Scene mapping and correlation (both digital and analog) equip­ment;

Doppler navigation radar equipment;

Passive interferometer equipment;

Imaging sensor equipment (both active and passive).

ITEM 12 - CATEGORYn

Launch and ground support equipment and facilities usable for the sy­stems in Item I, as follows:

(a)

Apparatus and devices specially designed or modified for the hand­ling, control, activation and launching of the systems in Item 1;

(b)

Military vehicles specially designed or modified for the handling, control, activation and launching of the systems in Item 1;

(c)

Gravity meters (gravimeters), gravity gradiometers, and specially de­signed components therefor, designed or modified for airborne or marine use, and having a static or operational accuracy of one milligal or better, with a time to steady-state registration of two minutes or less;

(d)          Telemetering and telecontrol equipment suitable for use with unman­

ned air vehicles or rocket systems;

(e) Precision tracking systems:

(1)

Tracking systems which use a translator installed on the rocket system or unmanned air vehicle in conjunction with either surfa­ce or airborne references or navigation satellite systems to provi­de real-time measurements of inflight position and velocity;

(2)

Software systems which process recorded data for post mission precision tracking enabling determination of vehicle position.

ITEM 13 - CATEGORYII

Analog computers, digital computers, or digital differential analyzers spe­cially designed or modified for use in air vehicles or rocket systems and usable in the systems in Item 1, having any of the following characteristics:

(a)

Rated for continuous operation at temperatures from below 45°C to above 55°C;

(b)

Designed as raggedized or radiation hardened equipment and capable of meeting military specifications for raggedized or radiation-harde-ned equipment; or,

(c)

Modified for military use.

Note to Item 13: Item 13 equipment may be exported as part of a manned

aircraft or satellite or in quantities appropriate for replacement parts for

manned aircraft.

75

ITEM 14 - CA TEGOR Y

II

Prop. 1990/91:97

Analog-to-digital converters, other than digital voltmeters or counters, ""ga o usable in the systems in Item I and having any of the following characteris­tics: rated for continuous operation at temperatures from below 45°C to above 55''C; designed to meet military specifications for raggedized equip­ment, or modified for military use; or designed for radiation resistance, as follows:

(a) Electrical input type analog-to-digital converters having any of the

following characteristics:

(1)

A conversion råte of more than 200,000 complete conversions per second at rated accuracy;

(2)

An accuracy in excess of 1 part in more than 10,000 of full scale över the specified operating temperature range;

(3)

A figure of merit of I x 1 O* or more (derived from the number of complete conversions per second divided by the accuracy).

(b) Analog-to-digital converter microcircuits having both of the following

characteristics:

(1)

A maximum con version time to maximum resolution of less than 20 microseconds;

(2)

A rated non-linearity of better than 0.025 percent of full scale över the specified operating temperature range.

ITEM 15 - CATEGORYII

Test facilities and equipment usable for the systems in Item I, as follows:

(a)

Vibration test equipment using digital control techniques and special­ly designed ancillary equipment and software therefor capable of imparting forces of 100 kN (22,500 Ibs) or greater;

(b)

Supersonic (Mach 1.4 to Mac.h5), hypersonic (Mach 5 to Mach 15), and hypervelocity (above Mach 15) wind tunnels, except those special­ly designed for educational purposes and having a test section size (measured internally) of less than 25 cm (10 inches);

(c)

Test benches with the capacity to handle solid or liquid fuel rockets of more than 20,000 Ibs of thrast, and capable of measuring the three thrast components.

Note to Item I5(a): The term "digital control" refers to equipment, the functions of which are, partly or entirely, automatically controlled by stored and digitally coded electrical signals.

ITEM 16 - CATEGORYII

Specially designed software, or specially designed software and related

specially designed analog or hybrid (combined analog/digital) computers,

for modeling, simulation, or design integration of rocket systems and

unmanned air vehicle systems, usable for the systems in Item 1.

76

ITEM 17 - CATEGORYII

Prop. 1990/91:97

Technology, materials, and devices for reduced observables such as radar

reflectivity, optical/infrared signatures and acoustic signatures (i.e., stealth technology), for military application in rocket systems and unman­ned air vehicles, and usable for the systems in Hem I, for example:

(a)

Stractural materials and coatings specially designed for reduced radar reflectivity;

(b)

Optical coatings, including paints, specially designed or formulated for reduced optical relflection or emissivity, except when specially used for thermal control of satellites.

ITEM 18 -CA TEGOR Y11

Technology and devices specially designed for use in protecting rocket systems and unmanned air vehicles against nuclear effects (e.g., Electro­magnetic Pulse (EMP), X-rays, combined blast and thermal effects), and usable for the systems in Item 1, for example:

(a) Hardened microcircuits and detectors specially designed to withstand

radiation as follows:

(1)

Neutron dosage of 1 x 10' neutrons/cm- (single event);

(2)

Gamma dose råte of 1 x 10' rads/sec;

(3)

Total dose 1500 rads (single event).

(b) Radomes specially designed to withstand a combined thermal shock

greater than 100 cal/cm accompanied by a peak overpressure of

greater than 7 pounds per square inch.

Note to Hem I8(a): A microcircuit is defined as a device in which a number of passive and active circuit elements are considered as indivisibly associated on or within a continuous stracture to perform tshe function of a circuit.

77

Departementspromemorians redogörelse för imple-   Pop. 1990/91:97

mentering av MTCR-regimen

bilaga i

1 Amerikas Förenta Stater har MTCR implementerats i där gällan­de exportkontrollregimer. Om militära komponenter ingår, följs Interna­tional Traffic Arms Regulation. Tillstånd lämnas av State Department. Om dual-useprodukter, dvs. produkter med både civil och militär använd­ning, ingår gäller Export Administrations Regulation och ansökan prövas av Department of Commerce. I båda fallen remissbehandlas ärendet av Department of Defence. Formella och informella samråd äger normalt mm mellan berörda instanser.

1 C a n a d a regleras exporten av missiler m.m. liksom bl. a. krigsma­teriel och kärnteknologi - av Export and Imports Permits Act. I anslut­ning till lagen finns en särskild Export Control List, som anger produkter för vilka exporttillstånd krävs.

Listan upptar de i MTCR-annexet angivna produkterna och teknologin. Policyfrågor bereds inom Arms Control and Disarmament Division och tillståndsfrågor inom Export Controls Division (Special Trade Relations Bureau) inom utrikesministeriet i nära samråd med försvarsministeriet. Beslutanderätten när det gäller missilfrågor ligger hos utrikesministern som vid behov konsulterar andra ledamöter av regeringen.

IStorbritannien kontrolleras exporten på samma sätt som krigsma­teriel, högteknologi, vissa kemiska produkter m. m. enligt the Export of Goods (Control) Order. Varuområdet fanns dock redan tidigare på den av Storbritannien tilllämpade COCOM-listan. På basis av MTCR har kon­trollen på missilområdet utsträckts till att omfatta fler länder och fått en mer restriktiv tillämpning än tidigare. Frågor om export av kontrollerade varuområden prövas gemensamt av Department of Trade and Industry, Ministry of Defence och Foreign and Commonwealth Office. Verkställan­de organ är Board of Customs and Excise.

Exporten av missiler m.m. behandlas i Frankrike på samma sätt som export av krigsmateriel. Ansökan om exporttillstånd ges in till le Secréta-riat General pour la Défense Nationale (SGDN), som lyder under premiär­ministern. Därefter bereds ärendet inom la Commission Interministerielle pour PEtude des Exportations de Matériels de Guerre. Yttranden inhäm­tas från utrikes-, ekonomi- och försvarsministeriema, som alla är represen­terade i kommissionen. Besluten fattas formellt av generalsekreteraren i SGDN.

Behandlingen i Förbundsrepubliken Tyskland av missilärenden

följer i princip reglerna för krigsmaterielexport. Beslut om utförsel m.m.

fattas av förbundsregeringen. Ärendena bereds av en statlig myndighet,

Bundesamt fur Aussenwirtschaft. Inom förbundsregeringens kansli hand­

läggs frågoma av Auswärtiges Amt tillsammans med ekonomiministeriet.

Varor som klassificeras som krigsmateriel finns upptagna dels i Kriegswaf-

fenliste bilagd till Kriegswaffenkontrollgesetz, dels i Ausfuhrliste bilagd till

Aussenwirtschaftsgesetz med Aussenhandelsverordnung. Ausfuhrliste be­

står av fyra listor, nämligen (A) vapen, ammunition, mstningsvaror, (B)

kärnenergiutmstning, (C) civila varor och teknologi av strategisk betydelse

78

(dual-useprodukter) samt (D) utrustning för den kemiska industrin.     Prop. 1990/91:97 MTCR-listan är, allt efter produktens utformning, inarbetad i nyssnämn-     Bilaga 7 da listor, företrädesvis i Kriegswaffenliste samt listorna A och C.

Ansvaret för missilkontrollen åvilar i 11 a I i e n, på motsvarande sätt som när det gäller vapenexporten, utrikesministeriets ekonomiska avdelning och utrikeshandelsministeriet. En interministeriell kommitté granskar in­komna ansökningar om export resp. utländskt samarbete på missilområdet och ger rekommendation om beslut. Till sin hjälp har den interministeriella kommittén en teknisk underkommitté med representanter från i första hand flygvapnet.

1 Japan hanteras MTCR enligt lagen om kontroll av utländsk valuta och utrikes handel (the Foreign Exchange and Foreign Trade Control Law) och enligt regeringens direktiv rörande exportkontroll resp. valutakontroll. Kontrollistan är inkluderad i det japanska exportkontrolldirektivet inne­hållande ett stort antal varugrupper. Underlag för regeringens beslut be­reds inom finans-, utrikeshandels och industridepartementen, men även andra departement deltar.

79

Departementspromemorians redogörelse för kon-   Prop-1990/91:97

trollåtgärder inom Australien-gruppen

Bilaga 8

Kontrollåtgärderna varierar. Flertalet av länderna har dock infört utförsel­kontroll. Detta har skett antingen i form av ett generellt utförselförbud med krav på tillstånd för utförsel till alla länder, eller i form av ett begränsat förbud med krav på tillstånd för utförsel till vissa länder. Kom­binationer förekommer också på så sätt att ett förbud kan gälla generellt beträffande vissa ämnen, medan ett förbud beträffande andra ämnen kan vara begränsat till att endast avse utförsel till vissa länder.

Även omfattningen av de ämnen som är föremål för exportkontroll varierar. Som mest kontrolleras ett 50-tal prekursorer. 1 de flesta länder krävs tillstånd till utförsel för följande åtta ämnen, nämligen tiodiglykol, fosforoxiklorid (fosforylklorid), dimetyl metylfosfonat (dimetoximetylfos-finoxid), metylfosfonyldifluorid (DF), metylfosfonyldiklorid, dimetylfos-fit, fosfortriklorid och trimetylfosfit.

1 vissa länder kompletteras ett utförselförbud med en s. k. varningslista beträffande ytterligare ämnen. En sådan lista avses tjäna främst som en signal till den kemiska industrin att under vissa förhållanden iaktta försik­tighet vid export av sådana ämnen.

Australien har infört exportföibud med tillståndskrav för samman­lagt 30 olika prekursorer. Denna kontroll är generellt tillämplig, dvs. den gäller i förhållande till alla övriga länder.

Amerikas Förenta Stater kontrollerar ett 50-tal ämnen. Totalt utförselförbud gäller förutom till fyra stater gentemot vilka ett totalt handelsembargo upprätthålls i förhållande till Iran, Irak, Libyen och Syrien. Utförsel till medlemmar i Australiengruppen kan ske fritt. I övrigt krävs utförseltillstånd.

Nya Zeelands reglering avser något tiotal ämnen, medan den ja­panska regleringen omfattar ett knappt dussin prekursorer.

EG har reglerat exporten av åtta stycken kemiska prekursorer. Regle­ringen innebär att medlemsländerna blir skyldiga att göra en förhands­prövning vid utförsel av de angivna produkterna. Exporttillstånd skall vägras om det finns anledning misstänka att produkten skall användas för utveckling eller tillverkning av kemiska vapen eller om den skall levereras direkt eller indirekt till krigförande länder eller till områden som präglas av allvarliga internationella spänningar.

Regleringen förhindrar inte enskilda medlemmar att vidta strängare

åtgärder. Variationer finns därför även inom EG. 1 Irland krävs t.ex.

utförseiti llstånd för ett stort antal prekursorer. IStorbritannien gäller,

till skillnad mot de övriga EG-statema, exportkontrollen för vissa ämnen

enbart i förhållande till Iran och Irak. 1 Nederländerna krävs utförsel­

tillstånd enligt bestämmelser avseende strategiska varor. Det uttalas i

motiven till den nederiändska lagstiftningen att det från fall till fall i ljuset

av den internationella rättsordningen skall prövas om tillstånd kan lämnas

eller om det måste vägras. Kravet på tillstånd gäller i förhållande till

samtliga stater med undantag för övriga medlemsstater i EG. De övriga

medlemmarna i EG kräver dock tillstånd även i handeln inom gemenska-

80

pen. Även beträffande antalet prekursorer underkastade exportkontroll     Prop. 1990/91:97

förekommer olikheter mellan EG-ländema.

Bilaga 8

I Danmark fordras, enligt 1987 års bekendtgorelse om udforsel af visse varer, tillstånd för utförsel av 17 prekursorer.

I Förbundsrepubliken Tyskland förbereds utöver redan gäl­lande exportkontrollregler en kontroll av västtyska företag som handlar med produkter utanför förbundsrepubliken liksom extraterritoriell till­ämpning på västtyska medborgare.

I Schweiz anses kemiska prekursorer utgöra krigsmateriel och omfat­tas därigenom av bestämmelserna om krigsmateriel. Utförseltillstånd krävs i förhållande till alla länder. Tillstånd får inte meddelas när det finns skäl att anta att substanserna kommer att användas för framställning av kemiska stridsmedel. I Norge omfattas ett drygt tiotal prekursorer av exportkontroll.

Som tidigare anförts har vissa länder utöver exportkontroll infört en varningslista. Sådana listor omfattar i allmänhet ca ett trettiotal ämnen. För dessa kemikalier föreligger således inte något formellt krav på utförsel­tillstånd. Listan fyller främst en funktion genom att vara en signal till industrin att iakttaga försiktighet. Företagen har i en del länder fått sär­skild information med råd om hur industrin bör förfara vid handel med ifrågavarande produkter. Företagen uppmanas att vara speciellt noggran­na t.ex. i fråga om nya kunder, stora beställningar, varakombinationer speciellt lämpade för framställning av kemiska stridsmedel eller om ovan­liga omständigheter föreligger.

Departementspromemorians förslag till

Prop-1990/91:97

produktomfattning

'' 

1. Förteckning över produkter enligt 3 § 1 - 3 lagen (1990:000) om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m.

1.  Fullständiga missilsystem (inklusive ballistiska robotar, raketer och

robotar för rymduppskjutning samt sondraketer) och andra system med

obemannade luftfarkoster (inklusive kryssningsrobotar, mål- och spa­

ningsplattformar) med en lastförmåga av 500 kilogram eller mer och en

räckvidd av 300 kilometer eller mer.

2.  Nedan under a-f förtecknade fullständiga delsystem för system under

1.

a)

Enskilda raket- och robotsteg

b)

Stridsdelsplattformar utformade för återinträde i atmosfären

c)

Raket- och robotmotorer för fast eller flytande bränsle

d)    Styr- och navigeringssystem

e)    Utrastning för drivstrålestyrning

O Anordningar för stridsdelars säkring, armering och avfyring.

3.

Tillverkningsanordningar samt tillverknings- och provningsutmst-ning särskilt utformade för system under 1.

4.

Delsystem och komponenter till robot- och raketmotorer för system under 1.

5.

Drivmedel särskilt utformade för motorer till robotar och raketer under 1.

6.

Speciella konstmktionsmaterial för system under 1, såsom

a)

Kompositer och laminat med stor hållfasthet samt produkter därav

b)

Återmättade pyroliserade material

c)

Finkornig konstgjord grafit för raketdysor och spetsar på återinträ-desplattformar (RV)

d)    Keramiska kompositmaterial för robotradomer.

7.

Kompasser, gyroskop, accelerometrar och tröghetsnavigeringsutmst-ningar för system under 1 och komponenter till samt särskild mjukvara (dataprogram), upptagen på datalagringsmedium såsom magnetband eller diskett, utformad för sådana system.

8.

Flygkontrollsystem för system under 1.

9.

Avionikutrastning (flyg- och robotelektronik) särskilt utformad eller modifierad för användning i system under 1.

10.

Utrastning och anläggningar för uppskjutning av system under 1 och markbaserade stödfunktioner för sådana system.

11.

Analogdatorer, digitaldatorer och digitala differentialanalysatorer särskilt konstraerade eller modifierade för användning ombord på luftfar­koster, raketer och robotar under 1.

82

12.

Analog-digital-omvandlare för system under I.

Prop. 1990/91:97

13.

Särskilt utformad mjukvara (dataprogram), upptagen på datalag-     rJiiaga 9 ringsmedium såsom magnetband eller diskett, allmän eller anpassad till speciella analog- eller hybriddatorer, för systemstudier och simulering av

system under 1.

2.     Förteckning över produkter enligt 3 § 4 lagen (1990:000) om

förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i

massförstörelsesyfte, m. m.

I polerat rostfritt stål eller annat korrosionsbeständigt material tillverkad centrifugalseparator, utformad för skonsam avskiljning av patogena mik­roorganismer, som dels är avtätad mot läckage genom dubbla eller fler­dubbla tärningar mellan vilka upprätthålls ett kontinuerligt ångtryck, dels är så utformad att den kan steriliseras i slutet tillstånd.

1 polerat rostfritt stål eller annat korrosionsbeständigt material tillver­kad fermentor, utformad för odling av patogena mikroorganismer, som dels är avtätad mot läckage genom dubbla eller flerdubbla tätningar mellan vilka upprätthålls ett kontinuerligt ångtryck, dels är så utformad att den kan steriliseras i slutet tillstånd.

3.     Förteckning över produkter enligt 3 § 5 lagen (1990:000) om

förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i

massförstörelsesyfte, m. m.

Arseniktriklorid

Bensilsyra(2,2-difenyl-2-hydroxyättiksyra)

Dimetylaminodietylfosfat (dietyl-N,N-dimetylfosforoamidat)

Dietylfosfit

Dietyl metylfosfonat (dietoximetylfosfinoxid)

2-N,N-diisopropylaminoetanol

2-N,N-diisopropylaminoetantiol

Diisopropylaminoetoxi-etoximetylfosfin (QL)

2-N,N-diisopropylaminoetylklorid

Dimetylamin

Dimetylaminhydroklorid

Dimetylfosfit

Dimetyl metylfosfonat (dimetoximetylfosfinoxid)

Etyldiklorfosfin

Etylfosfonyldifluorid

Etylfosfonyldiklorid

Fosforoxiklorid (fosforylklorid)

Fosfortriklorid

Kaliumfluorid

3-Kinuklidinol

3-Kinuklidinon

2-Kloretanol

83

Metylbensilat (2,2-difenyl-2-hydroxyättiksyre-metylester)

Prop. 1990/91:97

Metyldifluorfosfin

Bilaga 9

Metyidiklorfosfin

84

Innehåll

Prop. 1990/91:97

Proposition........................................................ 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll ....................... 

.... 

I

Propositionens lagförslag....................................... 

... 

2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 februari 1991 .

5

1

Inledning.......................................................... 

... 

5

2

Allmän motivering ............................................. 

... 

7

2.1 Den internationella utvecklingen ...................... 

... 

7

2.1.1

Den s. k. sjustatsöverenskommelsen  ........ 

7

2.1.2

Framställning av biologiska och kemiska vapen    

10

2.1.3

S. k. kemiska prekursorer......................... 

... 

II

2.2

Sveriges medverkan i kampen mot massförstörelsevapen   ....

12

2.3

En fristående lagstiftning om förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m.m.   ...

15

2.4

Förbud mot utförsel av vissa produkter som kan användas i massförstörelsesyfte, m. m................................................................. 

.. 

20

2.4.1.................................................... Förbud mot utförsel av vissa obemannade luftfarkost­

system m.m........................................... 

20

2.4.1.1

Produktomfattning m. m.................. 

20

2.4.1.2

Utförsel........................................ 

22

2.4.1.3

Överföring av programvara i vissa fall. 

25

2.4.1.4

Upplåtelse och överlåtelse av tillverkningsrätt..

26

2.4.2.................................................... Förbud mot utförsel av viss tillverkningsutrustning för

biologiskaeller kemiska stridsmedel, m.m...... 

.. 

27

2.4.2.1

Produktomfattning m. m.................. 

.. 

27

2.4.2.2

Utförsel........................................ 

.. 

28

2.4.2.3

Förbud mot försäljning och förmedling av till­verkningsutrustning som finns utom landet

m.m............................................. 

.. 

30

2.4.3 Förbud mot utförsel av vissa kemiska produkter, m.m..

31

2.4.3.1

Produktomfattning m.m................... 

.. 

31

2.4.3.2

Utförsel....................................... 

.. 

32

2.4.3.3

Förbud mot försäljning av kemiska produkter

som finns utom landet, m. m............ 

.. 

34

2.5 Villkor och återkallelse av tillstånd m. m............ 

.. 

35

2.5.1

Villkor samt kontroll- och ordningsbestämmelser  

35

2.5.2

Återkallelse av tillstånd ........................... 

36

2.6

Ansvarsbestämmelser m. m............................. 

37

2.7

Rättsprövning.............................................. 

.. 

39

2.8

Ikraftträdande, övergångsbestämmelser och kostnader m.m...

40

3

Upprättade lagförslag......................................... 

.. 

40

4

Specialmotivering.............................................. 

.. 

41

4.1 Förslaget till lag om förbud mot utförsel av vissa produkter

som kan användas i massförstörelsesyfte.......... 

.. 

41

4.2............................................................ Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:205) om rättspröv­

ning av vissa förvaltningsbeslut....................... 

.. 

45

5

Hemställan....................................................... 

46

6

Regeringens beslut............................................ 

46

Bilaga 1        Lagförslaget i departementspromemorian (Ds 1990:4)

Kontroll av vissa produkter som kan användas i mäss-

85

fdrstörelsesyfte......................................    47     Prop. 1990/91:97

Bilaga 2       Förteckning över remissinstanser och sammanställning

av remissyttrandena...............................     49

Bilaga 3        Lagrådsremissens lagförslag  ...............     61

Bilaga 4       Utdrag ur lagrådets protokoll den 30 januari 1991       64

Bilaga 5       Riktlinjer för MTCR-regimen, Guidelines for Sensitive

Missile Relevant Transfers  ......................     65

Bilaga 6       Equipment and Technology Annex  ........    67

Bilaga 7       Departementspromemorians (Ds  1990:4) redogörelse

för implementeringen av MTCR-regimen.......     78

Bilaga 8 Departementspromemorians (Ds 1990:4) redogörelse

för kontrollåtgärder i de olika länderna i Australiengrup­

pen .....................................................     80

Bilaga 9 Departementspromemorians förslag till produktomfatt­

ning ....................................................     82

Norstedts Tryckeri, Stockholm 1991

86