Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en ny vallag som är gemensam för val till riksdagen,

val till landstings- och kommunfullmäktige samt val till Europaparlamentet. Den

ersätter 1972 års vallag samt den lag om val till Europaparlamentet som

tillämpades vid Sveriges första val till Europaparlamentet år 1995. Vidare

föreslås en lag om röst-längdsregister och en ny lag om brevröstning som skall

ersätta lagen om brevröstning i Förbundsrepubliken Tyskland och Schweiz samt

fartygsröstningen. Dessutom föreslås en rad följdändringar med anledning av den

nya vallagen.

 Den nya vallagen bygger i stora delar på reglerna i den nuvarande vallagen

men innehåller också viktiga nyheter.

 Vallagen får en ny språkdräkt. Ett av syftena med omarbetningen är att lagens

uppbyggnad skall stå i överensstämmelse med ordningsföljden av de moment som

genomförs vid ett val. Därför har flera omkastningar av reglerna gjorts.

 Väljarna ges möjlighet att inom ramen för partivalssystemet avge en särskild

personröst. Personröstningen enligt den vid försöksvalen i vissa kommuner och

valet till Europaparlamentet tillämpade s.k. modifierade danska modellen har

arbetats in i förslaget.

 Personröstningsmomentet framhävs bäst genom att kandidaterna tydligt förs

fram inför valen. Bland annat för att förenkla möjligheten till detta föreslås

en frivillig reglering där partier som väljer att registrera sin partibeteckning

också slutligt anmäler samtliga sina kandidater. Härigenom får också partiet

skydd för sin partibeteckning.

 Genom förslaget slås det fast enligt vilka principer personröstningen skall

förstärkas. Den modell som föreslås medför att behovet av strykningar och

tillskrivna namn faller bort. Tillskrivna namn beaktas därför inte vid

sammanräkningen för ett parti som registrerat partibeteckning och anmält

kandidater. Strykningar skall inte alls beaktas vid sammanräkningen.

 De nya reglerna skall dels underlätta för väljarna att personrösta, dels göra

det möjligt att klara en snabb och riktig sammanräkning av rösterna. Dessutom

kommer missbruket av den fria nomineringsrätten, t.ex. bruket av s.k.

piratlistor, att motverkas.

 I propositionen föreslås också att det införs ett nytt system för

framställning av röstlängder och röstkort. Detta innebär att kvalifikationsdagen

för rösträtt bestäms till 30 dagar före valdagen. Systemet med en alltid

gällande röstlängd ersätts med ett system där röstlängden endast tas fram då det

skall hållas ett val eller en omröstning. Den särskilda röstlängden för

utlandssvenskar tas bort och utlandssvenskarna skall vara upptagna i samma

röstlängd som övriga väljare.

 Genom den nya vallagen genomförs det EG-direktiv som stadgar rätt för

unionsmedborgare bosatta i en annan medlemsstat att där rösta i kommunala val.

Reglerna innebär att det nuvarande kravet på tre års folkbokföring för att

utlänningar skall ha rätt att rösta i kommunalval tas bort för unionsmedborgare.

Treårskravet tas också bort för medborgare i Island och Norge.

 I propositionen läggs fram ett förslag som tillmötesgår en begäran från 1995

års kyrkomöte angående de kyrkliga valen. Förslaget innebär dels att valdag vid

1997 års val blir tredje söndagen i september, dels att mandatperioden för

kyrkofullmäktige och andra kyrkliga organ blir fyra år.

 Den nya vallagen och övriga lagförslag föreslås träda i kraft den 1 juni

1997.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.....................................6

2 Lagtext.........................................................7

 2.1 Förslag till vallag ......................................7

 2.2 Förslag till lag om röstlängdsregister...................70

 2.3 Förslag till lag om brevröstning i vissa fall............72

 2.4 Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen..........76

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:704)

 om kyrkofullmäktigval, m.m...............................77

 2.6 Förslag till lag om ändring i

 folkomröstningslagen (1979:369)..........................86

 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:411)

 om Sveriges indelning i kommuner och landsting...........92

 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813)

 om homosexuella sambor...................................93

 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1536)

 om folkbokföringsregister................................95

 2.10 Förslag till lag om ändring i kommunallagen (1991:900)...96

 2.11 Förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300)......99

 2.12 Förslag till lag om ändring i sametingslagen

 (1992:1433).............................................103

 2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:743)

 om aviseringsregister...................................107

3 Ärendet och dess beredning....................................108

4 Utgångspunkter för regeringens förslag till en ny vallag......111

 4.1 Huvuddragen i det gällande valsystemet..................111

 4.2 Behovet av förnyelse inom valsystemet...................113

 4.3 Förändringar i förhållande till det i dag gällande

 valsystemet.............................................114

 4.4 Information om det nya valsystemet......................115

5 Språklig och redaktionell översyn.............................117

6 Personvalsinslaget............................................117

 6.1 Ett ökat personvalsinslag...............................120

 6.2 Avvägningen mellan partiernas och väljarnas inflytande..121

 6.3 Kandidaturvalet ........................................123

 6.4 Ersättarsystemet och den s.k. dubbelvalsavvecklingen....123

 6.5 Redovisning av valfinansiering..........................124

7 Den fria nomineringsrätten....................................125

 7.1 En frivillig reglering om anmälan av kandidater för

 partier som registrerat partibeteckning.................129

 7.2 Strukna och tillskrivna kandidatnamn....................131

8 Nytt röstlängdsförfarande m.m. ...............................133

 8.1 Kortare tid mellan kvalifikationsdagen och valdagen.....133

 8.2 Nya röstlängdsregler för utlandssvenskar................137

 8.3 Registerlagstiftning....................................141

9 Vissa frågor om röstning......................................144

 9.1 Särskilt röstmottagningsställe..........................144

 9.2 Utlandsröstning, brevröstning och fartygsröstning.......146

 9.3 Ångerröstningen begränsas inte..........................150

 9.4 Namnvalsedlar på posten.................................151

 9.5 Inga partisymboler på valsedlarna.......................152

 9.6 Identitetskontroll vid röstning i vallokal..............154

10 Särskilda frågor vid kommunala val ...........................155

 10.1 Rösträtt och valbarhet i kommunala val .................155

 10.2 Mandattiden för kommunfullmäktige i Stockholms

 kommun..................................................157

 10.3 Ersättarsystemet vid val till

 kommunfullmäktige.......................................158

 10.4 Utjämningsmandat och småpartispärr föreslås inte

 vid val till kommunfullmäktige..........................161

11 Sammanräkningsförfarandet.....................................162

 11.1 Den preliminära sammanräkningen.........................162

 11.2 Den slutliga sammanräkningen och grunden för

 Riksskatteverkets mandatfördelning .....................163

 11.3 Förvaring av valsedelsmaterial..........................164

 11.4 Användning av optisk läsning vid sammanräkningen........165

12 Överklagande av val...........................................166

 12.1 Valprövningsnämndens sammansättning.....................166

 12.2 För tidigt ingivna överklaganden........................167

 12.3 Underrättelse till partier om utseende av nya ledamöter,

 nya företrädare och ersättare...........................169

13 Ändrad valdag och förlängd valperiod vid kyrkliga val.........170

 13.1 Ändrad valdag...........................................170

 13.2 Förlängd valperiod......................................171

14 Kostnader och ikraftträdande..................................173

15 Författningskommentar.........................................175

 15.1 Förslaget till vallag ..................................175

 15.2 Förslaget till lag om röstlängdsregister................245

 15.3 Förslaget till lag om brevröstning i vissa fall.........247

 15.4 Förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen.......249

 15.5 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om kyrkofullmäktigval, m.m..............................249

 15.6 Förslaget till lag om ändring i folkomröstningslagen....250

 15.7 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om Sveriges indelning i kommuner och landsting..........251

 15.8 Förslaget till lag om ändring i lagenom

 homosexuella sambor.....................................251

 15.9 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om folkbokföringsregister...............................251

 15.10 Förslaget till lag om ändring i kommunallagen ..........251

 15.11 Förslaget till lag om ändring i kyrkolagen .............253

 15.12 Förslaget till lag om ändring i sametingslagen .........253

 15.13 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om aviseringsregister.................................. 253

Bilaga 1 1993 års vallagskommittés sammanfattning av

 slutbetänkandet Vallagen (SOU 1994:30) .................255

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanserna .....................260

Bilaga 3 Nomineringsrätts- och valkretskommitténs samman-

 fattning av betänkandet Vissa valfrågor

 (SOU 1995:143) .........................................261

Bilaga 4 Förteckning över remissinstanserna .....................264

Bilaga 5 Nomineringsrätts- och valkretskommitténs samman-

 fattning av betänkandet Utvärderat personval

 (SOU 1996:66) ..........................................265

Bilaga 6 Förteckning över remissinstanserna .....................269

Bilaga 7 Rådets direktiv 94/80/EG, med ändring 96/30/EG .........270

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 9 januari 1997...............................................281

Rättsdatablad....................................................282

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. vallag,

 2. lag om röstlängdsregister,

 3. lag om brevröstning i vissa fall,

 4. lag om ändring i riksdagsordningen,

 5. lag om ändring i lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m.,

 6. lag om ändring i folkomröstningslagen (1979:369),

 7. lag om ändring i lagen (1979:411) om Sveriges indelning i

 kommuner och landsting,

 8. lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor,

 9. lag om ändring i lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister,

 10. lag om ändring i kommunallagen (1991:900),

 11. lag om ändring i kyrkolagen (1992:300),

 12. lag om ändring i sametingslagen (1992:1433) och

 13. lag om ändring i lagen (1995:743) om aviseringsregister.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext

2.1 Förslag till vallag

 Härigenom föreskrivs1 följande.

1 kap. Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag gäller för val till riksdagen, för val till landstings- och

kommunfullmäktige samt för val till Europaparlamentet.

 Vid sådana val röstar väljarna på ett parti och har möjlighet att avge en

särskild personröst.

Vem har rösträtt?

2 § Rösträtt vid val till riksdagen har svenska medborgare som fyller 18 år

senast på valdagen och som är bosatta i landet eller någon gång har varit folk-

bokförda här. Dessa bestämmelser finns i 3 kap. 2 § regeringsformen.

3 § Rösträtt vid val till landstingsfullmäktige har den som fyller 18 år senast

på valdagen och är folkbokförd inom landstinget. Rösträtt vid val till

kommunfullmäktige har den som fyller 18 år senast på valdagen och är folkbokförd

i kommunen.

 Medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater (unionsmedborgare)

samt medborgare i Island eller Norge som fyller 18 år senast på valdagen och är

folkbokförda i landet har rösträtt vid val till landstings- och

kommunfullmäktige.

 Andra utlänningar som fyller 18 år senast på valdagen har rösträtt vid val

till landstings- och kommunfullmäktige om de har varit folkbokförda i landet tre

år i följd före valdagen.

 Bestämmelser om rösträtt vid val till landstings- och kommunfullmäktige finns

i 4 kap. 2-4 §§ kommunallagen (1991:900).

4 § Den som har rösträtt vid val till riksdagen har rösträtt också vid val till

Europaparlamentet.

 Unionsmedborgare som har rösträtt enligt 3 § andra stycket och som vid val

till Europaparlamentet inte röstar i någon annan medlemsstat inom Europeiska

unionen, har rösträtt vid ett sådant val i Sverige.

5 § Frågor om rösträtt enligt 2-4 §§ avgörs på grundval av en röstlängd som

upprättats före valet. Närmare bestämmelser om röstlängd finns i 7 kap.

Vem är valbar?

6 § Den som har rösträtt vid val till riksdagen är valbar till riksdagen. Detta

regleras i 3 kap. 10 § regeringsformen.

7 § Den som på valdagen har rösträtt vid val till landstings- eller kommun-

fullmäktige är valbar i ett sådant val. Detta regleras i 4 kap. 5 och 6 §§

kommunallagen (1991:900).

8 § Valbar till Europaparlamentet är var och en som har rösträtt enligt 4 §.

Unionsmedborgare är dock valbara under den ytterligare förut-sättningen att de

enligt 5 kap. 16 § visar att de i sitt hemland inte förlorat sin valbarhet vid

val till Europaparlamentet.

 Den är inte heller valbar som är

 - ledamot av regeringen i en medlemsstat,

 - ledamot av Europeiska Gemenskapernas kommission,

 - domare, generaladvokat eller justitiesekreterare i Europeiska

Gemenskapernas domstol,

 - ledamot av Europeiska revisionsrätten,

 - medlem av rådgivande kommittén i Europeiska kol- och stålgemenskapen eller

av Ekonomiska och sociala kommittén i Europeiska gemenskapen och Europeiska

atomenergigemenskapen,

 - medlem av sådana kommittéer eller andra organ som har tillsatts enligt

fördragen om upprättandet av Europeiska kol- och stål-gemenskapen, Europeiska

gemenskapen och Europeiska atom-energigemenskapen för att förvalta

gemenskapernas medel eller för att utföra en permanent och direkt

förvaltningsuppgift,

 - styrelseledamot, direktionsledamot eller anställd i Europeiska

investeringsbanken, eller

 - tjänsteman eller annars anställd i aktiv tjänst inom Europeiska

gemenskapernas institutioner eller till dessa knutna fackorgan.

När skall val hållas?

9 § Val skall hållas på en söndag.

Ordinarie val

10 § Ordinarie val till riksdagen och ordinarie val till landstings- och kommun-

fullmäktige skall hållas samma dag. Valdag skall vara den tredje söndagen i sep-

tember.

 Ordinarie val till riksdagen och ordinarie val till landstings- och kommun-

fullmäktige hålls vart fjärde år. Detta regleras i 3 kap. 3 § regeringsformen

och 5 kap. 5 § kommunallagen.

Extra val

11 § Vid extra val till riksdagen som beslutas av regeringen bestämmer

regeringen vilken dag som skall vara valdag. Ett sådant extra val hålls inom tre

månader från beslutet. Efter val till riksdagen får regeringen inte besluta om

extra val förrän tre månader har gått från den nyvalda riksdagens första

sammanträde. Inte heller får regeringen besluta om extra val under tid då dess

ledamöter, efter det att samtliga ledamöter har entledigats, uppehåller sina

befattningar till dess att en ny regering skall tillträda. Dessa bestämmelser

finns i 3 kap. 4 § regeringsformen.

 Har riksdagen fyra gånger förkastat riksdagens talmans förslag till

statsminister hålls extra val till riksdagen. Vid ett sådant extra val till

riksdagen bestämmer riksdagens talman efter samråd med den centrala valmyndig-

heten vilken dag som skall vara valdag. Om inte ordinarie val till riksdagen

ändå skall hållas, hålls extra val inom tre månader. Dessa bestämmelser finns i

6 kap. 3 § regeringsformen.

Omval

12 § Vid omval till riksdagen skall regeringen bestämma vilken dag som skall

vara valdag.

 Vid omval till landstings- eller kommunfullmäktige skall den centrala valmyn-

digheten efter samråd med länsstyrelsen bestämma vilken dag som skall vara

valdag.

Val till Europaparlamentet

13 § Val till Europaparlamentet skall hållas i juni vart femte år.

När indelningen i landsting eller kommuner ändras

14 § Om en ändrad landstings- eller kommunindelning skall träda i kraft den 1

januari året efter det år då ordinarie val hålls till landstings- och kommun-

fullmäktige, skall redan det valet avse landstinget och kommunen enligt den nya

indelningen.

Valmyndigheter

15 § Det skall finnas en central valmyndighet. Regeringen skall bestämma vilken

myndighet som skall vara central valmyndighet.

 Utöver sina övriga uppgifter enligt denna lag skall den centrala

valmyndigheten informera allmänheten om när, var och hur man skall rösta samt om

vad som i övrigt gäller för valet.

16 § Länsstyrelsen skall vara regional valmyndighet.

17 § I varje kommun skall det finnas en valnämnd. Valnämnden skall vara lokal

valmyndighet.

 Valnämnden skall ha tillgång till personal i den omfattning som behövs för

att nämnden skall kunna utföra sina uppgifter. Det som en kommun, en valnämnd

och valförrättarna är skyldiga att göra enligt denna lag skall bekostas av kom-

munen.

 För valnämnden gäller det som sägs om nämnder i kommunallagen (1991:900).

18 § Om en ändrad kommunal indelning innebär att en ny kommun bildas, skall de

indelningsdelegerade välja ledamöter till valnämnden och ersättare för dessa

innan ändringen träder i kraft. Detta skall de göra snarast möjligt under året

före ikraftträdandet.

Valprövningsnämnden

19 § En valprövningsnämnd utses av riksdagen. Valprövningsnämnden är sista

instans för överklagande av val och av sådana beslut där det särskilt anges att

beslutet får överklagas till nämnden.

 Valprövningsnämnden består av en ordförande, som är eller skall ha varit

ordinarie domare och som inte får tillhöra riksdagen. Ledamöterna i

Valprövningsnämnden väljs efter varje ordinarie val till riksdagen, så snart

valet vunnit laga kraft, för tiden till dess nytt val till nämnden äger rum.

Ordförande väljs särskilt. För ordförande och ledamöterna utses ersättare.

 Dessa bestämmelser finns i 3 kap. 11 § regeringsformen.

2 kap. Valkretsar

1 § För val skall det finnas valkretsar. En valkrets är ett geografiskt

avgränsat område för vilket det skall väljas ledamöter till den beslutande för-

samling som valet gäller.

 För val till Europaparlamentet utgör landet en valkrets.

Val till riksdagen

2 § Vid val till riksdagen är landet indelat i 29 valkretsar. Dessa är

 1. Stockholms kommun,

 2. Stockholms läns valkrets (Stockholms län med undantag av Stockholms

kommun),

 3. Uppsala län,

 4. Södermanlands län,

 5. Östergötlands län,

 6. Jönköpings län,

 7. Kronobergs län,

 8. Kalmar län,

 9. Gotlands län,

 10. Blekinge län,

 11. Malmö kommun,

 12. Skåne läns västra valkrets (Bjuvs, Eslövs, Helsingborgs, Höganäs, Hörby,

Höörs, Landskrona och Svalövs kommuner),

 13. Skåne läns södra valkrets (Burlövs, Kävlinge, Lomma, Lunds, Sjöbo,

Skurups, Staffanstorps, Svedala, Trelleborgs, Vellinge och Ystads kommuner),

 14. Skåne läns norra och östra valkrets (Bromölla, Båstads, Hässleholms,

Klippans, Kristianstads, Osby, Perstorps, Simrishamns, Tomelilla, Åstorps,

Ängelholms, Örkelljunga och Östra Göinge kommuner),

 15. Hallands län,

 16. Göteborgs kommun,

 17. Bohusläns valkrets (Göteborgs och Bohus län med undantag av Göteborgs

kommun),

 18. Älvsborgs läns norra valkrets (Ale, Alingsås,[REDACTED_EFTERNAMN], Dals-Eds, Fär-

gelanda, Herrljunga, Lerums, Lilla Edets, Melleruds, Trollhättans, Vårgårda, Vä-

nersborgs och Åmåls kommuner),

 19. Älvsborgs läns södra valkrets (Bollebygds, Borås, Marks, Svenljunga,

Tranemo och Ulricehamns kommuner),

 20. Skaraborgs län,

 21. Värmlands län,

 22. Örebro län,

 23. Västmanlands län,

 24. Dalarnas län,

 25. Gävleborgs län,

 26. Västernorrlands län,

 27. Jämtlands län,

 28. Västerbottens län, och

 29. Norrbottens län.

Val till landstingsfullmäktige

3 § Vid val till landstingsfullmäktige skall landsting delas in i valkretsar.

 En valkrets skall omfatta en eller flera kommuner, om inte något annat följer

av 4 § andra stycket.

4 § En valkrets bör utformas så att den kan beräknas få minst åtta fasta val-

kretsmandat enligt bestämmelserna i 3 kap. 5 och 6 §§. Den bör ha en sammanhän-

gande gränslinje.

 En del av en kommun får bilda en valkrets tillsammans med en annan kommun, en

del av en annan kommun eller delar av andra kommuner, om valkretsen annars inte

kan beräknas få minst 8 fasta valkretsmandat. En kommun får också delas in i två

eller flera valkretsar, om man på så sätt kan uppnå en lämpligare valkretsindel-

ning.

5 § Om en kommun delas in i två eller flera valkretsar för val till landstings-

fullmäktige och om kommunen är indelad i valkretsar för val till kommun-

fullmäktige, skall gränsen för en valkrets för val till landstingsfullmäktige

sammanfalla med gränsen för en valkrets för val till kommunfullmäktige.

Val till kommunfullmäktige

6 § Vid val till kommunfullmäktige är kommunen valkrets, om inte något annat

följer av andra stycket.

 Om en kommun har fler än 6 000 personer som har rösträtt, får kommunen delas

in i två eller flera valkretsar. Om det finns fler än 24 000 som har rösträtt i

en kommun eller om det för kommunen skall utses minst 51 fullmäktige, skall kom-

munen delas in i två eller flera valkretsar. En kommun som har färre än 6 000

personer som har rösträtt får delas in i två eller flera valkretsar bara om det

finns synnerliga skäl därför att kommunen sträcker sig över ett betydande geog-

rafiskt område eller har andra geografiska förhållanden som motiverar en sådan

indelning.

 Antalet personer som har rösträtt i en kommun skall beräknas på grundval av

uppgifterna i aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister

den 1 juli det år beslutet om valkretsindelning fattas.

7 § En valkrets skall utformas så att den kan få minst 15 kommunfullmäktige. Den

bör ha en sammanhängande gränslinje. En församling skall lämnas odelad eller i

vart fall inte delas in i fler än två kretsar. Antalet fullmäktige för hela kom-

munen skall fördelas så jämnt som möjligt.

Beslut om valkretsindelning

8 § Indelningen i valkretsar för val till landstingsfullmäktige skall beslutas

av fullmäktige, sedan kommunerna har fått tillfälle att yttra sig. För att gälla

skall beslutet vara fastställt av länsstyrelsen.

9 § Indelningen i valkretsar för val till kommunfullmäktige skall beslutas av

fullmäktige. För att gälla skall beslutet vara fastställt av länsstyrelsen.

Tid för beslut om indelning i valkretsar

10 § Landstings- och kommunfullmäktiges beslut om ändrad indelning i valkretsar

skall meddelas senast den 31 oktober året före det valår då den nya indelningen

skall gälla för första gången.

11 § Regeringen eller den myndighet som beslutar om ändring i landets indelning

i landsting eller kommuner får, om det behövs, bestämma att beslut om indelning

i valkretsar får meddelas senare än som sägs i 10 §.

**FOOTNOTES**

1 Jfr rådets akt om allmänna och direkta val av företrädare

till Europaparlamentet fogad till rådets beslut 76/787/EKSG,

EEG, Euroatom av den 20 september 1976 (EGT nr L 278,

8.10.1976, s. 5, Celex C476X1008(01)), rådets beslut den 1

februari 1993 om ändring av den akt om allmänna och direkta

val av företrädare i Europaparlamentet som bifogats rådets

beslut av den 20 september 1976, (EGT nr L 33, 9.2.93, s.

15, Celex 393D0081), samt rådets direktiv 93/109/EG av den 6

december 1993 om fastställande av närmare bestämmelser för

rösträtt och valbarhet vid val till Europaparlamentet för

unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte

är medborgare (EGT nr L 329, 30.12.93, s. 34, Celex

393L0109).

Överklagande

12 § Landstings- och kommunfullmäktiges beslut om indelning i valkretsar får

inte överklagas.

 Länsstyrelsens beslut om att fastställa valkretsindelning enligt 8 och 9 §§

får överklagas hos Valprövningsnämnden.

3 kap. Valkretsmandat

Mandaten i riksdagen

1 § Riksdagen består av 349 ledamöter. De 349 mandaten består av 310 fasta

valkretsmandat och 39 utjämningsmandat. Detta regleras i 3 kap. 1 och 6 §§

regeringsformen.

 Närmare bestämmelser om hur fasta valkretsmandat och utjämningsmandat

fördelas på grundval av valresultatet finns i 18 och 20 kap.

2 § Den centrala valmyndigheten skall för val till riksdagen besluta hur många

fasta valkretsmandat som varje valkrets skall ha. Det skall göras på följande

sätt.

 Varje valkrets skall få ett fast valkretsmandat för varje gång som antalet

personer som har rösträtt i valkretsen är jämnt delbart med en trehundrationdel

av antalet personer som har rösträtt i hela landet.

 Om inte alla fasta valkretsmandat kan fördelas på detta sätt, får

valkretsarna de återstående mandaten i tur och ordning efter de överskott som

uppstår vid beräkningen. När överskottstalen är lika stora i två eller flera

valkretsar, skall lotten avgöra vilken valkrets som skall få mandatet.

 Antalet personer som har rösträtt skall beräknas på grundval av uppgifterna i

aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviserings-register den 1

november året före valåret.

3 § Ändrad länsindelning eller ändrad kommunal indelning skall beaktas vid val

till riksdagen redan från och med den dagen ändringen har beslutats, om beslutet

kommer att påverka antalet fasta valkretsmandat och det träder i kraft den 1

januari året efter det år då ordinarie val till riksdagen har hållits.

Mandaten i landstingsfullmäktige

4 § Landstingsfullmäktige beslutar hur många mandat som fullmäktige skall ha.

Detta regleras i 5 kap. 1 § kommunallagen (1991:900).

5 § Mandaten i landstingsfullmäktige består av fasta valkretsmandat och utjäm-

ningsmandat.

 Nio tiondelar av mandaten är fasta valkretsmandat. Om talet blir brutet när

antalet fasta valkretsmandat beräknas, skall det rundas av till närmast lägre

hela tal. Återstående mandat är utjämningsmandat.

 Närmare bestämmelser om hur fasta valkretsmandat och utjämningsmandat

fördelas på grundval av valresultatet finns i 18 och 20 kap.

6 § Länsstyrelsen skall besluta hur många fasta valkretsmandat som varje

valkrets skall ha. Det skall göras på följande sätt.

 Antalet personer som har rösträtt i landstinget delas med antalet fasta

valkretsmandat och därefter delas antalet personer som har rösträtt i varje

valkrets med det tal som blir resultatet av den beräkningen. Varje gång som

antalet som har rösträtt i en valkrets är jämnt delbart med detta tal får den

valkretsen ett mandat.

 Om inte alla fasta valkretsmandat kan fördelas på detta sätt, får valkretsar-

na de återstående mandaten i tur och ordning efter de överskott som uppstår vid

beräkningen. När överskottstalen är lika stora i två eller flera valkretsar,

skall lotten avgöra vilken valkrets som skall få mandatet.

 Antalet personer som har rösträtt i landstinget skall beräknas på grundval av

uppgifterna i aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister

den 1 november året före valåret.

Mandaten i kommunfullmäktige

7 § Kommunfullmäktige skall besluta hur många mandat som fullmäktige skall ha.

Detta regleras i 5 kap. 1 § kommunallagen (1991:900).Samtliga mandat i

fullmäktige är fasta mandat. Närmare bestäm-melser

om hur mandaten fördelas på grundval av valresultatet finns i 18 och 20 kap.

8 § Om en kommun är indelad i flera valkretsar skall länsstyrelsen besluta hur

många mandat som varje valkrets skall ha. Det skall göras på följande sätt.

 Antalet personer som har rösträtt i kommunen delas med antalet mandat och

därefter delas antalet personer som har rösträtt i varje valkrets med det tal

som blir resultatet av den beräkningen. Varje gång som antalet som har rösträtt

i en valkrets är jämnt delbart med detta tal får den valkretsen ett mandat.

 Om inte alla mandat kan fördelas på detta sätt, får valkretsarna de

återstående mandaten i tur och ordning efter de överskott som uppstår vid

beräkningen. Om överskottstalen är lika stora i två eller flera valkretsar,

skall lotten avgöra vilken valkrets som skall få mandatet.

 Antalet personer som har rösträtt i kommunen skall beräknas på grundval av

uppgifterna i aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister

den 1 november året före valåret.

9 § Om antalet mandat som en valkrets får enligt 8 § blir mindre än 15, skall

antalet ändå bestämmas till 15. Antalet mandat i övriga kretsar skall då jämkas

i motsvarande utsträckning. I ett sådant fall skall valkretsindelningen omprövas

före nästa val.

När skall fördelningen mellan valkretsarna av de fasta mandaten beslutas?

10 § Den centrala valmyndighetens beslut enligt 2 § och länsstyrelsens beslut

enligt 6, 8 och 9 §§ om antalet fasta valkretsmandat skall meddelas senast den

30 april det år då ordinarie val skall hållas.

11 § Regeringen eller den myndighet som beslutar om ändring i landets indelning

i landsting eller kommuner får, om det behövs, bestämma att beslut om fördelning

av mandat får meddelas senare än som sägs i 10 §.

Överklagande

12 § Hos Valprövningsnämnden får överklagas

 - den centrala valmyndighetens beslut enligt 2 § om antalet valkretsmandat

vid val till riksdagen, och

 - länsstyrelsens beslut enligt 6, 8 och 9 §§ om antalet valkretsmandat för

val till landstings- och kommunfullmäktige.

4 kap. Valdistrikt och valförrättare

Valdistrikt

1 § Varje kommun skall delas in i geografiskt avgränsade röstningsområden. Ett

sådant område kallas valdistrikt.

2 § Om kommunen har fler än en valkrets för val till kommunfullmäktige, skall

varje sådan krets omfatta ett eller flera valdistrikt.

3 § Ett valdistrikt bör omfatta 1 200-1 500 personer som har rösträtt. Om det

finns särskilda skäl, får ett valdistrikt omfatta färre än 300 som har rösträtt.

Länsstyrelsen får efter samråd med valnämnden besluta om valdistrikt som

omfattar fler än 1 800 personer som har rösträtt.

 På förslag av fullmäktige i kommunen skall länsstyrelsen besluta om kommunens

indelning i valdistrikt. Kommunen skall se över indelningen året närmast före

det år då ordinarie val till riksdagen skall hållas.

 Om det behövs får länsstyrelsen självmant besluta om indelningen i valdi-

strikt. Innan länsstyrelsen fattar ett sådant beslut, skall fullmäktige i

kommunen få tillfälle att yttra sig.

Tid för beslut om indelning i valdistrikt

4 § Länsstyrelsens beslut om indelning i valdistrikt skall meddelas senast den 1

december året före det år då beslutet skall tillämpas för första gången.

 Länsstyrelsen skall omedelbart i ortstidning kungöra beslut om indelning i

valdistrikt.

5 § Regeringen eller den myndighet som beslutar om ändring i landets indelning i

landsting eller kommuner får, om det behövs, bestämma att beslut om indelning i

valdistrikt får meddelas senare än som sägs i 4 §.

Valförrättare

6 § När val skall hållas enligt denna lag skall valnämnden utse minst fyra

personer att vara valförrättare i varje valdistrikt. Nämnden skall förordna en

av dessa att vara ordförande och en att vara ersättare för ordföranden.

 Vid röstningen skall minst tre av valförrättarna vara närvarande. En av dessa

skall vara ordföranden eller ordförandens ersättare.

7 § Alla som är valbara till ledamöter i valnämnden är skyldiga att ta emot ett

uppdrag som valförrättare, om de inte har ett giltigt hinder.

Överklagande

8 § Länsstyrelsens beslut enligt 3 § i ärenden om indelning i valdistrikt får

överklagas hos Valprövningsnämnden.

 Om en valnämnd har beslutat att inte godta ett hinder mot att ta emot ett

uppdrag som valförrättare, får detta beslut överklagas hos länsstyrelsen. Tiden

för överklagande räknas från den dag beslutet meddelades. Länsstyrelsens beslut

får inte överklagas.

5 kap. Registrering av partibeteckningar och anmälan av

kandidater

Partibeteckning skyddas genom registrering och anmälan av kandidater

1 § En partibeteckning kan skyddas vid val. För att få ett sådant skydd skall

partiet registrera partibeteckningen och anmäla kandidater till valet.

2 § Skyddet för en registrerad partibeteckning består i att sådana namn som

skrivits till eller som inte avser någon av de kandidater som partiet anmält

till valet enligt 13 § skall anses obefintliga om de förekommer på valsedlar för

partiet.

 Bestämmelser om valsedlar med registrerad partibeteckning finns också i 6

kap. 3 och 5 §§ och 18 kap. 11 §.

Ansökan om registrering

3 § Ansökan om registrering av en partibeteckning görs hos den centrala valmyn-

digheten. För att partiets beteckning skall registreras skall kraven i 4-7 §§

vara uppfyllda.

4 § Ansökan om registrering av en partibeteckning skall vara skriftlig. I ansök-

an skall det stå för vilket slag av val som partiet söker registrering. Om

ansökan gäller registrering för val till landstings- eller kommunfullmäktige,

skall partiet också ange för vilket landsting eller vilken kommun det begär

registrering. Med ansökan skall följa förklaringar enligt 7 § eller ett intyg av

notarius publicus att sådana förklaringar har visats upp för honom eller henne.

5 § Ansökan om registrering av en partibeteckning skall ha kommit in till den

centrala valmyndigheten senast den sista februari det år då val skall hållas för

att partibeteckningen skall kunna få skydd vid valet. Om ansökan gäller ett

annat val än ordinarie val till riksdagen, ordinarie val till landstings- och

kommunfullmäktige eller val till Europaparlamentet, skall ansökan ha kommit in

inom en vecka efter det att beslutet om valdag har meddelats.-

Villkor för registrering

6 § Den centrala valmyndigheten skall registrera en partibeteckning om följande

villkor är uppfyllda.

 1. Partibeteckningen består av eller innehåller ord.

 2. Partiet är inte en underavdelning av en politisk sammanslutning.

 3. En ansökan om registrering för val till riksdagen har dokumenterat stöd av

minst 1 500 personer som har rösträtt i hela landet, om inte partiet är

representerat i riksdagen.

 4. En ansökan om registrering för val till landstings- eller kommunfullmäktige

har dokumenterat stöd av minst 100 respektive minst 50 personer som har rösträtt

i det landsting eller den kommun som ansökan gäller.

 5. En ansökan om registrering för val till Europaparlamentet har dokumenterat

stöd av minst 1 500 personer som har rösträtt i hela landet, om inte partiet är

representerat i parlamentet.

 6. Partibeteckningen kan inte antas bli förväxlad med en beteckning

 - som redan är registrerad, eller

 - som ett parti redan ansökt om att få registrerad, om beteckningarna skulle

komma att bli registrerade för samma val.

 7. Partibeteckningen kan inte antas bli förväxlad med en beteckning som

tidigare gällt för samma slag av val men som avregistrerats för högst fem år

sedan på grund av namnbyte.

 I 9 § finns bestämmelser om undantag från kravet i 6.

7 § De som enligt 6 § 3-5 stöder en ansökan om registrering skall själva skriva

under en förklaring om stödet. De skall i förklaringen också ange sitt person-

nummer och den kommun där de är folkbokförda.

För vilka val registreringen gäller

8 § Om en partibeteckning registreras för val till riksdagen, gäller registre-

ringen också för val till landstings- och kommunfullmäktige i hela landet samt

för val till Europaparlamentet. Registreras en partibeteckning för val till

landstingsfullmäktige, gäller registreringen val i det landstinget och val till

kommunfullmäktige i de kommuner som ligger inom landstinget. Registreras en par-

tibeteckning för val till kommunfullmäktige i en kommun, gäller registreringen

val i den kommunen. Registreras en partibeteckning för val till

Europaparlamentet, gäller registreringen det valet.

9 § Om ett parti som har registrerat en partibeteckning går med på det, kan ett

annat parti få samma beteckning registrerad

 - för val till riksdagen även om beteckningen redan är registrerad för val

till landstings- eller kommunfullmäktige, eller

 - för val till landstingsfullmäktige, även om partibeteckningen redan är

registrerad för val till kommunfullmäktige inom landstinget.

 Detta gäller också om det första partiets ansökan ännu inte lett till

registrering, när det andra partiet lämnar in sin ansökan.

Ombud skall anmälas

10 § Ett parti som fått sin partibeteckning registrerad skall anmäla ett ombud

till den centrala valmyndigheten inom en månad efter det att registreringen av

partibeteckningen har kungjorts enligt 12 §.

 De ombud som partierna har anmält är behöriga att lämna medgivande enligt 9 §.

När avregistreras partibeteckningar?

11 § En registrerad partibeteckning skall tas bort ur registret om

 1. partiet begär det,

 2. partiet inte har anmält kandidater för två ordinarie val i följd till riks-

dagen, landstings- eller kommunfullmäktige eller till Europa-parlamentet, eller

 3. partiet inte har anmält ett ombud enligt 10 §.

Kungörelse av registrering och avregistrering

12 § När en partibeteckning har registrerats eller tagits bort ur registret,

skall den centrala valmyndigheten kungöra detta i Post- och Inrikes Tidningar.

Anmälan av kandidater

13 § För att skydda sin beteckning vid val skall partier som registrerat

partibeteckning också anmäla samtliga sina kandidater. Om regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer föreskriver det får anmälan i stället göras

hos länsstyrelsen.

14 § Anmälan av kandidater skall göras skriftligen av partiets ombud eller av en

person som ombudet utsett. Kandidaterna skall skriftligen förklara att de gett

partiet tillstånd att anmäla dem. Förklaringen skall skickas med anmälan.

15 § För val till riksdagen skall partiet anmäla kandidater i en viss valkrets.

För val till landstingsfullmäktige skall partiet som kandidater anmäla personer

folkbokförda i landstinget och som kandidater för val till kommunfullmäktige

personer folkbokförda i kommunen. För val till Europaparlamentet skall partiet

anmäla kandidater för landet.

Försäkran av unionsmedborgare som önskar kandidera

16 § Unionsmedborgare som inte samtidigt är svenska medborgare och som önskar

kandidera vid val till Europaparlamentet skall senast vid en tid som den

centrala valmyndigheten bestämmer enligt 19 §, lämna en försäkran till den

centrala valmyndigheten. I den skall de

 - ange sin nationalitet och sin adress i Sverige,

 - ange den valkrets eller område i hemstaten där de senast var upptagna i

röstlängd, och

 - försäkra att de inte kandiderar vid val till Europaparlamentet i någon

annan stat.

 Till en sådan försäkran skall följa ett intyg av den behöriga myndigheten i

hemstaten att valbarheten inte gått förlorad där eller att denna

diskvalifikationsgrund inte finns såvitt myndigheten vet.

Bristfällig anmälan av kandidater

17 § Om en anmälan saknar uppgifter skall den myndighet som tagit emot anmälan

genast underrätta den som anmält kandidaterna. Om det är fråga om en försäkran

enligt 16 § skall den centrala valmyndigheten underrätta kandidaten själv.

Detsamma skall gälla om en förklaring eller ett intyg som fogats till en anmälan

eller en försäkran saknar uppgifter. I underrättelsen skall det anges när

handlingen senast skall ha ändrats eller kompletterats. Ärendet skall slutligt

prövas av den centrala valmyndigheten så snart som möjligt efter denna tidpunkt.

18 § Kandidaters namn skall anses som obefintliga i anmälan, om partiet inte kan

visa att det har fått kandidaternas tillstånd att anmäla dem.

 En kandidat som inte visar upp ett intyg enligt 16 § andra stycket får inte

kandidera. Om en sådan kandidats namn anmäls till ett val skall kandidatens namn

anses obefintligt.

Tidpunkten för anmälan av kandidater

19 § Den centrala valmyndigheten skall inför varje val

 - bestämma när kandidaterna senast skall anmälas,

 - kungöra denna tidpunkt i Post- och Inrikes Tidningar,

 - underrätta varje parti som registrerat sin partibeteckning om tidpunkten,

och

 - bestämma när försäkran enligt 16 § senast skall lämnas.

Listor över partier som anmält kandidater

20 § Den centrala valmyndigheten skall upprätta listor över de partier som

registrerat partibeteckning och anmält kandidater. Sådana listor skall upprättas

för varje slag av val och för varje riksdagsvalkrets, varje landsting och varje

kommun eller, vid val till Europaparlamentet, landet som helhet.

 I 9 kap. 11 § finns det bestämmelser om att sådana listor skall finnas i

röstningslokalerna.

Överklagande

21 § Den centrala valmyndighetens beslut i ärenden enligt detta kapitel får

överklagas hos Valprövningsnämnden.

6 kap. Valsedlar

Valsedlars utformning och innehåll

1 § Den centrala valmyndigheten skall hålla till handa de valsedlar som skall

användas vid val.

2 § Valsedlarna skall vara lika till storlek och material. För val till riks-

dagen skall användas gula, för val till landstingsfullmäktige blå och för val

till kommunfullmäktige vita valsedlar. För val till Europaparlamentet skall

användas vita valsedlar.

 Den centrala valmyndigheten får förse valsedlar med en särskild beteckning för

att underlätta räkningen av dem.

3 § På en valsedel skall det finnas en partibeteckning. En valsedel bör dessutom

innehålla

 - namn på en eller flera kandidater,

 - en valkretsbeteckning som visar för vilken valkrets valsedeln är avsedd,

 - en valbeteckning som visar för vilket val valsedeln gäller, och

 - uppgift om det parti som valsedeln gäller för har registrerat sin

partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §.

4 § På valsedlar som innehåller kandidatnamn bör varje kandidat identifieras på

ett sådant sätt att det klart framgår vem som avses.

 Om en valsedel innehåller kandidatnamn skall det på valsedeln finnas ett

markerat utrymme intill varje namn där väljarna kan lämna en särskild personröst

genom en markering.

 Om en valsedel innehåller kandidatnamn, skall namnen förses med nummer och tas

upp i nummerordning under varandra.

5 § Om en väljare skriver till ett kandidatnamn på en valsedel för ett parti som

inte registrerat sin partibeteckning eller anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §,

skall väljaren anses ha lämnat en särskild personröst för namnet. Har flera

kandidatnamn skrivits till på en sådan valsedel, skall väljaren anses ha lämnat

en personröst för det första namnet.

 Av 18 kap. 11 § tredje stycket framgår att strykningar av namn på valsedel som

upptar namn inte beaktas.

När någon inte samtyckt till att vara kandidat

6 § Den som har angetts som kandidat på en valsedel som hålls till handa vid ett

val utan att ha samtyckt till det kan anmäla detta till länsstyrelsen. Anmälan

skall göras skriftligen.

 Länsstyrelsen skall föra en förteckning över de anmälningar som kommer in före

valet.

Hur valsedlar skall beställas och hur de hålls till handa

7 § Den centrala valmyndigheten förser på beställning varje parti med valsedlar

till det antal partiet önskar.

 En beställning från ett parti som registrerat sin partibeteckning och anmält

kandidater enligt 5 kap. 13 § levereras bara om beställningen gjorts av en

behörig företrädare för partiet, av partiets ombud eller av en person som

ombudet utsett.

8 § Staten svarar för kostnaden för valsedlar till ett antal som motsvarar tre

gånger antalet personer som har rösträtt i valkretsen för ett parti som deltar i

riksdagsvalet, om partiet vid detta val får eller vid något av de två senaste

riksdagsvalen har fått mer än 1 procent av rösterna i hela landet. Detta gäller

också ett parti som, utan att ha uppnått den angivna röstandelen, är eller genom

valet blir representerat i riksdagen.

9 § Staten svarar för kostnaden för valsedlar till ett antal som motsvarar tre

gånger antalet personer som har rösträtt i valet för ett parti som deltar i val

till landstings- eller kommunfullmäktige, om partiet är eller genom valet blir

representerat i fullmäktige.

10 § Staten svarar för kostnaden för valsedlar till ett antal som motsvarar tre

gånger antalet personer som har rösträtt i valet för ett parti som deltar i

valet till Europaparlamentet, om partiet vid detta val får eller vid något av de

två senaste valen till Europaparlamentet har fått mer än 1 procent av rösterna i

hela landet.

11 § Vid tillämpning av 8-10 §§ beräknas antalet personer som har rösträtt på

grundval av uppgifterna i aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om

aviseringsregister den 1 november året före valåret.

12 § Den centrala valmyndigheten levererar bara valsedlar som beställaren

betalar i förskott, om

 1. valsedlarna beställs av ett annat parti än som sägs i 8-10 §§,

 2. valsedlarna beställs av någon annan än den som är behörig företrädare för

partiet, eller

 3. valsedlar beställs till ett antal som överstiger vad som sägs i 8-10 §§.

13 § Om ett parti har betalat valsedlarna i förskott och om partiet enligt 8-10

§§ får rätt att vid valet få kostnadsfria valsedlar, skall förskottet betalas

tillbaka. Återbetalningen får motsvara högst vad staten skall svara för enligt

8-10 §§.

 Beloppet betalas tillbaka till partiet oavsett vem som har betalat förskottet.

14 § Den centrala valmyndigheten förser på beställning och utan särskild ersätt-

ning valsedlarna med partibeteckning, kandidatnamn samt valkrets- och valbeteck-

ningar.

När skall valsedlar beställas?

15 § Före ett val skall den centrala valmyndigheten bestämma den sista dag då

valsedlar skall ha beställts för att de skall kunna levereras 45 dagar före

valdagen. I särskilda fall får myndigheten bestämma en senare dag för be-

ställning och leverans.

 Om en beställning kommer in senare än vad den centrala valmyndigheten har

bestämt, hålls valsedlar till handa bara om de kan levereras före valdagen och

utan att leveransen av tidigare gjorda beställningar försenas.-

16 § Den centrala valmyndigheten har rätt att få hjälp av länsstyrelsen i

ärenden enligt detta kapitel.

Överklagande

17 § Den centrala valmyndighetens beslut i ärenden enligt detta kapitel får

överklagas hos Valprövningsnämnden.

7 kap. Röstlängder och röstkort

Vem som skall finnas i röstlängd

1 § Röstlängderna för val till riksdagen skall innehålla alla svenska medborgare

som fyller 18 år senast på valdagen och som är eller har varit folkbokförda i

landet.

 Svenska medborgare som inte har varit folkbokförda i landet någon gång under

de senaste tio åren skall tas upp i en röstlängd bara om de senast 30 dagar före

valdagen skriftligen anmäler sig. Den som gjort en sådan anmälan skall tas upp i

röstlängd i 10 år från dagen för anmälan.

 Avges en röst från en person som inte tagits upp i en röstlängd men som i

övrigt uppfyller kraven för rösträtt, skall den avgivna rösten anses som en

anmälan enligt andra stycket. I fråga om anmälan finns också regler i 10 §.

2 § Röstlängderna för val till landstings- och kommunfullmäktige skall innehålla

uppgifter om

 - alla svenska medborgare som fyller 18 år senast på valdagen och som är

folkbokförda i landstinget respektive kommunen,

 - unionsmedborgare samt medborgare i Island och Norge som fyller 18 år senast

på valdagen och som är folkbokförda i landstinget respektive kommunen, och

 - andra utlänningar som fyller 18 år senast på valdagen, som är folkbokförda

i landstinget respektive kommunen och som har varit folkbokförda i landet tre år

i följd före valdagen.

3 § Röstlängderna för val till Europaparlamentet skall innehålla uppgifter om

 - svenska medborgare som sägs i 1 §, och

 - unionsmedborgare som fyller 18 år senast på valdagen, som är folkbokförda i

landet och som senast 30 dagar före valdagen enligt 5 § skriftligen hos

skattemyndigheten anmält sin önskan att tas upp i röstlängd.

Vilka uppgifter en röstlängd grundar sig på

4 § När det skall hållas val enligt denna lag skall skattemyndigheten upprätta

en röstlängd för varje valdistrikt. Det är uppgifterna i aviseringsregistret

enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister 30 dagar före valdagen som skall

ligga till grund för uppgifterna i röstlängderna.

Särskilt om röstlängd vid val till Europaparlamentet

5 § Unionsmedborgare som vill utöva sin rösträtt vid val till Europaparlamentet

skall senast 30 dagar före valdagen skriftligen hos skattemyndigheten anmäla sin

önskan om att tas upp i röstlängd.

 I sin anmälan skall unionsmedborgare i en skriftlig försäkran

 - ange sin nationalitet och sin adress i Sverige,

 - ange den valkrets eller det område i hemstaten där de senast var upptagna i

röstlängd, och

 - försäkra att de inte kommer att rösta i en annan medlemsstat.

 Beslut med anledning av anmälningar meddelas när röstlängden upprättas.

Underrättelse om ett sådant beslut skall sändas till valmyndigheten i den stat

där väljaren är medborgare.

I vilken röstlängd skall de som har rösträtt finnas?

6 § Uppgifterna i aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om

aviseringsregister skall ligga till grund för beslut om i vilken röstlängd

väljare som anges i 1-3 §§ skall finnas. De skall tas upp i röstlängden för det

valdistrikt inom vilket de är folkbokförda 30 dagar före valdagen. De som då

inte är folkbokförda i landet skall tas upp i röstlängden i det valdistrikt inom

vilket de senast var folkbokförda. Finns det inte någon uppgift om folkbokföring

så att de kan hänföras till visst valdistrikt men finns det en uppgift om i

vilken kommun som de senast varit folkbokförda, bestämmer skattemyndigheten i

vilken röstlängd de skall tas upp.

Röstkort

7 § För var och en som finns i en röstlängd skall skattemyndigheten upprätta ett

röstkort. För val som hålls samtidigt skall det upprättas ett gemensamt röst-

kort. För väljare som inte har någon känd adress skall det upprättas röstkort

bara om de begär det.

 Ett röstkort skall innehålla uppgift om

 - väljarens namn och nummer i röstlängden, och

 - vilka val som väljaren får delta i.

 Röstkortet bör också innehålla annan information om valet.

8 § Röstkorten skall skickas ut så snart som möjligt, dock senast i så god tid

att de kan beräknas vara väljare som är folkbokförda i landet till handa senast

18 dagar före valdagen.

9 § Väljare som har förlorat sitt röstkort eller inte har fått något röstkort

skall få ett duplettröstkort om de begär det.

 Duplettröstkort skall beställas hos skattemyndigheten. De som vill ha ett

duplettröstkort skall lämna uppgift om namn och personnummer.

Anmälan om adress

10 § En anmälan om adress från svenska medborgare som inte är folkbokförda i

landet skall anses också som en anmälan om att tas upp i röstlängd, om anmälan

görs skriftligen till en skattemyndighet.

Rättelse av uppgifter i en röstlängd

11 § De som anser att röstlängden innehåller felaktiga uppgifter om dem skall

senast måndagen före valdagen skriftligen begära att uppgifterna rättas. Detta

gäller också de som anser sig vara felaktigt uteslutna ur röstlängden. Det som

hänt senare än 30 dagar före valdagen får inte ligga till grund för rättelse

enligt denna paragraf.

 Frågor om rättelse skall prövas av skattemyndigheten.

12 § Får skattemyndigheten från en myndighet i någon annan medlemsstat

meddelande om att en person som har rösträtt och som finns upptagen i röstlängd

här i landet, redan avgett en röst i val till Europaparlamentet, skall

skattemyndigheten genast rätta röstlängden.

13 § När samtliga beslut om rättelser förts in i en röstlängd skall den så snart

som möjligt sändas till den kommun där valdistriktet ligger.

Överklagande

14 § Skattemyndighetens beslut i ett ärende om rättelse får överklagas bara i

samband med att det val överklagas för vilket röstlängden har upprättats. I ett

sådant ärende får bara det åberopas som har förekommit hos skattemyndigheten.

8 kap. Kuvert

1 § För val skall det finnas

 - valkuvert,

 - ytterkuvert för budröst, och

 - fönsterkuvert.

 Kuverten hålls till handa bara genom den centrala valmyndigheten.

2 § Valkuvert skall vara utformade på ett sådant sätt att färgen på den valsedel

som väljaren lagt i kuvertet kan ses utan att valhemligheten avslöjas.

3 § Valkuvert och ytterkuvert för budröst skall i god tid före valet finnas

 - hos valnämnder,

 - på de postkontor där röstning skall anordnas,

 - hos den som ansvarar för den särskilda röstmottagningen i varje kommun, och

 - hos de utlandsmyndigheter som skall anordna röstmottagning.

 Sådana kuvert skall också finnas hos Posten Aktiebolags lantbrevbärare som

skall ta hand om ytterkuvert för budröst och hos de personer som av valnämnden

fått i uppdrag att hålla till handa valkuvert och ytterkuvert.

 Fönsterkuvert för röstning på postkontor, på särskilda röstmottagningsställen

inom landet och på sådana röstmottagningsställen som inrättas av en

utlandsmyndighet skall i god tid före valet finnas hos respektive röstmottagare.

4 § Ett parti som vid något av de två senaste riksdagsvalen har fått mer än 1

procent av rösterna i hela landet skall vid riksdagsval, landstings- och

kommunfullmäktigval på begäran få valkuvert och ytterkuvert för budröst utan

kostnad.

 Ett parti som vid något av de två senaste valen till Europaparlamentet har

fått mer än 1 procent av rösterna i hela landet skall vid sådant val på begäran

få valkuvert och ytterkuvert för budröst utan kostnad.

9 kap. Allmänt om röstning

Röstmottagning och röstning

1 § All röstmottagning skall vara offentlig.

2 § För att avge sin röst skall väljarna för varje slag av val ta en valsedel

för det parti de vill rösta på. Om de vill avge en särskild personröst skall de

göra en markering för den kandidat som de helst vill se vald. Därefter skall

väljarna själva lägga in den valsedel de valt i ett valkuvert för varje slag av

val.

 Väljare som på grund av ett fysiskt funktionshinder inte kan göra i ordning

eller lämna sin röst på föreskrivet sätt får anlita någon som hjälper dem vid

röstningen.

Röstningslokaler

3 § Röstning kan anordnas i följande röstningslokaler:

 1. vallokaler,

 2. Posten Aktiebolags postkontor inom landet,

 3. särskilda röstmottagningsställen inom landet, och

 4. röstmottagningsställen som utlandsmyndigheter har inrättat.

4 § Kommunen skall se till att det finns lämpliga lokaler som kan användas som

vallokaler.

5 § På valdagen skall väljarna rösta i vallokalen i det valdistrikt där de finns

i röstlängden. Väljare som vistas utomlands eller av någon annan anledning inte

kan rösta på valdagen i sin vallokal kan rösta i en annan röstningslokal som

sägs i 3 § 2-4.

 Väljare får rösta genom bud eller lantbrevbärare enligt vad som anges i 14

kap.

 Väljare får brevrösta bara enligt lagen (1997:000) om brevröstning i vissa

fall.

Röstkort vid röstningen

6 § Väljare som röstar i sin vallokal bör ha med sig sitt röstkort.

 För att få rösta på ett postkontor eller ett särskilt röstmottagningsställe

inom landet måste väljare ha med sig sitt röstkort och lämna det till röst-

mottagaren.

 Om de som vill rösta hos en utlandsmyndighet inte har något röstkort skall

röstmottagaren fylla i ett adresskort för dem.

Valhemligheten

7 § Väljarnas valhemlighet skall skyddas. I varje röstningslokal skall det

finnas ett lämpligt antal avskilda platser (valskärmar) där väljarna utan insyn

kan lägga in sina valsedlar i valkuvert.

Utrustning i röstningslokalen

8 § För varje slag av val som hålls i en vallokal skall det finnas en valurna.

9 § I varje vallokal skall finnas den röstlängd som upprättats för

valdistriktet.

10 § I varje röstningslokal skall det finnas ett exemplar av denna lag.

11 § I en vallokal skall det finnas listor över partier som registrerat

partibeteckning och anmält kandidater för valet i den valkrets som valdistriktet

hör till. På de postkontor där röstning anordnas och på särskilda röstmottag-

ningsställen inom landet skall sådana listor för valen i samtliga valkretsar

finnas. Dessa listor bör också finnas hos de röstmottagningsställen som en

utlandsmyndighet har inrättat.

 Listor som sägs i denna paragraf upprättas på sätt som anges i 5 kap. 20 §.

12 § I anslutning till varje röstningslokal skall det ordnas en lämplig plats

där valsedlar kan läggas ut. Om detta inte är möjligt får en sådan plats i

stället ordnas inne i lokalen. På denna plats skall väljarna för det val som

avses ha tillgång till

 - valsedlar för val till riksdagen samt landstings- och kommunfullmäktige med

parti- och valbeteckning (partimarkerade valsedlar) för varje parti som vid

något av de två senaste riksdagsvalen har fått mer än 1 procent av rösterna i

hela landet,

 - valsedlar för val till Europaparlamentet med parti- och valbeteckning

(partimarkerade valsedlar) för varje parti som vid något av de två senaste valen

har fått mer än 1 procent av rösterna i hela landet, och

 - blanka valsedlar.

 Valförrättarna och röstmottagarna skall se till att valsedlar enligt första

stycket finns utlagda.

 De partier som deltar i valen skall också kunna lägga ut sina valsedlar på

denna plats. På särskilda röstmottagningsställen inom landet och

röstmottagningsställen som inrättas av utlandsmyndigheter får partierna bara

lägga ut partimarkerade valsedlar.

13 § Vid val skall kuvert som sägs i 8 kap. finnas i varje röstningslokal i den

mån de krävs för röstning i lokalen.

Ordning i röstningslokalen

14 § I en röstningslokal eller i ett utrymme intill lokalen får det inte hållas

tal. Där får inte heller delas ut eller sättas upp tryckta eller skrivna upprop

till väljarna. Där får inte heller spelas upp sådana upprop.

15 § Valförrättarna eller röstmottagarna skall ansvara för ordningen i

röstningslokalen. Den som finns i röstningslokalen eller i ett utrymme intill

lokalen skall rätta sig efter de regler som valförrättaren eller röstmottagaren

meddelar för att röstningen skall kunna genomföras. Blir det sådan oordning att

den inte kan avstyras har valförrättaren eller röstmottagaren rätt att avbryta

röstningen.

16 § Om röstningen i en vallokal avbryts skall varje valurna och röstlängden

förseglas och förvaras på ett säkert sätt. När röstningen skall fortsätta, skall

valförrättaren visa dem som är närvarande att förseglingarna inte har öppnats.

 Avbryts röstningen på ett postkontor, på ett särskilt röstmottagningsställe

inom landet eller hos en utlandsmyndighet skall de kuvert som tagits emot

förvaras på ett säkert sätt under avbrottet.

Valförrättning och röstmottagning skall dokumenteras

17 § Valförrättarna skall föra protokoll över valförrättningen i vallokalen.

Röstmottagare på postkontor, vid särskilda röstmottagningsställen inom landet

eller hos en utlandsmyndighet skall fortlöpande föra anteckningar över

röstningen.

 Protokoll och anteckningar skall föras på blanketter som fastställts av den

centrala valmyndigheten.

10 kap. Röstning i vallokal

När får röstning pågå i en vallokal?

1 § En vallokal skall hållas öppen för röstning mellan klockan 8.00 och 20.00.

Om väljarna i distriktet ändå får tillräckligt bra möjligheter att rösta, får

den centrala valmyndigheten bestämma att vallokalen i ett visst valdistrikt

skall vara öppen för röstning under kortare tid.

2 § När vallokalen har öppnats för röstning, skall den av valförrättarna som är

ordförande visa dem som är närvarande att varje valurna är tom. Sedan får röst-

ningen börja.

3 § Väljare som finns i vallokalen eller på en plats som de har anvisats intill

lokalen, när tiden för röstning går ut, skall få tillfälle att rösta.

 Röstningen skall förklaras avslutad, när tiden för röstning i vallokalen har

gått ut och de som är närvarande har fått tillfälle att rösta.

Hur röstning i vallokal går till

4 § I vallokalen skall valförrättarna ge väljarna ett valkuvert för varje slag

av val som de vill delta i och hänvisa dem till en ledig valskärm. Där skall de

avge sin röst och lägga en valsedel för varje slag av val i ett valkuvert utan

att vika valsedeln.

 När väljarna gjort i ordning sina valkuvert skall de lämna kuverten till

valförrättaren.

5 § Valförrättarna får begära att väljaren uppger sitt fullständiga namn och sin

födelsetid.

6 § Innan något valkuvert tas emot skall valförrättaren kontrollera att väljaren

 - enligt röstlängden har rösträtt i det val som väljaren vill delta i, och

 - inte redan har röstat i valet.

 Valförrättaren skall också kontrollera att

 - väljaren bara har gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något kuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

7 § En valförrättare får inte ta emot ett valkuvert som inte uppfyller de krav

som ställs i 6 §.

 Om en väljare vill lämna fler än ett valkuvert för ett och samma val, får val-

förrättaren ta emot bara ett av dessa. På väljarens begäran skall samtliga ku-

vert för det valet lämnas tillbaka.

8 § Uppfylls de krav som ställs i 6 och 7 §§ skall valförrättaren ta emot

väljarens valkuvert, i väljarens närvaro lägga det i valurnan för det val

valsedeln gäller och markera i röstlängden att väljaren röstat.

När en röst skall lämnas genom bud

9 § Bestämmelser om röstning genom bud finns i 14 kap.

10 § Innan ett ytterkuvert för budröst tas emot skall valförrättaren kontrollera

att väljaren

 - enligt röstlängden har rösträtt i ett val,

 - inte redan har röstat i valet,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i budets och

vittnets närvaro och att väljaren på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller någon annan

röstningslokal, och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Valförrättaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - budet och vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt,

 - budet antingen är väljarens make, sambo, barn, barnbarn, makes barn, sambos

barn, fader, moder eller syskon, eller är en person som yrkesmässigt eller på

ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag eller på ett

annat sätt brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter,

 - vittnet inte är väljarens make, barn, sambo, makes barn eller sambos barn,

 - budet inte är vittne,

 - budet skrivit sitt namn, sitt personnummer och sin adress på ytterkuvertet,

och

 - budet och vittnet har fyllt 18 år.

11 § Uppfylls de krav som ställs i 10 § skall valförrättaren öppna ytterkuvertet

för budröst och kontrollera att

 - ytterkuvertet innehåller valkuvert,

 - väljaren bara har gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något kuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

12 § En valförrättare får inte ta emot ett ytterkuvert för budröst som inte

uppfyller de krav som ställs i 10 och 11 §§.

 Har väljaren gjort i ordning mer än ett valkuvert för något val får valförrät-

taren inte ta emot något av dem.

13 § Uppfylls de krav som ställs i 10-12 §§ skall valförrättaren ta emot

väljarens valkuvert, i budets närvaro lägga det i valurnan för det val valsedeln

gäller och markera i röstlängden att väljaren röstat.

14 § Ett valkuvert som lämnats i ett ytterkuvert för budröst men som inte tas

emot skall innan det lämnas tillbaka till budet läggas in i ett särskilt kuvert.

Detta kuvert skall klistras igen.

15 § Ytterkuvert för budröst som har öppnats av valförrättare enligt 11 § skall

tas om hand av valförrättarna och överlämnas till valnämnden. Nämnden skall

förvara det under valperioden.

Valskjutsar

16 § Kommunen bör ordna valskjutsar på valdagen för väljare som bor avlägset

eller isolerat och för vilka det blir dyrt eller tar lång tid att ta sig till

vallokalen.

11 kap. Röstning på postkontor

På vilka postkontor skall röstning anordnas?

1 § När val skall hållas skall den centrala valmyndigheten efter samråd med

Posten Aktiebolag bestämma på vilka postkontor röstmottagning skall anordnas.

Vid val till riksdagen och vid ordinarie val till landstings- eller kommun-

fullmäktige skall röstmottagning alltid anordnas på minst ett postkontor i varje

kommun.

Under vilken period får man poströsta?

2 § På de postkontor där röstmottagning anordnas skall det vid ordinarie val

till riksdagen, vid ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige samt

vid val till Europaparlamentet vara möjligt att rösta från och med den artonde

dagen före valdagen till och med valdagen. Vid andra val skall det vara möjligt

att rösta på dessa postkontor från och med den tionde dagen före valdagen till

och med valdagen.

När skall postkontor hålla öppet för röstning?

3 § På ett postkontor där röstmottagning anordnas före valdagen skall det vara

möjligt att rösta under hela den tid då postkontoret är öppet för allmänheten.

 På förslag av Posten Aktiebolag får den centrala valmyndigheten för ett visst

postkontor begränsa denna tid. Det skall dock alltid vara möjligt att rösta

under minst en timme varje dag då ett sådant postkontor är öppet för allmän-

heten.

4 § På valdagen skall de postkontor där röstmottagning anordnas vara öppna för

röstning under minst en timme före klockan 11.00 och minst en timme efter

klockan 15.00.

 Vid omval till landstings- och kommunfullmäktige får den centrala valmyndig-

heten bestämma att det inte skall anordnas någon röstmottagning på postkontor på

valdagen.

Vem utser röstmottagare på postkontor?

5 § Posten Aktiebolag skall utse röstmottagarna på postkontor.

Möjlighet att rösta efter utsatt tid

6 § Väljare som finns i postkontoret eller på en plats som de har anvisats

intill kontoret, när tiden för röstning går ut, skall få tillfälle att rösta.

Hur röstning på postkontor går till

7 § Väljarna skall visa sitt röstkort för röstmottagaren, som skall ge dem ett

valkuvert för varje slag av val de vill delta i och hänvisa dem till en ledig

valskärm. Där skall de avge sin röst och lägga en valsedel för varje slag av val

i ett valkuvert utan att vika valsedeln.

 När väljarna gjort i ordning sina valkuvert skall de lämna kuverten och sitt

röstkort till röstmottagaren.

8 § Väljare som inte är kända för röstmottagaren skall legitimera sig. Om de

inte gör det får de inte rösta.

9 § Om det hålls flera slag av val samtidigt, skall väljare som röstar på ett

postkontor rösta samtidigt i alla de val som de vill delta i.

10 § Innan något valkuvert tas emot skall röstmottagaren kontrollera att

väljaren

 - enligt uppgift på röstkortet har rösträtt i det val som väljaren vill delta

i, och

 - bara har gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - det inte finns någon obehörig märkning på något kuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

11 § En röstmottagare får inte ta emot ett valkuvert som inte uppfyller de krav

som ställs i 10 §.

 Om en väljare vill lämna fler än ett valkuvert för ett och samma val, får

röstmottagaren ta emot bara ett av dessa. På väljarens begäran skall samtliga

kuvert för det valet lämnas tillbaka.

12 § Uppfylls de krav som ställs i 10 och 11 §§ skall röstmottagaren ta emot

väljarens valkuvert, i väljarens närvaro lägga in valkuverten och väljarens

röstkort i ett fönsterkuvert och klistra igen det.

När en röst skall lämnas genom bud eller lantbrevbärare

13 § Bestämmelser om röstning genom bud eller lantbrevbärare finns i 14 kap.

14 § Innan ett ytterkuvert för budröst tas emot från ett bud skall

röstmottagaren kontrollera att väljaren

 - enligt uppgift på röstkortet har rösträtt i ett val,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i budets och

vittnets närvaro och att väljaren på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller någon annan

röstningslokal, och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - budet och vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt,

 - budet antingen är väljarens make, sambo, barn, barnbarn, makes barn, sambos

barn, fader, moder eller syskon, eller är en person som yrkesmässigt eller på

ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag eller på ett

annat sätt brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter,

 - vittnet inte är väljarens make, barn, sambo, makes barn eller sambos barn,

 - budet inte är vittne,

 - budet skrivit sitt namn, sitt personnummer och sin adress på ytterkuvertet,

och

 - budet och vittnet har fyllt 18 år.

15 § Innan ett ytterkuvert för budröst tas emot från en lantbrevbärare skall

röstmottagaren kontrollera att väljaren

 - enligt uppgift på röstkortet har rösträtt i ett val,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i vittnets närvaro,

och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv har skrivit

under försäkran,

 - lantbrevbäraren intygat på ytterkuvertet att väljaren själv lämnat

ytterkuvertet,

 - vittnet inte är väljarens make, barn, sambo, makes barn eller sambos barn,

 - lantbrevbäraren inte är vittne, och

 - vittnet har fyllt 18 år.

16 § Ett bud eller en lantbrevbärare som inte är känd för röstmottagaren skall

legitimera sig.

17 § En röstmottagare får inte ta emot ett ytterkuvert för budröst, om inte de

krav som ställs i 14-16 §§ är uppfyllda.

18 § Uppfylls de krav som ställs i 14-16 §§ skall röstmottagaren ta emot

ytterkuvertet, i budets eller lantbrevbärarens närvaro lägga in det i ett

fönsterkuvert tillsammans med väljarens röstkort och klistra igen kuvertet.

19 § Ett ytterkuvert för budröst som inte tas emot av röstmottagaren skall

lämnas tillbaka till budet eller lantbrevbäraren. Ett ytterkuvert som lämnats

genom en lantbrevbärare men som inte tas emot av röstmottagaren skall lämnas

tillbaka till väljaren av lantbrevbäraren.

Vad röstmottagaren skall göra med fönsterkuverten

20 § Röstmottagaren skall ta hand om de fönsterkuvert som gjorts i ordning och

på en särskild förteckning anteckna varje väljares namn och den valnämnd som

varje fönsterkuvert skall skickas till. På fönsterkuvertet skall röstmottagaren

anteckna det värdepostnummer som finns i förteckningen.

21 § Röstmottagaren skall skicka fönsterkuverten till valnämnden i den kommun

där väljaren finns i röstlängden. Skickas kuverten med post skall de ordnas som

värdepost.

12 kap. Röstning vid särskilt röstmottagningsställe

Var kan särskild röstmottagning anordnas?

1 § Den centrala valmyndigheten får bestämma att särskild röstmottagning skall

anordnas vid sjukhus, ålderdomshem, kriminalvårdsanstalter eller liknande

vårdinrättningar eller vårdanstalter.

2 § Den centrala valmyndigheten får bestämma att särskild röstmottagning skall

anordnas på annan plats än som sägs i 1 §.

3 § Den centrala valmyndigheten får uppdra åt någon annan att bestämma om

särskild röstmottagning.

4 § Den centrala valmyndigheten skall samråda med valnämnden innan den bestämmer

var särskild röstmottagning skall anordnas. Inför beslut enligt 1 § skall myn-

digheten samråda också med vårdinrättningens eller vårdanstaltens ledning om var

och när särskild röstmottagning skall anordnas. Inför beslut enligt 2 § skall

myndigheten samråda också med länsstyrelsen om var särskild röstmottagning skall

anordnas. Vad som nu sagts skall också gälla för den som enligt 3 § skall

bestämma om särskild röstmottagning.

När får särskild röstmottagning anordnas?

5 § Särskild röstmottagning vid sjukhus, ålderdomshem, kriminalvårdsanstalter

eller liknande vårdinrättningar eller vårdanstalter får anordnas från och med

den sjunde dagen före valdagen till och med valdagen.

 Särskild röstmottagning enligt 2 § får anordnas bara på valdagen. Ett sådant

röstmottagningsställe skall vara öppet under minst två timmar. Öppethållandet

bör pågå minst en timme före klockan 11.00 och minst en timme efter klockan

15.00.

Vem utser röstmottagare på ett särskilt röstmottagningsställe?

6 § Den centrala valmyndigheten skall utse röstmottagarna på de särskilda röst-

mottagningsställena. Myndigheten får uppdra åt valnämnden eller någon annan att

utse röstmottagare.

Möjlighet att rösta efter utsatt tid

7 § Väljare som finns i ett särskilt röstmottagningsställe eller på en plats som

de har anvisats intill röstmottagningsstället, när tiden för röstning går ut,

skall få tillfälle att rösta.

Hur särskild röstmottagning går till

8 § Väljarna skall visa sitt röstkort för röstmottagaren, som skall ge dem ett

valkuvert för varje slag av val de vill delta i och hänvisa dem till en ledig

valskärm. Där skall de avge sin röst och lägga en valsedel för varje val i ett

valkuvert utan att vika valsedeln.

 När väljarna gjort i ordning sina valkuvert skall de lämna kuverten och sitt

röstkort till röstmottagaren.

9 § Väljare som inte är kända för röstmottagaren skall legitimera sig. Om de

inte gör det får de inte rösta.

10 § Om det hålls flera slag av val samtidigt, skall väljare som röstar på ett

särskilt röstmottagningsställe rösta samtidigt i alla de val som de vill delta

i.

11 § Innan något valkuvert tas emot skall röstmottagaren kontrollera att

väljaren

 - enligt uppgift på röstkortet har rösträtt i det val som väljaren vill delta

i, och

 - bara har gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - det inte finns någon obehörig märkning på något kuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

12 § En röstmottagare får inte ta emot ett valkuvert som inte uppfyller de krav

som ställs i 11 §.

 Om en väljare vill lämna fler än ett valkuvert för ett och samma val, får

röstmottagaren ta emot bara ett av dessa. På väljarens begäran skall samtliga

kuvert för det valet lämnas tillbaka.

13 § Uppfylls de krav som ställs i 11 och 12 §§ skall röstmottagaren ta emot

väljarens valkuvert, i väljarens närvaro lägga in valkuverten och väljarens

röstkort i ett fönsterkuvert och klistra igen det.

När en röst skall lämnas genom bud

14 § Bestämmelser om röstning genom bud finns i 14 kap.

15 § Innan ett ytterkuvert för budröst tas emot skall röstmottagaren kontrollera

att väljaren

 - enligt uppgift på röstkortet har rösträtt i ett val,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i budets och

vittnets närvaro och att väljaren på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller någon annan

röstningslokal, och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - budet och vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt,

 - budet antingen är väljarens make, sambo, barn, barnbarn, makes barn, sambos

barn, fader, moder eller syskon, eller är en person som yrkesmässigt eller på

ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag eller på ett

annat sätt brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter,

 - vittnet inte är väljarens make, barn, sambo, makes barn eller sambos barn,

 - budet inte är vittne,

 - budet skrivit sitt namn, sitt personnummer och sin adress på ytterkuvertet,

och

 - budet och vittnet har fyllt 18 år.

16 § Ett bud som inte är känt för röstmottagaren skall legitimera sig.

17 § En röstmottagare får inte ta emot ett ytterkuvert för budröst, om inte de

krav som ställs i 15 och 16 §§ är uppfyllda.

18 § Uppfylls de krav som ställs i 15 och 16 §§ skall röstmottagaren ta emot

ytterkuvertet, i budets närvaro lägga in det i ett fönsterkuvert tillsammans med

väljarens röstkort och klistra igen kuvertet.

19 § Ett ytterkuvert för budröst som inte tas emot av röstmottagaren skall

lämnas tillbaka till budet.

Vad röstmottagaren skall göra med fönsterkuverten

20 § Röstmottagaren skall ta hand om de fönsterkuvert som gjorts i ordning och

på en särskild förteckning anteckna varje väljares namn och den valnämnd som

varje fönsterkuvert skall skickas till. På fönsterkuvertet skall röstmottagaren

anteckna det nummer som finns i förteckningen.

21 § Röstmottagaren skall skicka fönsterkuverten till valnämnden i den kommun

där väljaren finns i röstlängden. Skickas kuverten med post skall de ordnas som

värdepost.

13 kap. Röstning hos utlandsmyndighet

Röstning kan anordnas hos utlandsmyndigheter

1 § När val skall hållas skall den centrala valmyndigheten, efter samråd med

Utrikesdepartementet, bestämma hos vilka svenska utlandsmyndigheter som röst-

mottagning skall anordnas. Vid omval till riksdagen och till landstings- eller

kommunfullmäktige får den centrala valmyndigheten bestämma att röstning inte

skall anordnas hos utlandsmyndigheter.

Under vilken period får man rösta hos utlandsmyndigheter?

2 § Vid ordinarie val till riksdagen och ordinarie val till landstings- och

kommunfullmäktige samt val till Europaparlamentet får röstmottagningen hos en

utlandsmyndighet börja tidigast den tjugofjärde dagen före valdagen. Vid andra

val får röstmottagningen börja tidigast den tjugonde dagen före valdagen.

 Röstmottagningen får pågå så länge att de valkuvert som myndigheten har tagit

emot kan vara hos den centrala valmyndigheten senast klockan 12.00 dagen före

valdagen.

3 § Utlandsmyndighetens chef skall bestämma när och var röstmottagningen skall

anordnas. Beslutet skall kungöras.

Vem är röstmottagare hos en utlandsmyndighet?

4 § Utlandsmyndighetens chef, eller den person som myndighetens chef utser,

skall vara röstmottagare.

Möjlighet att rösta efter utsatt tid

5 § Väljare som finns i ett röstmottagningsställe som anordnats av en utlands-

myndighet eller på en plats som de har anvisats intill röstmottagningsstället,

när tiden för röstning går ut, skall få tillfälle att rösta.

Hur röstning hos en utlandsmyndighet går till

6 § Röstmottagaren skall ge väljarna ett valkuvert för varje slag av val som de

vill delta i och hänvisa dem till en ledig valskärm. Där skall de avge sin röst

och lägga en valsedel för varje slag av val i ett valkuvert utan att vika

valsedeln.

 När väljarna gjort i ordning sina valkuvert skall de lämna kuverten och sitt

röstkort till röstmottagaren. Röstmottagaren skall för de väljare som inte har

något röstkort med ledning av de uppgifter väljarna lämnar fylla i ett särskilt

adresskort.

7 § Väljare som inte är kända för röstmottagaren skall legitimera sig. Om de

inte gör det får de inte rösta.

8 § Om det hålls flera val samtidigt, skall väljare som röstar på ett

röstmottagningsställe som anordnas av en utlandsmyndighet rösta samtidigt i alla

de val som de vill delta i.

9 § Innan något valkuvert tas emot skall röstmottagaren kontrollera att väljaren

 - bara har gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - det inte finns någon obehörig märkning på något kuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

10 § En röstmottagare får inte ta emot ett valkuvert som inte uppfyller de krav

som ställs i 9 §.

 Om en väljare vill lämna fler än ett valkuvert för ett och samma val, får

röstmottagaren ta emot bara ett av dessa. På väljarens begäran skall samtliga

kuvert för det valet lämnas tillbaka.

11 § Uppfylls de krav som ställs i 9 och 10 §§ skall röstmottagaren ta emot

väljarens valkuvert, i väljarens närvaro lägga in valkuverten och väljarens

röstkort eller adresskort i ett fönsterkuvert och klistra igen det.

När en röst skall lämnas genom bud

12 § Bestämmelser om röstning genom bud finns i 14 kap.

13 § Innan ett ytterkuvert för budröst tas emot skall röstmottagaren kontrollera

att väljaren

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i budets och

vittnets närvaro och att väljaren på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller någon annan

röstningslokal, och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Röstmottagaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - budet och vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt,

 - budet antingen är väljarens make, sambo, barn, barnbarn, makes barn, sambos

barn, fader, moder eller syskon, eller är en person som yrkesmässigt eller på

ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag eller på ett

annat sätt brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter,

 - vittnet inte är väljarens make, barn, sambo, makes barn eller sambos barn,

 - budet inte är vittne,

 - budet skrivit sitt namn, sitt personnummer och sin adress på ytterkuvertet,

och

 - budet och vittnet har fyllt 18 år.

14 § Ett bud som inte är känt för röstmottagaren skall legitimera sig.

15 § Om budet inte kan visa upp väljarens röstkort, skall röstmottagaren med

ledning av giltig legitimation för väljaren och de uppgifter om väljaren som

budet kan lämna fylla i ett adresskort för väljaren.

16 § En röstmottagare får inte ta emot ytterkuvert för budröst, om inte de krav

som ställs i 13-15 §§ är uppfyllda.

17 § Uppfylls de krav som ställs i 13-15 §§ skall röstmottagaren ta emot

ytterkuvertet, i budets närvaro lägga in det i ett fönsterkuvert tillsammans med

väljarens röstkort eller adresskort och klistra igen kuvertet.

18 § Ett ytterkuvert för budröst som inte tas emot av röstmottagaren skall

lämnas tillbaka till budet.

Vad röstmottagaren skall göra med fönsterkuverten

19 § Röstmottagaren skall ta hand om de fönsterkuvert som gjorts i ordning och

på en särskild förteckning anteckna varje väljares namn. På fönsterkuvertet

skall röstmottagaren anteckna det nummer som finns i förteckningen.

20 § Röstmottagaren skall skicka fönsterkuverten och den förteckning som sägs i

19 § till den centrala valmyndigheten. Skickas kuverten och förteckningen med

post skall de ordnas som värdepost.

När utlandsrösterna kommer till den centrala valmyndigheten

21 § Den centrala valmyndigheten skall allteftersom fönsterkuverten kommer in

från utlandsmyndigheterna fortlöpande anteckna hur många fönsterkuvert som

kommer in till myndigheten och därefter skicka fönsterkuverten till valnämnden i

den kommun där väljaren finns i röstlängden. Skickas kuverten med post skall de

ordnas som värdepost.

 Om en väljare inte finns i röstlängden eller om det inte är möjligt att utreda

var väljaren finns i röstlängd därför att personnummer saknas eller är

ofullständigt skall den centrala valmyndigheten behålla fönsterkuvertet. De

fönsterkuvert som behålls av myndigheten skall förvaras på ett säkert sätt till

dess valet vinner laga kraft.

14 kap. Röstning genom bud eller lantbrevbärare

Förutsättningar för röstning genom bud eller lantbrevbärare

1 § Väljare får lämna sin valsedel genom bud enligt 2-6 §§ eller genom Posten

Aktiebolags lantbrevbärare enligt 7-9 §§. Om en röst lämnas genom ett bud eller

genom en lantbrevbärare skall den lämnas i ett ytterkuvert för budröst.

Budröstning

2 § Väljare som är sjuka, funktionshindrade eller gamla och därför inte kan

komma personligen till sin vallokal eller någon annan röstningslokal får lämna

sin valsedel genom bud.

Vem kan vara bud?

3 § Bud får vara väljarens make, sambo, barn, barnbarn, makes barn, sambos barn,

fader, moder eller syskon. Bud får också den vara som yrkesmässigt eller på ett

därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera varaktigt slag eller på ett annat

sätt brukar hjälpa väljaren i personliga angelägenheter.

 Den som anlitas som bud skall ha fyllt 18 år.

Hur röstning genom bud går till

4 § Väljare som vill rösta genom bud skall

 - för varje slag av val avge sin röst och själv lägga en valsedel i ett

valkuvert,

 - i budets och ett vittnes närvaro lägga de valkuvert som gjorts i ordning i

ett ytterkuvert för budröst,

 - klistra igen ytterkuvertet,

 - försäkra på heder och samvete att de gjort i ordning valkuvert och ytterku-

vertet på detta sätt och att de på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller annan

röstningslokal,

 - intyga att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än vad som är tillåtet

enligt 11 §, och

 - skriva denna försäkran och detta intyg på ytterkuvertet.

 På ytterkuvertet skall budet och vittnet skriftligen intyga att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt.

 Ett vittne skall ha fyllt 18 år. Väljarens make eller barn eller makens barn

får inte vara vittne. Detsamma gäller väljarens sambo eller sambons barn.

5 § Budet skall skriva sitt namn, sitt personnummer och sin adress på

ytterkuvertet.

Var skall budet lämna rösten?

6 § Budet skall lämna ytterkuvertet för budröst i väljarens vallokal. Budrösten

får också lämnas på ett postkontor, ett särskilt röstmottagningsställe eller ett

röstmottagningsställe som anordnas av en utlandsmyndighet.

Röstning genom lantbrevbärare

7 § Väljare som betjänas av Posten Aktiebolags lantbrevbärare får lämna sina

röster genom lantbrevbäraren, om röstmottagning anordnas vid det postkontor som

lantbrevbäraren hör till. Den centrala valmyndigheten får vid val som inte

gäller hela landet, på förslag av Posten Aktiebolag, begränsa antalet linjer där

väljarna får lämna sina röster genom lantbrevbäraren.

 En lantbrevbärare som tar hand om ytterkuvert för budröster bör ha med sig

 - partimarkerade valsedlar för varje parti som vid något av de två senaste

riksdagsvalen har fått mer än 1 procent av rösterna i hela landet, och

 - blanka valsedlar.

Hur röstning genom lantbrevbärare går till

8 § Väljare som vill rösta genom lantbrevbärare skall

 - för varje slag av val avge sin röst och själv lägga en valsedel i ett

valkuvert,

 - i ett vittnes närvaro lägga de valkuvert som gjorts i ordning i ett ytter-

kuvert för budröst,

 - klistra igen ytterkuvertet,

 - försäkra på heder och samvete att de gjort i ordning valkuvert och

ytterkuvertet på detta sätt,

 - intyga att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än vad som är tillåtet

enligt 11 §, och

 - skriva denna försäkran och detta intyg på ytterkuvertet.

 På ytterkuvertet skall vittnet skriftligen intyga att väljaren själv har

skrivit under försäkran.

 Ett vittne skall ha fyllt 18 år. Väljarens make eller barn eller makens barn

får inte vara vittne. Detsamma gäller väljarens sambo eller sambons barn. Inte

heller lantbrevbäraren får vara vittne.

9 § Väljaren skall själv lämna ytterkuvertet för budröst och sitt röstkort till

lantbrevbäraren. Väljare som inte är kända för lantbrevbäraren skall legitimera

sig. Om de inte gör det får lantbrevbäraren inte ta hand om ytterkuvertet för

budröst. Lantbrevbäraren skall på ytterkuvertet intyga att väljaren själv lämnat

ytterkuvertet.

Var skall lantbrevbärare lämna rösten?

10 § Lantbrevbäraren skall lämna ytterkuvertet för budröst till en röstmottagare

på det postkontor som lantbrevbäraren hör till. Kuvertet får lämnas där även om

postkontoret inte är öppet för allmänheten.

När får ytterkuvert för budröst göras i ordning?

11 § Vid ordinarie val till riksdagen samt ordinarie val till landstings- och

kommunfullmäktige samt val till Europaparlamentet får en budröst göras i ordning

tidigast 24 dagar före valdagen.

 Vid andra val får en budröst som lämnas i vallokalen, på ett särskilt röst-

mottagningsställe eller på ett postkontor göras i ordning tidigast 10 dagar före

valdagen. En budröst som lämnas hos en utlandsmyndighet vid sådana val får göras

i ordning tidigast 20 dagar före valdagen.

15 kap. Den fortsatta behandlingen av inkomna fönsterkuvert

Vad valnämnden skall göra med inkomna fönsterkuvert

1 § Valnämnden skall på valdistrikt sortera de fönsterkuvert som före valdagen

kommer från röstmottagare på postkontor, särskilda röstmottagningsställen eller

från den centrala valmyndigheten. Kuverten skall sedan läggas i särskilda omslag

som skall förseglas. På varje omslag skall det antecknas hur många fönsterkuvert

som omslaget innehåller. Omslagen bör skickas till respektive valdistrikt i så

god tid att fönsterkuverten finns hos valförrättarna när röstningen i vallokalen

börjar.

2 § Fönsterkuvert som på valdagen kommer till valnämnden skall skickas till

valförrättarna i respektive valdistrikt, om kuverten kan beräknas vara hos

valförrättarna innan tiden för röstning i vallokalen går ut.

 Innan dessa fönsterkuvert skickas till vallokalen skall de läggas i särskilda

omslag som förseglas. På varje omslag skall det antecknas hur många fönsterku-

vert som omslaget innehåller.

3 § Valnämnden skall behålla de fönsterkuvert som kommer till den så sent att de

beräknas inte kunna vara hos valförrättarna innan tiden för röstningen i

vallokalen har gått ut. Dessa kuvert skall valnämnden granska vid nämndens

sammanträde för preliminär rösträkning enligt 17 kap.

4 § Fönsterkuvert som finns hos valnämnden skall förvaras på ett säkert sätt.

5 § Valnämnden skall föra protokoll där den fortlöpande antecknar vad nämnden

gör med de fönsterkuvert som kommer till nämnden. Protokoll skall föras på en

blankett som fastställts av den centrala valmyndigheten.

Vad valförrättarna skall göra med fönsterkuvert som valnämnden har skickat

6 § Valförrättarna skall ta emot omslagen med fönsterkuvert. De skall anteckna i

valdistriktets protokoll hur många omslag de tagit emot och hur många fönst-

erkuvert som omslagen innehåller enligt vad som står på dem. Omslagen får inte

öppnas innan den granskning som sägs i 7 § påbörjats.

7 § Valförrättarna skall förhandsgranska omslagen och fönsterkuverten som kommit

till vallokalen i den omfattning som den pågående röstningen tillåter. Vid denna

förhandsgranskning skall valförrättarna göra följande.

 1. Öppna omslagen, räkna fönsterkuverten och anteckna antalet i protokollet.

 2. Kontrollera att väljarna

 - är upptagna i röstlängd för valdistriktet,

 - inte lämnat fler än ett fönsterkuvert, och

 - inte röstat i vallokalen under valdagen.

 Valförrättaren skall också kontrollera att

 - fönsterkuverten inte blivit öppnade efter att de klistrats igen.

 3. Öppna de fönsterkuvert som uppfyller kraven under 2, ta ut innehållet och

kontrollera att

 - fönsterkuvertet innehåller valkuvert,

 - väljaren bara gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något valkuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

8 § Innehåller ett fönsterkuvert som uppfyller kraven under 7 § 2 ett

ytterkuvert för budröst enligt 14 kap. 2-6 §§ (bud) skall valförrättaren vid den

fortsatta förhandsgranskningen kontrollera att väljaren

 - bara gjort i ordning ett ytterkuvert för budröst,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i budets och

vittnets närvaro och att väljaren på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller någon annan

röstningslokal, och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Valförrättaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - budet och vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt,

 - budet inte är vittne, och

 - budet antecknat sitt namn, sitt personnummer och sin adress på

ytterkuvertet.

9 § Innehåller ett fönsterkuvert som uppfyller kraven under 7 § 2 ett

ytterkuvert för budröst enligt 14 kap. 7-9 §§ (lantbrevbärare) skall valförrät-

taren vid den fortsatta förhandsgranskningen kontrollera att väljaren

 - bara gjort i ordning ett ytterkuvert för budröst,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i vittnets närvaro,

och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Valförrättaren skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv har skrivit

under försäkran,

 - lantbrevbäraren intygat på ytterkuvertet att väljaren själv lämnat

ytterkuvertet, och

 - lantbrevbäraren inte är vittne.

10 § Uppfylls de krav som ställs i 8 och 9 §§ skall valförrättaren öppna

ytterkuvertet för budröst och kontrollera att

 - ytterkuvertet innehåller valkuvert,

 - väljaren bara har gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något valkuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

11 § Vid granskning enligt 7-10 §§ skall valförrättarna vidare

 - markera i röstlängden de väljare vars valkuvert uppfyller kraven i 7-10 §§,

 - lägga tillbaka valkuverten i sina fönsterkuvert tillsammans med väljarens

röstkort eller adresskort, och

 - lägga tillbaka valkuvert som kommit i ytterkuvert för budröst i sitt ytter-

kuvert och lägga tillbaka dessa kuvert i sitt fönsterkuvert.

12 § Efter att röstningen avslutats skall valförrättarna göra följande med de

fönsterkuvert, ytterkuvert för budröst respektive valkuvert som granskats enligt

7-10 §§. De skall

 - lägga de valkuvert som uppfyllt kraven i 7-10 §§ i valurnan för det val

valsedeln gäller,

 - lägga de fönsterkuvert som inte uppfyllt kraven i 7 § 2 i ett särskilt

omslag,

 - lägga öppnade fönsterkuvert som innehåller ytterkuvert för budröst eller

valkuvert som inte uppfyllt kraven i 7 § 3 eller i 8-10 §§ i ett särskilt

omslag,

 - anteckna valdistriktets namn och hur många fönsterkuvert omslaget

innehåller på varje omslag, och

 - försegla varje omslag.

13 § Ytterkuvert för budröst som valförrättarna har öppnat enligt 10 § skall

dessa ta hand om och lämna till valnämnden. Nämnden skall förvara dem under

valperioden.

14 § Om ett omslag som innehåller fönsterkuvert kommer från valnämnden till

valförrättarna efter att röstningen i valdistriktet avslutats, skall omslaget

inte öppnas utan skickas tillbaka till valnämnden efter att den preliminära

rösträkningen i vallokalen avslutats. Att omslaget skickats tillbaka skall

antecknas i protokollet.

Ångerröstning

15 § Väljare skall kunna rösta i sin vallokal även om de röstat i annan

röstningslokal (ångerrösta).

 Om en väljare ångerröstar skall det antecknas i protokollet.

16 § Om en väljare vill ångerrösta skall det fönsterkuvert som kommer från

väljaren tas fram. Om fönsterkuvertet inte lämnas tillbaka till väljaren skall

det läggas i ett särskilt kuvert som klistras igen och förses med en anteckning

om innehållet. Först när fönsterkuvertet lämnats tillbaka eller lagts in i ett

särskilt kuvert får väljaren lämna sin röst i vallokalen. Vad valförrättaren

gjort skall antecknas i protokollet.

16 kap. Preliminär rösträkning i vallokal

1 § Omedelbart efter att röstningen i vallokalen förklarats avslutad och

samtliga valkuvert som skall läggas i valurnan lagts ner i den skall val-

förrättarna räkna rösterna. Denna rösträkning är offentlig och skall genomföras

utan avbrott. Resultatet av rösträkningen är preliminärt.

2 § Har riksdagsval hållits samtidigt med annat val, skall riksdagsvalet räknas

först. Räkningen skall för varje slag av val gå till på följande sätt.

 1. Valurnan skall tömmas och valkuverten räknas. Antalet väljare som enligt

röstlängden deltagit i valet skall räknas. Antalet kuvert och antalet röstande

skall antecknas i protokollet. Stämmer inte uppgiften om antal valkuvert med

uppgiften om antalet röstande skall den sannolika orsaken till skillnaden

antecknas i protokollet.

 2. Valsedlarna skall tas ur valkuverten. Innehåller ett valkuvert mer än en

valsedel skall valsedlarna läggas tillbaka i kuvertet.

 3. Om en valsedel är blank därför att den saknar partibeteckning, har mer än

en partibeteckning eller är märkt så att den kan antas vara ogiltig enligt 18

kap. 10 §, skall valsedeln läggas tillbaka i sitt valkuvert.

 4. Valsedlar som lagts tillbaka i sina valkuvert enligt 2 eller 3 skall läggas

i särskilda omslag. På varje omslag skall valförrättarna anteckna hur många ku-

vert som omslaget innehåller.

 5. De valsedlar som valförrättarna godkänt skall sorteras i grupper efter

partibeteckning. Antalet valsedlar i varje grupp skall räknas och antalet

antecknas i protokollet. Valsedlarna för varje parti skall sedan läggas i sär-

skilda omslag. På varje omslag skall valförrättarna anteckna

 - vilket val valsedlarna gäller,

 - antalet valsedlar,

 - för vilket parti valsedlarna gäller, och

 - uppgift om valdistrikt.

 6. Omslag enligt 4 och 5 skall förseglas.

3 § Protokollet skall skrivas under av ordföranden och två av de närvarande val-

förrättarna. Därmed är den preliminära rösträkningen i vallokalen avslutad.-

4 § Omedelbart efter att den preliminära rösträkningen avslutats skall

valförrättarna till valnämnden överlämna

 - röstlängden,

 - protokollet,

 - ytterkuvert för budröst som sägs i 10 kap. 15 § och 15 kap. 13 §, och

 - omslag som sägs i 2 § samt 15 kap. 12 och 14 §§.

 Valnämnden skall se till att samtliga dessa handlingar kommer in till nämnden.

Om någon handling saknas skall den begäras in.

5 § Valnämnden skall behålla röstlängderna, ytterkuverten för budröst som sägs i

4 § och omslagen som sägs i 15 kap. 12 och 14 §§. Nämnden skall till länsstyrel-

sen genast överlämna

 - protokollen, och

 - omslag som sägs i 2 §.

17 kap. Valnämndens sammanträde för preliminär rösträkning

Valnämndens förberedelser för rösträkningen

1 § Så snart som möjligt dock tidigast onsdagen efter valdagen skall valnämnden

granska och räkna de röster som inte räknats i vallokalerna. Detta sammanträde

är offentligt. Resultatet av valnämndens rösträkning är preliminärt.

 Vid sammanträdet skall nämnden granska

 - fönsterkuvert som kommit in till nämnden och behållits där,

 - fönsterkuvert som valförrättarna lämnat tillbaka till nämnden enligt 15

kap. 14 §,

 - fönsterkuvert som kommit in till nämnden innan någon valurna tömts,

 - fönsterkuvert som valförrättarna enligt 15 kap. 12 § lagt in i särskilda

omslag, och

 - omslagskuvert för brevröst enligt lagen (1997:000) om brevröstning i vissa

fall.

2 § För varje slag av val och valkrets skall det användas en valurna.

3 § Valnämndens sammanträde skall börja med att valnämnden granskar de

fönsterkuvert som sägs i 1 §. Vid denna granskning skall valnämnden göra

följande.

 1. Öppna omslagen, räkna fönsterkuverten och anteckna antalet i protokollet.

 2. Kontrollera att väljarna

 - har rösträtt i kommunen,

 - inte lämnat fler än ett fönsterkuvert, och

 - inte röstat i vallokalen under valdagen.

 Valnämnden skall också kontrollera att

 - fönsterkuverten inte blivit öppnade efter att de klistrats igen.

 3. Öppna de fönsterkuvert som uppfyller kraven under 2, ta ut innehållet och

kontrollera att

 - fönsterkuvertet innehåller valkuvert,

 - väljaren bara gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något valkuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

4 § Innehåller ett fönsterkuvert som uppfyller kraven under 3 § 2 ett

ytterkuvert för budröst enligt 14 kap. 2-6 §§ (bud) skall valnämnden vid den

fortsatta granskningen kontrollera att väljaren

 - bara gjort i ordning ett ytterkuvert för budröst,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt det i ytterkuvertet i budets och

vittnets närvaro och att väljaren på grund av funktionshinder, sjukdom eller hög

ålder inte kan komma personligen för att rösta i vallokalen eller någon annan

röstningslokal, och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Valnämnden skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - budet och vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv

har skrivit under försäkran och att de inte känner till något som gör att

innehållet i försäkran inte är riktigt,

 - budet inte är vittne, och

 - budet skrivit sitt namn, sitt personnummer och sin adress på ytterkuvertet.

5 § Innehåller ett fönsterkuvert som uppfyller kraven under 3 § 2 ett

ytterkuvert för budröst enligt 14 kap. 7-9 §§ (lantbrevbärare) skall valnämnden

vid den fortsatta granskningen kontrollera att väljaren

 - bara gjort i ordning ett ytterkuvert för budröst,

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt dem i ytterkuvertet i vittnets närvaro,

och

 - på ytterkuvertet intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än

vad som är tillåtet enligt 14 kap. 11 §.

 Valnämnden skall också kontrollera att

 - ytterkuvertet är igenklistrat,

 - vittnet på ytterkuvertet skriftligen intygat att väljaren själv har skrivit

under försäkran,

 - lantbrevbäraren intygat på ytterkuvertet att väljaren själv lämnat

ytterkuvertet, och

 - lantbrevbäraren inte är vittne.

6 § Uppfylls de krav som ställs i 4 och 5 §§ skall valnämnden öppna ytterkuver-

tet för budröst och kontrollera att

 - ytterkuvertet innehåller valkuvert,

 - väljaren bara gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något valkuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

7 § Vid granskningen enligt 3-6 §§ skall valnämnden

 - lägga de valkuvert som uppfyllt kraven i 3-6 §§ i valurnan för det val

valsedeln gäller,

 - markera i röstlängden för det val som valsedeln gäller att väljaren röstat,

 - lägga de fönsterkuvert som inte uppfyllt kraven i 3 § 2 i ett särskilt

omslag,

 - lägga tillbaka ytterkuvert för budröst eller valkuvert som inte uppfyllt

kraven som ställs i 3 § 3 och i 4-6 §§ i sina fönsterkuvert tillsammans med

väljarens röstkort eller adresskort efter att valkuvert som kommit i ytterkuvert

för budröst lagts i sina ytterkuvert och lägga fönsterkuverten i ett särskilt

omslag,

 - anteckna valdistriktets namn och hur många fönsterkuvert omslaget

innehåller på varje omslag, och

 - försegla varje omslag.

8 § När valnämnden granskat fönsterkuverten skall nämnden granska

omslagskuverten för brevröst enligt lagen (1997:000) om brevröstning i vissa

fall.

Den preliminära rösträkningen

9 § När samtliga valkuvert som skall läggas ner i valurnan lagts ner i den skall

valnämnden räkna rösterna. Har riksdagsval hållits samtidigt med annat val,

skall riksdagsvalet räknas först. Räkningen skall för varje slag av val gå till

på följande sätt.

 1. Valurnan skall tömmas och valkuverten räknas. Antalet väljare som enligt

röstlängden deltagit i valet skall räknas. Antalet kuvert och antalet röstande

skall antecknas i protokollet. Stämmer inte uppgiften om antal valkuvert med

uppgiften om antalet röstande skall den sannolika orsaken till skillnaden

antecknas i protokollet.

 2. Valsedlarna skall tas ur valkuverten. Innehåller ett valkuvert mer än en

valsedel skall valsedlarna läggas tillbaka i kuvertet.

 3. Om en valsedel är blank därför att den saknar partibeteckning, har mer än

en partibeteckning eller är märkt så att den kan antas vara ogiltig enligt 18

kap. 10 §, skall valsedeln läggas tillbaka i sitt valkuvert.

 4. Valsedlar som lagts tillbaka i sina valkuvert enligt 2 eller 3 skall läggas

i särskilda omslag. På varje omslag skall valnämnden anteckna hur många kuvert

som omslaget innehåller.

 5. De valsedlar som valnämnden godkänt skall sorteras i grupper efter partibe-

teckning. Antalet valsedlar i varje grupp skall räknas och antalet antecknas i

protokollet. Valsedlarna för varje parti skall sedan läggas i särskilda omslag.

På varje omslag skall valnämnden anteckna

 - vilket val valsedlarna gäller,

 - antalet valsedlar,

 - för vilket parti valsedlarna gäller, och

 - uppgift om kommun och valdistrikt.

 6. Omslag enligt 4 och 5 skall förseglas.

10 § Om fönsterkuvert kommer till valnämnden under rösträkningen efter att någon

valurna tömts skall kuverten hållas skilda från övriga kuvert. Sådana kuvert

skall läggas i ett eller flera särskilda omslag. Valnämnden skall anteckna på

omslaget vad det innehåller. Omslaget skall förseglas.

11 § Ytterkuvert för budröst som öppnats av valnämnden vid granskningen enligt 6

§ skall tas om hand av nämnden. Nämnden skall förvara dessa ytterkuvert och

ytterkuvert som sägs i 10 kap. 15 § och 15 kap. 13 § under valperioden.

12 § Valnämnden skall föra protokoll över sin rösträkning. Protokoll skall föras

på en blankett som fastställts av den centrala valmyndigheten.

13 § När sammanträdet för rösträkning avslutats skall valnämnden till

länsstyrelsen genast överlämna

 - nämndens protokoll, och

 - de omslag som nämnden gjort i ordning.

 Om länsstyrelsen begär det skall nämnden också överlämna röstlängderna.

18 kap. Slutlig sammanräkning och mandatfördelning

1 § Länsstyrelsen skall göra den slutliga sammanräkningen av valresultatet.

2 § Den centrala valmyndigheten skall på grundval av resultatet av den slutliga

sammanräkningen fördela mandaten i riksdagen och Europaparlamentet samt utse

riksdagsledamöter, företrädare i Europaparlamentet och ersättare.

 Länsstyrelsen skall bistå den centrala valmyndigheten i den utsträckning som

det behövs för att den skall kunna utse ledamöter, företrädare och ersättare.

 I fråga om val till landstings- och kommunfullmäktige skall länsstyrelsen

fördela mandaten mellan partierna och för varje valkrets utse ledamöter och

ersättare.

3 § Länsstyrelsen skall vid den slutliga sammanräkningen pröva om valsedlarna är

giltiga enligt 9 och 10 §§ och om något namn på en valsedel skall anses vara

obefintligt enligt 11 § samt meddela de beslut som denna prövning kan föranleda.

Länsstyrelsen skall också meddela de beslut som behövs med anledning av

uppgifterna i de protokoll som förts över röstningen.

Närmare om förfarandet hos länsstyrelsen

4 § Länsstyrelsens sammanräkning skall vara offentlig och skall påbörjas så fort

som möjligt. Har val till riksdagen hållits samtidigt med annat val skall valet

till riksdagen räknas först.

5 § Om handlingarna från valnämnden är ofullständiga eller bristfälliga på något

annat sätt skall länsstyrelsen begära att de kompletteras. Om det behövs skall

länsstyrelsen också begära uppgift om varför handlingarna är i bristfälligt

skick.

6 § Länsstyrelsen skall kungöra tid och plats för sammanräkningen. I kungörelsen

skall länsstyrelsen ange i vilken ordning som de olika valen kommer att räknas.

Kungörelsen skall anslås på kommunernas anslagstavlor och senast dagen före det

att sammanräkningen börjar införas i en ortstidning inom länet.

7 § Den slutliga sammanräkningen skall genomföras utan dröjsmål. Om

sammanräkningen avbryts skall valsedlar och övriga valhandlingar förvaras på ett

säkert sätt. Innan sammanräkningen börjar igen skall länsstyrelsen kontrollera

att det inte gjorts något obehörigt med valhandlingarna.

8 § Länsstyrelsen skall föra protokoll över den slutliga sammanräkningen.

Formulär för protokoll skall vara fastställt av den centrala valmyndigheten.

Ogiltighetsgrunder

9 § Har valsedlarna som väljarna lämnat inte förvarats på ett säkert sätt skall

de förklaras ogiltiga, om det kan antas att det gjorts något obehörigt med dem.

10 § En valsedel är ogiltig om den

 1. saknar partibeteckning eller har mer än en partibeteckning, eller

 2. har kännetecken som uppenbart gjorts med avsikt.

 Finns det mer än en valsedel i ett valkuvert är dessa ogiltiga. Om kuvertet

innehåller flera valsedlar och alla har samma partibeteckning skall dock en

valsedel räknas som giltig. Skiljer sig valsedlarna i ett sådant fall åt i fråga

om kandidatnamn eller de särskilda personrösterna, skall namnen på sedlarna

anses obefintliga.

Obefintliga namn

11 § Ett namn på en valsedel skall anses obefintligt om

 1. kandidaten inte är valbar eller det inte framgår klart vem som avses,

 2. namnet skrivits till på en valsedel som gäller för ett parti som

registrerat partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §, eller

 3. namnet inte är anmält och finns på valsedel för ett parti som registrerat

partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §.

 Namnen på en valsedel skall vidare anses obefintliga om

 1. valsedeln upptar namn men inte är försedd med ett markerat utrymme för

personröstning,

 2. det lämnats mer än en särskild personröst eller det inte framgår vem

personrösten avser,

 3. markering för den särskilda personrösten kan antas ha gjorts maskinellt,

eller

 4. ordningen mellan namnen inte framgår klart.

 Ett namn skall inte anses obefintliga på grund av att de strukits från en

valsedel som upptar namn.

Valets avslutning

Riksdagsvalet och val till Europaparlamentet

12 § När länsstyrelsen har färdigställt sammanräkningen så att ledamöter eller

företrädare och ersättare kan utses skall den slutliga sammanräkningen avslutas

genom att protokollet läggs fram för granskning.

13 § Valsedlarna skall läggas in i särskilda omslag, de godkända för sig och de

ogiltiga för sig. De ogiltiga valsedlarna och valsedlar där det förekommer

strykningar, tillägg och särskild personröst skall förvaras under valperioden.

Övriga valsedlar skall förvaras till dess att valet har vunnit laga kraft.

 Omslagen med valsedlar får öppnas om

 - det skall göras en ny eller en fortsatt sammanräkning, eller

 - det annars behövs för valmyndigheternas utvärdering av valet.

14 § När den centrala valmyndigheten har fördelat mandaten mellan partierna och

utsett ledamöter eller företrädare och ersättare skall valresultatet

tillkännages genom att det kungörs i Post- och Inrikes Tidningar. Därmed är

valet avslutat.

 Det skall också kungöras i Post- och Inrikes Tidningar, när nya ledamöter och

ersättare utsetts enligt 58-60 §§ eller nya företrädare och ersättare utsetts

enligt 67-69 §§.

Val till landstings- och kommunfullmäktige

15 § När länsstyrelsen har fördelat mandaten mellan partierna och utsett

ledamöter och ersättare skall valresultatet kungöras genom att protokollet läggs

fram för granskning. Därmed är valet avslutat.

 Detsamma skall gälla när nya ledamöter och ersättare utsetts enligt 61-66 §§.

16 § Valsedlarna skall läggas in i särskilda omslag, de godkända för sig och de

ogiltiga för sig. De ogiltiga valsedlarna och valsedlar där det förekommer

strykningar, tillägg och särskild personröst skall förvaras under valperioden.

Övriga valsedlar skall förvaras till dess att valet har vunnit laga kraft.

 Omslagen med valsedlar får öppnas om

 - det skall göras en ny eller en fortsatt sammanräkning, eller

 - det annars behövs för valmyndigheternas utvärdering av valet.

17 § Om mindre än hälften av det bestämda antalet ledamöter har blivit utsett

vid valet, skall länsstyrelsen anmäla detta till Valprövningsnämnden.

Hur fördelningen av mandaten mellan partierna görs

Riksdagsvalet

18 § Den centrala valmyndigheten skall fördela mandaten i riksdagen på grundval

av länsstyrelsernas sammanräkning så som den slutligen registrerats i det

särskilda formuläret enligt 8 § och med tillämpning av 3 kap. 7-8 §§

regeringsformen.

 Bara partier som har fått minst 4 procent av rösterna i hela landet får delta

i fördelningen av mandaten. Ett parti som har fått färre röster skall dock delta

i fördelningen av fasta valkretsmandat i en valkrets, där partiet har fått minst

12 procent av rösterna.

19 § De fasta valkretsmandaten skall enligt 3 kap. 8 § första stycket

regeringsformen för varje valkrets fördelas proportionellt mellan de partier som

får delta i fördelningen. Fördelningen görs genom att jämförelsetal beräknas för

partierna med utgångspunkt i valresultatet i valkretsen. Det parti som vid varje

beräkning får det största jämförelsetalet tilldelas ett mandat.

 Vid beräkningen skall den jämkade uddatalsmetoden enligt 20 kap. 1 §

tillämpas.

20 § För att avgöra hur många mandat som ett parti enligt 3 kap. 8 § andra

stycket regeringsformen skall ha sammanlagt i riksdagen för att vara

proportionellt representerat i hela landet skall den jämkade uddatalsmetoden

tillämpas på hela landet som en valkrets. Varje parti skall tilldelas så många

utjämningsmandat som behövs för att partiet skall få en representation som

svarar mot dess andel av samtliga röster i landet.

 Vid beräkningen skall den jämkade uddatalsmetoden enligt 20 kap. 1 §

tillämpas.

21 § Om ett parti vid fördelningen av de fasta valkretsmandaten har fått fler

mandat än vad som behövs för att det skall vara proportionellt representerat i

riksdagen skall man vid fördelningen av utjämningsmandaten bortse från partiet

och de mandat det har fått. Detsamma gäller för ett parti och de mandat partiet

fått, om det fått mindre än 4 procent av rösterna i landet.

 Fördelningen av utjämningsmandat på valkretsar skall göras enligt 20 kap. 2 §.

22 § Om ett parti i någon valkrets fått fler mandat än vad som motsvarar antalet

namn på partiets valsedlar, skall överskjutande mandat med tillämpning av 20

kap. 2 § flyttas till en annan valkrets där partiet deltar i fördelningen av

fasta valkretsmandat. Kan mandatet inte tillsättas på detta sätt skall det vara

obesatt under valperioden.

23 § Om det blir lika stora tal för flera partier eller valkretsar vid

beräkningarna enligt 19-22 §§, skall lotten avgöra vilket parti eller vilken

valkrets som skall få mandatet.

Val till landstingsfullmäktige

24 § Mandaten i landstingsfullmäktige skall fördelas mellan partier. Bara

partier som har fått minst 3 procent av rösterna i hela landstinget får delta i

fördelningen av mandaten.

25 § De fasta valkretsmandaten i landstingsfullmäktige skall för varje valkrets

fördelas proportionellt mellan partierna på grundval av valresultatet i

valkretsen. Fördelningen görs genom att jämförelsetal beräknas för partierna.

Det parti som vid varje beräkning får det största jämförelsetalet skall

tilldelas ett mandat.

 Vid beräkningen skall den jämkade uddatalsmetoden enligt 20 kap. 1 §

tillämpas.

26 § Utjämningsmandaten skall fördelas mellan partierna så att fördelningen av

alla mandat i landstingsfullmäktige blir proportionell mot partiernas röstetal i

hela landstinget. För att avgöra hur många mandat i landstingsfullmäktige ett

parti skall ha sammanlagt för att vara proportionellt representerat i

landstinget skall den jämkade uddatalsmetoden tillämpas på hela landstinget som

en valkrets. Varje parti skall tilldelas så många utjämningsmandat som behövs

för att partiet skall få en representation som svarar mot dess andel av samtliga

röster i landstinget.

 Vid beräkningen skall den jämkade uddatalsmetoden enligt 20 kap. 1 §

tillämpas.

27 § Om ett parti vid fördelningen av de fasta valkretsmandaten har fått fler

mandat än vad som behövs för att det skall vara proportionellt representerat

enligt 26 §, skall man vid fördelningen av utjämningsmandaten bortse från

partiet och de mandat det har fått.

 Fördelningen av utjämningsmandat på valkretsar skall göras enligt 20 kap. 2 §.

28 § Om ett parti i någon valkrets har fått fler mandat än vad som motsvarar

antalet namn på partiets valsedlar, skall överskjutande mandat med tillämpning

av 20 kap. 2 § flyttas till en annan valkrets. Kan mandatet inte tillsättas på

detta sätt skall det vara obesatt under valperioden.

29 § Om det blir lika stora tal för flera partier eller valkretsar vid beräk-

ningarna enligt 25-28 §§, skall lotten avgöra vilket parti eller vilken valkrets

som skall få mandatet.

Val till kommunfullmäktige

30 § Mandaten i kommunfullmäktige skall för varje valkrets fördelas

proportionellt mellan partierna på grundval av valresultatet i valkretsen.

Fördelningen görs genom att jämförelsetal beräknas för partierna. Det parti som

vid varje beräkning får det största jämförelsetalet skall tilldelas ett mandat.

 Vid beräkningen skall den jämkade uddatalsmetoden enligt 20 kap. 1 §

tillämpas.

31 § Om ett parti har fått fler mandat än vad som motsvarar antalet namn på

partiets valsedlar, skall ett överskjutande mandat vara obesatt under

valperioden. Om kommunen är indelad i valkretsar, skall dock mandatet med

tillämpning av 20 kap. 2 § flyttas till en annan valkrets.

32 § Om det blir lika stora tal för flera partier eller valkretsar vid be-

räkningarna enligt 30 och 31 §§, skall lotten avgöra vilket parti eller vilken

valkrets som skall få mandatet.

Val till Europaparlamentet

33 § Den centrala valmyndigheten skall fördela mandaten mellan partierna på

grundval av länsstyrelsernas sammanräkning så som den slutligen registrerats i

det särskilda formuläret enligt 8 §.

34 § Bara partier som fått minst 4 procent av rösterna i hela landet får delta i

fördelningen av mandaten.

35 § Mandaten skall fördelas proportionellt mellan de partier som får delta i

fördelningen. Fördelningen görs genom att jämförelsetal beräknas för partierna

med utgångspunkt i valresultatet i hela landet. Det parti som vid varje

beräkning får det största jämförelsetalet tilldelas ett mandat.

 Vid beräkningen skall den jämkade uddatalsmetoden enligt 20 kap. 1 §

tillämpas.

36 § Om det blir lika stora tal för flera partier vid beräkningarna enligt 34

och 35 §§, skall lotten avgöra vilket parti som skall få mandatet.

Hur ledamöterna och företrädarna utses

Riksdagsvalet

37 § För varje mandat som ett parti har fått i riksdagen skall en ledamot utses.

Dessa bestämmelser finns i 3 kap. 9 § regeringsformen.

 Den centrala valmyndigheten skall utse ledamöterna på grundval av

länsstyrelsens sammanräkning så som den slutligen registrerats i det särskilda

formuläret enligt 8 §.

38 § I första hand skall ordningen mellan kandidaterna bestämmas på grundval av

storleken på varje kandidats personliga röstetal enligt 20 kap. 3 §. Personligt

röstetal skall fastställas bara för en kandidat som fått särskilda personröster

till ett antal av minst 8 procent av partiets röstetal i valkretsen.

 Får flera kandidater lika stora personliga röstetal skall lotten avgöra vem

som skall ha företräde.

39 § Kan inte ett tillräckligt stort antal ledamöter utses enligt 38 §, skall

ordningsföljden mellan kandidatnamnen inom varje parti bestämmas genom att ett

jämförelsetal beräknas för dem med tillämpning av heltalsmetoden enligt 20 kap.

4 §.

 Får flera kandidater lika stora jämförelsetal skall lotten avgöra vem som

skall ha företräde.

Dubbelvalsavveckling vid riksdagsvalet

40 § Kandidater som har fått mandat i fler än en valkrets eller för mer än ett

parti skall tillträda det mandat för vilket deras personliga röstetal är störst

i förhållande till antalet röster för partiet. Har kandidaterna inte tagit plats

i ordningen på grundval av sina personliga röstetal, skall de tillträda det

mandat för vilket deras jämförelsetal är störst.

 Det mandat som kandidaten inte tillträder skall tillfalla den som skulle komma

först i ordningen enligt 52 §. Vid denna beräkning skall man bortse från den som

redan valts till ledamot.

 Leder första stycket till att två eller flera mandat inte tillträds, skall

dessa tillsättas ett i taget efter storleken på de personliga röstetalen i

förhållande till antalet röster för partiet. Kan inte samtliga mandat tillträdas

härigenom tillsätts de efter jämförelsetalen enligt 39 §.

Val till landstingsfullmäktige

41 § För varje mandat som ett parti har fått i landstingsfullmäktige skall

länsstyrelsen utse en ledamot på grundval av ordningen mellan kandidaterna.

 I första hand skall ordningen mellan kandidaterna bestämmas på grundval av

storleken på varje kandidats personliga röstetal enligt 20 kap. 3 §. Personligt

röstetal skall fastställas bara för en kandidat som fått särskilda personröster

till ett antal av minst 5 procent av partiets röstetal i valkretsen, dock lägst

100 röster.

 Får flera kandidater lika stora personliga röstetal skall lotten avgöra vem

som skall ha företräde.

42 § Kan inte ett tillräckligt stort antal ledamöter utses enligt 41 §, skall

länsstyrelsen bestämma ordningsföljden mellan kandidatnamnen inom varje parti

genom att beräkna ett jämförelsetal för dem med tillämpning av heltalsmetoden

enligt 20 kap. 4 §.

 Får flera kandidater lika stora jämförelsetal skall lotten avgöra vem som

skall ha företräde.

Dubbelvalsavveckling vid val till landstingsfullmäktige

43 § Kandidater som har fått mandat i fler än en valkrets eller för mer än ett

parti skall tillträda det mandat för vilket deras personliga röstetal är störst

i förhållande till antalet röster för partiet. Har kandidaterna inte tagit plats

i ordningen på grundval av sina personliga röstetal, skall de tillträda det

mandat för vilket deras jämförelsetal är störst.

 Det mandat som kandidaten inte tillträder skall tillfalla den som skulle komma

först i ordningen enligt 54 §. Vid denna beräkning skall man bortse från den som

redan valts till ledamot.

 Leder första stycket till att två eller flera mandat inte tillträds, skall

dessa tillsättas ett i taget efter storleken på de personliga röstetalen i

förhållande till antalet röster för partiet. Kan inte samtliga mandat tillträdas

härigenom tillsätts de efter jämförelsetalen enligt 42 §.

Val till kommunfullmäktige

44 § För varje mandat som ett parti har fått i kommunfullmäktige skall

länsstyrelsen utse en ledamot på grundval av ordningen mellan kandidaterna.

 I första hand skall ordningen mellan kandidaterna bestämmas på grundval av

storleken på varje kandidats personliga röstetal enligt 20 kap. 3 §. Personligt

röstetal skall fastställas bara för en kandidat som fått särskilda personröster

till ett antal av minst 5 procent av partiets röstetal i valkretsen, dock lägst

50 röster.

 Får flera kandidater lika stora personliga röstetal skall lotten avgöra vem

som skall ha företräde.

45 § Kan inte ett tillräckligt stort antal ledamöter utses enligt 44 §, skall

länsstyrelsen bestämma ordningsföljden mellan kandidatnamnen inom varje parti

genom att beräkna ett jämförelsetal för dem med tillämpning av heltalsmetoden

enligt 20 kap. 4 §.

 Får flera kandidater lika stora jämförelsetal skall lotten avgöra vem som

skall ha företräde.

Dubbelvalsavveckling vid val till kommunfullmäktige

46 § Kandidater som har fått mandat i fler än en valkrets eller för mer än ett

parti skall tillträda det mandat för vilket deras personliga röstetal är störst

i förhållande till antalet röster för partiet. Har kandidaterna inte tagit plats

i ordningen på grundval av sina personliga röstetal, skall de tillträda det

mandat för vilket deras jämförelsetal är störst.

 Det mandat som kandidaten inte tillträder skall tillfalla den som skulle komma

först i ordningen enligt 20 kap. 5 §. Vid denna beräkning skall man bortse från

den som redan valts till ledamot.

 Leder första stycket till att två eller flera mandat inte tillträds, skall

dessa tillsättas ett i taget efter storleken på de personliga röstetalen i

förhållande till antalet röster för partiet. Kan inte samtliga mandat tillträdas

härigenom tillsätts de efter jämförelsetalen enligt 45 §.

Val till Europaparlamentet

47 § För varje mandat som ett parti har fått i Europaparlamentet skall en

företrädare utses.

 Den centrala valmyndigheten skall utse företrädarna på grundval av

länsstyrelsens sammanräkning så som den slutligen registrerats i det särskilda

formuläret enligt 8 §.

48 § I första hand skall ordningen mellan kandidaterna bestämmas på grundval av

storleken på varje kandidats personliga röstetal enligt 20 kap. 3 §. Personligt

röstetal fastställs bara för en kandidat som fått särskilda personröster till

ett antal av minst 5 procent av partiets röstetal i landet.

 Får flera kandidater lika stora personliga röstetal skall lotten avgöra vem

som skall ha företräde.

49 § Kan inte ett tillräckligt stort antal företrädare utses enligt 48 §, skall

ordningsföljden mellan kandidatnamnen inom varje parti bestämmas genom att ett

jämförelsetal beräknas för dem med tillämpning av heltalsmetoden enligt 20 kap.

4 §.

 Får flera kandidater lika stora jämförelsetal skall lotten avgöra vem som

skall ha företräde.

Dubbelvalsavveckling vid val till Europaparlamentet

50 § Kandidater som har fått mandat för mer än ett parti skall tillträda det

mandat för vilket deras personliga röstetal är störst i förhållande till antalet

röster för partiet. Har kandidaterna inte tagit plats i ordningen på grundval av

sina personliga röstetal, skall de tillträda det mandat för vilket deras

jämförelsetal är störst.

 Det mandat som kandidaten inte tillträder skall tillfalla den som skulle komma

först i ordningen enligt 57 §. Vid denna beräkning skall man bortse från den som

redan valts till ledamot.

 Leder första stycket till att två eller flera mandat inte tillträds, skall

dessa tillsättas ett i taget efter storleken på de personliga röstetalen i

förhållande till antalet röster för partiet. Kan inte samtliga mandat tillträdas

härigenom tillsätts de efter jämförelsetalen enligt 49§.

Hur ersättarna utses

Riksdagsvalet

51 § Den centrala valmyndigheten skall utse ersättare för ledamöterna i

riksdagen på grundval av ordningen enligt 52 §. För varje ledamot utses lika

många ersättare som ledamotens parti fått mandat i valkretsen. Det skall dock

alltid utses minst tre ersättare för varje ledamot. När ersättare utses skall

man bortse från den som valts till ledamot.

 Finns det inte någon som enligt första stycket kan utses till ersättare skall

reglerna i 20 kap. 6 § tillämpas. För varje ledamot får det bara finnas en

ersättare enligt detta stycke. Kan ersättare inte utses på det sättet utses inte

någon ersättare.

52 § Om det behövs skall den centrala valmyndigheten för att utse ersättare för

de kandidater som ordnats enligt 38 och 39 §§ bestämma en särskild ordning

mellan kandidaterna på partiets valsedlar. Detta skall göras enligt 20 kap. 5 §.

 Får flera kandidater lika stora röstetal skall lotten avgöra vem som skall ha

företräde.

Val till landstingsfullmäktige

53 § Länsstyrelsen skall utse ersättare för ledamöterna i landstingsfullmäktige

på grundval av ordningen enligt 54 §. För varje ledamot skall länsstyrelsen utse

lika många ersättare som ledamotens parti fått mandat i valkretsen. Det skall

dock alltid utses minst tre ersättare för varje ledamot. När ersättare utses

skall man bortse från den som valts till ledamot.

 Kan inte ersättare utses på det sättet utses inte någon ersättare.

54 § Om det behövs skall länsstyrelsen för att utse ersättare för de kandidater

som ordnats enligt 41 och 42 §§ bestämma en särskild ordning mellan kandidaterna

på partiets valsedlar. Detta skall göras enligt 20 kap. 5 §.

 Får flera kandidater lika stora röstetal skall lotten avgöra vem som skall ha

företräde.

Val till kommunfullmäktige

55 § Kommunfullmäktige bestämmer hur många ersättare som skall finnas för

ledamöterna i fullmäktige. Antalet utgör en viss andel, dock högst hälften av

det antal platser som varje parti får i kommunen. Dessa bestämmelser finns i 5

kap. 4 § andra stycket kommunallagen (1991:900).

 Länsstyrelsen skall utse ersättare till det antal och på det sätt som sägs i

20 kap. 7 §. Om andelen ersättare av de platser som ett parti fått utgör ett

brutet tal skall detta avrundas till närmast högre hela tal. För partier som har

fått ett eller två mandat i fullmäktige skall även 20 kap. 8 § tillämpas om det

annars inte kommer att utses två ersättare. Kan någon ersättare för en viss

ledamot inte utses på det sättet, utses ingen ersättare för den ledamoten.

Val till Europaparlamentet

56 § Den centrala valmyndigheten skall utse ersättare för företrädarna i

Europaparlamentet på grundval av ordningen enligt 57 §. För varje företrädare

utses lika många ersättare som företrädarens parti fått mandat i valet. Det

skall dock alltid utses minst tre ersättare för varje företrädare. När ersättare

utses skall man bortse från den som valts till företrädare.

 Finns det inte någon som enligt första stycket kan utses till ersättare skall

reglerna i 20 kap. 6 § tillämpas. För varje företrädare får det bara finnas en

ersättare enligt detta stycke. Kan ersättare inte utses på det sättet utses inte

någon ersättare.

57 § Om det behövs skall den centrala valmyndigheten för att utse ersättare för

de kandidater som ordnats enligt 48-50 §§ bestämma en särskild ordning mellan

kandidaterna på partiets valsedlar. Detta skall göras enligt 20 kap. 5 §.

 Får flera kandidater lika stora röstetal skall lotten avgöra vem som skall ha

företräde.

När ledamöter, företrädare och ersättare avgår under valperioden

Riksdagsvalet

58 § Avgår en ledamot i riksdagen under valperioden skall den centrala valmyn-

digheten på anmälan av riksdagens talman utse en ny ledamot. Till ny ledamot

skall utses den som står i tur att inträda enligt ordningen mellan ersättarna

enligt 52 §. Kan någon ny ledamot inte utses skall mandatet vara obesatt under

återstoden av valperioden.

59 § Om en ny ledamot tidigare varit ersättare enligt 51 § andra stycket för den

avgångna ledamoten skall en ny ersättare utses enligt 51 §. Har mandatet

flyttats från en valkrets till en annan, skall det anses att mandatet vid valet

tilldelats den sistnämnda valkretsen.

 Ersättare för en annan ledamot som utsetts i stället för en ledamot som avgått

är de övriga kandidater som skulle ha varit ersättare för den avgångna

ledamoten.

60 § Den centrala valmyndigheten skall på anmälan av riksdagens talman med

tillämpning av 51 § om möjligt utse två nya ersättare, om

 - antalet ersättare för en riksdagsledamot har minskat till hälften eller

mindre än hälften av det antal som utsetts vid valet därför att ersättare har

utsetts till ordinarie ledamöter eller har avgått av någon annan orsak, eller

 - antalet ersättare inte är tillräckligt stort för att ersättare skall kunna

inträda i en ledamots ställe enligt föreskrifterna i regeringsformen och

riksdagsordningen.

Val till landstingsfullmäktige

61 § Avgår en ledamot i landstingsfullmäktige under valperioden skall länssty-

relsen på anmälan av fullmäktiges ordförande utse en ny ledamot. Till ny ledamot

skall utses den som står i tur att inträda enligt ordningen mellan ersättarna

enligt 54 §.

62 § Finns det inte någon som kan utses till ledamot enligt 61 § skall

länsstyrelsen göra en ny sammanräkning och utse en ny ledamot.

 Vid sammanräkningen skall 20 kap. 6 § tillämpas. Kan någon ny ledamot inte

utses skall mandatet vara obesatt under återstoden av valperioden.

63 § Om en ersättare har utsetts till ordinarie ledamot eller avgått som

ersättare av någon annan orsak skall länsstyrelsen på anmälan av fullmäktiges

ordförande göra nya sammanräkningar och utse ytterligare en ersättare för varje

ledamot som berörs.

 Ersättare för en annan ledamot som utsetts i stället för en ledamot som avgått

är de övriga kandidater som skulle ha varit ersättare för den avgångna

ledamoten.

 Vid sammanräkningen skall 54 § tillämpas. Kan någon ersättare inte utses

enligt första stycket utses ingen ersättare.

Val till kommunfullmäktige

64 § Avgår en ledamot i kommunfullmäktige under valperioden skall länsstyrelsen

på anmälan av fullmäktiges ordförande utse en ny ledamot. Till ny ledamot skall

utses den som står i tur att inträda enligt ordningen mellan ersättarna enligt

55 §.

65 § Finns det inte någon som kan utses till ledamot enligt 64 § skall

länsstyrelsen göra en ny sammanräkning och utse en ny ledamot.

 Vid sammanräkningen skall 20 kap. 6 § tillämpas. Kan någon ny ledamot inte

utses skall mandatet vara obesatt under återstoden av valperioden.

66 § Om en ersättare har utsetts till ordinarie ledamot eller avgått som

ersättare av någon annan orsak, skall länsstyrelsen på anmälan av fullmäktiges

ordförande göra nya sammanräkningar och utse ytterligare en ersättare för varje

ledamot som berörs. I de fall antalet ersättare också efter det att ersättare

avgått uppgår till minst det antal som fullmäktige bestämt skall en ny ersättare

utses bara om ledamoten i annat fall skulle komma att sakna ersättare som

utsetts för henne eller honom.

 Ersättare för en annan ledamot som utsetts i stället för en ledamot som avgått

är de övriga kandidater som skulle ha varit ersättare för den avgångna

ledamoten.

 Vid sammanräkningen skall 55 § tillämpas. Kan någon ersättare inte utses

enligt första stycket utses ingen ersättare.

Val till Europaparlamentet

67 § Avgår en företrädare i Europaparlamentet under valperioden skall den

centrala valmyndigheten på anmälan från Europaparlamentet utse en ny

företrädare. Till ny företrädare skall utses den som står i tur att inträda

enligt ordningen mellan ersättarna enligt 57 §. Kan någon ny företrädare inte

utses skall mandatet vara obesatt under återstoden av valperioden.

68 § Om en ny företrädare tidigare varit ersättare enligt 56 § andra stycket för

den avgångna företrädaren skall en ny ersättare utses enligt 56 §.

 Ersättare för en annan företrädare som utsetts i stället för en företrädare

som avgått är de övriga kandidater som skulle ha varit ersättare för den

avgångna företrädaren.

69 § Den centrala valmyndigheten skall på anmälan av Europaparlamentet med

tillämpning av 56 § om möjligt utse två nya ersättare, om antalet ersättare för

en företrädare har minskat till hälften eller mindre än hälften av det antal som

utsetts vid valet därför att ersättare har utsetts till företrädare eller har

avgått av annan orsak.

Ledighet för företrädare i Europaparlamentet

70 § En företrädare i Europaparlamentet har rätt att fullgöra sitt uppdrag trots

tjänsteuppgifter eller andra förpliktelse som företrädaren är skyldig att

fullgöra.

19 kap. Överklagande av val och utfärdande av bevis om vem som valts

Överklagande

1 § Den centrala valmyndighetens eller länsstyrelsens beslut att fastställa

utgången av ett val eller av en sådan sammanräkning för att utse efterträdare

eller ersättare som sägs i 18 kap. 58-69 §§ får överklagas hos Valprövnings-

nämnden enligt bestämmelserna i detta kapitel.

Vem får överklaga?

2 § Ett beslut får överklagas av

 - den som enligt röstlängden har rösträtt vid valet,

 - den som enligt beslut av skattemyndigheten i ett ärende om rättelse av

röstlängd enligt 7 kap. 11 § var utesluten från rösträtt,

 - den som efter anmälan enligt 7 kap. 1 eller 10 § inte tagits upp i

röstlängden, och

 - ett parti som har deltagit i valet.

Hur man överklagar

3 § Den som vill överklaga ett beslut enligt 1 § skall ge in skrivelsen med

överklagandet till den myndighet som meddelat beslutet (besluts-myndighet). Den

skall ha kommit dit tidigast dagen efter valdagen och senast inom tio dagar

efter det att valet avslutades.

 Gäller överklagandet beslut om att utse nya ledamöter eller företrädare eller

ersättare enligt 18 kap. 58-69 §§ skall skrivelsen med överklagandet ha kommit

till beslutsmyndigheten inom tio dagar efter det att sammanräkningen avslutades.

4 § Om skrivelsen med överklagandet kommit in till Valprövningsnämnden inom

överklagandetiden, skall överklagandet tas upp till prövning även om inte

skrivelsen kommit till beslutsmyndigheten i tid.

5 § Det är Valprövningsnämnden som skall avgöra om en skrivelse med ett

överklagande har kommit i rätt tid.

Klagandens rätt att få del av uppgifter

6 § Den som vill överklaga har rätt att hos den myndighet som meddelat beslutet

genast få utdrag ur protokoll eller annan handling över sammanräkningen.

Kungörande

7 § Snarast möjligt efter att tiden för överklagande gått ut skall beslutsmyn-

digheten på en gång kungöra samtliga överklaganden och skicka skrivelserna till

Valprövningsnämnden. Om ett överklagande gäller riksdagen eller

Europaparlamentet, skall kungörelsen införas i Post- och Inrikes Tidningar. Om

ett överklagande gäller landstings- eller kommunfullmäktige, skall kungörelsen

införas i en ortstidning inom landstinget respektive kommunen.

8 § I en kungörelse enligt 7 § skall en viss kort tid anges inom vilken för-

klaring över överklagandena skall ha kommit in till Valprövningsnämnden.

Beslutsmyndighetens yttrande

9 § Beslutsmyndigheten skall skyndsamt till Valprövningsnämnden ge in yttrande

över överklagandena. Bestämmelserna i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223)

om omprövning av beslut skall inte tillämpas.

Övriga bestämmelser om överklagande

10 § Ett beslut genom vilket någon har utsetts till ledamot av riksdagen eller

till ersättare gäller även om beslutet överklagats. Ändras valet inträder en ny

ledamot eller ersättare på sin plats så snart valet har kungjorts. Dessa

bestämmelser finns i 3 kap. 11 § första stycket regeringsformen.

 Ett beslut genom vilket någon har utsetts till ledamot i landstings- eller

kommunfullmäktige eller till ersättare gäller även om beslutet har överklagats.

Om någon annan utses till ledamot eller ersättare med anledning av överklagandet

gäller det beslutet så snart det val eller den sammanräkning har avslutats genom

vilken ledamoten eller ersättaren blivit utsedd.

 Företrädare i Europaparlamentet tillträder sitt uppdrag då de utsetts och

deras behörighet prövats av Europaparlamentet.

 Bestämmelserna om inhibition i 29 § förvaltningslagen (1986:223) gäller inte

beslut som sägs i denna paragraf.

Bevis

11 § För den som blivit utsedd till ledamot av riksdagen eller företrädare i

Europaparlamentet eller till ersättare skall den centrala valmyndigheten genast

utfärda bevis om detta. I beviset skall den centrala valmyndigheten ange

 - namnet på den som blivit utsedd, och

 - den tid, det parti och den valkrets som ledamoten eller ersättaren blivit

utsedd för.

 Ett bevis för ersättare skall dessutom innehålla uppgift om den eller de

ledamöter eller företrädare som han eller hon utsetts till ersättare för och

ordningen mellan ersättarna, om flera ersättare utsetts för samma ledamot eller

företrädare.

12 § Som bevis gäller utdrag ur protokoll eller annan handling från

sammanräkning vid vilken ledamoten eller företrädaren eller ersättaren blivit

utsedd. Beviset skall skickas till den som blivit utsedd samt Valprövnings-

nämnden och riksdagens talman. Bevis som avser företrädare skall dessutom

skickas till Europaparlamentet.

13 § För den som blivit utsedd till ledamot av landstings- eller kommunfullmäk-

tige eller till ersättare skall länsstyrelsen genast utfärda bevis om detta.

 I beviset skall länsstyrelsen ange

 - namnet på den som blivit utsedd, och

 - den tid, det parti och, i förekommande fall, den valkrets som ledamoten

eller ersättaren blivit utsedd för.

14 § Som bevis gäller utdrag ur protokoll eller annan handling från

sammanräkning vid vilken ledamoten eller ersättaren blivit utsedd. Beviset skall

skickas till den som blivit utsedd samt landstings- respektive

kommunfullmäktige.

Partier skall underrättas om vissa beslut

15 § Beslutsmyndigheten skall om möjligt underrätta ett parti som berörs av ett

beslut genom vilket en sammanräkning enligt 18 kap. 58-69 §§ fastställts.

Beslutsmyndigheten får avgöra på vilket sätt partiet skall underrättas.

Valprövningsnämndens prövning

16 § När Valprövningsnämnden prövar ett överklagande av ett beslut genom vilket

utgången av ett ordinarie val till riksdagen eller ett ordinarie val till lands-

tings- eller kommunfullmäktige har fastställts, skall nämnden ha samma

sammansättning som den hade vid tiden för dessa val. När nämnden prövar ett

överklagande av ett beslut genom vilket utgången av ett annat val fastställts,

får nämnden ha den sammansättning den hade vid tiden för det valet.

 När nämnden avgör ett ärende enligt denna lag skall nämndens samtliga ledamö-

ter vara närvarande. Undantag från denna bestämmelse finns i 23 §.

17 § Om Valprövningsnämnden i ett ärende enligt 1 § finner att någon behöver

höras som vittne vid domstol, kan nämnden förordna att vittnesförhör skall

hållas vid tingsrätt.

 I fråga om bevisupptagning enligt första stycket gäller 35 kap. 10 och 11 §§

rättegångsbalken. Ersättning till vittnen skall betalas av allmänna medel.

Kostnaden för detta skall stanna på staten.

 Statliga och kommunala myndigheter, Posten Aktiebolag och någon annan som

anordnat särskild röstmottagning skall lämna Valprövningsnämnden de upplysningar

och yttranden som den begär.

18 § Valprövningsnämnden skall vid prövningen av ett överklagande upphäva ett

val i den omfattning som det behövs och förordna om omval i den berörda

valkretsen om

 1. det vid förberedande och genomförande av valet som en myndighet svarar för

förekommit avvikelse från föreskriven ordning,

 2. någon hindrat röstningen,

 3. förvanskat avgivna röster, eller

 4. otillbörligen verkat vid valet på något annat sätt.

 Ett omval skall dock förordnas bara om det med fog kan antas att vad som

förekommit har inverkat på valutgången.

 Kan rättelse åstadkommas genom förnyad sammanräkning eller någon annan sådan

mindre ingripande åtgärd, skall nämnden i stället uppdra åt beslutsmyndigheten

att vidta en sådan rättelse.

19 § Har det vid en sammanräkning som sägs i 18 kap. 58-69 §§ förekommit

avvikelse från föreskriven ordning och är det inte osannolikt att avvikelsen har

inverkat på utgången av sammanräkningen, skall Valprövningsnämnden vid prövning

av ett överklagande upphäva sammanräkningen och uppdra åt beslutsmyndigheten att

vidta den rättelse som behövs.

20 § Om ett visst beslut enligt lag inte får överklagas eller om det skall över-

klagas i särskild ordning, får en omständighet som avses med beslutet inte

åberopas vid ett överklagande som avses i 18 eller 19 §§.

 Bestämmelser om talan i samband med ett överklagande av val mot en

skattemyndighets beslut om rättelse av en röstlängd finns i 7 kap. 14 §.

21 § Om en länsstyrelse har gjort en anmälan enligt 18 kap. 17 § att för få

ledamöter utsetts i landstings- eller kommunfullmäktige, skall Valpröv-

ningsnämnden upphäva valet och besluta om omval av samtliga ledamöter och

ersättare.

Valprövningsnämndens granskning av bevis

22 § Valprövningsnämnden skall granska bevis för riksdagsledamöter eller

företrädare i Europaparlamentet och ersättare för att pröva om beviset blivit

utfärdat i enlighet med 11 §. Granskningen skall efter riksdagsval vara avslutad

senast dagen innan den riksdag som valet gällt samlas till riksmöte. Övriga

bevis som kommer in till Valprövningsnämnden skall granskas så snart det kan

ske. Berättelse om granskningen skall genast överlämnas till riksdagens talman.

Gäller valet företrädare skall berättelse om granskningen dessutom skickas till

Europaparlamentet.

23 § Nämnden får uppdra åt ordföranden eller ersättaren för ordföranden att på

nämndens vägnar i ärenden av enklare art granska bevis för en riksdagsledamot

eller en företrädare och ersättare för en riksdagsledamot eller en företrädare

som utses under löpande valperiod med anledning av att en riksdagsledamot eller

en företrädare avgått eller ersättare utsetts enligt 18 kap. 58, 60, 67 och 69

§§

20 kap. Beräkningsgrunder

Den jämkade uddatalsmetoden

1 § Jämförelsetal enligt 18 kap. 19, 20, 25, 26, 30 och 35 §§ skall beräknas på

följande sätt.

 Så länge partiet ännu inte tilldelats något mandat beräknas jämförelsetalet

genom att partiets röstetal i valkretsen delas med 1,4. Därefter beräknas

jämförelsetalet genom att partiets röstetal delas med det tal som är 1 högre än

det dubbla antalet av de mandat som redan har tilldelats partiet i valkretsen.

Fördelningen av utjämningsmandat och överskjutande mandat

2 § Fördelning av utjämningsmandat enligt 18 kap. 21 § andra stycket och 27 §

andra stycket samt fördelning av överskjutande mandat enligt 18 kap. 22, 28 och

31 §§ skall göras på följande sätt.

 Av de utjämningsmandat eller överskjutande mandat som ett parti har fått

tillförs det första den valkrets där partiet efter fördelningen av de fasta

valkretsmandaten har större jämförelsetal än i övriga valkretsar. Återstående

mandat tillförs ett efter ett den valkrets där partiet för varje gång har störst

jämförelsetal vid en fortsatt tillämpning av den jämkade uddatalsmetoden enligt

1 § på partiets röstetal i valkretsarna. I en valkrets där partiet inte har fått

något fast valkretsmandat skall dock jämförelsetalet vid tilldelningen av det

första mandatet vara lika med partiets röstetal.

Personligt röstetal

3 § Ordningen mellan kandidatnamnen enligt 18 kap. 38 § första stycket, 41 §

andra stycket, 44 § andra stycket och 48 § skall fastställas på följande sätt.

 Ett personligt röstetal fastställs på grundval av de särskilda personröster

som avgivits för kandidaten. Valsedlar på vilka det lämnats särskilda

personröster ordnas gruppvis efter partibeteckning. Därefter räknas antalet

personröster för varje namn i gruppen. För namn som fått personröster

motsvarande det antal som anges i de nämnda lagrummen fastställs ett personligt

röstetal. Ett namns personliga röstetal är lika med antalet personröster som har

lämnats för namnet under samma partibeteckning. Det namn som har störst per-

sonligt röstetal tar första plats i ordningen, det som har näst störst tar andra

plats och så vidare enligt samma grund.

Heltalsmetoden

4 § Ordningen mellan kandidatnamnen enligt 18 kap. 39, 42, 45 och 49 §§ inom

varje parti skall fastställas med tillämpning av heltalsmetoden genom särskilda

uträkningar på följande sätt.

 Vid varje uträkning gäller en valsedel bara för ett namn.

 Vid uträkningen gäller en valsedel för det namn som står först på sedeln

varvid bortses från namn som redan utsetts. Valsedlar med samma första namn

bildar en grupp. Varje grupps röstetal räknas fram. Röstetalet är lika med det

antal valsedlar som ingår i gruppen. Samma tal är också jämförelsetal för det

namn som står först på gruppens valsedlar. Det namn vars jämförelsetal är störst

får den första platsen i den ordningen.

 Vid varje följande uträkning gäller en valsedel för det namn som står först på

sedeln, varvid bortses från namn som redan fått plats i ordningen. Den eller de

grupper, vilkas valsedlar vid närmast föregående uträkning gällde för det namn

som fick plats i ordningen, upplöses och ordnas i nya grupper, så att valsedlar

som vid den pågående uträkningen gäller för ett och samma namn bildar en grupp.

Övriga befintliga grupper behålls däremot oförändrade. För varje nybildad grupp

räknas röstetalet fram. Röstetalet är lika med det antal valsedlar som ingår i

gruppen. För samtliga namn som deltar i uträkningen beräknas röstetal och

jämförelsetal.

 Röstetalet för ett namn är lika med röstetalet för den grupp eller det

sammanlagda röstetalet för de grupper vilkas valsedlar gäller för namnet.

Jämförelsetalet för ett namn är lika med dess röstetal, om inte den grupp av

valsedlar som gäller för namnet deltagit i besättandet av en förut utdelad

plats. Om detta är fallet, får man namnets jämförelsetal genom att dess röstetal

delas med det tal som motsvarar den del gruppen tagit i besättandet av plats

eller platser som utdelats (gruppens platstal), ökat med 1, eller, om flera

grupper av valsedlar som gäller för namnet deltagit i besättandet av förut

utdelad plats, med dessa gruppers sammanlagda platstal, ökat med 1. Platstalet

för en grupp beräknas genom att gruppens röstetal delas med det största

jämförelsetalet vid uträkningen närmast före gruppens bildande. Bråktal som

uppkommer vid delning beräknas med 2 decimaler. Den sista decimalsiffran får

inte höjas.

 Det namn vars jämförelsetal är störst får nästa plats i ordningen.

Särskild ordning för att utse ersättare och för avveckling av dubbelvalda

5 § Den särskilda ersättarordningen enligt 18 kap. 52, 54 och 57 §§ samt

dubbelvalsavveckling enligt 18 kap. 46 § skall göras på följande sätt.

 I första hand ordnas namnen på grundval av beräkningen av deras personliga

röstetal enligt vad som sägs i 3 §.

 Kan inte tillräckligt många namn ordnas enligt andra stycket skall de ordnas

på grundval av de valsedlar som gällde för namnet, när det fick plats i

ordningen enligt 3 och 4 §§. Vid denna uträkning gäller varje valsedel som hel

röst. Med iakttagande av att namnet på den som redan fått plats i den särskilda

ordningen anses som obefintligt, skall röstvärdet tillgodoräknas det namn som

står främst på sedeln. Den som får högsta röstetalet får plats i den särskilda

ordningen.

Särskilda regler för vissa fall av utseende av ersättare och efterträdare

6 § Om ersättare skall utses enligt 18 kap. 51 § andra stycket eller 56 § andra

stycket samt om en ny ledamot skall utses enligt 62 eller 65 § skall följande

gälla.

 Den kandidat inom valkretsen som står i tur att få nästa mandat för partiet

utses till ersättare eller ny ledamot. Saknas en sådan kandidat på partiets

valsedlar, skall den centrala valmyndigheten med tillämpning av 2 § bestämma en

annan valkrets, där partiet deltar i fördelningen av fasta valkretsmandat, från

vilken ersättaren eller ledamoten skall utses. Till ersättare utses den som där

står närmast i tur att få mandat för partiet.

Ersättare för kommunfullmäktige

7 § Ersättare enligt 18 kap. 55 § utses på följande sätt.

 I första hand utses ersättare på grundval av ordningen mellan kandidaterna som

framkommer vid beräkningen av deras personliga röstetal enligt 3 §.

 I andra hand utses ersättare genom en sammanräkning inom det parti för vilket

han eller hon har blivit vald. Vid varje sammanräkning tas hänsyn bara till de

valsedlar som upptar ledamotens namn och som på grund härav gällde för detta

namn, när det fick plats i ordningen. Varje valsedel gäller som en hel röst. Med

iakttagande av att namnet på en kandidat som genom valet blivit utsedd till

ledamot skall anses som obefintligt tillgodoräknas röstvärdet det namn som står

främst på sedeln. Den som får högsta röstetalet är utsedd till ersättare för den

ledamot som sammanräkningen avser. Får flera kandidater lika röstetal skall

lotten avgöra vem som skall ha företräde.

 Om det antal ersättare som har utsetts är mindre än det antal som

kommunfullmäktige har bestämt enligt 5 kap. 4 § andra stycket kommunallagen

(1991:900) och samma ersättare har utsetts för tre eller flera ledamöter, utses

ytterligare en ersättare för var och en av dessa ledamöter. Därvid skall även

namnet på en kandidat som genom valet blivit utsedd till ersättare för den

ledamot som sammanräkningen avser anses som obefintligt. I övrigt görs på sätt

som anges i andra och tredje stycket.

 Om antalet ersättare fortfarande är mindre än det antal som kommunfullmäktige

har bestämt enligt 5 kap. 4 § andra stycket kommunallagen och samma ersättare

har utsetts för fem eller flera ledamöter, utses ytterligare en sammanräkning

ersättare för var och en av dessa ledamöter.

 Därefter görs på motsvarande sätt successivt ytterligare sammanräkningar för

de ledamöter vilkas ersättare har utsetts för sju eller flera ledamöter, nio

eller flera ledamöter, och så vidare, så länge antalet ersättare är mindre än

det antal som kommunfullmäktige har bestämt.

8 § Om det sedan ersättare utsetts enligt 7 § visar sig att det för ledamot

eller ledamöter i ett parti som har fått ett eller två mandat utsetts bara en

ersättare skall ytterligare en sammanräkning göras. I det fall partiet har fått

två mandat skall sammanräkningen i första hand göras för den ledamot som har

störst personligt röstetal och därefter för den som har störst jämförelsetal.

______________

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997, då vallagen (1972:620) och lagen

(1995:374) om val till Europaparlamentet skall upphöra att gälla. Dessa lagar

skall dock tillämpas vid utseende av efterträdare till ledamot och företrädare

samt vid utseende av efterträdare till ersättare som ersatt ledamot eller

företrädare som avgått under den valperiod som löper när den nya lagen träder i

kraft.

 2. Partibeteckningar som registrerats enligt vallagen (1972:620) skall anses

som registrerad enligt denna lag.

 3. Uppgifter om adress som finns i särskild röstlängd får vid ikraftträdandet

av denna lag registreras i ett lokalt folkbokföringsregister enligt lagen

(1990:1536) om folkbokföringsregister. Skattemyndigheten skall upplysa de

registrerade om åtgärden.

 4. Vid val till riksdagen, rådgivande folkomröstning i hela landet och vid

folkomröstning i grundlagsfråga som äger rum före år 2002 samt vid val till

Europaparlamentet år 1999 skall vid tillämpning av 7 kap. 1 § denna lag gälla

att de som inte varit folkbokförda i landet någon gång efter den 1 juli 1991,

bara tas upp i röstlängd om de anmäler att de vill finnas i den.

 5. Ansökan om att tas upp i särskild röstlängd som inkommer efter den 1

januari 1997 skall anses som anmälan enligt 7 kap. 1 § denna lag.

2.2 Förslag till lag om röstlängdsregister

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelse

1 § För de ändamål som anges i 2 § får skattemyndigheterna och Riksskatteverket

med hjälp av automatisk databehandling föra register för tillhandahållande av

röstlängder för hela landet (röstlängdsregister).

Registerändamål

2 § Röstlängdsregistret får användas för framställning av

 1. röstlängder och röstkort enligt vallagen (1997:000), lagen (1972:704) om

kyrkofullmäktigval, m.m. och folkomröstningslagen (1979:369),

 2. röstlängder och röstkort vid folkomröstning i en kommun eller i ett

landsting.

 3. duplettröstkort, tillsyn, planering och uppföljning av val eller

omröstning, och

 4. statistik.

Registeransvar

3 § Skattemyndigheten är registeransvarig för det röstlängdsregister som förs

inom myndighetens ansvarsområde. Riksskatteverket är registeransvarigt för alla

registren.

Registerinnehåll

4 § Ett röstlängdsregister får innehålla uppgifter om

 1. svenska medborgare som är eller som har varit folkbokförda i landet och som

är eller fyller 18 år senast den dag som val eller folkomröstning skall hållas,

 2. unionsmedborgare samt medborgare från Island och Norge som fyller 18 år

senast på valdagen och som är folkbokförda i landet, och

 3. andra utlänningar som sammanhängande varit folkbokförda i landet tre år i

följd före valdagen eller dagen för omröstningen.

5 § För den som avses i 4 § får registret innehålla uppgifter om

 1. namn, personnummer, adress och den församling som personen är folkbokförd i

enligt folkbokföringslagen (1991:481),

 2. medborgarskap, och

 3. tillhörighet i svenska kyrkan eller medlemskap i en icke-territoriell

församling.

 För den som inte är folkbokförd i landet får i registret också anges när de

utvandrade.

6 § Utöver de uppgifter som sägs i 5 § får registret innehålla uppgifter om

valdistrikt, vallokaler och vallokalernas öppettider samt adress till

valnämnden.

 Ett röstlängdsregister får även innehålla de tekniska och administrativa

uppgifter som behövs för att tillgodose ändamålen med registret.

Sökbegrepp

7 § I ett röstlängdsregister får som sökbegrepp bara användas uppgift om

 1. namn eller personnummer,

 2. tillhörighet i svenska kyrkan,

 3. medlemskap i en icke-territoriell församling,

 4. medborgarskap i Sverige, Danmark, Finland, Island eller Norge,

 5. medborgarskap i ett land inom eller utom Europeiska unionen

(unionsmedborgarskap eller icke unionsmedborgarskap), eller

 6. valdistrikt.

Direktåtkomst

8 § Riksskatteverket, skattemyndigheterna och länsstyrelserna får ha

direktåtkomst till alla röstlängdsregister.

Utlämnande av uppgifter

9 § Uppgifter i registret får lämnas ut på medium för automatisk databehandling

bara om detta följer av lag eller förordning eller regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer har medgett detta eller om uppgiften skall

användas för framställning av statistik.

10 § Begär en enskild att få underrättelse enligt 10 § datalagen (1973:289),

skall underrättelsen lämnas av skattemyndigheten.

Gallring av uppgifter

11 § En månad efter att det val eller den omröstning för vilket

röstlängdsregistret upprättades har vunnit laga kraft skall uppgifterna om

personer i registret gallras.

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

2.3 Förslag till lag om brevröstning i vissa fall

 Härigenom föreskrivs följande.

Vem får brevrösta?

1 § Vid ordinarie val eller omval till riksdagen, ordinarie val till landstings-

och kommunfullmäktige samt vid extra val till riksdagen, val till

Europaparlamentet och folkomröstning får väljare som vistas i Tyskland och

Schweiz eller ombord på ett svenskt fartyg i utrikes fart brevrösta enligt

bestämmelserna i denna lag.

 Vid brevröstning skall bestämmelserna i vallagen (1997:000) tillämpas om inte

annat följer av denna lag.

Hur brevröstning går till

2 § Den som vill brevrösta skall

 - för varje slag av val själv lägga in en valsedel i ett valkuvert,

 - i närvaro av två vittnen lägga de valkuvert som gjorts i ordning i ett

ytterkuvert för brevröst,

 - klistra igen ytterkuvertet,

 - försäkra på heder och samvete att valkuvert och ytterkuvert gjorts i

ordning på detta sätt och att de gjorts i ordning i Tyskland eller Schweiz

respektive ombord på ett svenskt fartyg i utrikes fart,

 - skriva sitt namn och sitt personnummer på ytterkuvertet för brevröst, och

 - intyga att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än vad som sägs i 7 §.

3 § När ytterkuvertet för brevröst gjorts i ordning på det sätt som sägs i 2 §

skall vittnena på ytterkuvertet

 - skriftligen intyga att väljaren själv har skrivit under försäkran och att

de inte känner till något som gör att innehållet i försäkran inte är riktigt,

och

 - skriva sina adresser.

4 § Ett vittne skall ha fyllt 18 år. Väljarens make eller barn eller makens barn

får inte vara vittne. Desamma gäller sambo eller sambons barn.

Hur brevrösten skall skickas

5 § När ytterkuvertet gjorts i ordning på det sätt som sägs i 2 och 3 §§ skall

väljaren

 - lägga ytterkuvertet i ett omslagskuvert för brevröst,

 - klistra igen detta kuvert,

 - skriva sitt namn och sitt personnummer på omslagskuvertet, och

 - skicka omslagskuvertet med postbefordran till den centrala valmyndigheten.

6 § Om ett omslagskuvert görs i ordning ombord på ett fartyg skall fartygets

befälhavare, eller någon som befälhavaren utser, ange fartygets namn på

omslagskuvertet.

När brevrösten får göras i ordning

7 § Vid ordinarie val eller omval till riksdagen, ordinarie val till landstings-

och kommunfullmäktige, val till Europaparlamentet och vid en folkomröstning får

ett ytterkuvert för brevröst från Tyskland eller Schweiz göras i ordning

tidigast 24 dagar före valdagen och senast dagen före valdagen. Vid dessa val

får ett ytterkuvert för brevröst från ett fartyg göras i ordning tidigast 55

dagar före valdagen och senast dagen före valdagen.

 Vid extra val till riksdagen och vid folkomröstning som hålls samtidigt med

sådana val får ett ytterkuvert från en väljare i Tyskland eller Schweiz göras i

ordning tidigast 20 dagar före valdagen och från en väljare ombord på ett fartyg

tidigast 30 dagar före valdagen.

8 § Ett omslagskuvert skall anses avgivet den dag då det är poststämplat, eller

om det har gjorts i ordning ombord på ett fartyg, det datum som sägs i 2 §.

9 § Omslagskuvert för brevröst skall skickas med post i så god tid att det kan

beräknas vara den centrala valmyndigheten till handa senast dagen efter

valdagen.

10 § Den centrala valmyndigheten skall allt eftersom omslagskuverten kommer från

Tyskland eller Schweiz eller från ett fartyg i utrikes fart fortlöpande anteckna

hur många omslagskuvert som kommer in till myndigheten och därefter skicka ku-

verten till valnämnden i den kommun där väljaren finns i röstlängden.

Vad valnämnden skall göra med omslagskuverten

11 § När det kommer ett omslagskuvert för brevröst från den centrala

valmyndigheten till valnämnden skall nämnden anteckna detta i ett protokoll.

 Valnämnden skall förvara omslagskuverten på ett säkert sätt fram till

valnämndens sammanträde för preliminär rösträkning enligt 17 kap. vallagen

(1997:000).

12 § Valnämnden skall granska omslagskuverten och deras innehåll vid valnämndens

sammanträde för preliminär rösträkning enligt 17 kap. vallagen (1997:000).

 Efter att valnämnden gjort det som sägs i 17 kap. 3-7 §§ vallagen skall

nämnden granska omslagskuverten för brevröst. Vid denna granskning skall nämnden

göra följande.

 1. Räkna antalet omslagskuvert och anteckna antalet i protokollet.

 2. Granska omslagskuverten. Vid denna granskning skall valnämnden kontrollera

att omslagskuvert

 - inte har blivit öppnat efter att det klistrats igen,

 - har skickats med post från Tyskland, Schweiz eller från ett fartyg i

utrikes fart, och

 - inte har avgetts senare än dagen före valdagen.

 3. Öppna de omslagskuvert som uppfyller kraven under 2, ta ut ytterkuvertet

och kontrollera att väljarna

 - har rösträtt i kommunen,

 - inte har röstat i vallokalen under valdagen,

 - inte har lämnat ett fönsterkuvert som sägs i 8 kap. 3 § tredje stycket

vallagen, och

 - inte har lämnat fler än ett ytterkuvert för brevröst.

13 § Uppfylls kraven som ställs i 12 § skall valnämnden fortsätta att granska

ytterkuvert och kontrollera att det är igenklistrat.

 Om ytterkuvertet är igenklistrat skall valnämnden vid sin fortsatta granskning

kontrollera att väljaren

 - på ytterkuvertet skriftligen försäkrat på heder och samvete att väljaren

själv gjort i ordning valkuvert och lagt det i ytterkuvertet i närvaro av två

vittnen och att kuverten gjorts i ordning i Tyskland eller Schweiz respektive

ombord på ett fartyg i utrikes fart,

 - skrivit sitt namn och sitt personnummer på kuvertet, och

 - intygat att valkuvert inte gjorts i ordning tidigare än vad som sägs i 7 §.

 Valnämnden skall också kontrollera att två vittnen på ytterkuvertet

skriftligen intygat att

 - väljaren själv lagt valkuvert i ytterkuvertet och klistrat igen det,

 - väljaren själv har skrivit under en försäkran på ytterkuvertet,

 - ytterkuvertet gjorts i ordning i Tyskland, Schweiz respektive ombord på ett

fartyg i utrikes fart, och

 - ytterkuvertet inte gjorts i ordning tidigare än vad som sägs i 7 §.

14 § Uppfylls kraven i 13 § skall valnämnden öppna ytterkuvertet och kontrollera

att

 - det innehåller valkuvert,

 - väljaren bara gjort i ordning ett valkuvert för varje slag av val,

 - det inte finns någon obehörig märkning på något valkuvert, och

 - varje valkuvert uppenbart innehåller en valsedel.

15 § Vid granskningen enligt 12-14 §§ skall valnämnden

 - lägga de valkuvert som uppfyllt kraven i 12-14 §§ i valurnan för den

valkrets och för det val som valsedeln gäller,

 - markera i röstlängden för det val som valsedeln gäller att väljaren röstat,

 - lägga de omslagskuvert som inte uppfyllt kraven i 12 § andra stycket 2 i

ett särskilt omslag,

 - lägga tillbaka ytterkuvert eller valkuvert som inte uppfyllt kraven i 12 §

andra stycket 3 och i 13 och 14 §§ i sina omslagskuvert efter att valkuvert

lagts tillbaka i sitt ytterkuvert och lägga omslagskuverten i ett särskilt

omslag,

 - anteckna valkretsens och kommunens namn och hur många omslagskuvert

omslaget innehåller på varje särskilt omslag, och

 - försegla det särskilda omslaget.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997 och gäller till utgången av år 2002.

Genom ikraftträdandet skall lagen (1993:1404) om brevröstning i

Förbundsrepubliken Tyskland och i Schweiz upphöra att gälla.

2.4 Förslag till lag om ändring i riksdagsordningen

 Härigenom föreskrivs att tilläggsbestämmelsen 7.4.2 riksdags-ordningen1 skall

ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7.4.2Vid proportionellt val användes valsedlar, på vilka före namnen har satts

ut partibeteckning (partinamn eller annan beteckning i ord för viss grupp av

riksdagsledamöter eller för viss meningsriktning). Namnen föres upp i en följd

under varandra.

 Valsedel är ogiltig om den saknar partibeteckning eller upptager mer än en

partibeteckning.

 Namn på valsedel skall anses obefintligt, om ordningen mellan namnet och annat

namn ej framgår klart.

--------------------------------------------------------------------

 De platser som har De platser som har tilldelats

tilldelats ett parti besättes så ett parti besättes så att

att partiets första plats partiets första plats

tillerkännes den vars namn står tillerkännes den vars namn står

främst i ordningen inom främst i ordningen inom partiet,

partiet, partiets andra plats partiets andra plats den som bär

den som bär det andra namnet i det andra namnet i ordningen

ordningen och så vidare enligt och så vidare enligt samma

samma grund. När ordningen grund. När ordningen mellan namn

mellan namn på ett partis på ett partis valsedlar skall

valsedlar skall bestämmas, äger bestämmas, äger 20 kap. 4 §

14 kap. 6 § vallagen (1972:620) vallagen (1997:000) motsvarande

motsvarande tillämpning. tillämpning.

--------------------------------------------------------------------

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Riksdagsordningen senast omtryckt 1995:272.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:704) om

 kyrkofullmäktigval, m.m.

 Härigenom föreskrivs att 3, 5, 7, 8, 13, 15, 17, 18, 20, 21, 28, 30, 34-39,

41-43 och 49-51 §§ samt att rubriken närmast före 36 § lagen (1972:704) om

kyrkofullmäktigval, m.m.1 skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 §

--------------------------------------------------------------------

Vid val i hela riket av kyrko- Vid val i hela riket av kyrko-

fullmäktige är valdag tredje fullmäktige är valdag tredje

söndagen i oktober. söndagen i september.

 Vid val av kyrkofullmäktige som inte omfattar hela riket är valdag den söndag

som centrala valmyndigheten bestämmer efter samråd med länsstyrelsen. Sådant val

får inte hållas samtidigt med val av landstingsledamöter eller kommunfullmäktige

inom valdistriktet.

 5 §

Varje församling bildar ett valdistrikt.

 Ingår delar av församling i olika valdistrikt vid val till riksdagen, skall

varje del bilda eget valdistrikt vid val av kyrkofullmäktige. Länsstyrelsen får

dock förordna att sådana delar av församling tillsammans skall utgöra ett

valdistrikt. Innan beslut härom meddelas, skall församlingen och valnämnden

beredas tillfälle att yttra sig.

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om beslut som avses i I fråga om beslut som avses i

andra stycket äger 3 kap. 3 § andra stycket äger 4 kap. 4 och

fjärde stycket och 6 § första 5 §§ samt 8 § första stycket

stycket vallagen (1972:620) vallagen (1997:000) motsvarande

motsvarande tillämpning. tillämpning.

 7 §

--------------------------------------------------------------------

Bestämmelserna om valförrättare i Bestämmelserna om valförrättare i

3 kap. 4 och 5 §§ samt 6 § andra 4 kap. 6 och 7 §§ samt 8 § andra

stycket vallagen (1972: 620) stycket vallagen (1997:000) äger

äger motsvarande tillämpning vid motsvarande tillämpning vid val

val av kyrkofullmäktige. av kyrkofullmäktige.

 8 §2

--------------------------------------------------------------------

Vid upprättandet av allmän röst- Vid upprättandet av röstlängd

längd skall utöver vad som sägs i skall utöver vad som sägs i 7

4 kap. vallagen (1972:620) kap. vallagen (1997:000) föl-

följande särskilda bestämmelser jande särskilda bestämmelser

iakttagas. iakttagas.

 För den som inte den 1 juli Röstlängd för territoriell

enligt Svenska kyrkans församling skall innehålla

medlemsregister inte är medlem uppgifter om personer som är

i Svenska kyrkan eller som folkbokförda i församlingen om de

enligt aviseringsregistret - fyller 18 år senast på

enligt lagen (1995:743) om valdagen,

aviseringsregister tillhör - är svenska medborgare,

icke-territoriell församling - är utlänningar och varit

görs anteckning i röstlängden om folkbokförda i landet tre år i

detta förhållande. följd före valdagen,

 - enligt Svenska kyrkans

 centralstyrelses register över

 kyrkotillhöriga den 15 augusti

 valåret tillhör Svenska kyrkan,

 eller

 - inte är medlemmar i icke-

 territoriell församling.

 För val i en icke-territoriell

 församling upprättas särskild

 röstlängd.

 Omfattar valdistrikt, som avses i vallagen, två eller flera församlingar eller

distrikt eller delar av församlingar eller distrikt vid val av kyrkofullmäktige,

skall särskild del av röstlängden uppläggas för varje församling eller kyrkligt

valdistrikt eller del därav. Om det behövs med anledning av beslutad ändring i

församlingsindelningen, skall särskild del av röstlängden läggas upp för det

område av församlingen som indelningsändringen avser.

--------------------------------------------------------------------

 Har det om någon gjorts en I fråga om rättelse av

anteckning enligt andra uppgifter i röstlängd skall 7

stycket och har begäran om kap. 11 och 13 §§ vallagen

rättelse inte framställts på det tillämpas.

sätt som sägs i 4 kap. 4 § första

stycket vallagen, skall

skattemyndigheten besluta om

rättelse i röstlängden, om det är

uppenbart att anteckningen är

felaktig. En sådan ansökan skall

ha gjorts hos skattemyndig-

heten senast den 1 oktober det

år då röstlängden upprättades. I

fråga om en sådan ansökan och

beslut med anledning därav äger

4 kap. 4 § vallagen motsvarande

tillämpning.

 13 §

--------------------------------------------------------------------

I lokal där röstning äger rum I lokal där röstning äger rum

skall väljarna ha tillgång till skall väljarna ha tillgång till

blanketter till valsedlar. blanka valsedlar.

 Lantbrevbärare som tar emot Lantbrevbärare som tar emot

valsedelsförsändelser bör medföra ytterkuvert för budröst bör medföra

valsedelsblanketter. blanka valsedlar.

 Valsedelsblanketter Blanka valsedlar tillhanda-

tillhandahålls genom centrala hålls genom centrala valmyn-

valmyndighetens försorg. dighetens försorg.

 15 §

--------------------------------------------------------------------

I fråga om röstkort tillämpas 7 I fråga om röstkort tillämpas 7

kap. 1 § andra stycket, 2 § kap. 7-9 §§ vallagen (1997: 000).

första stycket och 3 § vallagen

(1972:620). Röstkorten skall

vid val i hela landet sändas

till de röstberättigade senast

30 dagar före valdagen. Vid

annat val skall röstkorten

sändas till de röstberättigade

senast 16 dagar före valdagen.

 17 §

--------------------------------------------------------------------

Röstning sker på valdagen i Röstning sker på valdagen i

vallokalen för det valdistrikt vallokalen för det valdistrikt

där väljaren är upptagen i där väljaren är upptagen i

röstlängd. Röstberättigad, som på röstlängd. Röstberättigad, som på

grund av vistelse utom riket grund av vistelse utom riket

eller på annan ort inom riket eller på annan ort inom riket

eller av annat skäl finner sig eller av annat skäl finner sig

vara förhindrad att rösta på vara förhindrad att rösta på

valdagen i vallokalen för det valdagen i vallokalen för det

valdistrikt där han är upptagen valdistrikt där han är upptagen i

i röstlängd, får rösta på röstlängd, får rösta på ett särskilt

postkontor inom riket. röstmottagningsställe eller på ett

 postkontor inom riket.

 Om val av kyrkofullmäktige för församling och för kyrklig samfällighet äger

rum samtidigt, skall väljare som röstar på postkontor vid ett och samma

tillfälle utöva sin rösträtt i de val som han vill deltaga i.

 18 §

--------------------------------------------------------------------

I fråga om röstningen i vallokal I fråga om röstningen i vallokal,

och på postkontor gäller i övrigt på ett särskilt röstmottagnings-

8 kap. 2 § första stycket, 3-5 §§, ställe och på postkontor gäller i

7 §, 9 § första och andra stycke- övrigt 8 kap. 3 §, 9 kap. 1, 2,

na samt 10, 11, 13 och 14 §§ 6-8 och 14-17 §§, 10 kap. 3 §

vallagen (1972:620) i första stycket, 4-8 §§, 11 kap.

tillämpliga delar. 6 §, 7 § andra stycket, 12 kap. 7

 §, och 8 § andra stycket vallagen

 (1997:000) i tillämpliga delar.

 20 §

--------------------------------------------------------------------

Om avlämnande av valsedel genom Om avlämnande av valsedel genom

bud (röstning med val- bud (röstning med ytterkuvert för

sedelsförsändelse) finns bestäm- budröst) finns bestämmelser i

melser i 36 §. 36 §.

 21 §

--------------------------------------------------------------------

I lokal där röstning äger rum I lokal där röstning äger rum

skall ett exemplar av denna skall ett exemplar av denna lag

lag samt av vallagen samt av vallagen (1997:000)

(1972:620) finnas tillgängliga. finnas tillgängliga.

 28 §

--------------------------------------------------------------------

Kommunen skall tillhandahålla Kommunen skall tillhandahålla

lämpliga vallokaler. I anslut- lämpliga vallokaler. I an-

ning till vallokalen eller i slutning till vallokalen eller

denna skall anordnas lämplig i denna skall anordnas lämplig

plats där de partier som delta- plats där de partier som delta-

ger i valen kan lägga ut sina ger i valen kan lägga ut sina

valsedlar. Valförrättaren skall valsedlar. Valförrättaren skall

tillse att väljarna där har tillse att väljarna där har till-

tillgång till blanketter för gång till blanka valsedlar.

valsedlar.

 30 §

När val skall förrättas bestämmer centrala valmyndigheten efter samråd med

Posten Aktiebolag på vilka postkontor röstning skall genomföras. Vid val som om-

fattar hela riket skall röstning alltid kunna äga rum på minst ett postkontor i

varje kommun.

--------------------------------------------------------------------

 På de postkontor där röstning På de postkontor där röstning

genomförs skall man, vid val i genomförs skall man, vid val i

hela landet, kunna rösta från hela landet, kunna rösta från och

och med den tjugofjärde dagen med den artonde dagen före

före valdagen till och med valdagen till och med torsdagen

torsdagen före valdagen. Vid före valdagen. Vid annat val

annat val skall man på dessa skall man på dessa postkontor

postkontor kunna rösta från och kunna rösta från och med den

med den tionde dagen före tionde dagen före valdagen till

valdagen till och med tors- och med torsdagen före valdagen.

dagen före valdagen.

 Röstning på postkontor äger rum under tid då postkontor är öppet för

allmänheten. På förslag av Posten Aktiebolag får centrala valmyndigheten

begränsa den tid då röstning får ske på postkontor. Röstning skall dock alltid

kunna äga rum under minst en timme varje dag då postkontoret är öppet för

allmänheten.

--------------------------------------------------------------------

 Inrättas med anledning av Den centrala valmyndigheten

valet postkontor vid sjukhus, får bestämma att särskild röstmot-

ålderdomshem, kriminalvårdsan- tagning skall anordnas vid

stalt eller liknande vård- sjukhus, ålderdomshem, kriminal-

inrättning eller vårdanstalt, vårdsanstalt eller liknande

äger röstning där rum på tid som vårdinrättning eller vårdanstalt.

Posten Aktiebolag bestämmer Om särskild röstmottagning

efter samråd med valnämnden och anordnas skall 12 kap. 3, 4 och

med vårdinrättningens eller vård- 6 §§ vallagen (1997:000)

anstaltens ledning, dock tillämpas. Röstning på ett sådant

tidigast sjunde dagen före särskilt röstmottagningsställe får

valdagen. Posten Aktiebolag anordnas tidigast sjunde dagen

skall samråda med valnämnden och före valdagen.

med vårdinrättningens eller vård-

anstaltens ledning om hur röst-

ningen skall genomföras. På

begäran av Posten Aktiebolag

skall valnämnden utse

erforderligt antal personer

att biträda röstmottagare på

postkontoret.

 34 §

--------------------------------------------------------------------

Röstmottagare skall sända mot- Röstmottagare skall sända mot-

tagna fönsterkuvert till tagna fönsterkuvert till valnämn-

valnämnden i den kommun där den i den kommun där väljaren är

väljaren är upptagen i allmän upptagen i röstlängd. Försändelsen

röstlängd. Försändelsen skall skall anordnas som värdepost.

anordnas som värdepost.

 35 §

--------------------------------------------------------------------

I fråga om den vidare behand- I fråga om den vidare behand-

lingen av röster som har av- lingen av röster som har av-

givits på postkontor tillämpas givits på postkontor tillämpas

samma förfarande som anges i 12 samma förfarande som anges i 15

kap. 1-5 §§ vallagen (1972:620) kap. vallagen (1997:000) med

med följande undan-tag. följande undantag.

 Fönsterkuvert, som kommer in

till valnämnden efter valdagen Fönsterkuvert, som kommer in

eller så sent denna dag att de till valnämnden efter valdagen

ej kan beräknas komma valförrät- eller så sent denna dag att de

tarna till handa innan röst- ej kan beräknas komma valförrät-

ningen i vallokalen slutar, tarna till handa innan röst-

skall behållas av valnämnden som ningen i vallokalen slutar,

därefter förfar med dem på det skall behållas av valnämnden som

sätt som anges i 13 kap. 10 § därefter förfar med dem på det sätt

vallagen. som anges i 17 kap. 10 §

 vallagen.

--------------------------------------------------------------------

Särskilda bestämmelser om röst- Särskilda bestämmelser om röstning

ning med valsedelsförsändelse med ytterkuvert för budröst

 36 §

Väljare, som på grund av sjukdom, rörelsehinder eller hög ålder inte kan

inställa sig i vallokalen för det valdistrikt där han är upptagen i röstlängd,

får lämna valsedel genom bud. Bud får den vara som är väljarens make, sambo,

barn, barnbarn, fader, moder eller syskon eller makes eller sambos barn. Den som

yrkesmässigt eller på ett därmed likartat sätt ger väljaren vård av mera

varaktigt slag eller på annat sätt brukar hjälpa väljaren i personliga an-

gelägenheter får också vara bud. Budet skall ha fyllt 18 år.

--------------------------------------------------------------------

 Väljare som betjänas av Posten Väljare som betjänas av Posten

Aktiebolags lantbrevbärare får Aktiebolags lantbrevbärare får

lämna valsedelsförsändelse genom lämna ytterkuvert för budröst ge-

denne, om röstning äger rum vid nom denne, om röstning äger rum

det postkontor till vilket vid det postkontor till vilket

lantbrevbäraren är knuten. Vid lantbrevbäraren är knuten. Vid

val som ej omfattar hela riket val som ej omfattar hela riket

får dock centrala får dock centrala valmyndigheten

valmyndigheten på förslag av på förslag av Posten Aktiebolag

Posten Aktiebolag begränsa begränsa antalet linjer vid

antalet linjer vid vilka vilka valsedel får lämnas genom

valsedel får lämnas genom lant- lantbrevbärare.

brevbärare.

 37 §3

--------------------------------------------------------------------

I fråga om anordnande av valse- I fråga om anordnande av ytter-

delsförsändelser tillämpas 11 kuvert för budröst tillämpas 14

kap. 3 § andra stycket, 5 § kap. 4 , 5 och 8 §§ vallagen

andra stycket samt 6 a § tredje (1997:000). Ett ytterkuvert för

stycket vallagen (1972:620). budröst får vara anordnad, vid

En valsedelsförsändelse får vara val i hela landet tidigast 24

anordnad, vid val i hela dagar och vid annat val tidi-

landet tidigast 24 dagar och gast 10 dagar före valdagen. I

vid annat val tidigast 10 fråga om avlämnande av ytterku-

dagar före valdagen. I fråga om vert för budröst till lant-

avlämnande av valse- brevbärare tillämpas vidare 14

delsförsändelser till lantbrev- kap. 9 § vallagen.

bärare tillämpas vidare 11 kap.

5 § tredje stycket vallagen.

 38 §

--------------------------------------------------------------------

Valsedelsförsändelse enligt 36 § Ytterkuvert för budröst enligt

första stycket lämnas på valdagen 36 § första stycket lämnas på

i vallokalen för det valdi- valdagen i vallokalen för det

strikt där väljaren är upptagen i valdistrikt där väljaren är upp-

röstlängd. Sådan försändelse får tagen i röstlängd. Ett sådant

lämnas också på postkontor där ytterkuvert får lämnas också på

röstning äger rum. postkontor där röstning äger rum.

 Ytterkuvert för budröst enligt

 Valsedelsförsändelse enligt 36 § andra stycket lämnas på

36 § andra stycket lämnas på postkontor till vilket

postkontor till vilket lantbrevbäraren är knuten.

lantbrevbäraren är knuten. Ytterkuvertet får mottagas även

Valsedelsförsändelsen får under tid då postkontoret ej är

mottagas även under tid då öppet för allmänheten.

postkontoret ej är öppet för all-

mänheten.

 39 §

--------------------------------------------------------------------

I fråga om valsedelsförsändelser I fråga om ytterkuvert för budröst

tillämpas i övrigt 11 kap. 7-9 §§ tillämpas i övrigt 10 kap.

vallagen (1972:620). 10-15 §§, 11 kap. 14-21 §§ och 12

 kap. 15-21 §§ vallagen

 (1997:000).

 41 §

Omedelbart efter det att röstningen i vallokal förklarats avslutad räknar

valförrättarna preliminärt de avgivna rösterna. Rösträkningen är offentlig och

skall genomföras utan avbrott.

--------------------------------------------------------------------

 Den preliminära rösträkningen i Den preliminära rösträkningen i

vallokal genomförs enligt 13 vallokal genomförs enligt 16

kap. 2-6 §§ och 7 § första stycket kap. vallagen (1997:000).

vallagen (1972:620).

 42 §

--------------------------------------------------------------------

Omedelbart efter det att den Omedelbart efter det att den

preliminära rösträkningen i preliminära rösträkningen i vallo-

vallokalen har avslutats sänds kalen har avslutats sänds röst-

röstlängd, protokoll och de längd, protokoll och de särskilda

särskilda kuvert och omslag som kuvert och omslag som avses i

avses i 13 kap. 6 § vallagen 16 kap. 4 § vallagen (1997:000)

(1972:620) till valnämnden. till valnämnden.

Sker insändandet med post,

skall försändelsen anordnas som

värdepost.

 43 §

Den slutliga sammanräkningen verkställes av länsstyrelsen vid offentlig

förrättning som påbörjas så snart det kan ske. Länsstyrelsen skall kungöra tid

och plats för sammanräkningen. I kungörelsen anges i förekommande fall i vilken

ordning som de olika valen kommer att räknas, om ej hinder möter. Kungörelsen

skall anslås på församlingarnas anslagstavlor samt senast dagen före samman-

räkningens början införas i ortstidning inom länet.

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om den slutliga sam- I fråga om den slutliga sam-

manräkningen tillämpas i övrigt manräkningen tillämpas, med

de bestämmelser i 14 kap. 1 § undantag för vad som sägs om

andra stycket, 2-4 §§, 5 § första personligt röstetal, i övrigt 18

stycket 1 och 2 samt 15, 15d, kap. 2 § andra stycket, 3,

16, 17 och 19-24 §§ vallagen 5-10 §§, 11 § första stycket 1 och

(1972: 620) som avser val av andra stycket 4 samt 15-17,

kommunfullmäktige och utseen-de 30-32, 44-46, 55 och 64-66 §§

av ersättare för fullmäktige. vallagen (1997:000) som avser

 val av kommunfullmäktige och

 utseende av ersättare för full-

 mäktige.

 Vad som sägs i 14 kap. 19 § Vad som sägs i 18 kap. 55 §

vallagen om beslut som har vallagen om beslut som har

fattats med stöd av 14 kap. 18 fattats med stöd av 5 kap. 4 §

a § nämnda lag skall vid tillämp- andra stycket kommunallagen

ningen av första stycket i (1991:900) skall vid tillämp-

stället gälla beslut som har ningen av första stycket i

fattats med stöd av 13 kap. 4 §, stället gälla beslut som har

16 kap. 2 och 3 §§ eller 17 kap. fattats med stöd av 13 kap. 4 §,

7-9 §§ kyrkolagen (1992:300). 16 kap. 2 och 3 §§ eller 17 kap.

 7-9 §§ kyrkolagen (1992: 300).

 49 §

--------------------------------------------------------------------

Bestämmelserna i 15 kap. 2 § Bestämmelserna i 19 kap. 13 och

vallagen (1972:620) om bevis 14 §§ vallagen (1997:000) om

för den som blivit utsedd till bevis för den som blivit utsedd

ledamot av kommunfullmäktige till ledamot av kommunfullmäkti-

eller till ersättare äger ge eller till ersättare äger mot-

motsvarande tillämpning vid svarande tillämpning vid kyrko-

kyrkofullmäktigval. fullmäktigval.

 50 §

Beslut, varigenom länsstyrelsen har fastställt utgången av val eller av

förrättning för utseende av efterträdare för fullmäktige eller av ytterligare

ersättare, får överklagas hos Valprövningsnämnden.

--------------------------------------------------------------------

 Ett beslut får överklagas av Ett beslut får överklagas av

den som enligt röstlängd var den som enligt röstlängd var

röstberättigad vid valet samt av röstberättigad vid valet samt av

den som enligt beslut av den som enligt beslut av

skattemyndigheten i ett ärende skattemyndigheten i ett ärende

som sägs i 4 kap. 4 § vallagen som sägs i 7 kap. 11 och 13 §§

(1972: 620) var utesluten från vallagen (1997:000) var

rösträtt. Det får också överklagas utesluten från rösträtt. Det får

av ett parti som har deltagit också överklagas av ett parti som

i valet. har deltagit i valet.

 Skrivelsen med överklagandet Skrivelsen med överklagandet

skall ges in till länsstyrelsen skall ges in till länsstyrelsen

och vara denna till handa inom och vara denna till handa

tio dagar efter det att valet tidigast dagen efter valdagen

eller förrättningen avslutades. och senast inom tio dagar efter

Har skrivelsen kommit in till det att valet eller förrättningen

Valprövningsnämnden före över- avslutades. Har skrivelsen

klagandetidens utgång, skall kommit in till Valpröv-

den omständigheten att inlagan ningsnämnden före överklagande-

kommit in till länsstyrelsen tidens utgång, skall den omstän-

först därefter dock inte digheten att inlagan kommit in

föranleda att överklagandet inte till länsstyrelsen först därefter

tas upp till prövning. dock inte föranleda att överkla-

Valprövningsnämnden prövar om gandet inte tas upp till

skrivelsen har kommit in i rätt prövning. Valprövningsnämnden

tid. prövar om skrivelsen har kommit

 in i rätt tid.

 Snarast möjligt efter överklagandetidens utgång skall länsstyrelsen samtidigt

kungöra samtliga överklaganden och sända skrivelserna till valprövningsnämnden.

Kungörelsen införs i ortstidning inom den kommun som församlingen ingår i. I

kungörelsen anges viss kort tid inom vilken förklaring över överklagandena skall

ha kommit in till Valprövningsnämnden. Länsstyrelsen skall dessutom skyndsamt

inkomma till valprövningsnämnden med yttrande över överklagandena. Bestämmel-

serna i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223) om omprövning av beslut skall

inte tillämpas.

 Den som vill överklaga har rätt att hos länsstyrelsen genast få utdrag ur

protokoll eller annan handling över förrättningen.

 51 §

--------------------------------------------------------------------

I fråga om handläggningen och I fråga om handläggningen och

prövningen av ett överklagande prövningen av ett överklagande

som avses i 50 § tillämpas 15 som avses i 50 § tillämpas 1 kap.

kap. 6 §, 7 § första, andra, 19 §, 19 kap. 16-20 och 23 §§

fjärde och femte styckena och vallagen (1997:000).

9 § vallagen (1972:620).

 Bestämmelserna i 15 kap. 7 § Bestämmelserna i 19 kap. 21 §

tredje stycket vallagen vallagen tillämpas när länsstyrel-

tillämpas när länsstyrelsen sen enligt 43 § gör en anmälan med

enligt 43 § gör en anmälan med tillämpning av 18 kap. 17 §

tillämpning av 14 kap. 21 § vallagen.

vallagen.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1994:288.

2 Senaste lydelse 1995:747.

3 Senaste lydelse 1993:1400.

2.6 Förslag till lag om ändring i folkomröstningslagen

 (1979:369)

 Härigenom föreskrivs att 2-6, 8, 10-12, 16 och 17 §§ folkomröstningslagen

(1979:369) skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

--------------------------------------------------------------------

Central valmyndighet som avses Central valmyndighet som avses

i 1 kap. 2 § vallagen i 1 kap. 15 § vallagen

(1972:620) är också central myn- (1997:000) är också central myn-

dighet för folkomröstning. dighet för folkomröstning.

 3 §

--------------------------------------------------------------------

För folkomröstning är riket inde- För folkomröstning är riket inde-

lat i omröstningsdistrikt. Del lat i omröstningsdistrikt. Del

av kommun som vid val enligt av kommun som vid val enligt

vallagen (1972:620) bildar ett vallagen (1997:000) bildar ett

valdistrikt utgör ett omröst- valdistrikt utgör ett omröst-

ningsdistrikt. ningsdistrikt.

4 §

--------------------------------------------------------------------

För folkomröstnings genom-förande För folkomröstnings genom-förande

svarar inom varje kommun val- svarar inom varje kommun val-

nämnd som avses i 3 kap. valla- nämnd som avses i 1 kap. 17 §

gen (1972:620). vallagen (1997:000).

 När folkomröstning förrättas i När folkomröstning förrättas i

samband med val till riksdagen samband med val till riksdagen

tjänstgör de valförrättare som har tjänstgör de valförrättare som har

utsetts enligt 3 kap. 4 § utsetts enligt 4 kap. 6 §

vallagen också som omröst- vallagen också som omröstningsför-

ningsförrättare. Inför annan rättare. Inför annan folkom-

folkomröstning utser valnämnden röstning utser valnämnden för

för varje omröstningsdistrikt varje omröstningsdistrikt minst

minst fyra personer att vid fyra personer att vid omröst-

omröstningen tjänstgöra som ningen tjänstgöra som omröstnings-

omröstningsförrättare i dis- förrättare i distriktet. Vad som

triktet. Vad som i 3 kap. i 4 kap. vallagen föreskrivs om

vallagen föreskrivs om valför- valförrättare tillämpas beträffande

rättare tillämpas beträffande särskilt utsedd omröstningsför-

särskilt utsedd omröstningsför- rättare.

rättare.

5 §1

Rösträtt vid folkomröstning tillkommer den som är röstberättigad vid val till

riksdagen.

--------------------------------------------------------------------

 Frågan huruvida rösträtt enligt Frågan om en person har rösträtt

första stycket föreligger avgörs avgörs på grundval av en före

på grundval av en före omröst- omröstningen upprättad röstlängd.

ningen upprättad röstlängd. Allmän Om inte omröstningen hålls

och särskild röstlängd enligt 4 samtidigt med ett annat val

kap. vallagen (1972: 620) län- enligt vallagen (1997:000)

der till efterrättelse. Bestäm- skall röstlängd för omröstningen

melserna i 4 kap. 6, 9, 16 och upprättas med tillämpning av 7

18 §§ samma lag om talan mot kap. 1, 4, 10, 11 och 13 §§

beslut om rättelse av röstlängd i vallagen. Bestämmelserna i 7

samband med besvär över val kap. 14 § den lagen om rätten att

skall gälla även i fråga om besvär överklaga beslut om rättelse av

över folkomröstning. röstlängd i samband med att valet

 När omröstning äger rum, skall överklagas skall gälla även i fråga

särskild röstlängd vara om överklagande av en omröstning.

tillgänglig i omröstningslokalen

för det distrikt som avses i 4

kap. 20 § vallagen.

 6 §2

--------------------------------------------------------------------

När en folkomröstning skall för- När en folkomröstning skall förrät-

rättas, skall, i den mån den tas, skall, i den mån den cent-

centrala valmyndigheten inte rala valmyndigheten inte bestäm-

bestämmer annat, för var och en mer annat, för var och en som

som enligt gällande röstlängd är enligt den röstlängd som upp-

röstberättigad vid omröstningen rättats för omröstningen är röstbe-

upprättas ett röstkort med rättigad vid omröstningen upp-

uppgifter om den röstbe- rättas ett röstkort med uppgifter

rättigade. Röstkortet skall om den röstberättigade. Röstkortet

dessutom innehålla uppgifter om skall dessutom innehålla uppgif-

omröstningen till ledning för ter om omröstningen till ledning

den röstberättigade. För fol- för den röstberättigade. För fol-

komröstning och val till riks- komröstning och val till riks-

dagen som äger rum samtidigt dagen som äger rum samtidigt

upprättas gemensamt röstkort. I upprättas gemensamt röstkort. I

fråga om röstkort tillämpas i fråga om röstkort tillämpas i

övrigt 7 kap. 1 § andra stycket, övrigt 7 kap. 7-9 §§ vallagen

2 § första och tredje styckena (1997:000).

samt 3 § vallagen (1972:620).

Röstkorten skall sändas till de

röstberättigade senast 30 dagar

eller, om omröstningen äger rum

i samband med extra val till

riksdagen eller om den inte

omfattar hela riket, senast 16

dagar före valdagen.

 Centrala valmyndigheten bör på lämpligt sätt sprida kännedom bland allmänheten

om tid och sätt för röstning och om de bestämmelser i övrigt som gäller för fol-

komröstningen. Myndigheten bör vidare inför folkomröstning i grundlagsfråga på

lämpligt sätt sprida kännedom bland allmänheten om lydelsen av det förslag som

omröstningen avser.

 8 §

Statsverket svarar för kostnaderna för framställning av det antal röstsedlar som

behövs.

 I lokal där omröstning äger rum skall de röstande ha tillgång till

 1. röstsedlar för varje förslag som är föremål för folkomröstning och

 2. blanka röstsedlar.

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om röstkuvert till- I fråga om kuvert tillämpas

lämpas bestämmelserna i 8 kap. 8 bestämmelserna i 8 kap. 1 § andra

och 9 §§ vallagen (1972:620) om stycket, 2 och 3 §§ vallagen

valkuvert. (1997:000) om valkuvert.

 10 §3

--------------------------------------------------------------------

Röstning sker på dagen för folk- Röstning sker på dagen för folk-

omröstningen i omröstnings- omröstningen i omröstningslokalen

lokalen för det omröstnings- för det omröstningsdistrikt där

distrikt där den röstande är upp- den röstande är upptagen i

tagen i röstlängd. Röstberättigad, röstlängd. Röstberättigad, som på

som på grund av vistelse utom grund av vistelse utom riket

riket eller på annan ort inom eller på annan ort inom riket

riket eller av annat skäl eller av annat skäl finner sig

finner sig vara förhindrad att vara förhindrad att rösta på tid

rösta på tid och plats som nu och plats som nu sagts, får rösta

sagts, får rösta på Posten på Posten Aktiebolags postkontor

Aktiebolags postkontor inom inom riket, på ett särskilt röst-

riket, hos svensk utlands- mottagningsställe inom landet

myndighet eller på svenskt eller hos svensk utlandsmyndig-

fartyg i utrikes fart. het.

 Om flera omröstningar äger rum

 Om flera omröstningar äger rum samtidigt, skall den som röstar

samtidigt, skall den som röstar på postkontor, på ett särskilt

på postkontor, hos utlands- röstmottagningsställe inom landet

myndighet eller på fartyg vid eller hos utlandsmyndighet vid

ett och samma tillfälle utöva ett och samma tillfälle utöva sin

sin rösträtt i samtliga omröst- rösträtt i samtliga omröstningar

ningar som han vill deltaga i. som han vill deltaga i. Om om-

Om omröstning äger rum i samband röstning äger rum i samband med

med val till riksdagen, skall val till riksdagen, skall röst-

röstande som nu har angivits, ande som nu har angivits, som

som önskar delta både i omröst- önskar delta både i omröstningen

ningen och i valet, avge sin och i valet, avge sin röst i

röst i folkomröstningen sam- folkomröstningen samtidigt som

tidigt som han röstar i valet. han röstar i valet.

 I fråga om röstningen och om

 I fråga om röstningen och om den vidare behandlingen av rös-

den vidare behandlingen av rös- ter som har avgivits på postkon-

ter som har avgivits på post- tor, på ett särskilt röstmot-

kontor, hos utlandsmyndighet tagningsställe inom landet eller

eller på fartyg tillämpas i hos utlandsmyndighet tillämpas i

övrigt bestämmelserna om övrigt bestämmelserna om ordi-

ordinarie val till riksdagen i narie val till riksdagen i

8-12 kap. vallagen (1972:620). 11-15 kap. vallagen (1997:000).

Om folkomröstning äger rum i Om folkomröstning äger rum i sam-

samband med extra val till band med extra val till riks-

riksdagen eller om den inte dagen eller om den inte

omfattar hela riket, tillämpas omfattar hela riket, tillämpas i

i stället bestämmelserna om stället bestämmelserna om extra

extra val i 8-12 kap. val- val i 11-15 kap. vallagen.

lagen.

 I lokal där röstning äger rum skall finnas tillgängligt ett exemplar av denna

lag, av särskild lag för den ifrågavarande folkomröstningen, om sådan har

beslutats, och av vallagen. Såvitt gäller folkomröstning i grundlagsfråga skall

därjämte finnas tillgänglig texten till det förslag som avses med omröstningen.

 11 §

--------------------------------------------------------------------

Rösterna räknas preliminärt i om- Rösterna räknas preliminärt i om-

röstningslokal och hos valnämnd. röstningslokal och hos valnämnd.

Därvid tillämpas bestämmelserna i Därvid tillämpas bestämmelserna i

13 kap. vallagen (1972: 620). 16 och 17 kap. vallagen (19-

Har omröstning förrättats sam- 97:000). Har omröstning förrättats

tidigt med val till riksdagen, samtidigt med val till riks-

sker den preliminära rösträk- dagen, sker granskningen av

ningen gemensamt för omröst- förtidsröster enligt 15 kap.

ningen och valet såvitt gäller 7-13 §§ och 17 kap. 3-7 §§ gemen-

åtgärder som avses i 13 kap. samt för omröstningen och valet.

3-5 §§ nämnda lag.

 Vid räkningen ordnas röstsedlarna i grupper efter meningsyttring. Blanka röst-

sedlar bildar en grupp. Antalet röstsedlar inom varje grupp räknas och antalet

antecknas i protokollet. Röstsedlarna läggs därefter gruppvis in i särskilda

omslag. På omslagen antecknas vilken grupp röstsedlar omslaget innehåller och

röstsedlarnas antal.

 Vid rösträkning hos valnämnd används en urna för varje omröstning och för

varje område som bildar en valkrets vid val av kommunfullmäktige.

 12 §

--------------------------------------------------------------------

Rösterna räknas slutligt av läns- Rösterna räknas slutligt av läns-

styrelsen. Rösterna skall därvid styrelsen. Rösterna skall därvid

redovisas särskilt för varje om- redovisas särskilt för varje om-

råde som bildar en valkrets vid råde som bildar en valkrets vid

val av kommunfullmäktige. Vid val av kommunfullmäktige. Vid

rösträkningen tillämpas 14 kap. 1 rösträkningen skall 18 kap. 1 §

och 2 §§ samt 3 § tredje stycket och 3-9 §§ vallagen (1997:000)

vallagen (1972:620). gälla.

 16 §4

--------------------------------------------------------------------

Talan mot beslut, varigenom Talan mot beslut, varigenom

centrala valmyndigheten fast- centrala valmyndigheten fast-

ställt utgången av folkom- ställt utgången av folkomröstning,

röstning, förs hos Valprövnings- förs hos Valprövningsnämnden. I

nämnden genom besvär. Besvären fråga om sådan talan tillämpas

prövas av valprövningsnämnden i bestämmelserna i 1 kap. 19 §, 19

den sammansättning denna hade kap. 3 § första stycket, 4 och

vid tiden för omröstningen. I 5-8 §§ vallagen (1997:000) vad

fråga om sådan talan tillämpas i avser överklaganden av riksdags-

övrigt bestämmelserna i 15 kap. val samt 16 och 17 §§ samma ka-

4 § tredje och fjärde styckena pitel.

vallagen (1972:620) om besvär

som avser riksdagen samt 5, 6

och 9 §§ samma kapitel.

 Talan får föras av den som en-

ligt röstlängd var röstberättigad Talan får föras av den som en-

vid folkomröstningen samt av ligt röstlängd var röstberättigad

den som enligt beslut som sägs vid folkomröstningen samt av den

i 4 kap. 4 och 16 §§ vallagen som enligt beslut som sägs i 7

(1972:620) var utesluten från kap. 11 § vallagen var utesluten

rösträtt. Talan får också föras av från rösträtt. Talan får också föras

ett parti eller en kam- av ett parti eller en kam-

panjkommitté som har verkat för panjkommitté som har verkat för

något av de förslag som något av de förslag som

omröstningen har gällt. omröstningen har gällt.

 17 §5

--------------------------------------------------------------------

Har i den verksamhet för för- Har i den verksamhet för för-

beredande och genomförande av beredande och genomförande av

folkomröstning, för vilken folkomröstning, för vilken

myndighet svarar, förekommit myndighet svarar, förekommit av-

avvikelse från föreskriven vikelse från föreskriven ordning

ordning eller har någon hindrat eller har någon hindrat

omröstningen, förvanskat avgivna omröstningen, förvanskat avgivna

röster eller otillbörligen ver- röster eller otillbörligen verkat

kat vid omröstningen på något vid omröstningen på något annat

annat sätt, skall val- sätt, skall valprövningsnämnden,

prövningsnämnden, om det med fog om det med fog kan antas att

kan antas att vad som har vad som har förekommit har in-

förekommit har inverkat på verkat på utgången av

utgången av omröstningen, vid omröstningen, vid prövning av ett

prövning av besvär över omröst- överklagande av omröstningen upp-

ningen upphäva denna i den häva denna i den omfattning som

omfattning som behövs och för- behövs och förordna om ny omröst-

ordna om ny omröstning ning beträffande ett eller flera

beträffande ett eller flera områden som bildar valkrets vid

områden som bildar valkrets vid val av kommunfullmäktige eller,

val av kommunfullmäktige eller, om rättelse kan åstadkommas genom

om rättelse kan åstadkommas förnyad rösträkning, uppdra åt

genom förnyad rösträkning, uppdra centrala valmyndigheten att

åt centrala valmyndigheten att vidta sådan rättelse. Förordnande

vidta sådan rättelse. Förordnande om ny omröstning får dock, såvitt

om ny omröstning får dock, såvitt gäller rådgivande folkomröstning,

gäller rådgivande folkomröstning, meddelas endast om vad som

meddelas endast om vad som förekommit kan ha lett till att

förekommit kan ha lett till att resultatet av folkomröstningen

resultatet av folkomröstningen har blivit missvisande med

har blivit missvisande med hänsyn till omröstningens ändamål.

hänsyn till omröstningens ändamål.

 Om enligt bestämmelse i lag talan mot visst beslut inte får föras eller skall

föras i särskild ordning, får omständighet som avses med beslutet inte åberopas

vid besvär som avses i denna paragraf.

--------------------------------------------------------------------

 Av 5 § andra stycket följer Av 5 § andra stycket följer att

att bestämmelserna i 4 kap. 6 § bestämmelserna i 7 kap. 14 § val-

och 18 § första stycket vallagen lagen (1997:000) om talan i

(1972:620) om talan i samband samband med överklagande av val

med besvär över val mot en mot en skattemyndighets beslut

skattemyndighets respektive om rättelse av röstlängd skall

centrala valmyndighetens tillämpas i fråga om överklagande

beslut om rättelse av röstlängd av en folkom-röstning.

skall tillämpas i fråga om besvär

över folkomröstning.

__________________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1993:1401.

2 Senaste lydelse 1988:164.

3 Senaste lydelse 1993:1696.

4 Senaste lydelse 1993:1401.

5 Senaste lydelse 1993:1401.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:411) omSverigesindelning i

kommuner och landsting

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 24 § lagen (1979:411)1 om Sveriges indelning i

kommuner och landsting skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 24 §

När det finns skäl till det skall en särskild undersökning göras om

befolkningens inställning till en indelningsändring. Om en särskild utredare

finner skäl till en sådan undersökning, skall han anmäla detta till kammar-

kollegiet, som beslutar i frågan. Länsstyrelsen beslutar i ärende som

länsstyrelsen utreder.

 Undersökningen skall göras av länsstyrelsen. Den kan ske genom omröstning,

opinionsundersökning eller liknande förfarande. Länsstyrelsen får därvid anlita

valnämnden i kommunen, om inte nämndens verksamhet i övrigt hindras därigenom.

--------------------------------------------------------------------

 Skall undersökningen ske genom

 en omröstning får länsstyrelsen

 besluta att det, med tillämpning

 av 7 kap. vallagen (1997:000),

 skall framställas röstlängd och

 röstkort för omröstningen.

 Röstlängd och röstkort framställs

 av skattemyndigheten i det län

 inom vilket kommunen eller

 landstinget ligger. Skatte-

 myndigheten har rätt till

 ersättning för detta.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1988:198.

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om

 homosexuella sambor

 Härigenom föreskrivs att lagen (1987:813) om homosexuella sambor1 skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall vad som

gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser tillämpas även

på de homosexuella samborna:

 1. lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem,

 2. ärvdabalken,

 3. jordabalken,

 4. 10 kap. 9 § rättegångsbalken,

 5. 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken,

 6. 19 § första stycket, punkt 1 nionde stycket och punkt 3 sjunde stycket av

anvisningarna till 31 § samt punkt 3 a av anvisningarna till 33 §

kommunalskattelagen (1928:370),

 7. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

 8. bostadsrättslagen (1991:614),

 9. 9 § rättshjälpslagen (1972:429),

 10. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer,

 11. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988),

 12. 10 § insiderlagen (1990:1342),

--------------------------------------------------------------------

 13. 11 kap. 3 § första och 13. 14 kap. 3 §, 4 § tredje

andra styckena och 5 § andra stycket och 8 § tredje stycket

stycket vallagen (1972:620), vallagen (1997:000),

 14. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m.,

--------------------------------------------------------------------

 15. 2 § andra stycket lagen 15. 4 § lagen (1997:000) om

(1993:1404) om brevröstning i brevröstning i vissa fall,

Förbundsrepubliken Tyskland och

i Schweiz,

 16. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad,

--------------------------------------------------------------------

 17. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 17. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2,

15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ 15 och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§

samt 16 kap. 7 och 9 §§ samt 16 kap. 7 och 9 §§

föräldrarbalken, samt föräldrabalken,

 18. säkerhetsskyddslagen 18. säkerhetsskyddslagen

(1996:627), (1996:627), samt

 19. lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid

1997-2001 års taxeringar.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1996:1233.

 Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara ogifta,

gäller det också de homosexuella samborna.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1536)

 om folkbokföringsregister

 Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister skall

ha följande lydelse.

 6 §1

 Ett lokalt folkbokföringsregister får innehålla uppgifter om personer som är

eller har varit folkbokförda inom det verksamhetsområde för vilket registret

förs. För en sådan person får anges

 1. födelsetid och personnummer,

 2. namn,

 3. adress,

 4. folkbokföringsfastighet, lägenhetsbeteckning, folkbokföringsort och

folkbokföring under särskild rubrik,

 5. födelsehemort och födelseort,

 6. medborgarskap,

 7. civilstånd,

 8. make, barn, föräldrar och vårdnadshavare eller annan person som den

registrerade har samband med inom folkbokföringen och om sambandet är grundat på

adoption,

 9. sjömansregistrering,-

 10. inflyttning från utlandet,

 11. avregistrering vid

 a) dödsfall och dödförklaring,

 b) utflyttning till utlandet,

 c) obefintlighet,

 d) beslut om fingerade personuppgifter,

---------------------------------------------------------------------

 12. gravsättning. 12. gravsättning,

 13. anmälan enligt 7 kap. 1

 och 10 §§ vallagen (1997:000).

 För personen får också anges uppgifter som den 30 juni 1991 i enlighet med

särskilda bestämmelser är antecknade i sådan personakt som avses i 16 §

folkbokföringskungörelsen (1967:495) samt uppgifter om medlemskap i en icke-

territorielll församling.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:1539.

2.10 Förslag till lag om ändring i kommunallagen

 (1991:900)

 Härigenom föreskrivs1 att 4 kap. 2 § och 5 kap. 2, 4, 5, 16 och 34 §§

kommunallagen (1991:900) skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

2 §

--------------------------------------------------------------------

Rösträtt vid val av ledamöter och Rösträtt vid val av ledamöter och

ersättare i kommunfullmäktige ersättare i kommunfullmäktige har

har den som är folkbokförd i den som är folkbokförd i

kommunen och har fyllt 18 år kommunen, senast på valdagen

senast på valdagen. fyller 18 år och

 1. är medborgare i Sverige

 eller i någon annan av

 Europeiska unionens medlems-

 stater (unionsmedborgare),

 2. är medborgare i Island

 eller Norge, eller

 3. för det fall de är andra

 utlänningar, har varit folk-

 bokförda i Sverige tre år i följd

 Den som inte är svensk före valdagen.

medborgare har rösträtt bara om

han har varit folkbokförd i

Sverige den 1 november de tre

åren närmast före valåret.

5 kap.

2 §

--------------------------------------------------------------------

Vid tillämpningen av 1 § skall Vid tillämpningen av 1 § skall

den som har upptagits i den som har tagits upp i

gällande röstlängd anses som röstlängd vid det senaste

röstberättigad. ordinarie valet till fullmäktige

 anses som röstberättigad.

4 §För ledamöterna i fullmäktige skall det finnas ersättare.

--------------------------------------------------------------------

 Föreskrifter om antalet I en kommun bestämmer kommun-

ersättare finns i vallagen fullmäktige det antal ersättare

(1972:620). som skall ligga till grund för

 tillämpningen av bestäm-melserna

 i 18 kap. 55 § vallagen

 (1997:000). Antalet skall utgöra

 en viss andel, dock högst hälften

 av det antal platser som varje

 parti får i kommunen. Beslutet

 skall fattas före den 1 april

 valåret. Länsstyrelsen skall

 genast under-rättas om kom-

 munfullmäktiges beslut.

 Föreskrifter om att utse ersät-

 tare i fullmäktige finns i

 vallagen.

5 §2Ledamöterna och ersättarna i fullmäktige skall väljas för fyra år räknat

från och med den 1 november valåret.

--------------------------------------------------------------------

 Om valprövningsnämnden har Om valprövningsnämnden har

beslutat om omval enligt 15 beslutat om omval enligt 19

kap. 7 § tredje stycket kap. 21 § vallagen (1997:000),

vallagen (1972:620), skall skall dock mandattiden förlängas

dock mandattiden förlängas till till dess omvalet har

dess omvalet har avslutats. avslutats.

 I Stockholms kommun räknas mandattiden från och med den 15 oktober valåret.

16 §I kommunfullmäktige har ersättare från samma valkrets som ledamoten

företräde till tjänstgöring.

--------------------------------------------------------------------

 Närmare föreskrifter om före- Om samtliga ersättare för en

trädesordningen finns i ledamot i kommunfullmäktige är

vallagen (1972:620). förhindrade att inställa sig

 eller att vidare delta i ett

 sammanträde, skall i ledamotens

 ställe den ersättare inträda som

 enligt den bestämda ordningen

 står i tur att tjänstgöra för den

 ledamot som har fått den första

 platsen för partiet i valkret-

 sen. Om en sådan ersättare inte

 kan tjänstgöra, skall den

 ersättare inträda som står i tur

 att tjänstgöra för den ledamot som

 har fått den andra platsen för

 partiet i valkretsen och så

 vidare efter samma grund.

 Om partiets samtliga ersättare

 i valkretsen är förhindrade att

 inställa sig eller att vidare

 delta i ett sammanträde, skall

 den ersättare inträda som har

 utsetts för partiet i någon annan

 valkrets efter den grund som

 nyss har sagts. Därvid har den

 ersättare företräde som har

 utsetts i den valkrets där

 partiets röstetal är högst.

 34 §3

 Fullmäktige får besluta att det som ett led i beredningen av ett ärende som

fullmäktige skall handlägga skall inhämtas synpunkter från medlemmar i kommunen

eller landstinget.

 Detta kan ske genom folkomröstning, opinionsundersökning eller något liknande

förfarande. Vid opinionsundersökning eller liknande förfarande får valnämnden i

kommunen anlitas, om nämndens verksamhet i övrigt inte hindras av det.

--------------------------------------------------------------------

 Skall synpunkter inhämtas

 genom en omröstning får full-

 mäktige besluta att det, med

 tillämpning av 7 kap. vallagen

 (1997:000), skall framställas

 röstlängd och röstkort för om-

 röstningen.

 Närmare föreskrifter om förfarandet vid folkomröstning finns i lagen

(1994:692) om kommunala folkomröstningar.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Jfr rådets direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om

närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid

kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en

medlemsstat där de inte är medborgare (EGT nr L 368,

31.12.1994, s. 38, Celex 394L0080) samt rådets direktiv

96/30/EG av den 13 maj 1996 om ändring av direktivet

94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för

rösträtt och valbarhet vid kommunala val för

unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte

är medborgare (EGT nr L 122, 22.5.1996, s. 14, Celex

396L0030).

2 Senaste lydelse 1994:998.

3 Senaste lydelse 1994:690.

2.11 Förslag till lag om ändring i kyrkolagen (1992:300)

 Härigenom föreskrivs att 11 kap. 16 §, 12 kap. 2 §, 13 kap. 5 §, 14 kap. 1 §,

15 kap. 6 §, 17 kap. 11 och 26 §§, 20 kap. 1 §, 27 kap. 5 §, 29 kap. 4 §, 43

kap. 19 § och 46 kap. 3 § kyrkolagen (1992:300) skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 11 kap.

16 §1Kyrkostämman får uppdra beslutanderätten åt kyrkofullmäktige.

--------------------------------------------------------------------

 Förslag om att upphäva ett Förslag om att upphäva ett

sådant beslut får inte väckas i sådant beslut får inte väckas i

fullmäktige förrän tre år har fullmäktige förrän fyra år har

förflutit sedan ledamöterna i förflutit sedan ledamöterna i

fullmäktige började sin tjänst- fullmäktige började sin tjänst-

göring. göring.

12 kap.

2 §2

Rösträtt vid val av ledamöter och ersättare i kyrkofullmäktige eller ett

direktvalt kyrkoråd i en församling har den som

 1. är folkbokförd i församlingen,

 2. tillhör Svenska kyrkan, och

 3. som har fyllt arton år senast på valdagen.

--------------------------------------------------------------------

 Den som inte är svensk med- Den som inte är svensk med-

borgare har rösträtt bara om han borgare har rösträtt bara om han

har varit folkbokförd i landet har varit folkbokförd i landet

den 1 november de tre åren tre år i följd före valdagen.

närmast före valåret.

 Den som är medlem i en icke-territoriell församling har inte rösträtt vid val

av ledamöter och ersättare i kyrkofullmäktige eller direktvalt kyrkoråd i en

annan församling.

13 kap.5 §3

--------------------------------------------------------------------

Ledamöter och ersättare väljs för Ledamöter och ersättare väljs för

tre år räknat från och med den 1 fyra år räknat från och med den 1

januari året efter det år då januari året efter det år då valet

valet har ägt rum. har ägt rum.

14 kap.

1§

--------------------------------------------------------------------

Kyrkostämman väljer för tre Kyrkostämman väljer för fyra

kalenderår bland de röst- kalenderår bland de röst-

berättigade en ordförande och en berättigade en ordförande och en

eller två vice ordförande. eller två vice ordförande.

 Om ordföranden eller någon vice ordförande avgår under tjänstgöringstiden,

väljs en annan för återstoden av denna tid.

15 kap.

6 §

--------------------------------------------------------------------

Ledamöter och ersättare i Ledamöter och ersättare i

församlingsdelegerade väljs för församlingsdelegerade väljs för

tre år räknat från och med den 1 fyra år räknat från och med den 1

januari året efter det år då val januari året efter det år då val

av kyrkofullmäktige har för- av kyrkofullmäktige har förrättats

rättats i hela landet. i hela landet.

 När val av ledamöter och ersättare inte äger rum under år då val av

fullmäktige förrättats i hela landet, skall valet dock inte avse längre tid än

till utgången av det år då sådana val av fullmäktige skall äga rum nästa gång.

 Val av ledamöter och ersättare i församlingsdelegerade förrättas före december

månads utgång året före det år då tjänstgöringstiden börjar.

--------------------------------------------------------------------

17 kap.

11 §4

--------------------------------------------------------------------

Sådana ledamöter och ersättare Sådana ledamöter och ersättare som

som avses i 6 och 7 §§ skall avses i 6 och 7 §§ skall väljas för

väljas för tre år, räknat från och fyra år, räknat från och med den 1

med den 1 januari året efter januari året efter det år då val

det år då val av kyrkofullmäktige av kyrko-fullmäktige har

har förrättats i hela landet. förrättats i hela landet.

26 §5Kyrkorådet väljer kyrkvärdar bland dem som är röstberättigade i

församlingen enligt 12 kap. 2 §. Minst en av kyrkvärdarna skall utses bland

ledamöterna och ersättarna i kyrkorådet.

--------------------------------------------------------------------

 Kyrkvärdarna utses för tre år Kyrkvärdarna utses för fyra år

räknat från och med den 1 räknat från och med den 1 januari

januari året efter det år då val året efter det år då val av kyrko-

av kyrkofullmäktige har fullmäktige har förrättats i hela

förrättats i hela landet. landet.

 Kyrkorådet utser för varje kalenderår en kassaförvaltare, om rådets

medelsförvaltning inte har ordnats på något annat sätt.

--------------------------------------------------------------------

20 kap.

1 §6

--------------------------------------------------------------------

Under de år då val av kyrkofull- Under de år då val av kyrkofull-

mäktige har förrättats i hela mäktige har förrättats i hela

landet skall nyvalda landet skall nyvalda fullmäktige

fullmäktige eller kyrkostämman eller kyrkostämman välja revi-

välja revisorer och sorer och revisorsersättare för

revisorsersättare för granskning granskning av verksamheten

av verksamheten under de tre under de fyra följande åren.

följande åren.

 Om val till kyrkofullmäktige har upphävts och omval har ägt rum eller om

rättelse har vidtagits genom förnyad sammanräkning och mandatfördelningen mellan

partierna därvid har ändrats, upphör uppdragen för revisorerna och

revisorsersättarna två månader efter det att omvalet eller sammanräkningen har

avslutats.

 När omvalet eller sammanräkningen har avslutats, skall fullmäktige förrätta

nytt val av revisorer och revisorsersättare för återstoden av tjänst-

göringstiden.

27 kap.

5 §När domkapitlen i Uppsala, Linköpings, Skara, Strängnäs, Västerås och Växjö

stift handlägger ärenden som rör domkyrkan skall en lekman, som särskilt blivit

utsedd av domkyrkoförsamlingens kyrkoråd, ingå som ledamot i domkapitlet.

--------------------------------------------------------------------

 Ledamoten skall väljas för tre Ledamoten skall väljas för fyra

år, räknat från och med den 1 år, räknat från och med den 1

januari året efter det år då val januari året efter det år då val

av kyrkofullmäktige har ägt rum av kyrkofullmäktige har ägt rum i

i hela landet. Ledamoten väljs hela landet. Ledamoten väljs av

av det nyvalda kyrkorådet. det nyvalda kyrkorådet.

 För lekmannaledamoten skall på samma sätt väljas en ersättare.

29 kap.4 §

--------------------------------------------------------------------

Val till kyrkomötet förrättas Val till kyrkomötet förrättas vart

vart tredje år. fjärde år.

 Varje val gäller för tiden från det att det nyvalda kyrkomötet har samlats

till dess det närmast därefter valda kyrkomötet samlas. Denna tid är kyrkomötets

valperiod.

43 kap.

19 §

--------------------------------------------------------------------

Ledamöter och ersättare väljs för Ledamöter och ersättare väljs för

tre år, räknat från och med den 1 fyra år, räknat från och med den 1

januari året efter det år då val januari året efter det år då val

av kyrkofullmäktige har ägt rum av kyrkofullmäktige har ägt rum i

i hela landet. hela landet.

46 kap.

3 §

--------------------------------------------------------------------

Lunds stifts sydvästra valkrets Lunds stifts sydvästra valkrets

omfattar Malmöhus län och dess omfattar Malmö kommun samt Skåne

nordöstra valkrets läns västra och södra valkrets som

Kristianstads län och Blekinge dessa anges i vallagen

län. (1997:000). Lunds stifts

 nordöstra valkrets omfattar Skåne

 läns norra och östra valkrets som

 dessa anges i vallagen samt

 Blekinge län.

 Härnösands stifts västra valkrets omfattar Jämtlands län och dess östra

valkrets Västernorrlands län.

 Luleå stifts södra valkrets omfattar Västerbottens län och dess norra valkrets

Norrbottens län.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:296.

2 Senaste lydelse 1995:1211.

3 Senaste lydelse 1995:296.

4 Senaste lydelse 1995:296.

5 Senaste lydelse 1995:296.

6 Senaste lydelse 1995:296.

2.12 Förslag till lag om ändring i sametingslagen

 (1992:1433)

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § samt 3 kap. 3, 17, 22 och 32-33 §§

sametingslagen (1992:1433) skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

2 §

--------------------------------------------------------------------

Sametinget skall bestå av 31 Sametinget skall bestå av 31

ledamöter, utsedda genom val. ledamöter, utsedda genom val. För

För ledamöterna skall det utses ledamöterna skall det utses

ersättare. I fråga om antalet ersättare. I fråga om antalet

ersättare och hur de skall ersättare och hur de skall utses

utses gäller bestämmelserna i 14 gäller bestämmelserna i 18 kap.

kap. 18 § vallagen (1972:620) 53 § vallagen (1997:000) rö-rande

rö-rande landstingsvalen. Leda- val till landstings-fullmäktige.

möterna skall vara svenska Ledamöterna skall vara svenska

medborgare. medborgare.

 Efter förslag av Sametinget förordnar regeringen ordförande i Sametinget.

Ordföranden skall utses bland dem tingets ledamöter. Sametinget väljer vice

ordförande bland ledamöterna.

3 kap.

3 §1Rösträtt till Sametinget har den som är upptagen i sameröstlängd.

 I sameröstlängd tas den same upp som anmäler sig till valnämnden och som är

svensk medborgare och på den samiska valdagen fyllt eller fyller 18 år.

--------------------------------------------------------------------

 Under de förutsättningar som i Under de förutsättningar som i

andra stycket anges för svenska andra stycket anges för svenska

medborgare skall i röstlängden medborgare skall i röstlängden

tas upp även de utlänningar som tas upp även de utlänningar som

enligt aviseringsregistret enligt aviseringsregistret

enligt lagen (1995:743) om enligt lagen (1995:743) om

aviserings-register har varit aviserings-register har varit

folkbokförda i landet den 1 folkbokförda i landet tre år i

november de tre åren närmast före följd före valdagen och som

valåret och som anmäler sig till anmäler sig till valnämnden.

val-nämnden.

17§

--------------------------------------------------------------------

Beträffande röstning i vallokal Vid röstning i vallokal gäller

gäller också 8 kap. 10 §, 11 § också 9 kap. 2 § andra stycket, 7

första stycket och 14 § vallagen och 15 §§ samt 10 kap. 3 §

(1972:620). vallagen (1997:000).

 Avbryts röstningen skall mottagna ytterkuvert förvaras på betryggande sätt.

22 §Vid en offentlig förrättning, som skall påbörjas så snart det kan ske sedan

en vecka förflutit från valdagen, skall valnämnden granska och räkna de avgivna

rösterna.

--------------------------------------------------------------------

 Vid sammanräkningen prövar Vid sammanräkningen prövar

valnämnden valsedlarnas giltig- valnämnden valsedlarnas giltig-

het och meddelar de beslut som het och meddelar de beslut som

denna prövning föranleder. Härvid denna prövning föranleder. Härvid

gäller för valnämnden i gäller för valnämnden i tillämpliga

tillämpliga delar vad som delar vad som enligt 18 kap. 9

enligt 14 kap. 2 § andra och 10 §§ samt 11 § första stycket

stycket och 3-5 §§ vallagen 1 och andra stycket 4 vallagen

(1972:620) gäller för (1997:000) gäller för

länsstyrelsen vid slutlig länsstyrelsen vid slutlig

sammanräkning och mandat- sammanräkning och mandat-

fördelning. fördelning.

Vid förrättningen skall protokoll föras.

32 §

--------------------------------------------------------------------

Vid mandatfördelningen mellan Vid mandatfördelningen mellan

grupper, partier och liknande grupper, partier och liknande

sammanslutningar skall sammanslutningar skall mandat-

reglerna i 14 kap. 15 d och 17 §§ en fördelas proportionellt på

vallagen (1972:620) tillämpas. grundval av valresultatet.

Dock gäller att jämförelsetalet Härvid tilldelas mandaten, ett

innan något mandat har efter annat den grupp, det

tilldelats skall vara detsamma parti eller motsvarande som för

som röstetalet för gruppen, varje gång uppvisar det största

partiet eller motsvarande. jämförelsetalet. Jämförelsetalet

 beräknas genom att gruppernas,

 partiernas eller de liknande

 sammanslutningarnas röstetal

 delas med det tal som är ett

 högre än det dubbla antalet

 mandat som redan har tilldelats

 gruppen, partiet eller sam-

 manslutningen.

 Sedan valnämnden fördelat mandaten i Sametinget skall resultatet av valet

offentliggöras genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar.

 Valnämnden skall utan dröjsmål till regeringen redovisa resultatet av valet

samt utfärda bevis till valda ledamöter och ersättare.

32 a §2

--------------------------------------------------------------------

 Om en ledamot har avgått före Om en ledamot har avgått före

utgången av den tid för vilken utgången av den tid för vilken

han blivit vald, skall han blivit vald, skall

valnämnden på anmälan av valnämnden på anmälan av

Sametingets ordförande inkalla Sametingets ordförande inkalla

en ny ordinarie ledamot enligt en ny ordinarie ledamot enligt

de bestämmelser i 14 kap. 22 § de bestämmelser i 18 kap. 62 §

vallagen (1972:620) som avser vallagen (1997:000) som avser

ny ordinarie ny ordinarie landstingsledamot.

landstingsledamot.

--------------------------------------------------------------------

 Om en ersättare för ledamot Om en ersättare för ledamot har

har inträtt som ordinarie inträtt som ordinarie ledamot

ledamot eller avgått som eller avgått som ersättare av

ersättare av annan orsak, skall annan orsak, skall valnämnden på

valnämnden på anmälan av anmälan av Sametingets ordförande

Sametingets ordförande utse utse ytterligare ersättare

ytterligare ersättare enligt de enligt de bestämmelser i 18 kap.

bestämmelser i 14 kap. 23 § 63 § vallagen (1997:000) som

vallagen (1972:620) som avser avser ersättare för

ersättare för landstingsledamot. landstingsledamot.

--------------------------------------------------------------------

 Den förrättning som avses i Den förrättning som avses i

första och andra styckena är första och andra styckena är

avslutad när protokollet från avslutad när protokollet från

förrättningen har lästs upp. förrättningen har lagts fram för

Efter sammanräkningen skall granskning. Efter sammanräk-

valsedlarna åter läggas in i ningen skall valsedlarna åter

omslag på sätt som föreskrivs i läggas in i omslag på sätt som

31 §. föreskrivs i 31 §.

33 §3Valnämndens beslut enligt 22, 32 och 32 a §§ får överklagas hos

Valprövningsnämnden. Ett beslut får överklagas av den som enligt röstlängden var

röstberättigad vid valet. Det får också överklagas av en grupp, ett parti eller

en liknande sammanslutning som har deltagit i valet.

--------------------------------------------------------------------

 Överklagandet skall ges in Överklagandet skall ges in

till Valprövningsnämnden och till Valprövningsnämnden och vara

vara nämnden till handa inom nämnden till handa tidigast

tio dagar efter det att dagen efter valdagen och senast

resultatet av valet inom tio dagar efter det att

offentliggjorts enligt 32 resultatet av valet

eller 32 a §. offentliggjorts enligt 32 eller

 32 a §.

--------------------------------------------------------------------

 Vid Valprövningsnämndens Vid Valprövningsnämndens

prövning av överklaganden som prövning av överklaganden som

avses i denna paragraf får avses i denna paragraf får

nämnden upphäva valet eller nämnden upphäva valet eller

föranstalta om andra mindre föranstalta om andra mindre

ingripande åtgärder enligt de ingripande åtgärder enligt de

grunder som anges i 15 kap. 7 § grunder som anges i 19 kap. 18

vallagen (1972:620). eller 19 §§ vallagen (1997:000).

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:748.

2 Senaste lydelse 1995:553.

3 Senaste lydelse 1995:553.

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:743)

 om aviseringsregister

 Härigenom föreskrivs att 4 och 7 §§ lagen (1995:743) om aviserings-register

skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §1

 Aviseringsregistret får innehålla uppgifter om personer som är eller har varit

folkbokförda i landet eller som annars tilldelats personnummer. För en sådan

person får de uppgifter anges som registrerats enligt lagen (1990:1536) om

folkbokföringsregister och som avser

 1. personnummer,

 2. namn,

 3. adress,

 4. folkbokföringsfastighet, lägenhetsbeteckning, folkbokföringsort och

folkbokföring under särskild rubrik,

 5. födelsehemort och födelseort,

 6. medborgarskap,

 7. civilstånd,

 8. make, föräldrar, barn och vårdnadshavare,-

 9. datum för inflyttning från utlandet,

 10. avregistrering med uppgift om dödsfall, utflyttning till utlandet eller

annan anledning,

--------------------------------------------------------------------

 11. medlemskap i icke-ter- 11. medlemskap i icke-ter-

ritoriell församling. ritoriell församling,

 12. anmälan enligt 7 kap. 1

 och 10 §§ vallagen (1997:000).

 7 §

I aviseringsregistret får som sökbegrepp användas uppgift

--------------------------------------------------------------------

 1. som avses i 4 § 1-4 och 8, 1. som avses i 4 § 1-4, 8 och

 10-12,

 2. om medborgarskap i Sverige, Danmark, Norge, Finland eller Island, eller

 3. om medborgarskap i land inom eller utom Europeiska unionen

(unionsmedborgarskap eller icke unionsmedborgarskap).

 Som sökbegrepp får, enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämmer, också användas uppgift som avses i

5 §.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juni 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1996:1234.

3 Ärendet och dess beredning

I mars 1991 bemyndigades chefen för Justitiedepartementet att tillkalla en

särskild utredare (dir. 1991:13) för att se över valförfarandet från

administrativ och teknisk synpunkt. Utredningen antog namnet Vallagsutredningen

(Ju 1991:02).

 I april 1992 beslutade den dåvarande regeringen att utvidga uppdraget till att

särskilt se över de bestämmelser som reglerar röstningsförfarandet för

utlandssvenskar i syfte att göra det lättare för denna väljarkategori att delta

i riksdagsvalen (dir. 1992:49).

 Efter det att Vallagsutredningen i oktober 1992 överlämnat delbetänkandet VAL,

Organisation Teknik Ekonomi (SOU 1992:108) beslutade regeringen i juni 1993 att

ombilda Vallagsutredningen till en parlamentariskt sammansatt kommitté.

Kommittén antog namnet 1993 års vallagskommitté.

 Kommittén har i mars 1994 överlämnat slutbetänkandet Vallagen (SOU 1994:30).

Kommitténs sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1. Betänkandet har

remissbehandlats. En förteckning över de remissinstanser som yttrat sig finns i

bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

Justitiedepartementet (dnr Ju94/1087).

 Genom lagen (1993:1403) om försöksverksamhet vid de allmänna valen år 1994

kunde Riksskatteverket efter samråd med länsstyrelser och valnämnder besluta att

viss försöksverksamhet fick genomföras vid de allmänna valen 1994.

Riksskatteverket har i januari 1996 redovisat sina erfarenheter av denna

försöksverksamhet i rapporten Försöksverksamhet vid de allmänna valen 1994 (dnr

Ju96/338).

 Regeringen gav i november 1995 Riksskatteverket två uppdrag. Det ena avsåg en

översyn av röstlängds- och röstkortsframställningen. Verket har redovisat sina

överväganden med anledning av uppdraget i rapporten Nytt system för

framställning av röstlängder och röstkort (dnr Ju96/2119). I rapporten

presenterar Riksskatteverket rutiner och systemlösningar för hur röstlängder och

röstkort skall kunna framställas enligt de av 1993 års vallagskommitté

föreslagna nya reglerna. Det andra uppdraget gällde att lägga fram förslag till

ett system för optisk läsning av valsedlar inför de allmänna valen år 1998. I

rapporten Optisk läsning av valsedlar (dnr Ju96/2136) redovisar Riksskatteverket

olika modeller för sammanräkning av valresultatet, två med optisk läsning och en

som nu utan optisk läsning.

 Parallellt med arbetet med en ny vallag har frågan om personval beretts.

 I början av år 1992 tillkallades Personvalskommittén (Ju 1992:02) med uppdrag

att lägga fram förslag som medför ett ökat inslag av personval till riksdagen

samt överväga det lämpliga i att införa ett sådant inslag också vid val till

beslutande kommunala församlingar. I betänkandet Ökat personval (SOU 1993:21)

har kommittén redogjort för olika modeller med inslag av personval samt lämnat

förslag för att komma till rätta med problem kring missbruket av den fria

nomineringsrätten. Betänkandet har remissbehandlats och en sammanställning av

remissyttrandena finns tillgänglig i Justitiedepartementet (dnr Ju93/1120).

 Vid de överläggningar mellan riksdagspartierna som hölls hösten 1993

diskuterades bl.a. Personvalskommitténs förslag. Partierna kom därvid överens om

att det i regeringsformen skulle införas en bestämmelse om att val till

riksdagen sker genom röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge en

särskild personröst och att en personvalsreform borde föregås av försök. På

grundval av överenskommelsen vid överläggningarna ändrades 3 kap. 1 §

regeringsformen.

 Vid överläggningarna enades man vidare bl.a. om att frågan om åtgärder mot

missbruk av den fria nomineringsrätten och eventuell delning av vissa större

riksdagsvalkretsar skulle beredas i parlamentariska utredningar. Mot denna

bakgrund tillkallade regeringen i juni 1994 en parlamentariskt sammansatt

kommitté (Ju 1994:06) som fick i uppdrag att se över vissa frågor med anknytning

till valsystemet (dir. 1994:49). Kommittén antog namnet Nomineringsrätts- och

valkretskommittén.

 Sedan försök med personröstning ägt rum i sju kommuner vid valet till

kommunfullmäktige år 1994 och då personröstning också var ett inslag i valet

till Europaparlamentet år 1995, fick Nomineringsrätts- och valkretskommittén i

tilläggsdirektiv (dir. 1995:7 och dir. 1995:115) i uppdrag att följa upp

resultatet av personvalsinslaget i dessa val.

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén överlämnade i december 1995 ett första

betänkande Vissa valfrågor (SOU 1995:143). Kommittén har i betänkandet

presenterat två modeller för att komma till rätta med missbruket av den fria

nomineringsrätten. I övrigt lade kommittén inte fram förslag till

författningsändringar. Mot bakgrund av kommitténs redovisning i betänkandet

kommer förslag i fråga om en ändrad utformning av valkretsarna vid val till

riksdagen inte att läggas fram nu. Kommitténs sammanfattning av betänkandet

finns i bilaga 3. Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över de

remissinstanser som yttrat sig finns i bilaga 4. En sammanställning av

remissyttrandena finns tillgänglig i Justitiedepartementet (dnr Ju96/295).

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén överlämnade i maj 1996 sitt andra

betänkande Utvärderat personval (SOU 1996:66). I betänkandet har kommittén

redovisat ett antal förslag till förändringar i valsystemet i syfte att

underlätta personvalsinslaget vid de allmänna valen år 1998. Kommitténs

sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 5. Även detta betänkande har

remissbehandlats och en förteckning över de remissinstanser som yttrat sig finns

i bilaga 6. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

Justitiedepartementet (dnr Ju96/1819).

 1995 års kyrkomöte har i en skrivelse till regeringen anhållit dels

beträffande valdagens förläggning om en sådan lagändring att

kyrkofullmäktigvalen från och med 1997 års val äger rum tredje söndagen i

september, dels beträffande mandatperiodens längd om en sådan lagändring att

mandatperioden för kyrkofullmäktige och andra berörda kyrkliga organ blir fyra

år (kskr. 1995:4, 1KL 1995, CsSkr. 1995:5).

 Europeiska unionens råd har utfärdat direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994

om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val för

unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare.

Direktivet omfattar allmänna och direkta kommunala val och riktar sig till

medlemsstaterna. I en bilaga till direktivet bestäms närmare vilka de

grundläggande lokala förvaltningsenheterna är i varje medlemsstat. För Sveriges

del omfattas kommuner och landsting (se rådets direktiv 96/30/EG av den 13 maj

1996 om ändring av direktiv 94/80/EG). Direktivet inarbetas enligt förslaget i

kommunallagen och den nya vallagen. Direktiven finns intagna i bilaga 7. I denna

fråga har underhandssynpunkter inhämtats från Kommunförbundet och

Landstingsförbundet.

 Den 17 september 1995 hölls det i Sverige val till Europaparlamentet. Valet

reglerades genom lagen (1995:734) om val till Europaparlamentet. I förarbetena

till lagen (prop. 1994/95:154, bet. 1994/95:KU40) framhölls att de grundläggande

principer som lagen bygger på bör kunna vinna fortsatt tillämpning. Eftersom

lagen uttryckligen endast gäller vid 1995 års val måste den dock omarbetas.

Liksom har skett i den nuvarande lagen måste vid en sådan omarbetning särskilt

beaktas de detaljerade och bindande EG-rättsliga bestämmelser som finns om val

av företrädare i Europaparlamentet. Dessa är i främst en av rådet beslutad akt

om allmänna och direkta val till Europaparlamentet (den s.k. valrättsakten fogad

till rådets beslut 76/787/EKSG, EEG, Euroatom av den 20 september 1976, se prop.

1994/95:154, bilaga 3 och 4). Dessutom finns bestämmelser i rådets direktiv

93/109/EG av den 6 december 1993 om fastställande av närmare bestämmelser för

rösträtt och valbarhet vid val till Europaparlamentet för unionsmedborgare som

är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare (se prop. 1994/95:154,

bilaga 5).

 Regeringen lägger nu fram förslag till en ny vallag huvudsakligen i enlighet

med 1993 års vallagskommittés förslag kompletterat med de överväganden i fråga

om personval som följt med anledning av det utredningsarbete som skett i denna

fråga. Vidare innehåller förslaget bl.a. ett inarbetande av bestämmelser om

rösträtt och valbarhet i kommunala val samt om val till Europaparlamentet.

 Slutligen lägger regeringen fram förslag som tillmötesgår framställningen från

kyrkomötet. Däremot finner regeringen inte anledning att nu, i ett skede där

1997 års val kommer att vara det sista kyrkliga valet i statlig regi, i övrigt

vidta några reformåtgärder för de kyrkliga valen. De ändringar som föreslås i

propositionen är endast sådana som är nödvändiga med hänsyn till förslaget till

en ny vallag.

 Samtliga förslag har utarbetats i nära samråd med Riksskatteverkets valenhet

som är central valmyndighet i landet.

Lagrådet

Förslaget till lag om röstlängdsregister utgör ett sådant förslag som Lagrådet

enligt 8 kap. 18 § regeringsformen bör granska. Detta gäller också för vissa

övriga förslag till ändringar i gällande författningar som tas upp i

propositionen. Med hänsyn till att förslagen endast innebär mindre anpassningar

till förslaget om ny vallag finner regeringen att Lagrådets hörande skulle sakna

betydelse.

4 Utgångspunkterna för regeringens förslag

4.1 Huvuddragen i det gällande valsystemet

De grundläggande reglerna om valsystemet finns i regeringsformen och

kommunallagen (1991:900). Detaljerade regler om valförfarandet finns i vallagen

(1972:620). För val till kyrkofullmäktige finns regler i kyrkolagen (1992:300)

och lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m. För val till Europaparlamentet

finns regler i lagen (1995:734) om val till Europaparlamentet.

 Ordinarie val till riksdagen sker vart fjärde år. Detta val samt val i hela

landet av ledamöter och ersättare i landstings- och kommunfullmäktige förrättas

samma dag. Valdag är tredje söndagen i september. Vid val i hela landet av

kyrkofullmäktige är tredje söndagen i oktober valdag.

 Val till Europaparlamentet hålls i alla stater som är medlemmar i Europeiska

unionen under fyra dagar i en bestämd tidsperiod i juni månad. Senast hölls val

i juni 1994 bland de dåvarande medlemsstaterna. Nästa val kommer att äga rum i

juni 1999. Med stöd av artikel 31 i anslutningsakten höll Sverige sitt första

allmänna, direkta val till Europaparlamentet den 17 september 1995. Grundtanken

i lagen om val till Europaparlamentet är att valet så nära som möjligt skall

ansluta till den ordning som gäller vid val till riksdagen. Eftersom i valen

till Europaparlamentet endast 22 företrädare skall utses från Sverige och då

mandaten skall fördelas proportionellt med hänsyn till valresultatet i landet

som helhet, anges det i lagen att någon indelning av landet i valkretsar inte

skall förekomma.

 För val till riksdagen är landet indelat i valkretsar. Valkretsarna är för

närvarande 29 och motsvarar i stort länsindelningen. För landstingsvalen är

landstingen indelade i valkretsar. Dessa skall omfatta en eller flera kommuner

men får också utformas på annat sätt. För val till kommunfullmäktige skall de

större kommunerna vara indelade i valkretsar. Om en kommun i övrigt får delas i

valkretsar avgörs i första hand av det antal personer som har rösträtt.

 I 5 kap. vallagen finns bestämmelser om registrering av partibeteckning och

anmälan av kandidater. Genom registreringen får ett parti ett visst skydd för

sin beteckning. Skyddet innebär att någon förväxlingsbar partibeteckning inte

får registreras. Registreringen innebär också ett skydd mot illojal användning

av en partibeteckning vid val. Detta skydd består i att kandidatnamn på en sådan

valsedel skall anses obefintliga om inte valsedeln som första och andra namn

upptar en kandidat som är anmäld av partiet. Registrering av partibeteckning är

frivillig. Ordningen för partiernas nominering av kandidater till de allmänna

valen är inte reglerad. Detta leder bl.a. till att väljarna har möjlighet att på

valsedeln ta upp vilken partibeteckning och vilka kandidater de vill. Denna

långtgående s.k. fria nomineringsrätt är en internationellt sett ovanlig

företeelse.

 Den som har fyllt 18 år senast på valdagen och som är upptagen i röstlängd,

har rösträtt till riksdagen. Det finns två typer av röstlängd, en allmän och en

särskild. Båda dessa röstlängder upprättas årligen. De skrivs ut de år då det

skall hållas val. Röstlängderna gäller från den 1 september till och med den 31

augusti påföljande år. Röstlängderna skall upprättas senast den 15 juli. Den

allmänna upprättas för varje valdistrikt av skattemyndigheten i länet och i den

antecknas alla svenska medborgare som är folkbokförda på fastighet i

valdistriktet den 1 juli och som har fyllt eller fyller 17 år senast den 1

september det år röstlängden upprättas. Den som inte är folkbokförd i

valdistriktet den 1 juli är således inte kvalificerad att få rösta. Den tidpunkt

som avgör detta brukar kallas för kvalifikationsdagen. Den särskilda röstlängden

innehåller uppgifter om utlandssvenskar som senast den 1 juli ansökt om att bli

upptagna i röstlängden.

 Under ett valår skall det för var och en som tas upp i röstlängd upprättas ett

röstkort. Röstkortet skall innehålla uppgifter om väljarens namn och nummer i

röstlängden. Kortet skall också innehålla uppgifter om väljarens valdistrikt och

i vilken vallokal han eller hon skall rösta på valdagen.

 Röstning kan ske både inom och utom landet. Röstning i vallokal på valdagen är

naturligtvis det primära alternativet. Härutöver finns möjlighet att rösta på

postkontor. Andelen poströster har ökat för varje val sedan möjligheten till

poströstning infördes år 1942. Röstning på postkontor får börja 24 dagar före

valdagen och pågår fram till och med valdagen. Ångerröstning är möjlig. Med

detta avses att rösta i vallokal under valdagen trots att man poströstat.

Särskilda postkontor kan också inrättas på sjukhus, ålderdomshem eller

kriminalvårdsanstalt eller liknande vårdinrättning eller vårdanstalt.

Riksskatteverket beslutar, också efter förslag från Utrikesdepartementet, om att

röstmottagning kan ske på vissa svenska utlandsmyndigheter. Ett par länder

godtar inte att utlandsmyndigheter tar emot röster. Därför har brevröstning

blivit nödvändigt i vissa fall. Riksskatteverket beslutar också om röstning på

fartyg i utrikes fart. Röstning kan dessutom ske genom bud eller lantbrevbärare.

 Rösträkningen sker på tre olika ställen. Sedan vallokalen stängt kl. 20.00 på

valdagen vidtar en preliminär röstsammanräkning av valförrättarna i vallokalen.

Onsdagen efter valdagen sker valnämndens preliminära rösträkning då också röster

som valdistrikten inte hunnit få beaktas. Detta är den s.k. onsdagsräkningen.

Allt valmaterial skickas därefter till länsstyrelsen som ombesörjer den slutliga

sammanräkningen. När denna avslutats kan mandatfördelningen vidta.

 Mandatfördelningen vid riksdagsvalet ombesörjs av Riksskatteverket. Vid val av

landstingsledamöter samt kommunfullmäktige ansvarar länsstyrelserna för

mandatfördelningen.

 Valadministrationen är organiserad i tre nivåer. Riksskatteverket är central

valmyndighet och ansvarar centralt för förberedelserna och genomförandet av de

allmänna valen. Regionalt är länsstyrelserna valmyndigheter och har det formella

ansvaret för förberedelserna och genomförandet av allmänna val. På den regionala

nivån ingår också skattemyndigheten i valadministrationen. Lokalt är det

kommunerna som administrerar allmänna val. Det är den kommunala valnämnden som

planerar och genomför röstningen på valdagen och som administrerar den

preliminära rösträkning som sker under valnatten.

 Om valutgången överklagas handläggs överklagandet hos Valprövningsnämnden.

Nämnden har också ett flertal andra uppgifter inom ramen för valförfarandet.

Valprövningsnämnden utses av riksdagen.

4.2 Behovet av förnyelse inom valsystemet

Valsystemet skall bidra till förverkligandet av folkstyrelsen. Det är av

grundläggande betydelse ur politisk-demokratisk synvinkel att valsystemet,

inbegripet valorganisationen, är så uppbyggt att det legitimerar valresultatet

och att väljarna kan känna förtroende för detta och därmed också tilltro till

att valets resultat är riktigt.

 Valsystemet måste vara säkert. I detta ligger att både regelverket och

organisationen skall vara uppbyggt på så sätt att de hindrar manipulation av

valresultaten. Valsystemet måste vidare vara rättssäkert ur väljarens

perspektiv. Detta rör bl.a. frågor om röstlängd.

 Vidare bör valsystemet vara förutsägbart i den meningen att väljarna skall

kunna förlita sig på att valresultatet bestäms av de regler som gäller och att

valorganisationen fungerar så likformigt som möjligt.

 Slutligen är det av stor betydelse att valförfarandet ger förutsättningar för

en effektiv administration och hantering. Detta gäller såväl personella och

ekonomiska resurser som lokaler och utrustning.

 Vallagen har ändrats vid åtskilliga tillfällen sedan den trädde i kraft. Någon

mer övergripande genomgång av lagen har emellertid aldrig gjorts. De

förändringar som genomförts har i huvudsak föranletts av ändringar i valsystemet

eller begränsats till vidareutveckling av det valförfarande som tillämpades

redan vid 1970 och 1973 års allmänna val.

 Vallagen bör innehålla en så långt det är möjligt fullständig reglering av

valförfarandet. Ett huvudskäl för detta är naturligtvis att valförfarandet i

huvudsak är gemensamt för de olika val som äger rum inom landet. Redan i arbetet

med 1972 års vallag slogs fast att det vore i hög grad irrationellt att ha

bestämmelser om samtidiga val som är eller i stor utsträckning kan göras

överensstämmande i två skilda lagar. Även för val som sker på annan valdag som

valet till Europaparlamentet finns skäl att undvika en särskild lag med

omfattande hänvisningar till den generella vallagen. Detta ställningstagande

innebär att vallagen å ena sidan innehåller grundläggande regler om

valförfarandet och å andra sidan detaljerade regler av mer teknisk

valadministrativ natur. Vallagen får en stor omfattning vilket ställer höga krav

på en genomtänkt disposition. Det är vidare angeläget att vallagen bidrar till

förståelse för hur valsystemet faktiskt är uppbyggt. Vallagen skall självklart

också vara användbar för dem som tillämpar lagen.

 Vårt hittillsvarande valsystem har beskrivits som ett renodlat partival.

Väljaren har fått ta ställning till de alternativ som partierna utgör. Inom

partivalets ram har det dock funnits vissa möjligheter för väljaren att påverka

vilka personer som skall ta plats i de beslutande församlingarna. Formellt har

nämligen väljarna en i det närmaste total frihet att lägga sin röst på just de

personer som bäst svarar mot deras preferenser. I realiteten har emellertid

inslaget av personröstning varit obetydligt.

 Trots att flera utredningar under de senaste 20 åren behandlat frågan om ett

ökat inslag av personval kunde politisk enighet inte nås förrän genom

Personvalskommitténs betänkande Ökat personval (SOU 1993:21). Vid överläggningar

mellan företrädare för riksdagspartierna under hösten 1993 träffades

överenskommelse bl.a. om att ett ökat inslag av personval skulle införas.

Riksdagspartierna var överens om att en personvalsreform borde föregås av försök

vid de allmänna valen år 1994. Först vid det ordinarie val som hålls efter 1994

års val kunde personröstning tillämpas första gången och då enligt den

modifierade danska modell med preferensröstning som Personvalskommittén

förordat.

 Vid de överläggningar mellan riksdagspartierna som hölls i personvalsfrågan

under hösten 1993 blev partierna också ense om att det i 3 kap. 1 §

regeringsformen skulle införas en bestämmelse om att val till riksdagen sker

genom röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge särskild personröst.

4.3 Förändringar i förhållande till det i dag gällande

valsystemet

Det förslag som här läggs fram bygger i stora delar på reglerna i den nuvarande

vallagen. Flera viktiga delar i förslaget är dock nyheter. Här skall dessa

presenteras översiktligt för att sedan tas upp utförligare längre fram.

 Ett syfte med omarbetningen av vallagen är att lagens uppbyggnad skall stå i

överensstämmelse med ordningsföljden av de moment som genomförs vid ett val. För

att uppfylla detta har flera omkastningar av reglerna gjorts. Vidare är en

strävan att lagen skall vara enklare att hitta i. Detta har bl.a. medfört

användning av underrubriker och hänvisningar till grundläggande regler i andra

om valförfarandet.

 I enlighet med vad regeringsformen numera föreskriver ges väljarna möjlighet

att inom ramen för partivalssystemet avge en särskild personröst. Vilket

genomslag en sådan personröst skall få i förhållande till partiernas rangordning

av kandidaterna vid nomineringsprocessen avgörs av den spärr som gäller för att

de särskilda personrösterna skall räknas för en kandidat. Det föreslås att

spärren i den nya vallagen sätts till åtta procent vid riksdagsvalet och till

fem procent vid övriga val.

 Personröstningsmomentet framhävs bäst genom att kandidaterna tydliggörs inför

valen. Bland annat för att förenkla möjligheten till detta föreslås en frivillig

reglering där partier som väljer att registrera sin partibeteckning också

slutligt anmäler sina samtliga kandidater. Härigenom får också partiet skydd för

sin partibeteckning. Den hittillsvarande ordningen där minst fyra kandidater

anmäldes och två av de anmälda kandidaterna måste stå överst på en namnvalsedel

utmönstras därvid.

 Genom förslaget slås det fast enligt vilken princip personröstning skall ske.

Den modell med preferensröstning som föreslås medför att behovet av strykningar

och tillskrivna namn bortfaller. Tillskrivna namn beaktas därför inte vid

sammanräkningen för de partier som registrerat partibeteckning och anmält

kandidater. Strykningar skall aldrig beaktas vid sammanräkningen.

 De nya reglerna har det dubbla syftet att dels underlätta för väljarna att

personrösta, dels göra det möjligt att klara en snabb och riktig sammanräkning

av rösterna. Till detta kommer att missbruket av den fria nomineringsrätten,

t.ex. bruket av s.k. piratlistor, motverkas. För att underlätta personröstning

upphävs också förbudet mot namnvalsedlar på posten.

 Ersättare för ledamöter och företrädare skall i första hand utses på grundval

av en kandidats personliga röstetal. Detta innebär för ersättarvalet att den

s.k. listtroheten frångås för de fall en kandidat fått personröster över

spärren.

 Ett nytt system för framställning av röstlängder och röstkort införs. Detta

innebär att kvalifikationsdagen för rösträtt bestäms till 30 dagar före

valdagen. Systemet med en alltid gällande röstlängd ersätts med ett system där

röstlängden endast tas fram då det skall hållas ett val eller en omröstning.

Eftersom röstkorten kommer att vara tillgängliga för väljarna senare än i dag

kortas förtidsröstningen vid posten till 18 dagar före valdagen. Den särskilda

röstlängden för utlandssvenskar tas bort och utlandssvenskarna tas upp i samma

röstlängd som övriga väljare. En särskild registerlag för röstlängds- och

röstkortsframställning föreslås.

 Permanenta regler om Sveriges val till Europaparlamentet förs in i den

generella vallagen. Detta sker genom att reglerna för det val som hölls år 1995

i tillämpliga delar förs över till den nya vallagen.

 Genom den nya vallagen genomförs det EG-direktiv som stadgar rätt för

unionsmedborgare bosatta i en annan medlemsstat att där rösta i kommunala val.

Reglerna innebär att det nuvarande kravet på tre års folkbokföring för att

utlänningar skall ha rätt att rösta i kommunalval tas bort för unionsmedborgare.

Treårskravet tas också bort för medborgare i Island och Norge.

4.4 Information om det nya valsystemet

Det är troligt att den nu förestående förändringen av valsystemet med bl.a.

personröstning, anmälan av kandidater och nytt röstlängds-förfarande ur

väljarnas synpunkt framstår som mer påtaglig än övergången till enkammarriksdag

och proportionellt valsystem i början av 1970-talet. Informationsinsatsen vid

denna förändring av valsystemet var massiv. Enligt regeringens mening krävs vid

den förestående reformen en motsvarande insats för att det nya valsystemet skall

få ett bra genomslag. Aktiva informationsinsatser från såväl partierna som det

allmännas sida skyndar också på reformens genomslag. Erfarenheterna från

försöksvalen och valet till Europaparlamentet visar att en allsidig belysning är

nödvändig på ett tidigare stadium än vad som blev fallet vid t.ex. valet till

Europaparlamentet.

 De totala kostnaderna för de allmänna valen år 1994 (bortsett från

folkomröstningen) uppgick till ca 175,4 miljoner kronor. Av dessa avsåg ca 18,2

miljoner kronor utskick av röstkort, vari ingår en informationsbroschyr, samt ca

2,6 miljoner kronor för övrig information. Endast cirka en och en halv procent

av valanslaget gick således till information. Utöver valanslaget krävs till 1998

års val enligt regeringens mening högre anslag för detta ändamål.

 För att myndigheterna skall kunna fullgöra den informationsinsats som måste

till har extra resurser avsatts i årets budget som kan förutsättas täcka behovet

av en inledande insats. Regeringen beräknade i budgeten (prop. 1996/97:1 utg.

omr. 1 anslag C 3) valanslaget för innevarande budgetår till 48 miljoner kronor.

Beloppet avser bl.a. kostnader för 1997 års kyrkoval. För år 1998, då allmänna

val första gången skall hållas med det nya systemet, beräknas utgifterna uppgå

till 205 miljoner kronor och för år 1999, då val till Europaparlamentet skall

hållas nästa gång, till 120 miljoner kronor. Av dessa har för 1998 års allmänna

val 10 miljoner kronor avsatts för informationsinsatser. Skulle ytterligare

behov uppkomma får detta behandlas vid nästa budgetberedning.

 En viktig fråga i det här sammanhanget är vilken instans som har ansvaret för

informationsspridningen. Den i dag tillämpade uppdelningen av

informationsspridningen mellan myndigheter och partier är inte reglerad på något

sätt. En sådan reglering är inte heller nödvändig eller önskvärd. Partierna har

givetvis en central roll som länk till väljarna. Samtidigt har myndigheterna ett

primärt ansvar för att en riktig information ges om valsystemet.

 Hur informationsinsatsen från statens sida skall se ut får avgöras av den

myndighet på vilken det ankommer att utforma informationen. Erfarenheterna från

försöksvalen och valet till Europaparlamentet får vara vägledande. Regeringen

avser att ge Riksskatteverket som central valmyndighet i uppdrag att arbeta fram

en plan för hur information om valet skall utformas och spridas. Det bör sedan

ankomma på Riksskatteverket och andra valmyndigheter att se över vilket in-

formationsmaterial som behövs och arbeta fram materialet.

 Partiernas roll i detta sammanhang har redan nämnts. Det är uppenbart att

partierna har ett stort inflytande när det gäller att öka förståelsen för

valsystemet. Det visade sig i de båda val som genomförts med personröstning att

partierna inte var uppmärksamma på de förändringar som införts i valen. Till

nästa val kan dock förutsättas att partierna har en bättre kännedom om det nya

valsystemet och att de fått adekvat information från myndigheterna. De kan

därmed medverka till att valsystemet kan belysas för allmänheten på ett enklare

sätt. De förenklingar av systemet som föreslås i förhållande till försöksvalet

och valet till Europaparlamentet bidrar naturligtvis också till att göra det

lättare att föra ut informationen.

 Partiernas roll är också mycket viktig när det gäller att verka för närmare

kontakter mellan väljarna och kandidaterna. Partierna bör mer aktivt verka för

att väljarna skall få kännedom om vilka kandidater som partiet för fram.

5 Språklig och redaktionell översyn

Vid sidan av att det genomförs flera stora och angelägna sakliga ändringar

behövs det också en språklig och redaktionell bearbetning av den nu gällande

vallagen. Strävan för den bearbetning som nu har gjorts har varit att skapa en

lag som är lätt att hitta i och är lätt att följa genom att den i huvudsak är

uppbyggd i samma ordningsföljd som de olika momenten i valförfarandet. En följd

av detta är att reglerna i flera fall har kastats om i förhållande till den

nuvarande lagen och att de olika avsnitten också har försetts med underrubriker.

 Lagen innehåller upprepningar av vissa grundläggande bestämmelser om

valförfarandet som ges i regeringsformen och kommunallagen. Ett syfte med denna

ordning är att samla samtliga bestämmelser som rör de allmänna valen i samma

lag. I samband med upprepningarna finns en hänvisning till den grundläggande

bestämmelsen.

 Flera paragrafer räknar upp olika moment som skall iakttas i samband med

valförfarandet. Dessa har delats upp i strecksatser för att underlätta

läsningen. I de fall där det behövs för hänvisning till lagtexten - antingen

inom lagen eller för personer som fattar beslut enligt lagen - har

strecksatserna numrerats för att underlätta hänvisningar.

 Vissa av de bestämmelser i förslaget som behandlar den slutliga

sammanräkningen och mandatfördelningen samt hur ledamöter och ersättare skall

utses är valmatematiska formler klädda i ord. De bestämmelserna blir med

nödvändighet förhållandevis omfattande och dessutom svårtillgängliga för dem som

inte fullt ut behärskar materialet. Eftersom bestämmelserna tynger lagtexten har

de samlats i ett avslutande kapitel som enbart innehåller det som kan kallas

valmatematik. När det behövs ges det hänvisningar till bestämmelserna i det

kapitlet.

6 Personvalsinslaget

Inslaget av personval har tidigare varit obetydligt i vårt land. Det

hittillsvarande valsystemet brukar karakteriseras som ett renodlat partival. De

möjligheter som väljarna vid valet har att framföra synpunkter på namnordningen

genom att skriva till egna kandidater på valsedlarna eller att stryka kandidater

på de förtryckta namnvalsedlarna har i realiteten inte fått någon effekt på den

slutliga namnordningen.

 Ett ökat inslag av personval har varit föremål för olika överväganden inom det

statliga utredningsväsendet under den senare delen av detta århundrade.

Författningsutredningen föreslog i betänkandet Sveriges statsskick (SOU 1963:17)

en obligatorisk personröstning med partirekommendation av vissa kandidater och

mindre valkretsar som bas för väljarkontakt. Förslaget kritiserades dock som

komplicerat och genomfördes aldrig.

 Grundlagberedningen övervägde också personmomentet i valet i sitt

slutbetänkande Ny regeringsform - Ny riksdagsordning (SOU 1972:15). Emellertid

saknades möjlighet att i det sammanhanget göra undersökningar kring frågan om

personvalsinslaget. I stället fick detta övervägas av Personvals- och

valkretsutredningen. Utredningen presenterade i betänkandet Personval och

valkretsindelning (SOU 1977:94) ett förslag som innebar en fakultativ

personröstning med officiell kandidatur. Den kandidat som fick flest röster blev

direkt invald. Partirösterna överfördes till övriga kandidater på listan.

Förslaget mottogs med blandade reaktioner vid remissbehandlingen. Ytterligare

överväganden ansågs nödvändiga och förslaget ledde inte till något lagförslag.

 Folkstyrelsekommittén framhöll i betänkandet Folkstyrelsens villkor (SOU

1987:6) vikten av att valsystemet underlättar för väljarna att påverka valet av

kandidater. Ett ökat personvalsinslag skulle enligt kommittén uppmuntra väljarna

att intressera sig mer för åsikter och egenskaper hos de uppställda kandidaterna

och dessa skulle å sin sida anse det viktigt att informera sig om väljarnas

inställning. Det förslag om personröstning som framfördes ledde dock inte till

någon lagstiftning.

 Personvalskommittén diskuterade i sitt betänkande Ökat personval (SOU 1993:21)

ett antal olika modeller för ett ökat personvalsinslag i det svenska

valsystemet. Endast för en av dessa modeller utarbetades ett fullständigt

författningsförslag. Kommittén gav den modellen namnet modifierad dansk modell

eftersom den inspirerats av det danska valsystemets sidoordnade uppställning.

 Grunddragen i det av Personvalskommittén utarbetade förslaget är följande.

Nominering av kandidater går till på samma sätt som tidigare. Det förutsätts

alltså att partierna presenterar valsedlar som tar upp kandidatnamn i den

ordning som partiets nomineringsförfarande lett fram till. Modellen påverkar

inte mandatfördelningen mellan partierna utan endast platsfördelningen inom ett

parti. Ett valsystem med ökat personvalsinslag enligt modellen utgår således

alltjämt från ett val mellan partier. Det nya i förslaget är att väljarna också

har möjlighet att markera en kandidat, inte flera, på valsedeln. Genom

markeringen har väljarna avgett en särskild personröst. Systemet med

personröstning är inte tvingande. Det står alltså väljarna fritt att inte

markera någon kandidat och i stället godta partiets ordning av kandidaterna

eller enbart rösta med en partimarkerad valsedel.

 Sedan mandaten fördelats mellan partierna skall de besättas med personer.

Förslagets enkla grundprincip är att den kandidat som fått flest personröster

blir utsedd; den med näst flest personröster besätter det andra mandatet osv.

tills samtliga mandat är tillsatta. För att förhindra en ordning där endast ett

fåtal personröster blir avgörande för platsfördelningen, vilket kraftigt skulle

reducera partiinflytandet, föreslogs en spärr. Spärren anordnades på så sätt att

endast i de fall en kandidat erhållit personröster motsvarande en viss andel av

avgivna röster i valkretsen skulle personrösterna avgöra ordningen. Den spärr

som föreslogs gälla vid riksdagsvalen sattes till åtta procent av partiets

röster i valkretsen. Motsvarande siffra för kommunala val sattes till fem

procent. För det fall ingen kandidat skulle nå upp till spärren eller om inte

alla platser kunde tillsättas med hjälp av personrösterna skulle den i dag

gällande fördelningsmetoden tillämpas.

 Under hösten 1993 hölls partiöverläggningar som bl.a. behandlade frågan om

personval. Partierna enades därvid om att införa ett system med personval enligt

den modifierade danska modellen. Partierna enades vidare om att införandet

skulle föregås av försök i minst tre kommuner. Vid överläggningarna enades

partierna också om att grundlagen skulle ändras för att lyfta fram

personvalsinslaget.

 Mot bakgrund av överenskommelserna beslutade riksdagen om grundlagsändringar,

vilka trädde i kraft 1 januari 1995 (prop. 1993/94:115, bet. 1993/94:KU44 och

bet. 1993/94:KU1 samt SFS 1994:1469), varigenom det bl.a. infördes en ny andra

mening i 3 kap. 1 § första stycket regeringsformen med följande lydelse.

 Riksdagen utses genom fria, hemliga och direkta val. Vid sådant val sker

 röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge särskild personröst.

Personvalsinslaget har genom den nya bestämmelsen lyfts fram. Det framgår också

att den personröst som en röst på partiet indirekt ger i det hittillsvarande

systemet, kan förstärkas med den särskilda personrösten enligt det nya systemet.

Det har således genom ändringen i grundlag fastlagts att det svenska valsystemet

utgår från ett partival men att det skall finnas en möjlighet för väljarna att

avge en särskild personröst.

 Vidare beslutades mot bakgrund av överenskommelsen mellan partierna om

försöksval med personröstning (prop. 1993/94:129, bet. 1993/94:KU23, SFS

1994:285). Försök med personval enligt den modifierade danska modellen har ägt

rum vid val till kommunfullmäktige år 1994 i Helsingborg, Linköping, Solna,

Vaggeryd, Vänersborg, Östersund och Övertorneå.

 I propositionen 1994/95:154 Val till Europaparlamentet m.m. anförde regeringen

bl.a. att ett svenskt system för val till Europaparlamentet så långt som möjligt

borde ansluta till det gällande systemet för riksdagsval. Vidare anfördes att

eftersom det vid 1998 års allmänna nationella val och framöver kommer att finnas

en möjlighet till personröstning, talade starka skäl för att valet till

Europaparlamentet även i detta avseende borde genomföras på ett sätt som

ansluter till valet till riksdagen. Valet till Europaparlamentet år 1995

genomfördes därför med möjlighet för väljarna att avge en särskild personröst.

Spärren för väljarnas inflytande sattes emellertid till fem procent med hänsyn

till att landet som helhet utgjorde en valkrets.

 Mot bakgrund av de förslag och de val som genomförts med möjlighet för

väljarna att avge särskild personröst har Nomineringsrätts- och

valkretskommittén haft i uppdrag att utvärdera de genomförda valen.

Övervägandena från utvärderingen redovisas i kommitténs slutbetänkande

Utvärderat personval (SOU 1996:66). Kommittén har utgått från den modifierade

danska modellen. Sammanfattningsvis kommer kommittén fram till att

personvalsinslaget skall förstärkas och göras så ändamålsenligt som är möjligt

inom ramen för det traditionella partivalssystemet. Utan att föreslå

förändringar i de grundläggande principerna för det personvalssystem som prövats

vid de senaste valen, har kommittén framfört förslag som förenklar valsystemet

som helhet.

6.1 Ett ökat personvalsinslag

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Väljarna ges genom närmare bestämmelser i |

| vallagen möjlighet att i enlighet med regeringsformens |

| föreskrifter avge en särskild personröst inom ramen för |

| partivalssystemet. Personröstning skall ske enligt den modell |

| som prövats vid val till kommunfullmäktige i sju kommuner och i |

| valet till Europaparlamentet. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Olika system för personval behandlades av Personvalskommittén

i betänkandet Ökat personval (SOU 1993:21). I betänkandet förespråkades i första

hand en modifierad dansk modell. Denna modell har tillämpats i försöksval år

1994 i sju kommuner och i valet till Europaparlamentet år 1995. Dessa val har

utvärderats av Nomineringsrätts- och valkretskommittén och resultaten redovisas

i slutbetänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66). Det förslag till ökat

personvalsinslag som sålunda föreslagits och använts är det som överensstämmer

med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Remissutfallet på Personvalskommitténs betänkande är över

lag positivt. De flesta remissinstanserna tillstyrker en reform som innebär att

personvalsmomentet förstärks. Detsamma kan sägas om Nomineringsrätts- och

valkretskommitténs andra betänkande.

 Skälen för regeringens förslag: Av den ovan tecknade redogörelsen framgår att

frågan huruvida personval skall införas diskuterats under en längre tid. Genom

partiöverenskommelsen hösten 1993 och den därpå följande ändringen av 3 kap. 1 §

regeringsformen har ett ökat inslag av personval enligt den modifierade danska

modellen blivit en obligatorisk del i det svenska valsystemet. Det är förutsatt

att personvalsinslaget skall genomföras inte bara vid riksdagsval utan även vid

landstings- och kommunfullmäktigval, liksom för val till Europaparlamentet.

Regeringens förslag till vallag är utformat i enlighet härmed.

6.2 Avvägningen mellan partiernas och väljarnas inflytande

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Spärren för att de särskilda personrösterna|

| skall beaktas sätts i den nya vallagen till en början till åtta |

| procent av partiets röstetal i valkretsen vid riksdagsval och |

| till fem procent vid kommunalvalen. För valet till |

| Europaparlamentet skall den vid 1995 års val tillämpade nivån om|

| fem procent gälla. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Personvalskommitténs ställningstagande i betänkandet Ökat

personval (SOU 1993:21) föregicks av omfattande diskussioner kring spärrnivån

som utmynnade i ett förslag som överensstämmer med regeringens.

Nomineringsrätts- och val-kretskommittén behandlade också frågan om vilken nivå

spärren skall ligga på i betänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66) och

frångick inte Personvalskommitténs överväganden i den delen.

 Remissinstanserna: Som tidigare nämnts är de flesta remissinstanserna positiva

till Personvalskommitténs betänkande om ett ökat inslag av personval.

Beträffande nivån på spärren i den modifierade danska modellen går meningarna

dock isär. Av de remissinstanser som yttrat sig särskilt i denna fråga godtar

några den föreslagna nivån; bland dessa finns Länsstyrelserna i Älvsborgs och

Jämtlands län samt Nacka och Jönköpings kommuner. Två instanser, varav en är

Centerkvinnorna, vill ha en lägre nivå och två instanser, varav en är Sveriges

Socialdemokratiska kvinnor, vill att den skall vara högre. Remissyttrandena på

Nomineringsrätts- och valkretskommitténs andra betänkande uppvisar även de en

splittrad bild beträffande nivån på spärren.

 Skälen för regeringens förslag: Ett centralt argument för en spärr är att

partierna har ett befogat intresse att kunna påverka kandidaturvalet. Partiet

känner väl till kandidaternas förutsättningar för att förverkliga partiets idéer

och mål. Det är rimligt att den rangordning som partierna gör inte kan

kullkastas av ett fåtal väljare.

 Till detta bör läggas den för vårt statsskick grundläggande principen att all

makt utgår från folket, och det är därför väljarna som skall avgöra vilka som

skall representera dem. Det är med denna ordning också rimligt att folkets vilja

får genomslag även på personurvalet. Denna avvägning mellan partiernas och

väljarnas inflytande var föremål för särskilda överväganden inom Personvals-

kommittén. Kommittén enades efter ingående diskussion om att en väl avvägd nivå

torde ligga i intervallet 5-10 procent. Kommittén förespråkade en viss

försiktighet när det gällde att fastställa spärrnivån och lät den i ett

inledningsskede hellre ligga något högre än för lågt. Slutligen stannade

kommittén vid en nivå om åtta procent av partiets röster i valkretsen vid

riksdagsval och vid fem procent vid kommunalvalen.

 Vid de partiöverläggningar som följde på kommitténs betänkande diskuterades

också nivån och partierna enades om att följa kommitténs nivå vad gäller

riksdagsvalet år 1998.

 I propositionen (prop. 1993/94:115 s. 10) där förslag till grundlagsändring om

personval lades fram, angav den dåvarande regeringen att vid det första

ordinarie riksdagsvalet skulle nivån ligga på åtta procent av partiets röstetal

men vid påföljande val borde den kunna sänkas. Riksdagen lämnade uttalandet utan

erinran.

 Vid lagstiftningsärendet angående valet till Europaparlamentet diskuterades

spärrnivån på nytt. Det sades i propositionen till lagen om val till

Europaparlamentet (prop. 1994/95:154 s. 38) att för att personvalsmomentet

skulle få genomslag i det valet, där landet som helhet utgör en valkrets, borde

spärren sättas vid den undre gräns som Personvalskommittén föreslagit, dvs. fem

procent. Vidare uttalades i ärendet att det för riksdagsvalets del inte fanns

anledning att frångå den spärrnivå som man vid partiöverläggningarna enats om.

Riksdagen lämnade uttalandet utan erinran.

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén hade i uppdrag att utvärdera de val

som genomförts med möjlighet att avge särskild personröst. Kommittén anförde att

den vid utvärderingen, mot bakgrund av vad som tidigare uttalats i

lagstiftningsärendena, utgick från den av Personvalskommittén förespråkade

försiktighetsprincipen. Nomineringsrätts- och valkretskommittén redovisade

utfallet av valen mot bakgrund av bl.a. spärrnivån. Det visade sig att

genomslaget generellt sett var lågt. Kommittén menade att det med hänsyn till

förtroendet för personröstningen är viktigt att väljarnas åsikter tillåts slå

igenom i valresultatet. Den intressekonflikt som föreligger mellan partiernas

och väljarnas krav på inflytande måste beaktas, men avvägningen bör ske så att

väljarnas förtroende för systemet upprätthålls och förstärks. Vidare uttalade

kommittén att de val med personröstning som hittills hållits indikerar att nivån

på spärren i vart fall bör närma sig den av Personvalskommittén förespråkade

lägsta nivån för en spärr, dvs. fem procent. Trots det anförda föreslog

kommittén ingen sänkning av nivån utan fann att en sådan borde anstå till dess

personvalet prövats i full skala. Nomineringsrätts- och valkretskommitténs

betänkande har över lag bemötts positivt i denna fråga.

 Enligt regeringens bedömning är den av Personvalskommittén och

Nomineringsrätts- och valkretskommittén förespråkade försiktighetsprincipen en

lämplig väg att gå. Detta innebär att spärrnivån i ett inledningsskede sätts

något högre för att om så beslutas, senare kunna justeras nedåt. Detta innebär

att de nivåer som partierna tidigare kommit överens om skall vara desamma som nu

föreslås i den nya vallagen, dvs. åtta respektive fem procent.

6.3 Kandidaturvalet

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Ledamöter och ersättare skall i första hand|

| utses på grundval av sina personliga röster och i andra hand på |

| ett jämförelsetal beräknat på ett oreducerat röstvärde. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Personvalskommitténs (SOU 1993:21) och Nomineringsrätts- och

valkretskommitténs (SOU 1996:66) förslag motsvarar regeringens.

 Remissinstanserna har ställt sig positiva till kommittéernas förslag eller

lämnat dem utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Personvalsinslaget i valsystemet skall lyftas

fram genom tillämpning av den modifierade danska modellen. Personvalskommittén

resonerade mot bakgrund av modellen kring hur konkurrensen mellan kandidater som

inte nått över spärren skulle lösas. Kommittén stannade för att man vid

ordnandet av kandidater enligt heltalsmetoden skulle bortse från dem som blivit

valda på personröster. Nomineringsrätts- och valkretskommittén kom till samma

slutsats vid sin utvärdering av valen med personröstning.

 Mot bakgrund av det anförda föreslår regeringen att ledamöter i första hand

skall utses på personliga röster. Om inte tillräckligt många ledamöter kan utses

enligt det sagda skall kandidaterna ordnas genom beräkning av ett jämförelsetal

enligt den i dag tillämpade heltalsmetoden. Därvid bortses från kandidater som

utsetts på personröster och beräkningen skall ske efter ett oreducerat

röstvärde.

6.4 Ersättarsystemet och den s.k. dubbelvalsavvecklingen

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Personrösterna får fullt genomslag också på|

| ersättarsidan. Ersättare skall utses på sina personliga röster |

| oavsett från vilken valsedelstyp rösterna härrör. Detsamma skall|

| gälla för dubbelvalsavvecklingen. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Personvalskommittén (SOU 1993:21) föreslog att personrösterna

skulle få betydelse för ersättarordningen endast om listtroheten bevarades.

Nomineringsrätts- och valkretskommitténs (SOU 1996:66) förslag innebär att

personrösterna skall beaktas oavsett från vilken valsedelstyp de kommer vilket

motsvarar regeringens. En ledamot var skiljaktig och menade att dagens

ersättarregler skulle tillämpas oavsett om ledamoten utsetts på personröster

eller genom beräkning av ett jämförelsetal enligt heltalsmetoden.

 Remissinstanserna har ställt sig positiva till Nomineringsrätts- och valkrets-

kommitténs förslag eller lämnat det utan erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Ersättarsystemet fick enligt

Personvalskommitténs förslag en utformning som anslöt till ett listtroget sätt

att utse ersättare. Det innebar att personröster endast beaktades om de kom från

en lista som varit med och utsett ledamoten. Ett sådant system medför stora

problem vid sammanräkningen och mandat-fördelningen på sätt som

Nomineringsrätts- och valkretskommittén tydligt visat på. För att förenkla

systemet med ett ökat personvalsinslag föreslår regeringen att personrösterna

också på ersättarsidan får fullt genomslag för det fall en kandidat fått

personröster över spärren. Eftersom reglerna om dubbelvalsavveckling bygger på

ersättarreglerna kommer personrösterna att få genomslag fullt ut också vid

dubbelvalsavveckling.

6.5 Redovisning av valfinansiering

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Något förslag om reglering av redovisning|

| av partiernas valfinansiering bör inte nu läggas fram. I |

| avsaknad av sådan reglering förutsätts att partierna liksom i dag|

| öppet redovisar hur de finansierar sina valkampanjer. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Personvalskommittén (SOU 1991:21) och Nomineringsrätts- och

valkretskommittén (SOU 1996:66) lämnade inget författningsförslag i frågan men

förespråkade öppenhet i redovisningen.

 Remissinstanserna lämnade de synpunkter som de nämnda kommittéerna gav i

frågan utan erinran. Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Umeå universitet anser

emellertid att det i ett modernt demokratiskt samhälle måste vara möjligt att

garantera medborgarna insyn i partiernas och kandidaternas ekonomiska

förhållanden.

 Skälen för regeringens bedömning: I Sverige finns det inga bestämmelser som

särskilt reglerar hur de politiska partierna skall redovisa hur de finansierat

sin verksamhet vid valen. Annan lagstiftning kring partiernas och kandidaternas

ekonomi runt valkampanjer är också mycket begränsad. De är därför oförhindrade

att spendera de medel de önskar i samband med en sådan kampanj. De kan också i

princip fritt ta emot bidrag från olika bidragsgivare. Den vanligaste formen av

stöd är emellertid det statliga och kommunala partistödet. De begränsningar som

finns är i praktiken knutna till de som finns i partistödssystemet.

 Även om det inte finns någon tvingande reglering på området finns en tradition

och en överenskommelse mellan partierna som innebär att de redovisar sina

intäkter och kostnader på riksplanet. Redovisningen sker på en särskild blankett

och sker vid förfrågan.

 Under arbetet med det ökade personvalsinslaget har frågan om oönskade effekter

på personvalsinslaget tagits upp bl.a. utifrån finansieringen. Vid införandet av

lagen om val till Europaparlamentet berörde konstitutionsutskottet frågan (bet.

1994/95:KU40 s. 15). Utskottet underströk starkt behovet av en öppen redovisning

av kampanjmedel vid ett ökat inslag av personval. Enligt utskottets mening borde

det noga övervägas vilka åtgärder som kan och bör vidtas för att åstadkomma den

eftersträvade öppenheten. Riksdagen lämnade uttalandet utan erinran.

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén anförde att de utvärderingar som

gjorts av valen med personröstning inte visat att några ovidkommande ekonomiska

hänsyn avgjort vem som utsetts. Kommittén menade att det saknades skäl att

överväga någon reglering. Som ett exempel på hur redovisningen kan formaliseras

hänvisade kommittén till ett avtal mellan partierna i Solna kommun.

 Mot bakgrund av resultatet av den utvärdering som gjorts om kampanjmedel i

samband med det ökade inslaget av personröstningen anser regeringen att det i

dagsläget saknas skäl att föreslå någon reglering. Givetvis skall utvecklingen

följas mycket noga. Skulle det visa sig att ovidkommande ekonomiska faktorer

påverkar utfallet av valet får regeringen återkomma i den frågan.

 Regeringen vill framhålla vikten av den frivilliga regleringen och att det i

den tas fram enhetliga riktlinjer för hur den öppna redovisningen skall komma

till stånd. Ansvaret för detta måste åvila partierna.

 Partierna kan givetvis inte ta ansvar för hur enskilda kandidater lägger upp

sina personliga valkampanjer vilket dock inte borde förhindra partierna från att

utforma generella rekommendationer om förfarandet.

7 Den fria nomineringsrätten

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: För att underlätta personröstningen, hindra|

| missbruket av den fria nomineringsrätten och möjliggöra en säker|

| och snabb sammanräkning begränsas den fria nomineringsrätten i |

| vissa avseenden. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Personvalskommittén föreslog i betänkandet Ökat personval

(SOU 1993:21) en förhandsanmälan av partier vid val. Nomineringsrätts- och

valkretskommittén behandlade frågan om missbruket av den fria nomineringsrätten

och föreslog i sitt första betänkande Vissa valfrågor (SOU 1995:143) i första

hand en ordning med fullständiga offentliga valförberedelser omfattande anmälan

både av partier och kandidater. Som alternativ föreslogs ett tydligare

straffansvar för missbruk av den fria nomineringsrätten. Kommittén kopplade ihop

frågan om den fria nomineringsrätten med personvalsinslaget i slutbetänkandet

Utvärderat personval (SOU 1996:66) och föreslog en ordning med frivillig anmälan

av kandidater. Förslagen i det senare betänkandet överensstämmer med

regeringens.

 Remissinstanserna: Personvalskommitténs förslag om obligatorisk

förhandsanmälan godtogs i det stora hela av remissinstanserna.Beträffande

Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förstahandsalternativ i det första

betänkandet om fullständiga offentliga valförberedelser är endast ett fåtal

remissinstanser negativa. De samhällsvetenskapliga fakulteterna vid

universiteten i Stockholm, Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN] och Umeå samt Länsstyrelsen i

Östergötlands län avstyrker eller ställer sig tveksamma till förslaget. Motivet

till detta är att de anser att principen om den fria nomineringsrätten är så

värdefull att den inte bör inskränkas samt att en inskränkning av principen kan

leda till negativa reaktioner bland väljarna.

 Den övervägande delen av remissinstanserna är positiva till förslaget om

fakultativ anmälan av kandidater för partier som registrerat partibeteckning. De

samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universiteten i Stockholm, Uppsala och

Umeå avstyrker eller ställer sig tveksamma till förslaget. Motivet för detta är

detsamma som för deras inställning till fullständiga offentliga

valförberedelser.

 Skälen för regeringens förslag: Principen om den fria nomineringsrätten har

kallats en hörnsten inom det svenska valsystemet. Den fria nomineringsrätten kan

i korthet sägas innebära att väljarna på valdagen har rätt att fritt välja

vilket parti de önskar rösta på samt själva bestämma vilka kandidater de vill

rösta på. I detta ligger således att väljarna kan komponera egna namnvalsedlar

genom att stryka eller skriva till kandidater på valsedlarna. Den fria

nomineringsrätten har emellertid på olika sätt missbrukats under den tid som

rätten funnits. För att hindra missbruket infördes år 1935 regler som innebar

att partierna fick möjlighet att registrera en partibeteckning. För att skydda

partiets beteckning skall kandidater till ett visst antal - dock inte alla -

anmälas. Skyddet uppkommer numera genom att de två första namnen på en valsedel

för ett visst parti måste vara anmälda för att namnen skall beaktas vid

mandatfördelning inom partiet.

 De argument som talar för att den fria nomineringsrätten skall stå kvar

oförändrad framgår av vissa remissinstansers tveksamma inställning till

inskränkningar i den fria nomineringsrätten. Tanken är att den fria

nomineringsrätten ger väljarna en sådan frihet att de i största möjliga mån

tillåts att påverka valet av ledamöter. Detta sägs i slutändan borga för ett

högt valdeltagande. Emellertid har det visat sig att den fria nomineringsrätten

mycket sällan påverkat ledamotsvalet. Nomineringsrätts- och valkretskommittén,

liksom tidigare kommittéer, pekar t.ex. på att det krävs att mer än 50 procent

av alla väljare stryker samma kandidat för att strykningarna skall få effekt.

Detta har i realiteten inneburit att strykningarna i riksdagsval aldrig avgjort

vem som blivit vald. Vid kommunala val har strykningar haft endast en mycket

begränsad effekt. På liknande sätt förhåller det sig med av väljarna tillskrivna

namn. Endast i ett fåtal fall i mindre kommuner och i val till kyrkofullmäktige

har tillskrivna namn lett till att den tillskrivna kandidaten valts in. Detta

har huvudsakligen rört sig om partier som inte gått fram med tillräckligt många

egna kandidater i valet och som fått en oväntad framgång i valet.

 Det visar sig således att den fria nomineringsrätten i mycket liten omfattning

medverkar till att väljarna faktiskt påverkar ledamotsvalet. Från principiella

utgångspunkter synes det mer riktigt att låta de särskilda personrösterna vara

de som avgör vilken kandidat som utses. Den modifierade danska modellen är också

utformad så att den ger väljarna en reell möjlighet att utöva inflytande på

personvalet.

 Det nuvarande valsystemet bygger vid utseende av ledamöter i princip

uteslutande på partiernas nomineringar. De olika namnvalsedlar som partierna går

fram med i valen styr i själva verket helt ordningen mellan kandidaterna. Den

frihet som tillkommer väljaren är att välja mellan partiernas olika

namnvalsedlar. Det är också mot bakgrund av bristen på väljarinflytande som det

rena partivalssystemet kritiseras och det ökade personvalsinflytandet arbetades

fram. Det framstår därför närmast som vilseledande att hävda att den fria

nomineringsrätten är det som leder till störst väljarinflytande i det nya

svenska valsystemet med ökat inslag av personval. Som tidigare nämnts är det i

stället det framtida valsystemets utgångspunkt att det är personmarkeringarna

som skall styra ordningen bland kandidaterna.

 Ett annat argument för den fria nomineringsrätten är att den utgör en

säkerhetsventil mot maktmissbruk inom partierna. Genom ett system där alla namn

skall vara anmälda av partiet för att räknas kan en minoritet inom partiet inte

gå fram med en s.k. spränglista med sina kandidater. Detta argument har också

samband med att det motverkar partisplittring om minoriteten kan gå fram med en

egen namnlista. Det är givet att ett system med anmälda kandidater medför att

partiernas ansvar för nomineringsprocessen ökar än mer. De undersökningar som

hittills gjorts beträffande nomineringsprocessen har rört förhållandena enligt

det tidigare rena partivalssystemet. Det är därför svårt att dra några säkra

slutsatser för det framtida systemet med ett ökat inslag av personval.

Undersökningarna visar dock att partierna tar stor hänsyn till minoriteter inom

partierna och opinionen i samhället. Vid valet år 1994 fanns således endast sju

riktiga spränglistor där partiet inte tagit kostnadsansvaret för en viss

namnvalsedel. Det kan antas att partierna i framtiden, då väljarna getts

möjlighet att lämna en särskild personröst, måste vara mycket följsamma vid

nomineringsprocessen. Sammanfattningsvis finns det således inte någon påtaglig

anledning att befara att partierna skulle lämnas för stor makt om en

inskränkning av den fria nomineringsrätten infördes.

 Det finns också skäl som mera självständigt talar för en ordning med anmälda

kandidater. Ett sådant är att kandidaterna måste framhävas mera i ett system med

ökat inslag av personval. Anmälan av kandidaterna gör det i viss mån enklare för

väljarna att orientera sig bland kandidaterna. Anmälningsförfarandet medverkar

således till bättre ordning och ökad klarhet vid valen. Ett system där endast

två kandidater skulle stå överst på valsedeln bidrar däremot, som bl.a. valet

till Europaparlamentet visade, till att det uppstår förvirring kring

valsystemet. Det är då en fördel med ett system där alla kandidater anmäls.

 Ytterligare ett skäl för en ordning med anmälda kandidater är det missbruk som

är möjligt på grund av friheten att komponera egna listor. Det missbruk som

Nomineringsrätts- och valkretskommittén i första hand pekade på är bruket av

s.k. piratlistor. Detta innebär ett otillbörligt utnyttjande av ett partis

beteckning. Förfarandet går ut på att man utnyttjar ett etablerat partis

beteckning och under de två för partiet anmälda kandidaterna sätter upp egna

kandidater som inte vare sig tillhör eller sympatiserar med partiet, utan

snarare har åsikter som går rakt mot de idéer som partiet står för. Vid

kommunalvalen år 1994 erövrade kandidater tre mandat från ett etablerat parti på

detta sätt. Förfarandet det är särskilt allvarligt för förtroendet för systemet

om personer kan ta sig in på mandat som egentligen gäller för en åsiktsriktning

som väljaren inte stödjer. Genom ett anmälningsförfarande för kandidaterna kan

sådana missbruk effektivt hindras.

 I detta sammanhang måste också den effekt personvalet får på sammanräkningen

uppmärksammas. Det står nämligen klart efter försöksvalen med personröstning

samt valet till Europaparlamentet att möjligheterna till en snabb och riktig

sammanräkning försvåras genom införandet av personröstning. Genom ett

anmälningsförfarande för kandidater för de partier som registrerat

partibeteckning kan sammanräkningen göras mycket enkel. Sammantaget med

regeringens förslag beträffande strykningar och tillskrivna namn (se avsnitt

7.2) torde personvalet inte försvåra sammanräkningen i förhållande till vad som

gäller i dag.

 Den frihet som nu gäller i nomineringsfrågan torde vara unik i ett

internationellt perspektiv. I praktiskt taget alla andra demokratiska länder

förekommer offentliga valförberedelser i någon form. Det kan inte hävdas att

valen i dessa länder skulle vara mindre fria än de som förekommer i Sverige.

 Principen om den fria nomineringsrätten utgör en viktig del av det svenska

valsystemet vars betydelse inte skall underskattas. Emellertid saknas skäl att

anta att en inskränkning i form av frivillig anmälan av kandidater allvarligt

skulle påverka t.ex. valdeltagandet. En sådan inskränkning av den fria

nomineringsrätten skall vägas mot de fördelar som systemet medför i form av

ordning vid valen. Det är också väsentligt att, så som varit fallet utomlands

sedan lång tid, skapa så goda förutsättningar som möjligt för det ökade inslaget

av personval. Slutligen är det av vikt för mandatfördelningen mellan partierna,

men framför allt också för mandatfördelningen inom partierna att sammanräkningen

kan ske på ett så enkelt sätt som möjligt.

 Vid en avvägning mellan skälen för och emot en inskränkning av den fria

nomineringsrätten finner regeringen att den frivilliga ordning som

Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslagit i betänkandet Utvärderat

personval (SOU 1996:66) har sådana fördelar att den mot bakgrund av det införda

personvalsinslaget uppväger den inskränkning i den fria nomineringsrätten som

anmälningsförfarandet medför. Det bör alltså införas en ordning där samtliga

kandidater skall anmälas för partier som valt att registrera sin

partibeteckning. Vidare anser regeringen att de särskilda personrösterna i

första hand skall avgöra vilken kandidat som blir vald (se avsnitt 7.1). Som

framgår nedan av avsnitt 7.2 föreslår regeringen att strykningar av kandidatnamn

på valsedlar inte skall beaktas vid sammanräkningen. Tillskrivna namn skall inte

beaktas på valsedlar för partier som registrerat beteckning och anmält

kandidater.

 Genom att välja en ordning med frivillig anmälan av samtliga kandidater,

undviker man också de mera långtgående inskränkningar av den fria

nomineringsrätten som Nomineringsrätts- och valkrets-kommittén föreslog i sitt

första betänkande. Ett utökat straffrättsligt ansvar behövs inte heller. Det

blir inte heller nödvändigt med en ordning där partierna skall anmäla sig i

förväg som Personvalskommittén föreslog (SOU 1993:21).

7.1 En frivillig reglering om anmälan av samtliga kandi-dater för partier

som registrerat partibeteckning

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: En frivillig reglering om anmälan av |

| kandidater införs till 1998 års val. De partier som väljer att |

| registrera sin partibeteckning måste anmäla samtliga sina |

| kandidater i valet. Om inte kandidater anmäls gäller den fria |

| nomineringsrätten. |

| Nuvarande regler om att endast några kandidater måste anmälas|

| och att två kandidater måste stå överst på en namnvalsedel |

| utmönstras från den nya vallagen. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog en frivillig

reglering om anmälan av kandidater för partier som registrerat partibeteckning i

slutbetänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66). Förslagen i slutbetänkandet

överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Den övervägande delen av remissinstanserna är positiva till

Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag om frivillig anmälan av

kandidater för partier som registrerat partibeteckning. Som tidigare nämnts har

de samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universiteten i Stockholm, Uppsala och

Umeå avstyrkt eller ställt sig tveksamma till förslaget.

 Bakgrund: De nuvarande reglerna om skydd för partibeteckning och anmälan av

kandidater är utformade på följande sätt. Ett parti som vill skydda sin parti-

beteckning kan ansöka om registrering hos Riksskatteverket. Registrering får ske

om partibeteckningen består av eller innehåller ord, partiet inte utgör en

underavdelning av en politisk sammanslutning, ansökan biträds vid registrering

till riksdagsval av 1 500, vid val till landstingsfullmäktige av minst 100 och

för val till kommunfullmäktige minst 50 röstberättigade medlemmar samt att

partibeteckningen inte är förväxlingsbar med annan registrerad sådan eller sådan

beteckning som blivit avregistrerad efter namnbyte för högst fem år sedan.

Skyddet som ges genom registreringen kan i första hand ses som ett

administrativt skydd för partibeteckningen. Genom registreringen hindras att

andra förväxlingsbara partibeteckningar regist-reras.

 En partibeteckning som registrerats för riksdagsval gäller för de kommunala

valen i hela landet. En registrering för val till landstingsfullmäktige gäller

för val till kommunfullmäktige i kommuner inom landstinget.

 När registrering skett uppstår skyddet genom att ett visst antal kandidater

anmäls. Alla kandidater behöver inte anmälas enligt det system som gäller i dag.

För varje parti som registrerat partibeteckning måste det finnas anmälda

kandidater till ett antal av minst fyra och högst mellan femton och trettio

beroende på vilket val det är fråga om. Skyddet för partibeteckningen ligger i

att en valsedel alltid som första namn skall ta upp två anmälda kandidater. Om

någon av de två första kandidaterna inte är anmäld eller om de anmälda

kandidaterna stryks, räknas endast den partibeteckning som finns på valsedeln.

Härigenom försvåras i viss mån genomförandet av s.k. piratlistorna.

 Skälen för regeringens förslag: Det beskrivna systemet innebär, med det ökade

inslaget av personval, att det är oklart vilket genomslag väljarnas preferens

för en kandidat får. Sammanställt med ett system med strykningar blir detta än

mer oklart för väljarna. Det uppfattas också som att alla kandidater som finns

på namnvalsedlarna är anmälda. Av det som nu sagts framgår att systemet måste

ändras och bli mer lättillgängligt och väljarvänligt . Som framgår av

föregående avsnitt bör systemet enligt regeringens mening utformas enligt det

förslag som Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog i betänkandet

Utvärderat personval (SOU 1996:66). Detta system kan i korthet beskrivas på

följande sätt.

 Registrering av partibeteckning skall alltjämt vara frivillig. Om ett parti

väljer att registrera partibeteckningen skall detta ske enligt samma

förutsättningar som enligt dagens regler. Med en sådan ordning krävs inga

grundlagsändringar, vilket innebär att systemet kan användas redan vid 1998 års

val. Reglerna om registrering av partibeteckning

leder till att en beteckning som registreras för ett parti för valet till

riksdagen också är registrerad för samtliga kommunala val i landet. På

motsvarande sätt blir en partibeteckning för ett parti som registreras för val

till landstingsfullmäktige också gällande för samtliga val till

kommunfullmäktige i de kommuner som ligger inom landstinget.

 Enligt det föreslagna systemet måste samtliga kandidater för ett parti anmälas

i alla de val som partiet ställer upp i för att skydd skall uppstå. Andra namn

än de anmälda beaktas inte för ett sådant parti. Skulle partiet inte både ha

registrerat partibeteckning och anmält kandidater i ett val finns inget skydd

för beteckningen i det valet. Den fria nomineringsrätten gäller för dessa fall

fullt ut och tillskrivna kandidater skall sålunda räknas.

 Regeringen förslag medför att två parallella system kommer att finnas. Ett

system innebär att partierna kan välja att skydda sin beteckning. För dessa fall

inskränks den fria nomineringsrätten. Det andra systemet är däremot fritt vad

gäller nomineringsrätten. Detta gäller för de partier som inte registrerat

partibeteckning och anmält kandidater. För dessa partier gäller att väljarna

fritt kan skriva till kandidater vid valet. Det är också möjligt att bilda ett

parti genom att på valdagen skriva till en beteckning på en blank valsedel.

Detta innebär att möjligheten enligt det nuvarande systemet att kort före ett

val gå fram med en ny partibildning utan att anmälningsförfarandet iakttagits

behålls.

7.2 Strukna och tillskrivna kandidatnamn

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Strykningar av namn på valsedlar skall inte|

| beaktas vid sammanräkningen. Inte heller skall tillskrivna namn |

| för de partier som registrerat partibeteckning och anmält |

| kandidater beaktas vid sammanräkningen. |

--------------------------------------------------------------------

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog i delbetänkandet Utvärderat

personval (SOU 1996:66) en ordning som överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna har i huvudsak ställt sig positiva till Nominerings-rätts-

och valkretskommitténs förslag eller lämnat det utan erinran. De

samhällsvetenskapliga fakulteterna vid universiteten i Stockholm, Uppsala och

Umeå avstyrker eller ställer sig tveksamma till förslaget. Detta grundar sig på

överväganden kring den fria nomineringsrätten.

 Skälen för regeringens förslag: Utgångspunkten för det valsystem som skall

införas till de allmänna valen år 1998 är att det skall vara ett partival. Det

personvalsmoment som knutits till det ursprungliga systemet innebär att väljarna

ges en reell möjlighet att påverka valet av de personer som skall sitta i de

beslutande församlingarna. Behovet av möjligheten till negativa yttringar, så

som t.ex. strykningar, kan under dessa förhållanden ifrågasättas. Den

personvalsreform som nu skall införas bygger i stället på en syn som innebär att

väljarna i en positiv handling skall ange vem de helst vill se bli vald. Den

föreslagna modellen är sådan att den på ett enkelt och positivt sätt anger hur

kontakterna mellan väljare och kandidater kan utvecklas och förbättras.

 Det har under remissförfarandet hävdats att det i möjligheten till strykningar

ligger en psykologisk effekt. Väljarna kan genom strykningar visa sitt ogillande

med viss kandidat. Emellertid bör denna effekt ställas mot hur strykningarna

påverkar valresultatet. Det har aldrig i ett riksdagsval hänt att namnordningen

förändrats på grund av strykningar. Det hänger samman med att det i princip

krävs att mer än femtio procent av väljarna enar sig bakom en och samma

strykning för att strykningen skall kunna få genomslag. Det synes sålunda som om

hittillsvarande system endast gett ett sken av väljarinflytande.

 Möjligheten att skriva till ett namn har endast i mycket speciella fall haft

någon reell betydelse när det gäller att bestämma namnordningen inom ett parti.

Om tillskrivna namn inte skulle beaktas, påverkar det inte i någon egentlig

mening ett personvalssystem. Skulle en ordning med förhandsanmälda kandidater

införas är detta förhållande än mer uppenbart. Möjligheten att skriva till namn

måste dock anpassas till det system för anmälan av kandidater som införs.

 Regeringen finner mot bakgrund av det anförda att möjligheten att skriva till

nya kandidater på valsedlarna samt möjligheten att stryka kandidater från

namnvalsedlar kan förändras. Detta bör bl.a. ske på så sätt att tillskrivna namn

inte beaktas vid sammanräkningen. Emellertid bör denna förändring begränsas till

att gälla valsedlar för de partier som registrerat partibeteckning och anmält

kandidater. För partier som inte anmält kandidater är det en fördel om

kandidater kan skrivas till. På så sätt undviker man nämligen att det uppstår

tomma stolar för partier som inte etablerat sig och anmält kandidater.

 Strykningarna av kandidatnamn är en negativ väljaryttring. Med införandet av

den föreslagna modellen för personröstning ges väljarna möjlighet att på ett

positivt sätt ange sina preferenser för en viss kandidat. Behovet av möjligheten

till strykning av kandidatnamn bortfaller i stort. Strykningar bör därför enligt

regeringens mening inte beaktas på valsedlar för något parti.

 Innebörden av den nu skisserade ordningen blir att principen om den fria

nomineringsrätten inskränks men inte på ett sådant sätt att det lär få några

reella följder för valresultatet. I gengäld uppnår man att sammanräknings-

förfarandet förenklas väsentligt samt att ett snabbt och säkert valresultat kan

garanteras. Det skall också framhållas att de föreslagna förändringarna innebär

att rösten alltid tillgodoräknas partiet och att de av partiet nominerade och

anmälda kandidaterna alltid räknas.

 De regler som nu föreslås ger sammantagna med att kandidater för partier med

registrerad partibeteckning skall anmälas, alltså goda förutsättningar för

korrekt och snabb sammanräkning av röster. För de partier som får mandat, vilka

i allt väsentligt endast torde utgöras av partier som registrerat partibeteck-

ning och anmält kandidater, skall sammanräkningar för att utse ledamöter och

ersättare vidtas. I och med att strykningar och tillskrivna namn inte beaktas

för parti som registrerat partibeteckning och anmält kandidater kommer samman-

räkningen att förenklas. Kandidaterna har preliminärt granskats redan vid

anmälan och kan på grundval av beställningarna av valsedlar läggas in i det för

valen framtagna ADB-stödet. Mindre arbete krävs för bedömning av valsedlar och

säkerheten ökar. På så sätt kan förutses att sammanräkningsförfarandet kan

underlättas så att tiderna för sammanräkningen inte överskrids.

 En fråga som aktualiseras i detta sammanhang är hur tillskrivna och strukna

kandidater skall behandlas av valmyndigheterna. Strykningar kan ge partierna

vissa möjligheter att fånga upp signaler om att vissa kandidater är mindre

populära. Det är dock inte nödvändigt att räkna strykningar för att sammanräkna

valresultatet och de skall inte heller ingå i sammanräkningen av valet. Däremot

har valmyndigheterna en allmän serviceskyldighet. Vid valet till

Europaparlamentet fick Kristdemokraterna inte minst fyra procent av rösterna i

landet. Personrösterna för partiets kandidater räknades här först sedan valet

sammanräknats endast på det sätt som var omedelbart relevant för den slutliga

mandatfördelningen. Detta förfarande har Justitieombudsmannen inte funnit

anledning att kritisera (JO dnr 3589-1995). Motsvarande förfaringssätt kan

tillämpas för det fall det skulle föreligga ett intresse av att få strykningarna

redovisade. Det bör således vara möjligt att efter den egentliga sammanräkningen

av omedelbar betydelse för mandatfördelningen också kontrollera om strykningar

av viss omfattning förekommer. De föreslagna reglerna utesluter inte en sådan

ordning.

8 Nytt röstlängdsförfarande m.m.

8.1 Kortare tid mellan kvalifikationsdag och valdag

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Kvalifikationsdagen för rösträtt bestäms till|

| 30 dagar före valdagen. Tiden för förtidsröstning på posten kortas|

| från 24 dagar till 18 dagar före valdagen. Systemet med en |

| alltid gällande röstlängd ersätts med ett system där röstlängden bara|

| tas fram då det skall hållas ett val eller en omröstning. |

--------------------------------------------------------------------

 1993 års vallagskommittés förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens.

 Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget.

Skattemyndigheten i Stockholms län anser dock att kvalifikationsdagen bör

bestämmas till 45 dagar före valet. Även andra skattemyndigheter samt några

länsstyrelser uttrycker oro för att tidsramarna blir för korta. Några

skattemyndigheter framhåller vikten av att tillförlitlig teknisk utrustning

finns att tillgå och av en väl fungerande organisation. Samhällsvetenskapliga

institutionen vid Umeå universitet är kritisk till inskränkningen av tiden för

förtidsröstningen på posten.

Skälen för regeringens förslag

Kvalifikationsdagen

I den nu gällande vallagen är det, som redan framgått, förhållandena den 1 juli

som bestämmer om en person med rösträtt också skall vara berättigad att delta i

ett kommande val. Detta innebär att vid ordinarie val är det således

folkbokföringsuppgifterna mer än två månader före valdagen som bildar

utgångspunkten. Det har sedan länge ansetts som viktigt att man vid utformningen

av röstlängdsförfarandet strävar efter att så många som möjligt av dem som på

valdagen faktiskt uppfyller kraven för rösträtt också skall vara upptagna i

röstlängden och därmed få delta i valet. Detta är också regeringens

utgångspunkt. Av olika skäl - röstlängderna måste framställas, allmänheten skall

ges tillfälle att granska längderna osv. - måste dock längderna bygga på

förhållanden som var kända viss tid före valdagen. Den tid som för närvarande

löper från kvalifikationsdagen den 1 juli till valdagen, mer än två månader, är

oacceptabelt lång.

 Det är framför allt lokaldemokratiska skäl som talar för att

kvalifikationsdagen bör läggas betydligt närmare valdagen än nu. Detta hänger

samman med att de väljare som flyttar under sommarmånaderna så långt det är

möjligt skall kunna få rösträtt i sin nya kommun.Kvalifikationsdagen bör således

bestämmas på ett sådant sätt att uppgifterna i den röstlängd som kommer till

användning är så aktuella som möjligt.

 Med denna utgångspunkt måste också det nuvarande systemet med en fast, alltid

given, bestämd kvalifikationsdag, ifrågasättas. Dagens tids-bestämning med den 1

juli som utgångspunkt är avpassad för de ordinarie val som hålls i september och

för valen till kyrkofullmäktige m.m. som hittills hållits i oktober.

 Däremot innebär det nuvarande systemet att om t.ex. extra val hålls under

våren, kommer uppgifterna i röstlängden att spegla förhållanden relativt långt

tillbaka i tiden. Till detta kommer att det skall hållas val till

Europaparlamentet i juni månad vart femte år, nästa gång år 1999. Med den

nuvarande fasta giltighetstiden för röstlängderna skulle detta betyda att

uppgifterna i röstlängden vid val till Europaparlamentet kommer att vara närmare

ett år gamla.

 I stället för en röstlängd med fast giltighetstid anser regeringen att det bör

införas ett system där röstlängden bara tas fram när det skall hållas val,

folkomröstning eller annan omröstning. En sådan röstlängd bör tas fram inför

ordinarie val till riksdagen, landstings- och kommun-fullmäktige liksom om det

utlyses extra val eller omval till riksdagen eller vid omval till landstings-

eller kommunfullmäktige. Röstlängderna skall också tas fram vid val till

Europaparlamentet, inför rådgivande folkomröstning i hela landet och vid

folkomröstning i grundlagsfråga. Röstlängd och röstkort för ett visst landsting

eller en kommun bör också kunna tas fram inför lokala folkomröstningar. Även vid

det kommande valet till kyrkofullmäktige eller direktvalda kyrkoråd under hösten

1997 bör en röstlängd tas fram enligt det nu föreslagna systemet.

 1993 års vallagskommittés förslag med en kvalifikationsdag som inte är bestämd

till ett visst datum utan i stället knuten till en viss period före valdagen,

skapar förutsättningar för detta.

 Med den utgångspunkt som ovan angetts, nämligen att tiden mellan

kvalifikationsdagen och valdagen bör sättas så kort som det är möjligt,

samtidigt som det fortfarande finns en möjlighet att granska röstlängderna och

att administrera röstlängderna, bör kvalifikations-dagen kunna bestämmas till 30

dagar före valdagen.

 Regeringen föreslår således att kvalifikationsdagen bestäms till 30 dagar före

valdagen vid ordinarie val till riksdagen, landstings- och kommunfullmäktige.

Motsvarande bör också gälla vid extra val eller folkomröstningar som inte sker i

samband med ordinarie val samt vid val till Europaparlamentet.

Förtidsröstningen på posten

Enligt nuvarande reglering börjar poströstningen 24 dagar före valdagen.

Röstning på posten kräver att väljaren har ett röstkort. Med det nya systemet

med en kvalifikationsdag 30 dagar före valdagen går det inte att, vid ordinarie

val, garantera att alla väljare kan få sina röstkort innan förtidsröstningen på

posten börjar. Det är emellertid väsentligt att väljarna när poströstningen

startar också har fått sina röstkort. Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid

Umeå universitet har i sitt remissvar uttalat kritik mot en sådan inskränkning.

Fakultetsnämnden pekar på att poströstningens generösa bestämmelser i hög

utsträckning bidragit till att upprätthålla ett internationellt sett högt

valdeltagande i vårt land.

 Ett stort antal väljare väljer att poströsta. Omkring 35 procent av väljarna

har under de senaste ordinarie valen valt denna form av röstning. Poströstningen

har tveklöst utvecklats till en form för röstning som har en kraftig inverkan på

valdeltagandet. Sett ur ett mer principiellt perspektiv vore det i och för sig

att föredra om dessa väljare kunde och ville rösta på valdagen. Inte minst för

att valrörelsen är som mest intensiv de sista veckorna före valdagen borde så

många väljare som möjligt få chansen att ta del av innehållet i den politiska

debatt som förs strax före valet, innan de röstar. Som redan konstaterats har

dock möjligheten att rösta i förtid genom poströstning stor betydelse i det

svenska valsystemet. Särskilt i glesbygder är det en service som är av stor

vikt. Poströstningen utgör därför ett angeläget komplement till röstningen i

vallokal när det gäller att uppnå ett högt valdeltagande. Regeringen överväger

därför inte några mer grundläggande ingrepp i förtidsröstningen. Samtidigt är

det av betydelse i sammanhanget att konstatera att det bara är ett fåtal av

dessa väljare som röstar under de första dagarna i poströstningsperioden. Av det

totala antalet poströstande är det endast omkring 2-3 procent som röstar under

de inledande dagarna.

 För framställning av röstkort visar Riksskatteverkets rapport Nytt system för

framställning av röstlängder och röstkort att det är möjligt att framställa en

försändelse med röstkort och informationsfolder på tre till fyra dagar. I den

tiden ingår inläsning av data, framställning av försändelser, sortering samt

avlämning för postbefordran. Kostnaderna för att skicka försändelserna som A-

post beräknas uppgå till ungefär 17 miljoner kronor. Kostnaden för B-post uppgår

till ungefär 15 miljoner kronor. Riksskatteverket har mot denna bakgrund

föreslagit att förtidsröstningen på posten kortas ytterligare 2-3 dagar i

förhållande till kommitténs förslag. Genom att skjuta på tidpunkten skulle det

utan vidare gå att använda B-post och en besparing på ca 2 miljoner kronor

skulle således kunna ske.

 Vid en avvägning av det välmotiverade intresset av att låta kretsen av de som

får rösta bestämmas genom en kvalifikationsdag som ligger så nära valdagen som

möjligt och intresset av en tidig poströstning, menar regeringen att det kan

övervägas att korta ned tiden för förtidsröstningen på posten. En sådan

inskränkning torde kunna antas få endast en marginell betydelse för väljarna.

Det finns inte heller något underlag för ett påstående att de relativt få

väljare som hittills röstat de första dagarna, skulle sakna möjlighet att delta

i kommande val trots att förtidsröstningen påbörjas något senare. Mot den

bakgrunden menar regeringen att tiden för poströstning bör kunna förkortas några

dagar. Poströstningen föreslås därför börja tidigast 18 dagar före valdagen.

Självklart kommer det vara av stor vikt att Riksskatteverket som central

valmyndighet i god tid informerar väljarna om förändringen.

Tidsschemat

Rättelse av den allmänna röstlängden sker genom att väljaren kontrollerar

uppgifterna när han eller hon får röstkortet. Det är rimligt att utgå från att

väljarna bör ha minst två veckor på sig att begära rättelse. Samtidigt bör det

finnas utrymme för att skriva ut röstlängden efter att alla rättelser har förts

in. Med dessa utgångspunkter bör sista dagen för att begära rättelse av

röstlängden bestämmas till sex dagar före valdagen, dvs. sista måndagen före

valdagen. Härefter kan röstlängden skrivas ut och distribueras till valnämnderna

under veckan före valet.

 Som redan framhållits är det av yttersta vikt att, med en kvalifikationsdag

som bestäms till tiden 30 dagar före valdagen, det finns en väl fungerande

valadministrativ organisation och god teknisk utrustning. Ett antal

remissinstanser inom valadministrationen har uttryckt farhågor för att tiden

inte kommer att räcka till. 1993 års vallagskommittés tidsplan och de slutsatser

som Riksskatteverket dragit i sin rapport Nytt system för framställning av

röstlängder och röstkort visar emellertid att det är möjligt, med tillräckligt

goda säkerhetsmarginaler, att framställa röstlängder och röstkort inom 30-

dagarsfristen. Riksskatteverket har därvid redogjort för en lösning där

röstlängder framställs med central utskrift och efterbehandling. Med hjälp av

ett fastställt distributionssystem skickas sedan längderna ut till de lokala

skattekontoren. Med beaktande av bl.a. säkerhetsmarginaler skulle längderna vara

skattekontoren tillhanda under onsdagen, fyra dagar före valdagen. Efter

kontroll på lokalkontoren bör valnämnderna kunna få röstlängderna på torsdagen,

tre dagar före valdagen. Detta kan jämföras med sex dagar före valdagen år 1994.

 Som 1993 års vallagskommitté visat skulle under ett år då ordinarie val skall

hållas och valdagen är den 15 september tidsschemat se ut på följande sätt.

Schemat är justerat med hänsyn till den här föreslagna ordningen för utsändande

av röstkorten.

 - Kvalifikationsdag 16 augusti

 - Röstkorten sänds ut 20-22 augusti

 - Förtidsröstningen på posten börjar 28 augusti

 - Sista dag för rättelse 9 september

När samtliga rättelser förts in i röstlängden distribueras den till

valnämnderna.

 Riksskatteverkets förslag till rutiner och systemlösningar förutsätter

ändringar i lagstiftningen om folkbokförings- och aviseringsregistren, vilket

regeringen återkommer till i avsnitt 8.3.

8.2 Nya röstlängdsregler för utlandssvenskar

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Den särskilda röstlängden för utlandssvenskar|

| tas bort. Utlandssvenskarna tas upp i samma röstlängd som övriga|

| väljare och då i de valdistrikt som utlandssvenskarna tillhörde |

| när de utvandrade. Utlandssvenskarna får ett röstkort genom att |

| anmäla sin adress i utlandet. Den som flyttar utomlands står |

| kvar i röstlängd i minst tio år och skall kunna förlänga den tiden|

| genom att anmäla sin önskan att bli upptagen i röstlängd. En |

| avgiven röst likställs med en anmälan. |

--------------------------------------------------------------------

 1993 års vallagskommittés förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens.

 Remissinstanserna är med undantag från ett mindre antal genomgående positivt

inställda till förslaget. Två remissinstanser avstyrker förslaget;

Skattemyndigheten i Kristianstads län och länsstyrelsen i Gotlands län.

Skattemyndigheten i Gotlands län anser att frågan bör bli föremål för

ytterligare översyn. Länsstyrelsen i Kronobergs län framhåller behovet av bred

information om förslaget genomförs. Skattemyndigheten i Stockholms län menar att

inte varje adressändring som görs borde kunna leda till en registrering i

röstlängd. Först om utlandssvensken uttryckligen anger att anmälan avser

röstlängd skall villkoret vara uppfyllt, enligt skattemyndigheten.

Riksskatteverket har i sitt remissvar angett att verket delar skattemyndighetens

uppfattning att en formlös anmälan om adressändring inte kan utgöra begäran om

förlängning av den tid som en utlandssvensk får stå i röstlängden. Föreningen

Svenskar i Världen föreslår att valförfarandet ytterligare förenklas och att det

för riksdagsval bör inrättas en egen valkrets för alla svenska medborgare som

bor i utlandet.

 Skälen för regeringens förslag: Ett system där det inte alltid finns en

gällande röstlängd och där kvalifikationsdagen är flytande påverkar också

framställningen av röstlängden för de väljare som i dag tas upp i den särskilda

röstlängden, dvs. utlandssvenskarna. Nuvarande system utgår från att dessa

väljare särskilt måste ansöka om att bli upptagna i den särskilda röstlängden

för att kunna utöva sin rösträtt.

 Med en flytande kvalifikationsdag finns det dock en stor risk, framför allt

vid extra val, att flera väljare skulle förbise att det skall hållas ett val och

att de därför missar att ansöka om att tas upp i röstlängden. Ett system med

ansökningsförfarande innebär dessutom en relativt omfattande administration hos

den centrala valmyndigheten.

 Regeringens uppfattning är att systemet för röstlängdsframställning för

utlandssvenskarna så långt som möjligt bör överensstämma med vad som gäller för

svenskar boende i Sverige. Det kan på goda grunder hävdas att det är en

rättvisefråga att skapa ett system där inte en väljare bosatt utomlands skall ha

sämre förutsättningar att rösta än en väljare bosatt inom landet. Regeringens

slutsats är således att utlandssvenskarna bör tas upp i röstlängd på motsvarande

sätt som personer som är folkbokförda i Sverige. Även i ett system där

utlandssvenskarna med automatik blir upptagna i röstlängden kommer det dock att

krävas en viss aktivitet från dessa väljare. Detta hänger samman med att

utlandssvenskarna måste kunna få sina röstkort för att kunna kontrollera

röstlängdens innehåll. För att det skall vara möjligt krävs det därför att

utlandssvensken anmäler sin adress i utlandet.

 Enligt 1993 års vallagskommittés förslag skulle en sådan adressändring kunna

ske formlöst när som helst under året. Den som vill vara säker på att ett

röstkort skall sändas till honom eller henne skall naturligtvis anmäla sin

adress vid utflyttningen men också anmäla ändrad adress under utlandsvistelsen.

Den som inte anmält adress kan inte få något röstkort men står ändå upptagen i

röstlängden. Några remissinstanser inom skatteförvaltningen har menat att det

borde ställas krav på utlandssvensken att vid en sådan adressändring

uttryckligen ange att saken gäller ändring i röstlängd. Vissa skattemyndigheter

har nämligen ett stort antal uppgifter från utlandssvenskar att hantera. Enligt

regeringens uppfattning är det, när ett nytt röstlängdssystem införs, av central

vikt att detta görs så enkelt och begripligt som möjligt för samtliga väljare.

Förslaget att ta bort det nuvarande systemet med en särskild röstlängd är ett

stort steg i riktning mot en ökad jämlikhet vid röstningsförfarandet mellan

svenskar boende utom och inom landet. I detta sammanhang är det självklart

angeläget att det nya systemet blir så lätt som möjligt att använda sig av för

väljarna. Skulle det sättas upp ett krav på att en adressändring uttryckligen

måste anges vara kopplad till röstlängden, finns det en uppenbar risk att flera

utlandssvenskar skulle gå miste om ett röstkort som de annars skulle vara

berättigade till. En sådan situation vill regeringen söka hindra att uppstå.

Starka skäl talar således för att låta en adressändring som görs hos

skattemyndigheten också komma utlandssvensken till godo i röstlängdssammanhang.

Regeringen anser alltså att en anmälan om ändrad adress skall anses även som en

anmälan att tas upp i röstlängd. Det bör dock krävas att anmälan är skriftlig

och ges in till skattemyndigheten.

 En annan fråga är hur uppgifterna i röstlängden skall kunna hållas aktuella så

att inte den som avlidit eller den som förlorat sitt svenska medborgarskap står

kvar i längden under lång tid. Enligt 1993 års vallagskommittés uppfattning är

rapporteringen av dödsfall utomlands god men ett automatiskt system för

röstlängd skulle ändå innebära att ett visst antal avlidna personer kommer att

stå kvar i röstlängden en tid. Det finns risk för att andra personer försöker

rösta i den avlidnes ställe. Antalet torde inte bli särskilt omfattande, enligt

kommitténs uppfattning. Regeringen delar den uppfattningen. Ett annat problem

med att hålla uppgifterna i röstlängden så aktuella som möjligt är att personer

kan förlora sitt svenska medborgarskap. Frågan om förlust av svenskt

medborgarskap kommer upp om en utlandssvensk söker nytt pass vid en svensk

ambassad eller ett svenskt konsulat.

 För att motverka nu nämnda problem föreslog 1993 års vallagskommitté att

väljaren skall gallras ut ur röstlängden efter tio år. Genom kravet på att

väljaren skall legitimera sig eller ha två vittnen som intygar vem väljaren är

motverkas också risken för att röstning sker i den avlidnes ställe. Visserligen

kommer det med det nya systemet förekomma ett visst antal felaktigheter främst

beroende på att rapporter om dödsfall inte kommer svenska myndigheter tillhanda,

men regeringens uppfattning är att dessa fel i sammanhanget får en underordnad

betydelse sett i förhållande till de fördelar som görs i fråga om förbättrade

möjligheter för utlandssvenskarna att utnyttja sin rösträtt i Sverige. Denna

uppfattning delas också av flertalet remissinstanser som uttalat sig i frågan.

 Regeringen föreslår således att utlandssvenskar skall tas upp i röstlängd

automatiskt mot bakgrund av de uppgifter som finns i folkbokföringssystemet. Vad

som nu sagts skall gälla i tio år efter utflyttningen. För den som under denna

period på nytt anmäler att de vill finnas i röstlängden skall en ny tioårsperiod

börja löpa.

 När nu ett helt nytt röstlängdssystem införs vid nästa ordinarie val kommer

självklart behovet av information att vara synnerligen påtagligt. Som framgår

under avsnitt 4.4 fäster regeringen också stor vikt vid att en omfattande och

väl förberedd informationsinsats sker inför valen år 1998. Det säger sig

emellertid självt att oavsett dessa insatser kommer ett antal väljare inte kunna

nås av denna information. Eftersom det nya systemet främst syftar till att så

många utlandssvenskar som möjligt skall kunna rösta är det angeläget att

reglerna utformas på ett sådant sätt att ränteförluster för denna grupp av

väljare undviks. Regeringen föreslår därför att det tillskapas regler med syfte

att fånga upp så många som möjligt av dessa väljare.

 När röstlängderna nu skall framställas för första gången finns det emellertid

en risk för att dessa blir ohanterliga och alltför omfattande om samtliga som

någon gång varit folkbokförda i landet under den senaste tioårsperioden skall

noteras med automatik. I likhet med 1993 års vallagskommitté finner regeringen

att en tidsgräns bör sättas upp. Tidsgränsen skall vara avgörande för vilka

utlandssvenskar som skall tas upp i den automatiska röstlängden när den

framställs för att tas i bruk under de inledande valen efter lagens

ikraftträdande. Regeringen menar att denna gräns bör bestämmas till den tidpunkt

då det nya folkbokföringssystemet togs i bruk, dvs. den 1 juli 1991. Om denna

fråga se vidare under författningskommentaren till övergångsbestämmelserna.

 I den nu gällande särskilda röstlängden kan det finnas ett antal svenskar som

inte varit folkbokförda i landet efter den 1 juli 1991. Dessa har genom att

ansöka om att bli upptagna i särskild röstlängd, deklarerat sitt intresse att

delta i val i Sverige. Det vore olyckligt om dessa vid en övergång till ett nytt

system, riskerade att inte få rösta. För att säkerställa denna grupps möjlighet

att rösta i kommande val föreslår regeringen att uppgifter om namn och adress

över dessa väljare skall få föras över till de lokala folkbokföringsregistren.

Av övergångsbestämmelserna och författningskommentaren till dessa framgår

närmare hur detta är avsett att fungera.

 Riksskatteverket har i sin rapport Nytt system för framställning av

röstlängder och röstkort pekat på att det bland dem som utvandrat före 1991

finns personer som inte ansökt om att tas upp i röstlängd men som röstat i

samtliga val under hela sin utlandsvistelse och trott att de avlämnat giltiga

röster. Det skulle inte heller med de föreslagna reglerna vara tillräckligt att

rösta vid valen för att behålla sin rösträtt. Riksskatteverket föreslår att en

avgiven röst skulle jämställas med en anmälan om adress. Härigenom skulle en

sådan person vid kommande val finnas i röstlängden. 1993 års vallagskommitté

ansåg för sin del inte att en sådan vidsträckt möjlighet borde införas men

anförde att det torde finnas anledning i vart fall under de första kommande

valen, att betrakta en avgiven röst, liksom en anmälan om adress, som en begäran

om rättelse av röstlängden om denna begäran kommer in senast sista dagen för

rättelse, dvs. måndagen före valdagen. Något författningsförslag i frågan

lämnades dock inte av kommittén.

 Enligt regeringens uppfattning bör som nyss nämnts, reglerna vara utformade så

att - så långt det är rimligt - så många utlandssvenskar som möjligt kan utöva

sin rösträtt. Ett ytterligare sätt att tillmötesgå detta önskemål är att

föreskriva att den som avger en röst utan att vara upptagen i röstlängden får

anses ha gjort en anmälan om att finnas i röstlängden. Sker detta senare än

trettio dagar före valdagen, dvs. efter kvalifikationsdagen, är personen i fråga

visserligen inte berättigad att rösta i det stundande valet men den avgivna

rösten innebär att väljaren för de tio kommande åren kommer att tas upp i

röstlängd.

 Däremot anser regeringen inte att 1993 års vallagskommittés idé om att en sent

avgiven röst skulle betraktas som en begäran om rättelse av röstlängden bör leda

till lagstiftning. Skälen för detta är dels att förfarandet strider mot den

grundläggade regeln om att förhållanden som inträffat efter kvalifikationsdagen

inte får läggas till grund för rättelse, dels skulle en sådan regel ställa helt

andra krav på utlandsmyndigheternas redovisning av röster till Riksskatteverket.

Utlandsmyndigheterna skulle vara tvungna att skicka utlandsrösterna till

Riksskatteverket i ett tidigare skede än för närvarande. Det är inte ovanligt

att utlandsrösterna kommer till verket först under lördagen före valdagen. En

annan ordning skulle förutsätta att röstningen vid utlandsmyndigheterna

avslutades tidigare än i dag. Det är enligt regeringens mening inte efter-

strävansvärt.

8.3 Registerlagstiftning

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: En särskild registerlag föreslås för röstlängds-|

| och röstkortsframställningen. I lagen ges regler till skydd för |

| den personliga integriteten i datalagens (1973:289) mening. |

| Uppgift om att en svensk medborgare som är bosatt utomlands |

| anmält att han eller hon vill finnas med i röstlängden skall få |

| registreras i de lokala folkbokföringsregistren samt i |

| aviseringsregistret. Vidare skall uppgift om orsak till |

| avregistrering från folkbokföringen samt uppgift om icke- |

| territoriell församling få användas som sökbegrepp i |

| aviseringsregistret. |

--------------------------------------------------------------------

Röstlängdsregistret

1993 års vallagskommittés förslag stämmer överens med regeringens.

 Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget.

 Datainspektionen har dock ifrågasatt behovet av att dels ha ett centralt

aviseringsregister, dels ett röstlängdsregister. Datainspektionen har vidare

anfört att de uppgifter som behövs i det register som skall ligga till grund för

framställningen av röstlängder och röstkort typiskt sett inte är av särskilt

integritetskänslig karaktär. Statistiska centralbyrån har framhållit vikten av

att röstlängdsregistret ges en sådan utformning att uppgiftslämnandet till den

officiella valstatistiken sker på ett sådant sätt att Statistiska centralbyrån

automatiskt och omedelbart får tillgång till material som behövs för

statistikproduktionen före och efter valen. Riksskatteverket har ifrågasatt om

verket skall anses vara registeransvarigt för samtliga röstlängdsregister.

Länsstyrelsen i Västmanlands län menar att registeransvaret för

röstlängdsregistret bör läggas på länsstyrelserna. Riksarkivet har tillstyrkt

regeln om att gallring av personuppgifter i röstlängdsregister skall ske en

månad efter det att val eller omröstning vunnit laga kraft. Svenska kyrkans

centralstyrelse har angett att för att fastställa vem som har rösträtt i en

icke-territoriell församling behöver det finnas uppgift om såväl tillhörigheten

till Svenska kyrkan som om medlemskapet i den icke-territoriella församlingen.

 Skälen för regeringens förslag: En förutsättning för att det skall vara

möjligt att korta tiden mellan kvalifikationsdagen och valdagen är att så många

relevanta uppgifter som möjligt finns samlade i ett register. Registret måste

föras med stöd av ADB och kommer att utgöra ett personregister i datalagens

(1973:289) mening. Genom att huvuddragen för registreringen läggs fast i en

särskild registerlag tillgodoses väl behovet av skydd för den enskildes

personliga integritet. I registerlagen ges bestämmelser om registerändamål,

registerinnehåll, direktåtkomst, uppgiftslämnande, sökmöjligheter och

gallringsregler. Uppgifterna till röstlängdsregistret kommer i allt väsentligt

att inhämtas från aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om

aviseringsregister.

 Enligt den ändring av vallagen som trädde i kraft den 1 januari 1994 sker

rättelse av den allmänna röstlängden genom att väljaren kontrollerar uppgifterna

i den allmänna röstlängden på så sätt att han eller hon tar del av uppgifterna

på röstkortet och att rättelser förs in i röstlängden efter hand. I frågan om

vilken myndighet som skulle handlägga rättelser beslöts att ansvaret för

rättelser borde ligga hos skattemyndigheten. I propositionen (prop. 1993/94:21)

anförde regeringen emellertid att den nya ordningen inte på något sätt innebar

ett slutligt ställningstagande vare sig i fråga om ansvaret för

röstlängdsframställningen eller ansvaret för de regionala uppgifterna i

valorganisationen i övrigt. Enligt regeringen kunde ett sådant ställningstagande

inte tas förrän Vallagsutredningen lämnat sitt slutbetänkande och det blivit

klart hur den framtida regionala förvaltningen och förvaltningsmyndigheternas

ledningsformer kommer att se ut.

 1993 års vallagskommitté har föreslagit att skattemyndigheten ges ansvaret för

rättelser av röstlängden och också att denna myndighet får ett registeransvar

för röstlängdsregistret. Endast ett fåtal remissinstanser har motsatt sig denna

lösning. Regeringen för sin del finner inte någon anledning att i detta skede,

också mot bakgrund av den kritik Vallagsutredningens förslag rörande den

regionala valadministrationen fått, avvika från den nu gällande ordningen med

skattemyndigheten som ansvarig för rättelse av röstlängden. Under dessa

förhållanden är det också naturligt att skattemyndigheten ges ett registeransvar

för röstlängdsregistret i länet.

 Vid sidan av uppgifter om tillhörighet i Svenska kyrkan kommer

röstlängdsregistret inte att innehålla känsliga uppgifter i datalagens mening.

Däremot kommer vissa uppgifter i röstlängdsregistret att vara sådana som i

folkbokföringen omfattas av sekretess. Vad som här avses är personuppgifter om

sådana personer som har skyddade personuppgifter och som omfattas av sekretess

enligt 7 kap. 15 § första stycket 1 sekretesslagen (1980:100). Enligt kommitténs

uppfattning kommer det sekretesskydd som finns inom folkbokföringen att gälla

även för uppgifterna i röstlängdsregistret. Däremot påtalade kommittén att när

röstlängderna skrivits ut och sänts till valnämnderna i kommunerna, fanns inte

längre någon sekretessgrund. Följden skulle således kunna bli att skyddsvärda

uppgifter gjordes offentliga när de kommit in till valnämnderna. Kommittén

föreslog dock inte någon särreglering med anledning av denna fråga, och

hänvisade till dels praktiska skäl mot en sådan särlösning, dels till det

förhållandet att det endast blir under en kort tid som röstlängderna finns

allmänt tillgängliga.

 Riksskatteverket har ifrågasatt kommitténs tolkning av gällande rätt såvitt

avser påståendet att folkbokföringssekretessen enligt 7 kap. 15 § sekretesslagen

också kommer att gälla för röstlängdsregistret hos skattemyndigheten utan ett

särskilt förordnande från regeringen. Datainspektionen har anfört att den anser

att uppgifter om skyddad adress inte alls bör förekomma i röstlängderna.

 Av 7 kap. 15 § 1 sekretesslagen följer att om det av särskild anledning kan

antas att en person eller någon honom närstående lider men om uppgift om t.ex.

en hemadress röjs, får uppgiften inte lämnas ut. Om en sådan skyddad

adressuppgift inom folkbokföringen lämnas över till en kommun på grund av en i

författning reglerad förpliktelse, i form av en röstlängd, saknas sekretesskydd

hos kommunen.

 Regeringen delar Riksskatteverkets uppfattning att det är tveksamt om

röstlängdsregistren kan anses utgöra befolkningsregister såsom det har avsetts i

7 kap. 15 § sekretesslagen. Tillämpningen av bestämmelsen talar för att med

befolkningsregister avses i första hand register över totalbefolkningen. Däremot

är det uppenbart att röstlängdsregistren innefattar en betydande del av

befolkningen. Regeringen avser därför att i förordning föreskriva om sekretess

för röstlängdsregistren. Härigenom kommer folkbokföringssekretessen att gälla

för uppgifterna i röstlängderna även vid skattemyndigheten. När längderna

överlämnas till valnämnden finns ej motsvarande skydd. Som 1993 års

vallagskommitté funnit talar dock övervägande skäl mot att införa särskilda

regler med anledning av detta. Det kan i sammanhanget noteras att röstlängden

hos valnämnden saknar adressuppgift och endast är tillgänglig där under kort

tid.

Aviseringsregistret

1993 års vallagskommitté hade inget förslag i denna del eftersom

aviseringsregister inte fanns när kommittén lade fram sitt betänkande (SOU

1994:30). Kommittén utgick dock från att ett sådant register skulle införas.

Riksskatteverkets rapport Nytt system för framställning av röstlängder och

röstkort överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna har inte haft några invändningar mot de resonemang som 1993

års vallagskommitté förde utöver vad som framgår ovan under underavsnittet

röstlängdsregister.

 Skälen för regeringens förslag: I avsnitt 8.2 föreslås att svenska medborgare

som är bosatta utomlands automatiskt skall tas med i röstlängden om de utvandrat

under de senaste tio åren före valdagen. Även de som inte varit folkbokförda i

landet någon gång under de senaste tio åren skall tas upp i röstlängden om de

anmält att de vill finnas i röstlängden. En anmälan om ändrad adress skall också

ses som en anmälan om att finnas i röstlängden. Administrationen av

anmälningarna kommer att handhas av skatteförvaltningen.

 Vid framställningen av röstlängderna skall uppgifterna i aviseringsregistret

på kvalifikationsdagen ligga till grund för uppgifterna i röstlängderna. De

uppgifter som tas in i aviseringsregistret hämtas från de lokala

folkbokföringsregistren. För att det föreslagna systemet med röstlängdsregister

skall fungera måste därför en anmälan från utlandssvenskar om att de vill finnas

i röstlängden registreras såväl i de lokala folkbokföringsregistren som i

aviseringsregistret. Regeringen föreslår därför att uppgift om att en sådan

anmälan gjorts får tas in i de lokala folkbokföringsregistren och i

aviseringsregistret.

 I aviseringsregistret får enligt nuvarande regler uppgift om avregistrering

från folkbokföringen inte användas som sökbegrepp. För att aviseringsregistret

skall kunna användas vid framställning av röstlängdsregistret måste det vara

möjligt att söka fram de svenska medborgare som är bosatta utomlands och således

avregistrerats från folkbokföringen som utvandrade. Regeringen föreslår därför

att uppgift om avregistrering från folkbokföringen skall få användas som

sökbegrepp i aviseringsregistret.

 Röstlängder kommer att framställas även för de kyrkliga valen. Personer som är

medlemmar i en icke-territoriell församling har rätt att rösta i en sådan

församling. För att kunna framställa röstlängder även för de icke-territoriella

församlingarna måste uppgift om medlemskap i en sådan församling kunna sökas

fram. Regeringen föreslår därför att även uppgift om icke-territoriell

församling skall få användas som sökbegrepp i aviseringsregistret.

9 Vissa frågor om röstning

9.1 Särskilt röstmottagningsställe

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Riksskatteverket får bestämma att den |

| röstmottagning som sker på vårdinrättningar eller andra in- |

| stitutioner före valdagen skall kunna anordnas inte bara av |

| Posten Aktiebolag utan också av annan, t.ex. kommunens valnämnd.|

| Detta skall gälla även för den röstmottagning som kan anordnas på|

| valdagen. |

--------------------------------------------------------------------

 1993 års vallagskommittés förslag stämmer överens med regeringens.

 Remissinstanserna har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan erinran.

 Bakgrund: Första gången poströstning ägde rum var vid 1942 års kommunalval.

Till en början fick endast den som av särskilda skäl var förhindrad att rösta i

vallokalen rösta på posten. Möjligheterna att poströsta vidgades inför 1970 års

val. Formellt förutsätts i lagen att väljare skall rösta på valdagen i den

vallokal där väljaren är upptagen i röstlängd. Om väljaren finner sig vara

förhindrad att rösta på valdagen i sin vallokal får han rösta på postkontor.

 Institutionsröstningen genomförs av tradition under söndagen före valdagen på

tillfälliga postkontor som inrättats vid olika typer av institutioner.

Röstmottagning anordnades vid de tre senaste valen vid sjukvårdsinrättningar,

ålderdomshem, servicehus, kriminalvårds-anstalter, häkten, hem för vård eller

boende samt andra vård-inrättningar. Totala antalet röstande vid dess

inrättningar har uppgått till kring 40 000 eller knappt en procent av samtliga

röster.

 Sedan Postverket ombildats till Posten Aktiebolag är det Riksskatteverket som

bestämmer vid vilka postkontor som röstning skall genomföras. Vid val till

riksdagen och vid ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige måste

finnas minst ett postkontor för röstning i varje kommun.

 Tillfälliga postkontor för röstmottagning kan inrättas både när det gäller

institutionsröstningen och tillfälligt postkontor som inrättas under valdagen.

Beslut om detta fattas av Riksskatteverket efter samråd med Posten Aktiebolag.

När det gäller tidpunkten för röstningen vid denna typ av postkontor så skall

Posten Aktiebolag bestämma detta efter samråd med valnämnden och när det gäller

institutionsröstningen, med vårdinrättningens eller vårdanstaltens ledning.

Motsvarande samråd skall ske när det gäller röstningens genomförande på en

institution. Institutionsröstningen får inte genomföras tidigare än sju dagar

före valdagen.

 Skälen för regeringens förslag: Genom den ändring av vallagen som beslutats på

grund av Postens bolagisering har Riksskatteverket blivit central valmyndighet

också för förtidsröstningen inom landet. Detta ansvar låg tidigare helt hos

Posten. Med Riksskatteverket som centralt ansvarig för institutionsröstningen

framstår det inte som naturligt att myndigheten skall vara hänvisad till att

enbart använda sig av Posten Aktiebolag när det gäller annan röstmottagning än

den som sker i Posten Aktiebolags ordinarie lokaler.

 Vid valen år 1994 genomfördes försök där vissa kommuner ansvarade för

institutionsröstningen. Försöksverksamhet tillkom efter förslag av

Vallagsutredningen, som ansåg att det fanns anledning att ifrågasätta om inte

institutionsröstningen borde överföras till kommunerna. Enligt Riksskatteverkets

rapport Försöksverksamhet vid de allmänna valen 1994 slog försöken väl ut. Den

försöksverksamhet med institutionsröstning som förkom år 1994 genomfördes i

Borlänge, Enköping, Gävle,[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN]. Vid valet år 1995 övertogs

institutionsröstningen av valnämnderna i Huddinge, Enköping, Håbo, Borlänge,

Gagnef och[REDACTED_EFTERNAMN]. Inte från någon valnämnd meddelades några svårigheter. En

synpunkt som framförts är att institutionsröstningen borde ske även på valdagen

och inte endast som nu söndagen före valdagen. För detta fordras dock inte någon

ny författningsreglering.

 En andra försöksverksamhet vid 1994 års val rörde röstmottagningsställe på

annat ställe än den ordinarie vallokalen, s.k. ambulerande

röstmottagningsställe. Försöksverksamheten kom att ske i Piteå, Skellefteå och

Valdemarsviks kommuner. I dessa kommuner genomfördes särskilda röstmot-

tagningsställen i stora valdistrikt på så sätt att de under dagen förflyttade

sig mellan olika delar av distriktet. Vid 1995 års val till Europaparlamentet

har ytterligare kommuner använt sig av den möjligheten. Det är enligt rapporten

från Riksskatteverket möjligt att göra vissa besparingar utan att väsentligen

försämra servicen för glesbygdsområdena.

 Mot denna bakgrund anser regeringen att den ordning som hittills tillämpats i

form av försöksverksamhet skall införas. Detta bör ske så att det i den nya

lagen införs ett särskilt kapitel om inrättande av särskilda

röstmottagningsställen för vilka den centrala valmyndigheten ansvarar.

 Genom att ansvaret för den särskilda röstmottagningen övertagits av

Riksskatteverket får verket möjlighet att bestämma vem som skall utföra

röstmottagningen på en viss institution. Inledningsvis kan det framstå som

naturligt att denna uppgift lämnas till Posten Aktiebolag; företaget har under

lång tid utan anmärkning skött denna uppgift. Men det kan i vissa fall framstå

som ändamålsenligt att kommunen tar detta ansvar. Kommunen skulle t.ex. kunna

samordna denna röstning med röstningen på valdagen. Motsvarande resonemang kan

föras när det gäller röstmottagningsställen på valdagen.

 Vid vilka vårdinrättningar som röstning skall genomföras bör bestämmas av

Riksskatteverket efter samråd med valnämnden och vårdinrättningen och den

centrala förvaltning under vilken den sorterar. Valnämnden bör i sin tur samråda

med socialförvaltningen i kommunen. I fråga om tidpunkten för röstmottagningen

bör samråd ske med vårdinrättningen. Såväl valnämnderna som länsstyrelserna bör

höras i frågan om var det skall inrättas ett särskilt röstmottagningsställe på

valdagen.

 Själva röstmottagningen bör genomföras på sätt som skedde vid

försöksverksamheten. I stort skall det svara mot vad som gäller vid

poströstning. Detta innebär att antalet röstmottagare kan bestämmas av

Riksskatteverket eller den myndighet som Riksskatteverket bestämmer.

9.2 Utlandsröstning, brevröstning och fartygsröstning

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Utlandsröstning skall enligt den nya |

| vallagen ske på samma sätt som i dag från utlandsmyndigheterna. |

| Brevröstning skall kunna ske förutom från Tyskland och Schweiz, |

| också från fartyg i utrikes fart. De särskilda bestämmelserna om|

| fartygsröstning skall upphöra. Brevröstningen förenklas i vissa |

| avseenden. |

--------------------------------------------------------------------

 1993 års vallagskommitté föreslog att brevröstning från Tyskland endast skulle

förekomma vid extra val till riksdagen och folkomröstning. I övrigt stämmer

kommitténs förslag överens med regeringens.

 Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget att inte

utvidga brevröstningen till att bli generell för utlandsröstning. Samma

inställning har remissinstanserna till att brevröstning skall kunna ske från

fartyg i utrikes fart. Föreningen Svenskar i Världen förordar dock att

brevröstningen görs generell eftersom det är besvärligt, tidsödande och dyrbart

för många att ta sig till en röstningslokal. Utrikesdepartementet anser att

brevröstning även i fortsättningen skall vara möjlig från Tyskland eftersom

röstmottagning är tillåten endast från utlandsmyndigheter med utsänd personal,

dvs. endast från Bonn, Berlin och Hamburg. En del remissinstanser däribland

Länsstyrelsen i Norrbottens län, Solna kommun samt Svenska kommunförbundet, är

tveksamma till att slopa kravet på att röstkortet skall bifogas försändelsen vid

brevröstning.

 Bakgrund: Det vanligaste sättet att ordna möjlighet att rösta för väljare som

vistas utomlands är att anordna röstmottagning på svenska beskickningar och

konsulat. Regler om sådan röstmottagning finns i 10 kap. 7-11 §§ den nuvarande

vallagen. Röstning sker hos de svenska utlandsmyndigheter som Riksskatteverket

bestämmer efter samråd med Utrikesdepartementet. Röstmottagare är chefen för

utlandsmyndigheten eller den som han bestämmer. Särskild röstmottagning kan

således komma ifråga på svenska byggarbetsplatser, på avlägsna eller isolerade

orter, orter med större turistkoncentration, kurorter, orter där svenska FN-

bataljoner är stationerade etc. Förfarandet vid röstning vid svenska

utlandsmyndigheter är i huvudsak detsamma som vid poströstning. Det krävs

emellertid inte att väljaren har något röstkort.

 I 10 kap. 12-16 §§ i den nuvarande vallagen finns bestämmelser om röstning på

fartyg. Där föreskrivs bl.a. att röstning kan anordnas på svenska fartyg i

utrikes fart. Riksskatteverket bestämmer inför varje val på vilka fartyg

röstning skall äga rum. Rätt att rösta ombord har den som tillhör besättningen

eller annan personal på fartyget eller är passagerare. Förfarandet vid röstning

på fartyg är i huvudsak detsamma som vid poströstning och röstning vid svenska

utlandsmyndigheter.

 Ett tredje sätt att rösta utomlands är att brevrösta. Sedan 1956 års val har

någon röstmottagning inte kunnat genomföras hos de svenska utlandsmyndigheterna

i Schweiz och sedan 1979 års val inte heller i Tyskland. Sedan Tyskland

accepterat att utländska medborgare deltar i val i sina hemländer genom att

sända sina valsedlar till hemlandet med posten, s.k. brevröstning, beslöt

riksdagen inför 1982 års val att som en försöksverksamhet införa brevröstning

för de väljare som vistades i Tyskland. Sedan Schweiz accepterat brevröstning

beslöt riksdagen inför 1991 års ordinarie val brevröstning skulle vara möjlig

inte bara från Tyskland utan också från Schweiz. Röstning vid svenska

utlandsmyndigheter i Schweiz tillåts fortfarande inte. Tyskland har numera

förklarat sig kunna tillåta röstmottagning vid svenska utlandsmyndigheter. En

förutsättning för ett sådant tillstånd är att man från svensk sida ansöker om

detta minst sex månader före valet.

 Skälen för regeringens förslag: En utgångspunkt för Vallagsutredningen och

senare också 1993 års vallagskommitté var att underlätta för utlandssvenskarna

att använda sig av den rösträtt som de är tillerkända om de någon gång varit

bosatta här i landet. Som framgår av skälen för regeringens förslag till det nya

förenklade röstlängdsförfarandet bör utlandsröstningen genom utlands-

myndigheterna finnas kvar i sin nuvarande utformning. Här skall vissa

ytterligare frågor om förenkling av utlandsröstning beröras.

Brevröstningens omfattning

En fråga är om utlandsröstningen bör underlättas genom att brevröstningen

utvidgas till att omfatta all utlandsröstning. Mot en sådan utvidgning talar det

faktum att brevröstning strider mot vårt valförfarandes grundläggande principer

när det gäller möjligheten att garantera väljarens valhemlighet men också när

det gäller valförfarandets tillförlitlighet och säkerhet. När det gäller

tillförlitligheten kan brevröstningen ifrågasättas framför allt på grund av att

en hög andel brevröster underkänns, och när det gäller säkerheten så måste man

räkna med att en generell möjlighet att brevrösta skulle innebära en ökad risk

för att röster försvinner i postgången.

 Enligt regeringens mening bör man inte göra något avsteg från det normala

röstningsförfarandet för att kunna tillgodose ett relativt litet antal röstande

utan att mycket starka skäl talar för det. Sådana skäl kan t.ex. vara att

väljaren inte annars kan rösta eller att det medför mycket stora praktiska,

ekonomiska eller administrativa resurser. Regeringen vill därför i princip inte

ställa sig bakom en utvidgning av möjligheterna att brevrösta till länder där

ordinär röstning är möjlig.

 Sådana praktiska och administrativa skäl som nämnts finns, enligt regeringens

uppfattning, när det gäller fartygsröstningen. Regeringen föreslår därför att

fartygsröstningen ersätts med en möjlighet att brevrösta. De personer som får

rösta på detta sätt är de ombordanställda eller andra personer som befinner sig

på fartyg i fjärrfart utanför Östersjön eller Nordsjön och som inte kan rösta på

posten i Sverige eller vid röstmottagning som anordnas av svensk

utlandsmyndighet.

 Brevröstning tilläts jämte röstning vid utlandsmyndigheterna i Tyskland under

de allmänna nationella valen år 1994 och valet till Europaparlamentet år 1995.

Det har inte framkommit att det uppstod några praktiska problem vid dessa val.

Eftersom det finns många svenskar i Tyskland som skulle kunna få det svårt att

ta sig till en utlandsmyndighet anser regeringen att brevröstning i Tyskland

skall tillåtas också inför nästa mandatperiod.

 Eftersom röstmottagning alltjämt inte tillåts på schweiziskt territorium bör

brevröstning också kunna ske från Schweiz i kommande val.

Röstkort behövs inte vid brevröstning

Eftersom det skall vara möjligt för alla dem som befinner sig på fartyg i

fjärrfart att brevrösta kan man inte upprätthålla kravet på att väljaren skall

bifoga sitt röstkort vid brevröstningen. Lika med kommittén anser regeringen att

kravet på att två vittnen intygar att väljaren själv skrivit på försändelsen och

att han eller hon gjort det av fri vilja med tillräcklig grad av säkerhet kan

anses säkerställa väljarens identitet. Kravet på att röstkortet skall bifogas

brevrösten kan därför avskaffas.

Poststämpeln skall alltjämt vara utgångspunkten för bedömningen av

huruvida någon får brevrösta

Eftersom brevröstning är ett sätt att rösta som innebär ett undantag från det

normala sättet att rösta måste valmyndigheterna kunna kontrollera att villkoren

för detta undantag är uppfyllt. En enkel kontroll kan ske genom datumet på

poststämpeln. Kravet på poststämpel bör således gälla för brevröstning från

Tyskland och Schweiz. I fall där brevröstning sker på fartyg bör det krävas att

brevrösten bekräftas av fartygets befälhavare genom att fartygets namn sätts ut

på omslaget. Detta kan ske med fartygets stämpel. På så sätt blir det enkelt att

kontrollera att rösten ställts i ordning på ett fartyg. Kommittén har framfört

att det torde bli svårt att kontrollera om rösten ställts i ordning på ett

fartyg som går i Nordsjön eller Östersjön. Risken att sådan röstning sker får

minimeras genom informationsinsatser.

 Valprövningsnämnden har i ett par avgöranden (se t.ex. VPN 1991:14) underkänt

valsedelsförsändelser som sänts med kurirpost från Tyskland med hänvisning till

att det saknades poststämpel på försändelsen. Varje kuvert som sänds med

kurirbefordran numreras och förtecknas i en kurirförteckning. Denna förteckning

sänds i original tillsammans med posten till Utrikesdepartementet. På kuverten

finns ingen stämpel eller officiell anteckning som visar att de sänts med

kurirpost. Det nummer som kuvertet har skrivs dit för hand. Om en brevröst som

sänts på detta sätt kommer till valnämnden för granskning i detta skick kan

valnämnden inte säkerställa att väljaren tillhör den kategori som får brevrösta.

 Lika med kommittén finner regeringen att det inte är rimligt att ålägga

valnämnden att särskilt utreda om rösten ställts i ordning i rätt land eller i

rätt tid i dessa fall. Regeringen föreslår därför inte någon särskild

bestämmelse för dessa fall. Som skedde vid förra valet får problemet i stället

lösas genom särskild information till utlandsmyndigheterna om de formella kraven

för brevröstning.

Brevrösterna skall sändas till Riksskatteverket som vidarebefordrar dem till

valnämnden

Enligt nuvarande bestämmelser skall väljaren sända sin brevröst med post direkt

till valnämnden i den kommun där han finns upptagen i röstlängden. Om kravet på

röstkort tas bort kan inte väljaren säkert se vilket valdistrikt som han tillhör

och till vilken kommun rösten skall sändas. Som kommittén har föreslagit bör

därför brevrösterna, liksom andra utlandsröster, i stället sändas till

Riksskatteverket och distribueras därifrån till respektive valnämnd. De farhågor

som vissa remissinstanser givit uttryck för att slopandet av röstkortet skulle

medföra merarbete för valförrättarna torde med detta förslag kunna undanröjas.

Reglerna om brevröstning införs i en särskild lag

Reglerna om brevröstning bör såsom nu samlas i en särskild lag. Denna bör vara

fristående från vallagen eftersom den även i fortsättningen kommer att vara

tidsbegränsad. Uppföljning av frågan om brevröstning bör lämpligen ske efter

varje riksdagsval.

9.3 Ångerröstningen begränsas inte

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Möjligheten för väljarna att ångerrösta bör|

| inte inskränkas. |

--------------------------------------------------------------------

 1993 års vallagskommitté föreslog att ångerröstningen skulle begränsas till

kl. 17.00 på valdagen.

 Remissinstanserna: Remissutfallet är mycket splittrat, även inom

valadministrationen. Många är för en begränsning medan andra anser det tveksamt

att begränsa möjligheten att rösta i vallokalen på valdagen. Ett par

länsstyrelser ser farhågor för tilltron till systemet om väljare som efter kl.

17 kommer till vallokalen och där finner valförrättare i färd med att stoppa

valkuvert i urnorna. Valprövningsnämnden ifrågasätter om fördelarna med att

begränsa ångerröstningen uppväger nackdelarna. Nämnden förutsåg också praktiska

problem med överklaganden som följd. Riksskatteverket, vars principiella

hållning är att ångerröstningen helt skall tas bort, är för den inskränkning som

kommittén föreslog.

 Vid remissförfarandet över Nomineringsrätts- och valkretskommitténs andra

betänkande (SOU 1996:66) framförde en länsstyrelse att ångerröstningen skulle

tas bort.

 Skälen för regeringens förslag: Det finns många olika sätt att förtidsrösta.

Man kan t.ex. poströsta, rösta på utlandsmyndighet, institutionsrösta eller

brevrösta. Att väljarna förtidsröstat på något av dessa sätt hindrar inte att de

röstar i vallokalen på valdagen. I så fall gäller den röst som lämnats i

vallokalen. Väljare som förtidsröstat eller som poströstat på valdagen har

alltså möjlighet att ändra sitt val genom att rösta även i vallokalen.

 Att väljarna på detta sätt har möjlighet att ångerrösta får bl.a. den

konsekvensen att poströsterna som skickas ut till vallokalerna för preliminär

räkning inte kan läggas ner i valurnorna förrän man med säkerhet vet att

väljaren inte kommer att rösta i vallokalen, dvs. först när vallokalen stängts

för röstning. Under valdagen kan poströsterna förhandsgranskas i vallokalen om

det inte stör den pågående röstningen där.

 Möjligheten att förhandsgranska poströsterna innebär att valförrättarna, om de

hunnit förhandsgranska samtliga poströster, kan lägga ner de preliminärt

godkända rösterna i valurnan så snart röstningen avslutats i vallokalen. Har de

inte förhandsgranskats under valdagen får denna granskning ske efter det att

röstningen avslutats. Först när samtliga röster i valet lagts ner i valurnan får

denna öppnas och valkuverten tas ur och den preliminära rösträkningen inledas.

Ångerröstningen och den administrativa omgång som den medför kan beräknas

försena den preliminära sammanräkningen i vallokalen med mellan 30 och 60

minuter. Det kan därför ifrågasättas om inte ångerröstningen bör begränsas.

 1993 års vallagskommitté stannade för att ångerröstningen skulle begränsas

till kl. 17.00 på valdagen. Förtidsrösterna kunde efter granskning få läggas i

valurnorna för att räkningen av röster skulle vidta omedelbart när vallokalen

stängs. Nomineringsrätts- och valkretskommittén lämnade inget eget förslag, men

framhöll ändå vikten av att sammanräkningen kunde ske snabbt och påpekade att

reglerna med personröstning krävde att sammanräkningen skulle göras så enkel och

snabb som möjligt.

 En utgångspunkt vid bedömningen av om ångerröstningen skall begränsas är att

valförfarandet måste göras så enkelt som möjligt. Förtroendet för systemet måste

kunna upprätthållas och systemet vara så utformat att risken för överklaganden

minimeras. Förslaget att begränsa ångerröstningen medför i och för sig en

möjlighet till att förkorta tiden för sammanräkningen. Emellertid är det

tveksamt om fördelarna med en begränsning leder till några egentliga

tidsvinster. I stället kan en sådan ordning förväntas öka förvirringen kring

röstningen och risken för misstag är påtaglig. Behovet av en snabbare

sammanräkning är inte av sådan styrka att det uppväger de nackdelar som en

begränsning av förtidsröstningen innebär. Det kan av principiella skäl inte

heller komma i fråga att slopa möjligheten att rösta på valdagen. Regeringen

anser därför att det i den nya vallagen inte bör införas någon begränsning av

rätten att ångerrösta.

 En möjlighet att påskynda den preliminära sammanräkningen får genomföras på

annat sätt. Reglerna om kontroll av förtidsrösterna bör kunna utformas så att

granskningen skall ske under valdagen. Givetvis måste beaktas att röstningen

skall kunna genomföras. Det bör emellertid i de allra flesta fall vara möjligt

att ha granskningen färdig då röstningen avslutas. Tidsförlusten motsvarar då

den tid det tar att lägga i valkuverten i valurnorna. Förslaget har därför

utformats för att understryka vikten av att granskning av förtidsröster sker

under valdagen.

9.4 Namnvalsedlar på posten

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Förbudet mot namnvalsedlar på posten tas |

| bort. |

--------------------------------------------------------------------

 Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag stämmer överens med

regeringens.

 Remissinstanserna är övervägande positiva till förslaget. Posten Aktiebolag

har pekat på risken för att utrymmesbrist kan uppstå på postkontoren.

 Skälen för regeringens förslag: Som redan framgått är en huvudprincip i det

svenska valsystemet att röstning skall äga rum i vallokalen på valdagen.

Emellertid har möjligheter öppnats för röstning utanför vallokalen och det

vanligaste sättet är poströstning. Röstningen pågår från några veckor före

valdagen fram till och med valdagen. Poströstningen sker under de tider som

posten är öppen och går i stort till som röstning i vallokal.

 Omfattningen av röstning på posten har stadigt ökat sedan möjligheten infördes

år 1942. De senare åren har dock en stabil tendens kunnat iakttas där andelen

poströster de senaste åren för riksdagsvalen uppgått till runt 35 procent av

totala antalet röster i valet. Vid valet till Europaparlamentet var andelen

poströster 23 procent. Enligt Riksskatteverkets uppskattningar ökade andelen

namnvalsedlar av poströsterna i förhållande till det närmast föregående

riksdagsvalet. Vid valet till Europaparlamentet använde ca 50 procent av

väljarna namnvalsedlar medan motsvarande siffra var 39 procent i riksdagsvalet

år 1994. Det är alltså en betydande andel av de väljare som avger sina röster på

posten som använder namnvalsedlar.

 Mot bakgrund av den redovisade statistiken är det av vikt att

förutsättningarna till personröstning på posten så långt som möjligt motsvarar

vad som gäller för röstning i vallokal. Personröstning försvåras i hög grad för

dem som poströstar av förbudet mot namnvalsedlar på posten. En sådan ordning är

mindre lämplig med tanke på att det nu föreslås ett system med ökat inslag av

personröstning. Regeringen föreslår därför att regeln som hindrar utläggning av

namnvalsedlar på postkontor inte tas in i den nya vallagen. Det skall således

vara möjligt för partierna att lägga ut namnvalsedlar också på postkontoren. Det

skall å andra sidan inte föranleda någon skyldighet för röstmottagaren att lägga

ut namnvalsedlar för partierna.

 Det får förutsättas att det kan inrättas sådana platser i vallokalerna som gör

att god ordning kan upprätthållas även med utlagda namnvalsedlar. Det får liksom

i dag ankomma på Riksskatteverket att tillsammans med Posten Aktiebolag komma

fram till vilka postkontor som är lämpliga för röstning med hänsyn till de nu

föreslagna reglerna.

9.5 Inga partisymboler på valsedlarna

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Det bör inte införas någon möjlighet att |

| också trycka partisymbolerna på valsedlarna. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: 1993 års vallagskommitté (SOU 1993:40) diskuterade

möjligheten att trycka partisymboler på valsedlarna men avstod från att lägga

fram förslag med sådant innehåll. Också Nomineringsrätts- och valkretskommittén

(SOU 1995:143) avstod från att lägga fram förslag i denna del. Kommittéerna

ansåg inte att fördelarna uppvägde de nackdelar som kunde förutses av en ordning

där partisymboler trycks på valsedlarna.

 Remissinstanserna har i stort instämt i de båda kommittéernas bedömning att

det inte är befogat att införa partisymboler på valsedlarna.

 Skälen för regeringens bedömning: Det har länge förekommit att partier fram-

fört sina budskap under en viss symbol. Partierna vill på det sättet profilera

sig visuellt. Exempel på sådana symboler är Moderaternas stiliserade M, Social-

demokraternas ros, Centerns fyrklöver, Folkpartiets blåklint, Kristdemokraternas

vitsippa, Vänsterpartiets stiliserade V med infälld nejlika, Miljöpartiets

maskros och Ny demokratis ansikte. Symbolerna har blivit allmänt kända.

 Den nuvarande vallagens 6 kap. om valsedlar innehåller inte några bestämmelser

som tar sikte på just symboler på valsedlar. Däremot finns regler som anger vad

som händer om en valsedel inte är utformad på det sätt vallagen föreskriver.

 De skäl som framförts för att införa en ordning som underlättar möjligheterna

för partierna att gå fram med partiskiljande symboler på valsedlarna är att det

skulle underlätta för nya grupper av väljare som tillkommit på senare tid såsom

tidigare omyndigförklarade personer som inte tidigare hade rösträtt och vissa

invandrargrupper som kan ha svårt att tillgodogöra sig texten på valsedeln.

 Det finns emellertid skäl som talar mot att tillåta partisymboler på

valsedlarna. Det förfaller mindre lämpligt att samtidigt med personvalets

införande i det svenska valsystemet också införa regler som framhäver partierna.

Ett andra mycket starkt skäl är att valhemligheten lättare kan avslöjas med

färgglada symboler på valsedlarna. Förutom dessa principiella invändningar kan

också anföras vissa tekniska. En sådan är att valsedeln, med utrymme för

personmarkering, inte är av sådant format att den också kan ta upp en symbol som

är stor nog att skiljas från andra. Dessutom måste eventuellt ny maskinell

utrustning införskaffas för tryckning. Slutligen kan det uppkomma svårigheter

vid sammanräkningen om också en bedömning av valsedlarnas giltighet med hänsyn

till partisymbolen skall göras.

 Mot bakgrund av dessa invändningar mot att tillåta symboler på valsedlarna

fann både 1993 års vallagskommitté och Nomineringsrätts- och valkretskommittén

att värdet av införandet av möjligheten till symboler inte uppvägde de nackdelar

som kunde förutses. Regeringen instämmer i den bedömningen. Det föreslås därför

inga regler för att underlätta möjligheten att trycka partisymboler på

valsedlarna.

9.6 Identitetskontroll vid röstning i vallokal

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Det bör inte intas något obligatoriskt |

| krav på legitimation för att få rösta i vallokal. |

--------------------------------------------------------------------

 1993 års vallagskommitté avstod från att lägga fram något förslag om

obligatoriskt krav på legitimation i vallokal.

 Remissinstanserna har genomgående ställt sig bakom kommitténs

ställningstagande. Riksskatteverket, liksom några andra instanser, har

emellertid anfört att identitetskontrollen bör vara densamma i vallokal som i

andra röstningslokaler.

 Skälen för regeringens bedömning: Enligt 8 kap. 3 § i den nu gällande vallagen

bör väljaren vid personlig röstning i vallokalen medföra sitt röstkort. Av

röstkortet framgår om väljaren kommit till rätt vallokal och i vilka val han

eller hon får rösta. Väljaren visar upp sitt röstkort och får då ett valkuvert

för varje val han eller hon får delta i. När han har ställt i ordning sina

valkuvert skall han överlämna dessa till den valförrättare som är ordförande. Om

ordföranden begär det skall väljaren uppge sitt fullständiga namn, födelsetid

och hemvist inom valdistriktet. Utgångspunkten är att man skall godta de

uppgifter som väljaren lämnar. Dessa uppgifter kan i viss utsträckning

kontrolleras mot uppgifterna i röstlängden.

 I den information om valförrättningen som Riksskatteverket lämnat sägs, att om

väljaren inte har röstkort så bör han tillfrågas om fullständigt namn och

personnummer. Dessa uppgifter bör röstmottagaren kontrollera mot uppgifterna i

röstlängden. Enligt Riksskatteverkets information bör, om osäkerhet råder om

identiteten, väljaren kunna visa legitimation.

 Till skillnad mot vad som gäller för röstning i vallokal gäller för röstning

på postkontor, hos utlandsmyndigheter och på fartyg att väljare som inte är känd

för röstmottagaren skall visa legitimation. Kan väljaren inte göra detta får han

inte rösta.

 Att bereda sig eller annan tillfälle att rösta genom att uppträda under falskt

namn eller att rösta i flera valdistrikt kan enligt 17 kap. 8 § brottsbalken

vara straffbart som otillbörligt verkande vid röstning.

 Som framgått skiljer sig reglerna beträffande legitimationskravet beroende på

i vilken röstningslokal väljaren röstar. Ett skäl att införa ett generellt

legitimationskrav är att reglerna bör vara desamma oavsett var väljaren utövar

sin rösträtt. Vidare skulle ett legitimationskrav motverka missbruk.

 Som kommittén funnit är ett starkt skäl mot att införa ett generellt

legitimationskrav, att det kan medföra att väljare som blivit nekade att rösta

på grund av att de inte kunnat visa legitimation inte röstar över huvud taget.

Vidare kan personer som saknar legitimation gå miste om möjligheten att rösta.

 De problem som kan uppstå på grund av att det saknas ett generellt

legitimationskrav har inte visat sig vara sådana att det enligt regeringens

bedömning är befogat att nu föreskriva om krav på legitimation vid all röstning.

Regeringen menar därför att dagens förfarande skall gälla också enligt den nya

vallagen. Om en väljare inte kan legitimera sig eller på annat sätt göra

sannolikt att han är den han utger sig för att vara får valförrättaren vägra att

ta emot hans röst. Detta bör vara tillräckligt för att komma till rätta med

problem som må finnas kring personer som söker utnyttja någon annans rösträtt.

10 Särskilda frågor vid kommunala val

10.1 Rösträtt och valbarhet i kommunala val

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Den som inte är svensk medborgare men som är|

| medborgare i någon av Europeiska unionens medlemsstater |

| (unionsmedborgare) eller som är medborgare i Island eller Norge |

| skall ha samma rätt som en svensk medborgare att rösta och vara |

| valbar i de allmänna valen till landstings- och |

| kommunfullmäktige. |

--------------------------------------------------------------------

 Maastrichtfördraget och rådets direktiv 94/80/EG: Genom Maastrichtfördraget

infördes i Romfördraget bestämmelser om ett unionsmedborgarskap för alla

medlemsstaters medborgare. Genom detta kom medborgarna att tillerkännas ett

antal rättigheter. Unionsmedborgarskapet har till syfte att underlätta

unionsmedborgares integration i värdlandet.

 I artikel 8b.1 i Romfördraget infördes en bestämmelse om rösträtt och

valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som bor i ett land inom

Europeiska unionen där de inte är medborgare. I artikeln föreskrivs också att

rådet före den 31 december 1994 enhälligt skall utfärda närmare bestämmelser i

frågan. Sådana närmare bestämmelser finns intagna i rådets direktiv 94/80/EG av

den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid

kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte

är medborgare (se bilaga 7).

 Syftet med artikel 8b.1 i Romfördraget är enligt ingressen till direktivet att

säkerställa att alla unionsmedborgare, vare sig de är medborgare i den

medlemsstat där de är bosatta eller inte, kan utöva sin rösträtt och sin

valbarhet vid kommunala val i den staten på lika villkor. Regeln är ett exempel

på tillämpningen av principen om jämlikhet mellan och lika behandling av en

medlemsstats medborgare och medborgare i andra medlemsstater och en naturlig

följd av den rätt att röra sig fritt och uppehålla sig som föreskrivs i artikel

8a i Romfördraget.

 Direktivet omfattar allmänna och direkta val till kommunfullmäktige (artikel

2) och riktar sig till medlemsstaterna (artikel 16). Den som är unionsmedborgare

enligt artikel 8.1 andra stycket Romfördraget och inte är medborgare i

bosättningsstaten, men som på referensdagen ändå uppfyller de villkor för

rösträtt och valbarhet som enligt den statens lagstiftning gäller för de egna

medborgarna, skall ha rösträtt och vara valbar vid kommunala val i

bosättningsstaten i enlighet med direktivet (artikel 3). Med referensdag menas

den eller de dagar då unionsmedborgare enligt bosättningsstatens lagstiftning

skall uppfylla villkoren för rösträtt och valbarhet i den staten (artikel 2).

Medlemsstaterna skall anta de lagar och författningar som är nödvändiga för att

följa direktivet före den 1 januari 1996 (artikel 14). Direktivet har trätt i

kraft (artikel 15). I en bilaga till direktivet bestäms närmare vilka de

grundläggande lokala förvaltningsenheterna är i varje medlemsstat. För Sveriges

del omfattas kommuner och landsting (se direktiv 96/30/EG av den 13 maj 1996 om

ändring i direktivet 94/80/EG om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet

vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de

inte är medborgare, bilaga 7).

 Skälen för regeringens förslag: I 4 kap. 2 § kommunallagen (1991:900) anges

att den som är folkbokförd i kommunen och har fyllt 18 år senast på valdagen har

rösträtt vid val av ledamöter och ersättare i kommunfullmäktige. Den som inte är

svensk medborgare har rösträtt bara om han varit folkbokförd i Sverige den 1

november de tre åren närmast före valåret (den s. k. treårsregeln). Av 4 kap. 3

och 5 §§ följer att rösträttsreglerna för val till kommunfullmäktige också är

styrande för valet till landstingsfullmäktige och för valbarheten i dessa val.

 Fram till år 1976 hade endast svenska medborgare rätt att rösta och vara

valbara i kommunala val. Icke svenska medborgare gavs denna rätt år 1976 och de

nya reglerna tillämpades första gången vid 1976 års val (prop. 1975/76:23). De

nya reglerna innehöll den treårsregel som gäller än i dag. I förarbetena sägs

att det var motiverat att införa en viss kvalifikationstid för icke svenska

medborgare med avseende på rätten att rösta och vara valbar i de kommunala

valen. Tre år ansågs vara en väl avvägd tid. Man ansåg nämligen att det borde

skapas rimliga garantier för att den utländske väljaren skulle ha vissa icke

alltför obetydliga kunskaper i svenska språket, känna till och ha förståelse för

svenska förhållanden och ha ett naturligt personligt intresse inte bara för de

alldeles aktuella förhållandena utan också för de mera långsiktiga kommunala

angelägenheterna (a. prop. s. 93 f.).

Reglerna om rösträtt och valbarhet i kommunallagen anpassas till rådsdirektivet

Sverige har som medlem i Europeiska unionen en skyldighet att genomföra rådets

direktiv i svensk rätt. Rådets direktiv 94/80/EG har aktualiserat behovet av att

se över och ändra tillämpningsområdet för treårsregeln i 4 kap. 2 §

kommunallagen såvitt avser unionsmedborgare som är bosatta i Sverige och som i

övrigt uppfyller villkoren för rösträtt och valbarhet.

 Treårsregeln modifieras så att sådana medborgare får samma rätt som svenska

medborgare att rösta och vara valbara i svenska kommunala val.

Den vidgade rösträtten och valbarheten bör även omfatta de nordiska medborgare

som inte är unionsmedborgare men som är bosatta i Sverige

Sveriges skyldigheter gentemot Europeiska unionen omfattar endast att ge

unionsmedborgarna samma rätt som svenska medborgare att rösta och vara valbara i

kommunala val.

 Ett genomförande av direktivet i svensk rätt ändrar inte bestämmelserna om att

de medborgare i Island och Norge som är bosatta i Sverige även fortsättningsvis

skulle omfattas av treårsregeln. Nordiska medborgare skulle således komma att

behandlas olika beroende på om de är unionsmedborgare eller inte.

 Danmark har i samband med genomförandet av direktivet i dansk lag beslutat att

även medborgare i Island och Norge skall ha rätt att rösta och vara valbara i

danska kommunalval på samma villkor som gäller för övriga nordiska medborgare

som på grund av sitt unionsmedborgarskap omfattas av direktivet. En motsvarande

bestämmelse finns i Finland. Island och Norge tillämpar en treårsregel för andra

än de egna medborgarna. I Island är det dessutom så att inga andra än nordiska

medborgare har rätt att rösta i kommunala val. I Norge förberedes införandet av

en regel där nordiska medborgare får rösträtt från bosättningstiden.

 Mot bakgrund av att Danmark och Finland har givit nordiska medborgare rätt att

rösta och vara valbara i kommunala val på samma villkor som de egna medborgarna

och att Norge har för avsikt att införa sådana regler samt att det inom Norden

finns en gemensam bas vad gäller språk och samhällsstruktur anser regeringen att

det är rimligt att även Sverige inför en motsvarande rätt.

 Vad gäller övriga i Sverige bosatta personer bör enligt regeringens bedömning

treårsregeln ligga fast. Treårsperioden bör dock lämpligen räknas från valdagen

i stället för från den 1 november tre år närmast före valdagen.

10.2 Mandattiden för kommunfullmäktige i Stockholms

kommun

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Särregleringen beträffande mandatperioden|

| för kommunfullmäktige i Stockholms kommun bör inte ändras nu. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslog i sitt andra

betänkande Utvärderat personval (SOU 1996:66) att den särreglering som finns i 5

kap. 5 § kommunallagen beträffande mandattiden för kommunfullmäktige i

Stockholms kommun skulle upphävas.

 Remissinstanserna: Kommitténs förslag föranledde tre positiva yttranden bland

remissinstanserna, däribland Länsstyrelsen i Stockholms län. Stockholms kommun

motsätter sig dock att kommitténs förslag genomförs. Kommunen har pekat på att

behovet av särreglering alltjämt kvarstår. Förankringsprocessen i budgetarbetet

i kommunen kräver de extra veckor som särregleringen ger. I annat fall kan

budgeten inte beslutas inom den tid som kommunallagen förutsätter, vilket får

effekter på skattesatserna. Att överskrida tidsramen för budgetprocessen, vilket

i och för sig är möjligt enligt kommunallagen, medför att det skulle bli

huvudregel för Stockholms kommun att budgeten inte fastställdes i tid och att

skattesatserna fick justeras efter årsskiftet. Sådana åtgärder får enligt

kommunen inte byggas in i budgethanteringen. Kommunen driver en stor del av sin

verksamhet i företagsform vilket också försvårar budgetprocessen. Kommunen

påbörjade dessutom den 1 januari 1996 införandet av en ny organisation med nya

stadsdelsnämnder. Detta faktum - vilket inte var känt för kommittén - fördröjer

budgetprocessen för kommunen.

 Skälen för regeringens bedömning: Särregleringen i 5 kap. 5 § tredje stycket

kommunallagen beträffande kommunfullmäktige i Stockholms kommun innebär att

sammanräkningen för kommunen skall vara klar den 15 oktober valåret i stället

för den 1 november som gäller för övriga kommuner. Särregleringen går långt

tillbaka i tiden och grundar sig på att Stockholm som landets huvudstad och

största stad erbjudit särskilda problem vad gäller organisation m.m. Stockholms

kommun har i remissvaret med skärpa vänt sig mot kommitténs uttalande om att

effekterna av att särregleringen upphävdes inte skulle bli särskilt omfattande.

Vad kommunen anfört i denna del visar också att det uppstår effekter som för

närvarande är svåröverblickbara. Enligt regeringens mening ger kommitténs

överväganden inte tillräckligt underlag för att, mot vad kommunen anfört, gå

vidare med ett förslag om att upphäva särregleringen beträffande mandatperioden.

Något förslag med sådant innehåll bör därför inte läggas fram nu.

 De problem som kan uppkomma vid den slutliga sammanräkningen beträffande valet

till Stockholms kommun får, i den mån det bedöms nödvändigt, mötas med ökade

resurser vid sammanräkningen.

10.3 Ersättarsystemet vid val till kommunfullmäktige

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Det lägsta antalet ersättare för en ledamot i|

| fullmäktige skall ökas från en till två. För partier som har fått|

| ett eller två mandat skall därför alltid utses två ersättare. För|

| att undvika att en ledamot blir utan ersättare från den egna |

| listan införs vissa särbestämmelser. |

--------------------------------------------------------------------

Kommittéförslag: 1993 års vallagskommittés förslag stämmer överens med

regeringens.

Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslagen.

Riksskatteverket har dock påpekat att förslaget måste utformas så att det täcker

den situationen där två ledamöter från olika listor bara fått en ersättare.

Skälen för regeringens förslag

Antalet ersättare

Enligt 14 kap. 18 a § i den nuvarande vallagen bestämmer kommunfullmäktige hur

många ersättare som skall finnas för ledamöterna i fullmäktige. Antalet skall

utgöra viss andel, dock högst hälften, av det antal platser som varje parti får

i kommunen. Det av fullmäktige bestämda antalet ligger till grund för

tillämpningen av bestämmelserna om hur ersättarna utses. Ersättare utses genom

ett successivt sammanräkningsförfarande. För varje ledamot inom samtliga

valkretsar i kommunen görs en sammanräkning inom det parti för vilket ledamoten

blivit vald. Till ersättare utses den kandidat som står först på flest av de

valsedlar som bidragit till att ledamoten blivit vald. Varje valsedel gäller

därvid som en hel röst. Systemet är alltså listtroget. Om det efter dessa

sammanräkningar visar sig att antalet ersättare som utsetts understiger den av

fullmäktige bestämda andelen och samma ersättare utsetts för tre eller flera

ledamöter görs för dessa ledamöter ytterligare sammanräkning för att utse

ersättare. Är antalet ersättare fortfarande inte tillräckligt och har samma

ersättare utsetts till fem eller flera ledamöter görs för dessa ytterligare

sammanräkning för att utse ersättare. Förfarandet upprepas för de ledamöter

vilkas ersättare utsetts för sju eller flera, nio eller flera osv. till dess att

tillräckligt många ersättare har utsetts. Kan någon ersättare för en viss

ledamot inte utses på detta sätt utses inte någon ersättare. Dessa regler

framgår av 14 kap. 19 § den nuvarande vallagen.

 Om ett parti har vunnit ett mandat utses alltid en ersättare. Har partiet

vunnit två mandat kan, beroende på omständigheterna, en eller två personer komma

att utses till ersättare. Om partiet vunnit tre mandat, och den andel ersättare

som fullmäktige bestämt är hälften, kommer det att utses minst två och högst tre

ersättare. För ett parti som vunnit fyra mandat blir motsvarande antal ersättare

två respektive fyra. Ett parti som fått fem eller sex mandat kommer att få minst

tre ersättare och högst fem respektive sex ersättare. En förutsättning för att

antalet ersättare skall bli fler än vad fullmäktige bestämt är att partiet gått

fram med flera listor.

 De angivna reglerna medför en sårbarhet för partier med endast en ersättare.

Denna sårbarhet blir tydlig framför allt vad gäller närvaron vid

kommunfullmäktiges sammanträden. Det finns en viss risk för att

majoritetsförhållandet i kommunfullmäktige skulle kunna komma att förskjutas om

ett parti helt saknade representation vid omröstningar. Små partier som har en

eller två platser i fullmäktige och därmed ofta endast en ersättare riskerar att

bli utan representation vid förfall från ledamoten. Problemet blir särskilt

synbart för partier i vågmästarställning. De olägenheter som nu nämnts kan

undanröjas på så sätt att fler ersättare utses. Regeringen föreslår att

kommitténs förslag genomförs. Antalet ersättare för ledamot i kommunfullmäktige

skall således minimeras till två. Härigenom uppnås effekten att för partier som

har fått ett eller två mandat utses alltid två ersättare.

Ersättare när ledamöter eller ersättare avgår samt frågan om ledamot utan

ersättare från den egna listan

Om en ledamot i kommunfullmäktige avgår i förtid skall den ersättare som står i

tur att inträda kallas in för tjänstgöring. Finns det ingen ersättare att kalla

in skall länsstyrelsen göra en ny sammanräkning för att utse efterträdare. Då

skall man tillämpa de bestämmelser i 14 kap. 19 § i den nuvarande vallagen som

beskrivits tidigare. Om en ersättare tas i anspråk på detta sätt eller avgår av

annan anledning är huvudregeln att en ny ersättare skall utses. Från den regeln

gäller dock ett viktigt undantag, vilket är en följd av att ett parti kan ha

fått fler ersättare än vad fullmäktige bestämt. En ny ersättare skall nämligen

utses endast om avgången medför att antalet ersättare kommer att understiga den

av fullmäktige bestämda andelen ersättare. Denna begränsningsregel infördes i 14

kap. 23 § i den nuvarande vallagen år 1985. Det hade nämligen visat sig att

bestämmelserna utan begränsningsregel kunde leda till att antalet ersättare

ökade under mandatperioden genom att en avgången ersättare ersattes med flera

personer. Detta trots att det återstående antalet ersättare varit tillräckligt.

Sådana effekter kunde exempelvis uppstå om ett parti gått fram med flera olika

listor med delvis samma namn.

 1993 års vallagskommitté behandlade frågan om antalet ersättare skall vara

konstant i kommunfullmäktige. Kommittén menade dock att det förefaller ogörligt

att uppnå en ordning som garanterar att ersättarantalet är konstant under

mandatperioden utan att samtidigt göra betydande ingrepp i systemet. Regeringen

delar den uppfattningen.

 I och med införandet av ett ökat personval har förutsättningarna för utseende

av ersättare förändrats något. Ersättare utses enligt förslaget i första hand på

grundval av sitt personliga röstetal för ett parti. Listtroheten frångås i vissa

fall. Detta kan antas leda till att antalet ersättare stabiliseras. Detsamma

gäller den ordning som kommittén förespråkade för det fall ersättare utses från

den valsedel som mest bidragit till att ledamoten tog plats. Dessa regler medför

att en ledamot som inte utses på personliga röster alltid skall få en ersättare

om det finns ytterligare namn på den egna listan. En följd av det sagda, menade

1993 års vallagskommitté, blir att något fler personer än nu kommer att tas i

anspråk som ersättare. Det är tveksamt om så blir fallet när ersättarna i första

hand skall utses bland de kandidater som fått personliga röster över spärren.

Regeringen föreslår den ordning som kommittén föreslagit för det fall ersättare

inte kan utses på sina personliga röstetal utan utses från den valsedel som mest

bidragit till att ledamoten tog plats. Sådana regler föreslås i 18 kap. 66 §

förslaget.

10.4 Utjämningsmandat och småpartispärr föreslås inte för

val till kommunfullmäktige

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Det bör inte införas utjämningsmandat för|

| val till kommunfullmäktige. Inte heller föreslås införande av någon|

| småpartispärr. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: 1993 års vallagskommitté lämnade inget förslag till

utjämningsmandat eller småpartispärr för val till kommunfullmäktige.

 Remissinstanserna: De flesta instanser delar kommitténs bedömning. Vissa

remissinstanser, däribland Umeå kommun, menade att utredningsarbetet borde

fortsätta.

 Skälen för regeringens bedömning: Kommittén har utförligt behandlat frågan om

utjämningsmandat vid val till kommunfullmäktige. Som kommittén påpekar ger en

återblick på de senaste decenniernas författningsarbete på valområdet vid handen

att frågan om ökad proportionalitet vid valen till kommunfullmäktige ännu inte

har fått en helt tillfredsställande lösning, såvitt gäller de valkretsindelade

kommunerna. Detta torde delvis bero på den från tid till annan skiftande

inställningen till huruvida en reform i syfte att öka proportionaliteten också

bör förenas med en småpartispärr. Anledningen till att det varit svårt att uppnå

enighet torde främst vara att önskemålet om ökad proportionalitet egentligen är

oförenligt med kravet på att partier med små röstetal skall uteslutas från

möjligheten att bli representerade i fullmäktige. En småpartispärr leder ju

alltid till ett mindre proportionellt resultat än om någon spärr inte funnits.

 Kommittén kunde inte enas i frågan och detta hade sin orsak i olika synsätt på

behovet av att komplettera ett kommunproportionellt system med en småpartispärr

och delade meningar om angelägenheten i att ha likartade system för val till

landstings- och kommunfullmäktige. Kommittén valde därför att avstå från att

lägga fram ett förslag. Regeringen anser på grund av det anförda att det inte nu

skall införas några regler om utjämningsmandat eller småpartispärr i den nya

vallagen.

11 Sammanräkningsförfarandet

11.1 Den preliminära sammanräkningen

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Särskilda regler för den preliminära |

| rösträkningen bör inte införas. De nuvarande reglerna lämnar visst|

| utrymme att laga efter läglighet vid den preliminära samman- |

| räkningen av personrösterna. |

--------------------------------------------------------------------

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén (SOU 1996:66) avstod från att lämna

förlag till ytterligare reglering av den preliminära rösträkningen.

 Remissinstanserna har inte haft några erinringar i denna del.

 Skälen för regeringens bedömning: Personvalskommittén behandlade inte

rösträkningen något närmare i sitt betänkande Ökat personval (SOU 1993:21) och

föreslog inga särskilda regler i ämnet. Det inflöt heller inga regler vare sig i

lagen om försök i vissa kommuner där väljarna skall kunna avge en särskild

personröst eller i lagen om val till Europaparlamentet.

 Det har i Sverige blivit en sed att redan under valnatten fastställa ett

preliminärt resultat med mandatfördelning mellan partierna. Det har också

spekulerats i vilka kandidater som kommer att besätta mandaten. Detta har kunnat

ske på grundval av de kandidatlistor som partierna går fram med i valet.

 Vid kommunvalsförsöket räknades rösterna - även personrösterna - av

valförrättarna ute i valdistrikten. Resultatet var varierande. Som

Nomineringsrätts- och valkretskommittén anfört visar erfarenheterna från

försöksvalen inte på något som talar för att en sådan preliminär räkning skulle

underlätta att snabbare få fram det slutliga resultatet.

 Riksskatteverket fastställde vid 1994 års allmänna val ett preliminärt

resultat för riksdagsvalet kl. 00.22, för kommunfullmäktigvalen kl. 01.35 och

för landstingsfullmäktigvalen kl. 02.22. Det framstår som klart att det inte är

möjligt att efter dessa tidpunkter starta en manuell räkning av personröster så

att ett preliminärt resultat också för personfördelningen skulle föreligga på

måndagen efter valet.

 Varken Personvalskommitténs förslag till modifieringar på grund av

personvalsinslaget eller de lagar som tillämpats vid de genomförda valen med

personröstning ålägger valnämnderna att räkna personröster vid den preliminära

rösträkningen. Regeringen finner inte skäl att föreslå att det i den nya

vallagen skall införas särskilda regler för den preliminära rösträkningen vad

gäller personröster. Frånvaron av sådana regler hindrar givetvis inte att röster

sorteras eller på annat sätt behandlas redan i vallokalen för att underlätta den

slutliga sammanräkningen.

11.2 Den slutliga sammanräkningen och grunden för

Riksskatteverkets mandatfördelning

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Lagregleringen av sammanräkningsförfarandet|

| anpassas till det i dag använda förfarandet där Riksskatteverket|

| vid riksdagsvalet fördelar mandat mellan partierna, bestämmer |

| ordningen mellan kandidatnamnen samt utser ledamöter och |

| ersättare. Detta sker på grundval av de resultat från |

| sammanräkningarna som länsstyrelserna lägger in i det för |

| valmyndigheterna gemensamma ADB-systemet. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag m.m.: Vallagsutredningens förslag i betänkandet VAL

Organisation Teknik Ekonomi (SOU 1992:108) rörande ordningen vid den slutliga

sammanräkningen grundade sig på en förstudie av Riksskatteverket. Förfarandet

har prövats vid försöksverksamhet bl.a. vid 1994 års val. Ordningen vid

försöksvalen motsvarar regeringens förslag.

 Remissinstanserna: De remissinstanser som yttrade sig i frågan ställde sig

positiva till Vallagsutredningens förslag till en försöksverksamhet med undantag

från vissa bestämmelser i 14 kap. vallagen.

 Skälen för regeringens förslag: Den slutliga sammanräkningen för riksdagsvalen

enligt den nu gällande vallagen går till på följande sätt. Länsstyrelsen

granskar och räknar valsedlarna. Tanken är sedan att länsstyrelsen på grundval

av uppskattningar av antalet mandat i valkretsen skall ordna det antal namn som

är nödvändigt för att ledamöter och ersättare skall kunna utses. Vid riksdagsval

är det dock numer Riksskatteverket som utser ledamöter och ersättare. Sedan en

längre tid har ADB-stöd använts för förfarandet.

 Vallagsutredningen föreslog att det vid 1994 års val skulle genomföras ett

försök där regeringen lämnades möjlighet att medge undantag från vissa regler om

sammanräkning. Genom lagen (1993:1403) om försöksverksamhet vid de allmänna

valen år 1994 gavs regeringen möjlighet att medge sådana undantag. Regeringen

beslutade om sådant medgivande, som endast rörde länsstyrelsernas och

Riksskatteverkets arbete. Försöket innebar att alla bearbetningar för att ta

fram valresultatet påbörjades av Riksskatteverket när länsstyrelserna var klara

med sammanräkningen. Namnordningen bestämdes inte av länsstyrelserna utan av

Rikskatteverket med stöd av den databearbetning som verket genomförde. Samtliga

länsstyrelser och Riksskatteverket har dock tillgång till samma material genom

det gemensamma datanätet.

 Försöksverksamheten slog väl ut. Reglerna i den nya vallagen bör därför enligt

regeringens mening utformas i enlighet med försöken i denna del. Det innebär att

länsstyrelserna skall ansvara för granskning och räkning av röster vid

riksdagsvalet. Sedan detta är avslutat godkänns sammanräkningen i ett särskilt

formulär i det för valmyndigheterna gemensamma datorsystemet. Härigenom kan

resultatet inte längre påverkas av länsstyrelserna. Riksskatteverket kan

härefter starta sin bearbetning för att ordna namnen och utse ledamöter eller

företrädare och ersättare. Det sagda leder till att det inte längre är

länsstyrelsernas skriftliga protokoll som utgör grunden för mandatfördelningen,

vilket också påskyndar förfarandet.

11.3 Förvaring av valsedelsmaterial

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Reglerna om förvaring av valsedelsmaterial |

| förtydligas. Härigenom görs klart att omslag skall få öppnas för|

| utvärdering och uppföljning av val även sedan sammanräkningen |

| avslutats. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag saknas i denna fråga.

 Bakgrund: I den nuvarande vallagen finns bestämmelser om hur valsedlarna skall

förvaras sedan rösträkningen avslutats. Av 14 kap. 8 § i den nuvarande vallagen

framgår bl.a. att valsedlarna sedan sammanräkningen avslutats skall läggas i

omslag. De godkända och de ogiltiga valsedlarna läggs var för sig. De ogiltiga

valsedlarna och godkända valsedlar där det förekommer strykningar eller tillägg

skall förvaras till utgången av den tid som valet gäller för. Övriga valsedlar

skall förvaras till dess valet vunnit laga kraft. För kommunalvalen gäller

motsvarande bestämmelser enligt 14 kap. 20 § där det sägs att valsedlarna skall

läggas in i omslag, de godkända för sig och de ogiltiga för sig. Omslagen skall

förseglas och valsedlarna förvaras till utgången av den tid valet gäller.

 I valet till Europaparlamentet tillämpades personröstningsförfarandet. För

partier som inte nådde upp till fyra procent av rösterna skedde en räkning av

personrösterna i efterhand för att undersöka utfallet. Detta skedde som ett led

i utvärderingen av valet. Justitieombudsmannen fick i anledning härav en anmälan

(dnr 3589-1995) gällande bristande sammanräkning av de personliga röstetalen för

partier som inte fått fyra procent av rösterna i landet. Justitieombudsmannen

fann inte anledning till kritik såvitt gäller den slutliga röstsammanräkningen.

Däremot uppmärksammades vissa oklarheter och spänningar i förhållandet mellan

själva valförfarandet och önskemål om specialredovisning av vissa röster.

Ärendet överlämnades med anledning härav för kännedom till Justitiedepartementet

(dnr Ju96/1791).

 Synpunkter i frågan har under hand inhämtats från bl.a. Riksskatteverket.

 Skälen för regeringens förslag: Reglerna om förvaring av valsedelsmaterial har

tillämpats på lite olika sätt av valmyndigheterna. Vissa har uppfattat reglerna

så att det är möjligt att öppna omslagen även av andra anledningar än förnyad

sammanräkning. Detta har grundats på stadgandet i 14 kap. 2 § där det sägs att

om det vid en sådan förrättning framkommer att valsedlarna inte förvarats på

föreskrivet sätt skall de förklaras för ogiltiga, om det inte kan antas att

obehörig åtgärd ej vidtagits med dem. Emellertid har stadgandet även tolkats i

motsatt riktning vilket innebär att omslagen inte får brytas utan att det är

fråga om en ny förrättning.

 För att klargöra att det är tillåtet att öppna omslagen för utvärdering och

efterhandskontroll av uppgifter som inte är av omedelbar betydelse för

mandatfördelningen föreslår regeringen att reglerna utformas så att det klart

framgår att det finns en sådan möjlighet. Detta sker lämpligen genom en

uppräkning i lagtext för vilka ändamål en öppning av omslagen får ske.

11.4 Användning av optisk läsning vid sammanräkningen

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: Det bör inte införas några regler om att |

| optisk läsning skall användas vid sammanräkning av valen. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag m.m.: Frågan om optisk läsning behandlades av

Vallagsutredningen i betänkandet VAL Organisation Teknik Ekonomi (SOU 1992:108)

som förespråkade användning av optisk läsning. Riksskatteverket har på

regeringens uppdrag utfört en undersökning om möjligheterna att använda optisk

läsning. Resultatet presenteras i rapporten Optisk läsning av valsedlar.

Sammanfattningsvis är verkets slutsats att tiden inte är mogen för ett införande

av ett system med optisk läsning av valsedlar. Tekniken har inte tidigare

använts för val, den är tekniskt komplicerad och dessutom kostsam. Sammanräkning

med stöd av optisk läsning gör det visserligen snabbare att få fram ett

preliminärt resultat men priset är högt. Av rapporten framgår att en fördyring

på 14,7 miljoner kronor i sådant fall måste accepteras. Allvarligare ändå är att

Riksskatteverket klargör att optisk läsning är så komplex att en viss risk

föreligger för att det slutliga resultatet äventyras eller försenas. Dessutom

säger verket att optisk läsning innebär att en lägre nivå på detaljrikedom och

precision i det slutliga resultatet måste accepteras. Slutsatsen enligt

rapporten är att sammanräkningen även vid 1998 års val bör ske utan optisk

läsning. Riksskatteverket konstaterar att sammanräkningen kan ske i huvudsak

utan fördröjning i tid genom en förbättring av ADB-stödet. Genom införandet av

ett statistiksystem kommer det gå att presentera ett preliminärt prognos -

resultat avseende invalda kandidater för riksdagsvalet på måndag kväll, för

kommunfullmäktigvalen för några kommuner sent första veckan, för övriga i början

på andra veckan samt för landstingsfullmäktigvalen sent andra veckan.

 Skälen för regeringens bedömning: Ett alternativ med optisk läsning av

valsedlar till valen år 1998 är inte genomförbart vare sig i fråga om säkerhet

eller i fråga om kostnadsnivå. Ett bibehållande av ett sammanräkningssystem utan

optisk läsning förutsätter emellertid att man genomför de förslag som lagts fram

i betänkandet Utvärderat personval (SOU 1996:66) i syfte att underlätta

sammanräkningsförfarandet. Som framgår av propositionens innehåll föreslår

regeringen sådana förenklingar i valsystemet som möjliggör ett godtagbart

samman-räkningsförfarande. Något förslag om införande av optisk läsning för

valsedlar bör alltså inte läggas fram för närvarande.

12 Överklagande av val

12.1 Valprövningsnämndens sammansättning

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Det införs ändrade regler för Val- |

| prövningsnämndens sammansättning. Detta innebär att en nämnd som|

| utsetts för en period prövar överklaganden av alla de |

| överklaganden beträffande val som förrättas under nämndens |

| valperiod. Liksom i dag skall dock den gamla nämnden pröva |

| överklaganden som rör ordinarie riksdagsval och andra val som |

| förrättas samtidigt med sådant val. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag saknas i denna fråga. Den har kommit upp under

konstitutionsutskottets behandling av lagen om val till Europaparlamentet (bet.

1994/95:KU40). De problem som reglerna medför genom att ledamöterna i den gamla

nämnden måste inkallas för att pröva ett val under den nya nämndens valperiod

föranledde två motioner. I dessa efterfrågades en ändring med innebörd att

reglerna skulle utformas så att en nämnd som utsetts av den sittande riksdagen

skulle kunna pröva överklaganden (mot. 1994/95:K708 och 1994/95:K715).

Konstitutionsutskottet uttalade i likhet med motionärerna att de nuvarande

reglerna om Valprövningsnämndens sammansättning medför onödiga komplikationer

såvitt angår andra val än riksdagsval och folkomröstningar. Utskottet uttalade

också att regeringen inom ramen för det pågående arbetet med en ny vallag borde

se över reglerna och lägga fram ett förslag i enlighet med motionerna. Vad

utskottet uttalat i det ärendet överensstämmer med regeringens förslag.

 Synpunkter i denna fråga har under hand inhämtats från bl.a.

Valprövningsnämnden och Riksskatteverket.

 Skälen för regeringens förslag: Val till riksdagen får enligt 3 kap. 11 §

regeringsformen överklagas hos en valprövningsnämnd. Nämnden består av en

ordförande, som skall vara eller ha varit ordinarie domare och som inte får

tillhöra riksdagen, samt sex andra ledamöter. Ledamöterna väljs efter varje

ordinarie val för tiden till dess nytt val av nämnden äger rum.

 Av bestämmelsen om Valprövningsnämndens valperiod följer att överklagande över

riksdagsval prövas av den nämnd som har utsetts av den gamla riksdagen.

Sammansättningen av Valprövningsnämnden vid prövning av överklagande av beslut

om utgången av ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige framgår av

15 kap. 4 § sista stycket i den nuvarande vallagen. Nämnden skall vid prövning

av dessa val ha den sammansättning som den hade vid valet. Det är alltså samma

nämnd som prövar de samtidiga allmänna nationella valen. Denna nämnd har utsetts

av den gamla riksdagen.

 Valprövningsnämnden prövar också bl.a. överklaganden av beslut om utseende av

ledamöter och ersättare i kyrkofullmäktige. För prövning av kyrkoval finns inte

någon föreskrift om nämndens sammansättning. Vidare prövar nämnden överklaganden

av omröstningar enligt folkomröstningslagen (1979:369). Enligt 16 § den lagen

skall överklaganden prövas av nämnden i den sammansättning den hade vid tiden

för omröstningen. Det är alltså den sittande nämnden som prövar dessa

omröstningar. Vid valet till Europaparlamentet år 1995 tillämpades reglerna om

överklagande av riksdagsval. Någon särskild regel om Valprövningsnämndens

sammansättning gavs således inte för valet till Europaparlamentet. Det innebar

att det var den nämnd som utsetts av den gamla riksdagen för valperioden

1991-1994, som skulle pröva överklaganden av fastställande av valet till

Europaparlamentet år 1995.

 Regeringen föreslår med anledning av vad konstitutionsutskottet anfört att

sammansättningen av Valprövningsnämnden skall utformas mer ändamålsenligt.

Regeringens förslag innebär att ordinarie val till riksdagen samt ordinarie val

av landstings- och kommunfullmäktige, liksom i dag, skall prövas av en nämnd som

utsetts av den tidigare riksdagen. För övriga val skall nämndens prövning kunna

ske i en sammansättning som utsetts av den sittande riksdagen, dvs. den nämnd

som är aktuell vid det valet.

 Reglerna skall gälla generellt för samtliga val och omröstningar som skall

prövas av nämnden. Särregleringen i 16 § folkomröstningslagen är därför

obehövlig och kan upphävas.

12.2 För tidigt ingivna överklaganden

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Även för tidigt ingivna överklaganden skall|

| prövas materiellt av Valprövningsnämnden. Överklagandetiden löper|

| från dagen efter valdagen fram till tio dagar efter det att |

| valet avslutats. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: 1993 års vallagskommittés förslag stämmer överens med

regeringens.

 Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget.

Valprövningsnämnden har yttrat att det kan vara önskvärt med en enhetlig

reglering av förfarandet vid överklagande. Valproceduren är enligt nämnden dock

så speciell att den nu föreslagna särskilda ordningen för överklaganden av val

torde kunna godtas och tillstyrker därför förslagen i denna del. Endast

Länsstyrelsen i Västernorrlands län ställer sig tveksam till förslaget.

Länsstyrelsen menar att det inte är logiskt att tillåta överklagande av ett

beslut som inte meddelats och att det i praktiken inte torde innebära några

större olägenheter att avvakta beslut om valutgången.

 Bakgrund: Rätten till överklagande i vallagen är en typ av överklagande av

förvaltningsbeslut, som dock har reglerats på ett sådant sätt att det ligger

nära till hands att jämföra med överklagande av kommunala beslut. Således kan de

betecknas som rättsprövning vilket innebär att endast beslutets laglighet, och

inte dess lämplighet, kan prövas. Vidare är prövningen av överklagandet till sin

art kassatorisk, vilket innebär att nämnden normalt inte ersätter det

överklagade beslutet med ett eget. Skulle nämnden finna att det har förekommit

något sådant fel som nämns i 15 kap. 7 § i den nuvarande vallagen i samband med

valet och felet dessutom kan antas ha inverkat på valutgången, skall nämnden

upphäva valet i den omfattning som behövs och förordna om omval i valkrets. Kan

rättelse åstadkommas genom förnyad sammanräkning eller någon annan sådan mindre

ingripande åtgärd skall nämnden i stället uppdra åt beslutsmyndigheten att

förordna om sådan rättelse. Valprövningsnämnden kan förordna om omval också i

vissa andra situationer, som det saknas anledning att gå närmare in på i detta

sammanhang.

 Ett överklagande måste göras i rätt tid för att kunna prövas. Bestämmelser om

överklagandetider finns i 15 kap 4 § i den nuvarande vallagen. Där anges att

skrivelsen med överklagandet skall vara beslutsmyndigheten, dvs.

Riksskatteverket vid riksdagsval och val till Europaparlamentet och

länsstyrelsen vid övriga val, tillhanda inom tio dagar efter det att val eller

förrättning för utseende av ledamöter, företrädare och ersättare avslutades.

Riksdagsvalet och valet till Europaparlamentet avslutas genom att

Riksskatteverket kungör val-resultatet i Post- och Inrikes Tidningar. De

kommunala valen och kyrkovalen avslutas genom att protokollet över förrättningen

läses upp. Det är Valprövningsnämnden som avgör om ett överklagande har kommit

in i rätt tid eller ej.

 Skulle överklagandet ha kommit in för sent avvisas det och någon prövning i

sak sker alltså inte. Från denna regel gäller ett undantag. Skulle skrivelsen

med överklagandet ha getts in i rätt tid direkt till nämnden avvisas klagandens

talan inte även om skrivelsen därefter anländer för sent till

beslutsmyndigheten. Avgörande är alltså när beslutsmyndigheten alternativt

nämnden tar emot överklagandet.

 På motsvarande sätt kan en skrivelse med överklagande komma in för tidigt. Det

är nämligen inte helt ovanligt att en person som anser att det begåtts ett eller

annat fel i samband med valet ger in en överklagandeskrift efter valdagen men

innan något formellt beslut rörande valutgången har fattats. Kommer skriften in

till beslutsmyndigheten eller Valprövningsnämnden före det att beslutet

meddelats prövas inte överklagandet. Situationen är inte reglerad i lag men

enligt fast praxis i Valprövningsnämnden, som bygger på allmänna

förvaltningsprocessrättsliga principer, lämnas det utan åtgärd. Det brukar

motiveras med att överklagandet inte kan uppfattas som ett överklagande av något

beslut varigenom valutgången fastställts. Om klaganden vill ha saken prövad

måste han eller hon på nytt ge in skriften med överklagandet sedan beslutet väl

har fattats.

 Skälen för regeringens förslag: Liksom 1993 års vallagskommitté anser

regeringen att dagens ordning där överklaganden inte prövas om de kommit in för

tidigt medför ett mindre tillfredsställande resultat i vissa situationer. Det är

därför befogat att anlägga ett mindre formalistiskt synsätt. Då får det godtas

att egenartade situationer uppstår som innebär att överklaganden tillåts innan

beslutet som överklagandet riktar sig mot har fattats. Emellertid skall detta

ses mot bakgrund av att överklagande av val också riktar sig mot fel som begåtts

vid genomförandet av valet. Vidare är överklagandet i första hand inte en klagan

i egen sak. Det rör sig mer om någon form av medborgartalan som skall borga för

en riktig rättstillämpning vid valen.

 Med hänsyn till det anförda föreslår regeringen att det för överklaganden av

val bör införas en annan reglering än vad som är den gängse vid överklagande av

förvaltningsbeslut eller domstols-avgöranden. Regleringen bör som kommittén

anför begränsas till överklagande av val och beslut som kan överklagas endast i

samband härmed. Den bör dock omfatta samtliga val som regleras av vallagens

regler.

 De föreslagna har utformats enligt kommitténs förslag och innebär i korthet

att en skrift om överklagande av valet, som kommit in dagen efter valet skall

uppfattas som ett överklagande trots att inget beslut föreligger. Regleringen

kommer att beröras närmare i författnings-kommentaren till 19 kap.

12.3 Underrättelse till partier om utseende av nya

ledamöter, nya företrädare och ersättare

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Partier skall underrättas om vissa beslut |

| som gäller utseende av nya ledamöter, nya företrädare och ersättare|

| under valperioden. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag: 1993 års vallagskommittés förslag stämmer överens med

regeringens.

 Remissinstanserna är genomgående positivt inställda till förslaget. Skälen för

regeringens förslag: Ett parti har rätt att överklaga ett val som det deltagit

i. Partier har dessutom rätt att överklaga beslut om utseende av nya ledamöter,

nya företrädare och ersättare. Dessa senare beslut kungörs i Post- och Inrikes

Tidningar såvitt gäller riksdagsvalet och valet till Europaparlamentet. Beslut

som rör utseende av efterträdare och ersättare i de kommunala valen

offentliggörs genom att protokollet från förrättningen läses upp. Det finns

inte, vare sig i fråga om riksdagsvalet, valet till Europaparlamentet eller de

kommunala valen, någon skyldighet att i förväg kungöra förrättningen. Den som

blivit utsedd vid en sådan förrättning skall underrättas om beslutet.

Underrättelse skall också tillställas, såvitt avser riksdagsvalet,

Valprövningsnämnden och riksdagens talman och vid valet till Europaparlamentet

också Europaparlamentet. I fråga om kommunala val skall, förutom den som blivit

utsedd, också vederbörande kommun underrättas. Någon skyldighet att underrätta

det aktuella partiet finns inte i något fall.

 I 21 § förvaltningslagen finns en bestämmelse enligt vilken sökande, klagande

eller annan part skall underrättas om beslut. Det får dock anses vara oklart

huruvida ett parti som har rätt att överklaga ett val också har ställning av

part i den mening som avses i nämnda lagrum. Enligt 1993 års vallagskommittés

mening talar övervägande skäl för att så inte är fallet.

 Kommittén har redogjort för och Justitieombudsmannen påpekat (se JO dnr 4426-

1992) att partiernas möjlighet att faktiskt utnyttja sin rätt att överklaga

beslut om utseende av ersättare när ledamot och ersättare avgår under

valperioden framstår som begränsade bl.a. mot bakgrund av den korta

överklagandetiden och det förhållandet att någon skyldighet att underrätta

berörd partiorganisation om sådana beslut inte finns stadgad i vallagen.

 Regeringen anser att förutsättningarna för ett parti att utnyttja möjligheten

att överklaga beslut om utseende av efterträdare och ersättare bör förbättras.

Ett parti som berörs av ett sådant beslut bör därför underrättas om beslutet. I

en ny vallag bör därför införas en regel enligt vilken ett parti som berörs av

det ifrågavarande beslutet om möjligt skall underrättas därom. Det närmare

sättet för underrättelsen bör få avgöras av beslutsmyndigheten.

13 Ändrad valdag och förlängd valperiod vid

kyrkliga val

13.1 Ändrad valdag

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Tredje söndagen i september skall vara |

| valdag vid val i hela riket av kyrkofullmäktige och direktvalda |

| kyrkoråd. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag saknas i denna fråga. Ärendet har initierats av skrivelser

från Svenska kyrkan.

 Bakgrund: Svenska kyrkans församlingar ansvarar för kyrkans verksamhet på

lokalplanet. Församlingar kan bilda kyrkliga samfälligheter för vården av

gemensamma angelägenheter.

 I en församling utövas beslutanderätten av kyrkofullmäktige eller, om

församlingen har mindre än 500 röstberättigade kyrkotillhöriga, på kyrkostämma.

Beslutande organ i en kyrklig samfällighet är församlingsdelegerade eller - om

samfälligheten är total - kyrkofullmäktige. I vissa fall kan beslutanderätten i

en församling, som ingår i en total kyrklig samfällighet, få utövas av ett

direktvalt kyrkoråd.

 I varje stift finns en stiftssamfällighet som består av samtliga församlingar

i stiftet. Stiftssamfällighetens beslutanderätt utövas av stiftsfullmäktige. De

väljs av elektorer, som i sin tur väljs i varje församling av det nyvalda

kyrkofullmäktige eller kyrkorådet.

 Föreskrifter om val av kyrkofullmäktige och av direktvalda kyrkoråd finns i

lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigval, m.m. I 3 § finns bestämmelser om

valdagens förläggning. Valdag vid ordinarie val av kyrkofullmäktige och

direktvalda kyrkoråd är tredje söndagen i oktober. Enligt nuvarande bestämmelser

äger nästa val rum den 19 oktober 1997.

 Kyrkomötet har anhållit (kskr. 1995:4, 1KL 1995:9) om en sådan lagändring att

kyrkofullmäktigvalen fr.o.m. 1997 års val äger rum tredje söndagen i september i

stället för oktober.

 Skälen för regeringens förslag: Ett kyrkofullmäktigval i slutet av oktober

månad innebär ett mycket pressat tidsschema för att hinna med de val av

stiftsfullmäktige, församlingsdelegerade, kyrkoråd m.fl., som måste göras innan

den nya valperioden börjar löpa den 1 januari. Det gäller framför allt

beträffande elektorsvalen för val av stiftsfullmäktige.

 Det definitiva resultatet av kyrkofullmäktigvalen år 1994 var klart först 29

dagar efter valet, alltså den 14 november. Enligt föreskrifter i kyrkolagen

(1992:300) skall val av elektorer för stiftsfullmäktigval äga rum redan före

utgången av november månad. Elektorerna skall sedan välja stiftsfullmäktige före

utgången av december. En flyttning av valdagen från oktober till september

skulle innebära en lättnad i de olägenheter som den snävt tilltagna tidsperioden

förorsakar. Riksskatteverket som lämnat synpunkter under hand har inte haft

något att invända mot förslaget. Regeringen föreslår därför att valdagen flyttas

till tredje söndagen i september.

13.2 Förlängd valperiod

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Val i hela riket till kyrkofullmäktige och |

| andra kyrkliga organ skall förrättas vart fjärde år. |

--------------------------------------------------------------------

 Kommittéförslag saknas i denna fråga. Ärendet har initierats av skrivelser

från Svenska kyrkan.

 Bakgrund: Föreskrifter om valperiodens längd vid kyrkliga val finns i

kyrkolagen (1992:300). Valperioden är tre år.

 En treårig mandatperiod gäller för följande val:

- kyrkofullmäktige och direktvalda kyrkoråd,

- ordförande och vice ordförande i kyrkostämma,

- församlingsdelegerade,

- kyrkoråd,

- kyrkvärdar,

- revisorer,

- ledamot i vissa domkapitel,

- kyrkomötet och

- stiftsfullmäktige.

 Kyrkomötet har anhållit (kskr. 1995:4, 1KL 1995:9) om en sådan lagändring att

mandatperioden för kyrkofullmäktige och andra berörda kyrkliga organ blir fyra

år fr.o.m. 1997 års val.

 Svenska kyrkans centralstyrelse har i en skrivelse den 24 juni 1996 fäst

regeringens uppmärksamhet på vikten av att kyrkomötets begäran om förlängning av

valperioden tillgodoses. I en till skrivelsen fogad promemoria redogörs

inledningsvis bl.a. för det inomkyrkliga utredningsarbetet beträffande kyrkliga

val efter relationsändringen. Därefter framhålls följande. Beslut om hur valen

skall genomföras och ansvarsfördelningen för deras genomförande kan inte fattas

förrän av 1999 års kyrkomöte. Det kommer att finnas behov av omfattande och

intensiv satsning på information och utbildning med sikte inte minst på

förtroendevalda och anställda inom kyrkan. Det är också sannolikt att

kyrkomötets beslut behöver följas upp med beslut om tillämpningsföreskrifter och

med utarbetande av delvis nya administrativa rutiner. Det bedöms därför som

mindre lämpligt att redan första året med den nya stat-kyrkarelationen genomföra

kyrkliga val med delvis nya förutsättningar.

 Skälen för regeringens förslag: Mandatperioden för riksdagen samt landstings-

och kommunfullmäktige förlängdes från tre till fyra år fr.o.m. år 1995.

Motsvarande förlängning gjordes inte beträffande de kyrkliga valen. År 1970 hade

däremot valperioden för både kyrkliga och borgerliga val förkortats från fyra

till tre år.

 Riksdagen har efter förslag av regeringen (prop 1995/96:80, bet. 1995/96:KU

12, rskr. 1995/96:84) fattat ett principbeslut om ändrade relationer mellan

staten och Svenska kyrkan fr.o.m. år 2000. Nästa kyrkofullmäktigval äger rum år

1997. Valet därefter kommer att hållas samma år som relationsändringen träder i

kraft om nuvarande regler behålls.

 Det historiska beslutet om de nya relationerna mellan staten och Svenska

kyrkan innebär stora förändringar för kyrkans vidkommande. Kyrkan behöver därför

få tid för bl.a. nödvändig information och utbildning beträffande

relationsändringen och det nya valsystemet. Att hålla ett ordinarie val redan år

2000 skulle därför vara förenat med betydande praktiska olägenheter och kunna få

negativa effekter på den demokratiska beslutsprocessen inom kyrkan. Ett kyrkoval

år 2001 är alltså att föredra med hänsyn både till önskemålet att underlätta

genomförandet av stat-kyrkareformen och till kravet på att den kyrkliga

demokratin skall fungera väl. Riksskatteverket som lämnat synpunkter under hand

har inte haft något att invända mot förslaget. Kyrkomötets begäran bör därför

bifallas.

14 Kostnader och ikraftträdande

Det som tidigare antagits skulle komma att påverka kostnaderna för de framtida

valen i förhållande till tidigare val är framför allt det nya inslaget av

personröstning, det därmed sammanhängande anmälningsförfarandet för kandidater,

det nya röstlängdsförfarandet samt den omfattande informationsinsatsen som

inledningsvis blir nödvändig.

 De totala kostnaderna för de allmänna valen år 1994 (bortsett från

folkomröstningen) uppgick till ca 175,4 miljoner kronor. Regeringen beräknade i

budgetpropositionen (prop. 1996/97:1 utg. omr. 1 anslag C 3) valanslaget för

innevarande budgetår till 48 miljoner kronor. Beloppet avser bl.a. kostnader för

1997 års kyrkoval som endast beträffande röstlängderna kommer att påverkas av de

här föreslagna nyheterna i valsystemet. För år 1998, då allmänna val första

gången skall hållas med det nya systemet, beräknas utgifterna enligt

budgetpropositionen uppgå till 205 miljoner kronor och för år 1999, då val till

Europaparlamentet skall hållas nästa gång, till 120 miljoner kronor.

 Personvalsinslaget kunde i den form det hade i Personvalskommitténs betänkande

förutses bidra till ökade kostnader. Dessa föranleddes framför allt av kostnader

för personal vid den slutliga sammanräkningen. Genom Riksskatteverkets

beräkningar kommer emellertid kostnaderna för sammanräkningen vid 1998 års val,

med personval, att stanna vid ca 20 miljoner kronor. Detta motsvarar i stort

sammanräkningskostnaden för 1994 års val. Anledningen till att kostnaderna kan

hållas på denna nivå är att valsystemet enligt regeringens förslag förutom

personvalet också innebär en förenkling av sammanräkningen i och med att

flertalet kandidater kommer att anmälas slutligt redan före valet samt att

tillskrivna namn och strykningar i princip inte behöver beaktas vid

sammanräkningen.

 Det har tidigare antytts att anmälningsförfarandet kan komma att leda till en

ökad hantering av kandidatnamn före valet. Emellertid förekommer redan i dag en

omfattande hantering vid beställning av valsedlar. Eftersom

anmälningsförfarandet sammankopplats med beställningsrutinen kommer den ökade

hanteringen endast att bli marginell och bestå av samtycke från ett större antal

kandidater än tidigare. Några kostnadsökningar för staten kan således inte

förutses.

 Det nya röstlängds- och röstkortsförfarandet beräknas medföra kostnader om

totalt ca 18 miljoner kronor. Av dessa avser ca 1 miljon kronor

utvecklingskostnader. Vissa av dessa kostnader utgör redan förbrukade medel i

samband med utprovning av ett lämpligt system inför förändringarna. Den i övrigt

största posten är portokostnaden om ca 16 miljoner kronor som faller ut oavsett

vilket system som används för framställning av röstlängd och röstkort. I samband

med behandlingen av det nya röstlängdsförfarandet (se avsnitt 8.1) har omtalats

att en besparing om ca 2 miljoner kronor föreslås för det fall poströstningen

begränsas i enlighet med förslaget. Det kan alltså inte förutses några särskilda

kostnadsökningar på grund av det nya röstlängdsförfarandet.

 Av kostnaderna för 1998 års allmänna val, där de flesta kostnader med

anledning av det nya systemet kan förväntas uppstå, har redan omtalats att 10

miljoner kronor avser den informationsinsats som måste till i samband med

införandet av det nya valsystemet för att det skall få ett bra genomslag (se

avsnitt 4.4).

 Sammanfattningsvis kan konstateras att förslagen i propositionen angående ett

nytt valsystem - bortsett från engångsinsatsen på information vid 1998 års val -

inte kommer att föranleda några ökade kostnader utöver vad som skulle förekommit

också med det hittills gällande systemet. Kostnaderna ryms således inom de ramar

som redan budgeterats för anslaget.

 De författningsförslag som framförs i denna proposition föreslås träda i kraft

den 1 juni 1997. Det finns då utrymme för partierna att inleda

nomineringsarbetet med sikte mot de nya reglerna vid 1998 års val. De

kyrkofullmäktigval som skall hållas år 1997 är de sista som staten svarar för.

För dessa val föreslås en ändring som innebär att valdagen förläggs till

september. Tiden från ikraftträdandet bör ändå räcka till. Detta beror på att

det hittills tillämpade valsystemet skall gälla i de valen; endast det nya

röstlängdssystemet i det föreslagna systemet blir tillämpligt vid dessa val.

15 Författningskommentar

15.1 Förslaget till vallag

I det följande anges för varje lagrum i den föreslagna vallagen var dess

motsvarighet finns i den nuvarande lagen. I de fall den föreslagna lagen inte

har någon motsvarighet anges detta särskilt. Detsamma gäller i de fall då den

föreslagna bestämmelsen innebär en ändring i sak.

1 kap. Allmänna bestämmelser

1 §

Första stycket motsvarar huvudsakligen 1 kap. 1 § i den nuvarande lagen. Vad som

tillkommit är ett klarläggande att vallagen även gäller för Sveriges val till

Europaparlamentet.

 Andra stycket saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen. Det anger

principerna för det ökade personvalsinslaget i det svenska valsystemet (se

avsnitt 6 och 6.1). Redan i lagens inledning bör principerna för vad det är

väljarna röstar på framhållas. Röstning sker således i första hand på parti.

Detta innebär att partiernas rangordning vid nomineringen blir avgörande för

kandidatordningen. Det lämnas emellertid i den nya vallagen också en möjlighet

för väljarna att - utöver det personval som partirösten medför - avge en

särskild personröst. Det är således fråga om ett ökat inslag av personröstning.

I 3 kap. 1 § första stycket regeringsformen finns ett motsvarande stadgande som

uttryckligen endast gäller riksdagsvalen. Förevarande stycke klargör att det

ökade personvalsinslaget gäller i samtliga allmänna val.

Vem har rösträtt?

2 §

Paragrafen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Stadgandet utgör

endast en erinran om vad som har slagits fast i grundlag.

3 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Vad som i

paragrafen anges om rösträtt vid val till landstings- och kommunfullmäktige

innebär en erinran om vad som gäller enligt kommunallagen (1991:900).

 Av direktiv 94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för

rösträtt och valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i

en medlemsstat där de inte är medborgare, följer att unionsmedborgare som inte

är svenska medborgare skall ha rätt att rösta vid kommunala val på samma villkor

som svenska medborgare. Samma regler gäller för medborgare i Island och Norge.

 I tredje stycket används uttrycket andra utlänningar efter mönster av den

nuvarande vallagen för att ange vilka som utöver de som räknas upp i första och

andra stycket har rösträtt i kommunala val. Uttrycket täcker också statslösa

personer.

 De nuvarande reglerna om kvalifikationsdag för utlänningar, som är den 1

november tre år före valåret, grundar sig på de tekniska förutsättningar som

fanns vid mantalsskrivning i det tidigare folkbokföringssystemet. Med det

nuvarande systemet kan kvalifikationsdagen bestämmas till tre år före valdagen.

Förslagen är utarbetade i enlighet härmed.

4 §

Bestämmelsen har sin motsvarighet i 5 § lagen (1995:374) om val till

Europaparlamentet. Den anger vilka personer som har rätt att rösta i det svenska

valet till Europaparlamentet. Genom bestämmelsen tillämpas artikel 4.1 rådets

direktiv 93/109/EG av den 6 december 1993 om fastställande av närmare

bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid val till Europaparlamentet för

unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare,

vilken föreskriver att ingen får rösta mer än en gång i samma val.

 Av 7 kap. 5 § framgår att unionsmedborgare som vill utöva sin rösträtt har att

göra en anmälan om det och att därvid försäkra att vissa för rösträtten

relevanta omständigheter är uppfyllda, bland dem att han eller hon inte avser

att rösta i en annan medlemsstat. I 7 kap. 12 § föreskrivs att skattemyndigheten

skall rätta röstlängden om myndigheten får uppgift om att den som finns upptagen

i röstlängd här har röstat i samma val till Europaparlamentet i en annan stat.

5 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den innebär en

erinran av vad som anges i 3 kap. 2 § andra stycket regeringsformen och 4 kap. 4

§ kommunallagen. Det görs i lagen ingen uppdelning mellan de som har rösträtt

och de som är röstberättigade. En person som har rösträtt måste emellertid vara

upptagen i röstlängd för att vara berättigad att utöva sin rösträtt.

Vem är valbar?

6 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den utgör en

erinran om vad som är grundlagsreglerat.

7 §

Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen men motsvaras av 4

kap. 5 och 6 §§ kommunallagen.

 Av bestämmelsen och regleringen i kommunallagen kan utläsas att valbarheten

således inte är knuten till förhållandena den dag röstlängden upprättades. Även

den som blivit folkbokförd i kommunen efter det att röstlängden upprättades är

valbar om han eller hon i övrigt uppfyller rösträttsvillkoren.

8 §

Motsvarar 7 § lagen om val till Europaparlamentet.

 I första stycket, första meningen, anges som huvudregel att, liksom vid

ordinarie val här i landet, den som har rösträtt (jfr 4 §) också är valbar. Det

innebär att eftersom en unionsmedborgare som röstar i ett val till

Europaparlamentet i en stat inte också i samma val kan rösta i en annan stat, är

han eller hon inte heller valbar i den andra staten. I andra meningen görs för

unionsmedborgare det undantaget att den som förlorat sin valbarhet i hemlandet

inte är valbar. Detta utgör en tillämpning av artikel 10.2 direktivet 93/109/EG.

 I andra stycket föreskrivs, för såväl svenska medborgare som för

unionsmedborgare, att den som innehar vissa särskilt uppräknade ämbeten eller

uppdrag inte är valbar som företrädare i Europaparlamentet. I den delen är

bestämmelsen en tillämpning av bindande föreskrifter i artikel 6 valrättsakten

(fogad till rådets beslut 76/787/EKSG, EEG, Euroatom av den 20 september 1976 om

allmänna direkta val till Europaparlamentet).

 Prövningen av en persons valbarhet får, liksom i riksdagsvalen, företas av den

centrala valmyndigheten då myndigheten enligt 18 kap. har att utse svenska

företrädare i Europaparlamentet. Till ledning för sin prövning har myndigheten

då bl.a. de uppgifter som lämnats i försäkran enligt 5 kap. 16 §. Av 19 kap. 10

§ framgår att Europaparlamentet också skall pröva företrädarnas behörighet innan

dessa tillträder.

När skall val hållas?

9 §

Motsvarar del av 1 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Ordinarie val

10 §

Första stycket motsvarar del av 1 kap. 3 § första stycket i den nuvarande

vallagen. Uttrycket val i hela riket av landstingsledamöter och

kommunfullmäktige ersatts med uttrycket ordinarie val . Denna terminologi

används fortsättningsvis.

 Andra stycket utgör en erinran om vad som följer av 3 kap. 3 § regeringsformen

och 5 kap. 5 § kommunallagen.

Extra val

11 §

Motsvarar del av 1 kap. 3 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Att valdag

alltid är en söndag framgår av 9 §. Bestämmelsen innefattar också en erinran om

vad som gäller enligt 3 kap. 4 § och 6 kap. 3 § regeringsformen.

Omval

12 §

Motsvarar del av 1 kap. 3 § andra stycket och tredje stycket i den nuvarande

vallagen.

 Uttrycket val av landstingsledamöter och kommunfullmäktige som inte omfattar

hela riket har ersatts med termen omval . Denna terminologi används

fortsättningsvis.

 Att valdag alltid är en söndag framgår av 9 §.

Val till Europaparlamentet

13 §

Enligt artikel 3.1 valrättsakten skall företrädarna i Europaparlamentet väljas

för en period av fem år. Nästa val äger rum år 1999.

 Enligt valrättsakten kan medlemsstaterna i viss utsträckning välja valdag.

Enligt artikel 9.1 i valrättsakten skall emellertid valet förrättas under en och

samma tidsperiod, nämligen från torsdag morgon till närmast följande söndag. För

det första direktvalet av ledamöter till Europaparlamentet år 1979 valde rådet

en viss tidsperiod i juni månad. Sedan den tidpunkten fastställts gäller den

enligt artikel 10 även för senare valtillfällen. Att valdag för svensk del

alltid är en söndag framgår av 9 §.

När indelning i landsting eller kommuner ändras

14 §

Motsvarar 1 kap. 4 § i den nuvarande vallagen.

Valmyndigheter

15 §

Första stycket motsvarar 1 kap. 2 § i den nuvarande vallagen. Riksskatteverket

är central valmyndighet, se förordning (1985:953) om central valmyndighet.

 Andra stycket motsvarar i stort 7 kap. 4 § i den nuvarande vallagen och

ålägger Riksskatteverket att på lämpligt sätt informera väljarna om valet i

olika hänseenden. Särskilt skall framhållas att sådan information bör - med

anledning av det nya systemet om kortare tider för att framställa röstlängder -

lämnas om tidpunkter för när röstkort kommer att sändas ut och när rättning av

röstlängd kan göras. Vidare bör givetvis information ges om tidpunkten och

sättet för röstning. Stadgandet innebär ingen utökad informationsskyldighet för

Riksskatteverket i förhållande till dagens regler.

16 §

Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen men innebär ett

klargörande av vad som faktiskt gäller.

17 §

Motsvarar 3 kap. 1 § och 2 § första stycket i den nuvarande vallagen. Stadgandet

att valnämnden skall vara lokal valmyndighet innebär ett klargörande av vad som

faktiskt gäller vid genomförande av val.

 Kommunens skyldighet att svara för kostnaderna avser sådana åtgärder som det

uttryckligen åligger kommunen att svara för enligt lagen. I de fall uppgifter

delegeras till kommunen med stöd av föreskrifter i lagen, jfr t.ex. 12 kap. 3 §

förslaget, svarar uppdragsgivaren för kostnaderna.

18 §

Motsvarar 3 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Närmare

bestämmelser om den kommunala indelningen finns i lagen (1979:411) om ändringar

i Sveriges indelning i kommuner och landsting.

Valprövningsnämnden

19 §

Bestämmelsen utgör i huvudsak en erinran om vad som gäller enligt 3 kap. 11 §

regeringsformen. Stadgandet har tagits in i detta kapitel för att i ett tidigt

skede presentera Valprövningsnämnden.

2 kap. Valkretsar

1 §

Bestämmelserna i första stycket saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen och

har tillkommit i klargörande syfte, se 3 kap. 6 § regeringsformen.

 Andra stycket motsvaras av 1 § andra stycket lagen om val till

Europaparlamentet. Till skillnad mot vad som enligt 3 kap. 6 § första stycket

regeringsformen gäller vid riksdagsval, skall landet inte vara indelat i

valkretsar. Mandaten skall vid val till Europaparlamentet fördelas

proportionellt med hänsyn till valresultatet i landet som helhet.

Val till riksdagen

2 §

Motsvarar 2 kap. 1 § i den nuvarande vallagen, som dock inte innehåller ett

motsvarande namngivande av samtliga valkretsar. Utformningen av uppräkningen har

skett i överensstämmelse med hur valkretsarna allmänt återges i den offentliga

valstatistiken.

Val till landstingsfullmäktige

3 §

Motsvarar del av 2 kap. 5 § och 6 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Frågan om vem som är valbar är inte knuten till någon särskild valkrets inom

landstinget, jfr kommentaren till 1 kap. 7 §.

4 §

Motsvarar del av 2 kap. 6 § första och andra styckena i den nuvarande vallagen.

5 §

Motsvarar 2 kap. 6 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

Val till kommunfullmäktige

6 §

Första stycket saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen.

 Andra stycket motsvaras av 2 kap. 9 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Frågan om vem som är valbar är inte knuten till någon särskild valkrets inom

kommunen, jfr kommentaren till 1 kap. 7 §.

 Vid beräkningen av antalet personer som uppfyller rösträttskraven enligt 1

kap. 3 § den 1 juli året före valåret, skall enligt bestämmelserna uppgifterna

hämtas från aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om aviseringsregister.

7 §

Motsvarar 2 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

Beslut om valkretsindelning

8 §

Motsvarar del av 2 kap. 7 § första och tredje styckena i den nuvarande vallagen.

9 §

Motsvarar del av 2 kap. 11 § första och tredje styckena i den nuvarande

vallagen.

Tid för beslut om indelning i valkretsar

10 §

Motsvarar 2 kap. 7 § andra stycket samt 11 § andra stycket i den nuvarande

vallagen.

11 §

Motsvarar del av 2 kap. 13 § i den nuvarande vallagen.

Överklagande

12 §

Första stycket motsvaras av del av 2 kap. 7 § första stycket och 11 § första

stycket i den nuvarande vallagen.

 Andra stycket motsvaras av del av 2 kap. 7 § tredje stycket och 11 § tredje

stycket i den nuvarande vallagen.

3 kap. Valkretsmandat

Mandaten i riksdagen

1 §

Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen och har tillkommit i

klargörande syfte. Första stycket utgör en erinran om innehållet i 3 kap. 1 §

andra stycket och 3 kap. 6 § regeringsformen.

2 §

Motsvarar 2 kap. 2 § första stycket och 3 § i den nuvarande vallagen. Jämför

också vad som sägs om beräkning av det antal personer som uppfyller villkoren

för rösträtt i kommentaren till 2 kap. 6 §.

3 §

Motsvarar 2 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

Mandaten i landstingsfullmäktige

4 §

Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen och har tillkommit i

klargörande syfte.

5 §

Motsvarar 2 kap. 8 § första stycket i den nuvarande vallagen. En hänvisning till

bestämmelserna om hur mandaten fördelas på valkretsar har också gjorts.

6 §

Motsvarar del av 2 kap. 8 § andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen.

Jämför också vad som sägs om beräkning av det antal personer som uppfyller

villkoren för rösträtt i kommentaren till 2 kap. 6 §.

Mandaten i kommunfullmäktige

7 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den har tillkommit

i klargörande syfte. I 5 kap. 1 § kommunallagen används dock inte termen mandat

utan där sägs att fullmäktige bestämmer hur många ledamöter fullmäktige skall

ha.

8 §

Motsvarar del av 2 kap. 12 § första stycket och 10 § i den nuvarande vallagen.

Jämför också vad som sägs om beräkning av det antal personer som uppfyller

villkoren för rösträtt i kommentaren till 2 kap. 6 §.

9 §

Motsvarar del av 2 kap. 12 § första stycket i den nuvarande vallagen.

När skall fördelningen mellan valkretsarna av de fasta mandaten beslutas?

10 §

Motsvarar del av 2 kap. 2 § första stycket, 8 § andra stycket och 12 § första

stycket i den nuvarande vallagen.

11 §

Motsvarar del av 2 kap. 13 § i den nuvarande vallagen.

Överklagande

12 §

Motsvarar 2 kap. 4 §, 8 § fjärde stycket och 12 § andra stycket i den nuvarande

vallagen.

4 kap. Valdistrikt och valförrättare

Valdistrikt

1 §

Motsvarar delvis 3 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Bestämmelsen har i klargörande syfte kompletterats med uppgift om vad ett

valdistrikt har för funktion.

2 §

Motsvarar del av 3 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen.

3 §

Motsvarar del 3 kap. 3 § andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen.

 En nyhet är att bestämmelsen medger att länsstyrelsen efter samråd med

valnämnd beslutar om större valdistrikt än sådana som omfattar 1 800

röstberättigade. Motsvarande möjlighet tillämpades försöksvis vid 1994 års

allmänna val (SFS 1993:1403), varvid beslutanderätten dock tillkom centrala

valmyndigheten. Samma möjlighet som den nu föreslagna tillämpades vid valet till

Europaparlamentet (9 § andra stycket lagen om val till Europaparlamentet).

Tid för beslut om indelning i valdistrikt

4 och 5 §§

Motsvarar 3 kap. 3 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen.

 Kungörelse skall alltid ske i viss ordning av beslut om indelning i

valdistrikt.

Valförrättare

6 §

Motsvarar 3 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. Antalet valförrättare är i

förslaget oförändrat i förhållande till nuvarande regler.

7 §

Motsvarar 3 kap. 5 § i den nuvarande vallagen.

Överklagande

8 §

Motsvarar 3 kap. 6 § i den nuvarande vallagen.

5 kap. Registrering av partibeteckning och anmälan av kandidater

Kapitlet motsvarar i stora drag 5 kap. i den nuvarande vallagen. Kapitlet

innehåller fakultativa regler om skydd för partibeteckning. För att ett parti

enligt nu gällande regler skall få skydd krävs att det registrerar en partibe-

teckning och anmäler minst fyra kandidater. I propositionen föreslås ett

fakultativt system där samtliga kandidater anmäls. Regleringen bygger på

nuvarande ordning med anmälan av kandidater och beställning av valsedlar och

innebär i stora drag följande (se avsnitt 7.1).

 Ett parti kan, men måste inte, registrera en partibeteckning. Om partiet

registrerar en beteckning skall det också anmäla samtliga kandidater som det

avser att ställa upp med i valet. För ett parti som registrerat partibeteckning

och anmält kandidater kan inte väljarna nominera egna kandidater fritt. Om ett

parti registrerar partibeteckning men inte anmäler kandidater till något val

finns, liksom i dag, möjlighet att ändå fritt nominera kandidater. Regleringen

innebär således liksom i dag två parallella sätt för hur kandidater förs fram i

valet.

 Bakgrunden till regleringen är i första hand att uppnå ordning beträffande

kandidaterna vid införandet av det ökade personvalet. De partier som registrerat

partibeteckning ges möjlighet till ökat skydd mot manipulationer med beteck-

ningarna i valen genom att missbruk i form av piratlistor inte blir möjligt. Ur

sammanräkningssynpunkt vinner man att kandidater för praktiskt taget alla

partier som kan förväntas ta plats i den valda församlingen är kända på förhand.

Sammanställt med förslaget att inte beakta strykningar och tillskrivna namn

framhävs person-valsmomentet väsentligt i förhållande till vad som annars skulle

gällt.

Partibeteckning skyddas genom registrering och anmälan av kandidater

1 §

Bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i vallagen. Syftet är att

inledningsvis slå fast de grundläggande förutsättningarna för skydd av

partibeteckning. För att skydd skall inträda krävs både registrering av

partibeteckningen och anmälan av kandidater.

2 §

Första stycket har ingen direkt motsvarighet i den nuvarande vallagen. Syftet är

att försöka klargöra vari skyddet består. Detta framgår i första hand av

reglerna om obefintliga namn i 18 kap. 11 § första stycket 2-3 vartill hänvisas

i andra stycket. Förevarande stycke har därför ingen egentlig självständig

rättsföljd utan skall tjäna som en upplysning om vari skyddet för

partibeteckningen består.

 Andra stycket utgör en hänvisning till andra lagrum där valsedlar med

registrerad partibeteckning berörs och motsvaras av 5 kap. 1 § andra stycket i

den nuvarande vallagen.

Ansökan om registrering

3 §

Bestämmelsen motsvarar del av 5 kap. 1 § första stycket i den nuvarande

vallagen. Den anger att ansökan om registrering av partibeteckning skall göras

hos centrala valmyndigheten, dvs. Riksskatteverket. Dessutom lämnas en

påminnelse om att vissa förutsättningar som anges i de följande paragraferna

skall vara uppfyllda för att en ansökan om registrering av partibeteckning skall

godtas. I vallagen saknas anvisningar om förfarandet enligt detta kapitel. Det

är förvaltningslagen (1986:223) som reglerar handläggningen.

4 §

I paragrafen anges vad ansökan skall innehålla och motsvarar 5 kap. 2 § första

stycket i den nuvarande vallagen.

 I andra och tredje meningarna föreskrivs att det i den skriftliga ansökan

skall anges vilket val ansökan avser. Detta har betydelse för omfattningen av

skyddet vid val, vilket lämnas föreskrifter om i 8 §.

 I sista meningen tas en regel in med innebörd att ansökan skall vara åtföljd

av förklaringar enligt 7 § från de som stöder ansökan om registrering av

partibeteckning. Vidare anges att förklaringarna kan ersättas av intyg om att

förklaringarna visats upp för notarius publicus. Närmare föreskrifter om hur

många som skall biträda en ansökan finns i 6 § 3-5.

5 §

Bestämmelsen motsvarar reglerna i 5 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande

vallagen. Bestämmelser innehåller tidsfrister inom vilken ansökan om

registrering skall vara inlämnad för att skydd skall uppnås. Liksom i dag gäller

vid ordinarie val sista februari och vid annat nationellt val inom en vecka

efter det att beslutet om valdag har meddelats. För valet till Europaparlamentet

har samma tid som för övriga ordinarie val behållits. Detta bygger emellertid på

förutsättningen att dessa val i fortsättningen hålls i juni.

Villkor för registrering

6 §

Reglerna i första stycket motsvarar 5 kap. 3 § första stycket i den nuvarande

vallagen. Stycket anger de närmare förutsättningar som gäller för registrering.

Den praxis som hittills utformats är avsedd att tillämpas även fortsättningsvis.

Kravet på att de som stöder en ansökan om registrering skall vara medlemmar har

ändrats till att avse de som har rösträtt. Detta stämmer med hur reglerna

tillämpas i dag. Att kräva att en medlemsförteckning skall förevisas anses inte

förenligt med traditionen i Sverige där partierna lämnats utan insyn från

statsmakten.

 I punkten 5 har en ny regel intagits som anger hur villkoren för registrering

i valet till Europaparlamentet är utformade vad gäller det dokumenterade stödet

bland de som har rösträtt. Dessa svarar mot reglerna för riksdagsval.

 Det sista stycket har ingen motsvarighet i vallagen och är tillagt för att

lättare hitta undantaget från kravet i första stycket 6.

7 §

Motsvarar 5 kap. 3 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. Personnummer och

folkbokföringsort skall anges för att det skall vara möjligt att kontrollera

kravet på stöd från de som har rösträtt.

För vilka val registreringen gäller

8 §

Reglerna i paragrafen anger för vilka val registreringen gäller och motsvarar 5

kap. 4 § första stycket i den nuvarande vallagen. Registrering i val till

riksdagen gäller för alla kommunala val och valet till Europaparlamentet.

Registrering för val i landstingsfullmäktige gäller för val i kommuner inom

landstinget. Reglerna har i första hand betydelse vid de undantag som regleras i

nästa paragraf men framför allt för de fall där den fria nomineringsrätten skall

gälla på grund av att inga kandidater anmälts enligt 5 kap. 13 §.

9 §

Reglerna motsvarar 5 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande vallagen. För att

undvika att en partibeteckning blir låst endast för det fall ett lokalt eller

ett regionalt parti fått beteckningen registrerad öppnas i paragrafen en

möjlighet att ändå registrera partibeteckningen i ett annat val. Detta kan dock

endast ske om det parti som först registerat beteckningen medger registrering

för annat parti.

Ombud skall anmälas

10 §

Första stycket motsvarar 5 kap. 5 § i den nuvarande vallagen och anger att ett

parti som fått sin beteckning registrerad skall ha ett ombud anmält. Anmäls

inget ombud inom en månad kan beteckningen avregistreras enligt 11 §.

 Enligt andra stycket lämnas viss befogenhet till ombuden. Bestämmelsen

motsvarar del av 5 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Ombuden har

också befogenheter som går utöver vad som framgår av förevarande paragraf. Detta

framgår av t.ex. 14 och 17 §§.

 Ombudens funktion är viktig för anmälningsförfarandet. I praktiken är det

dessa som svarar för partiet i frågor som berörs i kapitlet och som beställer

valsedlar. Ansökan om registrering kan i och för sig endast göras av ett parti.

I praxis har det tolkats på så sätt att endast partier som är juridiska personer

kan få sin partibeteckning registrerad (VPN 1990:1). Härav följer att endast

behöriga företrädare för den juridiska personen kan ansöka om registrering.

Sedan registreringen fullgjorts och ombud utsetts är det dessa som svarar för

kontakterna med valmyndigheterna. För att förhindra missbruk är det viktigt att

det endast är ombuden som för partiets talan. Se vidare 14 §.

När avregistreras partibeteckningar?

11 §

Bestämmelserna i paragrafen motsvarar 5 kap. 6 § i den nuvarande vallagen.

Kungörelse av registrering och avregistrering

12 §

Paragrafen motsvarar 5 kap. 7 § i den nuvarande vallagen.

Anmälan av kandidater

13 §

I paragrafen föreskrivs var anmälan av samtliga kandidater skall göras. Den

motsvarar del av 5 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. Det

förutsätts att Riksskatteverket liksom i dag ges möjlighet och sedan meddelar

närmare föreskrifter om förfarandet. I det nya systemet där i princip alla

kandidater skall anmälas kommer länsstyrelsen att ta emot och handlägga

anmälningarna. När kandidaterna godkänts läggs namnen in på det för

valmyndigheterna gemensamma ADB-systemet. Kandidatregistret kommer sedan att

utgöra grunden för beställning av valsedlar och senare också

röstsammanräkningen.

14 §

Bestämmelserna motsvarar vissa regler i 5 kap. 8 § tredje stycket i den

nuvarande vallagen. Anmälan av kandidater skall göras av ombudet eller en person

som ombudet utsett. I praktiken går det till så att partiet anmäler ett ombud

som i sin tur utser personer på regional och kommunal nivå som ansvarar för

anmälan av kandidater inom partiet. Regeln fångar upp denna funktionsfördelning.

Inga andra personer än de nämnda kan göra anmälningar av kandidater. Detta för

att säkra att ingen manipulerar med s.k. piratlistor.

 Andra meningen innebär att skriftligt godkännande från samtliga kandidater

krävs. Redan i dag tillämpar de etablerade partierna ett förfarande

där samtliga kandidater samtycker till nomineringen. Något nämnvärt merarbete

kommer därför inte föreskriften att innebära för partierna. Det förutsätts att

Riksskatteverket, liksom i dag, informerar partierna och tar fram formulär som

gör anmälningsförfarandet enklare. Anmälan av kandidater kan också samordnas med

beställning av valsedlar enligt 6 kap.

 Det kan mot bakgrund av att alla kandidater skall anmälas för partier som

registrerat partibeteckning tyckas överflödigt att den föreslagna regeln i

6 kap. 6 §, om ovilliga kandidaters rätt att anmäla att de inte kandiderar på

visst sätt, står kvar. Även om anmälningarna hittills inte varit många bör

regeln finnas kvar eftersom den kan komma att tillämpas när kandidater nomineras

fritt av partier som inte registrerar partibeteckning.

15 §

Motsvarar 5 kap. 8 § första stycket i den nuvarande vallagen.

 Föreskriften om minsta och högsta antal anmälda kandidater slopas. I stället

föreslås regler om att alla kandidater skall vara anmälda för ett parti som

registrerat beteckning. Härigenom uppstår en möjlighet att redan före valet veta

vilka kandidater som skall delta för de partier som registrerat partibeteckning.

Det kan inte heller uppstå någon tvekan om vilka kandidater som är anmälda på

sätt som kan ske enligt de nuvarande reglerna. De allra flesta partier har

registrerat partibeteckning. Anmälan av kandidater kommer därför att ske av i

huvudsak alla kandidater inför valet. Sammanräkningsförfarandet underlättas

under sådana förhållanden väsentligt.

 Om ett parti anmäler för få kandidater kan det uppstå tomma stolar. Detta

förekommer redan i dag. Partierna är dock angelägna om att det finns kandidater

som kan besätta de mandat som tilldelats partiet. När det gäller begränsningar

av antalet kandidater utgörs dessa i första hand av det antal kandidater som kan

förekomma på en valsedel, i dag 65 namn. Det finns emellertid inget hinder mot

att ett parti går fram med två namnvalsedlar i ett val. Personvalsinslaget kan

dock sägas göra ett sådant förfarande mindre ändamålsenligt ur väljarsynpunkt.

 För riksdagsval skall kandidaterna anmälas valkretsvis. Något krav på

bostadssamband med valkretsen finns dock inte. För de kommunala valen gäller att

kandidaterna vid val till landstingsfullmäktige skall vara folkbokförda i kommun

i landstinget och för val till kommunfullmäktige i kommunen. För valet till

Europaparlamentet gäller inga särskilda krav eftersom landet inte är indelat i

valkretsar vid det valet.

Försäkran av unionsmedborgare som önskar kandidera

16 §

Reglerna är hämtade från 19 § lagen om val till Europaparlamentet. De är

tillämpningar av artiklarna 4.2, 10.1 och 10.2 av direktivet 93/109/EG. De anger

att unionsmedborgare som vill kandidera måste lämna försäkran om att kandidaten

endast kandiderar i det svenska valet till Europaparlamentet och intyg om viss

uppgift från sin hemstat angående valbarheten. Om unionsmedborgare lämnar

uppgifter i försäkran som är oriktiga kan det föranleda straffansvar för osant

intygande enligt 15 kap. 11 § första stycket brottsbalken.

 Är inte föreskrifterna uppfyllda enligt paragrafen är kandidaten inte valbar.

Givetvis gäller övriga krav i 1 kap. angående valbarheten vid sidan om de i

förevarande paragrafen uppställda. Valbarhetsprövningen kan preliminärt vidta

vid anmälan av kandidater eller då försäkran lämnas. Slutlig prövning kan dock

inte göras förrän vid den slutliga sammanräkningen. Viss möjlighet har lämnats

att på ett tidigare stadium bortse från namnet om föreskrifterna i förevarande

paragraf inte är uppfyllda. Detta framgår av 18 §.

Bristfällig anmälan av kandidater

17 §

Bestämmelserna motsvarar 5 kap. 9 § första stycket i den nuvarande vallagen. Den

ger vissa anvisningar om handläggningen av anmälan av kandidater. Paragrafen

gäller enligt sin ordalydelse endast för anmälan av kandidater eller försäkran

från kandidater men motsvarande principer tillämpas vid registrering av

partibeteckning.

 Förutom allmänna förvaltningsrättsliga principer föreskrivs i förevarande

paragraf vissa särskilda kommunikationsfrågor. En ofullständighet skall enligt

paragrafen föranleda valmyndigheten att genast underrätta den som anmält

kandidaterna eller lämnat en försäkran. Detta kan ske på olika sätt beroende på

vari bristerna i anmälan består. Enligt paragrafen skall underrättelsen

innehålla en tid inom vilken anmälan eller försäkran skall ha ändrats eller

kompletterats.

 Sedan tiden för föreläggandet gått ut skall anmälan eller försäkran prövas av

Riksskatteverket. Som påpekats vid remissförfarandet kan en underrättelse om

komplettering eller ändring föranleda att anmälan eller försäkran återkallas.

Under sådana förhållanden förefaller det inte nödvändigt att prövning av

Riksskatteverket sker. I detta sammanhang bör emellertid framhållas vikten av

att återkallelsen är otvetydig.

18 §

Paragrafen motsvarar 5 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen. I första

stycket anges påföljderna till föreskriften i 14 § om att kandidaten måste ge

tillstånd till kandidaturen. Saknas sådant tillstånd skall namnet anses

obefintligt.

 I andra stycket föreslås en ny bestämmelse som saknar motsvarighet i gällande

rätt. Den innebär att valmyndigheten ges möjlighet att bortse från kandidat som

inte kan lämna intyg enligt 16 §. Bestämmelsen är en tillämpning av artikel 6.2

direktivet 93/109/EG. Kandidat som inte uppvisar intyg skall vägras att

kandidera. Skulle en kandidat som inte lämna intyg enligt 16 § anmälas som

kandidat av något parti skall kandidatnamnet anses vara obefintligt i anmälan.

 I förslaget ges utöver föreskrifterna i denna paragraf ingen regel om prövning

av valbarhet m.m. i samband med anmälningsförfarandet. Liksom i dag prövas

valbarheten först vid röstsammanräkningen enligt reglerna om obefintliga namn i

18 kap. 11 § första stycket 1 förslaget. En preliminär prövning kan dock företas

vid förberedelsen av valet. Det är dock inte meningen att valbarheten skall

hänföras till annan tidpunkt än valdagen. Skulle det visa sig att en anmäld

kandidat inte är valbar bör kontakt tas med partiet för att utreda frågan. Det

kan förutsättas att frågan löses vid en sådan kontakt. Annars får man luta sig

mot reglerna om obefintliga namn.

 Frågor kan också uppkomma om en kandidat vid anmälan inte kan identifieras.

Avsikten är att otydligheter av den här karaktären skall lösas genom kontakter

mellan valmyndigheten och partiombudet. Några uttryckliga regler i förevarande

paragraf är inte nödvändiga förutom vad gäller medgivande till kandidatur och

intyget om att valbarheten inte gått förlorad.

Tidpunkt för anmälan av kandidater

19 §

Bestämmelserna motsvarar 5 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Den

dag som Riksskatteverket bestämmer grundar sig på att valsedlar med kandidatnamn

skall kunna tryckas och distribueras i god tid före valet. Dessa regler kan

kvarstå oförändrade i förslaget till en ny vallag. Oftast bestämmer

Riksskatteverket tiden till slutet av april månad valåret. Se vidare 6 kap. 14

§. Av 13 § framgår till vem anmälan skall göras.

Listor över partier som anmält kandidater

20 §

Bestämmelserna motsvarar 5 kap. 10 § i den nuvarande vallagen.

 Avsikten är att länsstyrelserna skall vara de myndigheter som tar emot

anmälan. Anmälningarna läggs därefter in i ett kandidatregister på ett ADB-

medium. Detta register är åtkomligt för samtliga valmyndigheter. Regeln i den

nuvarande vallagen om att Riksskatteverket skall distribuera namnlistorna till

länsstyrelserna är därför överflödig och kan slopas.

 Förslaget i övrigt utgår från att listor upprättas över de partier som

registrerat partibeteckning och anmält kandidater. Det medför att det för varje

valkrets finns listor som anger vilka partier som uppfyller angivna krav. Enligt

den föreslagna 9 kap. 11 § skall sådana listor och annat valmaterial finnas i

vallokal. Dessa regler innebär att valmyndigheterna måste se till att

distribuera det material som lagen anger. Samtliga regler om distribution av

valmaterial i den nu behandlade paragrafen är därför överflödiga och kan utgå.

För klarhetens skull görs emellertid en hänvisning till 9 kap. 11 §.

Överklagande

21 §

Paragrafen motsvarar 5 kap. 11 § i den nuvarande vallagen.

6 kap. Valsedlar

Kapitlet behandlar frågor med anknytning till valsedlarna och motsvarar i stort

6 kap. i den nuvarande vallagen. Genomgående har i kapitlet beteckningen

 blanketter för valsedlar tagits bort och ersatts med det enklare uttrycket

 valsedlar .

Valsedlars utformning och innehåll

1 §

Paragrafen motsvarar 6 kap. 1 § i den nuvarande vallagen.

2 §

Första stycket motsvarar 6 kap. 2 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Föreskrifterna anger hur en valsedel skall se ut. Trots den kategoriska

formuleringen finns ingen bestämmelse som medför att valsedel som inte stämmer

med föreskrifterna skall kasseras. Jfr föreslagna 18 kap. 9-10 §§.

 Andra stycket motsvarar 6 kap. 7 § andra stycket vallagen. De särskilda

beteckningarna som avses är listtypbeteckning, dvs. en kod som anger hur

valsedeln ser ut i fråga om namn och partibeteckning. Vidare anges vissa

beteckningar i 3 §. Där finns valbeteckning, dvs. vilket av riksdagsvalet, valet

till landstingsfullmäktige eller valet till kommunfullmäktige som valsedeln

gäller för. Slutligen finns också valkretsbeteckning, som anger vilken valkrets

det är fråga om. Dessa beteckningar sätts ut för att underlätta sammanräkningen.

Valsedelns giltighet påverkas inte heller av dessa beteckningar.

3 §

Bestämmelserna motsvarar 6 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

 Nytt i paragrafen är den sista strecksatsen där det föreskrivs att det på

valsedlarna bör lämnas en upplysning om ett parti registrerat partibeteckning

och anmält kandidater. Detta kan t.ex. ske genom att valsedeln för ett sådant

parti förses med en uppgift ovanför kandidatnamnen som anger att kandidaterna är

anmälda. Föreskriften behövs för att väljarna skall veta att tillskrifter och

strykningar av kandidatnamn på en sådan valsedel inte beaktas. På valsedlar där

ingen upplysning lämnas beaktas tillskrivna namn men inte strykningar av namn.

Detta framgår av reglerna i 5 § och 18 kap. 11 §.

 Upplysningar om vilka partier som registrerat partibeteckning och anmält

kandidater finns att hämta från de listor över partier som registrerat

beteckning och anmält kandidater som skall upprättas enligt 5 kap. 20 §.

4 §

Första stycket motsvarar 6 kap. 2 § tredje stycket den nuvarande vallagen.

Bestämmelsen har flyttats hit för att i denna paragraf samla regler om valsedlar

som upptar kandidatnamn.

 Andra stycket är nytt och behandlar vissa uppgifter på namnvalsedlar. Genom

stycket förs Personvalskommitténs förslag in om att det skall finnas en ruta för

att väljarna skall kunna markera personrösten. Lagtexten har utformats så att

den korresponderar med formuleringen i 3 kap. 1 § regeringsformen om att det

avges en särskild personröst. Däremot finns inte föreskriften om en särskild rad

för tillskrivna namn med eftersom en särskild reglering beträffande dessa fall

föreslås vilket framgår av 5 §.

 Sista stycket motsvarar 6 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Där sägs att kandidatnamnen skall nummerordnas under varandra. I 6 kap. 3 §

andra stycket i den nuvarande vallagen sägs att kandidatnamnen gäller för både

ledamotsval och, i den mån de inte tas i anspråk för ledamotsval, val av

ersättare. Det har inte ansetts nödvändigt att ta upp några motsvarande regler i

detta avsnitt, då det av 18 kap. angående den slutliga sammanräkningen framgår

att ledamöterna utses före ersättarna och att dessa utses från namnvalsedlarna.

5 §

Bestämmelserna i paragrafen är nya. Den föreslagna regelns första stycke utgår

från reglerna i 18 kap. där det föreskrivs att namn som inte är anmälda eller

som skrivs till på en valsedel för parti som registrerat partibeteckning och

anmält kandidater inte beaktas. Detta innebär att skyddet för partibeteck-

ningarna stärks avsevärt. Dessutom underlättas sammanräkningen. Genom

föreskrifterna i 3 § om att det skall framgå om partibeteckningen är registrerad

och kandidater anmälda, får väljarna kännedom om de har möjlighet att skriva

till namn.

 Reglerna i denna paragraf och reglerna i 18 kap. 11 § innebär för partier som

registrerat partibeteckning och anmält kandidater att de partimarkerade valsed-

larna endast kan räknas som en röst på partiet. På ifyllningsvalsedlarna beaktas

endast den tillskrivna partibeteckningen. På namnvalsedlarna slutligen räknas

endast de anmälda kandidaterna.

 Här skall reglerna i 5 kap. 8 § förslaget uppmärksammas. Om ett parti

registrerar sin partibeteckning för riksdagsval gäller den för alla landets

kommunala val. Det samma är fallet för kommuner inom ett landsting om

partibeteckningen registreras för landstingsval. För att skydd skall uppstå

måste därutöver kandidater anmälas i kommunerna i samtliga val där den

registrerade beteckningen gäller. Det händer i dag att partier inte anmäler

kandidater trots att de registrerat partibeteckning. Om så skulle bli fallet

även sedan förslaget om anmälan om kandidater genomförs finns risk för att tomma

stolar skall uppstå om inte tillskrivna namn tillåts i vissa fall trots att

partiet registrerat partibeteckning. För att undvika detta har förslaget

formulerats så att skydd uppstår endast för det fall partiet både registrerat

partibeteckning och anmält kandidater enligt 5 kap. 13 §.

 På valsedlar som inte upptar parti som registrerat beteckning och anmält

kandidater är det enligt förslaget möjligt att skriva till namn som beaktas vid

sammanräkningen. Detta motsvarar den nuvarande ordningen med fri

nomineringsrätt. Ett tillskrivet namn kommer dessutom att betraktas som en

personröst på namnet. Skulle flera namn vara tillskrivna skall väljaren anses ha

avgett en personröst för det första namnet.

 I andra stycket har intagits en hänvisning till reglerna i 18 kap. 11 § tredje

stycket. Reglerna innebär att strykningar av namn inte längre skall beaktas.

Skulle ett eller flera namn ändå vara strukna bortses från strykningarna vid

sammanräkningen. Förevarande stycke ger väljarna upplysning om detta.

 Eftersom alla kandidater skall anmälas, om anmälan över huvud taget sker,

saknas behov av att i en ny vallag ta in reglerna i 6 kap. 3 § tredje stycket i

den nuvarande vallagen - som 1993 års vallagskommitté förslog skulle upptas i

förevarande paragraf - om att valsedel skall som första två namn uppta anmälda

kandidater.

När någon inte samtyckt till att vara kandidat

6 §

Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 7 a § i den nuvarande vallagen.

 Reglerna innebär att en kandidat kan offentligt påpeka att kandidaten inte

står bakom den valsedel där han tagits upp. Tillämpningsområdet för regeln blir

mycket snävt eftersom alla kandidater som anmälts skall lämna sitt medgivande

enligt 5 kap. 14 §. Det kan dock förekomma att personer tas upp som kandidater

för partier som inte registrerar partibeteckning. Regeln bör därför finnas kvar

i den nya vallagen. Föreskriften om att valsedeln skall bifogas anmälan har dock

slopats eftersom valmyndigheten ändå har tillgång till valsedlarna.

Hur valsedlar skall beställas och hur de hålls till handa

7 §

Första stycket motsvarar del av 6 kap. 4 § första stycket i den nuvarande

vallagen och av detta framgår att Riksskatteverket skall tillhandahålla

valsedlar till partierna.

 Andra stycket är nytt och anger att effektuering av beställningar kan vägras.

Beslut om detta får fattas av den myndighet som tar emot beställningen. Regeln,

som efterfrågats vid remissförfarandet, införs för att förhindra missbruk av

partiernas anmälningar av kandidater. Regeln innebär att reglerna om anmälan av

kandidater enligt 5 kap. och beställning av valsedlar knyts samman. I dag

fungerar systemet så att vem som helst kan beställa valsedlar med vilket

utseende som helst. Detta innebär att en person utanför ett parti kan beställa

valsedlar för det partiet och ange vilka kandidater som helst på valsedeln. Enda

begränsningen har varit att beställaren skall betala valsedlarna i förskott. För

att förhindra att valsedlar som tillhandahålls av Riksskatteverket gäller för

annat än det parti som beställt dem införs en regel som innebär att endast ombud

eller personer som ombuden utpekat, kan beställa valsedlar för partier som

skyddat sin partibeteckning enligt 5 kap. Regeln stoppar effektivt missbruket

med s.k. piratlistor från personer som utnyttjar etablerade partiers beteckning.

De innebär vidare att s.k. spränglistor från partiernas minoriter inte längre

blir möjliga. Endast av partiet godtagna s.k. särlistor kommer att levereras.

 Förevarande regel har i viss mån samma tillämpningsområde som 12 §. Detta är

t.ex. fallet om ett parti har rätt till gratis valsedlar enligt vad som sägs i

8-10 §§ och har skyddat sin beteckning.

8 och 9 §§

Paragraferna motsvarar del av 6 kap. 4 § första stycket och 5 § första stycket

vallagen. I paragraferna har intagits föreskrifterna om vilka partier som har

rätt till gratis valsedlar. Endast språkliga justeringar har gjorts.

10 §

Paragrafen saknar motsvarighet i gällande rätt och reglerar rätten till

valsedlarna i val till Europaparlamentet. Reglerna har utformats efter mönster

av reglerna om val till riksdagen. Anknytningen till riksdagsvalet gäller

emellertid inte längre vilket var fallet vid valet till Europaparlamentet år

1995. I den nya vallagen har röstandelen för fria valsedlar anknutits till valen

till Europaparlamentet; för nästa val gäller det val som hölls år 1995.

11 §

Motsvarar 6 kap. 5 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

12 §

Bestämmelsen, som motsvarar 6 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande vallagen,

innebär att Riksskatteverket inte levererar valsedlar utan att kostnaden är

täckt.

13 §

Bestämmelserna i paragrafen motsvarar 6 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. De

behandlar när och hur återbetalning av förskott skall ske till partier som vid

valet fått röster så det uppfyller kraven i 8-10 §§.

14 §

Paragrafen anger att tryckning av partibeteckning och kandidatnamn samt

valkrets- och valbeteckning sker utan kostnad. Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 7 §

första stycket i den nuvarande vallagen.

När skall valsedlar beställas?

15 §

Paragrafen motsvarar 6 kap. 8 § i den nuvarande vallagen. Den anger att

Riksskatteverket skall bestämma en sista dag då valsedlar skall beställas för

att de skall kunna levereras i god tid före valet. Valsedlar levereras också om

beställningen kommer in senare men bara om leverans kan ske före valdagen.

16 §

Bestämmelsen motsvarar 6 kap. 10 § andra stycket i den nuvarande vallagen. I

praktiken kommer, liksom i dag, hanteringen av valsedelsbeställningarna att ske

vid länsstyrelserna. Därför har den nuvarande vallagens föreskrift också tagits

in i förslaget. Hanteringen av anmälningar av kandidater enligt 5 kap. 13 § och

beställning av valsedlar kommer således att ske i ett sammanhang och på ett

ställe.

Överklagande

17 §

Bestämmelsen om överklagande motsvarar 6 kap. 10 § första stycket i den

nuvarande vallagen.

7 kap. Röstlängder och röstkort

Bestämmelserna i detta kapitel grundas på det nya röstlängdssystemet. De

bestämmelser i 4 och 7 kap. i den nuvarande vallagen som inte anges nedan har

utgått som en följd av det nya systemet.

Vem som skall finnas i röstlängd

1-3 §

Ersätter del av bestämmelserna om röstlängd i 4 kap. 2 §, 11 § andra stycket och

12-14 §§ i den nuvarande vallagen.

 Av 1 § andra stycket framgår att om en anmälan görs skall väljaren tas upp i

röstlängd. Något krav på att anmälan måste åtföljas av en adressuppgift finns

inte, men endast den som uppger adress kan få röstkort, se vidare 7 §. Av andra

stycket framgår vidare att endast den som varit folkbokförd någon gång under de

senaste tio åren med automatik tas upp i röstlängden. Som framgår av avsnitt 8.2

bör vid ikraftträdandet av denna lag emellertid gränsen bestämmas till den

tidpunkt då det nya folkbokföringssystemet togs i bruk, dvs. den 1 juli 1991. Se

också kommentaren till övergångsbestämmelserna.

 1 § tredje stycket har tillkommit för att undvika rättsförluster för

utlandssvenskarna. En avgiven röst skall alltså jämställas med en anmälan om att

få finnas i röstlängd. Innebörden av en sådan avgiven röst är att rösten

visserligen underkänns vid det stundande valet, eftersom personen i fråga inte

finns upptagen i röstlängden trettio dagar före valet, (jfr 4 §) men personen

kommer att finnas i röstlängden för de kommande tio åren.

 I 3 § används uttrycket andra utlänningar efter mönster av den nuvarande

vallagen för att ange vilka som utöver dem som räknas upp i första och andra

stycket har rösträtt i kommunala val. Uttrycket täcker också statslösa personer.

Vilka uppgifter en röstlängd grundar sig på

4 §

Ersätter 4 kap. 1 § och del av 2 §, 11 § och 12 § i den nuvarande vallagen.

 Som framgår av avsnitt 8.3 föreslås tillskapandet av särskild lag om

röstlängdsregister. Registret kommer att bestå av uppgifter som i huvudsak

hämtas från aviseringsregistret. Uppgifter om valdistrikt hämtas dock från

fastighetstaxeringsregistret. Vidare framgår av avsnitt 8.1 att det nya

röstlängdssystemet skall användas både vid val och omröstningar. Ur

röstlängdsregistret framställs röstlängderna.

Särskilt om röstlängd vid val till Europaparlamentet

5 §

Motsvarar 11 § lagen (1995:374) om val till Europaparlamentet. Bestämmelserna i

denna paragraf gör det möjligt för unionsmedborgare som är bosatta i Sverige att

rösta här i landet.

 I första stycket anges att den unionsmedborgare som är bosatt här och som

önskar utöva sin rösträtt har att göra anmälan (jfr artikel 8.1 i direktivet

93/109/EG) om att han eller hon önskar bli upptagen i röstlängd.

Skattemyndigheten tillhandahåller blanketter för anmälan.

 I andra stycket anges att den som gör en sådan anmälan som avses i första

stycket i en skriftlig försäkran skall lämna vissa för hans eller hennes rätt

att rösta relevanta uppgifter (jfr artikel 9.2 i direktivet). Om

unionsmedborgare lämnar uppgifter i försäkran som är oriktiga kan det föranleda

straffansvar för osant intygande enligt 15 kap. 11 § första stycket

brottsbalken.

 I tredje stycket föreskrivs att det skall fattas ett beslut i anledning av

ansökan. Detta sker genom att röstlängden upprättas. Underrättelse om sådant

beslut skall sändas till valmyndigheten i den stat där den som avses med

beslutet är medborgare. Skattemyndighetens beslut att ta upp den som gjort

anmälan i röstlängd grundas således dels på uppgifterna i anmälan och i

försäkran, dels på en kontroll av att den som gjort anmälan var folkbokförd här

i landet trettio dagar före valdagen.

 Enligt artikel 7 direktivet har bosättningsstaten rätt att kontrollera att

unionsmedborgare inte har förlorat rösträtten i sin hemstat. Det är från svenska

synpunkter främmande att frånta någon hans rösträtt. Någon sådan kontroll som

direktivet ger möjlighet till bör därför inte företas från svensk sida. Om en

uppgift av den innebörden ändå lämnas bör den lämnas utan avseende.

 Skyldigheten att underrätta hemstaten följer av artikel 13 direktivet som

föreskriver att bosättningsstaten skall, i tillräckligt god tid före valet,

förse hemstaten med information om medborgare i denna som finns upptagna i

röstlängden. Vidare föreskrivs att hemstaten skall, i enlighet med sin

nationella lagstiftning, vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att dess

medborgare inte röstar mer än en gång.

I vilken röstlängd skall de som har rösträtt finnas?

6 §

Motsvarar del av 4 kap. 2 § och 14 § i den nuvarande vallagen.

 Det är bestämmelserna i folkbokföringslagen (1991:481) om rätt

folkbokföringsort som skall ligga till grund för uppgifterna i röstlängden. En

förutsättning är dock att registrering av ändrad folkbokföringsort hunnit ske

eftersom det är det faktiska innehållet i aviseringsregistret på

kvalifikationsdagen som skall ligga till grund för uppgifterna i röstlängderna.

Aviseringsregistret innehåller inte uppgifter om valdistrikt. Uppgifter om

valdistrikt hämtas från registret för fastighetstaxering.

Röstkort

7 §

Motsvarar 7 kap. 1 § och 2 § första och tredje styckena i den nuvarande

vallagen. Jfr kommentaren till 1 § andra stycket.

8 §

Ersätter 7 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen. I avsnitt 8.1 har

tidsschemat för det nya röstlängdssystemet vid ett ordinarie val beskrivits.

9 §

Motsvarar 7 kap. 3 § första och andra styckena i den nuvarande vallagen. Någon

uttrycklig motsvarighet till tredje och fjärde styckena finns inte eftersom

systemet med gällande röstlängd tas bort och kvalifikationsdagen endast är 30

dagar före valdagen. Eftersom röstlängdsregistret upprättas genom ett uttag ur

aviseringsregistret på kvalifikationsdagen finns det inte någon röstlängd att

framställa röstkort mot före den dagen. Kravet på att den som vill ha ett

duplettröstkort skall uppge sitt hemvist i den ort där han är uppförd i

röstlängd, eller i den ort där han senast var folkbokförd har tagits bort som

överflödigt. I det nya systemet räcker det med personnummer och namn.

Anmälan om adress

10 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den är en följd av

reglerna om utlandssvenskarna i det föreslagna röstlängdssystemet. Anmälan skall

göras till en skattemyndighet, inte till Riksskatteverket. Det krävs inte att

anmälaren särskilt uppger att anmälan avser en önskan att bli införd i

röstlängd.

 Blanketter för anmälan bör finnas hos skattemyndigheten, Riksskatteverket och

samtliga utlandsmyndigheter oavsett vilka av dessa som också kommer att utgöra

röstmottagningsmyndigheter.

Rättelse av uppgifter i en röstlängd

11 §

Ersätter 4 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. Det är bestämmelserna i

folkbokföringslagen (1991:481) om rätt folkbokföringsort som skall ligga till

grund för bedömningen om uppgifterna i röstlängden skall rättas. Vid

framställningen av röstlängderna skall det faktiska innehållet i

aviseringsregistret på kvalifikationsdagen ligga till grund för uppgifterna i

röstlängderna (jfr kommentaren till 6 §). Detta innebär att en flyttning som

gjorts mer än 30 dagar före valdagen, men inte hunnit registreras på

kvalifikationsdagen inte kan beaktas.

 Bestämmelsen om rättelse kompletterar den allmänna regeln om rättelse av

skrivfel och liknande som följer av 26 § förvaltningslagen (1986:223). Som

framgår av kommentaren under 1 § tredje stycket leder en anmälan om adress eller

avgiven röst från någon som inte tagits upp i röstlängden inte till att

röstlängden skall rättas, om uppgiften lämnas mindre än trettio dagar före

valdagen.

12 §

Ersätter 15 § i lagen om val till Europaparlamentet. En särreglering torde vara

nödvändig eftersom direktivet anger att medlemsstaterna är skyldiga att motverka

att någon röstar två gånger i samma val till Europaparlamentet. Det kan dock

antas att bestämmelsen i praktiken inte kommer att tillämpas särskilt ofta.

Detta hänger samman med dels det förhållandet att röstning sker med endast någon

eller några dagars mellanrum i de olika medlemsstaterna, dels med att staterna

mer sällan för register på personnivå över vilka av de som varit upptagna i

röstlängden som också faktiskt röstat. Det förhållande att sista dag för

rättelse enligt 11 § gått till ända påverkar givetvis inte rättelse enligt

förevarande paragraf.

13 §

Bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den ger en

förklaring till hur hanteringen av röstlängderna skall gå till, se 9 kap. 9 §

där det uttryckligen sägs att röstlängderna skall finnas i respektive vallokal.

Överklagande

14 §

Motsvarar 4 kap. 6 § i den nuvarande vallagen.

8 kap. Kuvert

1 §

Första stycket har ingen direkt motsvarighet i vallagen, men innebär ingen

saklig ändring. Valkuvert används för att lägga ner valsedeln i vid alla former

av röstning. Ytterkuvert för budröstning används som namnet anger vid

budröstning - men också vid röstning genom lantbrevbärare - för att stoppa ned

valkuvert i. Fönsterkuvert används vid röstning utanför vallokal för att stoppa

ned valkuvert och ytterkuvert för budröstning i.

 Andra stycket motsvarar 8 kap. 8 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Riksskatteverket distribuerar valkuvert vid valen.

2 §

Motsvarar 8 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande vallagen. I dag har kuvertet

en urstansning på mitten av ena långsidan.

3 §

Bestämmelserna motsvarar delvis 8 kap. 9 § första och andra styckena i den

nuvarande vallagen. De behandlar var valkuverten skall finnas. Ändringarna är en

följd av 1993 års vallagskommittés förslag att särskilda röstmottagningsställen

inom landet skall ersätta de tillfälligt inrättade postkontoren för

röstmottagning på bl.a. institutioner samt av att fartygsröstningen ersätts med

brevröstning.

4 §

Första stycket motsvarar 8 kap. 9 § tredje stycket i den nuvarande vallagen, och

anger partiernas rätt till gratis valkuvert och ytterkuvert för budröstning.

 I andra stycket regleras partiernas rätt till kuvert i valet till

Europaparlamentet som i dag finns i 23 § lagen om val till Europaparlamentet.

9 kap. Allmänt om röstning

Röstmottagning och röstning

1 §

Bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i dag. Principen om offentlighet vid

val finns dock i 8 kap. 10 § första stycket första meningen i den nuvarande

vallagen. Den nya bestämmelsen innebär inte någon skillnad i förhållande till

vad som gäller i dag.

2 §

Första stycket motsvarar del av 8 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. I

bestämmelsen har införts föreskrifter som talar om hur röstningen går till med

ett ökat personvalsinslag. Tidigare när valet i första hand var ett partival

räckte det att tala om att en valsedel skulle läggas in i ett kuvert. Den nya

bestämmelsen har utformats så att det framgår att väljarna skall välja en

valsedel med partibeteckning som motsvarar det parti de tänker rösta på samt att

de har möjlighet att göra en särskild personmarkering för den kandidat de vill

se vald. Genom detta har väljarna avgett sin röst.

 Andra stycket motsvarar 8 kap. 14 § i den nuvarande vallagen som reglerar

funktionshindrades möjligheter att få hjälp vid röstningen.

Röstningslokaler

3 §

Bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i vallagen. Se dock 8 kap. 1 § i den

nuvarande vallagen. Den har tagits med för att visa vid vilka olika ställen det

kan förekomma röstning.

4 §

Bestämmelsen motsvarar del av 9 kap. 6 § i den nuvarande vallagen.

5 §

Första stycket motsvarar del av 8 kap. 1 § första stycket i den nuvarande

vallagen och anger var väljarna skall rösta. Ändringarna är en följd av

förslaget att särskilda röstmottagningsställen inom landet skall ersätta de

tillfälligt inrättade postkontoren samt av att fartygsröstningen ersätts med

brevröstning. Väljare som inte kan rösta i sin vallokal kan inte rösta i annan

vallokal. Däremot kan sådana väljare enligt den föreslagna texten rösta i annan

röstningslokal än vallokal.

 Andra och tredje stycket anger i vilka fall undantag medges från huvudregeln i

första stycket.

Röstkort vid röstningen

6 §

I paragrafen finns bestämmelser om röstkort som enligt föreskriften bör finnas

med vid röstning i vallokal och vid utlandsmyndighet. Vid övriga

röstmottagningsställen måste röstkortet vara med för att väljaren skall kunna

utöva sin rösträtt. Bestämmelserna motsvarar 8 kap. 3 § i den nuvarande

vallagen, med de ändringar som följer av vad som sagts under 5 §.

Valhemligheten

7 §

Motsvarar del av 8 kap. 10 § första stycket andra meningen i den nuvarande

vallagen. Föreskrifter om väljarens valhemlighet finns också i 3 kap. 1 §

regeringsformen. Där sägs att riksdagen utses genom fria, hemliga och direkta

val.

Utrustning i röstningslokal

8-10 §

Bestämmelsen i 8 § motsvarar innehållet i 8 kap. 4 § sista meningen i den

nuvarande vallagen och utsäger det självklara att det skall finnas en valurna

för varje val.

 Bestämmelsen i 9 § om att det skall finnas röstlängd i vallokalen motsvarar

innehållet 4 kap. 20 § och 9 kap. 3 § sista stycket sista meningen i den

nuvarande vallagen.

 Bestämmelsen i 10 § om att det i röstningslokalerna skall finnas ett exemplar

av vallagen motsvarar 8 kap. 12 § första stycket i den nuvarande vallagen.

11 §

Motsvarar 8 kap. 12 § andra stycket i den nuvarande vallagen, med de ändringar

som följer av vad som sagts under 5 §.

 Vidare har vissa följdändringar vidtagits på grund av det ökade

personvalsinslaget och det därav föranledda anmälningsförfarandet. Av 5 kap. 20

§ förslaget framgår att de listor som upprättas avser de partier som anmält

kandidater. Detta är också den information som väljarna behöver ha reda på för

att kunna göra sin personmarkering. Andra ändringar på dessa partiers valsedlar

beaktas inte.

12 §

Motsvarar 6 kap. 9 § första stycket, del av 9 kap. 6 §, 10 kap. 5 a och 7 a §§ i

den nuvarande vallagen.

 I första stycket första meningen anges den i dag gällande regeln att valsedlar

skall finnas i anslutning till röstningslokaler.

 I andra meningen har regeln om att det är möjligt att anordna en sådan plats i

röstningslokalen om den inte kan anordnas i anslutning till röstningslokalen

gjorts generell.

 Vidare sägs i stycket att visst material skall finnas tillgängligt på sådan

plats. Detta är partimarkerade valsedlar för partier som fått mer än en procent

av rösterna vid något av de två föregående riksdags- respektive

europaparlamentsvalen och blanka valsedlar. Med blanka valsedlar menas valsedlar

utan någon partibeteckning eller kandidatnamn, s.k. ifyllningsvalsedlar.

 Av andra stycket framgår att det är valförrättarna och röstmottagarna som

skall se till att dessa valsedlar finns på den anvisade platsen.

 Tredje stycket anger sedan att partierna skall ha möjlighet att lägga ut sina

valsedlar, dvs. sådana valsedlar som inte hålls till handa av valmyndigheterna,

på den plats som anordnats. I dag görs i princip en skillnad mellan den plats

som finns för de blanka och de partimarkerade valsedlarna samt för den plats som

finns för andra valsedlar. Det är emellertid rimligt att valsedlarna finns

tillgängliga för väljarna på samma plats. Valförrättarna eller röstmottagarna

har ansvar för tillgängligheten endast vad avser blanka valsedlar samt

partimarkerade valsedlar för partier som fått mer än en procent av rösterna vid

något av de två föregående angivna valen. Därutöver har valförrättarna eller

röstmottagarna enligt grunderna för 14-16 §§ förslaget ett allmänt ansvar för

ordningen i vallokalen och därtill anslutande utrymmen. Det medför att dessa

även svarar för ordningen bland samtliga valsedlar som läggs ut (jfr VPN

1985:35). Detta behövs inte utsägas direkt i lagtext.

 I tredje stycket sista meningen anges att namnvalsedlar inte får läggas ut i

vissa röstningslokaler. I förhållande till den nuvarande vallagen har en saklig

ändring skett i det att namnvalsedlar får läggas ut på postkontoren (se avsnitt

9.4). Förslaget innebär inte någon skyldighet för valmyndigheterna eller posten

att lägga ut namnvalsedlar även på postkontoren. Däremot öppnas en möjlighet för

partierna att få ut sina namnvalsedlar. Det kan förutses att det i praktiken

kommer att finnas, förutom partimarkerade och blanka valsedlar, namnvalsedlar

för partier från den egna valkretsen.

13 §

Motsvarar delvis 8 kap. 9 § i den nuvarande vallagen. Att kuvert enligt den

föreslagna bestämmelsen skall finnas också i vallokal innebär ingen saklig

skillnad mot vad som gäller i dag.

Ordning i röstningslokalen

14 §

Första stycket motsvarar 8 kap. 11 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

 Ordningen vid val och i röstningslokal regleras givetvis också av

bestämmelserna i brottsbalken; se t.ex. 17 kap. 8 och 9 §§ brottsbalken.

15 och 16 §§

Motsvarar 8 kap. 11 § första och andra stycket i den nuvarande vallagen. Den

lägger ansvaret för ordningen i röstningslokalen och utrymmen intill på

valförrättaren och röstmottagaren. Vid sådan oordning som medför att röstning

inte kan fortsätta lämnas möjlighet att avbryta röstningen.

Valförrättning och röstmottagning skall dokumenteras

17 §

Motsvarar delvis 8 kap. 13 § i den nuvarande vallagen. Förslaget innebär att

också blanketterna för de anteckningar som skall föras i andra röstningslokaler

än vallokaler skall fastställas av Riksskatteverket.

10 kap. Röstning i vallokal

Reglerna i kapitlet är till stora delar klara och enkla. Lagtexten behöver

endast mera sällan kommenteras. Detta gäller för samtliga kapitel vilka

behandlar röstningsförfarandet.

När får röstning pågå i en vallokal?

1 §

Att röstning som huvudregel pågår mellan kl. 8 och 20 motsvarar 9 kap. 1 § i den

nuvarande vallagen.

2 §

Paragrafen motsvarar 9 kap. 2 § i den nuvarande vallagen. För att uppfylla

offentligheten vid röstningen och rösträkningen och därigenom motverka valfusk

föreskrivs liksom i dag att valurnorna skall visas upp innan röstningen

påbörjas.

3 §

Första stycket motsvarar 8 kap. 10 § andra stycket i den nuvarande vallagen och

anger att de väljare som kommit in i vallokal eller anslutande område skall

lämnas tillfälle att rösta.

 I andra stycket har intagits regeln om avslutning av röstning i vallokal. Den

har på grund av samhörigheten med regeln i första stycket tagits in här och

motsvarar 9 kap. 5 § i den nuvarande vallagen.

Hur röstning i vallokal går till

4 §

Motsvarar del av 8 kap. 1 § och 9 kap. 3 § i den nuvarande vallagen.

 Föreskriften om att väljarna skall hänvisas till ledig valskärm och rösta där

innebär inte att valförrättarna kan vägra att ta emot ett valkuvert från en

väljare som vill stoppa sina valsedlar i valkuvert ute i vallokalen och, trots

uppmaning från valförrättarna, inte vill rösta avskilt bakom valskärmen. I vissa

fall kan möjligen väljarens beteende när valhemligheten frivilligt kränks

uppfattas som agitation. Den allmänna skyldigheten för valförrättarna att hålla

ordning i vallokalen och hindra agitation i vallokalen medför att väljaren kan

komma att behöva avvisas. Detta torde dock bli fallet endast i mycket uppenbara

fall. Detta medför dock inte att det finns skäl att senare inte ta emot rösten

från väljaren.

5 §

Motsvarar del av 9 kap. 3 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. För att

kunna pricka av personen i röstlängden har förrättarna rätt att begära att

väljaren skall uppge namn och födelsetid. Någon skyldighet för väljarna att

identifiera sig i vallokalen föreskrivs inte, jfr avsnitt 9.6.

6 §

Motsvarar del av 9 kap. 3 § tredje stycket och 4 § i den nuvarande vallagen

 Paragrafen behandlar de inledande kontroller valförrättarna skall utföra. I

den nya vallagen anges dessa fullständigt för samtliga ställen där röstning kan

äga rum. Att kontrollskyldigheten uttryckligen anges omfatta också att ett

valkuvert uppenbart innehåller en valsedel innebär inte någon saklig ändring,

eftersom ett kuvert som inte uppfyller dessa krav inte får tas emot enligt

nuvarande 9 kap. 4 §. Valkuvert skall således liksom i dag inte tas emot om det

innehåller fler än en valsedel eller innehåller annat än en valsedel.

Granskningen om valkuvert innehåller fler än en valsedel behöver dock inte

drivas för långt eftersom det finns regler i 18 kap. 10 § förslaget för hur

dessa fall skall regleras. Ändringen är systematiskt motiverad.

7 §

Paragrafen behandlar fall där valkuvert inte skall tas emot.

 Första stycket motsvarar del av 9 kap. 4 § i den nuvarande vallagen och har i

övrigt ingen direkt motsvarighet i den nuvarande vallagen, men innebär inte

någon ändring av hur nuvarande regler skall tillämpas. Den innebär ett angivande

vad som skall ske om föreskrifterna i 6 § förslaget inte är uppfyllda.

 Andra stycket motsvarar del av 9 kap. 4 § i den nuvarande vallagen.

8 §

Uppfylls de krav som framgår av de båda föregående paragraferna skall rösterna

tas emot av valförrättarna och läggas i valurnan. Det bör således ankomma på

valförrättaren att stoppa ner kuverten i valurnan. Detta motsvarar vad som

gäller i dag enligt delar av 9 kap. 3 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

När en röst skall lämnas genom bud

9-11 §§

Bestämmelsen i 9 § hänvisar till 14 kap. om budröstning och motsvarar 8 kap. 2 §

andra stycket i den nuvarande vallagen.

 De båda övriga paragraferna motsvarar del av 11 kap. 7 § första stycket

vallagen.

 Någon uttrycklig skyldighet att kontrollera att valkuvert inte är tomt och att

det innehåller en valsedel finns inte i dag. Av nuvarande 11 kap. 9 § följer

emellertid att kuvert som inte uppfyller dessa krav inte får tas emot. Ändringen

är därför systematiskt motiverad men innebär inte någon faktisk förändring i

förhållande till vad som gäller nu. Se också kommentaren till 6 §.

 Den nuvarande skyldigheten att kontrollera att försändelsen är i föreskrivet

skick har ersatts med ett uttryckligt angivande av vilka kontrollåtgärder som

valförrättaren skall vidta. Dessa åtgärder framgår av en jämförelse mellan 11

kap. 7 § och 11 kap. 3, 4, 6 a och 9 §§ i den nuvarande vallagen.

 Uttrycket ytterkuvert för budröst ersätter den nuvarande benämningen

valsedelsförsändelse. Den terminologin används fortsättningsvis.

 Den kontroll som valförrättarna kan göra beträffande budet och vittnena vad

gäller släktskap, ålder, m.m. är att ställa en fråga till budet. Denne är den

enda personen som varit närvarande när ytterkuvertet ställdes i ordning.

Uppgifterna skall godtas om de inte framstår som helt osannolika eller strider

mot vad som är allmänt känt.

12 §

Paragrafen motsvarar del av 11 kap. 9 § i den nuvarande vallagen.

13 §

Att godkända valkuvert skall läggas i urna motsvarar vad som gäller enligt delar

av 11 kap. 7 § första stycket i den nuvarande vallagen.

14 §

Motsvarar del av 11 kap. 9 § i den nuvarande vallagen.

15 §

Motsvarar 11 kap. 7 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

Valskjutsar

16 §

Liksom i dag bör valnämnden ordna valskjutsar i vissa fall. Detta motsvarar 9

kap. 7 § i den nuvarande vallagen. För att lösa de problem som långa avstånd

medför kan eventuellt ett särskilt röstmottagningsställe enligt 12 kap. också

komma i fråga.

11 kap. Röstning på postkontor.

På vilka postkontor skall röstning anordnas?

1 §

Motsvarar del av 10 kap. 1 § första stycket i den nuvarande vallagen. Liksom i

dag skall det efter överläggningar mellan Riksskatteverket och Posten Aktiebolag

bestämmas vilka postkontor som skall vara röstmottagningsställen.

Under vilken period får man poströsta?

2 §

Motsvarar 10 kap. 1 § andra stycket i den nuvarande vallagen, med den ändringen

att tidsfristen för poströstning vid ordinarie val kortats till 18 dagar.

När skall postkontor hålla öppet för röstning?

3 och 4 §§

Paragraferna motsvarar 10 kap. 2 § första stycket i den nuvarande vallagen och

föreskriver vissa hållpunkter för öppethållande.

Vem utser röstmottagare på postkontor?

5 §

Motsvarar 10 kap. 3 § i den nuvarande vallagen.

Möjlighet att rösta efter utsatt tid

6 §

Motsvarar 8 kap. 10 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Den anger att

väljare skall få avsluta sin röstning för det fall de finns inne i eller på

plats intill postkontoret.

Hur röstning på postkontor går till

7 §

Motsvarar del av 8 kap. 5 § och 10 kap. 4 § första-tredje styckena i den

nuvarande vallagen. Att väljarna skall visa upp sitt röstkort innan de stoppar

in sina valsedlar i kuvert kan vara lämpligt för att undvika diskussioner om

väljaren får rösta utan det när valkuverten skall tas emot. Jfr också 9 kap. 2

§.

8 §

Bestämmelsen om legitimering som villkor för att få utnyttja sin rösträtt på

postkontor motsvarar 10 kap. 4 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen.

Sedvanlig legitimation på postkontor får anses uppfylla kravet.

9 §

Väljare som röstar på postkontor måste rösta samtidigt i samtliga val vilket

motsvarar bestämmelsen i 8 kap. 1 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

10 §

I paragrafen behandlas vilka kontrollåtgärder röstmottagaren skall vidta innan

valkuvertet tas emot. Reglerna motsvarar del av 10 kap. 4 § tredje stycket i den

nuvarande vallagen.

 Någon uttrycklig skyldighet att kontrollera att valkuvert innehåller en

valsedel finns inte i dag. Av nuvarande 10 kap. 5 § följer emellertid att ett

kuvert som är tomt eller inte uppenbart innehåller en valsedel inte får tas

emot. Ändringen är därför systematiskt motiverad men innebär inte någon faktisk

förändring i förhållande till vad som gäller nu. Se motsvarande regler i 10 kap.

6 och 11 §§.

 Det finns i dag inte heller någon uttrycklig skyldighet att kontrollera att

väljaren har rösträtt. En sådan föreskrift bör därför tas in i lagen vilket

skett i det föreslagna första stycket. Detta innebär naturligtvis inte någon

saklig förändring.

11 §

Motsvarar 10 kap. 5 § i den nuvarande vallagen. Den anger att ett valkuvert inte

får tas emot om inte kraven i 10 § är uppfyllda samt vissa kompletterande regler

för särskilda fall. Se motsvarande regel i 10 kap. 7 § förslaget.

12 §

Motsvarar del av 8 kap. 5 § och 10 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande

vallagen.

 Föreskriften att röstmottagaren skall lägga röstkortet närmast fönster-

kuvertets fönster saknar motsvarighet i förslaget. Någon saklig ändring är inte

avsedd. Avsikten är bara att lagen inte skall tyngas av den typen av självklara

detaljföreskrifter.

När en röst lämnas genom bud eller lantbrevbärare

13-15 §§

13 § motsvarar 8 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

 De båda andra paragraferna motsvarar del av 11 kap. 8 § första stycket

vallagen och behandlar kontrollåtgärder av ytterkuvert för röstning genom bud

eller lantbrevbärare.

 En uttrycklig skyldighet att kontrollera att väljaren har rösträtt enligt

röstkortet har tagits in i första stycket i 14 och 15 §§. Detta innebär

naturligtvis inte någon saklig förändring.

 Den nuvarande skyldigheten att kontrollera att försändelsen är i föreskrivet

skick har ersatts med ett uttryckligt angivande av vilka kontrollåtgärder som

röstmottagaren skall vidta. Dessa åtgärder vid budröstning framgår i dag av en

jämförelse mellan 11 kap. 8 § och 11 kap. 3 och 6 a §§ och för röstning genom

lantbrevbärare av 11 kap. 8 § och 11 kap. 5 och 6 a §§ i den nuvarande vallagen.

16 §

Motsvarar 11 kap. 8 § tredje stycket första meningen i den nuvarande vallagen

och behandlar legitimationskrav för bud och lantbrevbärare.

17 §

Motsvarar del av 11 kap. 9 § i den nuvarande vallagen och innebär att om inte

kraven i 14-16 §§ är uppfyllda får inte ytterkuvertet tas emot.

18 §

Bestämmelsen motsvarar del av 11 kap. 8 § första stycket i den nuvarande

vallagen.

19 §

Om inte ytterkuvert tas emot skall de återlämnas till budet eller

lantbrevbäraren. Lantbrevbäraren skall också återlämna det till väljaren. Detta

motsvarar delar av 11 kap. 9 § i den nuvarande vallagen.

Vad röstmottagaren skall göra med fönsterkuverten

20 och 21 §§

Motsvarar del av 10 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

12 kap. Röstning vid särskilt röstmottagningsställe

Bestämmelserna i detta kapitel motsvarar i huvudsak de regler som enligt den

nuvarande vallagen gäller röstning vid tillfälligt inrättade postkontor. Det

centrala myndighetsansvaret för poströstningen inklusive ansvaret för

institutionsröstningen och röstning på tillfälliga postkontor har i samband med

bolagiseringen av postverksamheten i Sverige övertagits av Riksskatteverket.

Genom bestämmelserna i kapitlet får Riksskatteverket bestämma att röstmottagning

skall kunna ske vid institutioner på s.k. särskilda röstmottagningsställen eller

på särskilda lokaler utanför vallokalen, s.k. ambulerande röstmottagnings-

ställen. På detta sätt blir Riksskatteverket fritt att på det mest

kostnadseffektiva sättet anordna röstning utanför vallokalen före och under

valdagen. Regleringen lämnar fritt om röstmottagningen skall handhas av

valnämnden, Posten Aktiebolag eller annan. Se också avsnitt 9.1.

Var kan särskild röstmottagning anordnas?

1 §

Motsvarar del av 10 kap. 1 § första stycket och 2 § andra stycket i den

nuvarande vallagen. Bestämmelsen motsvarar vad som brukar benämnas

institutionsröstning.

2 §

Motsvarar del av 10 kap. 2 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

 Bestämmelserna innebär att röstmottagning kan anordnas på bästa lämpliga sätt

utanför vallokal eller sådan vårdinrättning eller vårdanstalt som sägs i 1 §.

Detta kan ske genom t.ex. sådan verksamhet som innebär att valnämnden inom ett

valdistrikt upprättar ett särskilt röstmottagningsställe för väljare som har

långt till röstningslokalen. Detta mottagningsställe kan också vara ambulerande

i den meningen att det kan befinna sig på olika ställen vid olika tidpunkter.

3 §

Bestämmelsen som inte har någon motsvarighet i den nuvarande vallagen har

behandlats i avsnitt 9.1. Den innebär att den centrala valmyndigheten får

delegera beslutanderätten om särskild röstmottagning till någon annan. Detta

avses främst att ske till valnämnden.

4 §

Motsvarar del av 10 kap. 2 § andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen

såvitt gäller samråd med valnämnd och vårdinrättning eller anstalt. Föreskriften

att samråd skall ske med länsstyrelsen innan ett särskilt röstmottagningsställe

enligt 2 § inrättas på valdagen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen

och är motiverad av att länsstyrelsen som regional valmyndighet bör ha

möjligheter att lämna synpunkter på var det skall anordnas en sådan

röstmottagning. Denna fråga kan ha betydelse för kommunens valdistriktsindelning

eftersom det kan vara möjligt att inrätta ett särskilt röstmottagningsställe för

t.ex. de väljare i ett valdistrikt som får långt till vallokalen efter en ändrad

indelning.

 Om den centrala valmyndigheten delegerar uppgiften att bestämma var särskild

röstmottagning skall anordnas, så skall den myndighet som fått denna delegation

ha motsvarande samråd med valnämnden, länsstyrelsen respektive vårdin-

rättningarnas huvudmän med den naturliga begränsning som följer av om valnämnden

eller länsstyrelsen själv skall besluta i frågan.

När får särskild röstmottagning anordnas?

5 §

Bestämmelsen reglerar när särskild röstmottagning kan anordnas.

 Första stycket motsvarar del av 10 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande

vallagen. Röstmottagning kan ske från söndagen före valdagen.

 Andra stycket motsvarar del av 10 kap. 2 § tredje stycket i den nuvarande

vallagen. Ambulerande röstmottagningsställen har krav om att vara öppna under

vissa tider. I stycket har det intagits en ny regel om

begränsad öppethållandetid. Regeln innebär att öppethållandet kan begränsas till

för- eller eftermiddag. Fortfarande gäller dock att lokalen bör vara öppen både

på för- och eftermiddagen. Den nya regeln har tagits med för att underlätta för

ambulerande röstmottagningsställen som inte behöver återvända till det

ursprungliga röstningsstället på eftermiddagen.

Vem utser röstmottagare på ett särskilt röstmottagningsställe?

6 §

Motsvarar 10 kap. 3 § och del av 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen, med

de ändringar som följer av att den centrala valmyndigheten får delegera

uppgiften att utse röstmottagare till valnämnden eller någon annan.

Möjlighet att rösta efter utsatt tid

7 §

Motsvarar 8 kap. 10 § andra stycket i den nuvarande vallagen och motsvarar vad

som gäller vid röstning i samtliga lokaler för röstning.

Hur särskild röstmottagning går till

8-13 §§

Reglerna om hur särskild röstmottagning går till har utformats efter samma

mönster som reglerna om röstning på postkontor enligt 11 kap. 7-12 §§ vartill

det hänvisas för ytterligare kommentarer.

När en röst skall lämnas genom bud

14-19 §§

Reglerna om röstning genom bud har utformats efter samma mönster som reglerna om

röstning på postkontor enligt 11 kap. 13 och 14 §§ samt 16-19 §§ vartill det

hänvisas för kommentarer.

Vad röstmottagaren skall göra med fönsterkuverten

20 och 21 §§

Motsvarar del av 10 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

13 kap. Röstning hos utlandsmyndighet

Röstning kan anordnas hos utlandsmyndighet

1 §

En bestämmelse om hur röstning kan anordnas inleder kapitlet. Bestämmelsen

motsvarar 10 kap. 7 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Under vilken period får man rösta hos utlandsmyndigheter?

2 §

Bestämmelsen om röstningsperioden motsvarar till sin utformning 10 kap. 7 §

andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen. Röstkort kan inte vara hos

väljarna förrän 18 dagar före valdagen. Eftersom röstkort inte är nödvändigt vid

utlandsröstning har tiden för röstning emellertid inte kortats. Röstning vid

utlandsmyndigheter får således liksom i dag börja tidigast tjugofjärde dagen

före valdagen.

3 §

Bestämmelsen motsvarar 10 kap. 7 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen.

Vem är röstmottagare hos en utlandsmyndighet?

4 §

Paragrafen motsvarar vad som gäller enligt 10 kap. 7 § femte stycket i den

nuvarande vallagen.

Möjlighet att rösta hos utlandsmyndigheten efter utsatt tid

5 §

Motsvarar 8 kap. 10 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Möjlighet att

rösta hos utlandsmyndigheten sedan tiden för röstning gått ut har reglerats som

för röstning i vallokal, på postkontor och särskilda röstmottagningsställen.

Hur röstning hos en utlandsmyndighet går till

Reglerna i 6-11 §§ om hur röstning går till hos utlandsmyndighet har utformats

efter samma mönster som reglerna om röstning på postkontor enligt 11 kap. 7-12

§§ och röstning vid särskilt röstmottagningsställe enligt 12 kap. 8-13 §§. Den

skillnaden finns dock att väljarna inte behöver ha med sig röstkortet vid

röstningen. Här nedan kommer endast att anges vilken bestämmelse i den nuvarande

vallagen som motsvarar förslagets samt vissa avvikelser från de nämnda reglerna.

I övrigt hänvisas till kommentarerna till motsvarande regler i de angivna

paragraferna.

6 §

Motsvarar 10 kap. 8 § första och andra styckena samt del av tredje stycket i den

nuvarande vallagen.

7 §

Motsvarar 10 kap. 8 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen.

8 §

Motsvarar 8 kap. 1 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

9 §

Till skillnad från vad som är fallet för övriga slag av röstning finns i

vallagen inte någon uttrycklig bestämmelse om vad röstmottagare hos en

utlandsmyndighet skall kontrollera. Detta framgår i stället indirekt av 10 kap.

9 § i den nuvarande vallagen, där det anges i vilka fall valkuvert inte får tas

emot. Den föreslagna bestämmelsen har således ingen direkt motsvarighet i den

nuvarande vallagen. Den har utformats i överensstämmelse med hur motsvarande

regler för röstning i vallokal, på postkontor och vid särskilt röst-

mottagningsställe konstruerats. De skillnader som finns motiveras av att det

inte krävs att väljarna vid röstning hos en utlandsmyndighet har sina röstkort

med när de röstar. Jämför de föreslagna 10 kap. 6 §, 11 kap. 10 § och 12 kap. 11

§.

10 §

Motsvarar 10 kap. 9 § i den nuvarande vallagen.

11 §

Motsvarar del av 10 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande vallagen

När en röst skall lämnas genom bud

Reglerna i 12-17 §§ om röstning genom bud har utformats efter samma mönster som

reglerna om röstning på postkontor enligt 11 kap. 13 och 14 samt 16-19 §§ samt

röstning vid särskilt röstmottagningsställe enligt 12 kap. 14-19 §§. För

ytterligare kommentarer kan hänvisas till de angivna paragraferna.

12 §

Motsvarar 8 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

13 §

Den nuvarande skyldigheten att kontrollera att en valsedelsförsändelse är i

föreskrivet skick har ersatts med en lista på vad röstmottagaren skall

kontrollera. Dessa åtgärder framgår i dag av en jämförelse mellan 11 kap. 8 §

och 11 kap. 3 och 6 a §§ i den nuvarande vallagen. Motsvarande uppräkning har

gjorts för röstning i andra röstningslokaler, se 10 kap. 10 §, 11 kap. 14 § och

12 kap. 15 § förslaget. Skyldigheten för valförrättarna och röstmottagarna att

kontrollera är i dessa regler mer omfattande med hänsyn till att kontrollen av

om väljaren har rösträtt kan göras mot röstlängden eller mot väljarens röstkort.

Som nämnts föreskrivs för utlandsröstning inget krav för väljarna att ha med

sitt röstkort när de röstar.

14 §

Motsvarar 11 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

15 §

Motsvarar del av 11 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

16 §

Motsvarar del av 11 kap. 9 § i den nuvarande vallagen.

17 §

Motsvarar del av 11 kap. 8 § första stycket i den nuvarande vallagen.

18 §

Motsvarar del av 11 kap. 9 § i den nuvarande vallagen.

Vad röstmottagaren skall göra med fönsterkuverten

19 §

Motsvarar del av 10 kap. 8 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

20 §

Motsvarar 10 kap. 10 § i den nuvarande vallagen.

När utlandsrösterna kommer till den centrala valmyndigheten

21 §

Första stycket motsvarar 10 kap. 11 § i den nuvarande vallagen med de ändringar

som följer av att den särskilda röstlängden tas bort. Även utlandsrösterna skall

således sändas till valnämnden.

 Andra stycket saknar motsvarighet i den gällande vallagen. Kuvert som inte kan

skickas till någon valnämnd på grund av att man inte finner väljaren i

röstlängden skall behållas av Riksskatteverket. Något skäl att bevara dessa

kuvert efter det att valet vunnit laga kraft finns inte.

14 kap. Röstning genom bud eller lantbrevbärare

Förutsättningar för röstning genom bud eller lantbrevbärare

1 §

Bestämmelsen har ingen direkt motsvarighet i vallagen. Jämför dock 11 kap. 3 och

5 §§ vallagen. Ordet valsedelsförsändelse har ersatts med uttrycket

 ytterkuvert för budröst .

Budröstning

2 §

Motsvarar del av 11 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen, med den

ändringen att kraven för att få anlita bud skärpts i så måtto att den som vill

budrösta skall vara förhindrad inte bara från att infinna sig i sin vallokal

eller annan röstningslokal, utan också sakna möjlighet att poströsta. Ändringen

torde inte ha någon större praktisk betydelse, men kan vara ägnad att

understryka principen att budröstning bara skall användas i de fall då väljaren

inte kan rösta personligen i en röstningslokal.

Vem kan vara bud?

3 §

Paragrafen innehåller en uppräkning av vem som kan vara bud. Den motsvarar del

av 11 kap. 3 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Hur röstning genom bud går till

4 och 5 §§

Motsvarar del av 11 kap. 3 § andra stycket och 6 a § tredje stycket i den

nuvarande vallagen. Den anger hur budröstningen går till och utgör

utgångspunkten för den kontroll som röstmottagarna och valförrättarna har att

göra enligt 10-13 kap.

Var skall budet lämna rösten?

6 §

Motsvarar del av 11 kap. 4 § i den nuvarande vallagen och klargör att

budröstning kan förekomma vid samtliga röstningslokaler.

Röstning genom lantbrevbärare

7 §

Bestämmelserna motsvarar 11 kap. 5 § första stycket och 6 kap. 9 § andra stycket

i den nuvarande vallagen. De föreskriver vissa möjligheter att begränsa

omfattningen av röstning genom lantbrevbärare.

Hur röstning genom lantbrevbärare går till

8 §

Motsvarar 11 kap. 5 § andra stycket och 6 a § tredje stycket i den nuvarande

vallagen. I paragrafen föreskrivs hur röstning genom lantbrevbärare skall gå

till.

9 §

Motsvarar 11 kap. 5 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. I bestämmelsen

används uttrycket ta hand om väljarens ytterkuvert. Detta har valts för att

lantbrevbäraren inte är röstmottagare enligt lagens mening. För röstmottagarna

används i stället uttrycket ta emot vilket skall leda tankarna just till

röstmottagningen. Av reglerna om att lantbrevbärarens omhändertagande av

ytterkuvert inte är röstmottagning följer att detta inte heller är offentligt

enligt 9 kap. 1 §.

Var skall lantbrevbäraren lämna rösten?

10 §

Motsvarar 11 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. När lantbrevbäraren lämnar

ytterkuverten till röstmottagaren sker detta av praktiska skäl inte på samma

sätt som när ett bud eller en väljare lämnar sin röst på postkontoret.

Lantbrevbäraren överlämnar ofta omhändertagna röster till röstmottagaren bakom

disken. Detta kan också ske när postkontoret är stängt för allmänheten. Detta

undantag från offentlighet vid röstmottagning är betingat av praktiska skäl.

När får ytterkuvert för budröst göras i ordning?

11 §

Motsvarar 11 kap. 6 a § första och andra styckena i den nuvarande vallagen.

Tidsfristen för budröstning inför ordinarie val kortas inte. Detta på grund av

att budröstning vid utlandsröstning alltjämt skall förekomma och utlandsröstning

tillåts från 24 dagen före valdagen.

15 kap. Den fortsatta behandlingen av inkomna fönsterkuvert

Vad valnämnden skall göra med inkomna fönsterkuvert

1 §

Bestämmelsen motsvarar del av 12 kap. 1 § i den nuvarande vallagen. Den anger

att valnämnden skall ta emot och sortera fönsterkuverten så att dessa kan vara

valdistrikten till handa när röstningen börjar.

2 §

Motsvarar del av 12 kap. 2 § i den nuvarande vallagen. I paragrafen föreskrivs

att fönsterkuvert som kommer till valnämnden under valdagen skall sändas till

vallokalen om de kan beräknas komma dit innan röstningen avslutas.

3 §

Motsvarar del av 12 kap. 2 § i den nuvarande vallagen. Fönsterkuvert som inte

kan beräknas vara i vallokalen innan röstningen avslutas skall behållas av

valnämnden och granskas vid den s.k. onsdagsräkningen enligt 17 kap.

4 §

Att fönsterkuvert skall förvaras på betryggande sätt motsvarar vad som gäller

enligt 12 kap. 1 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

5 §

Bestämmelsen motsvarar 12 kap. 3 § i den nuvarande vallagen. Blanketter för

protokoll som skall föras av valnämnden fastställs liksom i dag av

Riksskatteverket.

Vad valförrättarna skall göra med fönsterkuvert som valnämnden har skickat

6 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § första stycket i den nuvarande vallagen. Som

framgått av tidigare paragrafer skall fönsterkuverten sändas till valdistrikten.

Valförrättarna skall anteckna hur många som kommer till distriktet och förvara

dem under valdagen. Granskning av dessa skall vidtas i den omfatting röstningen

tillåter, vilket framgår av de närmast följande paragraferna.

7 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. Den

bestämmelsen är i första hand en hänvisning till diverse olika regler i den

nuvarande vallagen i främst delar av 13 kap. 3 och 4 §§. I överensstämmelse med

hur reglerna för valförrättarna och röstmottagarna i övrigt utformats, har i

förslaget uttryckligen angivits vilka kontrollåtgärder som skall vidtas.

8 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

 Reglerna om kontroll är i stort desamma som gäller enligt 14 kap. 4 § i

förslaget. Vid kontroll av budröster enligt förslaget i förevarande paragraf

gäller i stort detsamma som enligt 11 kap. 14 §, 12 kap. 15 § och 13 kap. 13 §.

Till skillnad från vad som gäller enligt dessa bestämmelser skall valförrättaren

vid sin granskning av budröster inte kontrollera att budet eller vittnet

uppfyller de krav som ställs i 14 kap. 3 § respektive 4 § tredje stycket. Detta

hänger samman med att budet inte finns närvarande vid denna granskning och

alltså inte kan svara på eventuella frågor som kan ställas av valförrättaren

respektive röstmottagaren när budrösten lämnas.

 Se också kommentaren till 11 kap. 14 §, 12 kap. 15 § och 13 kap. 13 §.

9 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.Reglerna

för röstning genom lantbrevbärare finns i 14 kap. Kontrollerna enligt

förevarande paragraf motsvarar vad som gäller enligt 14 kap. 8 §.

 Jämför också vad som sagts under 8 § och kommentaren till 11 kap. 15 §.

10 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § tredje stycket jämfört med 13 kap. 4 § tredje

stycket i den nuvarande vallagen. De fortsatta kontrollerna motsvarar vad som

skall göras enligt 10-13 kap.

11 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. Det har

uttryckligen angivits att markering skall ske i röstlängden. Detta

överensstämmer med hur nuvarande 12 kap. 4 § jämförd med 13 kap. 4 § tillämpas i

dag. Härvid tillämpas det systemet att valförrättarna vid den preliminära

granskningen i vallokalen, och vid den granskning som sker efter att vallokalen

stängts för röstning, markerar i röstlängden med ett P att väljaren poströstat

eller förtidsröstat hos utlandsmyndighet eller på ett fartyg. Motsvarande skall

gälla vid förtidsröstning enligt förslaget.

12 §

Motsvarar del av 12 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. Valkuvert som uppfyller

kraven skall givetvis läggas i urnan. Föreskrifter ges också för de kuvert som

inte uppfyller kraven.

13 §

Motsvarar 13 kap. 4 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen och behandlar

förvaring av visst material.

14 §

Motsvarar 12 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Förtidsröster som

kommer till vallokalen sedan röstningen avslutats skall återsändas.

Ångerröstning

15 och 16 §§

Motsvarar 12 kap. 5 § i den nuvarande vallagen. Ångerröstning är således inte

begränsad i förhållande till vad som i dag gäller. Se avsnitt 9.3.

16 kap. Preliminär rösträkning i vallokalen

1 §

Motsvarar del av 13 kap. 1 § i den nuvarande vallagen. Föreskriften att

riksdagsvalet skall räknas först har flyttats till den föreslagna 2 §.

2 §

Motsvarar 13 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. Föreskriften att riksdagsvalet

skall räknas först har hämtats från 13 kap. 1 § i den nuvarande vallagen. I

punkten 3 avses de ogiltighetsgrunder som föreslås i 18 kap. 10 §. Dessutom tas

ordet blank med för att detta i flera sammanhang efterfrågas. Någon saklig

skillnad mot de nuvarande reglerna avses inte.

3 §

I paragrafen anges när rösträkningen i vallokalen avslutas vilket sker när

protokollet skrivs under. Detta motsvarar del av 13 kap. 7 § första stycket i

den nuvarande vallagen.

4 §

Motsvarar del av 13 kap. 7 § andra stycket och 8 § första stycket i den

nuvarande vallagen. Föreskriften om att material om det sänds med post skall

anordnas som värdepost har tagits bort. Riksskatteverket meddelar närmare

föreskrifter om hur valmaterialet skall vidarebefordras mellan valförrättarna

och valnämnden. Skulle det vara nödvändigt att befordra materialet med post

skall naturligtvis det sätt användas som ger bästa garantierna för att

försändelsen kommer fram.

5 §

Motsvarar del av 13 kap. 8 § andra stycket i den nuvarande vallagen och säger

att visst material skall behållas av valnämnden. Se också kommentaren till 4 §.

17 kap. Valnämndens sammanträde för preliminär rösträkning

Valnämndens förberedelser för rösträkningen

1 och 2 §§

Motsvarar del av 13 kap. 9 § första stycket i den nuvarande vallagen. Det anges

också uttryckligen att valnämnden vid den s.k. onsdagsräkningen skall granska

inkomna brevröster. Detta stämmer också med det faktiska förfaringssättet i dag.

 När det gäller valnämndens granskning av de fönsterkuvert som valförrättarna

inte kunnat godkänna vid sin granskning och därför lagt in i ett omslag så

innebär den en överprövning av den bedömning som valförrättarna gjort. Om

valförrättarna vid sin granskning öppnat fönsterkuvert eller ett ytterkuvert för

budröst så skall detta självfallet inte leda till att valnämnden av det skälet

underkänner rösten. Någon uttrycklig bestämmelse om detta har inte ansetts

nödvändig.

 Det saknas föreskrifter om att valnämnden skall kungöra att räkning skall

vidta. Kungörelse för detta är alltså inte nödvändigt.

3-7 §§

Motsvarar 13 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Valnämnden har att

göra samma granskning av de röster de räknar som valförrättarna gjort i

vallokalen. Reglerna i 15 kap. 7-12 §§ upprepas således här för

fullständighetens skull.

8 §

Bestämmelsen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen. Granskning av

brevrösterna skall göras efter att fönsterkuverten enligt 1 § har granskats.

Detta motsvarar vad som gäller enligt den nuvarande brevröstningslagen

(1993:1404).

Den preliminära rösträkningen

9 §

Motsvarar 13 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. Att riksdagsvalet räknas först

motsvarar 13 kap. 1 § i den nuvarande vallagen. Förslaget överensstämmer med vad

som gäller för rösträkningen i vallokalen. Se kommentaren till 16 kap. 2 §.

10 §

Motsvarar 13 kap. 10 § i den nuvarande vallagen. Den behandlar vad som skall

göras med fönsterkuvert som kommer till valnämnden under rösträkningen efter det

att valurnorna tömts.

11 §

Motsvarar i stort 13 kap. 4 § fjärde stycket i den nuvarande vallagen.

Paragrafen behandlar visst material som valnämnden skall förvara.

12 och 13 §§

Motsvarar 13 kap. 11 § i den nuvarande vallagen. Paragraferna tar upp

protokollföring och avslutningen vid den preliminära rösträkningen hos

valnämnden. Föreskriften om att material om det sänds med post skall anordnas

som värdepost har tagits bort. Se kommentaren till 16 kap. 4 §.

18 kap. Slutlig sammanräkning och mandatfördelning

Allmänna bestämmelser

1 §

Första meningen av paragrafen motsvarar del av nuvarande 14 kap. 1 § första

stycket vallagen. Andra meningen har ingen direkt motsvarighet i dagens vallag.

 I paragrafen anges att länsstyrelsen är den myndighet som svarar för den

slutliga sammanräkningen och vad sammanräkningen skall användas till.

2 §

Första styckets regler är hämtade från 14 kap. 3 § första stycket, 9 § första

stycket, 10 § första stycket och 11 § första stycket i den nuvarande vallagen.

Stycket drar upp fördelningen av arbetsuppgifter mellan den centrala

valmyndigheten och länsstyrelserna. Det nya i förhållande till dagens regler är

förfarandet vid sammanräkning av riksdagsval. Förfarandet beskrivs i avsnitt

11.2. Reglerna om sammanräkningen har utformats så att det ansluter till det i

dag gällande faktiska förfarandet. Lagtexten har justerats och gjorts så

generell att den skall kunna inrymma vissa uppgifter för länsstyrelserna utöver

själva sammanräkningen.

 Andra stycket motsvarar 14 kap. 3 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

Regeln anger att länsstyrelsen svarar för mandatfördelning och utseende av

ledamöter och ersättare i landstings- och kommunfullmäktigval. Ändringen i

förhållande till nu gällande lydelse är endast redaktionell.

3 §

Motsvarar 14 kap. 2 § första stycket i den nuvarande vallagen. Paragrafen anger

sammanfattande länsstyrelsens uppgifter vid den slutliga sammanräkningen. Det

har uttryckligen angetts att också namnen på valsedlarna skall prövas. Detta

stämmer med hur reglerna tillämpas i dag. Godkännande av namn kommer dock att

bli ännu viktigare i ett system med personvalsinslag och anmälningsförfarande

för kandidater. Viss del av arbetet har dock redan gjorts i och med att

kandidater anmäldes.

Närmare om förfarandet hos länsstyrelsen

4 §

Paragrafen motsvarar delvis innehållet i 14 kap. 1 § första stycket första

meningen i den nuvarande vallagen. Om reglerna om offentlighet vid

sammanräkningen åsidosätts kan det efter överklagande förordnas om omval. I

andra meningen har lagts till att riksdagsvalet skall räknas först vid de

samtidiga valen. Detta motsvarar hur sammanräkningen faktiskt går till i dag.

5 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 1 § andra stycket första meningen i den nuvarande

vallagen. Regeln som ger länsstyrelsen möjlighet att kräva in valmaterial finns

för att den slutliga sammanräkningen skall grundas på ett riktigt och

fullständigt material.

6 §

Paragrafen motsvarar del av 14 kap. 1 § första stycket andra och tredje meningen

i den nuvarande vallagen. Reglerna ålägger länsstyrelserna viss skyldighet att

offentliggöra när sammanräkningen skall äga rum. De behövs för att sprida

kännedom om när sammanräkningen skall ske och därmed säkerställa offentlighet

kring sammanräkningen.

7 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 3 § tredje stycket i den nuvarande vallagen. Regeln

i första meningen om att sammanräkningen skall ske utan dröjsmål är till för att

erinra om de tider som gäller för sammanräkningen och vikten av att den sker

snarast så att ett slutligt resultat kan tas fram så fort som möjligt efter

valet. Reglerna i övrigt är till för att säkerställa ett riktigt valresultat (se

vidare 9 §).

8 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 2 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

Protokollen som förs enligt reglerna skall tjäna som underlag för bedömningen

huruvida sammanräkningen gjorts på ett riktigt sätt. Formulär för protokoll

finns i dag inlagda i det för valmyndigheterna gemensamma ADB-systemet. Se

vidare avsnitt 11.2 och kommentaren till 2 §.

Ogiltighetsgrunder

9 §

Motsvarar innehållet i 14 kap. 2 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Den

förvaring av valsedlar som åsyftas i paragrafen är dels valnämndens förvaring av

valsedlarna, dels förvaring av valsedlar hos länsstyrelsen under och efter den

slutliga sammanräkningen. Att valsedlar skall förvaras säkert är grundläggande

för att kunna garantera ett rättvisande resultat.

10 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 4 § i den nuvarande vallagen. Den behandlar

ogiltighet av valsedel och vissa fall när namn på en valsedel skall anses

obefintliga.

 Första stycket överensstämmer med dagens lydelse. Med hänsyn till den stadgade

praxis som utbildats kring lagrummet kan lagtexten stå kvar enligt den tidigare

lydelsen. Utgångspunkten för bedömningen i praxis enligt punkten 2 är att endast

valsedlar som märkts avsiktligt och som är ägnade att avslöja väljarnas

identitet och därmed kränka valhemligheten, skall förklaras ogiltiga.

 Den föreslagna ändringen i andra stycket följer helt Personvalskommitténs

förslag i betänkandet Ökat personval (SOU 1993:21). Utgångspunkten i stycket är

att två valsedlar i samma valkuvert skall medföra att båda anses ogiltiga. Om

valsedlarna skulle ha samma partibeteckning skall rösten tillfalla partiet. Om

kandidatnamnen inte är desamma på valsedlarna skall man bortse från samtliga

kandidatnamn. Detta innebär också att namnen skall anses obefintliga även om

kandidatlistorna i huvudsak är olika men personrösterna avgetts för ett

gemensamt namn. Detsamma skall gälla även för det fall namnen är desamma på

valsedlarna men personmarkeringarna inte stämmer överens mellan valsedlarna. Så

torde såväl fall där markering gjorts för olika kandidater på olika valsedlar

som fall där markering endast finns på en av flera valsedlar vara att behandla.

Underförstått framgår att valsedlarna godtas som giltig röst i befintligt skick

endast om de är identiska både vad gäller partibeteckning och kandidatnamn samt

personmarkeringen är gjord för samma kandidat.

 Personvalskommittén föreslog att paragrafen skulle utökas med ett tredje

stycke med ytterligare regler angående huruvida namn skall anses obefintliga. I

förslaget hänförs dessa till 11 § som är den paragraf som huvudsakligen

behandlar detta. De särskilda regler om obefintliga namn som finns i andra

stycket förevarande paragraf rör endast särskilda frågor med anledning av att

två eller flera valsedlar förekommer i valkuvertet.

Obefintliga namn

11 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 5 § i den nuvarande vallagen. Den behandlar

huruvida namn på en valsedel skall anses obefintliga. Den föreslås disponerad på

ett nytt sätt så att det tydligare framgår hur många namn som skall anses

obefintliga. I första stycket är det fråga om ett eller flera namn som skall

anses obefintliga medan det i andra stycket är alla namn på valsedeln som skall

anses obefintliga. Ett nytt tredje stycke behandlar vad som händer om namn

stryks.

 Första stycket 1 avser kandidatens valbarhet vid valet och kandidatens

identitet. Punkten motsvarar dagens regel.

 I första stycket 2 föreslås att tillskrivna namn inte skall beaktas på en

valsedel för ett parti som registrerat sin partibeteckning och anmält kandidater

enligt 5 kap. 13 §. Sådana namn skall således anses obefintliga enligt punkt 2.

Denna regel inskärper att tillskrivna namn inte beaktas vid sammanräkningen. Det

sätt som personröstning sker på enligt det nya systemet är att väljarna genom en

markering på valsedeln avger en särskild personröst. Andra förändringar av

valsedeln beaktas inte. För andra partier, dvs. sådana som inte skyddat sin

partibeteckning, kan kandidater skrivas till på valsedeln. Dessa tillskrivna

namn behandlas dessutom som personröster enligt 6 kap. 3 § förslaget.

 I första stycket 3 behandlas det fall att en lista tryckts upp med kandidater

som inte nominerats från partiet. Vid sammanräkningen skall bortses från de

namnen. Regeln har efterfrågats under remissbehandlingen av betänkandet

Utvärderat personval (SOU 1996:66). Den förhindrar att valkupper genomförs. För

att förhindra sådant missbruk som dessutom förlänger den slutliga

sammanräkningen bör den nu diskuterade regeln införas. Regeln berör inte det

fallet att någon obehörig person beställt valsedlar med icke anmälda namn. Detta

fall tas upp i 6 kap. förslaget. Där framgår att en sådan beställning från någon

obehörig inte kommer att levereras. För den som trycker upp valsedlar vilka tar

upp ett etablerat partis beteckning samt, utöver anmälda kandidatnamn, tar upp

inte anmälda namn i syfte att användas i valet kan straffansavar för

otillbörligt verkande vid val bli aktuellt enligt 17 kap. 8 § brottsbalken. De

nu nämnda reglerna hindrar effektivt missbruk av den fria nomineringsrätten.

 Andra stycket punkterna 1, 2 och 3 är hämtade från Personvalskommitténs

förslag beträffande 14 kap. 4 § vallagen i betänkandet Ökat personval (SOU

1993:21) medan punkt 4 motsvarar dagens första stycke 2. Den nuvarande punkten 3

i första stycket om att valsedel måste toppas av två av partiet anmälda

kandidater behövs inte enligt förslaget eftersom alla kandidater skall vara

anmälda.

 Andra stycket 1 avser att hindra partier från att trycka valsedlar utan

särskilt utrymme för personröstning, i form av en ruta, vilket skulle motverka

möjligheterna till personröstning. Systemet medger endast att en särskild

personröst avges. Om flera personröster avges kan det inte avgöras vilken som

gäller. I sådant fall skall därför enligt andra stycket 2 alla namnen anses

obefintliga. Detsamma torde bli fallet om en markering finns för en kandidat och

det på samma valsedel finns ett tillskrivet namn som skall räknas som en

personröst enligt 6 kap. 5 §. Rösten räknas dock i båda fallen partiet till

godo. Personmarkeringar som gjorts maskinellt tillåts inte enligt punkt 3 i

förslaget. Om markeringar gjorts på maskinell väg skall namnen på valsedeln

anses obefintliga. Rösten räknas dock partiet till godo. Syftet med regeln är

att motverka organiserade valkupper. Tolkningen av ordet maskinellt kan ställa

till vissa tillämpningsproblem. Personvalskommittén avsåg dock i första hand

valsedlar som lagts i en maskin som producerat markeringen. Med tanke på

utvecklingen inom tryckeribranschen kan det uppstå situationer där det är svårt

att avgöra hur markeringen gjorts. Andra typer av massproducerade markeringar

vilka sker för hand faller inte in under stadgandet (se SOU 1993:21 avsnitt

6.6.7).

 Tredje stycket är nytt och anger att strykningar inte längre skall beaktas (se

avsnitt 7.2). En upplysning till väljarna finns i 6 kap. 5 § förslaget. Om

strykningar ändå sker på en valsedel skall valmyndigheten bortse från

strykningen. Namnlistan i dess ursprungliga utformning gäller alltså trots

strykningen. Om endast tillskrivna namn finns på valsedeln, där detta är möjligt

enligt reglerna, och det översta av dessa strukits är det dock naturligt att

bortse från både namn och strykning. Någon särskild regel för detta speciella

fall är inte nödvändig.

Valets avslutning

Riksdagsvalet och valet till Europaparlamentet

12 §

Reglerna motsvarar i viss mån 14 kap. 8 § i den nuvarande vallagen. Den nya

ordningen för sammanräkning av riksdagsval har berörts i avsnitt 11.2 och ovan

under 2 §. Utformningen av lagtexten skall ansluta till den nya

arbetsfördelningen. Länsstyrelsen granskar och räknar rösterna. När detta är

klart ges ett godkännande av sammanräkningen i ett formulär som därefter inte

kan ändras. Därefter kan Riksskatteverket fördela mandat, ordna namn samt utse

ledamöter eller företrädare och ersättare.

 Det har under remissbehandlingen påpekats att uppläsningen av protokollet är

otidsenlig. En viss justering har därför gjorts i det att det enligt förslaget

inte är nödvändigt att läsa upp protokollet som avslutning på valet. Det är

tillräckligt att protokollet läggs fram för granskning av den som vill ta del av

det. Detta markerar att sammanräkningen är slut.Det skall inte längre vara

protokollet som utgör grunden för utseende av ledamöter och ersättare (se t.ex.

18 §). Eftersom Riksskatteverket inte längre använder protokollet som underlag

för mandatfördelningen behöver protokollet i original inte översändas till

verket. Arkivering av protokollet sker hos länsstyrelsen.

13 §

Reglerna motsvarar till viss del 14 kap. 8 § första stycket i den nuvarande

vallagen.

 Valsedlarna skall, enligt dagens vallag, som avslutning på sammanräkningen av

riksdagsvalet, läggas i omslag varvid de godkända läggs för sig och de ogiltiga

för sig. De ogiltiga och de valsedlar där det förekommer strykningar eller

tillägg skall för riksdagsvalets del förvaras under valperioden medan de övriga

valsedlarna skall förvaras tills valet vinner laga kraft. Eftersom strykningar

och tillägg inte beaktas vid sammanräkningen enligt förslaget skulle det vara

möjligt att slopa regeln om bevarande av valsedlar med sådana anteckningar på.

Emellertid kan det finnas ett intresse att granska sådana valsedlar även sedan

valet vunnit laga kraft, t.ex. partier som vill undersöka hur deras nominering

slagit ut genom att granska om strykningar förekommit, varför förvaringsplikten

för sådana valsedlar står kvar. Föreskrifter om detta har intagits i första

stycket.

 Namnordningen grundas i den föreslagna nya vallagen på de särskilda

personmarkeringarna. Valsedlar med sådan markering skall därför förvaras på det

föreskrivna sättet.

 I andra stycket har införts en ny regel vari det tillåts att omslagen med

valsedlar öppnas. Reglerna har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt

11.3). Där framgår att det uppstått tvekan huruvida det är möjligt att öppna

omslagen för andra fall än de då ny sammanräkning skall verkställas. Eftersom

det finns ett behov av att öppna omslagen också i vissa andra fall, som t.ex.

utvärdering eller kontrollräkning utan direkt relevans för mandatfördelningen

(se också under 11 §), införs en regel om detta.

14 §

Paragrafen motsvarar del av 14 kap. 12 § i den nuvarande vallagen. I reglerna

som behandlar avslutningen av mandatfördelningen hos Riksskatteverket har endast

språkliga justeringar gjorts. Det kan anmärkas att förfarandet hos

Riksskatteverket inte är offentligt som den preliminära och slutliga

sammanräkningen hos övriga valmyndigheter.

Val till landstings- och kommunfullmäktige

15 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 20 § del av första stycket och andra stycket i den

nuvarande vallagen. I reglerna som behandlar avslutningen av mandatfördelningen

vid länsstyrelsen har redaktionella och språkliga förändringar gjorts. Som

anförts under 12 § är det inte längre nödvändigt att läsa upp protokollet utan

det är tillräckligt att det läggs fram för granskning.

 Föreskrifterna i paragrafen gäller också för sammanräkning enligt 61-66 §§.

Även en sådan sammanräkning skall således avslutas genom att protokollet läggs

fram för granskning.

16 §

Paragrafen motsvarar del av 14 kap. 20 § första stycket i den nuvarande

vallagen. Den behandlar länsstyrelsens förvaring av valsedlarna i landstings-

och kommunfullmäktigval. Reglernas tillämpningsområde har gjorts trängre i det

att inte alla valsedlar skall förvaras hela valperioden. I ett annat avseende

har tillämpningsområdet vidgats eftersom valsedlar med personröster skall

sparas. Reglerna motsvarar vad som föreslås gälla för riksdagsval. Detta innebär

att det är valsedlar där strykning, tillägg eller särskild personröst avgivits

som skall förvaras hela valperioden. Vad gäller paragrafens utformning i övrigt

hänvisas till vad som anförs under 13 §.

 Föreskrifterna i paragrafen gäller också efter en sammanräkning enligt 58-69

§§. Efter sammanräkningen skall således valsedlarna läggas in i omslaget igen.

Någon upprepning av detta i anslutning till de nämnda reglerna, vilket sker i 14

kap. 24 § i den nuvarande vallagen, är inte nödvändig.

17 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 21 § i den nuvarande vallagen. Den anger att

länsstyrelsen skall anmäla om mindre än hälften av det bestämda antalet

ledamöter har blivit utsett i något kommunalt val. Valprövningsnämnden skall då

förordna om omval enligt 19 kap. 21 § förslaget.

Hur fördelningen av mandaten mellan partierna görs

Riksdagsvalet

Systemet med fördelningen av mandat mellan partierna regleras i de följande

paragraferna. Först fördelas de fasta mandaten valkretsvis på grundval av

resultatet i valkretsen. Därefter fördelas alla utjämningsmandaten med

utgångspunkt i rösternas fördelning mellan partierna i hela valet. Om ett parti

fått fler mandat än vad det skulle få vid en strikt proportionell fördelning

eller om ett parti tagit mandat i en valkrets på grund av att det fått minst 12

procent av rösterna i valkretsen skall utjämningsmandaten fördelas utan att

partiet och de mandat partiet fått beaktas. Slutligen fördelas partiernas

utjämningsmandat mellan valkretsarna.

18 §

Reglerna i första stycket motsvarar 14 kap. 9 § första stycket i den nuvarande

vallagen. Grunden för Riksskatteverkets mandatfördelning har dock ändrats. I dag

gäller att det är länsstyrelsernas protokoll som utgör grunden för

mandatfördelningen. Som påpekas i avsnitt 11.2 och ovan under 2 § läggs

emellertid resultatet från sammanräkningen in i ett formulär i ett för

valmyndigheterna gemensamt ADB-system. Detta formulär tas senare ut som

protokoll vilket framgår av 8 §. Om Riksskatteverket kan använda uppgifterna i

formuläret vinner man tid i sammanräkningsförfarandet. Genom att uppgifterna i

formuläret godkänns av länsstyrelsen kan de inte ändras. Uppgifterna kan

härigenom utgöra grund för mandatfördelningen. Paragrafen har därför utformats

för att det anförda systemet skall kunna tillämpas.

 Andra stycket anger vilka partier som skall delta i mandatfördelningen, dvs.

den s.k. småpartispärren vid riksdagsvalet. Reglerna finns ursprungligen i 3

kap. 7 § regeringsformen.

19 §

Paragrafen som drar upp principerna för fördelningen av de fasta

valkretsmandaten mellan partierna motsvarar 3 kap. 8 § första stycket

regeringsformen och 14 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Endast

språkliga justeringar har gjorts.

20 §

Reglerna i paragrafen behandlar fördelningen av utjämningsmandat och motsvarar

vad som redan gäller enligt 3 kap. 8 § andra stycket regeringsformen.

21 §

För att samla samtliga regler som rör riksdagsvalet på ett ställe har regler

motsvarande 3 kap. 8 § regeringsformen tagits in i den nya vallagen.

22 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 9 § femte stycket i den nuvarande vallagen.

Bestämmelsen behandlar s.k. överskjutande mandat. Det är regler för hur mandat

kan flyttas mellan valkretsar för det fall ett parti fått fler mandat än vad det

finns kandidater i valkretsen. Ändringarna i förslaget är endast språkliga.

23 §

I paragrafen omtalas att lotten avgör om lika tal uppstår vid

mandatfördelningen. Detta är det normala vid lika tal enligt vallagen.

Bestämmelsen motsvarar 14 kap. 9 § sjätte stycket i den nuvarande vallagen.

Val till landstingsfullmäktige

24 §

Reglerna i paragrafen motsvarar 14 kap. 15 a § i den nuvarande vallagen. De

behandlar de grundläggande reglerna om fördelning av mandat mellan partierna i

landstingsfullmäktige med småpartispärren. Mandatfördelningen för val till

landstingsfullmäktige följer i stort mandatfördelningen i riksdagsvalet.

25 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 15 b § första stycket i den nu gällande vallagen.

De fasta valkretsmandaten fördelas på motsvarande sätt som vid riksdagsval.

26 §

Reglerna i paragrafen behandlar hur ett proportionellt resultat i landstinget

skall uppnås. De motsvarar 14 kap. 15 b § andra stycket i den nuvarande

vallagen.

27 §

Reglerna i paragrafen, som behandlar en avvikelse från ett proportionellt

resultat i landstinget, motsvarar 14 kap. 15 b § tredje stycket i den nuvarande

vallagen.

28 §

Reglerna i paragrafen behandlar hur ett mandat kan flyttas till en annan

valkrets inom samma landsting om kandidater för något parti skulle saknas i en

valkrets. De motsvarar 14 kap. 15 b § femte stycket i den nuvarande vallagen.

29 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 15 b § sjätte stycket i den nuvarande vallagen och

innebär att lotten skall avgöra vid lika tal vid beräkningarna. Detta gäller för

samtliga val som styrs av vallagen.

Val till kommunfullmäktige

30 §

Reglerna i paragrafen motsvarar 14 kap. 15 d § första stycket i den nuvarande

vallagen. Paragrafen behandlar mandatfördelningen mellan partier vid

kommunfullmäktigval. Fördelningen av mandat mellan partierna går i stort till

som i riksdagsval och val till landstingsfullmäktige. På en punkt skiljer sig

dock systemet. Som anförts i avsnitt 10.4 införs inte utjämningsmandat i val

till kommunfullmäktige. Fördelningen av mandat sker därför endast valkretsvis

för den valkretsindelade kommunen.

31 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 15 d § tredje stycket i den nuvarande vallagen och

innehåller regler om hur det förhållandet att ett parti fått fler mandat än det

har kandidater i kommun skall hanteras, s.k. överskjutande mandat. Är kommunen

valkretsindelad flyttas de överskjutande mandaten till en annan valkrets på

samma sätt som utjämningsmandaten. Utgör kommunen en valkrets är mandatet

obesatt.

32 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 15 d § fjärde stycket i den nuvarande vallagen.

Också vid val till kommunfullmäktige avgör lotten vid lika tal, se ovan 23 och

29 §§.

Val till Europaparlamentet

33 §

Bestämmelsen är hämtad från 30 § lagen om val till Europaparlamentet. Den

motsvarar i stort vad som gäller för riksdagsvalet. Eftersom det är fråga om

endast 22 mandat med hela landet som valkrets kan länsstyrelserna inte genomföra

någon fördelning av mandat.

34 §

Bestämmelsen är hämtad från 33 § lagen om val till Europaparlamentet. Av regeln

framgår att småpartispärren utformats på samma sätt för val till

Europaparlamentet som i riksdagsvalet.

35 §

Bestämmelsen är hämtad från 32 § lagen om val till Europaparlamentet. Även vid

valet till Europaparlamentet tillämpas en proportionell metod vid fördelning av

mandat. Denna är, liksom vid övriga val när fördelning av mandat mellan

partierna görs, den jämkade uddatalsmetoden.

36 §

Bestämmelsen motsvarar inte direkt något stadgande i lagen om val till

Europaparlamentet men gäller ändå enligt hänvisningar till den nuvarande

vallagen. Även vid val till Europaparlamentet gäller att lotten avgör vid lika

tal.

Hur ledamöterna och företrädarna utses

Riksdagsvalet

37 §

Första stycket har ingen direkt motsvarighet i den nuvarande vallagen. Det är

hämtat från 3 kap. 9 § regeringsformen.

 Andra stycket motsvarar 14 kap. 10 § i den nuvarande vallagen. Som behandlats

i 2 § har sammanräkningsförfarandet förändrats genom införandet av en för

valmyndigheterna gemensam databas. Detta innebär som anförts i kommentaren till

18 § att mandatfördelningen mellan och inom partierna kan grundas på de i

datorsystemet inlagda uppgifterna som framgår av formuläret för protokoll i

stället för på länsstyrelsernas protokoll. Detta förkortar tiden för

sammanräkningen. Andra stycket har anpassats till det nya systemet.

 Ordningen bestäms enligt 38-40 §§. Här anges två olika sätt att utse

ledamöter. Enligt 38 § skall ledamöterna i första hand utses efter storleken på

kandidaternas personliga röstetal. Kan inte sådant tal fastställas för

kandidater till ett antal motsvarande antalet mandat som partiet fått skall

ledamöterna enligt 39 § utses efter storleken på kandidaternas jämförelsetal

uträknat enligt heltalsmetoden. Hur beräkningen av personligt röstetal och

jämförelsetal enligt heltalsmetoden går till framgår av reglerna i 20 kap. som

behandlar beräkningsgrunderna.

38 §

Paragrafen innebär en anvisning om att det i förslaget i första hand är de

särskilda personrösterna som avgör vilken kandidat som blir utsedd till ledamot.

Förslaget bygger helt på Personvalskommitténs i betänkandet Ökat personval (SOU

1993:21) presenterade modifierade danska modell (se kapitel 6).

 Första stycket anger att det i första hand är det personliga röstetalet som är

avgörande. Det personliga röstetalet räknas fram enligt 20 kap. 3 § förslaget.

Den enkla utgångspunkten är att de särskilda personmarkeringarna på valsedeln

räknas samman. Endast särskilda personröster för ett och samma parti beaktas

vilket framgår av förevarande paragraf.

 För att balansera väljarinflytandet har en spärr införts (se avsnitt 6.2).

Spärrnivån framgår av första stycket och är satt till åtta procent av rösterna

för partiet i valkretsen. Utgångspunkten för beräkning av spärren är här som

annars i valsammanhang att endast partiets giltiga röster beaktas. Det behövs

ingen särskild föreskrift om detta. Ett personligt röstetal fastställs endast

för kandidater som kommit över spärren.

 Spärren måste beräknas inom varje parti för sig. Om ett parti fått 25 821

röster i en valkrets är spärren i absoluta tal 2 065,68. Eftersom inga delade

personröster kan ges enligt den modifierade danska modellen blir spärren i

absoluta tal, efter en avrundning uppåt, 2 066 särskilda personröster, vilket

utgör minst åtta procent av rösterna.

 Om lika röstetal uppstår skall som annars inom valrätten lotten avgöra

ordningen vilket intagits en bestämmelse om i andra stycket.

 Framräkning av personligt röstetal behandlas också under 20 kap. 3 §.

39 §

Första stycket motsvarar delar av 14 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. I

förevarande paragraf har föreskrifter givits om vilken beräkningsmetod som skall

tillämpas för det fall inte tillräckligt antal ledamöter kan utses enligt 38 §.

Detta kan bli fallet i två situationer. Den ena är att inga kandidater får

särskilda personröster till ett antal som motsvarar spärren. Den andra är när

några kandidater visserligen kommit över spärren men inte så många som partiet

vunnit mandat i valkretsen. I sådan fall skall den sedan lång tid använda

heltalsmetoden (också kallad den d Hondt-Phragménska metoden vid sin fulla

tillämpning) tillämpas för att beräkna ett jämförelsetal för kandidaterna.

Ledamöter utses sedan efter storleken på jämförelsetalen. Dessa uträknas enligt

20 kap. 4 § förslaget. För det fall kandidater utsetts på grundval av sina

personliga röstetal uppkommer fråga hur dessa skall påverka beräkningen av

jämförelsetalen. Personvalskommittén stannade för att helt bortse från dem

vilket innebär att nästa namn på valsedeln får ett oreducerat röstetal vid

beräkningen enligt den nämnda paragrafen. Också Nomineringsrätts- och

valkretskommittén behandlade frågan och lämnade exempel på tillämpningen av

regeln (SOU 1996:66 avsnitt 4.6.2). Förevarande regel har utformats i enlighet

med de överväganden som de nämnda kommittéerna företog (se avsnitt 6.3).

 Andra stycket motsvarar 14 kap. 6 § sista stycket i den nuvarande vallagen. Om

lika jämförelsetal uppstår skall lotten avgöra ordningen.

 Som framgår finns det vid en sammanställning av 38 och 39 §§ två olika metoder

för att utse ledamöter. Detta är fallet också när ersättare skall utses. Detta

gör systemet mer komplext från sammanräkningssynpunkt men genom de av

Nomineringsrätts- och valkretskommittén föreslagna förenklingarna, som

inarbetats i förslaget till ny vallag, kommer det ändå som helhet att förenklas.

Dubbelvalsavveckling vid riksdagsvalet

40 §

Reglerna motsvarar utan personvalsinslag 14 kap. 10 § tredje stycket i den

nuvarande vallagen. I paragrafen behandlas den s.k. dubbel-valsavvecklingen vid

riksdagsval. Paragrafen, som utformats i enlighet med Personvalskommitténs

förslag i Ökat personval (SOU 1993:21), behandlar tre olika frågor som i

förslaget delats upp i var sitt stycke.

 I första stycket anges vilket av flera mandat som en ledamot skall tillträda

för det fall han blivit vald i flera än en valkrets. Samma reglering ges för det

fall en ledamot blivit vald för flera partier. Teoretiskt kan det också hända

att en ledamot blir vald i flera valkretsar för olika partier samtidigt.

Förslaget löser hithörande problem genom att ledamoten skall tillträda det

mandat där väljarstödet är starkast. Bestämmelsen utgår, i enlighet med

utgångspunkten att personvalsinslaget skall stärkas, från att ett mandat som

erövrats med personligt röstetal skall tillträdas före ett som erövrats på

grundval av kandidatens jämförelsetal uträknat enligt den i dag tillämpade

heltalsmetoden. Om en kandidat erövrat ett mandat i t.ex. Kalmar län på grundval

av sina personliga röster där, skall det tillträdas före ett mandat som erövrats

i Jönköpings län på grundval av jämförelsetalet.

 Vid en jämförelse mellan de personliga röstetalen enligt första stycket skall

inte det absoluta röstetalet vara avgörande. Ett sådant förfarande kan nämligen

innebära att en mindre valkrets missgynnas. I stället skall det relativa

personliga röstvärdet användas. Detta beräknas genom att en ledamots personliga

röstetal i valkretsen divideras med partiets totala röstetal i valkretsen.

Kandidat A ställer upp för Y-partiet och får 3 000 personliga röster i N-läns

valkrets. Y-partiet får 30 000 röster i den valkretsen. I A-läns valkrets får Y-

partiet 180 000 röster. Kandidat A får här 15 000 personliga röster. A skall

utses till ledamot och frågan är vilket mandat som skall tillträdas. A får som

relativt röstvärde i N-läns valkrets 0,1 och i A-län 0,08. A skall tillträda

mandatet i N-läns valkrets eftersom andelen av partiets röstvärde är störst för

A i den valkretsen. Skulle det absoluta röstvärdet läggas till grund för

bedömningen om störst väljarstöd uppkommer ett annat resultat.

 Andra stycket behandlar vem som skall efterträda den kandidat som lämnat ett

mandat obesatt enligt vad som ovan sagts. Detta regleras genom en hänvisning

till reglerna om utseende av ersättare i 52 §. Detta kommer att behandlas vid

det nämnda lagrummet.

 I tredje stycket lämnas föreskrifter för det fall en ledamot enligt första

stycket blivit utsedd så att två eller fler mandat blivit obesatta. Föreskriften

gäller oavsett om ledamoten utsetts i samma valkrets eller i olika valkretsar.

Fråga uppstår då i vilken ordning mandaten skall besättas. Detta avgörs i första

hand av de relativa personliga röstetalen för mandaten. Om ledamoten A:son, vid

avveckling enligt första stycket, tillträtt sitt mandat genom beräkning av ett

personligt röstetal, skall annan ledamot tillsättas på ett mandat som A:son fått

genom beräkning av ett jämförelsetal, först sedan samtliga lediga mandat

tillsatts där A:son utsetts på personliga röster.

 Det kan här vara fråga om t.ex. att en kandidat erövrat tre mandat för ett

parti (X). Kandidaten tillträder då ett av dessa och för de två mandat som inte

tillträtts måste nya ledamöter utses. Om samma ledamot också utsetts till

ledamot på två mandat för ett annat parti (Y) skall kandidaten i och för sig

tillträda det mandat där väljarstödet är störst, oavsett för vilket parti

kandidaten valts. Däremot blir det i det nämnda fallet inte fråga om att

tillämpa första stycket för att bestämma i vilken ordning de fyra obesatta

mandaten skall tillsättas. Till skillnad från första stycket tillämpas

förevarande stycke endast inom ett parti. För parti X tillsätts således de båda

obesatta mandat i den ordning som väljarstödet anger. På samma sätt tillsätts Y-

partiets båda obesatta mandat efter hur väljarstödet är för dessa båda mandaten.

Tillämpningen av paragrafen där en kandidat valts för två partier är ovanlig.

Den kan förutses bli än mindre använd enligt förslagets ordning med

förhandsanmälda kandidater för de partier som registrerat partibeteckning.

 De beskrivna reglerna skall tillämpas också för det fall två eller flera

kandidater inom samma parti lämnat mandat obesatta på grund av inval i mer än en

valkrets.

Val till landstingsfullmäktige

41 §

Första stycket motsvarar 14 kap. 15 c § första meningen i den nuvarande

vallagen. Den anger endast att en ledamot skall utses för varje mandat som

partiet får samt att detta skall ske enligt en viss ordning mellan kandidaterna.

 Andra stycket saknar motsvarighet i den nu gällande vallagen. I stycket

föreskrivs att det personliga röstetalet i första hand är avgörande för vilken

kandidat som tar mandatet. Regeln har utformats i överensstämmelse med regeln

för riksdagsval i 38 §. Ledning för tillämpningen kan då hämtas från vad som

anförts i kommentaren till den paragrafen.

 Spärren vid val till landstingsfullmäktige är dock utformad på ett annorlunda

sätt i två avseenden. Spärren är utformad dels så att nivån är lägre än för

riksdagsval, dels finns en spärr i absoluta tal. Nivån på spärren kunde enligt

Personvalskommittén inte sättas endast till viss andel av rösterna för

kommunalvalen. För att förhindra mycket små grupper att avgöra namnordningen är

det nödvändigt att för de kommunala valen också ha en spärr i absoluta tal. För

valen till landstingsfullmäktige sattes denna till 100 särskilda personröster.

 I tredje stycket har intagits en lottningsregel. Om lika röstetal uppstår

skall som annars inom valrätten lotten avgöra ordningen.

42 §

Första stycket motsvarar 14 kap. 15 § i den nuvarande vallagen. Den har

utformats i överensstämmelse med vad som gäller enligt valet till riksdagen

enligt 39 §. Jämförelsetal enligt heltalsmetoden skall räknas ut endast om

kandidaterna inte fått personröster eller inte tillräckligt många kandidater

fått personröster som överstiger spärren.

 Andra stycket motsvarar 14 kap. 15 b § sista stycket i den nuvarande vallagen

och anger att lotten skall avgöra vid lika jämförelsetal.

Dubbelvalsavveckling vid val till landstingsfullmäktige

43 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 16 § i den nuvarande vallagen. Dubbelvals-

avvecklingen vid val till landstingsfullmäktige har utformats på ett sätt som

överensstämmer med reglerna för riksdagsval. Vad som sägs i kommentaren till 40

§ gäller därför också vid tillämpning av denna paragraf.

Val till kommunfullmäktige

44 §

Första stycket motsvarar 14 kap. 15 d § andra stycket första meningen i den

nuvarande vallagen.

 Andra stycket saknar motsvarighet i den nu gällande vallagen och är en följd

av det ökade personvalsinslaget. I stycket föreskrivs att det personliga

röstetalet i första hand är avgörande för vilken kandidat som tar mandatet.

Regeln har utformats i överensstämmelse med regeln för riksdagsval i 38 § och

val till landstingsfullmäktige i 41 §. Ledning för tillämpningen kan då hämtas

från vad som anförts i kommentaren till dessa paragrafer.

 Spärren vid val till kommunfullmäktige är liksom motsvarande regel för val

till landstingsfullmäktige utformad på ett annorlunda sätt i förhållande till

riksdagsvalet dels vad gäller nivån på spärren, dels i det att det finns en

spärr i absoluta tal om 50 särskilda personröster.

 I tredje stycket har intagits en lottningsregel. Om lika röstetal uppstår

skall lotten avgöra ordningen.

45 §

Första stycket motsvarar 14 kap. 15 d § andra stycket andra meningen jämfört med

15 § i den nuvarande vallagen. Den har utformats i överensstämmelse med vad som

gäller valet till riksdagen enligt 39 § och till landstingsfullmäktige enligt 42

§. Jämförelsetal enligt heltalsmetoden skall räknas ut endast om kandidaterna

inte fått personröster eller inte tillräckligt många kandidater fått

personröster som överstiger spärren.

 Andra stycket motsvarar 14 kap. 15 d § sista stycket i den nuvarande vallagen

och anger att lotten skall avgöra vid lika jämförelsetal.

Dubbelvalsavveckling vid val till kommunfullmäktige

46 §

Paragrafen motsvarar 14 kap. 16 § i den nuvarande vallagen.

Dubbelvalsavvecklingen vid val till kommunfullmäktige har utformats på ett sätt

som överensstämmer med reglerna för riksdagsval och landstingsval. Vad som sägs

under 40 och 43 §§ gäller därför också vid tillämpning av denna paragraf. Det

skall uppmärksammas att det inte är den ordning av ersättare till

kommunfullmäktige vilken det stadgas om i 55 § som direkt tillämpas vid

dubbelvalsavvecklingen i valet till kommunfullmäktige. Genom hänvisningen till

20 kap. 5 § i förevarande paragraf tillämpas dock samma grunder för

ersättarordningen som för dubbelvalsavvecklingen. Vid såväl valet till riksdagen

som valet till landstingsfullmäktige tillämpas 20 kap. 5 § vid beräkningen av

såväl ersättarordning som dubbelvalsavveckling. Att de ersättarregler som gäller

för val till kommunfullmäktige enligt 20 kap. 7 § inte tillämpas direkt beror på

de särregler beträffande antalet ersättare som gäller för detta val. Förutom det

ökade inslaget av personval innebär utformningen ingen saklig förändring i

förhållande till den i dag gällande ordningen.

Val till Europaparlamentet

47 §

Bestämmelserna motsvarar 34 § i lagen om val till Europaparlamentet. Den bygger

på samma principer som gäller för utseende av ledamöter till riksdagen. Vad som

sagts beträffande detta gäller i tillämpliga delar för valet till

Europaparlamentet. Riksskatteverket skall således ordna och utse kandidaterna.

Sammanräkningen genomförs av länsstyrelserna och resultatet läggs in på formulär

enligt 8 §.

48 och 49 §§

Paragraferna motsvarar delar av 35 § i lagen om val till Europaparlamentet.

Beräkningsgrunderna är även för valet till Europaparlamentet intagna i 20 kap.

Regleringen bygger helt på reglerna om utseende av ledamöter vid valet till

riksdagen. Vad som sagts angående detta behöver inte upprepas här. Enda

skillnaden är att spärren vid val till Europaparlamentet är satt till fem

procent av rösterna eftersom hela landet utgör en valkrets.

Dubbelvalsavveckling vid val till Europaparlamentet

50 §

Bestämmelserna motsvarar vissa av bestämmelserna 36 § i lagen om val till

Europaparlamentet. De har utformats enligt samma mönster som reglerna om val

till riksdagen. Vid val till Europaparlamentet saknas dock valkretsindelning

varför det endast kan bli dubbelval för två eller flera partier. I övrigt kan

hänvisas till vad som anförs beträffande dubbelvalsavveckling vid riksdagsval.

Hur ersättare skall utses

Riksdagsvalet

51 §

Reglerna motsvarar 14 kap. 11 § första och del av andra stycket i den nuvarande

vallagen. Enligt paragrafen är det Riksskatteverket som utser ersättare. Som

berörts i 2 § är den tidigare uppdelningen av arbetsuppgifter mellan

Riksskatteverket och länsstyrelserna vid utseende av ersättare och namnordnande

av ersättare inte längre aktuell. Hur ersättare skall namnordnas framgår av 52 §

som i sin tur hänvisar till 20 kap. 5 §.

 De i andra stycket intagna stadgandet om ersättare för det fall inte

huvudregeln i första stycket kan tillämpas får sitt materiella innehåll genom en

hänvisningen till 20 kap. 6 §.

52 §

Motsvarar delar av 14 kap. 7 § i den nuvarande vallagen. Ändringen hänför sig

till den nya arbetsfördelningen mellan valmyndigheterna som behandlats under 2

§. Hur ersättarordningen beräknas behandlas närmare i 20 kap. 5 §.

Val till landstingsfullmäktige

53 och 54 §§

Motsvarar 14 kap. 18 § i den nuvarande vallagen. Reglernas utformning

överensstämmer med vad som gäller för riksdagsvalet. Vad som sagts där gäller i

tillämpliga delar också för landstingsvalet.

Val till kommunfullmäktige

55 §

Vissa delar av paragrafen motsvarar 14 kap. 18 a § i den nuvarande lagen.

Hänvisningen till kommunallagen (1991:900) är en följd av att reglerna om

antalet ersättare som kommunfullmäktige skall bestämma flyttats till

kommunallagen. Detta framgår av förslaget till lag om ändring i kommunallagen.

Resterande regler utgör hänvisningar till de materiella reglerna i 20 kap. om

beräkningsgrunder där de materiella reglerna för ersättarordningen behandlas.

Val till Europaparlamentet

56 och 57 §§

Bestämmelserna motsvarar 37 § lagen om val till Europaparlamentet. Ersättare

utses enligt samma principer som vid riksdagsval. Vad som sagts beträffande

detta behöver inte upprepas här.

När ledamöter, företrädare och ersättare avgår under valperioden

Riksdagsvalet

58 §

Reglerna motsvarar 14 kap. 13 § första stycket i den nuvarande vallagen.

59 §

Motsvarar 14 kap. 13 § andra stycket i den nuvarande vallagen.

60 §

Motsvarar 14 kap. 14 § i den nuvarande vallagen.

Val till landstingsfullmäktige

61 §

Reglerna motsvarar 14 kap. 22 § första stycket vallagen.

62 §

Motsvarar 14 kap. 22 § andra och tredje styckena i den nuvarande vallagen.

63 §

Motsvarar 14 kap. 23 § i den nuvarande vallagen till den del lagrummet behandlar

landstingsfullmäktige.

Val till kommunfullmäktige

64 §

Motsvarar 14 kap. 22 § första stycket vallagen.

65 §

Motsvarar 14 kap. 22 § andra och tredje styckena vallagen.

66 §

Motsvarar 14 kap. 23 § i den nuvarande vallagen med den ändring som 1993 års

vallagskommitté föreslog (SOU 1994:30), att det i en viss situation blir möjligt

att utse ersättare också i de fall det kvarvarande antalet ersättare uppgår till

minst det antal fullmäktige bestämt. Den situation som avses är att en ledamot

saknar en egen ersättare eller, mer egentligt, en ersättare som vid

sammanräkningen utsetts just för henne eller honom.

 Det nya personvalsinslaget i valsystemet kan mot den skisserade bakgrunden

inte sägas medföra några komplikationer. Ersättarsystemet med

personvalsgenomslag innebär nämligen att listtroheten frångås i vissa

situationer.

 För det fall en tidigare ersättare utsetts till ny ledamot har länsstyrelsen

redan kännedom om att ersättare skall utses. Länsstyrelsen behöver då givetvis

inte avvakta anmälan från kommunen för att påbörja sammanräkningen för att utse

ny ersättare.

Val till Europaparlamentet

67-69 §§

Paragraferna motsvarar 39 § lagen om val till Europaparlamentet. De bygger på

samma principer som riksdagsvalet med de modifieringar som valet till

Europaparlamentet kräver.

Ledighet för företrädare i Europaparlamentet

70 §

Reglerna i paragrafen motsvarar 42 a § i lagen om val till Europaparlamentet. De

innebär att de svenska företrädarna i Europaparlamentet skall ha samma rätt som

riksdagens ledamöter att fullgöra sitt uppdrag utan hinder av tjänsteuppgift.

Motsvarande regler för riksdagsledamöter finns i riksdagsordningen. Förevarande

stadgande saknar systematisk samhörighet med reglerna i den nya vallagen men har

tagits in här eftersom tjänstgöringsregler för företrädare inte finns någon

annanstans i svensk rätt.

19 kap. Överklagande av val och utfärdande av bevis om vem som valts

I kapitlet regleras överklagande av val. Dessutom regleras överklagande av

sammanräkning för utseende av nya ledamöter, nya företrädare eller ersättare

enligt 18 kap. 58-69 §§. Slutligen gäller kapitlet för överklagande av beslut

som kan överklagas endast i samband med överklagande av val, dvs. överklagande

av beslut om rättelse av röstlängd.

Överklagande

1 §

Bestämmelsen motsvarar 15 kap. 4 § första stycket i den nuvarande vallagen. Den

myndighet som skall pröva överklagandet, den s.k. prövningsmyndigheten, är

Valprövningsnämnden.

Vem får överklaga?

2 §

Motsvarar 15 kap. 4 § andra stycket i den nuvarande vallagen. Den anger kretsen

av klagoberättigade.

Hur man överklagar

3 §

Enligt allmänna regler uppställs tre formella krav på överklagande av

förvaltningsbeslut. Överklagandet skall vara skriftligt, det överklagade

beslutet skall anges samt skälen för överklagandet skall anges i skrivelsen om

överklagandet. Dessa bestämmelser framgår av 23 § första stycket

förvaltningslagen (1986:223) och upprepas inte i den nya vallagen.

 Första stycket första meningen av förevarande paragraf motsvarar del av 15

kap. 4 § tredje stycket första meningen i den nuvarande vallagen. I bestämmelsen

anges att skrivelsen med överklagandet skall ges in till den myndighet som

beslutat, den s.k. beslutsmyndigheten. Med beslutsmyndighet avses

Riksskatteverket såvitt avser val till riksdagen och val till Europaparlamentet

samt länsstyrelsen såvitt avser val till landstings- och kommunfullmäktige.

 Första stycket andra meningen motsvarar resterande del av 15 kap. 4 § tredje

stycket första meningen i den nuvarande vallagen. I bestämmelsen behandlas tiden

för överklagande av val och beslut som får överklagas endast i samband därmed.

Vad som är nytt i bestämmelsen är att det lämnas en möjlighet att överklaga

valet innan det blivit formellt fastställt. Se avsnitt 12.2.

 I förslaget anges både klagotidens startpunkt och slutpunkt vilket innebär att

vallagen vid överklagande av val arbetar med en annan överklagandetid än vad som

annars gäller inom förvaltningsrätten. Ett förslag med detta innehåll är lätt

att förstå. Reglerna om besvärsrättens omfattning, överklagandeskrift och

Valprövningsnämndens besvärsprövning m.m. blir automatiskt tillämpliga.

 Såvitt gäller inlagans utformning är att märka att klaganden enligt 23 §

förvaltningslagen skall ange vilket beslut som överklagas och vilken ändring som

begärs. Då inlagan avges före det att valutgången fastställts formellt kan man

naturligtvis inte uppställa något krav på preciserade uppgifter i dessa

avseenden. I de allra flesta fall torde det dock vara möjligt att utläsa vad

klaganden avser.

 Som nämnts tidigare bör första dag för att ge in överklaganden vara dagen

efter valdagen. Överklaganden som kommer in dessförinnan har således inte kommit

in inom överklagandetiden. Dagens praxis beträffande sådana överklaganden är

inte avsedd att ändras.

 Den föreslagna regeln får också som följd att beslut om rättelse av röstlängd

kan överklagas tidigare än i dag.

4 §

Paragrafen motsvarar del av 15 kap. 4 § tredje stycket vallagen. I stycket tas

en regel upp som motsvarar vad som gäller inom övrig förvaltningsprocessrätt. Om

ett överklagande inom den överklagandetid som nämns i 3 § lämnas in till

prövningsmyndigheten i stället för till beslutsmyndigheten skall överklagandet

prövas även om det inte kommer till beslutsmyndigheten inom den angivna tiden.

5 §

Paragrafen motsvarar del av 15 kap. 4 § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

Till skillnad från vad som gäller inom den allmänna förvaltningsprocessrätten

skall prövningsmyndigheten, dvs. Valprövningsnämnden, pröva om överklagande av

val kommit in i rätt tid.

Klagandens rätt att få del av uppgifter

6 §

I bestämmelsen anges det självklara att den som avser att överklaga har rätt att

få utdrag ur protokollet eller annan handling över sammanräkningen. Den

motsvarar 15 kap. 5 § i den nuvarande vallagen.

Kungörande

7 och 8 §§

Paragraferna motsvarar del av 15 kap. 4 § fjärde stycket i den nuvarande

vallagen. I dessa föreskrivs att överklagande skall kungöras och vad som skall

iakttas i samband med kommunikation i samband med ett överklagande. Förklaringar

kommer i stort sett aldrig in efter kungörandet. Reglerna bör dock stå kvar med

hänsyn till att ett överklagande av ett val kan ses som en form av

medborgartalan.

Beslutsmyndighetens yttrande

9 §

Paragraferna motsvarar del av 15 kap. 4 § fjärde stycket i den nuvarande

vallagen och behandlar vissa frågor som anknyter till beslutsmyndighetens

yttrande över överklagandet.

Övriga bestämmelser om överklagandet

10 §

I första och andra stycket paragrafen, som motsvarar 3 kap. 11 § regeringsformen

och del av 15 kap. 8 § i den nuvarande vallagen, regleras vad som händer med de

utsedda ledamöterna och ersättarna när ett val överklagas. Det följer av

reglerna att beslutet om att utse en ledamot eller ersättare inte påverkas av

överklagandet och att ledamöterna och ersättarna skall utöva sina uppdrag.

 I fjärde stycket föreskrivs följaktligen att inhibitionsreglerna i 29 §

förvaltningslagen inte är tillämpliga.

 Tredje stycket är hämtat från 42 § lagen om val till Europaparlamentet. För

valet till Europaparlamentet gäller enligt artikel 11 valrättsakten att

Europaparlamentet prövar företrädarnas behörighet. Detta innebär att de

företrädare som valts i det valet tillträder först sedan Riksskatteverket utsett

dem och utfärdat bevis för dem samt Europaparlamentet prövat deras behörighet.

Ett överklagande kan således inte påverka deras ställning så länge de inte

tillträtt. Om det vid ett överklagande skulle förordnas om ny sammanräkning så

att mandatfördelningen förändras kan det hända att en tidigare utsedd

företrädare inte blir utsedd vid den nya mandatfördelningen. Det finns då en

företrädare utsedd. Ingen av företrädarna har dock tillträtt eftersom

Europaparlamentet inte prövat behörigheten. Det kan inte bli fråga om inhibition

i något av dessa fall vilket också framgår av fjärde stycket.

Bevis

11 och 12 §§

Paragraferna motsvarar 15 kap. 1 § i den nuvarande vallagen. Bevis skall

utfärdas för ledamöter, företrädare och ersättare vid val till riksdagen och

Europaparlamentet. Bevisen har på senare år utformats på ett sådant sätt att de

numera utgör ett slags diplom. Framställningen av bevisen tar vid riksdagsval

cirka två dagar i anspråk vilket förskjuter sammanräkningen. Eftersom reglerna

om granskning av bevis också finns i 1 kap. 5 § riksdagsordningen och inte kan

modifieras till 1998 års val har reglerna i vallagen överförts i den nya

vallagen.

13 och 14 §§

Motsvarar 15 kap. 2 § i den nuvarande vallagen. De behandlar utfärdande av bevis

för val till landstings- och kommunfullmäktige.

Partier skall underrättas om vissa beslut

15 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den har tillkommit

för att partierna skall få bättre möjligheter än i dag att utnyttja sin

möjlighet att överklaga beslut om utseende av efterträdare och ersättare (se

avsnitt 12.3). Bestämmelsen omfattar också beslut som mynnar ut i att det av

något skäl inte varit möjligt att utse någon efterträdare eller ersättare.

 Med hänsyn bl.a. till att det inte finns någon skyldighet för ett parti att

anmäla sitt deltagande i förväg kan undantagsvis situationer uppkomma där det

inte är möjligt att identifiera en företrädare för det aktuella partiet. I

sådana fall kan underrättelseskyldigheten givetvis inte fullgöras. Lagtexten har

utformats med beaktande av detta.

Valprövningsnämndens prövning

16 §

Första stycket behandlar Valprövningsnämndens sammansättning och motsvarar till

viss del 15 kap. 4 § femte stycket i den nuvarande vallagen (se avsnitt 12.1).

Nytt i meningen är att också sammansättningen av nämnden vid ordinarie val till

riksdagen uttryckligen reglerats. I dag följer detta av valperioden för nämnden

som den anges i 3 kap. 11 § regeringsformen och 1 kap. 19 § förslaget. I andra

meningen av förevarande stycke sägs att annat val än ordinarie val till

riksdagen samt landstings- och kommunfullmäktige prövas i den sammansättning som

nämnden hade vid det valet.

 Det likartade uttryckssättet i första och andra meningen skall förstås mot

bakgrund av Valprövningsnämndens valperiod. Innebörden av reglerna är att

nämnden prövar överklagande över ett ordinarie val till riksdagen och till

ordinarie val till landstings- och kommunfullmäktige enligt den sammansättning

som den tidigare riksdagen bestämt. Efter det ordinarie valet till riksdagen

utses en ny nämnd så snart valet vunnit laga kraft. Det sker när samtliga

överklaganden över valet prövats.

 Den nya nämnden skall verka till dess nytt val till nämnden hållits. Alla

överklaganden av val som hålls sedan ny nämnd valts kan prövas i den nya

sammansättningen. Detta innebär att t.ex. samtliga omval till riksdag samt

landstings- och kommunfullmäktige, extra val till riksdagen och omval vid sådant

val, val till Europaparlamentet, val till Sametinget samt folkomröstningar

enligt folkomröstningslagen (1979:369) kan prövas av Valprövningsnämnden i den

sammansättning som nämnden hade vid tiden för genomförandet av det val som

prövas. Reglerna om aktuell sammansättning kan tillämpas också vid de kyrkliga

valen.

17 §

Bestämmelsen motsvarar 15 kap. 6 § i den nuvarande vallagen. Den behandlar

Valprövningsnämndens möjlighet att begära bevisupptagning i ärenden om

överklagande av val.

18-21 §§

Paragraferna motsvarar 15 kap. 7 § i den nuvarande vallagen. De behandlar

omfattningen av Valprövningsnämndens prövning.

Valprövningsnämndens granskning av bevis

22 §

Motsvarar 15 kap. 3 § i den nuvarande vallagen samt 41 § lagen om val till

Europaparlamentet. Det har ifrågasatts om granskningen inte kan avse

Riksskatteverkets protokoll i stället för de bevis som utfärdas eftersom

framställningen av bevisen tar två dagar i anspråk och förlänger

sammanräkningstiden. Regler om granskning av bevis finns emellertid också i 1

kap. 5 § riksdagsordningen varför reglerna om granskning av bevis oförändrade nu

bör överföras till den nya vallagen.

23 §

Motsvarar 15 kap. 9 § andra stycket i den nuvarande vallagen. De särskilda

sammansättningsreglerna i vissa fall har också gjorts tillämpliga på val till

Europaparlamentet.

20 kap. Beräkningsgrunder

I kapitlet har de regler som mera direkt kan sägas beröra valmatematiken

samlats. Dessa regler är ofta invecklade till sin utformning eftersom de med ord

uttrycker något som egentligen är en matematisk formel. Dessa regler, som i

förslaget benämns beräkningsgrunder, har samlats på ett ställe i förevarande

kapitel.

Den jämkade uddatalsmetoden

1 §

Paragrafen motsvarar delar av 14 kap. 9 § andra och tredje styckena, 15 b §

första och fjärde styckena samt 15 d § första stycket i den nuvarande vallagen.

I regeln anges den jämkade uddatalsmetoden. Denna metod används enligt

paragrafen för fördelning av både fasta mandat och utjämningsmandat mellan

partier. Enligt 2 § används den också vid fördelning av utjämningsmandat ut på

valkretsarna inom ett parti vid val till riksdagen och val till

landstingsfullmäktige.

 Metoden är en variant av en annan vars upphovsman var fransmannen Sainte-

Laguë. I korthet beräknas jämförelsetalet genom att partiets röstetal divideras

med uddatalen. I sin rena variant divideras röstetalet för partiet vid den

första beräkningen med uddatalet 1. När metoden infördes i Sverige till valet år

1952 var det för att få en mer proportionell fördelningsmetod. För att undvika

partisplittring gjordes en inbyggd spärr genom att den första divisorn jämkades

till 1,4. Tillsammans med valkretsvis mandatfördelning utgör jämkningen en viss

spärr mot småpartier. Detta övervinns vid riksdagsval och val till

landstingsfullmäktige med utjämningsmandat.

Fördelningen av utjämningsmandat och överskjutande mandat

2 §

Motsvarar del av 14 kap. 9 § fjärde-femte styckena, 15 b § fjärde-femte styckena

samt 15 d § tredje stycket i den nuvarande vallagen.

 I första stycket anges paragrafens tillämpningsområde. Detta är att fördela

utjämningsmandaten ut på valkretsarna vid riksdagsval och val till

landstingsfullmäktige samt att fördela överskjutande mandat inom ett parti.

 Andra stycket talar om hur den fördelningen går till. Huvudsakligen används

den jämkade uddatalsmetoden enligt 1 §. För det fall ett parti i en valkrets

inte har fått något fast valkretsmandat skall jämförelsetalet vara detsamma som

röstetalet, dvs. ojämkat. Det är således fråga om den rena varianten av

uddatalsmetoden. Denna regel infördes för att gynna mindre valkretsar som annars

hade svårt att hävda sig i fördelningen av mandat ut på valkretsarna.

Personligt röstetal

3 §

Paragrafen saknar motsvarighet i den nuvarande vallagen (se kapitel 6). I

paragrafen anges hur det personliga röstetalet skall räknas fram enligt det nya

personvalssystemet. Reglerna kan möjligen anses vara mera av

sammanräkningskaraktär än beräkningskaraktär. De har i alla fall ansetts böra

placeras i förevarande kapitel bland andra regler som tillämpas vid

sammanräkningar vid olika val. Uttrycket personligt röstetal avser att fånga

två förhållanden: dels att kandidaten fått personröster över spärren, dels att

kandidaten fått dessa för ett och samma parti.

 För att få fram ett personligt röstetal skall följande förfarande iakttas.

Sammanräkningar sker för varje parti eftersom personrösterna för en kandidat

bara läggs samman i den mån de avgivits för kandidaten under samma

partibeteckning. Särskilda personröster för samma kandidat som förekommer på

partiets olika namnvalsedlar läggs dock ihop. Detta innebär att man sorterar

valsedlarna efter hur personmarkeringarna är fördelade. Därefter kontrolleras

vilka kandidater som kommit över spärren. För de kandidater som kommit över

spärren fastställs ett personligt röstetal. Detta motsvarar antalet röster en

kandidat fått. Kandidater för vilka det fastställts ett personligt röstetal

utses sedan en efter en alltefter storleken på deras personliga röstetal. Skulle

det finnas ytterligare mandat att tillsätta för partiet får valsedlarna sorteras

på nytt för framräkning av jämförelsetal enligt nästa paragraf.

Heltalsmetoden

4 §

Motsvarar de delar av 14 kap. 6 och 15 §§ i den nuvarande vallagen som behandlar

utseende av ledamöter enligt heltalsmetoden. Reglerna är kända sedan länge inom

den svenska valrätten. De grundar sig ursprungligen på d Hondts metod som i

Sverige kallas heltalsmetoden.

 Heltalsmetoden innebär i korthet att kandidatnamnen inom varje parti först

ordnas i grupper om valsedlar med samma kandidat som första namn. Det

sammanlagda antalet valsedlar för kandidaten ger ett röstetal. Röstetalet

divideras med heltalen 1, 2, 3, 4 osv. varvid ett jämförelsetal framkommer.

Ledamöter utses därefter efter storleken på jämförelsetalen. Metoden fungerar

som den beskrivits då ingen kandidat är gemensam för olika typer av

namnvalsedlar. Benämningen heltalsmetoden är däremot missvisande då det finns

gemensamma kandidater för olika typer av namnvalsedlar. En modifikation infördes

därför som kallades den Phragménska metoden för att få till stånd en rättvisande

röstreduktionen även vid dessa fall. I dessa fall används således en d Hondt-

Phragménsk metod. I dagligt tal används emellertid regelmässigt benämningen

heltalsmetoden.

 Det nya i beräkningen grundar sig på införandet av personvalsinslaget. Enligt

förslaget skall ledamöter utses antingen bland de kandidater som kommit över

spärren eller bland kandidater som inte fått så många röster att de kommit över

spärren varvid heltalsmetoden tillämpas vilket innebär att ett jämförelsetal

beräknas för kandidaterna (se Personvalskommitténs exempel i SOU 1993:21).

 Vid den övergång mellan de två olika metoder som används för att utse

ledamöter uppkommer frågan vilket jämförelsetal som skall gälla för den första

kandidat som skall utses efter en som utsetts på sina personliga röster. Två

lösningar är här möjliga. Den ena är att helt bortse från tidigare på

personröster utsedda kandidater, varvid första lediga kandidat får hela

valsedelsgruppens röstetal. Den andra är att reducera röstetalet på sätt som

sker om hänsyn tas till de på personrösterna utsedda kandidaterna och därmed

sänka jämförelsetalet för den första lediga kandidaten. Efter omfattande

behandling föreslog Personvalskommittén att man helt skulle bortse från de på

personröster redan utsedda kandidaterna och för övriga kandidater grunda

jämförelsetalet på röstetalet för listan. Nomineringsrätts- och

valkretskommittén (SOU 1996:66) kom till samma resultat och remissinstanserna

har inte haft några erinringar mot att utforma reglerna på detta sätt.

 Förslaget har således utformats så att ett oreducerat röstvärde skall ligga

till grund för den första sammanräkningen enligt heltalsmetoden (se avsnitt

6.3). Detta har markerats genom att det i lagtexten införts en passus om att man

bortser från namn som redan utsetts.

Särskild ordning för att utse ersättare och för avveckling av dubbelval

5 §

Paragrafen motsvarar delar av 14 kap. 7, 16 och 18 §§ i den nuvarande vallagen i

den mån de behandlar på vilket sätt ersättare skall utses.

 Första stycket anger tillämpningsområdet för paragrafen. Genom uppdelningen av

regler om mandatfördelning mellan 18 och 20 kap. förekommer, liksom i den

nuvarande vallagen, en del hänvisningar till paragrafer där en sak behandlas med

giltighet för flera fall. I 18 kap. 40, 43 och 50 §§ behandlas

dubbelvalsavveckling vid val till riksdagen, Europaparlamentet och

landstingsfullmäktige. Dessa regler hänvisar i sin tur till 52, 54 och 57 §§ där

det anges att en särskild ersättarordning skall göras enligt förevarande

paragraf. På så sätt knyts ersättarregler och dubblevalsavvecklingen ihop

beträffande de nämnda valen. För val till kommunfullmäktige är systematiken

annorlunda beroende på att ersättarreglerna för dessa val är speciella vad

gäller antalet ersättare, se nedan 7 §. I reglerna om dubbelvalsavveckling vid

dessa val i 18 kap. 46 § hänvisas direkt till förevarande paragraf utan omvägen

över de kommunala ersättarreglerna i 18 kap. 55 §. Sammantaget innebär reglerna

i första stycket att reglerna i andra och tredje stycket skall tillämpas dels

när särskild ersättarordning skall fastställas i val till riksdagen,

Europaparlamentet och landstingsfullmäktige, dels när dubbelvalsavveckling skall

ske och detta oavsett vilket val det är fråga om.

 Andra stycket anger hur kandidaterna skall ordnas. Reglerna har utformats

efter Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag (SOU 1996:66).

Ändringarna innebär att personrösterna slår igenom fullt ut även på

ersättarsidan i den mån en kandidat får sådana över spärren. Detta leder i sin

tur till att det listtrogna systemet får stå tillbaka för väljarinflytandet så

länge det finns kandidater som fått personröster över spärren. Detta är dock

inte någon betydande förskjutning i synsättet. Ur enkelhetssynpunkt är det

dessutom en fördel. Namnen har redan ordnats efter sina personliga röster enligt

3 §. Namnordningen är därför redan klar vid ordnande av ersättare.

 Ersättare skall enligt förslaget utses på samma sätt oavsett hur ledamoten

utsetts. I praktiken kommer det dock att finnas två sätt att utse ersättare för

en ledamot som utsetts på personröster. Ersättare kan för det första utses på

personröster enligt förevarande paragrafs andra stycke eller, för det fall inte

tillräckligt många kandidater får personröster över spärren, enligt det i dag

gällande sättet med listans röstetal som utgångspunkt som anges i tredje

stycket. För det fall tredje stycket tillämpas beaktas endast de valsedlar från

vilka ledamoten fått personröster. Listtroheten beaktas således inte fullt ut i

detta fall.

 Om en ledamot utsetts efter sitt jämförelsetal kan ersättare endast utses

enligt tredje stycket förevarande paragraf eftersom det inte kan finnas

ledamöter som fått personröster över spärren. Listtroheten beaktas i dessa fall.

Särskilda regler för vissa fall av utseende av ersättare och efterträdare

6 §

Reglerna motsvarar vad som gäller för riksdagsval i 14 kap. 11 § andra stycket i

den nuvarande vallagen. Nytt är att efterträdarreglerna för landstings- och

kommunfullmäktigval beskrivs tydligare. Detta motsvarar hur reglerna tillämpas i

dag.

Ersättare för kommunfullmäktige

7 §

Motsvarar 14 kap. 19 § andra-femte styckena i den nuvarande vallagen.

Ersättarsystemet med personvalsinslaget var föremål för grundliga överväganden

inom både Personvalskommittén och Nomineringsrätts- och valkretskommittén. Även

det kommunala ersättarsystemet har utformats så att personrösterna får genomslag

fullt ut.

 Reglerna om utseende av ersättare är självständiga i förhållande till reglerna

om dubbelvalsavvecklingen vid val till kommunfullmäktige. Emellertid bygger de

på samma principer. Reglerna vid kommunfullmäktigval svarar också i allt

väsentligt mot de som gäller vid övriga val. Vissa särregler gäller för antalet

ersättare i kommunfullmäktigvalen.

 Förslaget som helt bygger på Nomineringsrätts- och valkretskommitténs förslag

(SOU 1996:66) innebär i korthet följande. För varje ledamot skall ersättare

utses. Det spelar inte någon roll på vilket sätt ledamoten utsetts. Ersättare

för ledamoten skall dock i första hand utses bland de kandidater som fått

personröster till ett antal som överstiger spärren. Finns inte tillräckligt

antal kandidater som fått personröster över spärren utses ersättare enligt

tredje stycket på röstetalet enligt de i dag gällande reglerna. Därefter

kontrolleras om antalet ersättare är för lågt i förhållande till vad kommunen

bestämt. Om så är fallet och förutsättningarna i fjärde stycket är uppfyllda,

skall ytterligare ersättare utses. Ersättare utses återigen bland kandidater som

fått personröster om någon fått sådana över spärren. Är så inte fallet utses de

enligt fjärde stycket på röstetalet enligt de i dag gällande reglerna. Efter

varje omgång ersättare som utses kontrolleras om antalet ersättare motsvarar vad

kommunen bestämt. Är det för lågt och förutsättningarna i femte till sjätte

styckena är uppfyllda skall ytterligare ersättare utses. Detta pågår till dess

föreskrifterna om antalet ersättare uppfyllts.

 Nomineringsrätts- och valkretskommittén lämnade ett utförligt exempel på

ersättarsystemet i det nya valsystemet med ett ökat personvalsinslag. Det

exemplet skall inte återges här men det kan tilläggas att förslaget utformats i

överensstämmelse med exemplet (SOU 1996:66 avsnitt 4.6.3.v).

8 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i den nuvarande vallagen. Den har tillkommit

för att inte någon ledamot skall få färre än två ersättare (se avsnitt 10.3).

Regeln minimerar således antalet ersättare till två i val till

kommunfullmäktige. Bakgrunden till regeln är att partier som endast får en eller

två mandat i fullmäktige normalt endast får en ersättare utsedd. Detta kan

förskjuta majoritetsförhållandet om ett parti saknar representanter på grund av

förfall. Regeln har tillkommit på förslag av 1993 års vallagskommitté (se SOU

1994:30 avsnitt 4.3). Dessa regler skall ses tillsammans med reglerna om

företrädesordning i kommunallagen.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna

 1. Bestämmelsen fordrar ingen särskild kommentar.

 2. För att partibeteckningar inte skall bli utan skydd i och med införandet av

den nya vallagen har angetts vad som sker med de gamla registreringarna.

 3. Eftersom det nya röstlängdssystemet bygger på ett principiellt

anmälningsförfarande för en utlandssvensk som inte varit folkbokförd i landet

under de senaste tio åren, finns en risk vid övergången till det nya att en del

utlandssvenskar drabbas av rättsförluster. Det gäller de som finns upptagna i

den nu gällande särskilda röstlängden men som flyttat ut ur landet före 1 juli

1991. Dessa personer har genom sin anmälan till den särskilda röstlängden visat

ett intresse av att få delta i val.

 För att de inte skall förlora denna sin möjlighet inför valen år 1998

föreskrivs att uppgifterna i den särskilda röstlängden får föras över till

lokala folkbokföringsregister. Uppgifterna i de lokala folkbok-föringsregistren

förs därefter över till aviseringsregistret. De kan sedan hämtas till

röstlängdsregistret när röstlängd skall upprättas. Tidpunkten för

ikraftträdandet bör utgöra utgångspunkt för tioårsperiodens början. Det kan

uppkomma problem att föra över personer som finns i den särskilda röstlängden

och som utvandrat före 1947. För dessa personer finns ingen personakt vilket

utgör grunden för ett folkbokföringsärende. Emellertid rör detta problem såvitt

känt är endast ett par personer och dessa får hanteras särskilt av de berörda

myndigheterna.

 Skattemyndigheten skall vara skyldig att informera de vars uppgifter på detta

sätt förs in i de lokala folkbokföringsregistren.

 4. Som angetts i avsnitt 8.2 bör en tidsgräns sättas upp när det gäller vilka

utlandssvenskar som skall tas upp i röstlängden automatiskt när den framställs

för första gången. Gränsen bestäms till den tidpunkt då det nya

folkbokföringssystemet togs i bruk.

 5. I den nuvarande vallagen kan en ansökan om att bli upptagen i särskild

röstlängd göras före den 1 juli. Härutöver krävs, för att anmälan skall tas upp

till prövning, att till ansökan bifogas en försäkran som skall vara avgiven

samma år, dvs. inte före den 1 januari. För att säkerställa att väljare som

ansöker om att bli upptagna i särskild röstlängd enligt gällande vallag kan få

sin ansökan bedömd enligt det nya systemet, bör en sådan ansökan jämställas med

en anmälan om att bli upptagen i röstlängd enligt 7 kap. 1 §.

15.2 Förslaget till lag om röstlängdsregister

Inledande bestämmelse

1 §

I bestämmelsen anges att det för tillhandahållande av röstlängder får inrättas

och föras röstlängdsregister med stöd av ADB. Registren kommer att utgöra

personregister i datalagens (1973:289) mening. De närmare skälen för inrättandet

av röstlängdsregistret framgår av avsnitt 8.3. Registrens användningsområden

framgår av 2 §.

Registerändamål

2 §

Ändamålsbeskrivningen är uttömmande vilket innebär att registren inte får

användas i något annat syfte.

Registeransvar

3 §

Eftersom ett röstlängdsregister kommer att upprättas för varje skattemyndighets

verksamhetsområde blir respektive myndighet ansvarigt enligt datalagen för

registret i denna del. Riksskatteverket kommer att ha möjlighet att förfoga över

innehållet i samtliga register och är därför att anse som registeransvarigt.

Registerinnehåll

4 §

Den personkrets som anges i paragrafen motsvaras av de som kan ha rösträtt vid

olika val eller omröstningar som sker i Sverige.

5 §

De uppgifter som enligt denna bestämmelse får registreras i ett

röstlängdsregister hämtas från aviseringsregistret enligt lagen (1995:743) om

aviseringsregister.

 I punkt 3 anges att medlemskap i icke-territoriell församling får registreras.

Som exempel på sådana församlingar kan nämnas Finska församlingen i Stockholm.

6 §

För tydlighets skull har här angivits att också valspecifika uppgifter får

finnas i registret. Uppgift om valdistrikt hämtas från fastighets-

taxeringsregistret. De uppgifter som anges i denna bestämmelse utgör inte i sig

personuppgifter i datalagens mening.

 Även de administrativa och tekniska uppgifter som behövs för att tillgodose

ändamålen med registren får föras in. Med stöd av denna bestämmelse kan

sekretessmarkering, s.k. spärrmarkering, samt markeringar som behövs för driften

lagras i registret.

Sökbegrepp

7 §

Enligt punkt 5 får som sökbegrepp användas unionsmedborgarskap eller inte

unionsmedborgarskap. Sökning på ett visst medborgarskap inom eller utom

Europeiska unionen är inte möjlig enligt denna bestämmelse.

Direktåtkomst

8 §

Att skattemyndigheterna och Riksskatteverket har direktåtkomst i den

utsträckning de har registeransvar är självklart. Härutöver finns det ett behov

hos skattemyndigheterna att ha tillgång till röstlängdsregister hos andra

skattemyndigheter. Likaså har länsstyrelserna i sin roll som regional

valmyndighet ett sådant behov. Länsstyrelsen har jour under valdagen och hjälper

valnämnderna med uppgifter ur röstlängden.

Utlämnande av uppgifter

9 §

I paragrafen regleras i vilka situationer utlämnande av uppgifter på ADB-medium

får ske. Bestämmelsen träffar således inte utlämnande som sker i annan ordning.

10 §

I bestämmelsen regleras särskilt den del av registeransvaret som avser

skyldigheten att på begäran snarast lämna den registrerade besked om de

uppgifter som finns om henne eller honom i registret. Enligt paragrafen befrias

Riksskatteverket från denna skyldighet.

Gallring av uppgifter

11 §

Eftersom röstlängdsregistret upprättas särskilt varje gång ett val eller en

folkomröstning skall ske genom uttag ur aviseringsregistret, bör registret

gallras en viss tid efter det att valet har vunnit laga kraft. Det ändamål som

registret inrättats för har då upphört.

15.3 Förslaget till lag om brevröstning vissa fall

Vem får brevrösta?

1 §

Motsvarar 1 § i den tidsbegränsade lagen (1993:1404) om brevröstning i Förbunds-

republiken Tyskland och Schweiz (brevröstningslagen) med det tillägget att

brevröstning också skall vara möjlig ombord på ett svenskt fartyg i utrikes

fart. När det gäller röstning i Tyskland så kan den numera genomföras med

ordinär röstmottagning hos de svenska utlandsmyndigheterna där när det gäller

ordinarie val till riksdagen och till landstings- och kommunfullmäktige. Om det

utlyses extra val, omval eller folkomröstning kan, med hänsyn till att man från

tysk sida kräver en ansökan om att få ta emot röster där minst sex månader i

förväg, det inte anordnas någon ordinär röstmottagning. För dem som vistas i

Tyskland vid ett sådant val eller omröstning bör det därför också i

fortsättningen vara möjligt att brevrösta. För personer som vistas i Tyskland är

det vid ordinarie val möjligt att rösta antingen vid utlandsmyndigheterna eller

genom brevröstning (se avsnitt 9.2).

Hur går brevröstning till

2 §

Motsvarar del av 2 § andra stycket brevröstningslagen med det tillägget att

brevröstning också skall vara möjlig från fartyg.

3 §

Motsvarar del av 2 § andra stycket brevröstningslagen, se också motiveringen

till 1 och 2 §§.

4 §

Motsvarar del av 2 § andra stycket brevröstningslagen.

Hur brevrösten skall skickas

5 §

Motsvarar 2 § tredje stycket brevröstningslagen med den skillnaden att

brevrösten inte skall skickas direkt till valnämnden utan skall skickas till

centrala valmyndigheten som skall kontrollera var väljaren finns i röstlängden

och i sin tur distribuera brevrösterna till respektive valnämnd. Föreskriften

att den som vill rösta skall skriva sitt personnummer utanpå omslagskuvertet är

motiverad av att centrala valmyndigheten skall kunna se i vilken kommun den

brevröstande finns i röstlängd. Myndigheten skall skicka rösterna till

respektive kommun.

6 §

Bestämmelsen har ingen motsvarighet i brevröstningslagen. Den reglerar vilka

krav som ställs på en brevröst som görs i ordning ombord på ett fartyg. För att

valnämnden vid sin granskning av brevrösterna på ett enkelt sätt skall kunna

avgöra om förutsättningarna för brevröstning är uppfyllda skall omslagskuverten

förses med uppgift om fartygets namn. Detta sker enklast genom att en stämpel

från fartyget används. Härigenom framgår att rösten avgetts ombord på fartyget.

När brevrösten får göras i ordning

7 §

Motsvarar 2 § fjärde stycket brevröstningslagen. Någon ändring av tidsperioden

när brevröstning kan ske görs inte, jämför förslaget till vallag 11 kap. 2 §.

Reglerna om när röstning har kunnat ske från fartyg har överförts hit; det skall

alltså kunna vara tillåtet att göra i ordning sin brevröst ombord på ett fartyg

redan 55 dagar före valdagen vid ordinarie val. Detta motiveras av praktiska

skäl.

8 §

Motsvarande bestämmelse finns i 2 § fjärde stycket brevröstningslagen med det

tillägget som följer av att brevröstning skall vara möjlig också från fartyg.

9 §

Motsvarar del av 2 § fjärde stycket brevröstningslagen med den ändringen att

brevrösterna bör vara centrala valmyndigheten till handa senast dagen efter

valdagen. Ändringen motiveras av att brevrösterna skall kunna sorteras hos

centrala valmyndigheten och distribueras till valnämnderna för att finnas hos

dem vid deras s.k. onsdagsräkning.

10 §

Bestämmelsen är ny och motiveras av att centrala valmyndigheten skall ta emot,

sortera och distribuera brevrösterna till rätt valnämnd.

Vad valnämnden skall göra med brevrösten

11 §

Motsvarar 3 § brevröstningslagen.

12-15 §§

Motsvarar de åtgärder som valnämnden skall vidta enligt 4-6 §§

brevröstningslagen med det undantaget att brevrösten inte behöver innehålla

något röstkort.

Ikraftträdanderegeln

Liksom tidigare brevröstningslagar har denna lag tidsbegränsad giltighet. Detta

är lämpligt för att kunna följa utvecklingen i de länder där brövröstningen

sker.

15.4 Förslaget till lag om ändring i riksdagsordningen

7.4.2

Förslaget är en ren följdändring till förslaget om ny vallag.

15.5 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om kyrkofullmäktigval, m.m.

3 §

Ändringen innebär att valdagen flyttas från oktober månad till september månad.

Bestämmelsen har kommenterats i avsnitt 13.1.

5 och 7 §§

Ändringarna är en följd av förslaget till ny vallag.

8 §

Av andra stycket framgår att uppgifter om kyrkotillhörighet hämtas ur kyrkans

eget register. Eftersom röstlängd enligt den föreslagna vallagen endast kommer

att upprättas i samband med val eller omröstning är det även vid val till

kyrkofullmäktige förhållandena 30 dagar före valdagen som avgör vem som har

rösträtt. Uppgift om kyrkotillhörighet måste av praktiska skäl hämtas från

kyrkan något före kvalifikationsdagen.

 Övriga ändringar är direkta följdändringar till förslaget till ny vallag.

13 och 15 §§

Ändringarna är direkta följdändringar till förslaget till ny vallag.

17 §

Förslaget är en följd av förslaget till ny vallag. Se kommentaren till 30 §.

18, 20, 21 och 28 §§

Ändringarna följer av förslaget till ny vallag.

30 §

Ändringen är en följd av förslaget att den centrala valmyndigheten skall ansvara

för röstmottagningen på institutioner. En sådan röstmottagning blir på

motsvarande sätt som enligt nu gällande bestämmelser formellt möjlig.

34 §

Ändringen är en följd av det nya systemet för framställning av röstlängder som

läggs fram i förslaget till ny vallag.

35-39, 41-43 och 49 §§

Ändringarna följer av förslaget till ny vallag.

50 §

Ändringarna är en följd av förslaget till ny vallag. Av 19 kap. 3 § första

stycket i den föreslagna vallagen framgår att ett överklagande av val kan tas

upp till prövning även om överklagandet görs innan något beslut om valets

resultat fattats.

51 §

Ändringarna är direkta följdändringar till förslaget till ny vallag.

15.6 Förslaget till lag om ändring i folkomröstningslagen

2-4 §§

Ändringarna är följdändringar till förslaget till en ny vallag.

5 och 6 §§

Ändringarna är en följd av det föreslagna systemet för framställning av

röstlängd i förslaget till den nya vallagen. Röstlängd skall tas fram när val

eller omröstning skall hållas. Om folkomröstning hålls samtidigt med ett annat

val behöver det inte upprättas någon röstlängd enbart för omröstningen.

 Röstkort skall upprättas också vid omröstning. Ändringarna i 6 § är endast

följdändringar till förslaget till en ny vallag.

8 §

Ändringarna är följdändringar till förslaget till en ny vallag.

10 §

Ändringarna är följdändringar till förslaget till ny vallag. Särskilda

röstmottagningsställen skall kunna inrättas också vid en omröstning. Dessutom

gäller de föreslagna reglerna om brevröstning i vissa fall vid omröstningar

enligt denna lag.

11, 12, 16 och 17 §§

Ändringarna är följdändringar till förslaget till ny vallag.

 I 16 § andra stycket har första meningen tagits bort. De ändrade reglerna för

Valprövningsnämndens sammansättning i 19 kap. 16 § förslaget till ny vallag,

medför emellertid att samma ordning som tidigare kommer att tillämpas vid

överklagande av utgången en omröstning. Se också avsnitt 12.2.

15.7 Förslaget till lag om ändring i lagen om Sveriges

 indelning i kommuner och landsting

1 kap.

24 §

Ändringen har ingen motsvarighet i den nu gällande lagen. Den har tillkommit för

att ge lagstöd för att ta fram en röstlängd och framställa röstkort inför lokala

folkomröstningar i indelningsfrågor.

 Röstlängd och röstkort beställs hos skattemyndigheten som får ta betalt för

sina kostnader. Detta motsvarar vad som gäller enligt lagen (1994:692) om

kommunala folkomröstningar.

15.8 Förslaget till lag om ändring i lagen om homosexuella

 sambor

Ändringarna är följdändringar till förslaget till en ny vallag.

15.9 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om folkbokföringsregister

6 §

Den nya punkt 13 innebär att det i folkbokföringsregistren får ingå uppgifter om

anmälningar som utlandssvenskar gjort för att bli upptagna i röstlängd.

15.10 Förslaget till lag om ändring i kommunallagen

4 kap.

2 §

Förslaget har behandlats i avsnitt 10.1.

 Paragrafen får med anledning av de nya bestämmelserna om rösträtt för

unionsmedborgare och medborgare i Island och Norge en annan utformning. I

paragrafen har kravet på folkbokföring, liksom vid övrig vallagstiftning,

ändrats till de tre åren närmast före valdagen. Jfr 1 kap. 3 § förslaget till ny

vallag.

 Förslaget kan komma att innebära att valinformation skall framställas på flera

språk. Detta framgår av artikel 10 och 11 av direktivet. För informationen

svarar den centrala valmyndigheten enligt 1 kap. 15 § förslaget till ny vallag.

5 kap.

I samband med följdlagstiftningen till kommunallagen kom vissa bestämmelser om

ersättare att överföras i sak oförändrade från den gamla kommunallagen till 14

kap. 18 a och 19 §§ den nuvarande vallagen. Reglerna är handlingsregler för

kommunfullmäktige och saknar direkt betydelse för sammanräkningsarbete och

mandatfördelningen. Reglerna bör därför föras över så att de åter tas upp i

kommunallagen.

2 §

Ändringen är en följd av förslaget om ett nytt förfarande vid framställning av

röstlängder i den föreslagna vallagen. Någon gällande röstlängd kommer inte att

finnas enligt förslaget. Antalet personer som finns upptagna i den senast

framställda röstlängden för ett ordinarie val skall ligga till grund för antalet

ledamöter i fullmäktige.

4 §

I paragrafens andra stycke införs reglerna i 14 kap. 18 a § i den nuvarande

vallagen. Reglerna har renodlats och utgör enligt förslaget endast

handlingsregler för kommunfullmäktige. Det antal som kommunfullmäktige bestämmer

skall vid länsstyrelsens mandat-fördelning ligga till grund för hur många

ersättare som skall utses vid länsstyrelsens mandatfördelning. Reglerna om

mandatfördelning och utseende av ersättare finns i 18 kap. 55 § samt 20 kap.

7-8 §§ förslaget till vallag. Av dessa paragrafer följer att det för ledamot

eller ledamöter för ett parti som fått endast ett eller två mandat utsetts

endast en ersättare skall det göras ytterligare en sammanräkning för att utse

ytterligare ersättare (se också kommentaren till de nämnda paragraferna och

avsnitt 10.3).

5 §

Ändringen är en följd av den föreslagna vallagens disposition.

16 §

I paragrafen införs reglerna i 14 kap. 19 § sjätte och sjunde styckena i den

nuvarande vallagen.

34 §

Ändringen har ingen motsvarighet i kommunallagen. Tillägget har kommit till för

att klargöra att röstlängder och röstkort skall kunna framställas inför lokala

folkomröstningar, se 2 § förslaget till lag om röstlängdsregister.

15.11 Förslaget till lag om ändring i kyrkolagen

Flertalet ändringar innebär att valperioden för kyrkofullmäktige och andra

kyrkliga organ förlängs från tre till fyra år. Skälen bakom denna förändring har

utvecklats i avsnitt 13.2.

 De övriga ändringarna är följande.

12 kap.

2 §

Ändringen är en följd av att regeln om folkbokföring tre år den 1 november

ändras i den föreslagna vallagen så att rösträtten framdeles avgörs av en

obruten folkbokföring i tre år före valdagen, jämför kommentaren till 1 kap. 3 §

i den föreslagna vallagen.

46 kap.

3 §

Ändringen är en följd av att Kristianstads och Malmöhus län lagts samman till

Skåne län den 1 januari 1997. För att bibehålla de nuvarande geografiska

gränserna för Lunds stifts valkretsar kan dessa inte längre vara kopplade till

länsindelningen.

15.12 Förslaget till ändring i sametingslagen

I sametingslagen finns bestämmelser om val till Sametinget. Vissa av

bestämmelserna i den lagen hänvisar till vallagen. Ändringarna i sametingslagen

utgör i stort endast följdändringar beträffande de nämnda hänvisningarna och

grundar sig på den ändrade dispositionen i den föreslagna vallagen. Jfr

kommentaren till 1 kap. 3 § förslaget till ny vallag angående de tre åren

närmast före valdagen.

15.13 Förslaget till lag om ändring i lagen

 om aviseringsregister

4 §

I den nya punkt 12 klargörs att aviseringsregistret får innehålla uppgifter om

anmälan som utlandssvenskar gjort för att bli upptagna i röstlängd.

7 §

Uppgifterna i punkterna 10-12 behöver skattemyndigheten kunna söka fram för att

få fullgoda röstlängder.

1993 års vallagskommittés sammanfattning av betänkandet Vallagen (SOU 1994:30)

Inledning

Första etappen av uppdraget som huvudsakligen bestod i en översyn av

valförfarandet från teknisk och administrativ synpunkt, utfördes av en särskild

utredare och slutfördes genom överlämnandet av delbetänkandet VAL Organisation

Teknik Ekonomi (SOU 1992:108). Sedan utredningen ombildats till en

parlamentariskt sammansatt kommitté har det fortsatta arbetet avsett valtekniska

frågor i mera egentlig mening. I uppdraget har också ingått att göra en

redaktionell och språklig översyn av vallagen.

Språklig och redaktionell översyn av vallagen

En utgångspunkt för den redaktionella omarbetningen av lagen har varit att bygga

upp lagen så att den i stort följer de olika momenten i valförfarandet. Detta

har lett till att reglerna i den nuvarande lagen har kastats om. Vidare har en

strävan varit att lagen skall vara enkel att hitta i. Detta har bl.a. medfört

att underrubriker satts in i de olika kapitlen i lagtexten.

 Enligt kommitténs mening bör vallagen innehålla en så gott som fullständig

reglering av valförfarandet. Kommittén har därför i stort sett behållit de

detaljregler som den nuvarande vallagen innehåller men också lagt till sådana

grundläggande regler för valförfarandet som i dag ges i bl.a. regeringsformen

och kommunallagen (1991:900). Den föreslagna lagen innehåller därför ett antal

bestämmelser som till sin karaktär är hänvisningar till andra författningar.

Detta har bedömts vara praktiskt och bör underlätta för läsaren. Ett syfte med

att använda denna teknik är också att vallagen skall bidra till förståelse för

hur valsystemet författningsmässigt är uppbyggt.

 Vad gäller den språkliga översynen har ambitionen varit att anpassa lagtexten

till ett modernt lagspråk. Samtliga lagrum i den nuvarande lagen är omarbetade

på ett eller annat sätt.

 Kommitténs förhoppning är att den föreslagna vallagen skall göra det lättare

för dem som arbetar med val att tillämpa lagen. Dessutom bör den på ett helt

annat sätt än den nuvarande lagen kunna vara till hjälp för var och en som vill

sätta sig in i och förstå hur valsystemet är uppbyggt och fungerar.

Röstlängder

Kommittén föreslår att

- kvalifikationsdagen för rösträtt bestäms till 30 dagar före valdagen,

- systemet med att alltid ha en gällande röstlängd ersätts med ett system där

röstlängden bara tas fram då det skall hållas ett val eller en omröstning,

- tiden för förtidsröstning på posten kortas från 24 dagar till 20 dagar före

valdagen,

- den särskilda röstlängden, dvs. den röstlängd som utlandssvenskar tas upp i

efter särskild ansökan, tas bort. Utlandssvenskarna skall med stöd av de

uppgifter om utvandrade svenska medborgare som finns i folkbokföringssystemet

tas upp i samma röstlängd som övriga väljare och då i det valdistrikt som de

tillhörde när de utvandrade,

- ansvaret för att utlandssvensken finns med i röstlängden skall också i

fortsättningen vila på den som flyttar ut ur landet; utlandssvensken skall få

ett röstkort genom att anmäla sin adress i utlandet, och

- den som flyttar utomlands skall stå kvar i röstlängd i minst tio år och skall

kunna förlänga den tiden genom att anmäla sin adress i utlandet.

 Kommittén föreslår dessutom en registerlag för röstlängds- och

röstkortsframställningen mot bakgrund av de krav på skydd av den personliga

integriteten som finns för ADB-register med personuppgifter.

Utjämningsmandat och småpartispärr vid val till

kommunfullmäktige

Tanken på att vid de kommunala valen ha en ordning med småpartispärr och

utjämningsmandat fanns redan då det riksproportionella systemet för val till

riksdagen infördes i samband med författningsreformen. Sedan ett system av det

slaget börjat tillämpas för val till landstingsfullmäktige fr.o.m. valet år 1976

har det från tid till annan förts fram krav på att införa ett mer proportionellt

system också för val till kommunfullmäktige. Frågan har utretts flera gånger

utan att det lett till lagstiftning.

 Det har nu gått omkring tio år sedan den senaste mer ingående analysen av

frågan gjordes. Kommittén anser det därför vara befogat att presentera en sådan

analys utifrån de förutsättningar som gäller i dag. Sammanfattningsvis kan sägas

att det nuvarande systemet ger en relativt god proportionalitet men att det är

möjligt att uppnå begränsade förbättringar vad gäller proportionaliteten för val

till kommunfullmäktige. Kommittén avstår dock från att föreslå en nyordning

eftersom det i kommittén inte har varit möjligt att uppnå enighet i frågan om

huruvida ett kommunproportionellt valsystem bör förenas med en småpartispärr

eller inte.

Det kommunala ersättarsystemet

Kommittén anser att det nuvarande kommunala ersättarsystemet kan skapa praktiska

svårigheter för partier som är representerade i fullmäktige med endast ett eller

två mandat. Därför föreslås en ändring som innebär att det lägsta antalet

ersättare för en ledamot i fullmäktige ökas från en till två på det sättet att

det för partier som har fått ett eller två mandat i kommunfullmäktige alltid

skall utses två ersättare. Vad i övrigt gäller antalet ersättare anser kommittén

att en ordning där ersättarantalet är fast fordrar mycket stora ingrepp i

grundläggande delar av valsystemet utan att några större fördelar är att vinna.

En sådan ordning avstyrks därför. Däremot föreslås vissa justeringar i

sammanräkningsreglerna för att undvika att en ledamot blir utan ersättare i

vissa situationer.

Symboler på valsedlar

Kommittén behandlar också ett förslag om att valsedlar skall förses med en

symbol som visar för vilket parti valsedeln gäller. Kommitténs slutsats är att

fördelarna med en sådan ordning inte uppväger de olägenheter och kostnader som

kan uppstå. Kommittén ställer sig därför negativ till förslaget. Kommittén anser

dock att det kan finnas anledning att ta upp frågan på nyss i samband med den

översyn av den fria nomineringsrätten m.m. som för närvarande planeras.

Röstning i utlandet

Röstmottagning genom svenska utlandsmyndigheter sker i dag i stor omfattning.

Enligt gällande praxis anordnas röstmottagning utomlands på platser där det

finns fler än ett tiotal svenska medborgare.

 En särskild form av röstning är brevröstningen. Brevröstningen har enligt

särskilda bestämmelser kunnat göras från två länder vid valen år 1991, nämligen

Tyskland och Schweiz. Bakgrunden till detta är att dessa länder inte tillåtit

att det där anordnas ordinär röstmottagning för val i andra länder. Vid

brevröstning ställer väljaren i ordning sin röst och sänder den med vanlig post

direkt till resp. valnämnd.

 Kommittén föreslår en viss utvidgning av brevröstningen. De väljare som

befinner sig på ett fartyg i utrikes fart skall enligt förslaget kunna

brevrösta.

 När det gäller formföreskrifterna vid brevröstningen föreslår kommittén att

kravet på att väljaren skall bifoga sitt röstkort till brevrösten tas bort.

Kravet på att brevrösten skall vara försedd med poststämpel som klart visar att

rösten sänts från ett land där brevröstning är tillåten skall dock finnas kvar.

Identitetskontroll i vallokal

Kommittén tar upp frågan om det skall införas ett obligatoriskt krav på att

väljarna skall legitimera sig när de röstar i sin vallokal. Något sådant krav

finns det för närvarande inte. Vid röstning på posten eller vid utlandsmyndighet

är det däremot obligatoriskt att en väljare legitimerar sig om de inte är kända

för röstmottagaren. Kommittén anser inte att motsvarande regel nu bör införas

vid röstning i vallokal. Med en sådan regel skulle man kunna riskera att vissa

av de väljare som saknar legitimation inte kan delta i val.

Ångerröstning

Enligt gällande bestämmelser har den som röstat på posten, eller förtidsröstat

på annat sätt, alltid möjlighet att ångra sig och ändå rösta i sin vallokal. I

så fall gäller den röst som lämnats i vallokalen. Denna möjlighet, som finns

hela valdagen ända fram till dess vallokalen stängs, leder till

valadministrativa problem och försenar det preliminära valresultatet. Kommittén

föreslår därför att möjligheten att ångerrösta begränsas något. Den som

förtidsröstat skall kunna ångerrösta i sin vallokal fram till kl. 17.00.

Härigenom vidgas förutsättningarna för en mer flexibel och kostnadseffektiv

valadministration. Dessutom kan valförfarandet bli säkrare och det preliminära

valresultatet tas fram tidigare på valkvällen utan att kostnaderna för valet

ökar.

Särskilda röstmottagningsställen

Det centrala myndighetsansvaret för poströstningen, inkl. ansvaret för

institutionsröstningen och röstning på tillfälliga postkontor på valdagen, har i

samband med Postens bolagisering förts över till Riksskatteverket (RSV).

Kommittén föreslår att RSV skall kunna bestämma att den röstmottagning som sker

på vårdinrättningar eller andra institutioner, söndagen före valdagen skall

kunna anordnas inte bara av Posten AB utan också av någon annan t.ex. kommunens

valnämnd. Motsvarande föreslås när det gäller den röstmottagning som kan

anordnas på valdagen. Den lokal som inrättas för röstningen skall kallas

särskilt röstmottagningsställe.

Överklagande av val

Kommittén föreslår att det, till skillnad från i dag, skall vara möjligt att

pröva en skrivelse med ett överklagande som ges in innan valutgången är formellt

fastställd. Vidare föreslås att partier skall underrättas om vissa beslut som

gäller utseende av efterträdare och ersättare under valperioden.

Genomförande och kostnader

Flertalet av de förslag som läggs fram fordrar förberedelser bl.a. i form av

utvecklande av nya ADB-rutiner, utbildning för dem som arbetar med val eller

information till allmänheten. Detta gäller särskilt det nya röstlängdssystemet.

Kommittén anser därför och med hänsyn till att försöksverksamhet av olika slag

planeras inför 1994 års val att de framlagda förslagen bör genomföras först

efter detta val.

 Från kostnadssynpunkt är det framför allt förslaget om nya regler för

framställning av röstkort och röstlängder som är av intresse. Vissa

initialkostnader kan komma att uppstå för maskinell utrustning liksom för att

utveckla ADB-system. Dessa kostnader bedöms dock kompenseras av de långsiktiga

besparingar som det nya systemet leder till. Övriga förslag som läggs fram

påverkar inte nämnvärt kostnaderna för valet.

Förteckning över remissinstanserna

Över 1993 års vallagskommittés betänkande Vallagen (SOU 1994:30) har

remissyttranden avgetts av Valprövningsnämnden, Utrikes-departementet,

Datainspektionen, Statskontoret, Statistiska Centralbyrån, Riksrevisionsverket,

Riksskatteverket, Skatte-myndigheterna i Stockholm, Jönköpings, Kristianstads,

Värmlands, Kopparbergs, Gävleborgs, Jämtlands och Norrbottens län, Riksarkivet,

Samhällsvetenskapliga fakultets-nämnden vid Umeå universitet, länsstyrelserna i

Stockholms, Uppsala, Södermanlands, Östergötlands, Jönköpings, Kronobergs,

Kalmar, Gotlands, Blekinge, Kristianstads, Malmöhus, Hallands, Göteborg och

Bohus, Älvsborgs, Skaraborgs, Värmlands, Örebro, Västmanlands, Kopparbergs,

Gävleborgs, Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens och Norrbottens län,

Svenska kyrkans centralstyrelse, Nacka kommun, Solna kommun, Stockholms kommun,

Nyköpings kommun, Linköpings kommun, Jönköpings kommun, Göteborgs kommun,

Mölndals kommun, Helsingborgs kommun, Halmstads kommun, Norbergs kommun,

Borlänge kommun, Östersunds kommun, Umeå kommun, Övertorneå kommun, Stockholms

läns landsting, Jönköpings läns landsting, Malmöhus läns landsting, Gävleborgs

läns landsting, Jämtlands läns landsting, Posten Aktiebolag, Pensionärernas

Riksorganisation, Svenska Kommunförbundet, Landstingsförbundet, Föreningen för

Svenskar i Världen, Sveriges Redareförening och Svenska Maskinbefälsförbundet.

Nomineringsrätts- och valkretskommitténs sammanfattning av betänkandet Vissa

valfrågor (SOU 1995:143)

Inledning

Kommittén har i uppdrag att se över vissa valfrågor. I betänkandet behandlar vi

frågor med anknytning till vallagstiftningen. Dessa är missbruket av den fria

nomineringsrätten, frågan om partisymboler på valsedlar och valkretsindelning

till riksdagsval. Under arbetets gång har frågor uppkommit i anslutning till den

personvalsmodell som skall gälla vid de allmänna nationella valen år 1998.

Tilläggsdirektiv har utfärdats som innebär att vi skall utvärdera de val där

personval förekommit, dvs. försöksvalen i vissa kommuner vid 1994 års val samt

Europaparlamentsvalet år 1995. Utvärderingen kommer att redovisas först i ett

senare betänkande. I detta betänkande tar vi därför endast upp de tre först-

nämnda frågorna.

 Det har under senare år pågått en omfattande berarbetning inom

vallagsområdet. För närvarande förbereds ett förslag till ny vallag inom

justitiedepartementet. Vi utgår dock helt från nu gällande lagstiftning.

Det svenska valsystemet

I kapitel 2 presenterar vi grunderna för de allmänna nationella valen.

Presentationen är översiktlig för att tjäna som utgångspunkt för de frågor som

diskuteras längre fram i betänkandet. Särskild vikt läggs vid olika

mandatfördelningsmetoder som grund för de valtekniska överväganden som görs i

kapitel 5.

Den fria nomineringsrätten

I kapitel 3 behandlar vi frågor som har att göra med den fria nomineringsrätten.

Det är framför allt frågor med anknytning till missbruket av den fria

nomineringsrätten som behandlas. Först beskriver vi vad den fria

nomineringsrätten är varefter vi går igenom vilka som använder den och i vilken

omfattning. Vi konstaterar bl.a. att personer utanför ett parti tagit sig in i

den valda församlingen på mandat från det partiet. Vi försöker avgränsa vad som

skall anses vara missbruk av den fria nomineringsrätten vilket i första hand är

förfaranden som uppenbart vilseleder väljarna eller medverkar till att valsyste-

met framstår som orättvist. Innan vi går över till att behandla olika förslag

för att komma till rätta med missbruket presenteras olika regler med anknytning

till den fria nomineringsrätten och dessas tillkomsthistoria. Andra länders

reglering av nomineringsförfarandet berörs också. I samband med redogörelsen för

tidigare förslag tar vi också upp olika möjligheter att komma till rätta med

missbruket av den fria nomineringsrätten. Mot den bakgrunden presenterar vi två

olika modeller för att komma till rätta med missbruket av den fria

nomineringsrätten.

 Vi förordar i första hand en modell som bygger på offentliga valförbe-

redelser. Grunddragen är i korthet att partierna måste anmäla sitt deltagande i

val. Dessutom måste samtliga kandidater anmälas för att de skall beaktas vid

mandatfördelningen. Valsedlarna trycks i central regi. Detta förslag innebär att

den fria nomineringsrätten kraftigt beskärs. Härigenom uppnår vi ett effektivt

skydd mot missbruket.

 Vi förordar i andra hand ett straffrättsligt ansvar för den som på ett

uppenbart vilseledande sätt utnyttjar en partibeteckning. Till detta kopplas

valrättsliga konsekvenser som skall förhindra att personer utan anknytning till

ett parti kan ta sig in i den valda församlingen under det partiets beteckning.

Modellen innebär att dagens skydd för partibeteckningar blir överflödigt varför

reglerna om två anmälda kandidatnamn utmönstras och ersätts med obligatorisk

anmälan om deltagande för partier. Genom förslaget uppnår man att användningen

av s.k. piratlistor väsentligen försvåras och att problemen kring de mindre

seriösa partibeteckningarna försvinner.

Symboler på valsedlar

I direktiven ges vi i uppdrag att överväga möjligheterna att förse valsedlarna,

förutom med partibeteckning, också med symboler som visar för vilket parti

valsedeln gäller. Vi presenterar inledningsvis reglerna för vad en valsedel

skall innehålla varefter frågans tidigare behandling tas upp. Om symboler på

valsedlarna tillåts kan vissa problem med missbruk som sammanhänger med den fria

nomineringsrätten tänkas förekomma. Även om detta missbruk kan förhindras finner

vi att de fördelar ett förslag som tillåter symboler på valsedlarna kan medföra

inte uppväger de olägenheter som kan förutses på principiella grunder eller i

form av ökade kostnader. För att lösa vissa av dessa frågor krävs ytterligare

överväganden som hänger samman med frågan om valsedelns framtida utformning och

röstsammanräkning med datorstöd. Symboler på valsedlarna bör enligt vår mening

få en mer allsidig belysning i ett sådant sammanhang varför något förslag till

förändringar för närvarande inte läggs fram i denna fråga.

Valkretsindelning vid riksdagsval

Enligt direktiven skall vi undersöka möjligheterna att dela de största

riksdagsvalkretsarna. I kapitel 5 presenterar vi, efter en genomgång av den nu

gällande valkretsindelningen, alternativa valkretsar för val till riksdagen. De

valkretsar som behandlas är Stockholms kommun, Stockholms län, Östergötlands län

och Göteborgs kommun. Tanken är att alternativen skall underlätta diskussioner

om ändrad utformning av valkretsarna.

 För Stockholms kommun förs ett alternativ fram med två valkretsar och tre

alternativ med tre valkretsar. För Stockholms län presenteras fyra alternativa

valkretsindelningar som innebär att valkretsen delas i två till fyra valkretsar.

För Östergötlands län och för Göteborgs kommun presenteras två alternativa

lösningar för respektive krets som innebär en delning i två alternativa

valkretsar för varje lösning.

 Vidare diskuteras de olika alternativens valmatematiska konsekvenser. Härvid

ges för varje alternativ ett tänkt valresultat för det fall den föreslagna

valkretsutformningen varit genomförd till 1994 års val. Dessutom ges utifrån

1994 års riksdagsvalsresultat en överblick av valresultatet om samtliga

alternativa indelningar skulle kombineras med samtliga andra indelningar.

Härutöver presenteras simulerade valresultat för de alternativa indelningarna.

 Sammanfattningsvis ger de valtekniska undersökningarna vid handen att några

större förändringar inte är möjliga med hänsyn till valsystemets uppbyggnad och

utgångspunkter. Valsystemet utgår från en proportionell fördelning av mandaten.

Skulle valkretsarnas antal öka, dvs. minska mandatmässigt, i någon större

omfattning medför det att utjämningsmekanismen i systemet skulle bli

otillräcklig.

 Mot bakgrund av de redovisade övervägandena kunde ett förslag läggas fram

också i denna del. Emellertid är det, som vi framhåller på flera ställen,

angeläget att lokala synpunkter får göra sig gällande innan slutligt

ställningstagande tas i fråga om ändrad utformning av en riksdagsvalkrets. De

kontakter som vi haft med partiorganisationer i de berörda valkretsarna har gett

vid handen att ett förslag bör anstå. Först sedan remissinstanserna i de berörda

valkretsarna fått tillfälle att yttra sig kan slutligt ställningstagande ske. Vi

lägger således inte fram något förslag utan redovisar endast under vilka

förutsättningar en förändring av de fyra riksdagsvalkretsarna kan komma till

stånd.

Genomförande och kostnader

Genomförandet medför inte några särskilda förberedelser eller insatser. De

förslag som läggs fram får inga eller endast begränsade kostnadseffekter i

jämförelse med dagens förhållanden.

Förteckning över remissinstanserna

Över Nomineringsrätts- och valkretskommitténs betänkande Vissa valfrågor (SOU

1995:143) har remissyttranden avgetts av Riksdagens ombudsmän,

Valprövningsnämnden, Svea Hovrätt, Riksåklagaren, Riksskatteverket,

Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i Stockholm,

Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i Uppsala,

Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN],

Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i Umeå,

Kammarkollegiet, Länsstyrelsen i Stockholms län, Länsstyrelsen i Uppsala län,

Länsstyrelsen i Östergötlands län, Länsstyrelsen i Malmöhus län, Länsstyrelsen i

Kristianstads län, Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, Länsstyrelsen i

Älvsborgs län, Länsstyrelsen i Gävleborgs län, Länsstyrelsen i Västerbottens

län, Upplands-Väsby kommun, Österåkers kommun, Värmdö kommun, Järfälla kommun,

Ekerö kommun, Huddinge kommun, Botkyrka kommun, Salems kommun, Haninge kommun,

Tyresö kommun, Täby kommun, Danderyds kommun, Stockholms kommun, Södertälje

kommun, Nacka kommun, Sundbybergs kommun, Solna kommun, Lidingö kommun, Vaxholms

kommun, Norrtälje kommun, Nynäshamn kommun, Ödeshögs kommun, Ydre kommun, Kinda

kommun, Boxholms kommun, Finspångs kommun, Valdemarsviks kommun, Linköpings

kommun, Norrköpings kommun, Motala kommun, Vadstena kommun, Mjölby kommun,

Vaggeryds kommun, Göteborgs kommun, Vänersborgs kommun, Östersunds kommun,

Övertorneå kommun, Stockholms läns landsting, Östergötlands läns landsting,

Svenska kommunförbundet, Svenska arbetsgivareföreningen, Tjänstemännens

centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige, Svenska Tidnings-

utgivareföreningen och Kristdemokraterna i Boxholms kommun.

Nomineringsrätts- och valkretskommitténs sammanfattning av betänkandet

Utvärderat personval (SOU 1996:66)

Inledning

Försöksverksamheten med personval har ägt rum dels i sju kommuner vid

kommunfullmäktigevalet år 1994, dels i hela landet vid valet till

Europaparlamentet år 1995. Regeringen har givit oss i uppdrag att utvärdera

dessa val och att föreslå åtgärder som kan underlätta personvalen. De konkreta

förändringar som föreslås i anslutning till det framtida systemet är följande.

- För att hindra missbruk av den fria nomineringsrätten och för att underlätta

 rösträkningen vid 1998 års val föreslås en frivillig reglering av partiernas

 anmälan av samtliga kandidater.

- Tillskrivna namn beaktas inte på valsedlar för parti som registrerat

 partibeteckning och anmält samtliga kandidater. I övrigt betraktas ett till-

 skrivet namn som om väljaren avgett en personröst.

- Strykningar av kandidater beaktas inte vid sammanräkningen.

- Raden för tillskrivet namn som fanns vid de genomförda personvalen slopas.

- Tillåtet med namnvalsedlar på postkontoren.

- Ersättarsystemet förändras så att personrösterna får genomslag också på

 ersättarsidan.

- Den s.k. dubbelvalsavvecklingen förändras på motsvarande sätt som ersättarreg-

 lerna.

- Särregleringen beträffande mandattiden för kommunfullmäktige i Stockholms kom-

 mun slopas.

Utöver dessa förslag till förändringar diskuteras olika frågor med anknytning

till personvalet utan att någon författningsreglering föreslås.

Utgångspunkter för vårt arbete

I 3 kap. 1 § första stycket regeringsformen stadgas numera följande.

 Riksdagen utses genom fria, hemliga och direkta val. Vid sådant val sker

 röstning på parti med möjlighet för väljarna att avge särskild personröst.

Det är klart att de framtida svenska valen utgår från ett partival. Till detta

kommer det att finnas en utökad möjlighet att personrösta. Även om regerings-

formen endast rör riksdagsvalet kommer de principer som där anges också att vara

styrande för de kommunala valen. Genom en överenskommelse mellan

riksdagspartierna står det klart att den av Personvalskommittén föreslagna

modifierade danska modellen kommer att tillämpas i de allmänna valen, dvs.

riksdagsval, landstings- och kommunfullmäktigval. Dessutom kommer den tills

vidare att tillämpas vid val till Europaparlamentet. Vårt uppdrag är därför att

föreslå åtgärder som gör personvalssystemet så ändamålsenligt som möjligt.

 Enligt vår mening finns skäl att försöka utveckla och på sikt stärka

personvalsinslaget. Vi har arbetat utifrån modeller som kan leda till ett

enklare system och en smidigare hantering av personröstningen både för väljarna

vid röstningen och för valmyndigheterna vid sammanräkningen av rösterna.

 Mot bakgrund av det sagda har vi ställt regleringen i vallagen i ljuset av de

genomförda valen med personvalsinslag. Vissa regler har vi funnit nödvändigt att

föreslå ändringar i medan andra kan stå kvar oförändrade. I vissa frågor avstår

vi från att föreslå någon reglering trots att de har betydelse för

personvalsmöjligheterna. Vi pekar emellertid på behovet av andra åtgärder än

lagstiftningsåtgärder. Vi skall nedan kort presentera våra förslag och

diskussioner.

Information

I de val som genomförts med möjlighet att avge särskild personröst förekom inte

särskilt mycket information kring det nya i valsystemet. För att systemet skall

klara en övergång till en metod med ökat inslag av personröstning krävs,

åtminstone under en övergångsperiod, en satsning på information kring det nya

systemet. Dessutom måste partiernas valkampanjer vara inriktade på att skapa

klarhet för väljarna angående de alternativ de har att välja mellan. Det är då

nödvändigt med mera omfattande informationsinsatser från myndigheter och partier

än vad som förekom vid de genomförda personvalen.

Frivillig reglering av partiernas anmälan av kandidater redan vid valet år 1998

Den ordning med offentliga valförberedelser som vi förordar i vårt betänkande

Vissa valfrågor (SOU 1995:143) förutsätter att bl.a. alla kandidater - och inte

som nu endast två - skall vara anmälda. Eftersom de förslag vi för fram där

endast kan genomföras efter grundlagsändringar och därmed inte kan tillämpas

förrän efter valen år 1998 har vi sett det som nödvändigt att föreslå en

fakultativ (frivillig) reglering av anmälan av kandidater. Vid det kommande

valen år 1998 går denna ordning att tillämpa om partierna frivilligt anmäler

samtliga kandidater. Därmed skyddas också partibeteckningen för partiet.

Tillägg och strykning av kandidatnamn beaktas inte

För att förenkla sammanräkningsförfarandet föreslås att tillägg av namn

respektive strykningar av namn inte skall beaktas vid röstsammanräkningen. Detta

innebär ett starkt skydd för partibeteckningarna för de partier som registrerat

sådana och anmält kandidater. Tillskrivna kandidatnamn på övriga partiers

valsedlar räknas på samma sätt som i dag. Ett tillskrivet namn på en sådan

valsedel räknas dessutom som en personröst. Som vi ser det ges väljarna genom

personröstningen en reell möjlighet att påverka kandidaturvalet. Tillskrivna

namn och strykningar på valsedeln har däremot ytterligt sällan fått betydelse

för kandidaturvalet.

Tillåtet med namnvalsedlar på postkontoren

För att förbättra möjligheterna till personröstning på postkontoren föreslår vi

att förbudet mot namnvalsedlar på posten upphävs. Detta möjliggör för partierna

att lägga ut sina namnvalsedlar också på postkontoren.

Mandatfördelningen

Utgångspunkten för mandatfördelningen inom ett parti är att personrösterna i

första hand skall vara avgörande för vilken ledamot som utses. Emellertid gäller

detta endast för det fall kandidaten fått personröster över en viss spärr. Nivån

på den spärren var föremål för omfattande diskussioner inom Personvalskommittén

(SOU 1993:21). Utvärderingen av de genomförda valen med inslag av personval

visar att det finns skäl att åter överväga vilken nivå som spärren skall ha i

det framtida valsystemet. Emellertid har vi inom kommittén stannat för att inte

i dag föreslå någon ändring på den punkten utan en eventuell justering av

spärren får anstå till dess personval genomförts i full skala.

Ersättarsystemet och den s.k. dubbelvalsavvecklingen

Ersättarsystemet fick enligt Personvalskommitténs förslag (SOU 1991:21) en ut-

formning som innebar att personrösterna fick betydelse för ersättarvalet endast

om listtroheten bevarades. Vi föreslår att reglerna i stället utformas så att

personrösterna får genomslag fullt ut. Detta innebär att listtroheten frångås i

de fall en kandidat fått personröster över spärren. Reglerna kan då också

förenklas vilket är till fördel för sammanräkningsförfarandet.

Dubbelvalsavvecklingen utformas på ett sätt som motsvarar ersättarreglerna.

Mandattiden för Stockholms kommun

Särregleringen av mandattiden för kommunfullmäktige i Stockholms kommun, från

den 15 oktober valåret, föreslås upphävd. Det har framkommit att den tiden för

sammanräkning av valet i Stockholms kommun endast med stora svårigheter kan

hållas. För att underlätta sammanräkningen föreslås därför att särregleringen

upphävs vilket innebär att samtliga landets kommuner har fyraårig mandattid från

den 1 november valåret.

Personvalskampanjer och valfinansiering

I Sverige finns ingen reglering av de politiska organisationernas redovisning av

finansieringen av den politiska verksamheten. I avsaknad av reglering på området

finns dock en tradition att partierna genom ömsesidiga överenskommelser eller

ensidiga beslut redovisar sina intäkter och kostnader på riksplanet. Denna

tradition fullföljdes i Solna kommun vid valet år 1994 genom ett avtal mellan

partierna.

 Enligt vår mening ger de utvärderingar som gjorts i dessa delar inte underlag

för annan bedömning än som tidigare gjorts. Det har inte visat sig att det

uppkommit några avarter i finansieringssammanhang i anledning av personvalen.

Det saknas därför i dag skäl att överväga någon lagreglering men utvecklingen

bör noga följas.

Poströstning vid valet till Europaparlamentet

De i betänkandet behandlade frågorna om personval gäller också för valet till

Europaparlamentet. För detta val påpekar vi dessutom att valhemligheten i valet

till Europaparlamentet kan vara i fara vad gäller poströstningen. Reglerna kan

därför behöva utformas så att poströstningen begränsas. Det slutliga

ställningstagandet blir dock beroende av det framtida valdeltagandet i dessa

val.

Förteckning över remissinstanserna

Över Nomineringsrätts- och valkretskommitténs delbetänkande Utvärderat personval

(SOU 1996:66) har remissyttranden avgetts av Riksdagens ombudsmän,

Valprövningsnämnden, Svea Hovrätt, Kammarrätten i Göteborg, Riksskatteverket,

Statskontoret, Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i

Stockholm, Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i Uppsala,

Samhällsvetenskapliga fakultetsnämnden vid Universitetet i Umeå, Statens

invandrarverk, Länsstyrelsen i Stockholms län, Länsstyrelsen i Uppsala län,

Länsstyrelsen i Östergötlands län, Länsstyrelsen i Malmöhus län, Länsstyrelsen i

Göteborgs och Bohus län, Länsstyrelsen i Älvsborgs län, Länsstyrelsen i

Gävleborgs län, Länsstyrelsen i Västerbottens län, Stockholms kommun, Nacka

kommun, Solna kommun, Linköpings kommun, Norrköpings kommun, Vaggeryds kommun,

Helsingborgs kommun, Västerås kommun, Göteborgs kommun, Vänersborgs kommun,

Östersunds kommun, Stockholms läns landsting, Östergötlands läns landsting,

Svenska kommunförbundet, Posten AB och Sveriges Radio AB

RÅDETS DIREKTIV 94/80/EG

av den 19 december 1994

(EGT nr L 368, 31.12.1994, s. 38, Celex 394L0080)

om närmare bestämmelser för rösträtt och valbarhet vid kommunala val

förunionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat där de inte är medborgare

--------------------------------------------------------------------

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR juridiska traditioner och är

ANTAGIT DETTA DIREKTIV organiserade enligt många olika

 strukturer. Begreppet

med beaktande av Fördraget om "kommunala val" avser inte

upprättandet av Europeiska samma sak i alla medlemsstater.

gemenskapen, särskilt artikel Detta direktivs använd-

8b 1 i detta, ningsområde måste därför klargöras

 genom att definiera begreppet.

med beaktande av kommissionens Med kommunala val avses val

förslag, genom allmänna direkta val till

 primärkommuner och deras

med beaktande av underordnade enheter. Begreppet

Europaparlamentets yttrande1, omfattar allmänna direkta val

 både till kommunfullmäktige och

med beaktande av Ekonomiska till kommunstyrelser.

och sociala kommitténs

yttrande2,

 En person kan fråntas sin rätt

med beaktande av Regionala till valbarhet genom ett

kommitténs yttrande3, och enskilt beslut fattat av

 myndigheterna antingen i

med beaktande av följande: bosättningsstaten eller i

 hemstaten. Med hänsyn till den

Fördraget om upprättandet av politiska betydelse som en

Euro-peiska unionen markerar kommunal befattning medför bör

en ny fas i processen med att med-lemsstaterna vara

skapa en allt fastare berättigade att vidta nödvändiga

sammanslutning mellan de åtgärder för att säkerställa att en

europeiska folken. En av person som har fråntagits sin

unionens uppgifter är att på ett rätt till valbarhet i sin

konsekvent och solidariskt sätt hemstat inte kan återfå denna rätt

organisera förbindelserna enbart till följd av att han är

mellan med-lemsstaternas folk. bosatt i en annan medlemsstat.

I dess grundläggande mål ingår Detta problem, som gäller

att stärka skyddet av medlems- medborgare från andra

staternas medborgares rättig- medlemsstater, är tillräckligt

heter och intressen genom att stort för att rättfärdiga en

införa ett unionsmedborgarskap. bestämmelse enligt vilken de

 medlemsstater som anser det

I detta syfte införs genom vara nödvändigt tillåts att ta

avdelning II i Fördraget om ifrån sådana kandidater rätten

upprättandet av Euro-peiska till valbarhet inte endast i

unionen ett bosättningsstaten utan också i

unionsmedborgarskap för alla hemstaten. Med hänsyn till

medlemsstaters medborgare, som principen om proportionalitet är

därigenom tillerkänns ett antal det tillräckligt om rösträtten

rättigheter. endast underställs reglerna för

 fråntagande av rösträtt i

Den rösträtt och valbarhet vid bosättningsstaten.

kommunala val i den

medlemsstat där man är bosatt

som garanteras genom artikel Eftersom kommunstyrelsen i

8b.1 i Fördraget om upprättandet primärkommuner utför uppgifter

av Europeiska gemenskapen är som kan innebära deltagande i

ett _____________ officiellt maktutövande och

 främjande av det allmännas bästa,

1 EGT nr C 323, 21.11.1994. bör medlemsstaterna kunna

2 Yttrandet avgivet den 14 reservera dessa befattningar för

 september 1994. Ännu inte sina medborgare.

 offentliggjort i EGT. Medlemsstaterna bör också kunna

3 Yttrandet avgivet den 28 vidta lämpliga åtgärder för det

 september 1994. Ännu inte ändamålet. Åtgärderna får inte mer än

 offentliggjort i EGT. vad som är nödvändigt för att uppnå

 det målet begränsa möjligheten för

exempel på tillämpningen av andra medlemsstaters medborgare

principen om jämlikhet mellan att bli valda.

och lika behandling mellan en

medlemsstats medborgare och en

medlemsstats medborgare och På samma sätt bör kommunstyrelse-

medborgare i andra ledamöters rätt att delta i val

medlemsstater och en naturlig till riksdagen förbehållas

följd av den rätt att fritt röra landets egna medborgare.

sig och uppehålla sig som

föreskrivs i artikel 8a i

fördraget. Om en medlemsstats lagar

 föreskriver att det är oförenligt

 att inneha en kommunal

Tillämpningen av artikel 8b.1 befattning samtidigt med andra

förutsätter inte en fullständig befattningar, bör

harmonisering av medlemsstaterna få möjlighet att

medlemsstaternas valsystem. utvidga denna oförenlighet till

Bestämmelsens mål är främst att att omfatta likvärdiga

upphäva det nationella krav som befattningar som innehas i

de flesta medlems-stater för andra medlemsstater.

närvarande ställer för utövandet

av rösträtten och valbarheten

vid val. Med hänsyn till Alla undantag från de allmänna

principen om proportionalitet bestämmelserna i detta direktiv

enligt artikel 3 b tredje måste i enlighet med artikel

stycket i fördraget, får 8b.1 i fördraget vara befogade

gemenskapens lagstiftning på med hänsyn till speciella

detta område dessutom inte gå problem i en medlemsstat. Varje

utöver vad som är nödvändigt för undantag måste också enligt

att uppnå målet i artikel 8b.1 i sakens natur kunna tas upp till

fördraget. förnyad prövning.

Syftet med artikel 8b.1 är att Sådana särskilda problem kan

säkerställa att alla uppstå i en medlemsstat där

unionsmedborgare, vare sig de andelen unionsmedborgare som

är medborgare i den medlemsstat uppfyller ålderskravet för rösträtt

där de är bosatta eller inte, och som är bosatta i

kan utöva sin rösträtt och sin medlemsstaten utan att vara

valbarhet vid kommunala val i medborgare där är betydligt högre

den staten på lika villkor. De än genomsnittet. Undantag är

krav, bl.a. avseende befogade om dessa medborgare

bosättningens varaktighet och utgör mer än 20 % av väljarkåren.

bevis på denna, som tillämpas för Dessa undantag måste baseras på

medborgare från andra kriteriet om bosättningens

medlemsstater bör därför vara varaktighet.

samma som de eventuella krav

som tillämpas för medborgare i

medlemsstaten i fråga. Det bör Unionsmedborgarskapet har till

inte tillämpas särskilda krav för syfte att underlätta unions-

medborgare från andra medborgares integration i

medlemsstater, såvida inte värdlandet. I detta sammanhang

olika behandling av medborgare ärdet förenligt med fördragets

i medlemsstaten och medborgare avsikt att undvika polarisering

från andra medlemsstater mellan nationella och icke-

berättigas av att särskilda nationella listor över

omständig-heter som gäller för de kandidater.

senare skiljer dem åt.

 Risken för polarisering gör sig

Unionsmedborgarens rösträtt och särskilt gällande i en

val-barhet vid kommunala val i medlemsstat där antalet

bosättningsstaten enligt unionsmedborgare som uppfyller

artikel 8b.1 i fördraget ålderskravet för rösträtt och som

hindrar emellertid inte bor i medlemsstaten utan att

utövandet av rösträtten och vara medborgare där överstiger

valbarheten vid val i 20 % av det totala antalet

hemstaten. Det är viktigt att unionsmedborgare som uppfyller

respektera en unionsmed- ålderskravet för rösträtt och som

borgares frihet att själv bor i medlemsstaten. Det är därför

bestämma om han vill delta i viktigt att medlemsstaten i

kommunala val i fråga i enlighet med artikel 8b

bosättningsstaten. Det är därför i fördraget kan fastställa

lämpligt att denna medborgaren särskilda bestämmelser vad gäller

själv får uttrycka sin önskan att kandidatlistornas

utöva sin rösträtt i sammansättning.

bosättningsstaten. Det kan dock

föreskrivas att en sådan

medborgare automatiskt skall Hänsyn måste tas till det faktum

upptas i röstlängden i de att i vissa medlemsstater har

medlemsstater där röst-ning inte personer som är bosatta där, men

är en skyldighet. som är medborgare i någon annan

 medlemsstat, rösträtt vid val

 till riksdagen, och vissa

Medlemsstaternas kommuner bestäm-melser i detta direktiv

avspeglar olika politiska och kan därför mildras.

--------------------------------------------------------------------

Belgien har en särställning med Artikel 3

en egen jämvikt eftersom

artiklarna 1-4 i dess grundlag Den som på referensdagen

föreskriver tre officiella språk a) är unionsmedborgare enligt

och en uppdelning av dess artikel 8.1 andra stycket i

territorium i provinser och fördraget, och

språkgemenskaper, och till följd

av detta kan en fullständig

tillämpning av detta direktiv få b) inte är medborgare i

sådana effekter i vissa bosättnings-staten men som

kommuner att det är nödvändigt ändå uppfyller de villkor för

att föreskriva en möjlighet till rösträtt och valbarhet som

undantag från bestämmelserna i enligt den statens

detta direktiv för att hänsyn lagstiftning gäller för de

skall kunna tas till denna egna medborgarna

särställning och jämvikt.

 skall i bosättningsstaten ha

Kommissionen kommer att göra en rösträtt och vara valbar vid

rättslig och faktisk utvärdering kommunala val i

av tillämpningen av detta bosättningsstaten i enlighet med

direktiv, inklusive den detta direktiv.

utveckling i valkretsen som

har skett efter detta

direktivs ikraftträdande. I Artikel 4

förbindelse med detta kommer 1. Om medborgare i

kom-missionen att överlämna en bosättningsstaten måste ha varit

rapport till Europaparlamentet bosatta på den statens

och rådet. territorium under en viss tid

 för att få rösta eller för att vara

 valbara, skall väljare och

 valbara personer enligt artikel

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS 3 anses uppfylla det villkoret

FÖLJANDE. om de varit bosatta i en annan

 medlemsstat under den tiden.

 KAPITEL I

 2.

Allmänna bestämmelser Om då en medlemsstats egna

 medborgare enligt

Artikel 1 bosättningsstatens lagar endast

 har rösträtt eller är valbara i

1. I detta direktiv fastställs den primärkommun där de har sin

närmare bestämmelser för rösträtt huvudsakliga bostad, skall

och valbarhet vid kommunala väljare och valbara personer

val för unionsmedborgare som är enligt artikel 3 också

bosatta i en medlemsstat där de underställas detta krav.

inte är medborgare.

2. Bestämmelserna i detta 3.

direktiv skall inte påverka Punkt 1 skall inte påverka de

medlemsstaternas bestämmelser bestämmelser i medlemsstaterna

om rösträtt och valbarhet för de enligt vilka personer endast

av dess medborgare som bor har rösträtt eller är är valbara i

utanförderas territorier eller en viss primärkommun endast om

för medborgare från tredje land de har varit bosatta där under

som bor i de medlemsstaterna. en viss minsta tid.

Artikel 2 Inte heller skall punkt 1

1. I detta direktiv avses med påverka nationella bestämmelser

 som redan är i kraft den dag när

a) primärkommun: de detta direktiv antas, och genom

 administrativa enheter som vilka en person endast har

 anges i bilagan och som i rösträtt eller är valbar om att

 enlighet med varje han har tillbringat en minsta

 medlemsstats lagar tid i den valkrets i

 omfattar organ som har medlemsstaten som primärkommunen

 valts genom allmänna tillhör.

 direkta val och som har

 befogenhet att på eget

 ansvar förvalta vissa Artikel 5

 lokala ärenden på lägsta nivån 1.

 i den politiska och En bosättningsstat får föreskriva

 administrativa att en unionsmedborgare som

 organisationen, genom ett civilrättsligt eller

 straffrättsligt beslut har

b) kommunala val: allmänna fråntagits sin rätt till

 direkta val av medlemmar valbarhet enligt hemstatens

 till kommunalfullmäktige lagstiftning, inte skall få utöva

 och, i tillämpliga fall, den rätten vid kommunala val.

 ordförande och

 styrelseledamöter för en

 primärkommun inom ramen för 2.

 varje enskild medlemsstats En unionsmedborgare, som i

 lagar, bosättningsstaten vill kandidera

 vid kommunala val men som inte

c) bosättningsstat: en kan visa upp den deklaration

 medlemsstat där en som avses i artikel 9.2 a eller

 unionsmedborgare är bosatt det intyg som avses i artikel

 men där han eller hon inte 9.2 b, skall vägras att

 är medborgare, kandidera.

d) hemstat: den medlemsstat

 där unionsmedborgaren är 3. Medlemsstaterna får föreskriva

 med-borgare, att endast deras egna

 medborgare få inneha en

e) röstlängd: antingen ett befattning som vald ordförande

 sådant officiellt register för, suppleant eller ledamot av

 över alla röstberättigade i en primär-kommuns kommunstyrelse

 en primärkommun eller dess om han väljs för att inneha den

 underordnade enheter som befattningen under hela

 en behörig myndighet mandattiden.

 upprättar och håller

 aktuellt i enlighet med Medlemsstaterna får också

 bosättningsstatens fastställa att endast deras egna

 vallagstiftning, eller medborgare får inneha tillfälliga

 folkbok-föringen, om denna eller interimistiska funktioner

 innehåller uppgifter om som ordförande för, suppleanter

 rösträtt, eller ledamöter av en

 primärkommuns kommunstyrelse.

f) referensdag: den eller de

 dagar då unionsmedborgare Med hänsyn till fördraget och

 enligt bosätt-ningsstatens till allmänna rättsprinciper får

 lagstiftning skall medlems-staterna vidta lämpliga,

 uppfylla villkoren för nödvändiga och proportionella

 rösträtt och valbarhet i den åtgärder för att säkerställa att de

 staten, befattningar som avses i första

 stycket och de funktioner som

g) försäkran: en försäkran som avses i andra stycket endast

 avges under straffansvar kan innehas och uppfyllas av

 enligt nationell rätt. deras egna medborgare.

2. Medlemsstaterna skall till

kommissionen anmäla om några av 4. Medlemsstaterna får också

de lokala myndigheter som fast-ställa att en unions-

anges i bilagan på grund av medborgare som har valts till

ändringar i nationella lagar medlem av ett representativt råd

ersätts med en annan myndighet varken skall delta i utnämningen

som uppfyller de funktioner av ombud för val av en

som avses i punkt 1 a i denna parlamentarisk församling eller

artikel, eller om en myndighet i val av medlemmar till en sådan

avskaffas eller skapas på grund församling.

av sådana ändringar.

 Artikel 6

Inom tre månader efter det att 1. Personer med rätt att

kommissionen har mottagit en kandidera inom ramen för artikel

anmälan om detta samt 3 skall underställas samma

medlemsstatens försäkran om att villkor rörande olämplighet som

det inte skadar någon persons enligt bosättnings-statens lagar

rättigheter enligt detta tillämpas för medborgare i den

direktiv skall den anpassa staten.

bilagan genom att ersätta,

stryka eller lägga till i den på

lämpligt sätt. Den ändrade 2. Medlemsstaterna får

bilagan skall offentliggöras i fastställa att innehav av en

Europeiska gemenskapernas kommunal befattning i

officiella tidning. bosättningsstaten är oförenligt

--------------------------------------------------------------------

med innehav av en liknande 2. Om en person vägras att bli

befattning i en annan upptagen i röstlängden eller har

medlemsstat om denna är fått avslag på ansökan om att

likvärdig med den befattning upptas i röstlängden eller om han

som anses olämplig i vägrats kandidera skall den

bosättningsstaten. berörda personen ha samma rätt

 till överprövning som

 lagstiftningen i

 KAPITEL II bosättningsstaten före-skriver för

 väljare och valbara personer som

Utövande av rösträtten och rätten är medborgare i den staten.

att kandidera

Artikel 7 Artikel 11

 Bosättningsstaten skall i god

1. En väljare inom ramen för tid och på lämpligt sätt underrätta

artikel 3 skall utöva sin väljare och valbara personer

rösträtt vid kommunala val i enligt artikel 3 om villkor och

bosättningsstaten om han har närmare bestämmelser för utövande

uttryckt önskan om att få rösta. av rösträtten och rätten att

 kandidera i den staten.

2. Om det är obligatoriskt att

rösta i bosättningsstaten, skall

också väljare inom ramen för

artikel 3 som har förts in på

röstlängden där vara tvungna att KAPITEL III

rösta.

 Undantag och övergångsbestämmelser

3. Medlemsstater där det inte Artikel 12

är obligatoriskt att rösta får 1. Om antalet unionsmedborgare

föreskriva automatisk som uppfyller ålderskravet för

upptagning i röstlängden av rösträtt och som bor i en

väljare inom ramen för artikel medlemsstat utan att vara

3. medborgare där den 1 januari

 1996 utgör mer än 20 % av det

Artikel 8 totala antalet unionsmedborgare

1. som uppfyller ålderskravet för

Medlemsstaterna skall vidta de rösträtt och som är bosatta i

åtgärder som behövs för att väljare medlemsstaten, får staten trots

enligt artikel 3 skall bli detta direktiv

upptagna i röstlängden i a) begränsa rösträtten till

tillräckligt god tid före valet. väljare enligt artikel 3 som

 har varit bosatta i

2. medlemsstaten under en

För att en väljare enligt minsta tid vilken inte får

artikel 3 skall bli upptagen i överstiga den period för

röstlängden skall han framvisa vilken kommunens

samma dokument som statens representativa råd väljs,

egna medborgare. b) begränsa rätten till

 valbarhet till personer som

Bosättningsstaten får också kräva är valbara enligt artikel 3

att en väljare enligt artikel 3 och som har varit bosatta i

visar upp en giltig medlemsstaten under en

identitetshandling samt en minsta tid vilken inte får

formell deklaration med vara längre än två gånger så lång

uppgift om hans nationalitet som den period för vilken

och hans adress i kommunens repre-sentativa

bosättningsstaten. råd väljs, och

3. c) vidta lämpliga åtgärder med

Väljare enligt artikel 3 som hänsyn till kandidatlistans

har upptagits i samman-sättning för att

bosättningsstatens röstlängd särskiltuppmuntra

skall stå kvar i röstlängden på integrationen av

samma villkor som statens egna unionsmedborgare som är

medborgare tills han medborgare i en annan

automatiskt stryks från den medlemsstat.

därför att villkoren för rösträtt

inte längre är uppfyllda.

 2. Trots bestämmelserna i detta

Väljare som har upptagits i direktiv får Belgien tillämpa

röstlängden på egen begäran kan bestäm-melserna i punkt 1 a för

också på egen begäran strykas från ett begränsat antal lokala

den. myndigheter och skall i så fall

 överlämna en förteckning över dessa

Om de väljarna flyttar till en minst ett år före de val av

annan primärkommun i samma lokala myndigheter för vilka

medlemsstat skall de upptas på landet avser tillämpa

röstlängden för det området på undantaget.

samma villkor som statens egna

medborgare.

 3. Om lagarna i en medlemsstat

 den 1 januari 1996 föreskriver

Artikel 9 att en annan medlemsstats

1. medborgare som är bosatta där har

När en valbar person enligt rätt att rösta vid val till

artikel 3 vill kandidera skall statens riksdag och i det

han framvisa samma dokument syftet får upptas i röstlängden i

som landets egna medborgare. den staten på exakt samma

Bosättningsstaten får kräva att villkor som dess egna

han framvisar en formell röstberättigade medborgare,

försäkran med uppgift om behöver den ifrågavarande staten

nationalitet och adress i trots detta direktiv inte

bosättningsstaten. tillämpa artiklarna 6-11 för

 sådana personer.

2.

Bosättningsstaten får också kräva

att en person som har rätt att 4.

kandidera enligt artikel 3 Senast den 31 december 1998 och

 därefter vart sjätte år skall kom-

a) i den formella försäkran som missionen till

 han framvisar i enlighet Europaparlamentet och rådet

 med punkt 1 när han lämnar överlämna en rapport i vilken den

 in sin ansökan om att få skall kontrollera huruvida

 kandidera skall ange att stödet till medlemsstater som

 hans valbarhet inte har berörs av ett undantag i

 fråntagits honom i hans enlighet med artikel 8b.1 i

 hemstat, fördraget fortfarande är

 berättigat och skall föreslå

b) i fall av tvivel angående nödvändiga justeringar.

 innehållet i försäkran enligt Medlemsstater som åberopar

 a, eller om det krävs undantag enligt punkterna 1 och

 enligt en medlemsstats 2 skall tillhandahålla

 lagar, före eller efter kommissionen all nöd-vändig

 valet skall visa upp ett bakgrundsinformation.

 intyg från de behöriga

 administrativa

 myndigheterna i sin

 hemstat på att han inte har KAPITEL IV

 fråntagits sin valbarhet i

 hemstaten eller att de Slutbestämmelser

 myndigheterna inte känner Artikel 13

 till att han skulle ha Kommissionen skall till Europa-

 förlorat sin valbarhet, parlamentet och rådet överlämna en

 rapport om tillämpningen av

c) visar upp en giltig detta direktiv, inklusive

identitetshandling, uppgifter om ändringar i

 valkretsen som har ägt rum efter

d) i den formella försäkran som ikraftträdandet, inom ett år

 han visar upp anger att efter det att alla

 han inte innehar någon medlemsstater har hållit

 befattning som är oförenlig kommunala val organiserade på

 i den mening som avses i grundval av bestämmelserna i

 artikel 6.2, detta direktiv och skall i

 tillämpliga fall föreslå lämpliga

e) ange sin sista adress i justeringar.

 hemstaten såvida han har

 haft någon.

 Artikel 14

 Medlemsstaterna skall anta de

Artikel 10 lagar och andra författningar

1. Bosättningsstaten skall i som är nödvändiga för att följa

god tid underrätta den berörda detta direktiv före den 1

personen om åtgärder som vidtas januari 1996. De skall genast

rörande hans ansökan om att underrätta kommissionen om

upptas i röstlängden eller detta.

beslut som fattas rörande

godkännandet av hans ansökan om När en medlemsstat antar dessa

att få kandidera. bestämmelser skall de innehålla

 en hänvisning till detta

--------------------------------------------------------------------

direktiv eller åtföljas av en

sådan hänvisning när de

offentliggörs. Närmare

föreskrifter om hur hänvisningen

skall göras skall varje

medlemsstat själv utfärda.

Artikel 15

Detta direktiv träder i kraft

den tjugonde dagen efter det

att det har offentliggjorts i

Europeiska gemenskapernas

officiella tidning.

Artikel 16

Detta direktiv riktar sig till

medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 19

december 1994.

 På rådets vägnar

 K. KINKEL

 Ordförande

--------------------------------------------------------------------

BILAGA

Primärkommuner enligt artikel 2.1 a i detta direktiv avser följande:

I Danmark:

/*(394L0080/44)*/

I Belgien:

/*(394L0080/44)*/

I Tyskland:

/*(394L0080/44)*/

I Grekland:

/*(394L0080/44)*/

I Spanien:

/*(394L0080/44)*/

I Frankrike:

/*(394L0080/44)*/

På Irland:

/*(394L0080/44)*/

I Italien:

/*(394L0080/44)*/

I Luxemburg:

/*(394L0080/44)*/

I Nederländerna:

/*(394L0080/44)*/

I Portugal:

/*(394L0080/44)*/

I Förenade kungariket Storbritannien och Nordirland:

/*(394L0080/44)*/

Yttrande om mötesprotokollet gjort av den tyska delegationen angående artikel

2.1 b

Tyskland förutsätter att definitionen i artikel 2.1 b om val av ordförande för

och ledamöter av en primärkommuns kommunstyrelse också kan utvidgas till att

omfatta avlägsnande från en befattning genom val ("Abwahl").

Tyskland vill uppmärksamma att enligt tysk grundlag gäller reglerna för

kommunala val på motsvarande sätt för lokala församlingar när dessa ersätter en

vald kommunfullmäktige.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av rådet och kommissionen angående artikel 3

Artikel 3 utesluter inte möjligheten för en medlemsstat att på ett icke-

diskriminerande sätt säkerställa att en väljare enligt artikel 3 inte berövas

sin rösträtt i en annan medlemsstat än bosättningsstaten om samma villkor gäller

för dess egna medborgare.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av den luxemburgska delegationen angående

yttrandet från rådet och kommissionen angående artikel 3

De luxemburgska myndigheterna tolkar ordet "försäkra" som liktydigt med ett

uttalande som görs på heder och samvete av en väljare enligt artikel 3 när han

upptas i röstlängden.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av rådet och kommissionen angående artikel

5.3 tredje stycket

De åtgärder som avses i artikel 5.3 tredje stycket får endast begränsa andra

medlemsstaters medborgare att bli valda i den utstäckning som behövs för att nå

de mål som fastställs i artikel 5.3 första och andra styckena.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av den franska delegationen angående artikel

5.4

Möjligheten att utesluta unionsmedborgare som är medborgare i andra

medlemsstater från val av eller valbarhet till det kollegium som väljer den

franska senaten i enlighet med artikel 5.4äventyrar inte rätten att rösta eller

vara valbar vid kommunala val enligt artikel 8b.1 i Fördraget om upprättandet av

Europeiska gemenskapen.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av rådet angående den belgiska delegationens

yttrande angående artikel 12.2 tredje stycket

Rådet noterar följande yttrande gjort av den belgiska delegationen:

Yttrande om mötesprotokollet gjort av den belgiska delegationen angående artikel

12.2

Belgien förklarar att om Belgien skulle använda sig av det undantag som

föreskrivs i artikel 12.2 skulle det undantaget endast tillämpas för vissa av de

kommuner där antalet väljare enligt artikel 3 överstiger 20 % av alla väljare

och där den belgiska regeringen ansett att den särskilda situationen berättigade

ett undantag av så exceptionellt slag.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av rådet angående kommissionens yttrande

angående artikel 13

Rådet noterar följande yttrande gjort av kommissionen:

Yttrande om mötesprotokollet gjort av kommissionen angående artikel 13

Kommissionen förklarar att den kommer att fästa särskild uppmärksamhet på sådana

förändringar av valkretsarna som sker efter direktivets ikraftträdande och som

skulle kunna leda till särskilda problem för vissa medlemsstater.

Yttrande om mötesprotokollet gjort den grekiska delegationen angående artikel 13

Med hänsyn till sitt geografiska läge fäster Grekland särskild vikt vid den

rapport som kommissionen skall utarbeta i enlighet med artikel 13.

Grekland förväntar sig att kommissionen med beaktande av förändringar i

medlemsstaternas valkretsar utvärderar de särskilda problem som dessa kan

ställas inför efter direktivets ikraftträdande.

Yttrande om mötesprotokollet gjort av den spanska delegationen angående

Gibraltar

Spanien förklarar att om Förenade kungariket inom ramen för rådets direktiv

94/80/EG av den 19 december 1994 om närmare bestämmelser för rösträtt och

valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en medlemsstat

där de inte är medborgare beslutar sig för att utvidga tillämpningen till att

omfatta Gibraltar, kommer detta inte att påverka Spaniens inställning avseende

Gibraltar.

RÅDETS DIREKTIV 96/30/EG

av den 13 maj 1996

(EGT nr L 122, 22.5.1996, s. 14, Celex 396L0030)

om ändring av direktiv 94/80/EG om närmare bestämmelser för rösträtt och

valbarhet vid kommunala val för unionsmedborgare som är bosatta i en

medlemsstat där de inte är medborgare

--------------------------------------------------------------------

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR HÄRIGENOM FÖRESKRIVS

ANTAGIT DETTA DIREKTIV FÖLJANDE.

med beaktande av Fördraget om Artikel 1

upprättandet av Europeiska

gemenskapen, särskilt artikel I bilagan till direktiv

8b.1 i detta, 94/80/EG skall följande stycke

 läggas till:

med beaktande av kommissionens

förslag, I Österrike:

 Gemeinden, Bezirke in der Stadt

med beaktande av Europa- Wien.

parlamentets yttrande1,

 I Finland:

med beaktande av Ekonomiska kunta, kommun, kommun på Åland.

och sociala kommittens

yttrande2, och I Sverige:

 kommuner, landsting .

med beaktande av följande:

 Artikel 2

I bilagan till rådets direktiv Detta direktiv träder i kraft

94/80/EG av den 19 december samma dag som det offentliggörs

1994 om närmare bestämmelser för i Europeiska gemenskapernas

rösträtt och valbarhet vid officiella tidning.

kommunala val för unions-

medborgare som är bosatta i en Artikel 3

medlemstat där de inte är Detta direktiv riktar sig till

medborgare3, bestäms närmare medlemsstaterna.

vilka de grundläggande lokala

förvaltningsenheterna i varje

medlemsstat är. Utfärdat i Bryssel den 13 maj

 1996.

Som följd av Österrikes,

Finlands och Sveriges På rådets vägnar

anslutning bör bilagan till

direktiv 94/80/EG ändras så att S. AGNELLI

den anger de grundläggande

lokala förvaltningsenheterna i Ordförande

dessa tre länder.

Enligt anslutningsakten för

dessa länder omfattar direktiv

94/80/EG Åland, där de finska

medborgare som inte har

hembygdsrätt och andra unions-

medborgare är underkastade

villkor om viss tids bosättning

för att där kunna rösta och vara

valbara vid kommunala val.

__________

1 EGT nr C 65, 4.3.1996, s.

201.

2 Yttrandet avgivet den 29

 februari 1996. Ännu inte

 offentliggjort i EGT.

3 EGT nr L 368, 30.12.1994,

s. 38.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 januari 1997

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredraganden: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

______________

Regeringen beslutar proposition 1996/97:70 Ny vallag.

Rättsdatablad

--------------------------------------------------------------------

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, bakomliggande

 upphäver eller EG- regler

 upprepar ett

 normgivnings-

 bemyndigande

--------------------------------------------------------------------

Vallag (1997:00) 1 kap. 12 och 15 §§, C476X1008(01)

 2 kap. 11 § samt 5 393D0081

 kap. 13 § 393L0109

Lag (1997:00) om 9 §

röstlängdsregister

Lag om ändring i 394L0080

kommunallagen 396L0030

(1991:900)

Lag om ändring i 7 §

lagen (1995:743) om

aviseringsregister