Regeringens proposition

1999/2000:2

Inkomstskattelagen

Prop.

1999/2000:2

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 16 september 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bosse[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller ett förslag till en ny inkomstskattelag. Den

ersätter trettiofem skattelagar, i första hand 1928 års kommunalskattelag

och 1947 års lag om statlig inkomstskatt.

I lagen har samlats i stort sett alla regler om hur man beräknar under-

laget för statlig och kommunal inkomstskatt och om skatteberäkningen.

Syftet med förslaget är att inkomstskattelagstiftningen skall bli

överskådlig och språkligt moderniserad. Det är fråga om en omfattande

lagteknisk bearbetning. Materialet har redigerats om och bearbetats

språkligt. Lagen är indelad i 12 avdelningar med sammanlagt 66 kapitel.

Målet med det språkliga arbetet har varit att förenkla meningsbyggnaden

och modernisera uttryckssätten.

Förslaget innehåller bara få materiella ändringar. Ändringarna syftar i

huvudsak till att undanröja inkonsekvenser eller förbiseenden i tidigare

lagstiftning.

Propositionen innehåller också förslag till en ikraftträdandelag.

Propositionen består av tre delar, Del 1 med lagtext och allmänmoti-

vering, Del 2 med författningskommentar och Del 3 med bilagor.

Innehållsförteckning

 Del 1

 Förkortningar 9

1 Förslag till riksdagsbeslut 10

2 Lagtext 13

2.1 Förslag till inkomstskattelag 13

 AVD. I INNEHÅLL OCH DEFINITIONER 13

 1 kap. Grundläggande bestämmelser om kommunal och

 statlig inkomstskatt 13

 2 kap. Definitioner och förklaringar 16

 AVD. II SKATTSKYDLIGHET 24

 3 kap. Fysiska personer 24

 4 kap Dödsbon 29

 5 kap. Svenska handelsbolag 30

 6 kap. Juridiska personer 30

 7 kap. Vissa stiftelser, ideella föreningar,

registrerade

 trossamfund och andra juridiska

personer 35

 AVD. III SKATTEFRIA INKOMSTER OCH INTE

 AVDRAGSGILLA UTGIFTER 40

 8 kap. Inkomster som är skattefria 40

 9 kap. Utgifter som inte får dras av 45

 AVD. IV INKOMSTSLAGET TJÄNST 47

 10 kap. Grundläggande bestämmelser för inkomstslaget

 tjänst 47

 11 kap. Vad som skall tas upp i inkomstslaget

tjänst 50

 12 kap. Vad som skall dras av i inkomstslaget

tjänst 60

 AVD. V INKOMSTSLAGET NÄRINGSVERKSAMHET 69

 13 kap. Avgränsningen av inkomstslaget

näringsverksamhet 69

 14 kap. Beräkning av resultatet av

näringsverksamhet 71

 15 kap. Vad som skall tas upp i inkomstslaget

 näringsverksamhet 75

 16 kap. Vad som skall dras av i inkomstslaget

 näringsverksamhet 77

 17 kap. Lager och pågående arbeten 85

 18 kap. Inventarier 90

 19 kap. Byggnader 94

 20 kap. Markanläggningar och substansminskning

99

 21 kap. Skogsfrågor 104

 22 kap. Uttag ur näringsverksamhet 110

 23 kap. Underprisöverlåtelser 112

 24 kap. Räntor och utdelningar i inkomstslaget

 näringsverksamhet 117

 25 kap. Kapitalvinster och kapitalförluster i

inkomstslaget

 näringsverksamhet 122

 26 kap. Återföring av värdeminskningsavdrag 128

 27 kap. Byggnadsrörelse, handel med fastigheter och

 tomtrörelse 131

 28 kap. Arbetsgivares pensionskostnader 134

 29 kap. Näringsbidrag 140

 30 kap. Periodiseringsfonder 142

 31 kap. Ersättningsfonder 145

 32 kap. Upphovsmannakonto 150

 33 kap. Räntefördelning 152

 34 kap. Expansionsfonder 157

 35 kap. Koncernbidrag 162

 36 kap. Kommissionärsförhållanden 164

 37 kap. Fusioner och fissioner 165

 38 kap. Verksamhetsavyttringar 171

 39 kap. Särskilda bestämmelser för vissa juridiska

personer 173

 40 kap. Tidigare års underskott 180

 AVD VI INKOMSTSLAGET KAPITAL 185

 41 kap. Grundläggande bestämmelser för inkomstslaget

 kapital 185

 42 kap. Vad som skall tas upp och dras av i

inkomstslaget

 kapital 187

 43 kap. Utdelning och kapitalvinst på andelar i

onoterade

 företag 194

 AVD VII KAPITALVINSTER OCH

 KAPITALFÖRLUSTER 200

 44 kap. Grundläggande bestämmelser om

kapitalvinster

 och kapitalförluster 200

 45 kap. Avyttring av fastigheter 207

 46 kap. Avyttring av bostadsrätter 214

 47 kap. Uppskovsavdrag 218

 48 kap. Avyttring av delägarrätter samt fordringsrätter

221

 49 kap. Uppskov med beskattningen vid andelsbyten

226

 50 kap. Avyttring av andelar i svenska handelsbolag 233

 51 kap. Beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet vid

 avyttring av andelar i svenska

handelsbolag 235

 52 kap. Avyttring av andra tillgångar 236

 53 kap. Överlåtelse av tillgångar till underpris 237

 54 kap. Betalning av skulder i utländsk valuta 240

 55 kap. Ersättning på grund av insättningsgaranti och

 investerarskydd 241

 AVD. VIII FÅMANSFÖRETAG OCH

 FÅMANHANDELSBOLAG 242

 56 kap. Vissa förmåner och ersättningar från fåmans-

 företag och fåmanshandelsbolag 242

 57 kap. Utdelning och kapitalvinst på andelar i fåmans-

 företag 244

 AVD. IX PENSIONSSPARANDE 247

 58 kap. Pensionsförsäkringar, kapitalförsäkringar och

 pensionssparkonton 247

 59 kap. Pensionssparavdrag 254

 AVD. X VISSA GEMENSAMMA BESTÄMMELSER 258

 60 kap. Familjebeskattning 258

 61 kap. Värdering av inkomster i annat än pengar 260

 AVD. XI ALLMÄNNA AVDRAG, GRUNDAVDRAG

 OCH SJÖINKOMSTAVDRAG 264

 62 kap. Allmänna avdrag 264

 63 kap. Grundavdrag 267

 64 kap. Sjöinkomstavdrag 269

 AVD. XII BERÄKNING AV SKATTEN 271

 65 kap. Skatteberäkningen 271

 66 kap. Skatt på ackumulerad inkomst 274

 Bilaga 24.1 280

 Bilaga 24.2 281

 Bilaga 37.1 282

 Bilaga 37.2 283

2.2 Förslag till lag om ikraftträdande av inkomstskattelagen 284

 1 kap. Allmänna bestämmelser 284

 2 kap. Övergångsbestämmelser om personförsäkringar

286

 3 kap. Övriga övergångsbestämmelser som inte är samlade

 i kapitelordning 291

 4 kap. Övergångsbestämmelser som är samlade i

 kapitelordning 293

2.3 Förslag till lag om ändring i miljöbalken 318

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1927:77) om försäk-

 ringsavtal 319

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt

 och gåvoskatt 320

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om inven-

 tering av varulager för inkomsttaxeringen 326

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring 328

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:382) angående

 införande av lagen om allmän försäkring 332

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1963:587) om inkomst-

 beskattning av fideikommissbo, m.m. 333

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:269) med sär-

 skilda bestämmelser om kommuns och annan menighets

 utdebitering av skatt, m.m. 336

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om

 tryggande av pensionsutfästelse m.m. 339

2.12 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624)

340

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:266) om skatt på

 annonser och reklam 343

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv

 av hyresfastighet m.m. 345

2.15 Förslag till lag om upphävande av lagen (1978:401) om

 exportkreditstöd 346

2.16 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:880) om betal-

 ningssäkring för skatter, tullar och avgifter 347

2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:412) om kom-

 munala indelningsdelegerade 348

2.18 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebi-

 tering och utbetalning av skatt vid ändring i rikets

indelning

 i kommuner och landsting 349

2.19 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

 (1979:1152) 350

2.20 Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

354

2.21 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om social-

 avgifter 360

2.22 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om punkt-

 skatter och prisregleringsavgifter 364

2.23 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på

 gödselmedel 365

2.24 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:410) om skatt

 på bekämpningsmedel 366

2.25 Förslag till lag om upphävande av lagen (1984:947) om

 beskattning av utländska forskare vid tillfälligt arbete

 i

 Sverige 367

2.26 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig

 fastighetsskatt 368

2.27 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning

 av utländsk skatt 370

2.28 Förslag till lag om ändring i utsökningsregisterlagen

 (1986:617) 375

2.29 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om

 homosexuella sambor 376

2.30 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om

 Sveriges riksbank 378

2.31 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:532) om tillstånd

 för anställning på fartyg 379

2.32 Förslag till lag om upphävande av i lagen (1989:1035)

 om särskild insamling av uppgifter från

 bostadsrättsföreningar m.fl. 380

2.33 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen (1990:324) 381

2.34 Förslag till lag om upphävande av i lagen (1990:655)

 om återföring av obeskattade reserver 388

2.35 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild

 löneskatt på vissa förvärvsinkomster 389

2.36 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:661) om

 avkastningsskatt på pensionsmedel 392

2.37 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:676) om skatt på

 ränta på skogskontomedel m.m. 395

2.38 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:692) om upphä-

 vande av lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa

 sparformer 396

2.39 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:912) om ned-

 sättning av socialavgifter 398

2.40 Förslag till lag om ändring i begravningslagen (1990:1144)

400

2.41 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild

 premieskatt för grupplivförsäkringar, m.m. 401

2.42 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden

 till statsråden m.m. 402

2.43 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild

 inkomstskatt för utomlands bosatta 403

2.44 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:591) om särskild

 inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl.

406

2.45 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild

 löneskatt på pensionskostnader 408

2.46 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:701) om

 Konungariket Sveriges stadshypotekskassa 409

2.47 Förslag till lag om upphävande (1992:1352) om återföring

 av allmän investeringsreserv 410

2.48 Förslag till lag om upphävande av lagen (1992:1485)

 om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst

 vid 1994 och 1995 års taxeringar 411

2.49 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:672) om

 skattereduktion för utgifter för byggnadsarbeten på

 bostadshus 412

2.50 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:737) om

 bostadsbidrag 413

2.51 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om indivi-

 duellt pensionssparande 416

2.52 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:1519) om

 avdrag för kostnader för bilresor till och från

arbetsplatsen

 vid 1995 1997 års taxeringar 417

2.53 Förslag till lag om upphävande av i lagen (1993:1540)

 om återföring av skatteutjämningsreserv 418

2.54 Förslag till lag om ändring i ordningslagen (1993:1617) 419

2.55 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

 (1994:200) 420

2.56 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:308) om

 bostadstillägg till pensionärer 425

2.57 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:466) om särskilda

 tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet 427

2.58 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:760) om

 inkomst skatteregler vid ombildning av landshypoteks-

 institutionen 428

2.59 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:774) om

 beskattning av vinstutdelning vid 1995 års taxering

429

2.60 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekono-

 miska villkor för riksdagens ledamöter 430

2.61 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmän

 pensionsavgift 431

2.62 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt

 på energi 432

2.63 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:1852) om

 beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster

vid

 1996 1999 års taxeringar 433

2.64 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän

 löneavgift 434

2.65 Förslag till lag om upphävande av lagen (1995:1623) om

 skattereduktion för riskkapitalinvesteringar 435

2.66 Förslag till lag om upphävande av lagen (1996:725) om

 skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på

 bostadshus 436

2.67 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:761) om

 inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade

 bestämmelser om aktiekapitalets storlek 437

2.68 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:810) om

 registrering av riksdagsledamöters åtaganden och ekono-

 miska intressen 440

2.69 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1030) om

 underhållsstöd 441

2.70 Förslag till lag om upphävande av lagen (1996:1231) om

 skattereduktion för fastighetsskatt i vissa fall vid

 1997 2001 års taxeringar 443

2.71 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig

 förmögenhetsskatt 444

2.72 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:324) om

 begränsning av skatt 452

2.73 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen

 (1997:483) 454

2.74 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om

 inkomstgrundad ålderspension 466

2.75 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1620) om

 beskattning av valutakursreserv 469

2.76 Förslag till lag om ändring i bokföringslagen (1999:000)

471

2.77 Förslag till lag om Forskarskattenämnden 472

3 Ärendet och dess beredning 474

4 Lagförslagets allmänna inriktning 476

5 Omfattningen 481

6 Dispositionen 484

 6.1 En eller flera lagar 484

 6.2 Inkomstskattelagens indelning 486

7 Språkliga frågor 492

 7.1 Allmänna språkfrågor 492

 7.2 Vissa skatterättsliga uttryck 497

 7.2.1 Inkomst utgift, intäkt kostnad eller intäktspost-

 kostnadspost 497

 7.2.2 Resultat respektive överskott eller underskott 499

 7.2.3 Skall eller får dras av 500

 7.2.4 Kvantifierande uttryck 502

 7.2.5 Realisationsvinst eller kapitalvinst 505

 7.2.6 Egendom eller tillgång 506

 7.2.7 Omsättningstillgångar eller lagertillgångar 507

 7.2.8 Finansiella instrument värdepapper 508

 7.2.9 Aktier eller andelar 512

 7.2.10 Enskild näringsidkare och enskild närings-

 verksamhet 513

 7.2.11 Uttryck för skattemässig kontinuitet 514

 7.2.12 Benefika förvärv 515

8 Utlandsfrågor 517

 8.1 Nuvarande oklarheter 517

 8.2 Överväganden 518

9 Ikraftträdande och övergångsfrågor 520

 9.1 Ikraftträdande 520

 9.2 Övergångsbestämmelser 521

10 Följdändringar 524

11 Offentligfinansiella konsekvenser 527

Del 2

Författningskommentar

Del 3

Bilagor

Förkortningar

AvL Lagen (1996:761) om ändrade inkomstskatteregler m.m.

med anledning av ändrade bestämmelser om

aktiekapitalets storlek

ErFL Lagen (1990:663) om ersättningsfonder

ExmL Lagen (1993:1537) om expansionsmedel

FUL Lagen (1998:1603) om beskattningen vid fusioner,

fissioner och verksamhetsöverlåtelser

GBFL Bokföringslagen (1976:125)

IL Inkomstskattelagen

ILP Lagen (1999:000) om införande av inkomstskattelagen

KapUL Lagen (1994:775) om beräkning av kapitalunderlaget

vid beskattning av ägare i fåmansföretag

KL Kommunalskattelagen (1928:370)

KÖL Lagen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom koncerner

LAU Lagen (1993:1539) om avdrag för underskott i

näringsverksamhet

LSII Lagen (1999:199) om skatteregler för ersättning från

insättningsgaranti och investerarskydd

LSK Lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

NBFL Bokföringslagen (1999:000)

OL Lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid gräns-

överskridande omstruktureringar inom EG

PFL Lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

RFL Lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning

SAIL Lagen (1951:763) om statlig inkomstskatt på

ackumulerad inkomst

SBL Skattebetalningslagen (1997:483)

SHBL Lagen (1992:1643) om särskilda regler för beskattning

av inkomst från handelsbolag i vissa fall

SIL Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

SkkL Skogskontolagen

TL Taxeringslagen (1990:324)

UAL Lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av

bostad

UBA Lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten

UBL Uppbördslagen (1953:272)

UmkL Lagen (1979:611) om upphovsmannakonto

UPL Lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser

till underpris

ÅRL Årsredovisningslagen (1995:1554)

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. inkomstskattelag,

2. lag om ikraftträdande av inkomstskattelagen,

3. lag om ändring i miljöbalken,

4. lag om ändring i lagen (1927:77) om försäkringsavtal,

5. lag om ändring i lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

6. lag om ändring i lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomsttaxeringen,

7. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

8. lag om ändring i lagen (1962:382) angående införande av lagen

om allmän försäkring,

9 lag om ändring i lagen (1963:587) om inkomstbeskattning av

fideikommissbo, m.m.,

10. lag om ändring i lagen (1965:269) med särskilda bestämmelser om

kommuns och annan menighets utdebitering av skatt,

11. lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m.,

12. lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624),

13. lag om ändring i lagen (1972:266) om skatt på annonser och

reklam,

14. lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet

m.m.,

15. lag om upphävande lagen (1978:401) om exportkreditstöd,

16. lag om ändring i lagen (1978:880) om betalningssäkring för

skatter, tullar och avgifter,

17. lag om ändring i lagen (1979:412) om kommunala

indelningsdelegerad,

18. lag om ändring i lagen (1979:417) om utdebitering och utbetalning

av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och landsting,

19. lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

20. lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

21. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,

22. lag om ändring i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter,

23. lag om ändring i lagen (1984:409) om skatt på gödselmedel,

24. lag om ändring i lagen (1984:410) om skatt på

bekämpningsmedel,

25. lag om upphävande av lagen (1984:947) om beskattning av

utländska forskare vid tillfälligt arbete i Sverige,

26. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt,

27. lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt,

28. lag om ändring i utsökningsregisterlagen (1986:617),

29. lag om ändring i lagen (1987:813) om homosexuella sambor,

30. lag om ändring i lagen (1988:1385) om Sveriges riksbank,

31. lag om ändring i lagen (1989:532) om tillstånd för anställning på

fartyg,

32. lag om upphävande av lagen (1989:1035) om särskild insamling

av uppgifter från bostadsrättsföreningar m.fl.,

33. lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

34. lag om upphävande av lagen (1990:655) om återföring av obeskat-

tade reserver,

35. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster,

36. lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på

pensionsmedel,

37. lag om ändring i lagen (1990:676) om skatt på ränta på

skogskontomedel m.m.,

38. lag om ändring i lagen (1990:692) om upphävande av lagen

(1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer,

39. lag om ändring i lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgif-

ter,

40. lag om ändring i begravningslagen (1990:1144),

41. lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

grupplivförsäkringar, m.m.,

42. lag om ändring i lagen (1991:359) om arvoden till statsråden

m.m.,

43. lag om ändring i lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta,

44. lag om ändring i lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl.,

45. lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader,

46. lag om ändring i lagen (1992:701) om Konungariket Sveriges

stadshypotekskassa,

47. lag om upphävande av lagen (1992:1352) om återföring av allmän

investeringsreserv,

48. lag om upphävande av lagen (1992:1485) om beräkning av statlig

inkomstskatt på förvärvsinkomst vid 1994 och 1995 års

taxeringar,

49. lag om upphävande av lagen (1993:672) om skattereduktion för

utgifter för byggnadsarbeten på bostadshus,

50. lag om ändring i lagen (1993:737) om bostadsbidrag,

51. lag om ändring i lagen (1993:931) om individuellt pensionsspar-

ande

52. lag om upphävande av lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader

för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1995 1997 års

taxeringar,

53. lag om upphävande av lagen (1993:1540) om återföring av skatte-

utjämningsreserv,

54. lag om ändring i ordningslagen (1993:1617),

55. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

56. lag om ändring i lagen (1994:308) om bostadstillägg till

pensionärer,

57. lag om ändring i lagen (1994:466) om särskilda tvångsåtgärder i

beskattningsförfarandet,

58. lag om upphävande av lagen (1994:760) om inkomstskatteregler

vid ombildning av landshypoteksinstitutionen,

59. lag om upphävande av lagen (1994:774) om beskattning av vinst-

utdelning vid 1995 års taxering,

60. lag om ändring i lagen (1994:1065) om ekonomiska villkor för

riksdagens ledamöter,

61. lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift,

62. lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

63. lag om upphävande av lagen (1994:1852) om beräkning av statlig

inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1996 1999 års taxeringar,

64. lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,

65. lag om upphävande av lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar,

66. lag om upphävande av lagen (1996:725) om skattereduktion för

utgifter för byggnadsarbete på bostadshus,

67. lag om ändring i lagen (1996:761) om inkomstskatteregler m.m.

med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets

storlek,

68. lag om ändring i lagen (1996:810) om registrering av riksdags-

ledamöters åtaganden och ekonomiska intressen,

69. lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd,

70. lag om upphävande av lagen (1996:1231) om skattereduktion för

fastighetsskatt i vissa fall vid 1997 2001 års taxeringar,

71. lag om ändring i lagen (1997:323) om statlig förmögenhetsskatt,

72. lag om ändring i lagen (1997:324) om begränsning av skatt,

73. lag om ändring i skattebetalningslagen (1997:483),

74. lag om ändring i lagen (1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension,

75. lag om ändring i lagen (1998:1620) om beskattning av

valutakursreserv,

76. lag om ändring i bokföringslagen (1999:000), och

77. lag om forskarskattenämnden

2 Lagtext

2.1 Förslag till inkomstskattelag

Härigenom föreskrivs följande.

AVD. I INNEHÅLL OCH DEFINITIONER

1 kap. Grundläggande bestämmelser om kommunal och

statlig inkomstskatt

Innehåll

1 § I denna lag finns bestämmelser om kommunal och statlig

inkomstskatt.

I detta kapitel finns grundläggande bestämmelser samt hänvisningar. I

2 kap. finns definitioner av vissa begrepp samt förklaringar till hur vissa

termer och uttryck används i denna lag.

Skattskyldighet

2 § Bestämmelser om skattskyldighet finns i 3 7 kap.

Skatter

3 § Fysiska personer skall betala

1. kommunal inkomstskatt och statlig inkomstskatt på inkomster i

inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet (skatt på

förvärvsinkomster),

2. statlig inkomstskatt på inkomster i inkomstslaget kapital (skatt på

kapitalinkomster), och

3. statlig inkomstskatt på avsättning till expansionsfond (expan-

sionsfondsskatt).

Juridiska personer skall betala statlig inkomstskatt på inkomster i

inkomstslaget näringsverksamhet.

4 § Fysiska personer som är obegränsat skattskyldiga under någon del av

beskattningsåret skall betala kommunal inkomstskatt i form av

kommunalskatt till hemortskommunen och, om hemortskommunen ingår

i ett landsting, landstingsskatt till det landstinget. Vad som avses med

hemortskommun framgår av 65 kap. 3 §.

Fysiska personer som är begränsat skattskyldiga under hela

beskattningsåret skall betala kommunal inkomstskatt för gemensamt

kommunalt ändamål.

För sådana begränsat skattskyldiga fysiska personer med anknytning

till utländsk stats beskickning eller karriärkonsulat som avses i 3 kap.

17 § 2 4 tillämpas dock bestämmelserna i första stycket.

Underlaget för skatten

Fysiska personers skatt på förvärvsinkomster

5 § Fysiska personers skatt på förvärvsinkomster skall beräknas på den

beskattningsbara förvärvsinkomsten. Denna skall beräknas på följande

sätt.

Summan av överskott i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet

minskas med allmänna avdrag. Det återstående beloppet avrundas nedåt

till helt hundratal kronor och är den taxerade förvärvsinkomsten.

Från den taxerade förvärvsinkomsten dras 75 procent av sådana

avgifter enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift som avser

beskattningsåret, avrundat uppåt till helt hundratal kronor, samt

grundavdrag eller särskilt grundavdrag och sjöinkomstavdrag. Avdragen

skall göras i nu nämnd ordning. Det återstående beloppet är den beskatt-

ningsbara förvärvsinkomsten.

Fysiska personers skatt på kapitalinkomster

6 § Fysiska personers skatt på kapitalinkomster skall beräknas på

överskottet i inkomstslaget kapital.

Juridiska personers skatt

7 § Juridiska personers skatt skall beräknas på den beskattningsbara

inkomsten. Denna skall beräknas på följande sätt.

Överskottet i inkomstslaget näringsverksamhet minskas med allmänna

avdrag. Det återstående beloppet avrundas nedåt till helt tiotal kronor och

är den taxerade och den beskattningsbara inkomsten.

För sådana ideella föreningar och registrerade trossamfund som

uppfyller kraven i 7 kap. 7 § första stycket minskas den taxerade

inkomsten med grundavdrag. Det belopp som återstår är den

beskattningsbara inkomsten.

Bestämmelser för olika inkomstslag

8 § Bestämmelser om beräkning av resultatet i de olika inkomstslagen

finns för

 inkomstslaget tjänst i 10 12 kap.,

 inkomstslaget näringsverksamhet i 13 40 kap., och

 inkomstslaget kapital i 41 43 kap.

Gemensamma bestämmelser

9 § Bestämmelser om allmänna avdrag finns i 62 kap., om grundavdrag

och särskilt grundavdrag i 63 kap. och om sjöinkomstavdrag i 64 kap.

10 § Bestämmelser finns om

 vissa inkomster som är skattefria i 8 kap.,

 vissa utgifter som inte skall dras av i 9 kap.,

 kapitalvinster och kapitalförluster i 44 54 kap.,

 insättningsgaranti och investerarskydd i 55 kap.,

 fåmansföretag och fåmanshandelsbolag i 56 och 57 kap.,

 pensionsförsäkringar och pensionssparkonton i 58 kap.,

 pensionssparavdrag i 59 kap.,

 familjebeskattning i 60 kap., och

 värdering av inkomster i annat än pengar i 61 kap.

Skattens beräkning

11 § Bestämmelser om hur skatten skall beräknas samt om

skattereduktion för underskott av kapital, allmän pensionsavgift och

sjöinkomst finns i 65 kap. Bestämmelser om beräkningen av skatt på

ackumulerad inkomst finns i 66 kap.

Taxeringsår

12 § Taxeringsåret är det kalenderår då taxeringsbeslut om den årliga

taxeringen för ett beskattningsår skall meddelas enligt 4 kap. 2 §

taxeringslagen (1990:324).

Beskattningsår

Fysiska personer

13 § Beskattningsåret är för fysiska personer kalenderåret före taxerings-

året.

Om en enskild näringsidkare som är bokföringsskyldig enligt

bokföringslagen (1999:000) har ett räkenskapsår som inte sammanfaller

med kalenderåret och har följt bestämmelserna i 3 kap. bokföringslagen,

är beskattningsåret för näringsverksamheten i stället det räkenskapsår

som slutat närmast före taxeringsåret.

Inkomster i handelsbolag

14 § Inkomster i ett svenskt handelsbolag skall tas upp vid den taxering

då handelsbolaget skulle ha taxerats om det hade varit skattskyldigt. För

delägare som är fysiska personer gäller detta dock bara sådana inkomster

som inte skall tas upp i inkomstslaget kapital.

Juridiska personer

15 § Beskattningsåret är för juridiska personer det räkenskapsår som

slutat närmast före taxeringsåret. För näringsverksamhet som bokfö-

ringslagen (1999:000) inte tillämpas på är dock kalenderåret före

taxeringsåret alltid beskattningsår.

I 37 kap. 19 § finns bestämmelser om beskattningsåret vid kvalifice-

rade fusioner och fissioner.

Hänvisning till andra lagar

16 § Bestämmelser om

 skyldighet att lämna uppgifter till skattemyndigheten till ledning för

taxeringen finns i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter,

 förfarandet för att fastställa underlaget för skatten finns i

taxeringslagen (1990:324), och

 hur skatten bestäms, debiteras, redovisas och betalas finns i

skattebetalningslagen (1997:483).

17 § Bestämmelser om inkomstskatt till staten finns också i

 lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta,

 lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

artister m.fl.,

 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, och

 kupongskattelagen (1970:624).

2 kap. Definitioner och förklaringar

Var det finns definitioner och förklaringar

1 § I detta kapitel finns definitioner av vissa begrepp samt förklaringar

till hur vissa termer och uttryck används i denna lag. Det finns

definitioner och förklaringar också i andra kapitel.

Bestämmelser om betydelsen av följande begrepp, termer och uttryck

samt förklaringar till hur vissa termer och uttryck används finns i nedan

angivna paragrafer:

aktiebolag i 4 §

andelsbyte i 49 kap. 2 §

aktiv näringsverksamhet i 23 §

andelshus i 16 §

barn i 21 §

begränsat skattskyldig fysisk person i 3 kap. 17 §

begränsat skattskyldig juridisk person i 6 kap. 7 §

beskattningsår i 1 kap. 13 15 §§ och 37 kap. 19 §

byggnadsinventarier i 19 kap. 19 21 §§

delägare i fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag i 56 kap. 6 §

delägarrätt i 48 kap. 2 §

dödsbo i 4 kap., se också 3 §

egenavgifter i 26 §

europeisk ekonomisk intressegruppering (EEIG) i 5 kap. 2 §

fast driftställe i 29 §

fastighet i 6 §

fastighetsägare i 7 §

fission i 37 kap. 5 §

fordringsrätt i 48 kap. 3 och 4 §§

fusion i 37 kap. 3 §

fysisk person i 4 kap. 1 och 2 §§

fåmansföretag i 56 kap. 2, 3 och 5 §§

fåmanshandelsbolag i 56 kap. 4 och 5 §§

företagsledare i 56 kap. 6 §

försäkringsaktiebolag i 4 §

förvaltningsföretag i 24 kap. 14 §

förvärvsinkomst i 1 kap. 5 §

handelsbolag i 5 kap., se också 3 §

hyreshusenhet i 15 §

industrienhet i 15 §

inventarier i 18 kap. 1 §

investmentföretag i 39 kap. 15 §

juridisk person i 3 §

kapitalförsäkring i 58 kap. 2 §

kapitaltillgång i 25 kap. 3 §

kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget kapital i 41 kap. 2 §

kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget näringsverksamhet i

25 kap. 3 5 §

koncern (svensk) i 5 §

koncernintern andelsavyttring i 25 kap. 6 §

kooperativ förening i 39 kap. 21 §

kvalificerad andel i 57 kap. 4 6 §§

kvalificerad fission i 37 kap. 6 §,

kvalificerad fusion i 37 kap. 4 §

lagertillgång i 17 kap. 3 §

lantbruksenhet i 15 §

livförsäkringsföretag i 39 kap. 2 §

makar i 20 §

markanläggning i 20 kap. 2 §

markinventarier i 20 kap. 15 och 16 §§

marknadsvärdet i 61 kap. 2 §

marknadsnoterad delägarrätt eller fordringsrätt i 48 kap. 5 §

näringsbidrag i 29 kap. 2 och 3 §§

näringsbostadsrätt i 19 §

näringsfastighet i 14 §

närstående i 22 §

obegränsat skattskyldig fysisk person i 3 kap. 3 5 §

obegränsat skattskyldig juridisk person i 6 kap. 3 §

omkostnadsbelopp i 44 kap. 14 §

option i 44 kap. 12 §

passiv näringsverksamhet i 23 §

pension i 10 kap. 5 §

pensionsförsäkring i 58 kap. 2 §

pensionssparkonto i 58 kap. 21 §

prisbasbelopp i 27 §

privatbostad i 8 12 §§

privatbostadsfastighet i 13 §

privatbostadsföretag i 17 §

privatbostadsrätt i 18 §

rörelse i 24 §

sambor i 20 §

sjuk- eller olycksfallsförsäkring tecknad i samband med tjänst i

10 kap. 7 §

sjöinkomst i 64 kap. 3 och 4 §§

skadeförsäkringsföretag i 39 kap. 2 §

skattemässigt värde i 31 33 §§

småhus i 15 §

småhusenhet i 15 §

statslåneräntan i 28 §

svensk fordringsrätt i 48 kap. 3 §

svensk koncern i 5 §

Sverige i 30 §

taxeringsenhet i 15 §

taxeringsvärde i 15 §

taxeringsår i 1 kap. 12 §

termin i 44 kap. 11 §

underprisöverlåtelse i 23 kap. 3 §

utländsk fordringsrätt i 48 kap. 4 §

utländsk juridisk person i 6 kap. 8 §

utländskt bolag i 6 kap. 9 och 10 §§

uttagsbeskattning i 22 kap. 7 §

verksamhetsavyttring i 38 kap. 2 §

verksamhetsgren i 25 §

vinstandelslån i 24 kap. 5 §

återföring av avdrag i 34 §.

Utländska motsvarigheter

2 § De termer och uttryck som används omfattar också motsvarande

utländska företeelser om det inte anges eller framgår av sammanhanget

att bara svenska företeelser avses.

Första stycket gäller inte bestämmelser som avser staten, regeringen,

landsting, kommuner och kommunalförbund.

Juridisk person

3 § Bestämmelserna om juridiska personer skall inte tillämpas på

 dödsbon,

 svenska handelsbolag, eller

 juridiska personer som förvaltar samfälligheter och som avses i

6 kap. 6 § andra stycket.

Bestämmelserna om juridiska personer skall tillämpas också på

svenska värdepappersfonder.

Särskilda bestämmelser om dödsbon efter dem som var begränsat

skattskyldiga vid dödsfallet finns i 4 kap. 3 §.

Att bestämmelserna om svenska handelsbolag gäller också för euro-

peiska ekonomiska intressegrupperingar framgår av 5 kap. 2 §.

I vilka fall utländska associationer anses som juridiska personer

framgår av 6 kap. 8 §.

Aktiebolag

4 § Försäkringsaktiebolag räknas som aktiebolag.

Svensk koncern

5 § Med svensk koncern avses en sådan grupp av företag eller andra

näringsidkare som enligt någon svensk lag bildar en koncern.

Fastighet

6 § Byggnad räknas som fastighet även om den är lös egendom.

Detsamma gäller tillbehör till byggnad av det slag som avses i 2 kap. 2

och 3 §§ jordabalken, om de tillhör byggnadens ägare.

Vad som sägs om fastighet gäller också tomträtt.

Fastighetsägare

7 § Den som innehar, förvaltar eller nyttjar en fastighet på det sätt som

anges i 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) räknas som

fastighetsägare.

Privatbostad

8 § Med privatbostad avses ett småhus som till övervägande del används

eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående till honom

för permanent boende eller som fritidsbostad. Ett småhus som är inrättat

till bostad åt två familjer räknas som privatbostad om det till väsentlig

del används eller är avsett att användas av ägaren eller någon närstående

till honom för permanent boende eller som fritidsbostad.

Med privatbostad avses också en bostad som innehas av en delägare i

ett privatbostadsföretag och som till övervägande del används eller är

avsedd att användas av ägaren eller någon närstående till honom för

permanent boende eller som fritidsbostad. Med privatbostadsföretag

likställs vid tillämpning av detta stycke en motsvarande utländsk juridisk

person.

9 § Ett sådant småhus i utlandet som motsvarar ett småhus på en

lantbruksenhet räknas inte som privatbostad.

Ett sådant småhus på en lantbruksenhet som är inrättat till bostad åt

fler än två familjer räknas inte som privatbostad.

Om ägaren begär det räknas ett småhus på en lantbruksenhet inte som

privatbostad, om småhuset har en storlek om minst 400 kvadratmeter och

nybyggnadsår före år 1930. Med storlek avses detsamma som i 8 kap. 3 §

fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

10 § Frågan om en bostad skall räknas som privatbostad under ett visst

kalenderår skall bestämmas på grundval av förhållandena vid årets

utgång. Om bostaden överlåts under året, skall i stället förhållandena på

överlåtelsedagen vara avgörande.

11 § Om det inträffar något som gör att en bostad hos samma ägare inte

längre skall räknas som privatbostad, skall den ändå räknas som

privatbostad under det kalenderår då ändringen sker och det följande året,

om inte ägaren begär annat. Om bostaden övergår till en ny ägare under

kalenderåret därefter, skall den räknas som privatbostad för den gamle

ägaren under det året också, om han inte begär annat.

Första stycket tillämpas också om det, i samband med att en bostad

övergår till en fysisk person genom arv, testamente, gåva eller bodelning,

inträffar något som gör att bostaden inte längre skall räknas som

privatbostad.

12 § Ingår en bostad i ett dödsbo och var den vid dödsfallet en privat-

bostad, skall den räknas som privatbostad till och med det tredje

kalenderåret efter det kalenderår då dödsfallet inträffade, om bostaden

fortfarande är av sådant slag att den kan vara en privatbostad.

Privatbostadsfastighet

13 § Med privatbostadsfastighet avses, under förutsättning att småhuset

är en privatbostad,

1. småhus med mark som utgör småhusenhet,

2. småhus på annans mark, och

3. småhus med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet.

Med privatbostadsfastighet avses också tomtmark, om avsikten är att

bygga en privatbostad på den. I fråga om tomtmarken gäller vad som

sägs om privatbostad i 10 12 §§.

Näringsfastighet

14 § Med näringsfastighet avses en fastighet som inte är en privat-

bostadsfastighet.

Småhus, småhusenhet, hyreshusenhet, industrienhet,

lantbruksenhet, taxeringsenhet och taxeringsvärde

15 § Med småhus, småhusenhet, hyreshusenhet, industrienhet, lantbruks-

enhet och taxeringsenhet avses hus, fastigheter och enheter av de slag

som avses i fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

Med taxeringsvärde avses det värde som fastställs enligt fastighets-

taxeringslagen.

Andelshus

16 § Med andelshus avses en fastighet som ägs av tre eller flera, antingen

direkt eller genom ett svenskt handelsbolag, och som inrymmer eller är

avsedd att inrymma bostad i skilda lägenheter åt minst tre delägare.

Privatbostadsföretag

17 § Med privatbostadsföretag avses en svensk ekonomisk förening eller

ett svenskt aktiebolag vars verksamhet

1. till klart övervägande del består i att åt sina medlemmar eller del-

ägare tillhandahålla bostäder i byggnader som ägs av föreningen eller

bolaget, eller

2. uteslutande eller så gott som uteslutande består i att åt sina

medlemmar eller delägare tillhandahålla garage eller någon annan för

deras personliga räkning avsedd anordning i byggnader som ägs av

föreningen eller bolaget.

Privatbostadsrätt

18 § Med privatbostadsrätt avses en andel i ett privatbostadsföretag, om

den till andelen knutna bostaden är en privatbostad.

Näringsbostadsrätt

19 § Med näringsbostadsrätt avses en sådan andel i ett privatbostads-

företag som inte är en privatbostadsrätt.

Makar och sambor

20 § Bestämmelser om makar skall tillämpas också på sambor som

tidigare har varit gifta med varandra eller som har eller har haft

gemensamma barn.

Barn

21 § Styvbarn och fosterbarn räknas som barn.

Närstående

22 § Med närstående avses

 make,

 förälder,

 mor- och farförälder,

 avkomling och avkomlings make,

 syskon, syskons make och avkomling, och

 dödsbo som den skattskyldige eller någon av de tidigare nämnda

personerna är delägare i.

Styvbarn och fosterbarn räknas som avkomling.

Aktiv och passiv näringsverksamhet

23 § Med aktiv näringsverksamhet avses en näringsverksamhet i vilken

den som är skattskyldig för verksamheten har arbetat i inte oväsentlig

omfattning.

Annan näringsverksamhet anses som passiv näringsverksamhet.

Självständig näringsverksamhet som bedrivs utomlands anses alltid som

passiv näringsverksamhet.

Rörelse

24 § Med rörelse avses annan näringsverksamhet än innehav av kontanta

medel, värdepapper eller liknande tillgångar. Om kontanta medel,

värdepapper eller liknande tillgångar innehas som ett led i rörelsen,

räknas innehavet dock till rörelsen.

Verksamhetsgren

25 § Med verksamhetsgren avses sådan del av en rörelse som lämpar sig

för att avskiljas till en självständig rörelse.

Egenavgifter

26 § Bestämmelserna om egenavgifter skall tillämpas inte bara på egen-

avgift enligt 3 kap. lagen (1981:691) om socialavgifter utan också på

 särskild löneskatt enligt 2 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt

på vissa förvärvsinkomster, och

 allmän löneavgift enligt 2 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift.

Prisbasbelopp

27 § Med prisbasbelopp avses det prisbasbelopp som enligt 1 kap. 6 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring gällde för året före taxeringsåret.

Statslåneräntan

28 § Med statslåneräntan vid en viss tidpunkt avses den statslåneränta

som Riksgäldskontoret fastställt att gälla för den period under vilken

tidpunkten infaller.

Fast driftställe

29 § Med fast driftställe för näringsverksamhet avses en stadigvarande

plats för affärsverksamhet varifrån verksamheten helt eller delvis

bedrivs.

Uttrycket fast driftställe innefattar särskilt

 plats för företagsledning,

 filial,

 kontor,

 fabrik,

 verkstad,

 gruva, olje- eller gaskälla, stenbrott eller annan plats för utvinning av

naturtillgångar,

 plats för byggnads-, anläggnings- eller installationsverksamhet, och

 fastighet som är en lagertillgång i näringsverksamhet.

Om någon är verksam för en näringsverksamhet här i Sverige och har

fått och regelmässigt använder fullmakt att ingå avtal för verksamhetens

innehavare, anses fast driftställe också finnas här.

Fast driftställe anses däremot inte finnas i Sverige bara därför att

någon bedriver affärsverksamhet här genom förmedling av mäklare,

kommissionär eller någon annan oberoende representant, om detta ingår i

representantens vanliga näringsverksamhet.

Sverige

30 § Med Sverige avses Sveriges land- och sjöterritorium och varje annat

område utanför Sveriges territorialvatten inom vilket Sverige, i

överensstämmelse med folkrättens allmänna regler och avtal med

utländska stater, har rätt att utforska kontinentalsockeln och utvinna dess

naturtillgångar.

Skattemässigt värde

31 § Med skattemässigt värde på lagertillgångar, pågående arbeten,

kundfordringar och liknande tillgångar avses det värde som tillgången tas

upp till vid beräkningen av resultatet av en näringsverksamhet.

I fråga om fastigheter skall hänsyn tas till värdeminskningsavdrag som

har gjorts vid beskattningen men inte i räkenskaperna.

32 § Med skattemässigt värde på kapitaltillgångar avses det

omkostnadsbelopp som skulle ha använts om tillgången hade avyttrats.

I fråga om näringsfastigheter gäller följande avvikelser vid beräkning

av omkostnadsbeloppet. Förbättrande reparationer och underhåll som

avses i 45 kap. 13 § första stycket 1 skall inte räknas som

förbättringsutgift. Sådana gjorda värdeminskningsavdrag m.m. som avses

i 26 kap. 2 § första stycket 1 4 och som enligt bestämmelserna i 26 kap.

skall återföras vid en avyttring av fastigheten skall minska

anskaffningsutgiften. Bestämmelsen i 26 kap. 5 § och 45 kap. 16 § skall

inte tillämpas.

I fråga om näringsbostadsrätter gäller följande avvikelser vid

beräkning av omkostnadsbeloppet. Förbättrande reparationer och

underhåll som avses i 46 kap. 11 § första stycket 1 skall inte räknas som

förbättringsutgift.

33 § Med skattemässigt värde på inventarier avses anskaffningsvärdet

minskat med gjorda värdeminskningsavdrag och liknande avdrag.

Första stycket skall tillämpas på patent och andra sådana rättigheter

som räknas upp i 18 kap. 1 § andra stycket 1 även om de inte förvärvats

från någon annan.

Återföring

34 § Med återföring av ett avdrag avses att ett belopp som motsvarar ett

gjort avdrag tas upp som intäkt.

AVD. II SKATTSKYLDIGHET

3 kap. Fysiska personer

Innehåll

1 § Detta kapitel gäller för fysiska personer.

Det finns bestämmelser om

 obegränsat skattskyldiga i 3 16 §§,

 begränsat skattskyldiga i 17 21 §§, och

 skattskyldighet för överlåtna pensioner eller andra periodiska

inkomster i 22 och 23 §§.

För dödsbon finns särskilda bestämmelser i 4 kap.

I 7 kap. 21 § finns bestämmelser om att ägare av vissa fastigheter inte

är skattskyldiga för inkomst av fastigheten.

2 § Bestämmelser om skattskyldighet finns för

 delägare i svenska handelsbolag i 5 kap.,

 delägare i vissa samfälligheter i 6 kap. 6 § andra stycket, och

 delägare i andra utländska juridiska personer än utländska bolag i

6 kap. 13 16 §§.

Obegränsat skattskyldiga

Vilka som är obegränsat skattskyldiga

3 § Följande personer är obegränsat skattskyldiga:

1. Den som är bosatt i Sverige.

2. Den som stadigvarande vistas i Sverige.

3. Den som har väsentlig anknytning till Sverige och som tidigare har

varit bosatt här.

Första stycket gäller inte sådana personer med anknytning till utländsk

stats beskickning eller konsulat som enligt 17 § 2 4 är begränsat

skattskyldiga.

4 § Svensk medborgare som tillhör svensk beskickning hos utländsk stat,

svensk permanent delegation hos mellanstatlig organisation eller svenskt

karriärkonsulat eller i övrigt ingår i beskickningens, delegationens eller

konsulatets personal och som på grund av sin tjänst vistas utomlands är

obegränsat skattskyldig.

Första stycket gäller på motsvarande sätt en sådan persons make och

barn under 18 år, om maken eller barnet bor hos denne och är svensk

medborgare.

5 § Rektorn, generalsekreteraren, medlem av lärarkåren eller någon

annan som ingår i personalen vid Europeiska universitetsinstitutet är

obegränsat skattskyldig om

 artikel 12 i protokollet om Europeiska universitetsinstitutets

immunitet och privilegier till konventionen den 19 april 1972 om

grundandet av ett europeiskt universitetsinstitut skall tillämpas på

honom,

 han vid tidpunkten för tjänstetillträdet var obegränsat skattskyldig,

och

 han bara på grund av sin verksamhet i institutets tjänst vistas i en

annan stat inom Europeiska unionen.

Första stycket gäller på motsvarande sätt en sådan persons make som

inte utövar egen yrkesverksamhet och barn som personen har vårdnaden

om och underhåller.

En sådan person som avses i första eller andra stycket skall vid

tillämpning av ett skatteavtal mellan den stat där personen vistas och

Sverige anses ha hemvist i Sverige.

6 § I artikel 14 i protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet

och privilegier till fördraget den 8 april 1965 om upprättandet av ett

gemensamt råd och en gemensam kommission för Europeiska

gemenskaperna finns bestämmelser om var gemenskapernas tjänstemän

och de andra personer som artikeln enligt protokollet skall tillämpas på,

skall anses bosatta.

7 § För att avgöra om en person som tidigare har varit bosatt i Sverige

har väsentlig anknytning hit skall följande beaktas:

 om han är svensk medborgare,

 hur länge han var bosatt här,

 om han inte varaktigt är bosatt på en viss utländsk ort,

 om han vistas utomlands för studier eller av hälsoskäl,

 om han har en bostad här som är inrättad för åretruntbruk,

 om han har sin familj här,

 om han bedriver näringsverksamhet här,

 om han är ekonomiskt engagerad här genom att inneha tillgångar

som, direkt eller indirekt, ger honom ett väsentligt inflytande i

näringsverksamhet här,

 om han har en fastighet här, och

 liknande förhållanden.

Under fem år från den dag då en person har rest från Sverige anses han

ha väsentlig anknytning hit, om han inte visar att han inte har en sådan

anknytning. Detta gäller dock bara den som är svensk medborgare eller

som under minst tio år har varit bosatt i Sverige eller stadigvarande

vistats här.

Innebörden av obegränsad skattskyldighet

8 § Den som är obegränsat skattskyldig är skattskyldig för alla sina

inkomster i Sverige och från utlandet.

Undantag från skattskyldighet vid vistelse utomlands

9 § En obegränsat skattskyldig person som har anställning som innebär

att han vistas utomlands i minst sex månader, är inte skattskyldig för

inkomst av sådan anställning till den del inkomsten beskattas i

verksamhetslandet (sexmånadersregeln).

Om vistelsen utomlands under anställningen varar i minst ett år i

samma land, är den skattskyldige inte skattskyldig för inkomsten även

om denna inte beskattas i verksamhetslandet, om detta beror på

lagstiftning eller administrativ praxis i det landet eller annat avtal än

skatteavtal (ettårsregeln). Ettårsregeln gäller dock inte för anställningar

hos staten, landsting, kommuner eller församlingar inom Svenska kyrkan

annat än vid tjänsteexport.

10 § Kortare avbrott för semester, tjänsteuppdrag eller liknande som inte

infaller i början eller slutet av anställningen utomlands räknas in i den tid

för vistelse som anges i 9 §. Uppehåll i Sverige för sådana ändamål får

inte vara längre än att de motsvarar sex dagar för varje hel månad som

anställningen varar eller 72 dagar under ett och samma anställningsår.

11 § Sexmånadersregeln och ettårsregeln gäller inte för anställning

ombord på svenskt, danskt eller norskt luftfartyg.

12 § Sexmånadersregeln och ettårsregeln gäller inte heller för anställning

ombord på fartyg.

Den som har anställning ombord på ett utländskt fartyg som

huvudsakligen går i oceanfart är inte skattskyldig för inkomst av

anställningen om

 vistelsen utomlands varar i minst 183 dagar sammanlagt under en

tolvmånadersperiod, och

 arbetsgivaren är obegränsat skattskyldig.

Med oceanfart avses fart i utomeuropeiska farvatten med undantag för

fart på orter vid Medelhavet och Svarta havet, på Nordafrikas västkust

norr om 22 grader nordlig bredd, på Kanarieöarna och på ön Madeira.

13 § Om den skattskyldige när han började anställningen utomlands på

goda grunder kunde anta att han på grund av bestämmelserna i 9 § eller

12 § andra stycket inte skulle vara skattskyldig för inkomsten av

anställningen men det under anställningstiden inträffar sådana ändrade

förhållanden som medför att förutsättningar för undantag från

skattskyldighet inte finns, skall han ändå inte vara skattskyldig om de

ändrade förhållandena beror på omständigheter som han inte kunnat råda

över och en beskattning skulle framstå som uppenbart oskälig.

Undantag från skattskyldighet för anställda vid utländsk stats

beskickning eller konsulat

14 § En obegränsat skattskyldig person som tillhör en utländsk stats

beskickning eller karriärkonsulat i Sverige eller i övrigt ingår i

beskickningens eller konsulatets personal, är inte skattskyldig för

inkomst av sin tjänst hos den utländska staten.

15 § En utländsk honorärkonsul är inte skattskyldig för inkomst av sin

tjänst hos den utländska staten. Detta gäller oavsett om han är svensk

eller utländsk medborgare.

Undantag från skattskyldighet för medlemmar av kungahuset

16 § Medlemmar av kungahuset är inte skattskyldiga för anslag som

anvisas av staten.

Begränsat skattskyldiga

Vilka som är begränsat skattskyldiga

17 § Följande personer är begränsat skattskyldiga:

1. Den som inte är obegränsat skattskyldig.

2. Den som tillhör en utländsk stats beskickning eller karriärkonsulat i

Sverige eller i övrigt ingår i beskickningens eller konsulatets personal.

Detta gäller dock bara den som inte är svensk medborgare och var

begränsat skattskyldig när han kom att tillhöra beskickningen eller

konsulatet eller dess personal.

3. Make och barn under 18 år till en sådan person som avses i 2, om

maken eller barnet bor hos denne och inte är svensk medborgare.

4. Den som är personlig tjänare hos en sådan person som avses i 2, om

han bor hos denne och inte är svensk medborgare.

Innebörden av begränsad skattskyldighet

18 § Den som är begränsat skattskyldig är skattskyldig i

1. inkomstslaget näringsverksamhet för inkomst från ett fast driftställe

eller en fastighet i Sverige,

2. inkomstslaget näringsverksamhet för återförda avdrag på grund av

att en näringsbostadsrätt som innefattar nyttjanderätt till ett hus eller en

del av ett hus i Sverige avyttras eller blir privatbostadsrätt,

3. inkomstslaget näringsverksamhet för återförda avdrag för egen-

avgifter,

4. inkomstslaget kapital för ett positivt räntefördelningsbelopp som

avser ett fast driftställe eller en näringsfastighet i Sverige,

5. inkomstslaget kapital för löpande inkomster av en privatbostads-

fastighet eller en privatbostadsrätt i Sverige,

6. inkomstslaget kapital för kapitalvinst på en fastighet i Sverige eller

på en privat- eller näringsbostadsrätt som innefattar nyttjanderätt till ett

hus eller en del av ett hus i Sverige, och

7. inkomstslaget näringsverksamhet eller kapital för utdelning på

andelar i svenska ekonomiska föreningar.

Ersättning i form av sådan royalty eller periodvis utgående avgift för

att materiella eller immateriella tillgångar utnyttjas som skall räknas till

inkomstslaget näringsverksamhet skall anses som inkomst från ett fast

driftställe i Sverige, om ersättningen kommer från en näringsverksamhet

med ett fast driftställe här.

Skattskyldighet för inkomster som avses i första stycket 7 gäller inte

för sådana begränsat skattskyldiga personer som avses i 17 § 2 4.

19 § Den som är begränsat skattskyldig är skattskyldig för kapitalvinst på

sådana tillgångar och förpliktelser som avses i andra stycket, om han vid

något tillfälle under det kalenderår då avyttringen sker eller under de

föregående tio kalenderåren har varit bosatt i Sverige eller stadigvarande

vistats här. Skattskyldigheten gäller oavsett i vilket inkomstslag

kapitalvinsten skall tas upp. Skattskyldigheten gäller också belopp som

motsvarar en kapitalvinst och som enligt 51 kap. 3 och 4 §§ skall tas upp

i inkomstslaget näringsverksamhet.

Skattskyldigheten enligt första stycket omfattar

1. andelar i svenska aktiebolag, svenska handelsbolag och svenska

ekonomiska föreningar med undantag för andelar i privatbostadsföretag,

2. konvertibla skuldebrev och konvertibla vinstandelsbevis som getts

ut av svenska aktiebolag,

3. köp- och teckningsoptioner som utfärdats i förening med skuldebrev

av svenska aktiebolag, och

4. terminer och optioner som avser sådana tillgångar som anges i 1 3.

20 § En kapitalförlust och ett negativt räntefördelningsbelopp skall dras

av, om den som är begränsat skattskyldig skulle ha varit skattskyldig för

en motsvarande kapitalvinst respektive ett positivt räntefördelnings-

belopp.

Skattskyldighet enligt andra lagar

21 § Bestämmelser om ytterligare skattskyldighet finns i

 lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta,

 lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

artister m.fl., och

 kupongskattelagen (1970:624).

Skattskyldighet för överlåtna pensioner och periodiska inkomster

22 § Om en make överlåter en pensionsförsäkring eller en rätt enligt

pensionssparavtal genom bodelning under äktenskapet utan att det pågår

något mål om äktenskapsskillnad, är han i stället för förvärvaren

skattskyldig under hela sin livstid för de pensionsbelopp som faller ut.

Detta gäller dock inte om överlåtaren skulle ha haft rätt till avdrag för

periodiskt understöd till förvärvaren om han hade lämnat sådant.

23 § Om någon överlåter sin rätt till periodiskt understöd eller liknande

periodisk inkomst, är överlåtaren i stället för förvärvaren skattskyldig

för utfallande belopp. Detta gäller dock inte till den del överlåtaren skulle

ha haft rätt till avdrag för beloppet antingen såsom utgift för att förvärva

och bibehålla inkomster eller såsom periodiskt understöd, om han hade

betalat ut det.

Om överlåtaren är ett svenskt handelsbolag gäller första stycket för

delägarna i handelsbolaget.

4 kap. Dödsbon

Dödsåret

1 § Ett dödsbo är skattskyldigt för den dödes och dödsboets inkomster.

Det som skulle ha gällt för den döde enligt denna lag tillämpas under

dödsåret för dödsboet, om det inte finns särskilda bestämmelser för

dödsbon.

Senare beskattningsår

2 § För ett dödsbo efter en person som vid sin död var obegränsat

skattskyldig tillämpas för senare beskattningsår än dödsåret de

bestämmelser som gäller för obegränsat skattskyldiga fysiska personer,

om det inte finns särskilda bestämmelser för dödsbon.

3 § För ett dödsbo efter en person som vid sin död var begränsat

skattskyldig tillämpas för senare beskattningsår än dödsåret de

bestämmelser som gäller för utländska bolag.

5 kap. Svenska handelsbolag

1 § Svenska handelsbolag är inte själva skattskyldiga för sina inkomster.

Inkomsterna skall i stället beskattas hos delägarna.

2 § Att det som sägs i 1 § gäller också i fråga om europeiska ekonomiska

intressegrupperingar framgår av artikel 40 i rådets förordning (EEG) nr

2137/85 av den 25 juli 1985 om europeiska ekonomiska

intressegrupperingar (EEIG).

Vad som i övrigt sägs i denna lag om svenska handelsbolag samt om

delägare och andelar i dem, gäller vid beskattningen också i fråga om

europeiska ekonomiska intressegrupperingar samt för delägare respektive

andelar i dem.

3 § Varje delägare skall beskattas för så stort belopp som motsvarar hans

andel av handelsbolagets inkomst, oavsett om beloppet tas ut ur bolaget

eller ej.

När det gäller delägarnas skattskyldighet tillämpas

 3 kap. för fysiska personer,

 4 kap. för dödsbon, och

 6 kap. för juridiska personer.

6 kap. Juridiska personer

Innehåll

1 § Detta kapitel gäller för juridiska personer. Bestämmelserna i 6 §

andra stycket och 13 16 §§ gäller också för fysiska personer.

Det finns bestämmelser om

 obegränsat skattskyldiga i 3 6 §§,

 begränsat skattskyldiga i 7 18 §§, och

 skattskyldighet för överlåtna periodiska inkomster i 19 §.

I 7 kap. finns bestämmelser om undantag från skattskyldighet för vissa

stiftelser, ideella föreningar, registrerade trossamfund och andra juridiska

personer.

2 § Bestämmelser om skattskyldighet finns för

 delägare i svenska handelsbolag i 5 kap.,

 delägare i vissa samfälligheter i 6 § andra stycket, och

 delägare i andra utländska juridiska personer än utländska bolag i

13 16 §§.

Obegränsat skattskyldiga

Vilka som är obegränsat skattskyldiga

3 § Juridiska personer är obegränsat skattskyldiga om de på grund av sin

registrering eller, om registrering inte har skett, platsen för styrelsens säte

eller någon annan sådan omständighet är att anse som svenska juridiska

personer.

Innebörden av obegränsad skattskyldighet

4 § Den som är obegränsat skattskyldig är skattskyldig för alla sina

inkomster i Sverige och från utlandet.

Svenska värdepappersfonder

5 § Svenska värdepappersfonder är skattskyldiga för inkomst av till-

gångar som ingår i fonden.

Samfälligheter

6 § Svenska juridiska personer som har bildats enligt en författning eller

på liknande sätt för att förvalta en sådan marksamfällighet eller

regleringssamfällighet som är en särskild taxeringsenhet, är skattskyldiga

för samfällighetens inkomster enligt 4 §.

Svenska juridiska personer som har bildats för att förvalta andra

samfälligheter än sådana som avses i första stycket, är inte själva skatt-

skyldiga. Intäktsposterna och kostnadsposterna fördelas i stället på

delägarna i samfälligheten med belopp som för varje delägare motsvarar

hans andel.

Begränsat skattskyldiga

Vilka som är begränsat skattskyldiga

7 § Utländska juridiska personer är begränsat skattskyldiga.

8 § Med utländsk juridisk person avses en utländsk association om,

enligt lagstiftningen i den stat där associationen hör hemma,

1. den kan förvärva rättigheter och åta sig skyldigheter,

2. den kan föra talan inför domstolar och andra myndigheter, och

3. de enskilda delägarna inte fritt kan förfoga över associationens

förmögenhetsmassa.

Utländska juridiska personer delas in i utländska bolag och andra

utländska juridiska personer än utländska bolag.

9 § Med utländskt bolag avses en utländsk juridisk person som beskattas

i den stat där den hör hemma, om beskattningen är likartad med den som

gäller för svenska aktiebolag.

Bestämmelserna om utländska bolag skall tillämpas också på utländska

stater och utländska menigheter.

I 4 kap. 3 § finns bestämmelser om att de bestämmelser som gäller för

utländska bolag skall tillämpas på vissa dödsbon.

10 § Som utländskt bolag anses alltid en utländsk juridisk person som

hör hemma och är skattskyldig till inkomstskatt i någon av följande stater

med vilka Sverige har ingått skatteavtal, om personen omfattas av

avtalets regler om begränsning av beskattningsrätten och har hemvist i

denna stat enligt avtalet:

 Albanien,

 Amerikas förenta stater,

 Argentina,

 Bangladesh,

 Barbados,

 Belgien,

 Bolivia,

 Botswana,

 Brasilien,

 Bulgarien,

 Danmark,

 Egypten,

 Estland,

 Filippinerna,

 Finland,

 Frankrike,

 Gambia,

 Grekland,

 Indien,

 Indonesien,

 Irland,

 Island,

 Israel,

 Italien,

 Jamaica,

 Japan,

 Kanada,

 Kazakstan,

 Kenya,

 Folkrepubliken Kina,

 Republiken Korea,

 Kroatien,

 Lettland,

 Litauen,

 Luxemburg,

 Makedonien,

 Malta,

 Marocko,

 Mauritius,

 Mexiko,

 Namibia,

 Nederländerna,

 Norge,

 Nya Zeeland,

 Pakistan,

 Peru,

 Polen,

 Rumänien,

 Ryska federationen,

 Schweiz,

 Singapore,

 Slovakiska republiken,

 Slovenien,

 Sri Lanka,

 Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland,

 Sydafrika,

 Förenade republiken Tanzania,

 Tjeckiska republiken,

 Trinidad och Tobago,

 Tunisien,

 Turkiet,

 Tyskland,

 Ukraina,

 Ungern,

 Venezuela,

 Vietnam,

 Vitryssland,

 Zambia,

 Zimbabwe, och

 Österrike.

Innebörden av begränsad skattskyldighet

11 § Den som är begränsat skattskyldig är skattskyldig för

1. inkomst från ett fast driftställe eller en fastighet i Sverige,

2. inkomst på grund av att en näringsbostadsrätt som innefattar

nyttjanderätt till ett hus eller en del av ett hus i Sverige avyttras, och

3. inkomst i form av utdelning på andelar i svenska ekonomiska

föreningar.

Ersättning i form av royalty eller periodvis utgående avgift för att

materiella eller immateriella tillgångar utnyttjas skall anses som inkomst

från ett fast driftställe i Sverige, om ersättningen kommer från en

näringsverksamhet med ett fast driftställe här.

En kapitalförlust skall dras av, om den som är begränsat skattskyldig

skulle ha varit skattskyldig för en motsvarande kapitalvinst.

Andra utländska juridiska personer än utländska bolag

12 § Andra utländska juridiska personer än utländska bolag skall från

sina inkomster enligt 11 § dra av sådan del av inkomsterna som del-

ägarna beskattas för enligt 13 16 §§.

13 § En obegränsat skattskyldig fysisk eller juridisk person som är

delägare i en annan utländsk juridisk person än ett utländskt bolag är

skattskyldig i den utsträckning som framgår av 16 § för den utländska

juridiska personens inkomster under de förutsättningar som anges i 14

eller 15 §.

Innehav genom ett svenskt handelsbolag likställs med direkt innehav

vid tillämpning av 14 16 §§.

14 § Delägaren är skattskyldig, om delägaren beskattas för sin del av

inkomsterna i den stat där den juridiska personen hör hemma.

15 § Delägaren är skattskyldig, om vid utgången av året före

taxeringsåret

1. minst 10 procent av den juridiska personens kapital eller av röste-

talet för samtliga andelar i den juridiska personen innehades av delägaren

själv eller av en krets av personer som förutom delägaren består av

 närstående till delägaren om denne är en fysisk person, och

 juridiska personer som, direkt eller indirekt, innehades av delägaren

och av närstående till delägaren om denne är en fysisk person, samt

2. minst 50 procent av kapitalet eller röstetalet innehades eller

kontrollerades, direkt eller indirekt, av obegränsat skattskyldiga personer.

Om en delägare är skattskyldig enligt första stycket, är också övriga

delägare som ingår i den krets som anges i första stycket 1 skattskyldiga.

16 § Varje delägare som är skattskyldig enligt 13 15 §§ beskattas för så

stort belopp som motsvarar hans andel av den juridiska personens

inkomst, oavsett om beloppet tas ut ur den juridiska personen eller ej.

När det gäller delägarnas skattskyldighet tillämpas

 3 kap. för fysiska personer,

 4 kap. för dödsbon, och

 3 6 §§ för juridiska personer.

Dispens för utländsk stats fastighetsinkomst

17 § Regeringen får befria en utländsk stat från skattskyldighet för

inkomst av en fastighet som är avsedd för den utländska statens

beskickning eller konsulat i Sverige. Detta gäller dock bara om den

utländska staten åtar sig att medge motsvarande befrielse.

Skattskyldighet enligt andra lagar

18 § Bestämmelser om ytterligare skattskyldighet finns i

 lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

artister m.fl., och

 kupongskattelagen (1970:624).

Skattskyldighet för överlåtna periodiska inkomster

19 § Bestämmelserna i 3 kap. 23 § om skattskyldighet vid överlåtelse av

rätt till periodiskt understöd eller liknande periodisk inkomst gäller också

för juridiska personer.

7 kap. Vissa stiftelser, ideella föreningar, registrerade

trossamfund och andra juridiska personer

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om undantag från skattskyldighet

för

 staten, kommuner och pensionsstiftelser i 2 §,

 stiftelser i 3 6 §§,

 ideella föreningar i 7 13 §§,

 registrerade trossamfund i 14 §,

 vissa andra juridiska personer i 15 20 §§, och

 ägare av vissa fastigheter i 21 §.

I fråga om begränsat skattskyldiga gäller bestämmelserna de inkomster

som de är skattskyldiga för enligt 3 eller 6 kap.

Helt undantagna juridiska personer

2 § Helt undantagna från skattskyldighet är

1. staten,

2. landsting, kommuner och kommunalförbund, och

3. pensionsstiftelser enligt lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m.

I lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel finns

bestämmelser om avkastningsskatt för pensionsstiftelser.

Stiftelser

Skattskyldighet

3 § En stiftelse är skattskyldig bara för inkomst av sådan närings-

verksamhet som avses i 13 kap. 1 §, om stiftelsen uppfyller

 ändamålskravet i 4 §,

 verksamhetskravet i 5 §, och

 fullföljdskravet i 6 §.

En stiftelse som uppfyller kraven i första stycket är dock inte

skattskyldig för kapitalvinster och kapitalförluster.

Särskilda bestämmelser om pensionsstiftelser finns i 2 § och om vissa

andra stiftelser i 15 18 §§.

Ändamålskravet

4 § Stiftelsen skall ha till huvudsakligt ändamål att

1. främja vård och uppfostran av barn,

2. lämna bidrag för undervisning eller utbildning,

3. bedriva hjälpverksamhet bland behövande,

4. främja vetenskaplig forskning,

5. främja nordiskt samarbete, eller

6. stärka Sveriges försvar under samverkan med militär eller annan

myndighet.

Ändamålen får inte vara begränsade till vissa familjer eller bestämda

personer.

Verksamhetskravet

5 § Stiftelsen skall i den verksamhet som bedrivs uteslutande eller så gott

som uteslutande tillgodose sådant ändamål som anges i 4 §.

Fullföljdskravet

6 § Stiftelsen skall, sett över en period av flera år, bedriva en verksamhet

som skäligen motsvarar avkastningen av stiftelsens tillgångar.

Ideella föreningar

Skattskyldighet

7 § En ideell förening är skattskyldig bara för inkomst av sådan

näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 §, om föreningen uppfyller

 ändamålskravet i 8 §,

 verksamhetskravet i 9 §,

 fullföljdskravet i 10 12 §§, och

 öppenhetskravet i 13 §.

En förening som uppfyller kraven i första stycket är dock inte

skattskyldig för

1. kapitalvinster och kapitalförluster,

2. sådan inkomst som kommer från en självständig näringsverksamhet

eller en särskild förvaltningsenhet som avser fastighet, om inkomsten till

huvudsaklig del kommer från

 verksamhet som är ett direkt led i främjandet av sådana ändamål som

avses i 8 § eller som har annan naturlig anknytning till sådana ändamål,

eller

 verksamhet som av hävd utnyttjats som finansieringskälla för ideellt

arbete, eller

3. inkomst från innehav av en fastighet som tillhör föreningen och som

används i föreningens verksamhet på sådant sätt som anges i 3 kap. 4 §

fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

Särskilda bestämmelser om vissa ideella föreningar finns i 15 17 §§.

Ändamålskravet

8 § Föreningen skall ha till huvudsakligt syfte att främja sådana ändamål

som anges i 4 § eller andra allmännyttiga ändamål, såsom religiösa,

välgörande, sociala, politiska, idrottsliga, konstnärliga eller liknande

kulturella ändamål.

Ändamålen får inte vara begränsade till vissa familjers, föreningens

medlemmars eller andra bestämda personers ekonomiska intressen.

Verksamhetskravet

9 § Föreningen skall i den verksamhet som bedrivs uteslutande eller så

gott som uteslutande tillgodose sådana ändamål som anges i 8 §.

Fullföljdskravet

10 § Föreningen skall, sett över en period av flera år, bedriva en

verksamhet som skäligen motsvarar avkastningen av föreningens

tillgångar.

11 § Skattemyndigheten får medge undantag från fullföljdskravet i 10 §

för en förening som avser att förvärva en fastighet eller annan anläggning

som är avsedd för den ideella verksamheten. Detsamma gäller om en

förening avser att genomföra omfattande byggnads-, reparations- eller

anläggningsarbeten på en fastighet som används av föreningen.

Beslutet får avse högst fem beskattningsår i följd. Det får förenas med

villkor att föreningen skall ställa säkerhet eller liknande för den

inkomstskatt eller förmögenhetsskatt som föreningen kan bli skyldig att

betala på grund av omprövning av taxeringarna för de år som beslutet

avser, om det upphör att gälla enligt 12 §.

Skattemyndighetens beslut får överklagas hos Riksskatteverket.

Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

12 § Om föreningen inte inom föreskriven tid har genomfört den avsedda

investeringen eller inte har iakttagit något annat villkor i beslutet, är

föreningen skattskyldig som om undantaget inte hade medgetts.

Öppenhetskravet

13 § Föreningen får inte vägra någon inträde som medlem, om det inte

finns särskilda skäl för det med hänsyn till arten eller omfattningen av

föreningens verksamhet eller föreningens syfte eller annat.

Registrerade trossamfund

14 § Bestämmelserna om ideella föreningar i 7 13 §§ tillämpas också i

fråga om registrerade trossamfund.

Vissa andra juridiska personer

15 § Följande juridiska personer är skattskyldiga bara för inkomst av

sådan näringsverksamhet som avses i 13 kap. 1 §:

 sådana domkyrkor, lokalkyrkor eller dylikt som hör till Svenska

kyrkan, i deras egenskap av ägare till vissa tillgångar som är avsedda för

Svenska kyrkans verksamhet,

 sjukvårdsinrättningar som inte bedrivs i vinstsyfte,

 barmhärtighetsinrättningar, och

 hushållningssällskap med stadgar som har fastställts av regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämt.

En juridisk person som uppfyller kraven i första stycket är dock inte

skattskyldig för kapitalvinster och kapitalförluster.

16 § Följande juridiska personer är skattskyldiga bara för inkomst på

grund av innehav av fastigheter:

 akademier,

 allmänna undervisningsverk,

 sådana sammanslutningar av studerande vid svenska universitet och

högskolor som de studerande enligt lag eller annan författning är skyl-

diga att vara medlemmar i, samt samarbetsorgan för sådana samman-

slutningar med ändamål att sköta de uppgifter som sammanslutningarna

enligt författningen ansvarar för,

 regionala utvecklingsbolag som med stöd av 1 § lagen (1994:77) om

beslutanderätt för regionala utvecklingsbolag fått rätt att pröva frågor om

stöd till näringsidkare samt moderbolag till sådana utvecklingsbolag,

 allmänna försäkringskassor,

 arbetslöshetskassor,

 personalstiftelser som avses i lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m. och vars ändamål uteslutande är att lämna

understöd vid arbetslöshet, sjukdom eller olycksfall,

 stiftelser som bildats enligt avtal mellan organisationer av

arbetsgivare och arbetstagare med ändamål att lämna avgångsersättning

till friställda arbetstagare eller främja åtgärder till förmån för arbetstagare

som blivit uppsagda eller löper risk att bli uppsagda till följd av drifts-

inskränkning, företagsnedläggning eller rationalisering av företags

verksamhet eller med ändamål att lämna permitteringslöneersättning, och

 bolag eller annan juridisk person som uteslutande har till uppgift att

lämna permitteringslöneersättning.

17 § Följande juridiska personer är också skattskyldiga bara för inkomst

på grund av innehav av fastigheter:

 Aktiebolaget Svenska Spel,

 Aktiebolaget Trav och Galopp,

 Alva och Gunnar Myrdals stiftelse,

 Apotekarsocietetens stiftelse för främjande av farmacins utveckling

m.m.,

 Bokbranschens Finansieringsinstitut Aktiebolag,

 Dag Hammarskjölds minnesfond,

 Fonden för industriellt samarbete med u-länder,

 Fonden för svenskt-norskt industriellt samarbete,

 Handelsprocedurrådet,

 Industri- och nyföretagarfonden,

 Jernkontoret, så länge kontorets vinstmedel används till allmänt

nyttiga ändamål och utdelning inte lämnas till delägarna,

 Konung Carl XVI Gustafs 50-årsfond för vetenskap, teknik och

miljö,

 Nobelstiftelsen,

 Norrlandsfonden,

 Olof Palmes minnesfond för internationell förståelse och gemensam

säkerhet,

 SIS Standardiseringen i Sverige, så länge dess vinstmedel används

till allmänt nyttiga ändamål och utdelning inte lämnas till medlemmarna,

 Stiftelsen Industricentra,

 Stiftelsen industriellt utvecklingscentrum i övre Norrland,

 Stiftelsen Landstingens fond för teknikupphandling och produkt-

utveckling,

 Stiftelsen Produktionstekniskt centrum i Borås för tekoindustrin

PROTEKO,

 Stiftelsen Samverkan universitet/högskola och näringsliv i

Stockholm och de sex motsvarande stiftelserna med säte i Luleå, Umeå,

Uppsala, Linköping, Göteborg och[REDACTED_EFTERNAMN],

 Stiftelsen Svenska Filminstitutet,

 Stiftelsen Sveriges Nationaldag,

 Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet,

 Stiftelsen UV-huset,

 Stiftelsen ÖV-huset,

 Svenska bibelsällskapets bibelfond,

 Svenska kyrkans stiftelse för rikskyrklig verksamhet,

 Svenska skeppshypotekskassan,

 Svenska UNICEF-kommittén,

 Sveriges exportråd, och

 TCO:s internationella stipendiefond till statsminister Olof Palmes

minne.

18 § Bestämmelserna om begränsning i skattskyldigheten i 15 17 §§

tillämpas för stiftelser bara om fullföljdskravet i 6 § är uppfyllt. Om det

finns särskilda krav när det gäller verksamheten eller liknande, tillämpas

bestämmelserna om begränsning i skattskyldigheten bara om stiftelserna

i sin verksamhet uteslutande eller så gott som uteslutande uppfyller dessa

krav. När det anges att stiftelserna uteslutande skall bedriva viss

verksamhet gäller dock det.

19 § Understödsföreningar är skattskyldiga bara för inkomst på grund av

innehav av sådan fastighet som inte förvaltas i livförsäkringsverksamhet.

I lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel finns

bestämmelser om avkastningsskatt för understödsföreningar.

20 § Producentorganisationer är undantagna från skattskyldighet för

inkomst som avser marknadsreglering enligt lagen (1994:1709) om EG:s

förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken.

Ägare av vissa fastigheter

21 § Ägare av en sådan fastighet som avses i 3 kap. 2 § fastig-

hetstaxeringslagen (1979:1152) är inte skattskyldig för inkomst från

sådan användning av fastigheten som gör att byggnaden enligt 2 kap. 2 §

fastighetstaxeringslagen skall anses som annan specialbyggnad än

kommunikationsbyggnad, distributionsbyggnad eller reningsanläggning.

Ägare av en sådan fastighet som avses i 3 kap. 3 § fastighetstaxe-

ringslagen är inte skattskyldig för inkomst från sådan användning av

fastigheten som avses i den paragrafen.

Annan ägare av en sådan fastighet som avses i 3 kap. 4 §

fastighetstaxeringslagen än en sådan ideell förening eller ett sådant

registrerat trossamfund som uppfyller kraven i 7 § första stycket är inte

skattskyldig för inkomst av fastigheten i den utsträckning den används

för ändamål som avses i den paragrafen.

AVD. III SKATTEFRIA INKOMSTER OCH INTE

AVDRAGSGILLA UTGIFTER

8 kap. Inkomster som är skattefria

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om att vissa inkomster är skattefria

vid inkomstbeskattningen.

Arv, gåva m.m.

2 § Förvärv genom arv, testamente, gåva eller bodelning är skattefria.

Lotterivinster och tävlingsvinster

3 § Vinster i svenska lotterier eller vid vinstdragning på svenska premie-

obligationer är skattefria.

4 § Tävlingsvinster är skattefria om de

 inte hänför sig till anställning eller uppdrag,

 inte består av kontanter eller liknande, och

 avser minnesföremål eller har ett värde som inte överstiger tre

procent av prisbasbeloppet avrundat till närmaste hundratal kronor.

Stipendier

5 § Stipendier som är avsedda för mottagarens utbildning är skattefria.

Stipendier som är avsedda för andra ändamål är skattefria, om de

 inte är ersättning för arbete som har utförts eller skall utföras för

utbetalarens räkning, och

 inte betalas ut periodiskt.

Av 11 kap. 46 § framgår att Marie Curie-stipendier inte är skattefria.

Bestämmelser om vissa periodiska understöd som inte skall tas upp

som inkomst finns i 11 kap. 47 §.

Räntor

6 § Räntor enligt 22 § tredje stycket lagen (1993:737) om bostadsbidrag

är skattefria.

7 § Räntor på återbetald skatt, tull eller avgift enligt följande

bestämmelser är skattefria:

 61 § lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

 5 kap. 13 § lagen (1984:151) om punktskatter och prisregle-

ringsavgifter,

 40 och 42 §§ lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv-

ningsmyndigheter,

 33 § tullagen (1994:1550), och

 19 kap. 2 och 12 14 §§ skattebetalningslagen (1997:483).

8 § Räntor som enligt bestämmelserna i 3 kap. 23 § 3 och 4 lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter inte redovisas i

kontrolluppgifter är skattefria om de för den skattskyldige under

beskattningsåret sammanlagt inte uppgår till 500 kronor.

Barnbidrag

9 § Följande bidrag är skattefria:

 allmänt barnbidrag enligt lagen (1947:529) om allmänt barnbidrag,

 förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag,

 bidrag enligt lagen (1988:1463) om bidrag vid adoption av utländska

barn, och

 underhållsstöd enligt lagen (1996:1030) om underhållsstöd.

Bostadsbidrag

10 § Följande bidrag är skattefria:

 bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag,

 bostadstillägg enligt lagen (1994:308) om bostadstillägg till

pensionärer, och

 kommunalt bostadstillägg till handikappade.

Bistånd

11 § Bistånd enligt socialtjänstlagen (1980:620) och liknande

ersättningar är skattefria.

12 § Bistånd enligt lagen (1994:137) om mottagande av asylsökande

m.fl. är skattefria.

Introduktionsersättningar för flyktingar

13 § Introduktionsersättningar enligt lagen (1992:1068) om introduk-

tionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar är skattefria.

Ersättningar på grund av kapitalförsäkring

14 § Ersättningar som betalas ut på grund av kapitalförsäkring är

skattefria.

Ersättningar vid sjukdom och olycksfall m.m.

Försäkringsersättningar

15 § Ersättningar vid sjukdom eller olycksfall som betalas ut på grund av

en försäkring som inte tecknats i samband med tjänst är skattefria. Detta

gäller dock inte ersättningar

1. i form av pension,

2. i form av livränta, om inte annat följer av 11 kap. 37 §, eller

3. på grund av trafikförsäkring, ansvarsförsäkring eller

skadeståndsförsäkring om ersättningen avser förlorad inkomst som skulle

ha tagits upp som intäkt.

Med skadeståndsförsäkring avses en försäkring som ersätter den

försäkrade det skadestånd som han har rätt till för personskada vid

överfall och liknande.

Bestämmelser om sådana ersättningar i samband med sjukdom m.m.

som grundar sig på förvärvsinkomst finns i 11 kap. 30 §. Bestämmelser

om ersättningar som betalas ut på grund av avtalsgruppsjukförsäkring

finns i 11 kap. 20 § och 15 kap. 9 §.

Offentliga ersättningar

16 § Handikappersättning enligt 9 kap. 2 och 3 §§ lagen (1962:381) om

allmän försäkring och ersättning för merutgifter för resor enligt 3 kap.

7 a § samma lag är skattefria.

17 § Bidrag från en allmän försäkringskassa till handikappade eller till

föräldrar till handikappade barn för att skaffa eller anpassa motorfordon

är skattefria. Om bidraget betalas ut till en näringsidkare för närings-

verksamheten, tillämpas bestämmelserna om näringsbidrag i 29 kap.

18 § Hemsjukvårdsbidrag och hemvårdsbidrag som betalas ut av

kommunala eller landstingskommunala medel till en vårdbehövande är

skattefria.

19 § Assistansersättningar enligt lagen (1993:389) om assistansersättning

och ekonomiskt stöd till utgifter för personlig assistans enligt lagen

(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade är skattefria.

20 § Ersättningar vid dödsfall eller invaliditet genom statens riskgarantier

för anställda i utlandsstyrkan inom försvarsmakten är skattefria.

Ersättningar till arbetsgivare

21 § Ersättningar från en allmän försäkringskassa till arbetsgivare som

enligt 3 kap. 16 § andra eller tredje stycket lagen (1962:381) om allmän

försäkring har rätt att få arbetstagares sjukpenning från försäkringskassan

är skattefria, om lönen till arbetstagaren och andra utgifter för denne inte

skall dras av.

Ersättningar vid sakskador

22 § Försäkringsersättningar och andra ersättningar för skada eller

liknande på tillgångar är skattefria. Detta gäller dock inte till den del

 ersättningen avser tillgångar i näringsverksamhet eller på något annat

sätt avser en inkomst eller en utgift i näringsverksamhet, eller

 ersättningen betalas ut på grund av insättningsgaranti,

investerarskydd eller försäkring enligt 55 kap. och avser ersättning för

ränta eller för finansiella instrument.

I 45 kap. 26 § finns bestämmelser om att sådana belopp som avses i

första stycket i vissa fall beaktas vid beräkning av kapitalvinst på

fastighet.

23 § Ersättningar för förlust av eller skada på tillgångar när ett fartyg

förolyckats är skattefria, om ersättningarna lämnas från redare till

arbetstagare som har sjöinkomst.

Återbäring på grund av försäkring

24 § Återbäringar och andra utbetalningar av överskott på grund av en

försäkring är skattefria, om premien för försäkringen inte får dras av.

Detta gäller dock inte utbetalningar på grund av pensionsförsäkringar

eller sådana sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband

med tjänst.

Underhåll till patient eller till intagen

25 § Underhåll till patienter på sjukhus eller till intagna på

kriminalvårdsanstalt och liknande ersättningar är skattefria.

Begravningshjälp

26 § Begravningshjälp är skattefri. Som begravningshjälp behandlas inte

tjänstepension som avser tid efter den pensionsberättigades död.

Ersättningar vid inställelse i domstol

27 § Ersättningar som fastställs av domstol eller betalas av allmänna

medel till den som inställt sig inför domstol eller annan myndighet är

skattefria till den del ersättningen utgör reseersättning, traktamente eller

ersättning för tidsspillan. Detta gäller inte om inställelsen har skett

yrkesmässigt.

Bär-, svamp- och kottplockning

28 § Inkomster vid försäljning av vilt växande bär, svamp och kottar som

den skattskyldige har plockat själv är skattefria till den del de under ett

beskattningsår inte överstiger 5 000 kronor. Detta gäller inte om

plockningsverksamheten i sig utgör näringsverksamhet eller ersättningen

utgör lön eller liknande förmån i inkomstslaget tjänst.

Blodgivning m.m.

29 § Sedvanliga ersättningar till den som lämnat blod, modersmjölk eller

organ är skattefria.

Hittelön m.m.

30 § Följande ersättningar är skattefria:

 hittelön,

 ersättning till den som har räddat personer eller tillgångar i fara, och

 ersättning till den som har bidragit till att personer som har begått

brott avslöjas eller grips.

Ersättningar vid självförvaltning

31 § Ersättningar i form av avdrag på ordinarie hyra som en hyresgäst får

för att utföra enklare förvaltningsuppgifter på en hyresfastighet inom ett

öppet system för självförvaltning är skattefria, om de bestämts i en

förhandlingsöverenskommelse enligt hyresförhandlingslagen (1978:304)

eller i ett annat avtal mellan en hyresvärd och en eller flera hyresgäster.

Detta gäller dock bara till den del avdraget inte överstiger den egna

bostadens andel av den totala utgiften för dessa förvaltningsuppgifter och

under förutsättning att samtliga hyresgäster som deltar i

självförvaltningen får avdrag med samma belopp.

Vad som sägs i första stycket gäller i motsvarande utsträckning för

avdrag på avgifter i bostadsrättsföreningar, bostadsföreningar, bostads-

aktiebolag och liknande sammanslutningar.

9 kap. Utgifter som inte får dras av

Innehåll

1 '''' I detta kapitel finns bestämmelser om vissa utgifter som inte får dras

av.

Levnadskostnader m.m.

2 '''' Den skattskyldiges levnadskostnader och liknande utgifter får inte

dras av.

Utgifter för gåvor, premier för egna personliga försäkringar samt

avgifter till kassor, föreningar och andra sammanslutningar som den

skattskyldige är medlem i räknas som utgifter enligt första stycket.

3 '''' Periodiska understöd och liknande periodiska utbetalningar till

personer i den skattskyldiges hushåll får inte dras av.

Svenska allmänna skatter

4 § Svenska allmänna skatter får inte dras av. Som sådana skatter räknas

bland annat kommunal och statlig inkomstskatt, förmögenhetsskatt och

kupongskatt.

Utgifter för vissa skattefria inkomster

5 '''' Om en inkomst inte skall beskattas i Sverige på grund av ett skatte-

avtal eller sådan dispens som avses i 6 kap. 17 '''', får inte heller utgifter

för förvärv av inkomsten dras av.

Första stycket gäller dock inte utgifter som avser utdelning från ut-

ländska bolag till svenska juridiska personer, om utdelningen skulle ha

varit skattefri om också det utdelande bolaget varit svenskt.

Bär-, svamp- och kottplockning

6 '''' Utgifter i samband med plockning av vilt växande bär, svamp och

kottar får dras av bara till den del utgifterna överstiger sådana inkomster

som inte är skattefria enligt 8 kap. 28 ''''.

Räntor och avgifter

7 '''' Följande räntor och avgifter får inte dras av:

B räntor enligt 8 kap. 1 '''' studiestödslagen (1973:349),

B avgifter enligt 22 '''' tredje stycket lagen (1993:737) om bostads-

bidrag, och

B räntor enligt 36 '''' lagen (1996:1030) om underhållsstöd.

8 '''' Räntor på skatt, tull eller avgift enligt följande bestämmelser får inte

dras av:

B 52, 52 a och 55 '''''''' lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

B 5 kap. 12 '''' lagen (1984:151) om punktskatter och prisreglerings-

avgifter,

B 60 '''' fordonsskattelagen (1988:327),

B 31 '''' tullagen (1995:1550), och

B 19 kap. 2 och 4B9 '''''''' skattebetalningslagen (1997:483).

Dröjsmålsavgifter beräknade enligt lagen (1997:484) om dröjsmåls-

avgift får inte dras av.

Sanktionsavgifter

9 § Böter och offentligrättsliga sanktionsavgifter får inte dras av.

Mutor

10 § Utgifter för mutor eller andra otillbörliga belöningar får inte dras av.

Arbetsgivaransvar

11 '''' Belopp som en arbetsgivare är skyldig att betala enligt 12 kap. 1 §

skattebetalningslagen (1997:483) får inte dras av.

AVD. IV INKOMSTSLAGET TJÄNST

10 kap. Grundläggande bestämmelser för inkomstslaget

tjänst

Avgränsningen av inkomstslaget

1 § Till inkomstslaget tjänst räknas inkomster och utgifter på grund av

tjänst till den del de inte skall räknas till inkomstslaget

näringsverksamhet eller kapital.

Med tjänst avses

1. anställning,

2. uppdrag, och

3. annan inkomstgivande verksamhet av varaktig eller tillfällig natur.

Till inkomstslaget tjänst räknas alltid inkomster och utgifter vid

avyttring av sådana tillgångar som avses i 52 kap. om de inte skall räknas

till inkomstslaget näringsverksamhet och om

 tillgången eller materialet till denna förvärvats i huvudsak för att

bearbetas av den skattskyldige, eller

 det uppkommit en vinst som till övervägande del beror på att den

skattskyldige tillverkat eller bearbetat tillgången.

2 § Som tjänst behandlas rätt till

1. pension,

2. livränta, periodiska understöd eller liknande periodiska inkomster

som inte är ersättning för avyttrade tillgångar,

3. ersättning på grund av sådana sjuk- eller olycksfallsförsäkringar som

tecknats i samband med tjänst,

4. engångsbelopp på grund av personskada,

5. undantagsförmåner, och

6. sådana förmåner som avses i 11 kap. 31, 32, 34, 35 och 46 §§.

3 § Till inkomstslaget tjänst räknas

1. utdelningar och kapitalvinster på aktier m.m., i den utsträckning som

anges i 57 kap., i företag som är eller har varit fåmansföretag,

2. kapitalvinster på andelar i ett svenskt handelsbolag i den

utsträckning som anges i 50 kap. 7 §,

3. penninglån i strid med 12 kap. 7 § aktiebolagslagen (1975:1385)

eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.,

4. avskattning av pensionsförsäkring enligt bestämmelserna i 58 kap.

19 §, och

5. avskattning av pensionssparkonto enligt bestämmelserna i 59 kap.

33 §.

4 § Till inkomstslaget tjänst räknas inte

1. räntor på skulder för utbildning eller på andra skulder för tjänsten,

och

2. vad delägare i ett svenskt handelsbolag fått i lön från detta.

Till inkomstslaget tjänst räknas inte heller inkomster och utgifter på

grund av sådant fastighetsinnehav som enligt 1 kap. 5 § fastighets-

taxeringslagen (1979:1152) likställs med ägande vid beskattningen, även

om fastigheten innehas som en löneförmån.

Definitioner

Pension

5 § Med pension avses ersättningar som betalas ut

1. som inkomstpension, tilläggspension, premiepension och

premiepension till efterlevande enligt lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension,

2. som garantipension enligt lagen (1998:702) om garantipension,

3. på grund av tidigare tjänst på annat sätt än genom försäkring, eller

4. på grund av pensionsförsäkring eller återköp av sådan försäkring.

Med pension avses också ersättningar som betalas ut från pensions-

sparkonto

1. till pensionsspararen,

2. till förmånstagare på grund av förmånstagarförordnande,

3. till den som fått rätten till pension genom bodelning,

4. till make eller bröstarvinge på grund av att ett förmånstagar-

förordnande jämkats, eller

5. vid återbetalning enligt 13 kap. 4 § äktenskapsbalken.

I 58 kap. finns ytterligare bestämmelser om pensionsförsäkringar och

pensionssparkonton.

Periodiskt understöd

6 § Som periodiskt understöd behandlas varje utbetalning eller förmån

från stiftelser vars stadgar föreskriver att stiftelsens inkomster för all

framtid eller viss tid skall betalas ut till en viss familj, vissa familjer

eller

till bestämda personer.

Försäkring tecknad i samband med tjänst

7 § En sjuk- eller olycksfallsförsäkring anses ha tecknats i samband med

tjänst om arbetsgivaren skall betala premierna för försäkringen och

anmälan görs till försäkringsbolaget om att försäkringen tecknats i

samband med tjänst.

Beskattningstidpunkten

Intäkter

8 § Inkomster skall tas upp som intäkt det beskattningsår då de kan

disponeras eller på något annat sätt kommer den skattskyldige till del.

9 § Förmån av inrikes tågresor som värderas enligt 61 kap. 14 § skall tas

upp som intäkt det beskattningsår då den skattskyldige disponerar över

en handling eller dylikt som berättigar till resan.

10 § Förmån av drivmedel skall räknas till månaden efter den då

förmånen kommit den skattskyldige till del.

11 § Om den skattskyldige på grund av sin tjänst förvärvar värdepapper

på förmånliga villkor, skall förmånen tas upp som intäkt det

beskattningsår då förvärvet sker.

Om det som förvärvas inte är ett värdepapper utan innebär en rätt att i

framtiden förvärva värdepapper till ett i förväg bestämt pris eller i övrigt

på förmånliga villkor, tas förmånen upp som intäkt det beskattningsår då

rätten utnyttjas eller överlåts. Upphör den skattskyldige att vara

obegränsat skattskyldig skall förmånen tas upp det beskattningsår då

detta sker och till den del förmånen då kunnat utnyttjas. Blir den

skattskyldige åter obegränsat skattskyldig skall en förmån som beskattats

inte tas upp i den delen om förmånen därefter utnyttjas eller överlåts.

12 § Ytterligare bestämmelser om beskattningstidpunkt finns för

 avskattning av pensionsförsäkring i 58 kap. 19 §, och

 avskattning av pensionssparkonto i 59 kap. 33 §.

Kostnader

13 § Utgifter skall dras av som kostnad det beskattningsår då den skatt-

skyldige betalar dem eller på något annat sätt har kostnaderna.

Ytterligare bestämmelser om beskattningstidpunkten för verksamhet

som bedrivs självständigt finns i 12 kap. 37 §.

14 § Sådan särskild skatt eller avgift som ingår i slutlig skatt enligt

skattebetalningslagen (1997:483) skall dras av som kostnad det

beskattningsår då skatten debiteras.

15 § Om en skattskyldig som på grund av sin tjänst fått en sådan rätt

som avses i 11 § andra stycket, har betalat en ersättning för förmånen,

skall utgiften dras av som kostnad det beskattningsår då förmånen skall

tas upp som intäkt. Avdraget får dock inte överstiga förmånens värde.

Om rätten inte utnyttjas, skall utgiften dras av som kostnad det första

beskattningsår då rätten att förvärva värdepapper inte längre kan göras

gällande.

Resultatet

16 § Överskott eller underskott skall beräknas genom att intäktsposterna

minskas med kostnadsposterna.

Underskott som uppkommer vid beräkningen skall dras av som

kostnad det följande beskattningsåret.

11 kap. Vad som skall tas upp i inkomstslaget tjänst

Huvudregel

1 § Löner, arvoden, kostnadsersättningar, pensioner, förmåner och alla

andra inkomster som erhålls på grund av tjänst skall tas upp som intäkt,

om inte något annat anges i detta kapitel eller i 8 kap.

I inkomstslaget tjänst tillämpas bestämmelserna i inkomstslaget

näringsverksamhet om

 mervärdesskatt i 15 kap. 6 §, och

 återföring av avdrag för utländsk skatt i 16 kap. 18 §.

Bestämmelser om värdering av inkomster i annat än pengar finns i

61 kap.

Förmåner vid tjänsteresa och vid representation

2 § Förmån av kost på allmänna transportmedel vid tjänsteresa och

frukost på hotell eller liknande i samband med övernattning där under

tjänsteresa skall inte tas upp, om kosten obligatoriskt ingår i priset för

transporten eller övernattningen. Förmån av kost vid representation skall

inte heller tas upp. För intern representation gäller detta bara vid

sammankomster som är tillfälliga och kortvariga.

Förmån av försäkring som avser reseskydd under tjänsteresa skall inte

tas upp.

Förmåner i samband med fredsbevarande tjänst

3 § Förmån av kost och av hemresa för sådan personal som tjänstgör i

väpnad tjänst för fredsbevarande verksamhet utomlands skall inte tas

upp.

Förmåner till skattskyldiga med sjöinkomst

4 § Förmån av resa till eller från fartyg eller kostnadsersättning för

sådan resa skall inte tas upp hos skattskyldiga som har sjöinkomst och

som har fartyget som tjänsteställe. Detta gäller inte om fartyget är ett

passagerarfartyg som går i närfart med fastställd tidtabell. Vad som

avses med närfart framgår av 64 kap. 6 §.

5 § Förmån av logi ombord på fartyg skall inte tas upp hos skattskyldiga

som har sjöinkomst.

Tryggande av tjänstepension

6 § Arbetsgivarens utgifter enligt 28 kap. 3 § för att trygga pension skall

inte tas upp hos arbetstagaren.

Dator

7 § Förmån av att för privat bruk använda en datorutrustning som

arbetsgivaren tillhandahåller skall inte tas upp. Detta gäller dock bara

om förmånen väsentligen riktar sig till hela den stadigvarande perso-

nalen på arbetsplatsen.

Varor och tjänster av begränsat värde

8 § Förmån av en vara eller tjänst som en anställd får av arbetsgivaren

skall inte tas upp om

 varan eller tjänsten är av väsentlig betydelse för att den skattskyldige

skall kunna utföra sina arbetsuppgifter,

 förmånen är av begränsat värde för den anställde, och

 förmånen för den anställde inte utan svårighet kan särskiljas från

nyttan i anställningen.

Kläder

9 § Förmån av uniform och andra arbetskläder skall inte tas upp, om

förmånen avser kläder som är avpassade för tjänsten och inte lämpligen

kan användas privat.

Statsministerns tjänstebostad

10 § Statsministerns förmån av tjänstebostad skall inte tas upp, om

statsministern till sin privata disposition har en annan bostad som är

inrättad för permanentboende.

Personalvårdsförmåner

11 § Personalvårdsförmåner skall inte tas upp. Med personalvårds-

förmåner avses förmåner av mindre värde som inte är en direkt ersättning

för utfört arbete utan består av enklare åtgärder för att skapa trivsel i

arbetet eller liknande eller lämnas på grund av sedvänja inom det yrke

eller den verksamhet som det är fråga om.

Som personalvårdsförmåner räknas inte

1. rabatter,

2. förmåner som den anställde får byta ut mot kontant ersättning,

3. förmåner som inte riktar sig till hela personalen, eller

4. andra förmåner som den anställde får utanför arbetsgivarens

arbetsplatser genom kuponger eller något motsvarande betalningssystem.

12 § Som personalvårdsförmåner räknas bland annat sådana

förfriskningar och annan enklare förtäring i samband med arbetet som

inte kan anses som måltid. Hit räknas också möjlighet till enklare slag av

motion och annan friskvård som

 utövas inom en anläggning som regelbundet disponeras av arbets-

givaren eller av en personalstiftelse som är knuten till arbetsgivaren,

 utövas enligt abonnemang som tecknats av arbetsgivaren och betalas

direkt av denne till anläggningens innehavare,

 är av kollektiv natur, eller

 i andra fall i ringa omfattning utövas av den anställde.

Rabatter

13 § Personalrabatt vid köp av en vara eller tjänst från arbetsgivaren eller

något annat företag i samma koncern skall inte tas upp, om varan eller

tjänsten ingår i säljarens ordinarie utbud. Detta gäller dock inte om

rabatten

 är en direkt ersättning för utfört arbete,

 överstiger den största rabatt som en konsument kan få på affärs-

mässiga grunder,

 uppenbart överstiger den personalrabatt som är sedvanlig i

branschen, eller

 lämnas på sådant sätt som anges i 11 § 2 4.

Gåvor till anställda

14 § Följande förmåner skall inte tas upp:

1. julgåvor av mindre värde till anställda,

2. sedvanliga jubileumsgåvor till anställda, eller

3. minnesgåvor till varaktigt anställda, om gåvans värde inte överstiger

6 000 kronor och den ges i samband med att den anställde uppnår en viss

ålder eller efter viss anställningstid eller när en anställning upphör, dock

vid högst ett tillfälle förutom när anställningen upphör.

Första stycket gäller inte om en gåva lämnas i pengar.

Förvärv av aktier

15 § Förmånen för en anställd i ett aktiebolag att till ett lägre pris än

marknadsvärdet förvärva aktier i bolaget eller i ett annat bolag i samma

koncern skall inte tas upp, om

1. aktier enligt ett samtidigt erbjudande förvärvas på samma villkor

som för den anställde av andra än dels bolagets anställda och aktieägare,

dels anställda och aktieägare i andra bolag i samma koncern,

2. bolagets anställda och aktieägare samt anställda och aktieägare i

andra bolag i samma koncern inte sammanlagt förvärvar mer än 20

procent av det totala antalet utbjudna aktier, och

3. den anställde på grund av anställningen inte förvärvar aktier för ett

belopp som överstiger 30 000 kronor.

Beräkningen enligt första stycket 2 skall även omfatta sådana aktier för

vilka en aktieägare avyttrar sin företrädesrätt att förvärva aktier till andra

än de anställda och aktieägarna. Vad som sägs om aktier gäller också

konvertibla skuldebrev, vinstandelsbevis, skuldebrev förenade med

option och liknande värdepapper som ger innehavaren en rätt att förvärva

aktier.

Med anställda likställs styrelseledamöter och styrelsesuppleanter.

Rätt att förvärva värdepapper

16 § Har en sådan förmån i form av en rätt att i framtiden förvärva värde-

papper som avses i 10 kap. 11 § andra stycket helt eller delvis tjänats in

genom verksamhet utomlands, skall förmånen inte tas upp till den del

som den hade kunnat utnyttjas innan den skattskyldige blev obegränsat

skattskyldig. En förmån som utnyttjas här skall i första hand anses ha

tjänats in genom verksamhet utomlands.

Utbildning vid omstrukturering m.m.

17 § Förmån i form av utbildning eller annan åtgärd som är av väsentlig

betydelse för att den skattskyldige skall kunna fortsätta att förvärvsarbeta

skall inte tas upp hos den som riskerar att bli arbetslös på grund av

omstrukturering, personalavveckling eller liknande i arbetsgivarens

verksamhet.

Första stycket gäller inte förmån från fåmansföretag eller fåmans-

handelsbolag, om den anställde är företagsledare eller delägare i företaget

eller närstående till en sådan person. Om arbetsgivaren är en enskild

näringsidkare, gäller första stycket inte förmån till sådana anställda som

är närstående till arbetsgivaren.

Hälso- och sjukvård

18 § Förmån av hälso- och sjukvård eller tandvård skall inte tas upp om

förmånen avser

 vård i Sverige som inte är offentligt finansierad, och

 vård utomlands.

Följande förmåner skall inte heller tas upp

 läkemedel vid vård utomlands,

 företagshälsovård, förebyggande behandling eller rehabilitering,

 vaccination som betingas av tjänsten, och

 tandbehandling som har bedömts som nödvändig med hänsyn till

tjänstens krav för försvarsmaktens submarina eller flygande personal och

för andra med i huvudsak liknande arbetsförhållanden.

Grupplivförsäkringar m.m.

19 § Förmån av grupplivförsäkring skall inte tas upp.

Om en sådan förmån på grund av enskild tjänst är väsentligt förmån-

ligare än vad som gäller för statligt anställda, skall den dock tas upp till

den del den lämnas enligt förmånligare grunder än vad som gäller för

statligt anställda.

Ersättningar som en arbetsgivare betalar ut utan att försäkring har

tecknats för anställdas räkning och som motsvarar ersättning på grund av

grupplivförsäkring skall bara tas upp till den del beloppet väsentligt

överstiger vad som betalas ut för statligt anställda.

Gruppsjukförsäkringar

20 § Förmån av gruppsjukförsäkring enligt grunder som fastställts i

kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer skall inte

tas upp. Ersättning som betalas ut på grund av en sådan försäkring skall

däremot tas upp.

Ersättningar till UD- och SIPRI-anställda

21 § Utlandstillägg och liknande ersättningar och förmåner, såsom

bostadskostnadsersättning och förmån av bostad, till sådan personal vid

den svenska utrikesförvaltningen eller i svensk biståndsverksamhet som

är stationerad utomlands skall inte tas upp.

Ersättningar för ökade levnadskostnader eller för skolavgifter för barn

och förmån av bostad från Styrelsen för Stockholms internationella

fredsforskningsinstitut (SIPRI) skall inte tas upp av sådana forskare vid

SIPRI som

 är utländska medborgare,

 är kontraktsanställda på bestämd tid, och

 vid tidpunkten för anställningen hos SIPRI inte är bosatta i Sverige.

Ersättningar till utländska forskare

22 § Sådana ersättningar och förmåner som avses i 23 § och som lämnas

på grund av en tillfällig anställning eller ett tillfälligt uppdrag i Sverige

till en forskare som inte är svensk medborgare skall inte tas upp, om

 anställningen eller uppdraget avser kvalificerat forsknings- eller

utvecklingsarbete med sådan inriktning eller på sådan kompetensnivå att

det innebär betydande svårigheter att rekrytera inom landet, och

 forskaren omedelbart innan han började arbeta i Sverige var bosatt

och verksam utomlands eller vistades här en kortare tid för uppdrag inom

sitt verksamhetsområde utan att vara att anse som bosatt här.

Bestämmelserna i första stycket tillämpas bara under en tid av högst

två år eller, om det finns särskilda skäl, högst fyra år under en tioårs-

period.

Frågan om förutsättningarna enligt första stycket att inte ta upp sådana

ersättningar och förmåner är uppfyllda prövas av Forskarskattenämnden

enligt lagen (1999:000) om Forskarskattenämnden.

23 § Bestämmelserna i 22 § gäller

1. ersättning för utgifter som forskaren på grund av vistelsen i Sverige

har haft

 för bostad i Sverige,

 för flyttning till eller från Sverige,

 för egna och familjemedlemmars resor mellan Sverige och hem-

landet, och

 i form av avgifter för barns skolgång i Sverige, samt

2. förmån av bostad i Sverige.

Ersättningar för tjänstgöring hos det svenska totalförsvaret

24 § Dagpenning vid utbildning och tjänstgöring inom det svenska

totalförsvaret skall tas upp.

25 § Totalförsvarspliktigas dagersättningar och tillägg till sådana

ersättningar, naturaförmåner, fälttraktamenten, befattningspenningar,

utbildningspremier, utryckningsbidrag samt avgångsvederlag skall inte

tas upp.

Familjebidrag till totalförsvarspliktiga skall tas upp bara om bidraget

betalas ut i form av näringsbidrag. Familjebidrag anses tillfalla den

totalförsvarspliktige, även om bidraget betalas ut till någon annan.

Familjebidrag i form av näringsbidrag skall tas upp i inkomstslaget

tjänst, om näringen bedrivs av en juridisk person eller av ett svenskt

handelsbolag som den värnpliktige inte är delägare i, och i annat fall i

inkomstslaget näringsverksamhet.

Första och andra styckena tillämpas också för annan personal vid det

svenska totalförsvaret som avlönas enligt de grunder som gäller för

totalförsvarspliktiga.

Resa vid anställningsintervju

26 § Förmån av resa inom eller mellan Europeiska unionens

medlemsländer eller EES-länderna till eller från anställningsintervju skall

inte tas upp. Detta gäller också ersättning för sådan resa till den del

ersättningen inte överstiger utgifterna för resan och, när det gäller resa

med egen bil, inte överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §.

Flyttningsersättningar

27 § Ersättning för utgifter för flyttning när en skattskyldig på grund av

byte av verksamhetsort flyttar till en ny bostadsort skall inte tas upp, om

ersättningen betalas av allmänna medel eller av arbetsgivaren. Om

ersättningen för utgifter för flyttning också omfattar ersättning för

körning med egen bil, skall denna ersättning dock tas upp som intäkt till

den del den överstiger avdragsbeloppet enligt 12 kap. 27 §.

Som utgift för flyttning räknas utgifter för emballering, packning,

transport och uppackning av den skattskyldiges och hans familjs bohag

och övriga lösa saker, transport av den skattskyldige och hans familj från

den gamla till den nya bostadsorten samt liknande utgifter. Som utgift för

flyttning räknas däremot inte andra utgifter i samband med flyttningen

såsom utgifter för resor till och från arbetsplatsen, hemresor, dubbel

bosättning och förlust vid försäljning av bostad eller andra tillgångar.

Flyttningsbidrag som lämnas av arbetsmarknadsmyndigheter skall inte

tas upp.

Ersättningar till företrädare i Europaparlamentet

28 § De fasta resekostnads- och traktamentsersättningar som Europa-

parlamentet betalar till sina företrädare där skall tas upp bara till den del

ersättningen kan antas väsentligt överstiga de utgifter som den är avsedd

att täcka.

Ersättningar vid arbetskonflikt

29 § Ersättningar vid arbetskonflikt till en arbetstagare från den

organisation som han tillhör skall inte tas upp.

Sjukpenning

30 § Följande ersättningar i samband med sjukdom m.m. skall tas upp

om de grundar sig på förvärvsinkomst på grund av tjänst:

1. sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring,

2. sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, lagen

(1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt

personskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till

sjömän,

3. ersättning enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön,

4. smittbärarpenning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smitt-

bärare, och

5. ersättningar enligt andra lagar eller författningar vid sjukdom eller

olycksfall i arbete eller i samband med militärtjänstgöring.

Föräldrapenning och vårdbidrag

31 § Följande ersättningar i samband med vård av närstående skall tas

upp:

1. föräldrapenningförmåner och vårdbidrag enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring, och

2. ersättningar enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för

närståendevård.

Vårdbidrag skall dock inte tas upp till den del det utgör ersättning för

merutgifter.

32 § Särskilt pensionstillägg enligt lagen (1990:773) om särskilt

pensionstillägg till ålderspension för långvarig vård av sjukt och

handikappat barn skall inte tas upp.

Ersättningar vid utbildning och arbetslöshet

Utvecklingsersättningar till ungdomar

33 § Utvecklingsersättningar enligt lagen (1997:1268) om kommuners

ansvar för ungdomar mellan 20 och 24 år skall inte tas upp.

Studiestöd

34 § Följande ersättningar i samband med studier skall tas upp:

1. korttidsstudiestöd och vuxenstudiebidrag enligt studiestödslagen

(1973:349),

2. sådant utbildningsbidrag för doktorander som avses i 4 kap. 3 §

studiestödslagen,

3. vuxenstudiebidrag enligt lagen (1983:1030) om särskilt vuxen-

studiestöd för arbetslösa,

4. särskilt utbildningsbidrag och timersättning vid vuxenutbildning för

psykiskt utvecklingsstörda (särvux) enligt 1 kap. 3 a § vuxenutbildnings-

lagen (1984:1118), och

5. ersättning till deltagare i teckenspråksutbildning för vissa föräldrar

(TUFF).

Studiestöd enligt 3, 4 och 6 kap. studiestödslagen samt studielån enligt

7 kap. samma lag skall inte tas upp.

Bidrag till deltagare i arbetsmarknadsutbildning m.fl.

35 § Särskilda bidrag till deltagare i yrkesinriktad rehabilitering och i

arbetsmarknadsutbildning eller till andra som är likställda med dem när

det gäller rätt till sådana bidrag skall inte tas upp, om bidragen avser

ersättning för utgifter för nattlogi eller resor m.m.

Statliga bidrag för resor, kost eller logi eller merutgifter på grund av

funktionshinder som lämnas till elever i utbildning för döva eller

hörselskadade eller i utbildning som är speciellt anpassad för svårt

rörelsehindrade ungdomar (Rh-anpassad utbildning) skall inte tas upp.

Ersättningar vid arbetslöshet

36 § Följande ersättningar i samband med arbetslöshet skall tas upp:

1. dagpenning från svensk arbetslöshetskassa, och

2. statsbidrag som motsvarar dagpenning vid arbetsmarknads-

utbildning och som lämnas till den som startar egen näringsverksamhet

för att han som startar verksamheten skall kunna försörja sig under

inledningsskedet,

3. ersättning vid generationsväxling, och

4. dagpenning som betalas ut enligt bestämmelser som meddelats av

regeringen eller av statlig myndighet till deltagare i

arbetsmarknadsutbildning och till andra som är likställda med dem när

det gäller rätt till sådan dagpenning.

Livräntor

37 § Följande gäller för livräntor vid sjukdom eller olycksfall på grund

av försäkringar som inte har tecknats i samband med tjänst och inte heller

är trafikförsäkring, ansvarsförsäkring, obligatorisk försäkring enligt

lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller försäkring enligt lagen

(1976:380) om arbetsskadeförsäkring. Som intäkt skall den del av

livräntans belopp tas upp som framgår av följande tabell, nämligen om

livräntetagaren under beskattningsåret fyllt:

högst 35 år 80 %

36 till och med 47 år 70 %

48 56 år 60 %

57 63 år 50 %

64 69 år 40 %

70 76 år 30 %

77 86 år 20 %

minst 87 år 10 %

Andra livräntor på grund av personskada än sådana som avses i första

stycket skall tas upp till den del de avser ersättning för förlorad inkomst

som skulle ha tagits upp som intäkt eller för förlorat underhåll.

Engångsbelopp

38 § Om engångsbelopp på grund av personskada avser ersättning för

framtida förlust av inkomst som skulle ha tagits upp som intäkt, skall

60 procent av beloppet tas upp. Om någon får två eller flera sådana

belopp till följd av samma personskada, gäller detta för varje belopp. För

samma personskada får dock den del som inte tas upp som intäkt inte

överstiga 15 prisbasbelopp för det år som engångsbeloppet kunde

disponeras.

39 § Om en livränta eller del av en livränta som betalas till följd av

personskada och som skall tas upp som intäkt byts ut mot ett

engångsbelopp, tillämpas bestämmelserna i 38 §. Vid utbyte av annan

livränta eller del av en livränta som skall tas upp som intäkt skall hela

engångsbeloppet tas upp.

Engångsbelopp vid andra utbyten av en livränta eller del av en livränta

än sådana som avses i första stycket skall inte tas upp. Detta gäller också

engångsbelopp vid utbyte av sådan livränta som avses i 37 § första

stycket.

Barnpension

40 § Barnpension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring skall

bara tas upp till den del pensionen för varje månad överstiger en tolftedel

av 40 procent av prisbasbeloppet eller, vid pension efter båda föräldrarna,

80 procent av prisbasbeloppet. Detta gäller också efterlevandelivränta

enligt annan författning till den del livräntan enligt 17 kap. 2 § lagen om

allmän försäkring medfört minskning av en sådan del av barnpensionen

som inte skall tas upp.

Ersättningar från arbetsgivare som står självrisk

41 § Ersättning som betalas ut på annat sätt än i form av pension eller

livränta från arbetsgivare när denne står självrisk enligt lagen (1954:243)

om yrkesskadeförsäkring eller lagen (1976:380) om arbetsskade-

försäkring behandlas på samma sätt som försäkringsersättningar enligt

sistnämnda lag.

Ersättningar för sjukvårdsutgifter

42 § Ersättning för utgifter för sjukvård utomlands eller inom den icke

offentligt finansierade vården i Sverige skall tas upp bara om

ersättningen betalas i form av livränta på grund av sjuk- eller

olycksfallsförsäkringar som tecknats i samband med tjänst.

Utländska pensionsförsäkringar

43 § Pension från en sådan försäkring som enligt 58 kap. 5 § anses som

pensionsförsäkring skall inte tas upp till den del den skattskyldige

1. inte fått göra avdrag för premier som han betalat för försäkringen,

eller

2 förmånsbeskattats för försäkringen utan att ha fått göra ett

motsvarande avdrag.

Första stycket gäller inte till den del avdrag inte fått göras på grund av

bestämmelserna i 59 kap. 3 11 och 17 §§.

Vid tillämpning av denna paragraf beaktas avdrag och beskattning

både i Sverige och utomlands. Med avdrag likställs skattereduktion eller

liknande skattelättnad utomlands.

Egenavgifter

44 § I 12 kap. 36 § och 62 kap. 5 § finns bestämmelser om ändrad

debitering och återföring av avdrag för egenavgifter och i 62 kap. 6 §

bestämmelser om ändrad debitering av utländska

socialförsäkringsavgifter.

Förbjudna lån

45 § Om penninglån har lämnats i strid med 12 kap. 7 § aktiebolagslagen

(1975:1385) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensions-

utfästelse m.m., skall lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller

hos en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är

låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta.

Marie Curie-stipendier

46 § Forskarstipendium (Marie Curie-stipendium) som ges ut direkt eller

indirekt av Europeiska gemenskaperna skall tas upp.

Periodiska understöd

47 § Periodiska understöd eller liknande periodiska inkomster skall inte

tas upp till den del givaren enligt 9 kap. 3 § eller 62 kap. 7 § inte får dra

av det utbetalade beloppet.

Som inkomst skall inte heller tas upp sådana periodiska understöd som

betalas ut från en stiftelse som är undantagen från skattskyldighet enligt

7 kap. 3 6 §§ eller från en ideell förening som har till uppgift att främja

de ändamål som anges i 7 kap. 4 §, om föreningen uppfyller övriga

villkor i 7 kap. 7 13 §§ för undantag helt eller delvis från

skattskyldighet. Detta gäller dock bara om utbetalningen görs för att

fullfölja något av de ändamål som anges i 7 kap. 4 §.

12 kap. Vad som skall dras av i inkomstslaget tjänst

Huvudregel

1 § Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall dras av som

kostnad om inte något annat anges i detta kapitel eller i 9 eller 60 kap.

I detta kapitel finns bestämmelser om att också vissa andra utgifter

som har samband med tjänsten skall dras av.

I inkomstslaget tjänst tillämpas bestämmelserna i inkomstslaget

näringsverksamhet om

 avdrag för utgifter för representation i 16 kap. 2 §,

 mervärdesskatt i 16 kap. 16 §, och

 avdrag för utländsk skatt i 16 kap. 18 och 19 §§.

Inskränkningar i avdragsrätten

Beloppsgränser

2 § Utgifter som avses i följande paragrafer skall dras av utan någon

beloppsmässig begränsning, nämligen utgifter

 vid tjänsteresor enligt 5 17 §§,

 vid tillfälligt arbete på annan ort eller vid dubbel bosättning enligt

18 22 och 31 §§,

 för hemresor enligt 24 och 31 §§,

 för egenavgifter enligt 36 §, och

 i hobbyverksamhet enligt 37 §.

Första stycket gäller också i fråga om utgifter för resor i tjänsten som

företas med annat transportmedel än egen bil eller förmånsbil.

Utgifter för inställelseresor enligt 25 § och för resor mellan bostaden

och arbets- och utbildningsplatsen enligt 26 31 §§ skall dras av bara till

den del kostnaderna under beskattningsåret sammanlagt överstiger

7 000 kronor. Övriga utgifter skall dras av bara till den del kostnaderna

under beskattningsåret sammanlagt överstiger 1 000 kronor.

Utgifter för vissa skattefria ersättningar

3 § Om den skattskyldige får sådan ersättning som enligt 11 kap. 21 eller

28 § inte skall tas upp, får de utgifter som ersättningen är avsedd att täcka

inte dras av.

Om den skattskyldige får sådant skattefritt bidrag vid utbildning eller

arbetslöshet som avses i 11 kap. 27 § tredje stycket, 34 § andra stycket

och 35 §, får de utgifter som bidraget är avsett att täcka inte dras av.

Utgifter som täcks av sådana ersättningar till utländska forskare som

enligt 11 kap. 22 och 23 §§ inte skall tas upp, får inte heller dras av.

Skattskyldiga med sjöinkomst

4 § Skattskyldiga som har sjöinkomst har inte rätt till avdrag som avses

i 6 24 §§ vid tjänstgöring ombord. Sådana skattskyldiga anses ha sitt

tjänsteställe på det fartyg där de arbetar.

Tjänsteresor med egen bil eller förmånsbil

5 § Utgifter för tjänsteresor med egen bil skall dras av med 1 krona och

50 öre för varje kilometer.

Om en skattskyldig använder sin förmånsbil för tjänsteresor och

betalar samtliga utgifter för drivmedel som är förenade med resorna,

skall utgifter för dieselolja dras av med 50 öre för varje kilometer och

utgifter för annat drivmedel med 80 öre för varje kilometer.

Ökade levnadskostnader vid tjänsteresor

Övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten

6 § Ökade levnadskostnader som den skattskyldige har på grund av att

han i tjänsten vistas utanför sin vanliga verksamhetsort, skall dras av i

den utsträckning som följer av 7 17 §§. Avdrag skall göras bara vid resor

som är förenade med övernattning utanför den vanliga verksamhetsorten.

Som ökade levnadskostnader räknas utgifter för logi, ökade utgifter för

måltider samt diverse småutgifter.

När arbetet utanför den vanliga verksamhetsorten varit förlagt till

samma ort under mer än tre månader i en följd, gäller inte längre

bestämmelserna i första stycket. I stället bedöms rätten till avdrag för

ökade levnadskostnader enligt bestämmelserna om tillfälligt arbete i 18

22 §§. En tjänsteresa anses pågå i en följd om den inte bryts av uppehåll

som beror på att arbetet förläggs till en annan ort under minst fyra

veckor.

Med arbetsgivare likställs annan som betalar ut traktamente, om den

huvudsakliga delen av arbetet utförs för honom.

Vanlig verksamhetsort och tjänsteställe

7 § Med vanlig verksamhetsort avses ett område inom 50 kilometer från

den skattskyldiges tjänsteställe.

Som vanlig verksamhetsort behandlas också ett område inom 50

kilometer från den skattskyldiges bostad.

8 § Tjänstestället är den plats där den skattskyldige utför huvuddelen av

sitt arbete. Utförs detta under förflyttning eller på arbetsplatser som

hela tiden växlar, anses i regel den plats där den skattskyldige hämtar

och lämnar arbetsmaterial eller förbereder och avslutar sina

arbetsuppgifter som tjänsteställe.

Om arbetet pågår en begränsad tid på varje plats enligt vad som gäller

för vissa arbeten inom byggnads- och anläggningsbranschen och lik-

nande branscher, anses bostaden som tjänsteställe.

För reservofficerare anses bostaden som tjänsteställe. Detsamma gäller

för nämndemän, jurymän och andra liknande uppdragstagare i allmän

domstol, allmän förvaltningsdomstol, hyresnämnd, skattenämnd eller

arrendenämnd.

9 § En skattskyldig som under en begränsad tid arbetar vid någon av

Europeiska unionens institutioner eller organ eller vid Europaskolorna

men som får den huvudsakliga lönen för arbetet från en annan arbets-

givare anses om han begär det under längst tre år ha sitt tjänsteställe

hos sistnämnda arbetsgivare.

I fall som avses i första stycket tillämpas inte bestämmelsen i 7 § andra

stycket för en bostad på arbetsorten om

 denna bostad är tillfällig och beror enbart på tjänsteutövningen, och

 den skattskyldige har en annan stadigvarande bostad.

Maximibelopp och normalbelopp

10 § Vid beräkningen av avdraget används för tjänsteresa i Sverige ett

maximibelopp och för tjänsteresa utomlands ett normalbelopp. Avdraget

beräknas för hel eller halv dag.

Som hel dag behandlas också avresedagen om resan påbörjas före

klockan 12.00 och hemresedagen om resan avslutas efter kl. 19.00. Som

halv dag behandlas avresedagen om resan påbörjas kl. 12.00 eller senare

och hemkomstdagen om resan avslutas kl. 19.00 eller tidigare.

11 § Maximibeloppet är 0,5 procent av prisbasbeloppet, avrundat till

närmaste tiotal kronor.

Normalbeloppet för varje land motsvarar den normala ökningen av

levnadskostnaderna under en hel dag för frukost, lunch och middag som

består av en rätt på restaurang av normal standard samt för småutgifter.

Om det finns särskilda skäl, får normalbeloppet avse ökade utgifter för

måltider på en restaurang av bättre standard.

Vistelse i mer än ett land

12 § Om den anställde under en tjänsteresa samma dag uppehåller sig i

mer än ett land bestäms avdraget efter vad som gäller för vistelse i det

land där han uppehållit sig den längsta delen av dagen (06.00 24.00).

Avdrag för logi

13 § Utgift för logi skall dras av. Kan den skattskyldige inte visa vilken

utgift han har haft, skall ett halvt maximibelopp per natt dras av vid

tjänsteresa i Sverige och ett halvt normalbelopp vid tjänsteresa

utomlands.

Avdrag för måltider och småutgifter

14 § Om den skattskyldige fått ersättning för ökade utgifter för måltider

och småutgifter (dagtraktamente) för en tjänsteresa i Sverige, skall ett

belopp som motsvarar ersättningen dras av. För varje hel dag som tagits i

anspråk för resan skall avdraget dock uppgå till högst ett maximibelopp

och för varje halv dag till högst ett halvt maximibelopp.

Visar den skattskyldige att den sammanlagda utgiftsökningen under

samtliga tjänsteresor under beskattningsåret i en och samma tjänst varit

större än det sammanlagda avdraget, beräknat enligt första stycket, skall i

stället ett belopp som motsvarar den faktiska utgiftsökningen dras av.

15 § Om den skattskyldige fått dagtraktamente för tjänsteresa utomlands,

skall ett belopp som motsvarar ersättningen dras av. För varje hel dag

som tagits i anspråk för resan får avdraget dock uppgå till högst ett

normalbelopp och för varje halv dag till högst ett halvt normalbelopp.

Visar den skattskyldige att utgiftsökningen under en tjänsteresa varit

större än avdraget, beräknat enligt första stycket, skall i stället ett belopp

som motsvarar den faktiska utgiftsökningen dras av.

16 § Om den skattskyldige inte fått dagtraktamente men gör sannolikt att

han haft ökade utgifter för måltider och småutgifter, skall avdrag göras

för varje hel dag med ett halvt maximibelopp vid tjänsteresa i Sverige

och med ett halvt normalbelopp vid tjänsteresa utomlands.

Minskat avdrag på grund av kostförmåner

17 § Avdrag för ökade levnadskostnader enligt 6 16 §§ skall minskas

med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Detta gäller dock

inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap.

2 § inte skall tas upp.

Ökade levnadskostnader vid tillfälligt arbete på annan ort eller vid

dubbel bosättning m.m.

Tillfälligt arbete på annan ort

18 § Ökade levnadskostnader på grund av att den skattskyldige har sitt

arbete på en annan ort än den där han har sin bostad skall dras av bara om

1. arbetet avser en kortare tid,

2. arbetet inte är kortvarigt men ändå är tidsbegränsat till sin natur eller

sådant att det kräver en fast anknytning till bostadsorten,

3. arbetet skall bedrivas på flera olika platser, eller

4. det av någon annan anledning inte skäligen kan ifrågasättas att den

skattskyldige bör flytta till arbetsorten.

Dubbel bosättning

19 § Ökade levnadskostnader skall dras av om den skattskyldige på

grund av sitt arbete flyttat till en ny bostadsort, om en bostad för den

skattskyldige, dennes make, sambo eller familj behållits på den tidigare

bostadsorten och sådan dubbel bosättning är skälig på grund av

1. makens eller sambons förvärvsverksamhet,

2. svårigheter att skaffa en fast bostad på arbetsorten, eller

3. någon annan särskild omständighet.

Ytterligare förutsättningar för avdrag

20 § Ökade levnadskostnader enligt 18 och 19 §§ skall dras av bara om

den skattskyldige övernattar på arbetsorten och avståndet mellan

bostadsorten och arbetsorten är längre än 50 kilometer.

Ökade levnadskostnader enligt 19 § får dras av under längst tre år för

gifta och sambor och längst ett år för övriga skattskyldiga. Ökade

levnadskostnader skall dock dras av för längre tid om anställningens

natur eller andra särskilda skäl talar för det.

Beräkningen av avdragen

21 § Ökade utgifter för logi skall dras av med ett belopp som motsvarar

den faktiska utgiften. För tjänsteresor som har pågått under längre tid än

tre månader gäller dock bestämmelserna i 13 §, om logiutgiften inte kan

visas.

Ökade utgifter för måltider och småutgifter på arbetsorten skall dras av

antingen med den faktiska utgiftsökningen eller med ett belopp som

beräknas enligt schablon. Den schablonmässiga utgiftsökningen beräknas

för

1. skattskyldiga som under de tre första månaderna av vistelsen gjort

avdrag enligt 6 17 §§ och som fortfarande får ersättning från

arbetsgivaren, till ett belopp som motsvarar denna ersättning,

 för tiden fram till två års bortovaro, dock högst 70 procent av

maximibeloppet per hel dag om arbetsorten ligger i Sverige och 70

procent av normalbeloppet per hel dag om arbetsorten ligger utomlands,

och

 för tiden därefter, dock högst 50 procent av helt maximibelopp per

hel dag om arbetsorten ligger i Sverige och 50 procent av normalbeloppet

per hel dag om arbetsorten ligger utomlands,

2. skattskyldiga med arbetsorten i Sverige som gör avdrag enligt 18 §,

till 50 procent av maximibeloppet per hel dag under de tre första

månaderna av vistelsen och till 30 procent av maximibeloppet per hel dag

för tiden därefter,

3. skattskyldiga med arbetsorten utomlands som gör avdrag enligt

18 §, till 50 procent av normalbeloppet per hel dag under de tre första

månaderna av vistelsen och till 30 procent av normalbeloppet per hel dag

för tiden därefter, och

4. skattskyldiga som gör avdrag enligt 19 §, till 30 procent av

maximibeloppet per hel dag om arbetsorten ligger i Sverige och till 30

procent av normalbeloppet per hel dag om arbetsorten ligger utomlands.

Vid tillämpning av bestämmelserna i andra stycket 1 3 skall i den

angivna tiden räknas in sådan tid under vilken ökade levnadskostnader

dragits av enligt bestämmelserna i 6 17 §§.

Minskat avdrag på grund av kostförmåner

22 § Avdrag för ökade levnadskostnader enligt 18 21 §§ skall minskas

med värdet av kostförmåner som den skattskyldige fått. Detta gäller dock

inte sådana kostförmåner på allmänna transportmedel som enligt 11 kap.

2 § inte skall tas upp.

Utgifter för barns skolgång

23 § Om en skattskyldig vid vistelse utomlands har rätt till avdrag för

ökade levnadskostnader under en viss tid enligt 6 17 §§, skall utgifter för

medföljande barns grundläggande skolgång under samma tid dras av.

Hemresor

24 § När en skattskyldig på grund av sitt arbete vistas på en annan ort än

den där han eller hans familj bor, skall utgifter för hemresor dras av, om

avståndet mellan hemorten och arbetsorten är längre än 50 kilometer.

Avdrag skall göras för högst en hemresa per vecka och bara för utgifter

för resor inom eller mellan Europeiska unionens medlemsländer eller

EES-länderna.

Avdraget skall beräknas efter utgiften för det billigaste färdsättet.

Skäliga utgifter för flygresa och utgifter för tågresa skall dock dras av.

Om det saknas godtagbara allmänna kommunikationer, skall utgifter

för resa med egen bil eller med den skattskyldiges förmånsbil dras av

med det belopp som gäller för resor mellan bostaden och arbetsplatsen

enligt 27 och 29 §§. Detta gäller också den som använt en förmånsbil

som en närstående till honom eller hans sambo men inte han själv är

skattskyldig för.

Inställelseresor

25 § Utgifter för särskilda resor inom eller mellan Europeiska unionens

medlemsländer eller EES-länderna i samband med att den skattskyldige

börjar eller slutar en tjänst skall dras av. Bestämmelserna i 24 § andra

och tredje styckena tillämpas också för sådana avdrag.

Arbetsresor

26 § Skäliga utgifter för resor mellan bostaden och arbetsplatsen

(arbetsresor) skall dras av, om arbetsplatsen ligger på ett sådant avstånd

från den skattskyldiges bostad att han behöver använda något

transportmedel.

27 § Utgifter för arbetsresor med egen bil skall dras av om avståndet

mellan bostaden och arbetsplatsen är minst fem kilometer och det klart

framgår att den skattskyldige genom att använda egen bil i stället för

allmänna transportmedel regelmässigt gör en tidsvinst på sammanlagt

minst två timmar.

Utgifter för arbetsresor med egen bil skall också dras av om bilen

används i tjänsten minst 160 dagar under året. Om den används i tjänsten

minst 60 dagar under året, skall utgifterna dras av för alla de dagar som

bilen använts i tjänsten. Att bilen används i tjänsten beaktas dock bara

om körsträckan är minst 300 mil per år.

Avdrag skall göras med 1 krona och 50 öre för varje kilometer.

Utgifter för väg-, bro- och färjeavgifter skall också dras av.

28 § Bestämmelserna i 27 § första stycket tillämpas inte om allmänna

transportmedel saknas.

29 § För skattskyldiga som gör arbetsresor med sin förmånsbil skall

utgifter för arbetsresor dras av enligt bestämmelserna i 26 28 §§. I

stället för vad som sägs i 27 § tredje stycket skall utgifter för dieselolja

dras av med 50 öre för varje kilometer och utgifter för annat drivmedel

med 80 öre för varje kilometer. Detta gäller också den som gör resorna

med en förmånsbil som en närstående till honom eller hans sambo men

inte han själv är skattskyldig för.

30 § Bestämmelserna i 27 § första tredje styckena tillämpas inte för

skattskyldiga som på grund av ålder, sjukdom eller handikapp tvingas an-

vända egen bil eller sin förmånsbil. De tillämpas inte heller för

skattskyldiga som tvingas använda en större bil på grund av skrymmande

last.

Utgifter för utbildning vid omstrukturering m.m.

31 § Skattskyldiga som har skattefri förmån av utbildning eller annan

åtgärd enligt 11 kap. 17 § skall göra avdrag enligt 26 30 §§ för utgifter

för resor mellan bostaden och platsen för utbildningen eller åtgärden.

Om skattskyldiga som avses i första stycket får ersättning för ökade

levnadskostnader och för utgifter för hemresor, skall avdrag göras för

ökade levnadskostnader enligt de regler som gäller för tillfälligt arbete på

annan ort enligt 18 § och för utgifter för hemresor enligt 24 § Avdraget

för ökade levnadskostnader får dock inte överstiga vare sig uppburen

ersättning eller de schablonbelopp som anges i 21 §.

Har den skattskyldiges anställning upphört på grund av uppsägning får

avdrag inte göras för tid efter första året efter uppsägningstidens utgång.

Skyddsutrustning och skyddskläder

32 § Utgifter för skyddsutrustning och skyddskläder som behövs för

tjänsten skall dras av. Till skyddsutrustning hör hjälmar, skyddsglasögon,

hörselskydd och skor med stålhätta. Med skyddskläder avses sådana

kläder som har särskilda skyddsegenskaper mot frätande ämnen eller

mekaniska skador eller mot väta, värme eller kyla som huvudsakligen

beror på annat än klimatförhållanden.

Förluster på grund av redovisningsskyldighet

33 § Förluster på grund av ersättnings- eller återbetalningsskyldighet för

medel som den skattskyldige är redovisningsskyldig för i sin tjänst skall

dras av. Detta gäller dock inte om ersättnings- eller återbetalnings-

skyldigheten beror på att den skattskyldige har förskingrat medel eller

begått något annat brott.

Pensionsutgifter

34 § Avgifter som den skattskyldige betalar i samband med tjänsten för

sin egen eller efterlevandes pension på annat sätt än genom försäkring,

skall dras av bara om pensionen är utformad så att den överensstämmer

med villkoren i 58 kap. 4 16 §§ för en pensionsförsäkring.

Avgifter till arbetslöshetskassa

35 § Avgifter till svensk arbetslöshetskassa skall dras av. Om avdrag

kan komma i fråga i flera inkomstslag, skall de dras av i det

inkomstslag där intäkterna är störst.

Avdrag skall göras även för avgifter till en utländsk arbetslöshetskassa

eller motsvarande avgifter enligt en utländsk stats system för förmåner

vid arbetslöshet, om inkomst av arbete i det landet skall tas upp i

inkomstslaget tjänst under beskattningsåret och utgiften inte skall dras av

enligt 62 kap. 6 §. Avdrag skall göras bara av dem som är obegränsat

skattskyldiga under beskattningsåret. Om de är obegränsat skattskyldiga

bara under en del av beskattningsåret, skall avdrag göras för avgifter som

avser den tiden.

Egenavgifter

36 § Debiterade egenavgifter skall dras av till den del de avser inkomster

i inkomstslaget tjänst. Om avgifterna sätts ned, skall motsvarande belopp

tas upp i inkomstslaget det beskattningsår då debiteringen ändras.

Vidare skall ett avdrag göras för egenavgifterna för beskattningsåret

med högst 25 procent av ett underlag som beräknas enligt tredje stycket.

Avdraget skall dock vara högst 20 procent om den skattskyldige antingen

vid beskattningsårets ingång fyllt 65 år eller då inte fyllt 65 år men under

hela året fått hel ålderspension eller dött under året. Avdraget skall

återföras till beskattning det följande beskattningsåret.

Underlaget utgörs av sådana intäkter i inkomstslaget tjänst som enligt

2 kap. 6 § lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension är

inkomst av annat förvärvsarbete, minskade med andra kostnader som

skall dras av från dessa intäkter än sådant avdrag som avses i andra

stycket och med sjuk- och rehabiliteringspenning och liknade

ersättningar som avses i 2 kap. 6 § första stycket 4 i den nämnda lagen.

Hobbyverksamhet

37 § I fråga om varje verksamhet som bedrivs självständigt men som inte

skall räknas till inkomstslaget näringsverksamhet får avdrag för

beskattningsårets kostnader inte göras med större belopp än som

motsvarar beskattningsårets intäkter.

I sådan verksamhet skall avdrag göras även för något av de fem

föregående beskattningsårens kostnader till den del dessa överstigit det

årets intäkter och inte kunnat dras av tidigare. Avdrag får dock inte göras

med högre belopp än vad som återstår av intäkterna efter avdrag för

beskattningsårets kostnader.

AVD. V INKOMSTSLAGET NÄRINGSVERKSAMHET

13 kap. Avgränsningen av inkomstslaget

näringsverksamhet

Huvudregler

1 § Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas inkomster och utgifter

på grund av näringsverksamhet. Med näringsverksamhet avses

förvärvsverksamhet som bedrivs yrkesmässigt och självständigt.

Innehav av näringsfastigheter och näringsbostadsrätter samt av avverk-

ningsrätt till skog räknas alltid som näringsverksamhet.

Privatbostadsfastigheter, privatbostadsrätter och andra privatbostäder kan

inte ingå i en näringsverksamhet.

I 27 kap. finns bestämmelser om att den som innehar vissa tillgångar

anses bedriva näringsverksamhet i form av byggnadsrörelse eller handel

med fastigheter. Där finns också bestämmelser om vad som räknas som

tomtrörelse.

Juridiska personer

2 § För juridiska personer räknas inkomster och utgifter på grund av

innehav av tillgångar och skulder eller i form av kapitalvinster och

kapitalförluster till inkomstslaget näringsverksamhet, även om

inkomsterna eller utgifterna inte ingår i en näringsverksamhet enligt 1 §.

3 § Penninglån som lämnas till en juridisk person i strid med 12 kap. 7 §

aktiebolagslagen (1975:1385) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande

av pensionsutfästelse m.m., räknas till inkomstslaget näringsverksamhet.

Handelsbolag

4 § Bestämmelserna i 2 och 3 §§ gäller också inkomster och utgifter hos

svenska handelsbolag.

För delägare som är fysiska personer räknas handelsbolagets

kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och

näringsbostadsrätter inte till inkomstslaget näringsverksamhet utan till

inkomstslaget kapital samt handelsbolagets penninglån som avses i 3 §

till inkomstslaget tjänst.

5 § Till inkomstslaget näringsverksamhet räknas också ett belopp som

motsvarar kapitalvinsten när en fysisk person avyttrar en andel i ett

svenskt handelsbolag i de särskilda fall som anges i 51 kap.

Enskilda näringsidkare

Kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter och

näringsbostadsrätter

6 § För enskilda näringsidkare räknas kapitalvinster och kapitalförluster

på näringsfastigheter och näringsbostadsrätter inte till inkomstslaget

näringsverksamhet utan till inkomstslaget kapital.

Om näringsidkaren begär det, skall dock kapitalvinster på närings-

fastigheter vid sådana avyttringar som enligt 31 kap. 5 § medför rätt till

avdrag för avsättning till ersättningsfond räknas till inkomstslaget

näringsverksamhet.

Vissa tillgångar och skulder

7 § Delägarrätter, fordringsrätter, andelar i svenska handelsbolag och

sådana tillgångar som avses i 52 kap. räknas inte som tillgångar i

näringsverksamheten för enskilda näringsidkare.

De skall dock räknas som tillgångar i näringsverksamheten om de är

 lagertillgångar, pågående arbeten, kundfordringar eller liknande

tillgångar,

 inventarier eller fordringar på grund av avyttring av inventarier,

 banktillgodohavanden som hör till näringsverksamheten,

 fordringar på sådana försäkringsersättningar eller skadestånd som

skall tas upp i näringsverksamheten,

 andelar i kooperativa föreningar förutsatt att innehavet av andelarna

betingas av näringsverksamheten eller fordringar på grund av avyttring

av sådana andelar, eller

 fordringar som medlemmar i kooperativa föreningar har på före-

ningen förutsatt att medlemskapet i föreningen betingas av närings-

verksamheten.

Vid tillämpning av denna paragraf anses patent och andra sådana

rättigheter som räknas upp i 18 kap. 1 § andra stycket 1 som inventarier

även om de inte förvärvats från någon annan.

8 § För enskilda näringsidkare skall en skuld inte räknas till närings-

verksamheten, om skulden hänför sig till tillgångar som enligt 7 § inte

skall räknas som tillgångar i näringsverksamheten.

Rabatt och pristillägg

9 § Även om en andel i ett aktiebolag eller i en ekonomisk förening

enligt 7 § inte räknas som en tillgång i näringsverksamheten, skall

utdelning från aktiebolaget eller den ekonomiska föreningen räknas till

inkomstslaget näringsverksamhet, om utdelningen lämnas i förhållande

till köp (rabatt) eller försäljningar (pristillägg) som gjorts i

näringsverksamheten.

Samfälligheter

10 § Om en näringsfastighet har del i en sådan samfällighet som avses i

6 kap. 6 § första stycket, räknas utdelning från samfälligheten för

enskilda näringsidkare till inkomstslaget näringsverksamhet.

Om en näringsfastighet har del i en annan samfällighet än en sådan

som avses i 6 kap. 6 § första stycket, tillämpas för enskilda näringsidkare

bestämmelserna i 4 § i stället för bestämmelserna i 6 8 §§.

Samfällighetens kapitalvinster och kapitalförluster på näringsfastigheter

och näringsbostadsrätter räknas dock till inkomstslaget

näringsverksamhet, om den fastighet som har del i samfälligheten är en

lagertillgång.

Royalty m.m.

11 § Den som får ersättning i form av royalty eller periodiskt utgående

avgift för att materiella eller immateriella tillgångar utnyttjas, anses

bedriva näringsverksamhet. Om royaltyn eller avgiften grundar sig på

anställning eller på uppdrag eller tillfällig verksamhet som inte ingår i en

näringsverksamhet, räknas den dock inte till inkomstslaget

näringsverksamhet utan till inkomstslaget tjänst.

14 kap. Beräkning av resultatet av näringsverksamhet

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 beskattningstidpunkten i 2 9 §§,

 gemensam eller särskild beräkning i 10 15 §§,

 anskaffningsvärde efter karaktärsbyte i 16 §,

 överlåtelser av verksamhet till staten, kommuner m.fl. i 17 och

18 §§,

 oriktig prissättning m.m. i 19 och 20 §§, och

 hur man beräknar resultatet i 21 och 22 §§.

Beskattningstidpunkten

Bokföringsmässiga grunder

2 § Resultatet skall beräknas enligt bokföringsmässiga grunder.

Vid beräkningen av resultatet skall inkomster tas upp som intäkt och

utgifter dras av som kostnad det beskattningsår som de hänför sig till

enligt god redovisningssed, om inte något annat är särskilt föreskrivet i

lag. Detta gäller även skattskyldiga som inte är bokföringsskyldiga.

Balansposter

3 § Värdet av utgående lager, pågående arbeten, fordringar, skulder och

avsättningar skall bedömas med hänsyn till förhållandena vid

beskattningsårets utgång.

Värdet av ingående lager och andra balansposter skall tas upp till

samma belopp som värdet vid det föregående beskattningsårets utgång.

Räkenskaperna

4 § Om räkenskaper förs för näringsverksamheten, skall dessa läggas till

grund för beräkningen av resultatet när det gäller beskattningstidpunkten.

Reserv i lager och liknande skall beaktas bara vid tillämpning av

17 kap. 4 och 5 §§ samt 27 § andra stycket.

Justeringar

5 § Det redovisade resultatet skall justeras om en intäkts- eller

kostnadspost hänförs till ett visst beskattningsår i strid med

bestämmelserna i 2 §. Motsvarande justering skall göras ett tidigare eller

senare beskattningsår, om det behövs för att undvika att någon intäkts-

eller kostnadspost utelämnas eller räknas dubbelt.

6 § Även om lager, pågående arbeten, kundfordringar eller liknande tas

upp till ett för lågt belopp eller avsättningar, leverantörsskulder eller

liknande till ett för högt belopp, skall resultatet inte justeras till den del

mellanskillnaden motsvaras av sådana ytterligare värdeminskningsavdrag

på andra tillgångar än lagertillgångar som den skattskyldige skulle ha

kunnat göra enligt denna lag. Detta gäller dock bara om den skattskyldige

begär det.

Karaktärsbyte

7 § Om en tillgång som innehas av den skattskyldige och som hör till

inkomstslaget kapital blir tillgång i den skattskyldiges

näringsverksamhet, skall de justeringar göras som behövs för att inte

någon intäkt eller kostnad skall utelämnas eller dubbelräknas.

Fordringar och skulder i utländsk valuta

8 § Fordringar, skulder, avsättningar och kontanter i utländsk valuta skall

värderas till kursen vid beskattningsårets utgång. Om det finns ett

terminskontrakt eller någon annan liknande valutasäkringsåtgärd för en

sådan post, får posten tas upp till det värde som motiveras av

valutasäkringen under förutsättning att

 samma värde används i räkenskaperna, och

 värderingen står i överensstämmelse med god redovisningssed.

Kapitalvinster och kapitalförluster

9 § Bestämmelser om beskattningstidpunkten för kapitalvinster och

kapitalförluster finns i 44 kap. 26 32 §§.

Gemensam eller särskild beräkning

Juridiska personer

10 § All näringsverksamhet som bedrivs av en juridisk person räknas

som en enda näringsverksamhet. Om den juridiska personen är delägare i

ett svenskt handelsbolag, skall även handelsbolagets verksamhet räknas

in i den juridiska personens näringsverksamhet.

I 12 § finns bestämmelser om underskott från vissa utländska juridiska

personer. I 15 och 16 §§ finns bestämmelser om underskott från

kommanditbolag och vissa andra handelsbolag.

11 § Underskott från en utländsk juridisk person vars inkomster enligt

6 kap. 15 § skall beskattas hos delägarna får inte dras av.

Underskott som inte får dras av på grund av bestämmelsen i första

stycket, skall dras av vid beräkning av den utländska juridiska personens

resultat det följande beskattningsåret.

Fysiska personer

12 § All näringsverksamhet som bedrivs av en enskild näringsidkare

räknas som en enda näringsverksamhet. Om han bedriver självständig

näringsverksamhet utomlands, räknas dock all sådan verksamhet som en

egen näringsverksamhet.

13 § För en fysisk person som är delägare i ett eller flera svenska

handelsbolag räknas verksamheten i varje handelsbolag som en egen

näringsverksamhet. Om ett handelsbolag bedriver självständig

näringsverksamhet utomlands, räknas dock all sådan verksamhet som en

egen näringsverksamhet.

Om ett svenskt handelsbolag är delägare i ett annat svenskt

handelsbolag, skall verksamheten i det handelsbolaget räknas in i det

ägande bolagets näringsverksamhet. I 15 och 16 §§ finns bestämmelser

om underskott från kommanditbolag och vissa andra handelsbolag.

Underskott för kommanditdelägare och vissa andra

handelsbolagsdelägare

14 § En kommanditdelägare i ett svenskt kommanditbolag får inte dra av

underskott från kommanditbolaget till den del summan av avdraget och

de avdrag som gjorts tidigare beskattningsår skulle överstiga ett belopp

som motsvarar vad delägaren satt in eller åtagit sig att sätta in i bolaget.

En delägare i ett svenskt handelsbolag som i förhållande till övriga

delägare har förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser

skall dra av sammanlagt högst ett belopp som motsvarar hans ansvar.

15 § Underskott som inte skall dras av på grund av bestämmelserna i

15 §, skall dras av vid beräkning av resultatet från bolaget det följande

beskattningsåret.

Anskaffningsvärde efter karaktärsbyte

16 § Om en tillgång avskattats enligt bestämmelserna i 41 kap. 6 §, skall

den anses ha återanskaffats mot en ersättning som motsvarar

marknadsvärdet. Vid karaktärsbyte i annat fall skall som

anskaffningsvärde anses anskaffningsutgiften ökad med utgifter för

förbättring och minskad med sådana avdrag som har gjorts för

anskaffning, värdeminskning och liknande.

I 18 kap. 10 §, 19 kap. 16 § och 20 kap. 14 § finns bestämmelser om

värdeminskningsavdrag för byggnads- och markinventarier, byggnader

och markanläggningar i sådana fall.

Överlåtelser av verksamhet till staten, kommuner m.fl.

17 § Om ett aktiebolag eller en ekonomisk förening överlåter den

huvudsakliga delen av sin näringsverksamhet eller sina tillgångar till

staten, ett landsting eller en kommun, skall bestämmelserna i 19 §

tillämpas. Detsamma gäller om överlåtelsen sker till ett bolag som till

övervägande del innehas, direkt eller indirekt, av staten, ett landsting

eller en kommun.

Bestämmelserna i 19 § tillämpas dock inte vid överlåtelser inom en

svensk koncern. De tillämpas inte heller om överlåtelsen framstår som ett

normalt led i företagets verksamhet.

Vid bedömningen av om det är en huvudsaklig del som överlåts, skall

hänsyn tas till hela den näringsverksamhet som bolaget eller föreningen

bedrivit vid beskattningsårets ingång, förhållandena efter överlåtelsen

samt verksamhetens allmänna art och inriktning.

18 § En beräkning av resultatet görs som om ett beskattningsår hade

avslutats i och med överlåtelsen. Vid beräkningen får de tillgångar som

finns kvar efter överlåtelsen inte tas upp till ett högre värde än

marknadsvärdet.

Om denna beräkning resulterar i ett underskott, anses resultatet vara

noll, och den återstående delen av beskattningsåret behandlas då som ett

särskilt beskattningsår. I annat fall beräknas resultatet för hela

beskattningsåret efter vanliga regler.

Sådana underskott för ett tidigare beskattningsår än överlåtelseåret som

inte har kunnat dras av det följande beskattningsåret på grund av

bestämmelserna i 40 kap., får inte dras av ett senare beskattningsår än det

då överlåtelsen sker.

Oriktig prissättning m.m.

19 § Om resultatet av en näringsverksamhet blir lägre till följd av att

villkor avtalats som avviker från vad som skulle ha avtalats mellan

sinsemellan oberoende näringsidkare, skall resultatet beräknas till det

belopp som det skulle ha uppgått till om sådana villkor inte funnits. Detta

gäller dock bara om

1. den som på grund av avtalsvillkoren får ett högre resultat inte skall

beskattas för detta i Sverige enligt bestämmelserna i denna lag eller på

grund av ett skatteavtal,

2. det finns sannolika skäl att anta att det finns en ekonomisk

intressegemenskap mellan parterna, och

3. det inte av omständigheterna framgår att villkoren kommit till av

andra skäl än ekonomisk intressegemenskap.

I 25 kap. 8 § finns bestämmelser om att det belopp som resultatet skall

ökas med i vissa fall skall behandlas som en kapitalvinst.

20 § Ekonomisk intressegemenskap som avses i 20 § anses föreligga om

 en näringsidkare, direkt eller indirekt, deltar i ledningen eller

övervakningen av en annan näringsidkares företag eller äger del i detta

företags kapital, eller

 samma personer, direkt eller indirekt, deltar i ledningen eller

övervakningen av de båda företagen eller äger del i dessa företags

kapital.

Resultatet

21 § Överskott och underskott i en näringsverksamhet skall beräknas

genom att intäktsposterna minskas med kostnadsposterna.

Särskilda bestämmelser om makar som tillsammans deltar i

näringsverksamhet finns i 60 kap.

22 § Bestämmelser om att underskott skall dras av samma beskattningsår

finns i fråga om

 kapitalvinst vid försäljning av näringsfastighet i 45 kap. 32 §, och

 kapitalvinst vid försäljning av näringsbostadsrätt i 46 kap. 17 §.

Bestämmelser om att underskott får dras av samma beskattningsår

finns i fråga om

 delägare i andelshus i 42 kap. 33 §,

 nystartad verksamhet i 62 kap. 3 §, och

 litterär eller konstnärlig verksamhet m.m. i 62 kap. 4 §.

Bestämmelser om att underskott skall dras av ett senare beskattningsår

finns i fråga om

 avdrag i näringsverksamheten följande år i 37 och 40 kap., och

 avdrag för kvarstående underskott av avslutad näringsverksamhet i

42 kap. 34 §.

15 kap. Vad som skall tas upp i inkomstslaget

näringsverksamhet

Huvudregel

1 § Ersättningar för varor, tjänster och inventarier, avkastning av

tillgångar, kapitalvinster samt alla andra inkomster i

näringsverksamheten skall tas upp som intäkt.

Utöver bestämmelserna i detta kapitel finns bestämmelser om

inkomster i 8, 17 39, 44 46, 48 52, 55 och 60 kap.

Bestämmelser om värdering av inkomster i annat än pengar finns i

61 kap.

Medlemsavgifter

2 § Föreningar skall inte ta upp medlemsavgifter som intäkt.

Förbjudna lån

3 § Om penninglån har lämnats i strid med 12 kap. 7 § aktiebolagslagen

(1975:1385) eller 11 § lagen (1967:531) om tryggande av pensions-

utfästelse m.m., skall lånebeloppet tas upp som intäkt hos låntagaren eller

hos en juridisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag som är

låntagare, om det inte finns synnerliga skäl mot detta.

Förmåner för delägare i privatbostadsföretag

4 § Sådan förmån av att få utnyttja en fastighet som den skattskyldige har

i egenskap av delägare i ett privatbostadsföretag skall inte tas upp.

Utgifter i näringsverksamheten som hänför sig till utnyttjandet skall ändå

dras av.

Ersättningar från personalstiftelser

5 § Ersättning som en arbetsgivare får från en personalstiftelse skall tas

upp. Detta gäller dock inte ersättning som hänför sig till en sådan

överföring till stiftelsen som arbetsgivaren inte fått dra av. Om en sådan

överföring gjorts, skall mottagen ersättning i första hand anses avse

denna.

Mervärdesskatt

6 § Vad som motsvarar utgående skatt enligt mervärdesskattelagen

(1994:200) skall inte tas upp. I 16 kap. 16 § finns bestämmelser om

avdrag för det fall att skatten ändå har tagits upp och om återföring av

avdrag för mervärdesskatt.

Återföring av vissa avdrag

7 § I 16 kap. 3 § finns bestämmelser om återföring av avdrag för framtida

garantiutgifter.

I 16 kap. 17, 18 och 29 §§ finns bestämmelser om återföring av avdrag

för avsättning för egenavgifter och vid nedsättning av skatter och

avgifter.

Sjukpenning m.m.

8 § Följande ersättningar i samband med sjukdom m.m. skall tas upp, om

de grundar sig på förvärvsinkomst på grund av näringsverksamhet:

1. sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring,

2. sjukpenning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring, lagen

(1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen (1977:265) om statligt

personskadeskydd och lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till

sjömän, och

3. smittbärarpenning enligt lagen (1989:225) om ersättning till smitt-

bärare.

Grupplivförsäkringar m.m.

9 § Förmån av grupplivförsäkring, avtalsgruppsjukförsäkring och

trygghetsförsäkring vid arbetsskada skall inte tas upp, om försäkringen

grundar sig på avtal som träffats mellan försäkringsföretag och

Lantbrukarnas riksförbund åren 1978 och 1986, Sveriges skogsägare-

föreningars riksförbund år 1986, Sveriges fiskares riksförbund år 1983

respektive Svenska samernas riksförbund år 1986. Ersättningar som

betalas ut på grund av sådana avtalsgruppsjukförsäkringar och

trygghetsförsäkringar skall däremot tas upp.

Inkomster i samfällighet

10 § Har en näringsfastighet del i en annan svensk samfällighet än sådan

som avses i 6 kap. 6 § första stycket, behöver fastighetens andel av

samfällighetens intäkter och kostnader inte tas upp, om intäkterna med

mindre än 300 kronor överstiger de utgifter som omedelbart skall dras av

som kostnad.

Första stycket gäller inte kapitalvinster och kapitalförluster.

16 kap. Vad som skall dras av i inkomstslaget

näringsverksamhet

Huvudregel

1 § Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall dras av som

kostnad. Ränteutgifter och kapitalförluster skall dras av även om de inte

är sådana utgifter.

Utöver bestämmelserna i detta kapitel finns bestämmelser om avdrag i

9, 17 25, 28 40, 44 46, 48 52, 55 och 60 kap.

Representation

2 § Utgifter för representation och liknande ändamål skall dras av bara

om de har omedelbart samband med näringsverksamheten, såsom då det

uteslutande är fråga om att inleda eller upprätthålla affärsförbindelser

eller liknande eller då utgifterna avser jubileum eller personalvård.

Avdraget får inte överstiga vad som kan anses skäligt. För utgifter för

lunch, middag eller supé får avdraget inte överstiga 90 kronor per person

och måltid med tillägg för mervärdesskatt till den del denna inte skall

dras av enligt 8 kap. eller återbetalas enligt 10 kap. mervärdesskattelagen

(1994:200).

Framtida garantiutgifter

Avdrag

3 § Framtida garantiutgifter skall dras av enligt bestämmelserna i 4 eller

5 § med belopp som sätts av i räkenskaperna för att täcka risker med

anledning av garantiåtagandena vid beskattningsårets utgång. Avdraget

skall återföras det följande beskattningsåret.

Schablonregeln

4 § Avdraget för framtida garantiutgifter får inte överstiga kostnaderna

under beskattningsåret på grund av garantiåtaganden bortsett från

förändringen av avsättningen för framtida garantiutgifter. Om

garantitiden är kortare än två år, får avdraget inte överstiga så många

tjugofjärdedelar av det sammanlagda beloppet av kostnader som

garantitiden utgör i månader. Brutet månadstal bortfaller.

Om beskattningsåret är längre eller kortare än tolv månader, skall

avdraget justeras i motsvarande mån.

Utredningsregeln

5 § Avdrag skall göras med ett högre belopp än som följer av 4 §, om ett

betydligt större avdrag är motiverat med hänsyn till att

 näringsverksamheten är nystartad,

 garantiåtagandena avser ett eller ett fåtal mycket stora tillverknings-

objekt eller arbeten,

 en betydande ökning av garantiåtagandenas omfattning skett under

beskattningsåret,

 produktsammansättningen avsevärt ändrats under året,

 en väsentlig del av garantiåtagandena avser en tid som betydligt

överstiger två år, eller

 någon annan liknande omständighet finns.

Utbränt kärnbränsle

6 § Företag som driver en kärnkraftsanläggning skall dra av belopp som

sätts av i räkenskaperna för att täcka sådana utgifter för framtida

hantering av utbränt kärnbränsle, radioaktivt avfall och liknande som

avser verksamheten före beskattningsårets utgång. Detsamma gäller

företag som mot förskottsbetalning åtar sig att svara för framtida utgifter

för sådan hantering. Avdraget skall återföras det följande

beskattningsåret.

Avdrag enligt första stycket får inte göras för hanteringsutgifter som

företaget kan räkna med att få ersättning för enligt 8 § lagen (1992:1537)

om finansiering av framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.

Utgifter för fusion eller fission

7 § Utgifter som överlåtande och övertagande företag har i samband med

fusion eller fission skall dras av.

Organisationsutgifter

8 § Utgifter som ett aktiebolag har i samband med aktieutdelning och

förändring av aktiekapitalet samt andra utgifter för bolagets förvaltning

skall dras av. Utgifter som en ekonomisk förening har i samband med

förändring av föreningens medlems- och förlagsinsatser samt andra

utgifter för föreningens förvaltning skall dras av.

Forskning och utveckling

9 § Utgifter för forskning och utveckling som har eller kan antas få

betydelse för näringsverksamheten skall dras av. Detta gäller även

utgifter för att få information om sådan forskning och utveckling.

Bestämmelserna i denna lag om att utgifter för anskaffning av vissa

tillgångar skall dras av genom årliga värdeminskningsavdrag tillämpas

också på utgifter som avses i första stycket.

Bidrag till Tekniska museet

10 § Bidrag till Stiftelsen Tekniska museet skall dras av.

Avgifter och bidrag till Svenska Filminstitutet

11 § Avdrag skall göras för sådana avgifter och bidrag till Stiftelsen

Svenska Filminstitutet som avses i ett avtal som träffats den 3 september

1992 mellan å ena sidan staten och å andra sidan Sveriges

Biografägareförbund, Folkets Husföreningarnas Riksorganisation,

Riksföreningen Våra Gårdar, Sveriges Filmuthyrareförening u.p.a.,

Föreningen Sveriges Filmproducenter, Sveriges Videodistributörers

Förening (VHF), VideoHandelns Samarbetsorganisation (VHS),

VIDSAM Videouthyrarnas Samarbetsorganisation (VIDSAM), Sveriges

Television AB och Nordisk Television AB.

Bidrag till utvecklingsbolag

12 § Bidrag som lämnas utan villkor till ett regionalt utvecklingsbolag

eller dess moderbolag skall dras av, om utvecklingsbolaget med stöd av

1 § lagen (1994:77) om beslutanderätt för regionala utvecklingsbolag har

fått rätt att pröva frågor om stöd till näringsidkare.

Avgifter till arbetsgivarorganisationer

13 § Avgifter till arbetsgivarorganisationer skall dras av till den del de

avser medel för konfliktändamål. Bedömningen av vad avgifterna avser

får grundas på uppgifter i organisationens budget, om inte särskilda skäl

talar mot det. Vid denna bedömning skall avgifterna i första hand anses

bli använda för annat än konfliktändamål.

Avsättning till personalstiftelser

14 § Belopp som förs över till en personalstiftelse enligt lagen

(1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. skall dras av.

Arbetsrättsliga skadestånd

15 § Skadestånd får inte dras av, om de grundas på lagen (1976:580) om

medbestämmande i arbetslivet eller någon annan lag som gäller för-

hållandet mellan arbetsgivare och arbetstagare och avser annat än

ekonomisk skada.

Mervärdesskatt

16 § Sådan ingående skatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) som

medför rätt till avdrag enligt 8 kap. eller återbetalning enligt 10 kap.

nämnda lag får inte dras av.

Mervärdesskatt skall dras av om skatten avser

 utgående skatt som i strid med 15 kap. 6 § har tagits upp som intäkt

och som har betalats in till staten, eller

 skatt som återförs enligt 9 kap. 5 eller 6 § mervärdesskattelagen och

som betalas in till staten på det sätt som anges i 9 kap. 3 § första stycket

2 nämnda lag.

Om mervärdesskatt som har dragits av enligt andra stycket sätts ned,

skall motsvarande del av avdraget återföras.

Särskilda skatter och avkastningsskatt på pensionsmedel

17 § Särskilda skatter och avgifter som avser näringsverksamheten skall

dras av. Om skatten eller avgiften sätts ned, skall motsvarande del av

avdraget återföras det beskattningsår då debiteringen ändras.

Avkastningsskatt som beräknas på kontoavsättning med tillämpning av

3 § femte stycket lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensions-

medel skall dras av. Om skatten sätts ned, skall motsvarande del av

avdraget återföras det beskattningsår då debiteringen ändras. Om skatten

sätts ned genom avräkning av utländsk skatt, hindrar detta inte att hela

skattebeloppet dras av.

I 30 32 §§ finns bestämmelser om egenavgifter.

Utländska skatter

18 § Betald utländsk skatt skall dras av enligt bestämmelserna i 20 §.

Skatt som avser inkomster som skall undantas från beskattning i Sverige

på grund av skatteavtal skall dock inte dras av.

Återbetalas skatten, skall motsvarande del av avdraget återföras.

19 § Utländsk särskild skatt som avser näringsverksamheten skall dras

av.

Allmän skatt till en utländsk stat skall dras av, om den har betalats av

en obegränsat skattskyldig person på inkomster som anses ha sitt

ursprung i den utländska staten. Med allmän skatt till en utländsk stat

likställs skatt till en utländsk delstat, provins eller kommun.

Med skatt på inkomster likställs skatt på sådan förmögenhet som de

inkomster som avses i andra stycket kommer från. Detta gäller dock inte

om skatten huvudsakligen har karaktären av engångsskatt.

Förluster av kontanta medel

20 § Förluster av kontanta medel genom brott får dras av bara om det

klart framgår att förutsättningarna för avdrag är uppfyllda. Avdrag för

förlust av kontanta medel genom stöld eller rån får inte göras med större

belopp än vad som motsvarar normalt innehav av kontanter i

näringsverksamheten, om det inte finns särskilda skäl.

Brandförsäkringar för all framtid

21 § Om en brandförsäkring tas för all framtid och premien enligt

försäkringsavtalet betalas på en gång, skall bara fem procent av premien

dras av.

Om premien enligt försäkringsavtalet i stället skall betalas under ett

bestämt antal år med lika stort belopp varje år, skall avdrag göras vart

och ett av dessa år enligt följande tabell:

Det hela antal år från avtalets ingående Avdrag i procent av den för

under vilka premien skall betalas året betalda premien

högst 4 år 5 %

 5 till och med 7 år 10 %

 8 10 år 15 %

 11 13 år 20 %

 14 16 år 25 %

 17 19 år 30 %

 20 23 år 35 %

minst 24 år ................................................. 40 %

Hälso- och sjukvård m.m.

22 § Utgifter för sådan hälso- och sjukvård eller tandvård i Sverige som

inte är offentligt finansierad får inte dras av. Utgifterna skall dock dras av

om de avser en anställd, en enskild näringsidkare eller en delägare i ett

svenskt handelsbolag som inte omfattas av den offentligt finansierade

vården enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller någon annan

svensk författning.

Utgifter för hälso- och sjukvård, tandvård och läkemedel utomlands

skall dras av om de uppkommit vid insjuknande i samband med tjänst-

göring utomlands.

23 § Utgifter för företagshälsovård, för vaccinationer som betingas av

näringsverksamheten och för sådan nödvändig tandbehandling som avses

i 11 kap. 18 § skall dras av.

24 § Utgifter för arbetslivsinriktade rehabiliteringsåtgärder skall dras av,

om arbetsgivaren skall svara för dem enligt 22 kap. lagen (1962:381) om

allmän försäkring eller rehabiliteringen syftar till att den anställde skall

kunna fortsätta att förvärvsarbeta. Avdrag för sådana utgifter skall också

göras av en enskild näringsidkare eller av en delägare i ett svenskt

handelsbolag, om rehabiliteringen syftar till att han skall kunna fortsätta

sitt förvärvsarbete. Även utgifter för förebyggande behandling skall dras

av, om behandlingen har ett sådant syfte.

Grupplivförsäkringar

25 § Premie för grupplivförsäkring som en näringsidkare tecknar för

egen del skall dras av.

Om försäkringsersättningen utfaller efter väsentligt förmånligare

grunder än vad som gäller enligt grupplivförsäkring för statligt anställda,

skall bara den del av premien dras av som kan anses motsvara förmåner

enligt grupplivförsäkring för statligt anställda.

Reseskyddsförsäkringar

26 § Premie för reseskyddsförsäkring avseende resor som en

näringsidkare gör i näringsverksamheten skall dras av.

Utgifter för resor med egen bil

27 § Utgifter för resor som en näringsidkare gör med egen bil i

näringsverksamheten skall dras av med 1 krona och 50 öre för varje

kilometer. Detta gäller dock inte om bilen är en tillgång i

näringsverksamheten.

Om en sådan delägare i ett svenskt handelsbolag som skall

uttagsbeskattas för bilförmån från bolaget använder bilen för resor i

näringsverksamheten och betalar samtliga utgifter för drivmedel som är

förenade med resorna, skall utgifter för dieselolja dras av med 50 öre för

varje kilometer och utgifter för annat drivmedel med 80 öre för varje

kilometer.

Arbetsresor

28 § I fråga om utgifter för resor till och från arbetsplatsen och

begränsning i avdragsrätten för sådana utgifter tillämpas bestämmelserna

i 12 kap. 2 och 26 30 §§. Om den skattskyldige har utgifter för sådana

resor både i inkomstslaget tjänst och i inkomstslaget näringsverksamhet,

skall begränsningen avse de sammanlagda utgifterna och i första hand

medföra en minskning av avdraget i inkomstslaget tjänst.

Egenavgifter

29 § Debiterade egenavgifter skall dras av till den del de avser

näringsverksamheten. Om avgifterna sätts ned skall motsvarande del av

avdraget återföras det beskattningsår då debiteringen ändras.

Avdrag skall dessutom göras för ett belopp som sätts av för att täcka

egenavgifterna för beskattningsåret. Avdraget skall återföras det följande

beskattningsåret.

Den som är skyldig att upprätta årsbokslut eller årsredovisning enligt

bokföringslagen (1999:000) får göra avdrag bara om en motsvarande

avsättning görs i räkenskaperna.

30 § Avdrag enligt 30 § andra stycket skall beräknas på ett underlag som

motsvarar överskottet i näringsverksamheten före avdraget minskat med

1. sjukpenning eller annan ersättning som avses i 15 kap. 8 §, och

2. inkomst som räknas som inkomst av anställning enligt 2 kap. 3 5,

15 och 16 §§ lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension.

Avdraget får uppgå till högst 25 procent av underlaget. För sådana

inkomster eller skattskyldiga som avses i 2 § lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster får dock avdraget uppgå till

högst 20 procent.

Avdrag skall göras bara för näringsverksamhet här i landet.

31 § När det gäller svenska handelsbolag skall avdraget för egenavgifter

beräknas för varje delägare för sig och avsättningarna göras hos

delägarna.

Pensionsförsäkringar och pensionssparkonton

32 § Premier för pensionsförsäkringar och inbetalningar på pensions-

sparkonton skall dras av i den omfattning som anges i 59 kap.

Avgifter till arbetslöshetskassa

33 § I fråga om avgifter till arbetslöshetskassa och liknande avgifter

tillämpas bestämmelserna i 12 kap. 35 §.

Arbete i bostaden

34 § Om en enskild näringsidkare använder en särskilt inrättad del av sin

bostad i näringsverksamheten, skall en skälig del av utgifterna för hyra,

värme m.m. dras av. Även andra utgifter för denna del av bostaden skall

dras av, om de direkt orsakas av näringsverksamheten.

35 § Om en enskild näringsidkare arbetar i sin bostad minst 800 timmar

under beskattningsåret, får han dra av utgifter för bostaden, även om

något särskilt utrymme inte har inrättats. Avdrag får göras med 2 000

kronor per år om arbetet utförs i en bostad på den skattskyldiges eller

hans makes fastighet och med 4 000 kronor per år i annat fall. Är

beskattningsåret längre eller kortare än tolv månader skall timantalet och

beloppet justeras.

I antalet arbetade timmar får bara sådant arbete räknas med som det

med hänsyn till arbetets karaktär är motiverat att utföra i bostaden. Även

tillfälligt arbete som räknas till inkomstslaget tjänst får räknas med om

det har nära samband med näringsverksamheten. Arbete som utförs av

den skattskyldiges barn får räknas med bara om barnet har fyllt 16 år.

Arbete som utförs av den skattskyldiges make får räknas med bara om

makarna driver verksamheten gemensamt.

Ökade levnadskostnader för yrkesfiskare

36 § En yrkesfiskare som i näringsverksamheten gör fiskeresor som är

förenade med övernattning utanför hemorten skall dra av sina ökade

levnadskostnader på grund av vistelsen utanför hemorten.

Utgifter innan en näringsverksamhet startar

37 § När en fysisk person startar enskild näringsverksamhet skall han det

första beskattningsåret dra av även sådana utgifter i verksamheten som

han haft före starten. Han skall dra av utgifter som han har haft under det

kalenderår som näringsverksamheten påbörjas och det föregående

kalenderåret om utgifterna är av det slaget att omedelbart avdrag för dem

skall göras i en näringsverksamhet.

Utgifterna får inte dras av till den del de

1. dragits av på annat sätt,

2. räknas in i anskaffningsvärdet eller anskaffningsutgiften för

tillgångar som tillförs näringsverksamheten när denna påbörjas, eller

3. motsvarar inkomster som har uppkommit i verksamheten under den

tid som avses i första stycket och som inte har tagits upp som intäkt.

Avdraget får göras bara om det klart framgår att förutsättningarna för

avdrag är uppfyllda.

17 kap. Lager och pågående arbeten

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 anskaffningsvärde och verkligt värde i 2 §,

 lager i 3 22 §§, och

 pågående arbeten i 23 32 §§.

Anskaffningsvärde och verkligt värde

2 § Med anskaffningsvärde och verkligt värde avses i detta kapitel

detsamma som i 4 kap. 9 § andra fjärde styckena årsredovisningslagen

(1995:1554) eller i förekommande fall 4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag eller 4 kap. 4 §

lagen (1995:1560) om årsredovisning i försäkringsföretag.

Lager

Huvudregler

3 § En tillgång som är avsedd för omsättning eller förbrukning

(lagertillgång) får inte tas upp till lägre värde än det lägsta av

anskaffningsvärdet och verkliga värdet, om inte annat följer av 4 §.

Särskilda bestämmelser om djur i jordbruk och renskötsel finns i 5 §.

Bestämmelser om nedskrivning på rätt till leverans finns i 22 §.

När anskaffningsvärdet bestäms, skall de lagertillgångar som finns

kvar i lagret vid beskattningsårets utgång anses vara de som anskaffats

eller tillverkats senast.

4 § Lagret får tas upp till lägst 97 procent av lagertillgångarnas

sammanlagda anskaffningsvärde. Detta gäller dock inte lager av

fastigheter och liknande tillgångar och inte heller lager av aktier,

obligationer, lånefordringar och liknande tillgångar.

Djur

5 § Djur i jordbruk och renskötsel anses alltid som lagertillgångar.

Djurlager får inte tas upp till lägre värde än 85 procent av den

genomsnittliga produktionsutgiften för djur av det slag och den

ålderssammansättning som det är fråga om. Djuren behöver dock inte i

något fall tas upp till ett högre värde än som motsvarar djurens

sammanlagda verkliga värde.

Om den genomsnittliga produktionsutgiften uppenbarligen inte

motsvarar anskaffningsvärdet, t.ex. för särskilt dyrbara avelsdjur, skall

djuret tas upp till lägst 85 procent av det lägsta av anskaffningsvärdet och

verkliga värdet.

Andelar som förvärvas genom vissa utdelningar och utskiftningar

6 § För andelar som förvärvas genom sådan utdelning av andelar i dotter-

bolag som avses i 42 kap. 16 § skall som anskaffningsvärde anses så stor

del av anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget som

motsvarar den förändring i marknadsvärdet som utdelningen inneburit

för dessa aktier. Anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget

skall minskas i motsvarande mån.

Om den som förvärvar aktier genom utdelning utan att äga aktier i det

utdelande bolaget har lämnat ersättning för rätten till utdelning, anses

ersättningen som anskaffningsvärde. Om någon ersättning inte har

lämnats, är anskaffningsvärdet noll.

7 § För aktier som förvärvas genom sådan utskiftning från en ekonomisk

förening som avses i 42 kap. 20 § skall som anskaffningsvärde anses

anskaffningsvärdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

Vissa andra andelsförvärv

8 § Om någon förvärvar aktier i ett svenskt aktiebolag och det inte är

uppenbart att han genom förvärvet får en tillgång av verkligt och särskilt

värde med hänsyn till hans näringsverksamhet, gäller bestämmelserna i

9 och 10 §§.

9 § Aktierna får inte på grund av en nedgång i deras värde tas upp till

lägre värde än anskaffningsvärdet, om nedgången beror på utdelning till

förvärvaren av medel som fanns hos det utdelande bolaget vid förvärvet

och inte motsvarar tillskjutet belopp. Om aktierna, innan sådana medel

delas ut, har tagits upp till ett lägre värde än anskaffningsvärdet, får de

vid utgången av det beskattningsår då utdelningen sker inte tas upp till ett

lägre värde än det skattemässiga värdet vid ingången av samma år, med

tillägg av ett belopp som motsvarar skillnaden mellan anskaffningsvärdet

och nämnda värde, dock högst av det utdelade beloppet.

10 § Om sådan utdelning som avses i 9 § sker utan att det skattemässiga

värdet på aktierna påverkas och detta medför att den skattskyldige efter

överlåtelse av aktierna eller upplösning av bolaget redovisar en förlust,

skall förlusten minskas med ett belopp som motsvarar utdelningen.

11 § Vad som sägs om aktier i 8 10 §§ gäller även andelar i svenska

ekonomiska föreningar. Med tillskjutet belopp avses då inbetald insats.

Bestämmelserna gäller också vid förvärv av andelar i utländska juridiska

personer och tillämpas i detta fall även om förvärvaren får en tillgång av

verkligt och särskilt värde.

12 § Vid tillämpning av 9 11 §§ anses i första hand andra medel än

sådana som motsvarar tillskjutet belopp ha delats ut.

Fusioner och fissioner

13 § I 37 kap. 29 § finns bestämmelser om vad som gäller vid

kvalificerade fusioner och fissioner, om andelarna i det överlåtande

företaget är lagertillgångar hos det övertagande företaget.

Delägarrätter i före detta investmentföretag

14 § I 39 kap. 18 § finns bestämmelser om anskaffningsvärdet för

andelarna i ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening

som tidigare har varit ett investmentföretag men som inte längre anses

som ett sådant företag, i fall då avskattning sker hos delägaren.

Sammanläggning och delning av värdepappersfonder

15 § Sammanläggning eller delning av värdepappersfonder enligt 33 a §

lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall inte leda till att del-

ägarna skall ta upp en intäkt.

Efter en sådan ombildning anses som anskaffningsvärde för de nya

andelarna det anskaffningsvärde som sammanlagt gällde för de äldre

andelarna. Om en fond delas och den skattskyldige får andelar i mer än

en nybildad fond, skall det anskaffningsvärde som gällde för de äldre

andelarna fördelas på de nya andelarna i förhållande till dessa nybildade

fonders värde vid delningen.

Bestämmelser om fonderna finns i 39 kap. 20 §.

Andelsbyten

16 § I 49 kap. finns bestämmelser om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten.

Försäkringsföretag, kreditinstitut och värdepappersbolag

17 § Ett försäkringsföretags placeringstillgångar enligt lagen (1995:1560)

om årsredovisning i försäkringsföretag skall behandlas som lager-

tillgångar. Placeringstillgångarna får vid beskattningen tas upp till det

lägsta av anskaffningsvärdet och verkliga värdet även om de tagits upp

till ett högre värde i räkenskaperna.

18 § Vad som sägs i 17 § gäller inte för kontorsfastigheter som

huvudsakligen är avsedda för försäkringsrörelsen och inte heller för

andelar i dotterföretag och intresseföretag.

19 § Kreditinstitut och värdepappersbolag får vid beskattningen ta upp

lager av överlåtbara värdepapper till det lägsta av anskaffningsvärdet och

verkliga värdet även om värdepapperen tagits upp till ett högre värde i

räkenskaperna.

20 § Om ett företag övergår från en kollektiv värderingsmetod till en

post-för-post-metod, skall det värde som tillgångarna tas upp till enligt

17 eller 19 § höjas med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan

kollektiv värdering och post-för-post-värdering av tillgångarna det före-

gående beskattningsåret.

21 § Det värde som tillgångarna har tagits upp till enligt 17 och 19 §§

skall höjas i den mån företaget har delat ut medel eller på något annat sätt

förfogat över vinst på ett sätt som inte lagligen hade kunnat ske om

tillgångarna tagits upp till samma värde i räkenskaperna som vid

beskattningen.

Kontraktsnedskrivning

22 § Avdrag får göras för nedskrivning av värdet på rätten till leverans av

lagertillgångar som köpts men ännu inte levererats (kontraktsned-

skrivning). Avdrag får göras bara om inköpspriset för tillgångar av

samma slag vid beskattningsårets utgång understiger det avtalade priset

och högst med ett belopp som motsvarar skillnaden.

Pågående arbeten

Huvudregler

23 § Den redovisning som gjorts i räkenskaperna av pågående arbeten i

byggnads-, anläggnings-, hantverks- eller konsultrörelse skall följas vid

beskattningen om den inte strider mot bestämmelserna i 24 32 §§.

24 § Inkomsten av de pågående arbetena skall beräknas för

 arbeten på löpande räkning enligt 26, 31 och 32 §§, och

 arbeten till fast pris enligt 27 32 §§.

En enskild näringsidkare får tillämpa bestämmelserna om arbeten som

utförs på löpande räkning även på arbeten som utförs till fast pris, om

den årliga bruttoomsättningen i näringsverksamheten normalt understiger

20 gånger det prisbasbelopp som gäller vid beskattningsårets utgång.

Löpande räkning eller fast pris

25 § Ett arbete anses utfört på löpande räkning om ersättningen uteslut-

ande eller så gott som uteslutande grundar sig på ett på förhand bestämt

arvode per tidsenhet, den faktiska tidsåtgången och de eventuella faktiska

utgifterna för arbetet. I annat fall anses arbetet utfört till fast pris.

Löpande räkning

26 § Värdet av pågående arbeten som utförs på löpande räkning behöver

inte tas upp som tillgång. I stället skall de belopp som den skattskyldige

under beskattningsåret fakturerar för arbetena tas upp som intäkt.

Fast pris

27 § Pågående arbeten som utförs till fast pris och som inte har

slutredovisats får inte tas upp till ett lägre värde än det lägsta av

anskaffningsvärdet och verkliga värdet.

För byggnads-, anläggnings- och hantverksrörelse får de pågående

arbetena trots bestämmelserna i första stycket tas upp till lägst 97 procent

av det sammanlagda anskaffningsvärdet.

28 § Om den skattskyldige får ersättning för arbeten som avses i 27 §,

skall beloppet inte tas upp som intäkt utan som en skuld till den för vars

räkning arbetet utförs.

29 § Vid beräkning av anskaffningsvärdet för pågående arbeten skall

värdet av sådan arbetsinsats som utförts av den skattskyldige, dennes

make eller barn under 16 år inte beaktas.

Om uppdragstagaren är ett svenskt handelsbolag, skall värdet av den

arbetsinsats som utförts av delägare i handelsbolaget inte beaktas.

30 § Om den skattskyldige utför ett arbete till fast pris för någon annans

räkning, skall värdet av arbetet beräknas efter vad som är skäligt, om det

finns intressegemenskap mellan den skattskyldige och uppdragsgivaren

och det finns anledning att anta att bestämmelserna i 27 29 §§ utnyttjats

för att den skattskyldige eller uppdragsgivaren skall få en obehörig

skatteförmån.

Underlåtenhet att slutredovisa eller fakturera

31 § Om den skattskyldige i betydande omfattning har låtit bli att slut-

redovisa eller fakturera belopp som enligt god redovisningssed hade

kunnat slutredovisas eller faktureras, skall de belopp som skäligen hade

kunnat slutredovisas eller faktureras tas upp som intäkt.

Justering

32 § Om den skattskyldige gör sannolikt att det belopp som enligt

bestämmelserna i detta kapitel skall tas upp som intäkt av pågående

arbeten överstiger vad som kan anses förenligt med god redovisningssed,

skall intäkten i skälig utsträckning justeras nedåt.

Hänvisningar

33 § Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde m.m. för lager och

pågående arbeten finns när det gäller

 uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §,

 näringsbidrag i 29 kap. 7 §,

 ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §.

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och

 förvärv av tillgångar till underpris från delägare och närstående i

53 kap. 10 och 11 §§.

18 kap. Inventarier

Tillämpningsområde

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller för maskiner och andra inven-

tarier som är avsedda för stadigvarande bruk. Att byggnads- och mark-

inventarier behandlas som inventarier framgår av 19 kap. 19 § och

20 kap. 15 §.

Som inventarier behandlas också

1. koncessioner, patent, licenser, varumärken, hyresrätter, goodwill och

liknande rättigheter som förvärvats från någon annan, och

2. anslutningsavgift eller anläggningsbidrag som avser en nyttighet

som är knuten till en fastighet och inte till ägaren personligen.

Reparation och underhåll

2 § Utgifter för reparation och underhåll av inventarier får dras av

omedelbart.

Avdrag för anskaffning

Värdeminskningsavdrag

3 § Utgifter för att anskaffa inventarier skall dras av genom årliga

värdeminskningsavdrag. Avdragen beräknas enligt bestämmelserna i

13 22 §§ om räkenskapsenlig avskrivning och restvärdesavskrivning.

Värdeminskningsavdrag skall inte göras för sådana konstverk och

andra tillgångar som kan antas ha ett bestående värde.

Omedelbart avdrag

4 § För inventarier som är av mindre värde eller kan antas ha en

ekonomisk livslängd på högst tre år, får hela utgiften dras av omedelbart.

Detta gäller dock inte sådana rättigheter m.m. som avses i 1 § andra

stycket.

5 § Om inventarier avyttras, förloras, utrangeras eller tas ut ur

näringsverksamheten samma beskattningsår som de anskaffas, skall hela

utgiften dras av omedelbart.

Nyttjanderättshavares avdragsrätt

6 § I 19 kap. 27 och 28 §§ finns bestämmelser om arrendators och annan

nyttjanderättshavares anskaffning av inventarier.

Anskaffningsvärde

7 § Anskaffningsvärdet för inventarier är utgiften för förvärvet om de

förvärvas genom köp, byte, egen tillverkning eller på liknande sätt. Om

inventarierna förvärvas på annat sätt, anses marknadsvärdet vid förvärvet

som anskaffningsvärde.

8 § Om inventarierna ingår i en näringsverksamhet som den skattskyldige

förvärvar genom bodelning med anledning av makes död eller genom arv

eller testamente, anses det skattemässiga värde som gällde för den tidi-

gare ägaren som anskaffningsvärde, om inte särskilda skäl talar emot det.

9 § Om avdrag för kontraktsnedskrivning har gjorts enligt 23 §, är

anskaffningsvärdet utgiften för förvärvet minskad med avdraget.

10 § Av 14 kap. 16 § om avskattning vid karaktärsbyte framgår hur

anskaffningsvärdet skall bestämmas för inventarier som förs över till en

näringsverksamhet från ägarens privategendom.

Om avskattning inte sker i fråga om byggnads- eller markinventarier

som hör till en fastighet som var privatbostadsfastighet under det

föregående beskattningsåret, är anskaffningsvärdet för dessa inventarier

den ursprungliga anskaffningsutgiften minskad med 20 procent för varje

beskattningsår som den skattskyldige innehaft inventarierna och

fastigheten har varit en privatbostadsfastighet.

11 § Om en skattskyldig eller en sådan fysisk eller juridisk person eller

ett sådant svenskt handelsbolag som står den skattskyldige nära har

vidtagit åtgärder för att den skattskyldige skall kunna tillgodoräkna sig

ett högre anskaffningsvärde än som framstår som rimligt och det kan

antas att detta har gjorts för att någon av dem skall få en obehörig

skatteförmån, skall anskaffningsvärdet justeras i skälig mån.

Hänvisningar

12 § Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för inventarier finns

när det gäller

 uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §,

 näringsbidrag i 29 kap. 6 §,

 ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 och 20 §§,

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och

 förvärv av tillgångar till underpris från delägare och närstående i

53 kap. 10 och 11 §§.

Räkenskapsenlig avskrivning och restvärdesavskrivning

Huvudregel

13 § Värdeminskningsavdrag får för ett visst beskattningsår göras vid

räkenskapsenlig avskrivning med högst 30 procent och vid restvärdes-

avskrivning med högst 25 procent per år av avskrivningsunderlaget.

Avskrivningsunderlaget består av följande:

1. värdet på inventarierna vid det föregående beskattningsårets utgång

 vid räkenskapsenlig avskrivning värdet enligt balansräkningen, och

 vid restvärdesavskrivning det skattemässiga värdet,

 2. ökat med anskaffningsvärdet på sådana inventarier som anskaffats

under beskattningsåret och som vid utgången av detta fortfarande tillhör

näringsverksamheten,

3. minskat med avdrag enligt 15 och 16 §§.

Om beskattningsåret är längre eller kortare än tolv månader, skall

värdeminskningsavdraget justeras i motsvarande mån.

Förutsättningar för räkenskapsenlig avskrivning

14 § Bestämmelserna om räkenskapsenlig avskrivning får tillämpas om

den skattskyldige haft ordnad bokföring som avslutats med årsbokslut

och om avdraget motsvarar avskrivningen i bokslutet.

Avyttringar

15 § Ett särskilt avdrag får göras om inventarier som anskaffats före

beskattningsårets ingång avyttras under beskattningsåret eller den

skattskyldige har rätt till försäkringsersättning för sådana inventarier på

grund av att de gått förlorade under beskattningsåret. Avdraget motsvarar

den intäkt som uppkommer med anledning av avyttringen eller

försäkringsfallet. Avdraget får dock inte överstiga

avskrivningsunderlaget enligt 13 § före avdraget.

Särskilt hög utgift

16 § Om en särskilt hög utgift för inventarier beror på att de anskaffas för

att utnyttjas under en tillfällig konjunktur eller liknande, får merutgiften

dras av under anskaffningsåret.

Kompletteringsregel

17 § Oavsett vad som föreskrivs i 13, 15 och 16 §§ får vid räkenskaps-

enlig avskrivning dras av ett så högt belopp att det skattemässiga värdet

inte överstiger anskaffningsvärdet av inventarierna minskat med en

beräknad årlig avskrivning med 20 procent. Avdraget får göras särskilt

för varje sådant slag av inventarier som avses i 1 § första stycket, andra

stycket 1 respektive andra stycket 2.

Lågt verkligt värde

18 § Om det skattemässiga värdet skulle komma att överstiga det

verkliga värdet på inventarierna, får ytterligare avdrag göras med ett

belopp som motsvarar skillnaden.

Vid tillämpning av första stycket skall det bortses från värdet på

sådana inventarier vars anskaffningsutgifter dragits av omedelbart med

stöd av 4 § första meningen.

För stora avskrivningar i räkenskaperna

19 § Vid räkenskapsenlig avskrivning gäller följande, om avskrivning har

gjorts med högre belopp i räkenskaperna än vad som godtagits vid

beskattningen. Värdet på inventarierna enligt balansräkningen vid

beskattningsårets utgång skall ligga till grund för beräkning av

avskrivningsunderlaget för nästa beskattningsår. Det överskjutande

beloppet skall i stället dras av genom avskrivning med 20 procent per år,

räknat från och med beskattningsåret efter det år avskrivning gjordes med

ett för högt belopp.

Övergång till räkenskapsenlig avskrivning

20 § Vid övergång till räkenskapsenlig avskrivning skall vid tillämpning

av 13 § andra stycket 1 inventariernas skattemässiga värde vid det

föregående beskattningsårets utgång anses som värdet enligt balansräk-

ningen, om årsbokslut inte har upprättats.

Om årsbokslut upprättats och värdet på inventarierna i detta inte

stämmer överens med det skattemässiga värdet, tillämpas bestämmel-

serna i 21 och 22 §§.

21 § Efter övergång till räkenskapsenlig avskrivning skall särskilt avdrag

göras för sådana avskrivningar som har gjorts i räkenskaperna före

övergången men som inte har dragits av vid beskattningen. Ett sådant

belopp dras av genom avskrivning med 20 procent per år räknat från och

med det första beskattningsår då räkenskapsenlig avskrivning tillämpas.

22 § Om en skattskyldig före övergången till räkenskapsenlig

avskrivning har gjort högre värdeminskningsavdrag vid beskattningen än

i räkenskaperna, skall skillnaden mellan värdet enligt balansräkningen

och inventariernas skattemässiga värde tas upp som intäkt. Intäkten skall

tas upp det första beskattningsår då räkenskapsenlig avskrivning

tillämpas eller, om den skattskyldige begär det, fördelas med lika belopp

på det beskattningsåret och de två följande beskattningsåren.

Kontraktsnedskrivning

23 § Avdrag får göras för nedskrivning av värdet på rätten till leverans av

inventarier som köpts men ännu inte levererats (kontraktsnedskrivning).

Avdrag får göras bara om inköpspriset för tillgångar av samma slag vid

beskattningsårets utgång understiger det avtalade priset och högst med ett

belopp som motsvarar mellanskillnaden.

Första stycket gäller inte för sådana rättigheter m.m. som avses i 1 §

andra stycket.

19 kap. Byggnader

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 byggnader i 2 25 §§, och

 nyttjanderättshavares förbättringar och anskaffningar av byggnader,

markanläggningar och inventarier i 26 29 §§.

Reparation och underhåll samt vissa ändringsarbeten

Huvudregel

2 § Utgifter för reparation och underhåll av en byggnad får dras av

omedelbart.

Utgifter för sådana ändringsarbeten på en byggnad som kan anses

normala i den bedrivna verksamheten behandlas som utgifter för

reparation och underhåll. Hit räknas inte åtgärder som innebär en

väsentlig förändring av byggnaden.

I 24 och 25 §§ finns särskilda bestämmelser om reparation och

underhåll i samband med statliga räntebidrag.

Andelshus

3 § En delägare i ett andelshus får inte dra av utgifter för reparation och

underhåll av andelshuset omedelbart till den del hans andel av utgifterna

överstiger hans andel av tio procent av fastighetens taxeringsvärde året

före taxeringsåret.

Av 13 § framgår att utgifter som enligt första stycket inte får dras av

omedelbart skall räknas in i anskaffningsvärdet.

Avdrag för anskaffning

Värdeminskningsavdrag

4 § Utgifter för att anskaffa en byggnad skall dras av genom årliga värde-

minskningsavdrag.

5 § Värdeminskningsavdragen skall beräknas enligt avskrivningsplan

efter en viss procentsats per år på byggnadens anskaffningsvärde.

Procentsatsen skall bestämmas med hänsyn till byggnadens ekonomiska

livslängd. Beräkningen skall göras från den tidpunkt då byggnaden

färdigställs eller förvärvas eller i fråga om en förbättring från den

tidpunkt den färdigställs.

Omedelbart avdrag

6 § Om en byggnad är avsedd att användas bara ett fåtal år, får hela

utgiften dras av omedelbart.

Utrangering

7 § Utrangeras en byggnad, skall avdrag göras för den del av

anskaffningsvärdet som inte har dragits av tidigare.

Anskaffningsvärde

Huvudregler

8 § Om en byggnad uppförs av den skattskyldige, är anskaffningsvärdet

utgiften för att uppföra den.

9 § Om en byggnad förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt, är

anskaffningsvärdet utgiften för förvärvet.

I 18 § finns bestämmelser om förvärv av byggnad genom arv, gåva

m.m.

Byggnadsinventarier och ledningar

10 § I anskaffningsvärdet för en byggnad som är avsedd för annat

ändamål än bostadsändamål skall inte utgifter för byggnadsinventarier

räknas in. Vad som menas med byggnadsinventarier framgår av 19

21 §§.

Av 20 kap. 16 § framgår att ledningar för vatten m.m. i vissa fall inte

anses som markinventarier utan som byggnad.

Förvärv av byggnad med mark

11 § Om en byggnad förvärvas tillsammans med den mark som den

ligger på, anses så stor del av ersättningen för fastigheten avse

byggnaden som det värde för byggnaden som faställts vid

fastighetstaxeringen utgör av fastighetens hela taxeringsvärde. Har något

taxeringsvärde inte fastställts, skall beräkningen göras med tillämpning

av bestämmelserna för fastighetstaxering.

Ingår sådana industritillbehör som avses i 2 kap. 3 § jordabalken i

förvärvet, skall den del av ersättningen som avser dessa räknas bort före

beräkningen enligt första stycket.

Om det belopp som avser byggnaden enligt beräkningen i första

stycket även omfattar byggnadsinventarier, utgörs anskaffningsvärdet för

byggnaden av beloppet minskat med ersättningen för dessa inventarier.

12 § Anskaffningsvärdet för byggnaden skall justeras om den del av

ersättningen för fastigheten som enligt beräkningen i 11 § avser annat än

byggnaden och byggnadsinventarierna mera avsevärt över- eller

understiger värdet av mark, skog, naturtillgångar, särskilda förmåner

m.m. som förvärvas.

Har fastigheten del i en samfällighet som är en särskild taxeringsenhet,

skall fastighetens andel av samfällighetens taxeringsvärde beaktas vid

beräkningen enligt 11 §, om inkomsterna i samfälligheten beskattas hos

delägarna.

Förbättringar m.m.

13 § I anskaffningsvärdet skall också räknas in

1. utgifter för till- eller ombyggnad,

2. sådant värde av en nyttjanderättshavares förbättringar som enligt

29 § skall tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet för

fastighetsägaren, och

3. utgifter för reparation och underhåll som inte har kunnat dras av på

grund av bestämmelserna i 3 § om andelshus eller i 24 och 25 §§ om

statligt räntebidrag.

Justering av anskaffningsvärdet

14 § Om den skattskyldige eller en sådan fysisk eller juridisk person eller

ett sådant svenskt handelsbolag som står den skattskyldige nära har

vidtagit åtgärder för att denne skall kunna tillgodoräkna sig ett högre

anskaffningsvärde än som framstår som rimligt och det kan antas att

detta har gjorts för att någon av dem skall få en obehörig skatteförmån,

skall anskaffningsvärdet justeras i skälig mån.

Hänvisningar

15 § Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för byggnader finns

när det gäller

 uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §,

 näringsbidrag i 29 kap. 6 §,

 ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §,

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och

 förvärv av tillgångar till underpris från delägare och närstående i

53 kap. 10 och 11 §§.

Karaktärsbyte

16 § Om en byggnad har varit privatbostad under tidigare beskattningsår

och avskattning inte skett enligt 41 kap. 6 §, anses avdrag för

värdeminskning ha gjorts med 1,5 procent av anskaffningsvärdet varje

beskattningsår som byggnaden varit privatbostad.

Arbeten i byggnadsrörelse

17 § Som utgifter för arbeten i byggnadsrörelse skall anses det belopp

som tas upp som intäkt enligt 27 kap. 8 §.

Arv, gåva m.m.

18 § Om en byggnad förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning

eller på liknande sätt, inträder förvärvaren i den tidigare ägarens

skattemässiga situation när det gäller värdeminskningsavdrag samt

utgifter för sådana förbättrande reparationer och underhåll som avses i

26 kap. 2 §.

Byggnadsinventarier

19 § Som byggnadsinventarier räknas sådana delar och tillbehör i en

byggnad som är avsedda att direkt tjäna den näringsverksamhet som

bedrivs i byggnaden. Hit räknas inte sådana anordningar som är

nödvändiga för byggnadens allmänna användning.

För byggnadsinventarier gäller vad som sägs om inventarier.

20 § Om en ledning för vatten, avlopp, elektrisk ström, gas eller liknande

är avsedd för både en byggnads användning i näringsverksamheten och

byggnadens allmänna användning, skall anskaffningsvärdet fördelas

mellan byggnadsinventarier och byggnad i förhållande till den

omfattning i vilken ledningen tillgodoser verksamheten respektive

byggnadens allmänna användning.

En ledning hänförs i sin helhet till byggnadsinventarier, om

anskaffningsvärdet till minst tre fjärdedelar kan anses avse

näringsverksamheten. Om anskaffningsvärdet till minst tre fjärdedelar

kan anses avse byggnadens allmänna användning, räknas ledningen i sin

helhet till byggnaden.

21 § En konstruktion för vilken ett byggnadsvärde fastställts vid

fastighetstaxeringen hänförs till byggnadsinventarier, om konstruktionen

helt eller delvis utgör en maskin eller ett redskap.

Anslutningsavgifter och anläggningsbidrag

22 § Bestämmelser om anslutningsavgifter och anläggningsbidrag finns i

18 kap.

Statliga räntebidrag

23 § Bestämmelser om statliga räntebidrag för bostadsändamål finns i

29 kap. 14 §.

Byggnadsarbeten med statliga räntebidrag

24 § Utgifter för reparation och underhåll som utförs i samband med en

ombyggnad för vilken statligt räntebidrag beviljats, skall dras av

omedelbart bara till den del dessa utgifter tillsammans med utgifterna för

ombyggnad överstiger den i bidragshänseende godkända eller beräknade

utgiften (bidragsunderlaget).

Av 13 § framgår att utgifter som enligt första stycket inte får dras av

omedelbart skall räknas in i anskaffningsvärdet.

25 § Om bidragsunderlaget ändras genom ett senare beslut, skall rätten

till omedelbart avdrag bedömas på grundval av det nya beslutet.

Innebär beslutet att ytterligare belopp skall dras av omedelbart, skall

underlaget för värdeminskningsavdrag minskas med detta belopp. Om

värdeminskningsavdrag tidigare har gjorts på grundval av detta belopp,

skall det omedelbara avdraget minskas med värdeminskningsavdragen.

Innebär beslutet att omedelbart avdrag tidigare har gjorts med för högt

belopp, skall underlaget för värdeminskningsavdrag ökas med det

överskjutande beloppet. Samma belopp skall tas upp som intäkt i

inkomstslaget näringsverksamhet. De värdeminskningsavdrag som skulle

ha gjorts tidigare år skall räknas av från intäkten.

Rättelse skall ske det beskattningsår då det nya beslutet meddelas.

Nyttjanderättshavarens förbättringar

Nyttjanderättshavarens beskattning

26 § Om en nyttjanderättshavare har utgifter för ny-, till- eller om-

byggnad eller annan liknande förbättring av en fastighet som han innehar

med nyttjanderätt och fastighetsägaren omedelbart blir ägare till vad som

utförs, skall nyttjanderättshavaren dra av dessa utgifter genom årliga

värdeminskningsavdrag. Avdraget skall beräknas enligt avskrivningsplan

till högst fem procent per år. För täckdiken får dock avdraget beräknas

till högst tio procent per år.

Är byggnaden eller markanläggningen avsedd att användas bara ett

fåtal år, får hela utgiften dras av omedelbart.

27 § Om en nyttjanderättshavare har utgifter för att anskaffa byggnads-

inventarier, markinventarier eller andra inventarier som han innehar med

nyttjanderätt och fastighetsägaren omedelbart blir ägare till vad som

anskaffas, skall nyttjanderättshavaren dra av dessa utgifter enligt

bestämmelserna i 18 kap.

28 § Om en nyttjanderättshavare får ersättning av fastighetsägaren för

förbättringar eller anskaffningar som avses i 26 eller 27 §, skall

ersättningen tas upp hos nyttjanderättshavaren. Denne skall samtidigt dra

av den del av anskaffningsvärdet som inte har dragits av tidigare, dock

inte med högre belopp än ersättningen.

En nyttjanderättshavare skall det beskattningsår då nyttjanderätten

upphör dra av den del av anskaffningsvärdet som inte har dragits av

tidigare.

Fastighetsägarens beskattning

29 § Värdet av sådan ny-, till- eller ombyggnad eller annan liknande

förbättring som avses i 26 § och som bekostats av en nyttjanderättshavare

skall tas upp som intäkt för fastighetsägaren det beskattningsår då

nyttjanderättshavarens rätt till fastigheten upphör, om förbättringen

utförts under den tid som fastighetsägaren ägt fastigheten. Om

fastigheten övergått till en ny ägare genom arv, gåva eller på liknande

sätt skall intäkten i stället tas upp av den nya ägaren. Intäkten skall

beräknas på grundval av förbättringens värde vid den tidpunkt då

nyttjanderätten upphör.

20 kap. Markanläggningar och substansminskning

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 markanläggningar i 2 16 §§,

 frukt- och bärodlingar i 17 19 §§, och

 substansminskning i 20 28 §§.

Bestämmelser om anslutningsavgifter och anläggningsbidrag finns i

18 kap.

Definition

2 § Med markanläggningar avses anordningar eller anläggningar som

inte är byggnader eller inventarier och som är avsedda att användas i

fastighetsägarens näringsverksamhet, t.ex. vägar, kanaler, hamninlopp,

parkeringsplatser, fotbollsplaner och planteringar. Brunnar, källare och

tunnlar räknas som markanläggningar till den del de inte räknas som

byggnad. Som markanläggningar räknas också sådana arbeten som

behövs för att marken skall göras plan eller fast.

Reparation och underhåll

3 § Utgifter för reparation och underhåll av en markanläggning får dras

av omedelbart.

Avdrag för anskaffning

Värdeminskningsavdrag

4 § Utgifter för att anskaffa en markanläggning skall dras av genom

årliga värdeminskningsavdrag.

5 § Värdeminskningsavdragen skall beräknas enligt avskrivningsplan till

högst tio procent per år av anskaffningsvärdet för täckdiken och

skogsvägar och till högst fem procent per år av anskaffningsvärdet för

andra markanläggningar. Beräkningen skall göras från den tidpunkt då

anläggningen färdigställs.

6 § Avdrag skall göras bara för utgifter för markanläggningar som

anskaffas under tid då den skattskyldige är ägare till fastigheten, om inte

annat följer av 12 § eller av någon av de bestämmelser som nämns i 13 §.

Motsvarande gäller om ett svenskt handelsbolag är ägare till fastigheten.

7 § När en fastighet övergår till en ny ägare genom köp, byte eller på

liknande sätt, skall överlåtaren dra av den del av anskaffningsvärdet för

markanläggningen som inte har dragits av tidigare. Detta gäller också när

den näringsverksamhet som bedrivs på fastigheten läggs ned och

fastighetens markanläggningar därför saknar värde för fastighetens ägare.

I 12 § finns bestämmelser om värdeminskningsavdrag vid arv, gåva

m.m.

Omedelbart avdrag

8 § Om en anläggning är avsedd att användas bara ett fåtal år, får hela

utgiften dras av omedelbart.

Nyttjanderättshavares avdragsrätt

9 § I 19 kap. 26 29 §§ finns bestämmelser om nyttjanderättshavares

anskaffning av markanläggningar.

Anskaffningsvärde

Markinventarier

10 § I anskaffningsvärdet för en markanläggning skall inte utgifter för

markinventarier räknas in. Vad som menas med markinventarier framgår

av 15 och 16 §§.

Markanläggning som anskaffas av den skattskyldige

11 § Anskaffningsvärdet för en markanläggning är den skattskyldiges

utgifter för att anskaffa eller förbättra anläggningen.

Som anskaffningsvärde räknas också sådant värde av nyttjanderätts-

havares förbättringsutgifter som enligt 19 kap. 29 § skall tas upp som

intäkt för fastighetsägaren.

Arv, gåva m.m.

12 § Om en fastighet förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning

eller på liknande sätt, inträder förvärvaren i den tidigare ägarens

skattemässiga situation när det gäller värdeminskningsavdrag samt

utgifter för sådana förbättrande reparationer och underhåll som avses i 26

kap. 2 §.

Hänvisningar

13 § Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för markanlägg-

ningar finns när det gäller

 näringsbidrag i 29 kap. 6 §,

 ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §, och

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §.

Karaktärsbyte

14 § Om den fastighet som markanläggningen hör till varit

privatbostadsfastighet under tidigare beskattningsår och avskattning inte

skett enligt 41 kap. 6 §, anses avdrag för värdeminskning ha gjorts varje

beskattningsår som fastigheten varit privatbostadsfastighet.

Markinventarier

15 § Som markinventarier räknas en markanläggning eller del av mark-

anläggning som är avsedd att tillsammans med inventarier användas i den

näringsverksamhet som bedrivs på fastigheten. Som markinventarier

räknas också ledningar samt stängsel och liknande

avspärrningsanordningar.

För markinventarier gäller vad som sägs om inventarier.

16 § Om en ledning för vatten, avlopp, elektrisk ström, gas eller liknande

är avsedd för både den näringsverksamhet som bedrivs på fastigheten och

en byggnads allmänna användning, skall anskaffningsvärdet fördelas

mellan markinventarier och byggnad i förhållande till den omfattning i

vilken ledningen tillgodoser verksamheten respektive byggnadens

allmänna användning.

En ledning hänförs i sin helhet till markinventarier, om

anskaffningsvärdet till minst tre fjärdedelar kan anses avse

näringsverksamheten. Om anskaffningsvärdet till minst tre fjärdedelar

kan anses avse byggnadens allmänna användning, räknas ledningen i sin

helhet till byggnaden.

Frukt- och bärodlingar

17 § Utgifter för inköp och plantering av träd och buskar för frukt- eller

bärodling får dras av antingen under anskaffningsåret eller genom årliga

värdeminskningsavdrag.

18 § Värdeminskningsavdrag skall beräknas enligt avskrivningsplan efter

en viss procentsats per år på frukt- eller bärodlingens anskaffningsvärde.

Procentsatsen skall bestämmas med hänsyn till den tid odlingen anses

kunna utnyttjas. Beräkningen skall göras från den tidpunkt då odlingen

färdigställs.

19 § Bestämmelserna i 7 och 12 §§ tillämpas också på frukt- och bär-

odlingar.

Avdrag för substansminskning

Förutsättningar för avdrag

20 § Avdrag får göras för substansminskning vid utvinning av

naturtillgångar på en fastighet som är kapitaltillgång.

I fråga om rätten till avdrag för substansminskning anses, trots

bestämmelsen i 1 kap. 5 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152), en

fastighetsägare som har upplåtit nyttjanderätt till täktmark mot

engångsersättning som ägare till täktmarken även efter upplåtelsen.

Inträffad substansminskning

21 § Vid substansminskning på grund av utvinning av en naturtillgång

får avdrag göras med högst ett belopp som, tillsammans med de avdrag

som har gjorts tidigare beskattningsår, motsvarar den del av

anskaffningsvärdet för hela tillgången som belöper sig på utvinningen

före beskattningsårets utgång.

Framtida substansminskning

22 § Om en fastighetsägare genom ett skriftligt avtal har upplåtit rätt till

utvinning av naturtillgångar och har fått betalt för framtida utvinning,

skall avdrag göras för belopp som sätts av i räkenskaperna för framtida

substansminskning. Högst den del av anskaffningsvärdet för hela

naturtillgången får dras av som kan anses avse den återstående utvinning

som fastighetsägaren har fått betalt för. Avdraget skall återföras det

följande beskattningsåret.

23 § Avdrag enligt 22 § skall inte göras, om upplåtelseavtalet har ingåtts

mellan varandra närstående personer eller mellan näringsidkare i

intressegemenskap (moder- och dotterföretag eller företag under i

huvudsak gemensam ledning). Som närstående till en fysisk person

räknas här, utöver vad som sägs i 2 kap. 22 §, sådana fåmansföretag och

fåmanshandelsbolag där den fysiska personen eller någon närstående till

honom är företagsledare eller, direkt eller indirekt, äger andelar. Vad som

sägs om fysiska personer gäller inte dödsbon.

Anskaffningsvärde m.m.

24 § Anskaffningsvärdet för en naturtillgång som har förvärvats genom

köp, byte eller på liknande sätt skall beräknas med utgångspunkt i ut-

giften för förvärvet.

Om fastigheten har förvärvats genom arv, testamente, gåva, bodelning

eller på liknande sätt, skall anskaffningsvärdet beräknas med

utgångspunkt i utgiften vid närmast föregående köp, byte eller liknande

förvärv.

25 § Om den skattskyldige begär det, skall som anskaffningsvärde anses

det omkostnadsbelopp som han skulle ha kunnat använda, om han när

utvinningen började hade avyttrat täktmarken mot en ersättning som

motsvarade marknadsvärdet. Anskaffningsvärdet för naturtillgången får

dock inte tas upp till högre belopp än 75 procent av täktmarkens

marknadsvärde vid samma tidpunkt.

26 § Om tillstånd enligt lag eller annan författning har getts för utvinning

av en naturtillgång, skall anskaffningsvärdet beräknas bara för det om-

råde som omfattas av tillståndet och, vid tillämpning av 25 §, på grundval

av förhållandena när utvinningen började på detta område.

27 § I anskaffningsvärdet skall, förutom belopp som har beräknats enligt

24 26 §§, räknas in utgifter för naturtillgångens exploatering till den del

utgifterna inte har dragits av tidigare och inte heller ingår i det

omkostnadsbelopp som avses i 25 §.

28 § Om en fastighet där en naturtillgång har börjat utvinnas övergår till

en ny ägare genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande

sätt, inträder förvärvaren i den tidigare ägarens skattemässiga situation

när det gäller avdrag för substansminskning.

21 kap. Skogsfrågor

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 ersättningar för avverkningsrätt i 2 §,

 anläggning av skog och diken i 3 §,

 skogsavdrag i 4 19 §§, och

 skogskonto och skogsskadekonto i 21 40 §§.

Vad som avses med skogsbruk framgår av 22 §.

Ersättningar för avverkningsrätt under flera år

2 § Om ersättning för avverkningsrätt till skog skall betalas under flera

år, får den som har rätt till ersättningen som intäkt varje år ta upp den del

som betalas under året.

Anläggning av skog och diken

3 § Utgifter för anläggning av ny skog och för dikning som främjar

skogsbruk skall dras av omedelbart.

Bestämmelser om skogsvägar och andra markanläggningar finns i

20 kap.

Skogsavdrag

Huvudregler

4 § Avdrag på grund av avyttring av skog (skogsavdrag) på en fastighet i

Sverige som är taxerad som lantbruksenhet och är en kapitaltillgång får

göras enligt bestämmelserna i 5 19 §§.

Skogsavdrag får inte göras på grund av en intäkt som tas upp till

beskattning efter det att all skogsmark som ingår i näringsverksamheten

har förvärvats av en ny ägare.

5 § Skogsavdrag skall beräknas med utgångspunkt i skogens

anskaffningsvärde, avdragsutrymmet och den avdragsgrundande skogs-

intäkten.

6 § Anskaffningsvärdet är det värde som enligt 12 19 §§ avser skog och

skogsmark vid förvärv av en fastighet som är taxerad som

lantbruksenhet.

Avdragsutrymmet är det högsta belopp som fastighetsägaren får dra av

under innehavstiden.

Avdragsgrundande skogsintäkt är summan av beskattningsårets intäkt

på grund av upplåtelse av avverkningsrätt och 60 procent av

beskattningsårets intäkt på grund av avyttring eller uttag av

skogsprodukter. Med skogsintäkt avses också försäkringsersättning för

skog och skogsprodukter.

Avdragsutrymmet och avdragets storlek för juridiska personer

7 § En juridisk person får under innehavstiden göra skogsavdrag med

högst 25 procent av anskaffningsvärdet. Avdrag för ett visst

beskattningsår får göras med högst ett belopp som motsvarar 50 procent

av den avdragsgrundande skogsintäkten.

Avdragsutrymmet och avdragets storlek för handelsbolag

8 § För svenska handelsbolag tillämpas bestämmelserna i 7 §. Avdraget

skall beräknas för bolaget.

Avdragsutrymmet och avdragets storlek för fysiska personer

9 § En enskild näringsidkare får under innehavstiden göra skogsavdrag

med högst 50 procent av anskaffningsvärdet. Med undantag för

rationaliseringsförvärv enligt 10 § får avdrag för ett visst beskattningsår

göras med högst ett belopp som motsvarar 50 procent av den

avdragsgrundande skogsintäkten.

Om ett dödsbo förvärvar fastigheter efter dödsfallet, tillämpas

bestämmelserna i 7 §.

10 § En enskild näringsidkare får göra skogsavdrag med högst ett belopp

som motsvarar hela den avdragsgrundande skogsintäkten, om han

förvärvat fastigheten genom köp, byte eller på liknande sätt eller genom

fastighetsreglering eller klyvning och förvärvet är ett led i jordbrukets

eller skogsbrukets yttre rationalisering (rationaliseringsförvärv). Det

sammanlagda avdragsbeloppet får inte överstiga 50 procent av det

anskaffningsvärde som avser rationaliseringsförvärvet. Avdrag enligt

denna paragraf får göras bara det beskattningsår när fastigheten förvärvas

och de följande fem beskattningsåren.

Vid fastighetsreglering och klyvning räknas som förvärvstidpunkt den

tidpunkt för tillträde som gäller enligt fastighetsbildningslagen

(1970:988) eller, om den skattskyldige begär det och fastighetsbildning

sökts, den tidpunkt för tillträde som gäller enligt skriftligt avtal.

Beloppsgränser

11 § Skogsavdrag får inte göras med lägre belopp än 15 000 kronor och

bara med helt hundratal kronor. Om skogsbruket bedrivs i form av ett

enkelt bolag eller under samäganderätt får dock avdraget för varje

delägare uppgå till lägst 3 000 kronor, om ett beräknat avdrag för hela

den gemensamt bedrivna verksamheten skulle ha uppgått till minst

15 000 kronor.

Beloppsgränserna i första stycket gäller inte avdrag som ett visst

beskattningsår omfattar hela det återstående avdragsutrymmet.

Anskaffningsvärde vid köp m.m.

12 § Om en fastighet förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt,

anses som anskaffningsvärde så stor del av ersättningen för fastigheten

som den del av fastighetens taxeringsvärde som avser skogsbruket utgör

av hela taxeringsvärdet vid förvärvet. Till skogsbruket räknas skogsmark

med växande skog och sådana markanläggningar som används eller

behövs för skogsbruk.

13 § Om bestämmelsen i 12 § inte kan tillämpas eller det är uppenbart att

en tillämpning skulle ge ett värde som avviker från den verkliga

ersättningen för skog och skogsmark, är anskaffningsvärdet det belopp

som kan anses motsvara den verkliga ersättningen.

Har ersättning betalats vid fastighetsreglering eller klyvning på grund

av att värdet av den skog och skogsmark som har lagts till den skatt-

skyldiges fastighet överstiger värdet av den skog och skogsmark som har

frångått denna, skall ett belopp motsvarande ersättningen anses som

anskaffningsvärde.

14 § Om ett företag förvärvar en fastighet från ett annat företag inom

samma svenska koncern, tillämpas bestämmelserna i 16 § andra och

tredje styckena.

15 § Vid rationaliseringsförvärv skall i anskaffningsvärdet räknas in

såväl ersättningen för skog och skogsmark som den del av övriga utgifter

med anledning av förvärvet som belöper sig på den förvärvade skogen

och skogsmarken.

Anskaffningsvärde och avdragsutrymme vid arv, gåva m.m.

16 § Om en fastighet förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning

eller på liknande sätt, gäller vid beräkning av förvärvarens avdrags-

utrymme följande.

Omfattar förvärvet all skogsmark i den tidigare ägarens

näringsverksamhet, tar förvärvaren över den tidigare ägarens

anskaffningsvärde. Förvärvaren anses ha gjort skogsavdrag med samma

belopp som den tidigare ägaren.

Omfattar förvärvet bara en del av skogsmarken, anses som

anskaffningsvärde för förvärvaren så stor del av den tidigare ägarens

anskaffningsvärde som värdet av den förvärvade skogen och

skogsmarken utgör av värdet av all skog och skogsmark i dennes

näringsverksamhet när förvärvet sker. Förvärvaren anses ha gjort

skogsavdrag med samma belopp som den tidigare ägaren anses ha gjort

på den förvärvade delen.

Omfattar förvärvet mindre än 20 procent av värdet av all skog och

skogsmark i näringsverksamheten och är det inte fråga om en ideell andel

av en fastighet, anses den nye ägarens anskaffningsvärde och

avdragsutrymme vara noll.

Anskaffningsvärde och avdragsutrymme vid delavyttring,

allframtidsupplåtelse m.m.

17 § Om en del av den skattskyldiges skogsmark förvärvas av en ny

ägare, anses den skattskyldiges anskaffningsvärde och avdragsutrymme

minska i samma proportion som minskningen av värdet av skogen och

skogsmarken i näringsverksamheten. En proportionell minskning skall

också göras om värdet av fastighetens skog och skogsmark minskar på

grund av fastighetsreglering eller klyvning.

Omfattar förvärvet eller minskningen mindre än 20 procent av värdet

av skogen och skogsmarken, och är det inte fråga om en ideell andel av

en fastighet, skall den skattskyldiges anskaffningsvärde och avdrags-

utrymme dock inte minskas. Vad som sägs i detta stycke gäller inte

sådana förvärv som avses i 14 §.

18 § Bestämmelserna i 17 § tillämpas också om

1. en fastighet enligt 27 kap. 11 § blir lagertillgång i en tomtrörelse

som den skattskyldige bedriver, eller

2. den skattskyldige på grund av allframtidsupplåtelse får sådan

engångsersättning som avses i 45 kap. 6 § för skog och skogsmark.

Skogen och skogsmarken anses då ha förvärvats av en ny ägare.

19 § I 45 kap. 8 § finns bestämmelser om att ersättning för upplåtelse av

avverkningsrätt och avyttrade skogsprodukter i samband med

allframtidsupplåtelse kan behandlas som engångsersättning för denna.

Hänvisningar

20 § Särskilda bestämmelser om anskaffningsvärde för skog finns när det

gäller

 uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §,

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och

 förvärv av tillgångar till underpris från delägare och närstående i

53 kap. 10 och 11 §§.

Skogskonto och skogsskadekonto

Huvudregel

21 § En enskild näringsidkare som har intäkt av skogsbruk (skogsintäkt)

får göra avdrag enligt bestämmelserna i 23 40 §§ för belopp som sätts in

på ett särskilt bankkonto (skogskonto eller skogsskadekonto).

Skogsbruk

22 § Med skogsbruk avses att den skattskyldige utnyttjar skogen på sin

egen eller en arrenderad lantbruksenhet i Sverige. Som skogsbruk räknas

också avverkning av skog på en lantbruksenhet på grund av en

avverkningsrätt som den skattskyldige har förbehållit sig vid överlåtelse

av en fastighet eller vid fastighetsbildning och avyttring av sådan

avverkningsrätt.

Särskilda bestämmelser om skogsskadekonto

23 § Avdrag för insättning på skogsskadekonto får göras bara om

stormfällning, brand, insektsangrepp eller någon liknande händelse har

medfört att mer än en tredjedel av skogen i näringsverksamheten bör

avverkas i förtid och den huvudsakliga delen av beskattningsårets

skogsintäkter kommer från sådan avverkning.

24 § Avdrag för insättning på skogsskadekonto får inte göras om den

skattskyldige samma beskattningsår gör avdrag för insättning på

skogskonto.

Om avdrag för insättning på skogsskadekonto har vägrats därför att

förutsättningarna enligt 23 § inte varit uppfyllda, får den skattskyldige

begära avdrag för insättning på skogskonto. En sådan begäran skall ha

kommit in till skattemyndigheten inom sex månader efter det att det

beslut meddelades som innebär att den skattskyldige inte har rätt till

avdrag för insättning på skogsskadekonto, om inte längre tid följer av

bestämmelserna i taxeringslagen (1990:324).

Avdragets storlek

25 § Om inte annat följer av 26 och 27 §§, får avdrag för insättning på

skogskonto eller skogsskadekonto ett visst beskattningsår motsvara högst

summan av

1. 60 procent av skogsintäkten på grund av upplåtelse av

avverkningsrätt,

2. 40 procent av skogsintäkten på grund av avyttring av skogspro-

dukter, och

3. 40 procent av skogsintäkten på grund av uttag av skogsprodukter.

26 § Om stormfällning, brand, insektsangrepp eller någon liknande

händelse medför att en betydande del av skogen bör avverkas i förtid, får

den skattskyldige, till den del intäkten kommer från sådan avverkning,

göra avdrag med högst ett belopp som motsvarar summan av

1. 80 procent av skogsintäkten på grund av upplåtelse av

avverkningsrätt,

2. 50 procent av skogsintäkten på grund av avyttring av skogspro-

dukter, och

3. 50 procent av skogsintäkten på grund av uttag av skogsprodukter.

27 § Belopp som anges i 26 § får dras av också från sådan ersättning för

skog eller skogsprodukter i samband med allframtidsupplåtelser som

avses i 45 kap. 8 § och som tas upp som intäkt av näringsverksamhet.

28 § Vad som sägs i 25 27 §§ tillämpas också på försäkringsersättning

för skog och skogsprodukter.

29 § Om utdelning från en samfällighet som avses i 6 kap. 6 § första

stycket tas upp som intäkt av näringsverksamheten, skall den del av

utdelningen som kommer från intäkt av skogsbruk i samfälligheten under

det beskattningsår som utdelningen hänför sig till likställas med intäkt av

skogsbruk som den skattskyldige själv bedrivit.

30 § Avdrag får inte göras med så högt belopp att det uppkommer ett

underskott.

31 § Avdrag får göras bara om avdragsbeloppet uppgår till minst

5 000 kronor för skogskonto eller 50 000 kronor för skogsskadekonto.

Avdraget skall avrundas nedåt till helt hundratal kronor.

Insättning på kontot

32 § En skattskyldig får för ett visst beskattningsår inte göra insättning

på skogskonto eller skogsskadekonto i mer än en bank. Om så ändå sker

får avdrag göras bara för insättning hos den först anlitade banken.

33 § Avdrag får göras bara om medlen sätts in på ett skogskonto eller

skogsskadekonto senast den dag som den skattskyldige enligt lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämna

självdeklaration.

34 § Om den skattskyldige begär avdrag för insättning på skogskonto

enligt 24 § andra stycket, anses de medel som satts in på

skogsskadekontot vara insatta på skogskonto den dag då insättningen på

skogsskadekontot gjordes. Detta gäller dock bara om medlen på

skogsskadekontot, till den del de inte redan har tagits ut, har förts över

till ett skogskonto när begäran om avdrag för insättning på skogskonto

kommer in till skattemyndigheten. En överföring som har skett senare än

tio år efter ingången av det år då medlen enligt 33 § senast skall ha satts

in beaktas inte.

35 § Som skogskonto och skogsskadekonto godtas bara sådant konto hos

en svensk bank eller en utländsk banks filial i Sverige för vilket ränta

tillgodoräknas minst en gång per år.

I lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m. finns

bestämmelser om skatt på räntan.

Uttag från kontot

36 § Uttag från ett skogskonto eller skogsskadekonto får göras tidigast

fyra månader efter insättningsdagen. Ett uttag får avse hela det inne-

stående beloppet eller en del av det, dock inte lägre belopp än 1 000

kronor.

Sedan tio år eller, när det gäller skogsskadekonto, tjugo år har gått från

ingången av det år då insättning enligt 33 § senast skulle göras, skall

banken betala ut kvarstående medel.

37 § Uttag från ett skogskonto eller skogsskadekonto skall tas upp som

intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet det beskattningsår då uttaget

görs. Motsvarande gäller kvarstående medel som betalas ut eller skulle

ha betalats ut enligt 36 § andra stycket.

Byte av bank

38 § Medel på ett skogskonto eller skogsskadekonto får föras över till en

annan bank utan att beskattning sker enligt 37 § under förutsättning att

hela det innestående beloppet direkt förs över till ett motsvarande konto i

den mottagande banken.

När kontomedel förs över skall den överförande banken lämna den

mottagande banken de uppgifter som behövs för att den mottagande

banken skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt detta kapitel och

lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

Arv, gåva m.m.

39 § Om den skattskyldiges lantbruksenhet övergår till en ny ägare

genom arv, testamente, bodelning eller på liknande sätt, skall medlen på

kontona tas upp som intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet. Detta

gäller dock bara om fastigheten utgjorde den övervägande delen av

näringsverksamheten.

Vad som sägs i första stycket gäller inte om äganderätten övergår

genom gåva.

Överlåtelse och pantsättning

40 § Om avtal träffas om överlåtelse eller pantsättning av medel på

skogskonto eller skogsskadekonto, skall medlen på kontona tas upp som

intäkt i inkomstslaget näringsverksamhet. Det anses inte som överlåtelse

eller pantsättning att en skattskyldig på begäran av en skogsvårdsstyrelse

förbinder sig att inte förfoga över medlen utan styrelsens tillstånd.

22 kap. Uttag ur näringsverksamhet

Innehåll

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller vid uttag av en tillgång eller en

tjänst ur näringsverksamheten. Det finns bestämmelser om

 vad som avses med uttag i 2 6 §§,

 innebörden av uttagsbeskattning i 7 och 8 §§, och

 när uttagsbeskattning inte skall ske i 9 12 §§.

Vad som avses med uttag

2 § Med uttag avses att den skattskyldige tillgodogör sig en tillgång från

näringsverksamheten för privat bruk eller att han för över den till en

annan näringsverksamhet.

3 § Med uttag avses också att den skattskyldige överlåter en tillgång utan

ersättning eller mot ersättning som understiger marknadsvärdet utan att

detta är affärsmässigt motiverat. Motsvarande gäller om ett svenskt

handelsbolag som den skattskyldige är delägare i överlåter en tillgång till

den skattskyldige eller någon annan.

4 § Bestämmelserna om uttag av en tillgång i 2 och 3 §§ tillämpas också

på uttag av en tjänst om värdet av tjänsten är mer än ringa.

5 § Som uttag räknas också att

1. en näringsverksamhet upphör,

2. skattskyldigheten för inkomsten från en näringsverksamhet helt eller

delvis upphör,

3. tillgångar förs över från en del av en näringsverksamhet till en annan

del om skattskyldighet föreligger för inkomst från den förra delen men

inte för inkomst från den senare delen,

4. inkomsten från en näringsverksamhet helt eller delvis inte längre

skall beskattas i Sverige på grund av ett skatteavtal, eller

5. tillgångar förs över från en del av en näringsverksamhet till en annan

del om den senare delen men inte den förra är undantagen från

beskattning i Sverige på grund av ett skatteavtal.

6 § I 27 kap. 8 § finns särskilda bestämmelser om uttagsbeskattning i

byggnadsrörelse.

Innebörden av uttagsbeskattning

7 § Uttag av en tillgång eller en tjänst skall behandlas som om den

avyttras mot en ersättning som motsvarar marknadsvärdet

(uttagsbeskattning).

Uttag i form av användande av bil skall värderas enligt bestämmel-

serna om bilförmån i 61 kap. 5 11 §§.

8 § Om den skattskyldige tar ut en tillgång eller en tjänst ur en

näringsverksamhet som han bedriver och för över den till en annan sådan

näringsverksamhet skall, om uttagsbeskattning skett, tillgången eller

tjänsten anses förvärvad i den senare näringsverksamheten mot en

ersättning som motsvarar marknadsvärdet, om uttaget beskattas enligt

bestämmelserna i 7 §.

När uttagsbeskattning inte skall ske

9 § Uttag av bränsle från en fastighet i Sverige som är taxerad som

lantbruksenhet skall inte uttagsbeskattas, om bränslet används för

uppvärmning av den skattskyldiges privatbostad på fastigheten.

Undantaget gäller också i fråga om sådan bostad som på grund av den

skattskyldiges begäran enligt 2 kap. 9 § tredje stycket inte skall räknas

som privatbostad.

10 § Vid sådan utdelning av andelar som avses i 42 kap. 16 § och vid

sådan utskiftning av aktier som avses i 42 kap. 20 § skall

uttagsbeskattning inte ske om marknadsvärdet på andelarna eller aktierna

överstiger omkostnadsbeloppet.

Första stycket gäller inte sådana andelar i fastighetsförvaltande företag

som enligt 27 kap. 16 § är lagertillgångar.

11 § Bestämmelser om att uttagsbeskattning i vissa fall inte skall ske vid

uttag av en tillgång finns i 23 kap. om underprisöverlåtelser.

12 § Om uttag av en tjänst har samband med uttag av en tillgång, skall

uttaget av tjänsten inte beskattas om uttaget av tillgången på grund av

bestämmelsen i 23 kap. 9 § inte skall uttagsbeskattas.

23 kap. Underprisöverlåtelser

Tillämpningsområde

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om beskattningen vid under-

prisöverlåtelser. Det finns bestämmelser om

 definitioner i 3 8 §§,

 beskattningen vid en underprisöverlåtelse i 9 13§§, och

 villkor för en underprisöverlåtelse i 14 29 §§.

2 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller inte om

1. bestämmelserna om kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap.

skall tillämpas på överlåtelsen,

2. överlåtelsen innebär att sådana andelar i fastighetsförvaltande

företag som är lagertillgångar enligt 27 kap. 6 § delas ut enligt 42 kap.

16 § eller skiftas ut enligt 42 kap. 20 §, eller

3. marknadsvärdet på tillgången är lika med eller lägre än tillgångens

skattemässiga värde.

Definitioner

3 § Med underprisöverlåtelse avses överlåtelse av en tillgång utan

ersättning eller mot ersättning som understiger marknadsvärdet utan att

detta är affärsmässigt motiverat, om villkoren i 14 29 §§ är uppfyllda.

4 § Med företag avses i detta kapitel

1. svenskt aktiebolag,

2. svensk ekonomisk förening,

3. svensk sparbank,

4. svenskt ömsesidigt försäkringsföretag,

5. svensk stiftelse,

6. svensk ideell förening, och

7. utländskt bolag.

Som företag räknas inte privatbostadsföretag, investmentföretag eller

utländskt skadeförsäkringsföretag.

5 § Med svenskt handelsbolag avses i detta kapitel svenskt handelsbolag

som bara har fysiska personer eller andra företag än svenska stiftelser

och svenska ideella föreningar som delägare.

6 § Med andel avses i detta kapitel andel i sådant företag som anges i 4 §

1, 2 och 7.

7 § I detta kapitel anses innehav av andelar i ett företag som en

näringsverksamhet eller som en verksamhetsgren om förvärvaren efter

förvärvet under samma beskattningsår äger näringsbetingade andelar i

företaget. Vad som avses med näringsbetingade andelar framgår av 24

kap. 16 §.

8 § Om inventarier som överlåts bara är en del av överlåtarens samtliga

inventarier, skall som skattemässigt värde anses en skälig del av hela

värdet.

Beskattningen vid en underprisöverlåtelse

9 § En underprisöverlåtelse skall inte medföra uttagsbeskattning enligt

bestämmelserna i 22 kap.

10 § Om ersättning inte lämnas med ett belopp som motsvarar minst till-

gångens skattemässiga värde, skall överlåtelsen behandlas som om

tillgången avyttras mot en ersättning som motsvarar det skattemässiga

värdet. Tillgången anses i sådant fall förvärvad för samma belopp.

11 § Om tillgången överlåts av ett företag, skall överlåtelsen inte medföra

att någon som direkt eller indirekt äger andel i överlåtaren skall ta upp

skillnaden mellan marknadsvärdet och ersättningen som utdelning.

Om tillgången överlåts till en fysisk person och ersättning inte lämnas,

gäller bestämmelserna i första stycket inte för det belopp som motsvarar

det skattemässiga värdet av tillgången. Om ersättning lämnas med belopp

som understiger det skattemässiga värdet, gäller bestämmelserna i första

stycket inte det belopp som motsvarar skillnaden mellan det

skattemässiga värdet och ersättningen.

Om tillgången överlåts till ett svenskt handelsbolag med fysiska

personer som delägare, tillämpas bestämmelserna i andra stycket på

dessa personer.

12 § Om tillgången förvärvas av ett företag, skall skillnaden mellan

marknadsvärdet och ersättningen inte räknas som utgift för förbättring av

en andel i företaget eller av en andel i företag som, direkt eller indirekt,

äger andel i det förvärvande företaget.

Om tillgången förvärvas från en andelsägare i företaget gäller följande.

Lämnas inte ersättning för tillgången, gäller bestämmelserna i första

stycket inte det belopp som motsvarar det skattemässiga värdet av

tillgången. Lämnas ersättning med belopp som understiger det

skattemässiga värdet, gäller bestämmelserna i första stycket inte det

belopp som motsvarar skillnaden mellan det skattemässiga värdet och

ersättningen.

13 § Avser underprisöverlåtelsen en näringsfastighet eller

näringsbostadsrätt, tillämpas inte bestämmelserna i 26 kap. om återföring

av värdeminskningsavdrag m.m.

Villkor för en underprisöverlåtelse

Överlåtaren och förvärvaren

14 § Överlåtaren och förvärvaren skall vara en fysisk person, ett företag

eller ett svenskt handelsbolag.

En svensk stiftelse eller en svensk ideell förening får inte vara

förvärvare. En svensk ideell förening som inte omfattas av

bestämmelserna om undantag från skattskyldighet i 7 kap. får dock

förvärva en tillgång från en annan ideell förening.

15 § Om överlåtaren är en fysisk person, skall förvärvaren vara en fysisk

person eller ett företag.

Om överlåtaren är ett svenskt handelsbolag med någon fysisk person

som delägare, skall förvärvaren vara en fysisk person eller ett företag.

Skattskyldighet

16 § Förvärvaren skall omedelbart efter förvärvet vara skattskyldig för

inkomst av en näringsverksamhet i vilken tillgången ingår. Inkomsten av

näringsverksamheten eller en del av näringsverksamheten där tillgången

ingår får inte vara undantagen från beskattning på grund av ett

skatteavtal.

Om förvärvaren är ett svenskt handelsbolag, gäller det som sägs i

första stycket samtliga delägare i bolaget.

När rätt till avdrag för koncernbidrag saknas

17 § Om överlåtaren inte med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag till

förvärvaren avseende det beskattningsår då överlåtelsen sker, skall över-

låtarens hela näringsverksamhet, en verksamhetsgren eller en ideell andel

av en verksamhet eller en verksamhetsgren överlåtas.

Bestämmelsen i första stycket gäller inte vid överlåtelse mellan ett

svenskt handelsbolag och ett företag som är delägare i handelsbolaget.

Kvalificerade andelar

18 § Om överlåtaren är en fysisk person och förvärvaren är ett företag,

skall samtliga andelar i företaget vara kvalificerade.

19 § Om överlåtaren är ett företag och om någon andel i företaget är

kvalificerad, skall förvärvaren vara en fysisk person, ett företag eller ett

svenskt handelsbolag med enbart företag som delägare.

Om förvärvaren är ett företag, skall minst samma andel av andelarna i

det förvärvande företaget vara kvalificerade som andelen kvalificerade

andelar i det överlåtande företaget.

Om förvärvaren är ett svenskt handelsbolag, skall minst samma andel

av andelarna i vart och ett av de delägande företagen vara kvalificerade

som andelen kvalificerade andelar i det överlåtande företaget.

20 § Om överlåtaren är ett svenskt handelsbolag med någon fysisk

person som delägare och förvärvaren är ett företag, skall samtliga andelar

i företaget vara kvalificerade.

21 § Om överlåtaren är ett svenskt handelsbolag med enbart företag som

delägare och om någon andel i något av företagen är kvalificerad, skall

förvärvaren vara en fysisk person eller ett företag. Är förvärvaren ett

företag, skall minst samma andel av andelarna i det förvärvande företaget

vara kvalificerade som den största andelen kvalificerade andelar i ett

delägande företag i det överlåtande handelsbolaget.

22 § En andel i ett sådant överlåtande eller förvärvande företag som,

direkt eller indirekt, innehas av ett annat företag, skall anses kvalificerad

till den del som svarar mot förhållandet mellan kvalificerade andelar i det

andra företaget och övriga andelar i det andra företaget.

23 § Villkoret i 18 21 §§ om att en andel i ett förvärvande företag skall

vara kvalificerad skall anses uppfyllt även om andelen först efter

förvärvet men under samma år hos samma ägare blir kvalificerad.

Lämnas utdelning på andelen efter förvärvet men under samma år hos

samma ägare, skall andelen vara kvalificerad vid tidpunkten för

utdelningen.

Underskott hos förvärvaren

24 § Om förvärvaren är en fysisk person, får det under beskattningsåret

före det beskattningsår då överlåtelsen sker inte ha uppkommit

underskott i den näringsverksamhet hos honom som förvärvet avser.

Vidare gäller att personen inte får ha rätt till avdrag för underskott i

annan näringsverksamhet enligt 62 kap. 2 4 §§.

25 § Om förvärvaren är ett svenskt handelsbolag, gäller för varje

delägare som är fysisk person att det under beskattningsåret före det

beskattningsår då överlåtelsen sker inte får ha uppkommit underskott i

den näringsverksamhet som förvärvet avser. Vidare gäller att delägaren

inte får ha rätt till avdrag för underskott i någon annan

näringsverksamhet enligt 62 kap. 2 4 §§.

26 § Om förvärvaren är ett svenskt handelsbolag, gäller för varje

delägare som är ett företag att det under beskattningsåret före det

beskattningsår då överlåtelsen sker inte får ha uppkommit underskott hos

delägaren eller hos ett företag till vilket delägaren kan med avdragsrätt

lämna koncernbidrag avseende det beskattningsår då överlåtelsen sker.

Detta gäller dock inte om den som överlåtit tillgången också är delägare i

det förvärvande bolaget.

Bestämmelserna i första stycket tillämpas inte om överlåtaren under

det beskattningsår då överlåtelsen sker kan lämna koncernbidrag med

avdragsrätt till varje delägare i det förvärvande handelsbolaget. Som

villkor gäller att sådan begränsning av rätt till avdrag för underskott

(avdragsbegränsning) som anges i koncernbidragsspärren i 40 kap. 18 §

inte gäller för någon sådan delägare om delägaren får koncernbidrag från

överlåtaren avseende det beskattningsår då överlåtelsen sker.

Avdragsbegränsning får inte heller gälla om ett företag, till vilket någon

delägare kan med avdragsrätt lämna koncernbidrag utan att

avdragsbegränsning gäller för företaget, indirekt via delägaren får

koncernbidrag avseende samma beskattningsår från överlåtaren.

27 § Om förvärvaren är ett företag, får det under beskattningsåret före det

beskattningsår då överlåtelsen sker inte ha uppkommit underskott hos

förvärvaren eller hos ett företag till vilket förvärvaren kan med

avdragsrätt lämna koncernbidrag avseende det beskattningsår då

överlåtelsen sker.

28 § Bestämmelserna i 27 § tillämpas inte om överlåtaren kan med

avdragsrätt lämna koncernbidrag till förvärvaren under det beskattningsår

då överlåtelsen sker.

Bestämmelserna i första stycket tillämpas inte om en sådan

begränsning av rätt till avdrag för underskott (avdragsbegränsning) som

anges i koncernbidragsspärren i 40 kap. 18 § gäller om förvärvaren

respektive varje delägare får koncernbidrag från överlåtaren avseende det

beskattningsår då överlåtelsen sker. Avdragsbegränsning får inte heller

gälla om ett företag, till vilket förvärvaren kan med avdragsrätt lämna

koncernbidrag utan att avdragsbegränsning gäller för företaget, indirekt

via förvärvaren får koncernbidrag avseende samma beskattningsår från

överlåtaren.

29 § En fysisk person eller ett företag får avstå från att utnyttja

underskott som avses i 24 27 §§. I sådant fall skall det bortses från

underskottet vid tillämpning av dessa bestämmelser.

24 kap. Räntor och utdelningar i inkomstslaget

näringsverksamhet

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 tillämpning i inkomstslaget näringsverksamhet av vissa

bestämmelser i inkomstslaget kapital i 2 och 3 §§,

 kapitalrabatt på optionslån i 4 §,

 avdragsrätt för ränta på vinstandelslån i 5 10 §§,

 avdrag för lämnad utdelning i 11 §, och

 skattefria utdelningar i 12 22 §§.

En bestämmelse om skattefrihet för utdelning från privatbostadsföretag

finns i 15 kap. 4 §.

Bestämmelser om i vilken utsträckning ersättningar i form av livränta

och liknande utbetalningar för avyttrade tillgångar räknas som ränta finns

i 44 kap. 35 och 37 39 §§.

Tillämpning av vissa bestämmelser i inkomstslaget kapital

Hänvisningar

2 § I inkomstslaget näringsverksamhet tillämpas bestämmelserna i

inkomstslaget kapital om

 utnyttjande av företrädesrätt till teckning av vinstandelslån i 42 kap.

15 §,

 utdelning av andelar i dotterbolag i 42 kap. 16 §,

 utbetalningar vid nedsättning av aktiekapital eller reservfond och

liknande förfaranden i 42 kap. 17 §,

 utskiftning från ideella föreningar i 42 kap. 18 §,

 utskiftning från ekonomiska föreningar i 42 kap. 19 21 §§,

 utdelning från delägarbeskattade utländska juridiska personer i

42 kap. 22 §,

 utdelning och utskiftning från dödsbon efter personer som var

begränsat skattskyldiga vid dödsfallet i 42 kap. 23 §,

 skattetillgodohavanden i 42 kap. 24 §, och

 lotterier i 42 kap. 25 §.

Utdelning av vissa andelar

3 § Om andelarna i det utdelade bolaget i de fall som avses i 42 kap.

16 eller 20 § blir lagertillgångar hos mottagaren, skall det lägsta av

andelarnas anskaffningsvärde och deras verkliga värde tas upp som intäkt

av mottagaren. I 17 kap. 6 och 7 §§ finns bestämmelser om hur

anskaffningsvärdet skall bestämmas i sådana fall.

Kapitalrabatt på optionslån

4 § Om ett svenskt aktiebolag ger ut skuldebrev som är förenade med

köp- eller teckningsoption avseende aktier, får bolaget inte dra av en

sådan skillnad mellan emissionspriset och skuldebrevets marknadsvärde

som beror på optionen.

Avdragsrätt för ränta på vinstandelslån

Huvudregler

5 § Ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening som har

tagit upp ett vinstandelslån, får dra av vinstandelsräntan bara i den

utsträckning som följer av 6 10 §§.

Med vinstandelsränta avses ränta vars storlek är beroende av det

låntagande företagets utdelning eller vinst och med vinstandelslån avses

ett lån med ränta som helt eller delvis är vinstandelsränta.

För annan ränta på vinstandelslån gäller allmänna bestämmelser om

avdrag i näringsverksamheten.

Emissioner på den allmänna marknaden

6 § Vinstandelsräntan skall dras av om lånet har bjudits ut till teckning på

den allmänna marknaden.

Om det låntagande företaget är ett fåmansföretag, får vinstandelsräntan

dock inte dras av till den del den betalas till någon som

1. är andelsägare i företaget,

2. är företagsledare i företaget,

3. är närstående till någon som avses i 1 eller 2, eller

4. på annan grund har sådan intressegemenskap med företaget som

anges i 14 kap. 20 §.

Riktade emissioner

7 § Om en eller flera personer har fått ensamrätt eller företrädesrätt till

teckning av lånet, skall vinstandelsräntan dras av om ensamrätten eller

företrädesrätten inte har lämnats till någon som

1. är andelsägare i det låntagande företaget,

2. har sådan intressegemenskap med företaget som anges i 14 kap.

20 §,

3. är företagsledare i företaget om det är ett fåmansföretag, eller

4. är närstående till en företagsledare eller andelsägare i företaget om

det är ett fåmansföretag.

8 § Är andelarna i det låntagande företaget noterade på en svensk börs

eller auktoriserad marknadsplats, skall vinstandelsräntan dras av även om

de som äger andelar i företaget har fått en sådan företrädesrätt till

teckning av lånet som har lämnats i förhållande till deras innehav av

andelar.

Om räntan skall dras av, skall det sammanlagda värde som genom

företrädesrätterna kan anses ha tillförts andelsägarna tas upp av företaget.

Värdet skall tas upp som intäkt det beskattningsår då teckningen av lånet

avslutas.

9 § Skattemyndigheten får medge att vinstandelsräntan dras av även om

en eller flera som äger andelar i företaget har förbehållits rätt till teckning

av lånet. En förutsättning för ett sådant beslut är att lånevillkoren kan

antas ha bestämts på affärsmässig grund med hänsyn till

omständigheterna när lånet togs upp.

Skattemyndighetens beslut får överklagas hos Riksskatteverket.

Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

10 § Om det låntagande företaget är ett fåmansföretag, får

vinstandelsräntan inte dras av även om förutsättningarna för avdrag i 7,

8 eller 9 § är uppfyllda till den del den betalas till någon som

1. är andelsägare i företaget,

2. är företagsledare i företaget,

3. är närstående till någon som avses i 1 eller 2, eller

4. på annan grund har sådan intressegemenskap med företaget som

anges i 14 kap. 20 §.

Avdrag för lämnad utdelning

11 § Bestämmelser om i vilka fall lämnad utdelning skall dras av finns

för

 investmentföretag och värdepappersfonder i 39 kap. 14 §,

 kooperativa föreningar i 39 kap. 22 24 §§,

 sambruksföreningar i 39 kap. 28 §,

 samfälligheter i 39 kap. 29 §, och

 Sparbankernas säkerhetskassa i 39 kap. 31 §.

Skattefria utdelningar

Definitioner

12 § Med utdelning avses i 13 22 §§ inte sådan utdelning på andelar i

kooperativa föreningar i form av rabatt eller pristillägg som den

utdelande föreningen skall dra av enligt 39 kap. 22 §.

Om ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening enligt

ett skatteavtal skall anses ha hemvist i en utländsk stat, skall företaget vid

tillämpning av 13 22 §§ anses som en utländsk juridisk person som hör

hemma i den utländska staten.

Utdelning till förvaltningsföretag på svenska andelar

13 § Utdelning som ett förvaltningsföretag tar emot från ett svenskt

aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening skall inte tas upp till den

del den motsvaras av utdelning som förvaltningsföretaget beslutar för

samma beskattningsår. Sådan utdelning av andelar i ett dotterbolag som

avses i 42 kap. 16 § räknas inte in i utdelningen från

förvaltningsföretaget.

14 § Med förvaltningsföretag avses ett sådant svenskt aktiebolag eller en

sådan svensk ekonomisk förening som förvaltar värdepapper eller

liknande tillgångar och som i övrigt varken direkt eller indirekt bedriver

näringsverksamhet i mer än obetydlig omfattning. Investmentföretag

anses inte som förvaltningsföretag.

Utdelning på svenska näringsbetingade andelar

15 § Utdelning på näringsbetingade andelar i svenska aktiebolag och

svenska ekonomiska föreningar skall inte tas upp, om den tas emot av

 ett sådant svenskt aktiebolag eller en sådan svensk ekonomisk

förening som inte är investmentföretag eller förvaltningsföretag,

 en sådan svensk stiftelse eller svensk ideell förening som inte

omfattas av bestämmelserna om undantag från skattskyldighet i 7 kap.,

 en svensk sparbank, eller

 ett svenskt ömsesidigt försäkringsföretag.

16 § Med näringsbetingad andel avses en andel som är kapitaltillgång

hos ägarföretaget och som uppfyller förutsättningarna i 1 eller 2.

1. Det sammanlagda röstetalet för ägarföretagets andelar i det

utdelande företaget vid beskattningsårets utgång skall motsvara 25

procent eller mer av röstetalet för samtliga andelar i det utdelande

företaget.

2. Det görs sannolikt att innehavet av andelen betingas av rörelse som

bedrivs av ägarföretaget eller av företag som med hänsyn till

äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan anses stå

det nära.

17 § Bestämmelserna i 15 § gäller inte för utdelning från ett

förvaltningsföretag eller investmentföretag om det utdelande företaget,

direkt eller indirekt genom ett eller flera andra förvaltningsföretag eller

investmentföretag, äger mer än enstaka andelar i fråga om vilka

utdelning skulle ha tagits upp om andelarna hade ägts direkt av det

företag som äger andelarna i förvaltningsföretaget eller

investmentföretaget.

18 § Om ett företag förvärvar andelar i ett annat företag och det inte är

uppenbart att förvärvaren får en tillgång av verkligt och särskilt värde

med hänsyn till sin näringsverksamhet, gäller inte 15 § för utdelning av

sådana medel som fanns hos det utdelande företaget vid förvärvet och

som inte motsvarar tillskjutet belopp eller inbetald insats. Utdelning

anses i första hand ske av andra medel än sådana som motsvarar

tillskjutet belopp eller inbetald insats.

19 § Bestämmelsen i 15 § gäller inte för sådan utdelning på

förlagsinsatser som den utdelande kooperativa föreningen skall dra av

enligt 39 kap. 23 §.

Utdelning på utländska andelar

20 § Utdelning på andelar i en utländsk juridisk person skall inte tas upp

av ett svenskt företag om

1. utdelningen på grund av 12 19 §§ inte skulle ha tagits upp om den

utdelande juridiska personen hade varit svensk, och

2. inkomstbeskattningen av den utländska juridiska personen är

jämförlig med inkomstbeskattningen enligt denna lag av ett svenskt

företag med motsvarande inkomster.

21 § Förutsättningen i 20 § 2 skall alltid anses uppfylld om

1. den utländska juridiska personen hör hemma i ett av de länder med

vilka Sverige har ingått ett skatteavtal som inte är begränsat till att

omfatta vissa inkomster (avtalsländer),

2. den juridiska personens inkomster har uppkommit i

näringsverksamhet i Sverige eller i något avtalsland, och

3. inkomsterna beskattas med en inkomstskatt som normalt tillämpas

på juridiska personer i det land eller de länder där näringsverksamheten

bedrivs.

Om inkomsterna till obetydlig del har uppkommit i näringsverksamhet

i andra länder än avtalsländer eller i någon särskilt skattemässigt gynnad

verksamhet, skall det bortses från denna del av inkomsterna vid

tillämpning av första stycket 2 och 3.

22 § Andelar i ett företag som hör hemma i en utländsk stat som är

medlem i Europeiska unionen anses som näringsbetingade också om

innehavet motsvarar 25 procent eller mer av andelskapitalet i företaget

och även om andelarna är lagertillgångar.

Med företag som hör hemma i en utländsk stat som är medlem i

Europeiska unionen avses ett utländskt företag som

1. bedrivs i någon av de associationsformer som anges i bilaga 24.1,

2. enligt skattelagstiftningen i en medlemsstat anses höra hemma i den

staten och inte enligt ett skatteavtal med tredje land anses ha hemvist

utanför gemenskapen, och

3. är skyldigt att betala någon av de skatter som anges i bilaga 24.2,

utan valmöjlighet eller rätt till undantag.

25 kap. Kapitalvinster och kapitalförluster i inkomstslaget

näringsverksamhet

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 vad som avses med kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget

näringsverksamhet i 3 5 §§,

 uppskov med beskattningen vid koncerninterna andelsavyttringar i

6 27 §§, och

 avyttringar med kapitalförlust till företag i intressegemenskap med

säljaren i 28 32 §§.

Hänvisningar

2 § I 44 kap. finns grundläggande bestämmelser om kapitalvinster och

kapitalförluster. I 45, 46, 48 50, 52 och 55 kap. finns särskilda

bestämmelser för vissa slag av tillgångar.

Särskilda bestämmelser om anskaffningsutgift finns i fråga om

 uttagsbeskattning i 22 kap. 8 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 10 §,

 ianspråktagande av ersättningsfond i 31 kap. 18 §,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 §,

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 14 §, och

 förvärv av privata tillgångar till underpris i 53 kap. 10 och 11 §§.

Vad som avses med kapitalvinst och kapitalförlust

3 § Med kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget

näringsverksamhet avses vinst och förlust vid avyttring av

kapitaltillgångar.

Med kapitaltillgångar avses andra tillgångar i näringsverksamheten än

 lagertillgångar, pågående arbeten, kundfordringar och liknande

tillgångar,

 inventarier, och

 patent och andra sådana rättigheter som räknas upp i 18 kap. 1 §

andra stycket 1 även om de inte förvärvats från någon annan.

4 § Med kapitalvinst och kapitalförlust avses också vinst och förlust på

grund av förpliktelser enligt terminer, köp- eller säljoptioner och

liknande avtal, när det inte är fråga om förpliktelser som är jämförbara

med lagertillgångar.

5 § Som kapitalvinst behandlas också återfört avdrag för kapitalförlust

vid konkurs enligt 44 kap. 34 § tredje stycket.

Uppskov med beskattningen vid koncerninterna andelsavyttringar

Definitioner och tillämpningsområde

6 § Med koncernintern andelsavyttring avses avyttring av en andel (den

avyttrade andelen) i ett företag (det avyttrade företaget) som en juridisk

person eller ett svenskt handelsbolag (det säljande företaget) gör med

kapitalvinst till en juridisk person eller ett svenskt handelsbolag inom

samma svenska koncern (det köpande företaget), om villkoren i

13 16 §§ är uppfyllda.

7 § Med svensk koncern avses vid tillämpning av bestämmelserna om

koncerninterna andelsavyttringar en koncern med ett sådant

moderföretag som anges i 14 §.

Om den skattskyldige har fått uppskov med beskattningen med

tillämpning av en bestämmelse om förbud mot diskriminering i ett

skatteavtal, avses med svensk koncern också utländska motsvarigheter.

8 § Vad som sägs om kapitalvinster i bestämmelserna om koncerninterna

andelsavyttringar skall tillämpas också i fråga om

1. ett belopp med vilket det säljande företagets resultat skall ökas på

grund av bestämmelserna om oriktig prissättning i 14 kap. 19 § vid en

koncernintern andelsavyttring av en andel som är kapitaltillgång, och

2. ett belopp som skall tas upp enligt bestämmelserna om uttags-

beskattning i 22 kap. vid en koncernintern andelsavyttring av en andel

som är kapitaltillgång.

9 § Vid en fusion eller fission skall vid tillämpning av bestämmelserna

om koncerninterna andelsavyttringar det övertagande företaget anses

köpa sådana andelar i det överlåtande företaget som inte redan tidigare

ägdes av det övertagande företaget.

10 § Bestämmelserna om uppskov skall inte tillämpas

 i fråga om andelar som innehas av ett överlåtande företag vid en

kvalificerad fusion eller fission, eller

 om bestämmelserna i 38 kap. om undantag från omedelbar

beskattning vid verksamhetsavyttringar skall tillämpas.

Begäran

11 § Bestämmelserna om uppskov skall tillämpas bara om det säljande

företaget begär det.

Är säljaren är ett svenskt handelsbolag, skall begäran göras av varje

delägare för sig. Om uppskov beviljas, får delägaren uppskov med

beskattningen för den andel av vinsten som han är skattskyldig för.

Handelsbolag som ägs genom handelsbolag

12 § Det som sägs i 11 § andra stycket och i 18 § om delägare i ett

svenskt handelsbolag som är säljande företag gäller, om handelsbolaget

ägs direkt eller indirekt genom ett svenskt handelsbolag av ett annat

svenskt handelsbolag, delägare i detta handelsbolag.

Villkor för uppskov

13 § Den avyttrade andelen skall vara en andel i

 ett svenskt aktiebolag,

 en svensk ekonomisk förening,

 ett svenskt handelsbolag, eller

 en utländsk juridisk person.

14 § Moderföretaget i den svenska koncernen skall vara

 ett svenskt aktiebolag,

 en svensk ekonomisk förening,

 en svensk sparbank, eller

 ett svenskt ömsesidigt försäkringsföretag.

15 § Det säljande företaget får inte ingå i en annan koncern än

 en koncern som det köpande företaget ingår i, eller

 en underkoncern till en koncern som det köpande företaget ingår i.

Med koncern i första stycket avses svenska koncerner enligt 2 kap. 5 §

och motsvarande utländska företeelser.

16 § Det säljande företaget skall tillsammans med andra företag i den

svenska koncernen vid tidpunkten för avyttringen äga andelar i det

avyttrade företaget med minst 25 procent av röstetalet för samtliga

andelar i företaget. Alternativt skall det göras sannolikt att innehavet av

andelen betingas av rörelse som bedrivs av det säljande företaget eller av

ett annat företag i koncernen.

Den huvudsakliga innebörden av uppskov

17 § Kapitalvinsten skall tas upp som intäkt först när det inträffar en

omständighet som medför att den avyttrade andelen inte längre existerar

eller inte längre innehas av ett företag som tillhör samma svenska

koncern som det säljande företaget eller av det säljande företaget, om inte

annat följer av 18 24 §§.

18 § Om det säljande företaget är ett svenskt handelsbolag gäller

följande. Övergår äganderätten till en delägares andel i handelsbolaget

eller en andel i något svenskt handelsbolag som direkt eller indirekt

genom ett annat svenskt handelsbolag äger en andel i handelsbolaget

till någon som inte tillhör samma svenska koncern som detta, skall

delägarens kapitalvinst tas upp som intäkt det beskattningsår då

förändringen av äganderätten inträffar. Detsamma gäller om delägarens

andel upphör att existera.

Det säljande företaget får hemvist i ett annat land

19 § Om det säljande företaget enligt ett skatteavtal får hemvist i ett

annat land, skall kapitalvinsten tas upp som intäkt. Detsamma gäller om

det säljande företaget är en utländsk juridisk person som bedriver

näringsverksamhet från ett fast driftställe i Sverige och upphör att

bedriva sådan verksamhet.

Det säljande företaget upphör att existera

20 § Om det inträffar en omständighet som medför att det säljande

företaget inte längre existerar, skall kapitalvinsten tas upp som intäkt.

Detta gäller inte om det säljande företaget genom en fusion går upp i

ett företag som tillhör samma svenska koncern. I stället skall de

bestämmelser som gäller för det säljande företaget tillämpas på det

övertagande företaget.

Den avyttrade andelen avyttras genom ett andelsbyte

21 § Om det köpande företaget avyttrar den avyttrade andelen genom ett

andelsbyte till någon som inte ingår i den svenska koncernen och får

uppskov med beskattningen enligt 49 kap., skall kapitalvinsten inte tas

upp. I stället anses var och en av de vid andelsbytet mottagna andelarna

som en vid den koncerninterna andelsavyttringen avyttrad andel och

kapitalvinsten fördelas då på de mottagna andelarna. Om det köpande

företaget vid andelsbytet avyttrar också andra andelar i det överlåtna

företaget, gäller detta samtliga mottagna andelar.

Den avyttrade andelen delas ut

22 § Kapitalvinsten skall inte tas upp om det köpande företaget delar ut

den avyttrade andelen och utdelningen är skattefri hos någon mottagare

enligt 42 kap. 16 §. Detta gäller dock inte om det köpande företaget drar

av en kapitalförlust på grund av utdelningen.

Andelarna i det köpande företaget delas ut

23 § Om det köpande företaget är ett dotterföretag till ett svenskt

aktiebolag, om moderföretaget delar ut sina andelar i det köpande

företaget och om utdelningen är skattefri hos någon mottagare enligt 42

kap. 16 §, gäller följande.

Om det säljande företaget begär det och det köpande företaget

godkänner det, skall kapitalvinsten tas upp som intäkt först när det

inträffar en omständighet som medför att den avyttrade andelen inte

längre innehas av det köpande företaget eller av ett företag som tillhör

samma svenska koncern som det företaget. Intäkten skall i detta fall tas

upp hos det köpande företaget.

Andra stycket skall inte tillämpas om det under beskattningsåret före

det beskattningsår då andelarna delas ut uppkom ett underskott i en

näringsverksamhet hos det köpande företaget eller hos ett företag till

vilket det köpande företaget med avdragsrätt kan lämna koncernbidrag

avseende det beskattningsår då avyttringen sker.

Det avyttrade företaget går upp i ett koncernföretag genom fusion

24 § Kapitalvinsten skall inte tas upp om det avyttrade företaget går upp i

ett annat företag genom en fusion och det övertagande företaget ingår i

samma svenska koncern som det säljande företaget. Var och en av de

andelar i det övertagande företaget som omedelbart efter fusionen

innehas av det säljande företaget och företag som ingår i samma svenska

koncern som det säljande företaget anses som en avyttrad andel. Summan

av kapitalvinsterna på de faktiskt avyttrade andelarna skall fördelas på

andelarna i det övertagande företaget.

Turordning

25 § Om det köpande företaget vid tidpunkten för den koncerninterna

andelsavyttringen äger andelar av samma slag och sort som den avyttrade

andelen (gamla andelar) eller därefter förvärvar sådana andelar (nya

andelar), skall senare avyttringar som företaget gör anses ske i följande

ordning:

1. gamla andelar,

2. avyttrade andelar,

3. nya andelar.

Bestämmelsen skall tillämpas på motsvarande sätt för andra företag

som tillhör samma svenska koncern som det säljande företaget och som i

ett senare led förvärvar en avyttrad andel.

Motsvarande turordning tillämpas

1. om det köpande företaget vid tidpunkten för ett sådant andelsbyte

som avses i 21 § äger andelar av samma slag och sort som de mottagna

andelarna (gamla andelar) eller därefter förvärvar sådana andelar (nya

andelar), och

2. efter fusioner i sådana fall som avses i 24 § i fråga om andelar som

innehas i det övertagande företaget omedelbart efter fusionen (avyttrade

andelar) och andelar i detta företag som förvärvas senare (nya andelar).

Uppdelning och sammanläggning av uppskovsbelopp

26 § Om anskaffningsutgiften för en avyttrad andel fördelats på flera

andelar på grund av fondemission, split eller liknande förfarande, skall

var och en av dessa nybildade andelar anses som en avyttrad andel. Den

kapitalvinst som avser den tidigare avyttrade andelen skall fördelas på

denna andel, om den finns kvar efter förfarandet, och de nybildade

andelarna.

27 § Om avyttrade andelar sammanläggs, skall den nybildade andelen

anses som en avyttrad andel. De kapitalvinster som avser de tidigare

avyttrade andelarna skall hänföras till den nybildade andelen.

Avyttringar med kapitalförlust till företag i intressegemenskap

Tillämpningsområde

28 § Om det uppkommer en kapitalförlust när en juridisk person eller

ett svenskt handelsbolag (det säljande företaget) avyttrar en tillgång till

en annan juridisk person eller ett annat svenskt handelsbolag (det köp-

ande företaget) och de båda företagen är moderföretag och dotterföretag

eller står under i huvudsak gemensam ledning, skall bestämmelserna i

29 32 §§ tillämpas.

29 § Kapitalförlusten får inte dras av om

1. ersättningen understiger den avyttrade tillgångens marknadsvärde

utan att det är affärsmässigt motiverat, eller

2. bestämmelserna i 37 kap. om kvalificerade fusioner och fissioner

skall tillämpas.

Uppskjuten avdragsrätt

30 § Kapitalförlusten får dras av som kostnad först när det inträffar en

omständighet som medför att tillgången inte längre existerar eller inte

längre innehas av en juridisk person eller ett svenskt handelsbolag som

står i sådant förhållande till det säljande företaget som anges i 28 § eller

av det säljande företaget.

Efterföljande fusion eller fission

31 § Om den avyttrade tillgången är en andel i ett företag och detta

genom fusion eller fission helt eller delvis går upp i ett annat företag som

står i sådant förhållande till det säljande företaget som sägs i 28 §, får

kapitalförlusten inte dras av.

Turordning

32 § Om det är andelar i ett företag som avyttras (avyttrade andelar),

gäller följande. Om det köpande företaget vid tidpunkten för det förvärv

som avses i 28 § äger andelar av samma slag och sort som de avyttrade

andelarna (gamla andelar) eller om det köpande företaget därefter

förvärvar sådana andelar (nya andelar), skall senare avyttringar som det

köpande företaget gör anses ske i följande ordning:

1. gamla andelar,

2. avyttrade andelar,

3. nya andelar.

Bestämmelserna skall tillämpas också i fråga om andra tillgångar som

inte kan särskiljas från varandra.

26 kap. Återföring av värdeminskningsavdrag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om att gjorda värdeminsknings-

avdrag m.m. skall återföras om näringsfastigheter och

näringsbostadsrätter avyttras eller blir privatbostadsfastigheter respektive

privatbostadsrätter.

Bestämmelserna i 2 11 §§ gäller för fastigheter och bostadsrätter som

är kapitaltillgångar medan bestämmelserna i 12 och 13 §§ gäller för

fastigheter och bostadsrätter som är lagertillgångar.

I 14 § finns en bestämmelse om skattemässig kontinuitet när en

näringsbostadsrätt förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning eller

på liknande sätt och den behåller sin karaktär av näringsbostadsrätt.

Motsvarande bestämmelser samt bestämmelser om kontinuitet i fråga om

värdeminskningsavdrag finns för byggnader och fastigheter i 19 kap.

18 § respektive 20 kap. 12 §.

Kapitaltillgångar

Fastigheter

2 § Vid avyttring av en näringsfastighet skall följande avdrag återföras:

1. värdeminskningsavdrag på byggnader och markanläggningar,

2. skogsavdrag,

3. avdrag för substansminskning,

4. avdrag för sådana avskrivningar av byggnader och

markanläggningar som gjorts i samband med att en ersättningsfond eller

liknande fond har tagits i anspråk, och

5. avdrag som avser beskattningsåret och de fem föregående

beskattningsåren för utgifter för förbättrande reparationer och underhåll

av byggnader och markanläggningar.

Reparationer och underhåll anses som förbättrande till den del

fastigheten på grund av åtgärderna är i bättre skick vid avyttringen än vid

ingången av det femte beskattningsåret före beskattningsåret eller, om

fastigheten förvärvats senare genom köp, byte eller på liknande sätt, vid

förvärvet.

3 § Avdragen som anges i 2 § skall inte återföras till den del de avser

tiden före år 1952.

4 § Om en byggnad eller en markanläggning på den avyttrade fastigheten

har skrivits av i samband med att en ersättningsfond har tagits i anspråk

och fonden var avsatt enligt 31 kap. 5 §, gäller följande vid tillämpning

av 2 § första stycket 4. Avdraget för avskrivning skall återföras bara till

den del det motsvarar det belopp som återfördes enligt detta kapitel vid

den avyttring som låg till grund för avsättningen till ersättningsfond.

5 § Om ersättningen för den avyttrade fastigheten understiger

omkostnadsbeloppet vid kapitalvinstberäkningen, skall det belopp som

skall återföras enligt 2 § första stycket 1 4 minskas med skillnaden

mellan omkostnadsbeloppet och ersättningen.

Avser en del av ersättningen mark- eller byggnadsinventarier, skall den

delen inte räknas med i ersättningen.

Vid tillämpning av denna paragraf skall omkostnadsbeloppet beräknas

utan att anskaffningsutgiften minskas enligt

 45 kap. 16 § med värdeminskningsavdrag m.m. som inte återförs,

och

 45 kap. 27 § och 47 kap. 11 § på grund av tidigare uppskov.

6 § Med avyttring likställs sådan överföring av mark m.m. som avses i

45 kap. 5 § samt sådan allframtidsupplåtelse som avses i 45 kap. 7 §, om

den innebär upplåtelse av mark, byggnad eller markanläggning.

7 § Om bara en del av fastigheten avyttras, skall återföringsbeloppet

beräknas på grundval av förhållandena på den avyttrade fastighetsdelen.

Vid tillämpning av 5 § skall i sådana fall omkostnadsbeloppet beräknas

enligt 45 kap. 19 §.

8 § Bestämmelserna i 2 5 och 7 §§ tillämpas också när en närings-

fastighet hos samma ägare blir privatbostadsfastighet.

Vid tillämpning av 5 § skall det belopp som motsvarar fastighetens

marknadsvärde vid beskattningsårets utgång anses som ersättning för

fastigheten. Om bara en del av fastigheten blir privatbostadsfastighet,

beräknas omkostnadsbeloppet enligt 45 kap. 20 §, om den skattskyldige

begär det.

9 § Bestämmelserna i 2 5 och 7 §§ tillämpas också när en

näringsfastighet övergår till en ny ägare genom arv, testamente, gåva

eller bodelning om den blir eller kan antas komma att bli

privatbostadsfastighet i och med övergången.

Vid tillämpning av 5 § skall det belopp som motsvarar fastighetens

marknadsvärde vid övergången anses som ersättning för fastigheten.

Bostadsrätter

10 § Vid avyttring av en näringsbostadsrätt skall avdrag som avser

beskattningsåret och de fem föregående beskattningsåren för utgifter för

förbättrande reparationer och underhåll av bostadsrättslägenheten

återföras.

Reparationer och underhåll anses som förbättrande till den del

lägenheten på grund av åtgärderna är i bättre skick vid avyttringen än vid

ingången av det femte beskattningsåret före beskattningsåret eller, om

näringsbostadsrätten förvärvats senare genom köp, byte eller på liknande

sätt, vid förvärvet.

11 § Bestämmelserna i 10 § tillämpas också när en näringsbostadsrätt

 hos samma ägare blir privatbostadsrätt, eller

 övergår till en ny ägare genom arv, testamente, gåva eller bodelning,

om den blir eller kan antas komma att bli privatbostadsrätt i och med

övergången.

Lagertillgångar

12 § Vid avyttring av en näringsfastighet skall värdeminskningsavdragen

återföras om de gjorts vid beskattningen men inte i räkenskaperna.

13 § Bestämmelserna i 2 och 7 §§ respektive 10 § tillämpas också när en

näringsfastighet eller näringsbostadsrätt övergår till en ny ägare genom

arv, testamente eller bodelning med anledning av makes död, om den blir

privatbostadsfastighet respektive privatbostadsrätt i och med övergången.

Skattemässig kontinuitet vid arv, gåva m.m. av näringsbostadsrätter

14 § Om en näringsbostadsrätt förvärvas genom arv, testamente, gåva,

bodelning eller på liknande sätt och den behåller sin karaktär av

näringsbostadsrätt, inträder förvärvaren i den tidigare ägarens

skattemässiga situation när det gäller utgifter för sådana förbättrande

reparationer och underhåll som avses i 10 § andra stycket.

Hänvisningar

15 § Bestämmelser om att värdeminskningsavdrag m.m. inte skall åter-

föras finns när det gäller

 skogsavdrag i 21 kap. 14 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 13 §,

 fusioner och fissioner i 37 kap. 17 §,

 verksamhetsavyttringar i 38 kap. 12 §, och

 förvärv av vissa tillgångar till underpris från delägare och närstående

i 53 kap. 4 §.

27 kap. Byggnadsrörelse, handel med fastigheter och

tomtrörelse

Innehåll

1 § I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om

 byggnadsrörelse och handel med fastigheter i 2 8 och 18 §§, och

 tomtrörelse i 3 och 9 18 §§.

Byggnadsrörelse och handel med fastigheter

Innehav av lagertillgång

2 § Den som innehar en tillgång som är en lagertillgång enligt

bestämmelserna i 4 7 §§ anses bedriva antingen byggnadsrörelse eller

handel med fastigheter.

Avyttring av byggnadstomt

3 § Om en byggnadstomt avyttras av någon som bedriver byggnads-

rörelse eller handel med fastigheter, anses avyttringen ingå i den

verksamheten. Om verksamheten huvudsakligen består av tomtrörelse,

anses avyttringen i stället ingå i tomtrörelsen.

Vad som avses med byggnadstomt framgår av 9 §.

Lagerfastigheter

4 § Om en fastighet förvärvas genom köp, byte eller på liknande sätt av

någon som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastigheter, blir

fastigheten en lagertillgång hos förvärvaren. Detsamma gäller om en

fastighet förvärvas på sådant sätt av maken till den som bedriver

byggnadsrörelse eller handel med fastigheter.

Första stycket gäller också om förvärvaren eller dennes make är

företagsledare i ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag och

fastigheten skulle ha varit en lagertillgång i byggnadsrörelse eller handel

med fastigheter om den hade förvärvats av företaget.

Att första och andra styckena inte gäller fastigheter som blir

privatbostadsfastigheter framgår av 13 kap. 1 § andra stycket.

5 § Bestämmelserna i 4 § gäller inte

1. om fastigheten uppenbarligen förvärvas för att till huvudsaklig del

användas stadigvarande i en annan näringsverksamhet än fastighets-

förvaltning som bedrivs av fastighetsägaren eller dennes make eller av ett

fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag där fastighetsägaren eller

maken är företagsledare, eller

2. när det gäller byggnadsrörelse, om förvärvet uppenbarligen helt

saknar samband med byggnadsrörelsen.

Lagerandelar i fastighetsförvaltande företag

6 § Andelar i fastighetsförvaltande företag anses som lagertillgångar,

om någon av företagets fastigheter skulle ha varit en lagertillgång i

byggnadsrörelse eller handel med fastigheter för det fall att fastigheten

hade ägts direkt av den som innehar andelen. Detta gäller dock bara om

1. det fastighetsförvaltande företaget är ett fåmansföretag och

innehavaren är företagsledare i företaget eller make till företagsledaren,

2. det på annat sätt finns en intressegemenskap mellan innehavaren och

det fastighetsförvaltande företaget, eller

3. det fastighetsförvaltande företaget är ett svenskt handelsbolag.

7 § I sådana fall som avses i 6 § 3 skall inte bara andelen i

handelsbolaget utan också den del av handelsbolagets fastigheter som

motsvarar andelen anses som lagertillgång hos delägaren. Detta gäller

dock bara de av bolagets fastigheter som skulle ha varit lagertillgångar

om fastigheterna hade ägts direkt av delägaren.

Uttagsbeskattning vid byggnadsarbeten på fastigheter som inte är

lagertillgångar

8 § Om en fastighet som inte är lagertillgång har varit föremål för

byggnadsarbeten i en byggnadsrörelse som fastighetsägaren bedriver

direkt eller genom ett svenskt handelsbolag, skall värdet av arbetena tas

upp som intäkt i byggnadsrörelsen.

Bedrivs byggnadsrörelsen, direkt eller genom ett svenskt handelsbolag,

av en fysisk person, skall dock värdet av hans eget arbete tas upp bara

om varor av mer än ringa värde tas ut ur byggnadsrörelsen i samband

med arbetet.

Tomtrörelse

Vad som är tomtrörelse

9 § Med tomtrörelse avses näringsverksamhet som består i avyttring av

mark för bebyggelse (byggnadstomt). Tomtrörelse kan vara kvalificerad

eller enkel.

Vad som är kvalificerad tomtrörelse

10 § Med kvalificerad tomtrörelse avses näringsverksamhet som

huvudsakligen består i avyttring av byggnadstomter från fastigheter som

uppenbarligen har förvärvats för att ingå i yrkesmässig markavyttring.

Vad som är enkel tomtrörelse

11 § En enkel tomtrörelse uppkommer när en skattskyldig under tio

kalenderår har avyttrat minst femton byggnadstomter som kan räknas

samman till en tomtrörelse. Vid beräkningen skall avyttringar av

byggnadstomter på olika fastigheter eller på olika delar av en fastighet

räknas samman till en tomtrörelse bara om tomterna med hänsyn till

inbördes läge normalt kan anses ingå i en och samma tomtrörelse.

12 § Vid beräkningen av antalet avyttrade byggnadstomter skall den

som är eller har varit gift räkna in också makens avyttringar under

äktenskapet under tioårsperioden.

Om en fastighet har förvärvats genom köp, byte eller på liknande sätt

eller genom gåva, skall förvärvaren och överlåtaren räkna in också

varandras avyttringar under tidsperioden, om förvärvaren är

1. överlåtarens förälder, far- eller morförälder, make, avkomling eller

avkomlings make,

2. ett dödsbo där överlåtaren eller någon person som nämns i 1 är

delägare, eller

3. ett aktiebolag, ett svenskt handelsbolag eller en ekonomisk förening

där överlåtaren ensam eller tillsammans med någon person som nämns i

1 på grund av det sammanlagda innehavet av andelar har ett

bestämmande inflytande.

13 § Vid beräkningen av antalet avyttrade byggnadstomter skall upp-

låtelser av mark för bebyggelse likställas med avyttring.

Avyttringar av det slag som berättigar till avdrag för avsättning till

ersättningsfond enligt 31 kap. 5 § skall inte räknas in.

14 § Avyttringar av byggnadstomter som huvudsakligen skall användas

av anställda för gemensamt ändamål och avyttringar av byggnadstomter

till anställda för bostadsändamål ingår inte i enkel tomtrörelse.

Detta gäller dock inte om den skattskyldige bedriver kvalificerad tomt-

rörelse, byggnadsrörelse eller handel med fastigheter.

15 § En enkel tomtrörelse anses påbörjad i och med avyttringen av den

femtonde byggnadstomten.

Om flera byggnadstomter avyttras den dag då den femtonde

byggnadstomten avyttras, får den skattskyldige välja i vilken ordning

tomterna skall anses avyttrade.

Slutavyttring av lagret i en enkel tomtrörelse

16 § Om återstoden av lagret i en enkel tomtrörelse avyttras, anses

avyttringen inte ingå i tomtrörelsen. Avyttringen skall i stället

behandlas enligt bestämmelserna om kapitalvinster.

Om lagret vid utgången av beskattningsåret före det beskattningsår då

avyttringen skall tas upp som intäkt har tagits upp till ett lägre värde än

anskaffningsvärdet, skall mellanskillnaden tas upp som intäkt i tomt-

rörelsen.

Första och andra styckena gäller inte sådan del av vinsten som avser

mark inom detaljplan. De gäller inte heller om avyttringen kan antas ha

skett väsentligen i syfte att ge en obehörig skatteförmån till den

skattskyldige eller förvärvaren eller till någon som en av dem har

intressegemenskap med.

När enkel tomtrörelse avbryts

17 § Om en skattskyldig som bedriver enkel tomtrörelse eller dennes

make inte har avyttrat några byggnadstomter i tomtrörelsen under tio

kalenderår, anses avyttringar som sker därefter inte ingå i tomtrörelsen.

Avyttringarna skall i stället behandlas enligt bestämmelserna om

kapitalvinster.

Första stycket gäller dock inte avyttringar av byggnadstomter inom

detaljplan. De gäller inte heller om avyttringarna sker under sådana

förhållanden att en tomtrörelse på nytt skall anses påbörjad.

Avyttringar av det slag som ger rätt till avsättning till ersättningsfond

enligt 31 kap. 5 § avbryter inte tidsperioden i första stycket.

Gemensamma bestämmelser om arv m.m.

18 § Om någon genom arv, testamente eller genom bodelning på grund

av makes död förvärvar sådana fastigheter eller andelar som har varit

lagertillgångar i byggnadsrörelse, handel med fastigheter eller tomt-

rörelse hos den döde, behåller tillgångarna sin karaktär hos förvärvaren

bara om denne

1. vid förvärvet själv bedriver sådan byggnadsrörelse, handel med

fastigheter eller tomtrörelse där tillgångarna skulle ha varit

lagertillgångar om de hade förvärvats genom köp, eller

2. avser att fortsätta den dödes näringsverksamhet.

Om tillgångarna är lagertillgångar hos förvärvaren, anses denne be-

driva byggnadsrörelse, handel med fastigheter eller tomtrörelse.

28 kap. Arbetsgivares pensionskostnader

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 krav på pensionsutfästelser i 2 §,

 avdrag för tryggande av pensionsutfästelser i 3 19 §§,

 kostnadsutjämning mellan arbetsgivare i 20 §,

 ersättning från en pensionsstiftelse i 21 §,

 återföring av avdrag för avsättning i balansräkningen i 22 25 §§, och

 övertagande av pensionsutfästelser i 26 §.

Krav på pensionsutfästelser

2 § Vid bedömningen av avdrag enligt detta kapitel får en

pensionsutfästelse beaktas bara om en försäkring för utfästelsen skulle ha

varit en pensionsförsäkring.

Avdrag för tryggande av pensionsutfästelser

Tryggandeformer

3 § Arbetsgivares tryggande av utfästelse om pension till en arbetstagare

skall dras av som kostnad i den utsträckning som anges i 5 18 §§, om

utfästelsen tryggas genom

 överföring till pensionsstiftelse enligt lagen (1967:531) om

tryggande av pensionsutfästelse m.m.,

 avsättning i balansräkning i förening med kreditförsäkring eller i för-

ening med kommunal eller statlig borgen eller liknande garanti, eller

 betalning av premie för pensionsförsäkring.

Avsättning i balansräkning

4 § Med avsättning i balansräkning avses en särskild redovisning av

pensionsutfästelse enligt lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m.

 under rubriken Avsatt till pensioner, eller

 i delpost under rubriken Avsättningar för pensioner och liknande

förpliktelser.

I lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel finns

bestämmelser om avkastningsskatt för arbetsgivare som tryggat

pensionsutfästelse genom avsättning i balansräkningen. I 16 kap. 17 §

finns bestämmelser om avdrag för avkastningsskatt.

Huvudregel

5 § Tryggande av sådana pensionsutfästelser som avses i 3 § skall dras av

som kostnad. Avdraget får dock inte för någon arbetstagare överstiga

35 procent av lönen och inte heller 10 prisbasbelopp.

6 § Som lön räknas vid tillämpning av detta kapitel sådan pensionsgrund-

ande ersättning enligt pensionsavtal som hänför sig till beskattningsåret

eller det föregående beskattningsåret.

Kompletteringsregel

7 § Tryggande av sådana pensionsutfästelser som avses i 3 § skall, trots

vad som sägs i 5 §, dras av som kostnad med ett belopp som motsvarar

kostnaden för avtalad pension, om tryggandet föranleds av

 att ett pensionsavtal ändras vid förtida avgång från anställning eller

att ett nytt pensionsavtal ingås i ett sådant fall, eller

 att pensionsutfästelserna är otillräckligt tryggade.

Bestämmelserna i första stycket skall tillämpas bara till den del något

annat inte följer något av 8 12 §§. Bestämmelserna i första stycket skall

inte tillämpas i sådana fall som avses i 17 och 18 §§.

8 § I fråga om ålderspension som skall betalas ut före 65 års ålder, får

avdrag enligt 7 § inte överstiga kostnaden för en ålderspension som

under den avtalade tiden betalas ut med

 80 procent av lönen till den del denna inte överstiger 7,5 prisbas-

belopp,

 70 procent av lönen till den del denna överstiger 7,5 men inte

20 prisbasbelopp, och

 40 procent av lönen till den del denna överstiger 20 men inte 30

prisbasbelopp.

I fråga om ålderspension som skall betalas ut tidigast från 65 års

ålder, får avdrag enligt 7 § inte överstiga kostnaden för en livsvarig

ålderspension som från den avtalade tidpunkten betalas ut med

 20 procent av lönen till den del denna inte överstiger 7,5 prisbas-

belopp,

 70 procent av lönen till den del denna överstiger 7,5 men inte

20 prisbasbelopp, och

 40 procent av lönen till den del denna överstiger 20 men inte 30

prisbasbelopp.

9 § Om pensionsavtalet ger rätt till sådan ålderspension som avses i 8 §

andra stycket utöver 20 procent av den del av lönen som inte överstiger

7,5 prisbasbelopp, skall ett belopp som motsvarar kostnaden för att

uppnå avtalad pensionsnivå ändå dras av om den överskjutande

pensionen är avsedd att ersätta tilläggspension enligt lagen (1962:381)

om allmän försäkring eller enligt lagen (1998:674) om inkomstgrundad

ålderspension.

10 § I fråga om fondförsäkringar som avses i 2 kap. 3 b § första stycket 3

försäkringsrörelselagen (1982:713) och andra avgiftsbaserade utfästelser,

får avdrag som beräknas enligt 8 § göras med högst ett belopp som

motsvarar kostnaden för att uppnå de förmånsnivåer som anges där

genom annan pensionsförsäkring än sådan som avses i den lagen.

11 § Avdrag som beräknas enligt 8 10 §§ förutsätter full intjänandetid.

Om pensionsrätten inte är fullt intjänad, skall avdragen minskas i

motsvarande utsträckning.

Med full intjänandetid avses full intjänandetid enligt pensionsavtalet,

förutsatt att avtalet för full pension kräver dels intjänande under en

sammanlagd tid av minst 30 år, dels fortsatt intjänande under

anställningen fram till den avtalade pensionstidpunkten. Om

pensionsavtalet inte uppfyller dessa förutsättningar eller om

pensionsavtalet saknar bestämmelser om intjänandetid, avses med full

intjänandetid tiden fram till den avtalade pensionstidpunkten, dock minst

30 år. Vid beräkningen av intjänandetiden skall såväl arbetstagarens

sammanlagda anställningstid hos arbetsgivaren som anställningstid hos

andra arbetsgivare räknas med.

12 § När avdraget för kostnader för avtalad ålderspension beräknas, skall

värdet av sådan ålderspension för arbetstagaren räknas av som har

tryggats under beskattningsåret eller tidigare av arbetsgivaren eller av

någon annan arbetsgivare i de tryggandeformer som anges i 3 §. Värdet

av ålderspension för tid före 65 års ålder skall räknas av från avdrag som

beräknas enligt 8 § första stycket. Värdet av ålderspension från tidigast

65 års ålder skall räknas av från avdrag som beräknas enligt 8 § andra

stycket.

Begränsningar i avdragsrätten vid olika tryggandeformer

13 § Överföring till pensionsstiftelse för att trygga pensionsutfästelser

enligt 3 § får inte dras av med högre belopp för varje pensionsberättigad

än som motsvarar pensionsreserven för sådan pensionsutfästelse som är

tryggad med avdragsrätt. Pensionsreserven skall beräknas enligt de

grunder som anges i pensionsavtalet. Beräkningen skall dock inte göras

med lägre ränteantagande än som följer av 3 § lagen (1967:531) om

tryggande av pensionsutfästelse m.m.

Avdraget får inte överstiga vad som krävs för att stiftelsens

förmögenhet skall motsvara pensionsreserven för sådana utfästelser som

avses i första stycket. Stiftelsens förmögenhet skall beräknas till ett

belopp som motsvarar 80 procent av kapitalunderlaget vid ingången eller

utgången av beskattningsåret enligt lagen (1990:661) om

avkastningsskatt på pensionsmedel.

14 § Bestämmelserna i 13 § första stycket gäller också avsättning i

balansräkningen för att trygga pensionsutfästelser enligt 3 §.

Avdraget får inte överstiga ett belopp som motsvarar ökningen av

pensionsreserven för sådana utfästelser som avses i första stycket från det

föregående beskattningsårets utgång till beskattningsårets utgång.

15 § Arbetsgivarens utgifter för att trygga pensionsutfästelser enligt 3 §

genom köp av pensionsförsäkring får inte dras av med högre belopp än

premien.

Förräntning, indexering eller annan värdesäkring

16 § Höjning av en pensionsreserv som avser pensionsutfästelser som

tidigare tryggats med avdragsrätt skall dras av som kostnad i den

utsträckning som anges i 13 och 14 §§, om höjningen följer av tillämpade

försäkringstekniska beräkningsgrunder eller av indexering eller annan

värdesäkring av utfästelserna.

Byte av tryggandeform

17 § Om en arbetsgivare byter tryggandeform för en pensionsutfästelse

som tidigare har tryggats med avdragsrätt, skall arbetsgivarens kostnad

för det nya tryggandet dras av i den utsträckning som anges i 13 15 §§.

Har det tidigare tryggandet skett genom överföring till pensionsstiftelse,

får avdrag inte göras med högre belopp än som motsvarar den ersättning

för kostnaderna som arbetsgivaren får från stiftelsen.

Byte av arbetsgivare

18 § Om en arbetsgivare tar över ansvaret för en pensionsutfästelse som

tidigare har tryggats av en annan arbetsgivare med avdragsrätt, skall den

övertagande arbetsgivaren, i den utsträckning som anges i 13 15 §§, dra

av kostnaden för att trygga pensionsutfästelsen.

Pensionsförsäkring till efterlevande i särskilda fall

19 § Premie för en pensionsförsäkring som sedan den anställde dött

tecknats till förmån för den anställdes efterlevande och som

arbetsgivaren har åtagit sig att betala samtliga premier för skall dras av

som kostnad, dock högst med belopp som motsvarar de i 8 § angivna

förmånsnivåerna beräknade med hänsyn till den anställdes senaste lön.

Kostnadsutjämning mellan arbetsgivare

20 § Om en arbetsgivare tryggat pensionsutfästelser enligt en allmän

pensionsplan och planen innehåller bestämmelser om utjämning av

pensionskostnader mellan olika arbetsgivare, skall

 avgifter som arbetsgivaren betalar enligt dessa bestämmelser dras av,

och

 ersättningar som arbetsgivaren får enligt dessa bestämmelser tas upp.

Med allmän pensionsplan avses detsamma som i 58 kap. 20 §.

Ersättning från en pensionsstiftelse

21 § Ersättning som en arbetsgivare får från en pensionsstiftelse skall tas

upp. Detta gäller dock inte ersättning som hänför sig till en sådan

överföring till stiftelsen som arbetsgivaren inte har fått dra av.

Sådana överföringar som arbetsgivaren har gjort avdrag för och

avkastning som stiftelsen har fått skall i första hand anses använda när

stiftelsen lämnar ersättning.

Återföring av avdrag för avsättning i balansräkningen

Vad som skall tas upp

22 § Om den avsättning för att trygga pensionsutfästelser som med

avdragsrätt gjorts i balansräkningen uppgår till ett lägre belopp vid

beskattningsårets utgång än motsvarande avsättning vid det föregående

beskattningsårets utgång, skall mellanskillnaden tas upp som intäkt.

23 § Om det finns disponibla pensionsbelopp vid beskattningsårets

utgång, skall som intäkt enligt 22 § dock tas upp lägst summan av

 dels tio procent av de disponibla pensionsbeloppen vid det

föregående beskattningsårets utgång,

 dels de avdrag som gjorts under beskattningsåret för premier för

pensionsförsäkringar, lämnad ersättning för pensionsutfästelse som tagits

över av någon annan och överföring till pensionsstiftelse till den del

dessa avdrag avser samma pensionsutfästelser som omfattas av den

avsättning som med avdragsrätt gjorts i balansräkningen.

Om beskattning sker enligt första stycket, skall senare minskningar av

avsättningen i balansräkningen inte tas upp till den del minskningarna

motsvarar de belopp som redan tagits upp.

Disponibla pensionsbelopp

24 § Med disponibla pensionsbelopp avses skillnaden mellan

1. den avsättning för att trygga pensionsutfästelser som med

avdragsrätt gjorts i balansräkningen vid det föregående beskattningsårets

utgång ökad med förmögenheten vid beskattningsårets utgång i en sådan

pensionsstiftelse som tryggar samma pensionsutfästelser, och

2. pensionsreserven vid beskattningsårets utgång för sådana

pensionsutfästelser som avses i 1, till den del dessa inte är tryggade

genom pensionsförsäkring, ökad med medel som då står kvar i stiftelsen

och som inte har dragits av vid överföringen.

Disponibla pensionsbelopp skall dock aldrig anses uppgå till högre

belopp än vad som motsvarar den avsättning som med avdragsrätt gjorts i

balansräkningen vid det föregående beskattningsårets utgång.

Vid tillämpning av första stycket 1 skall förmögenheten i

pensionsstiftelsen beräknas till ett belopp som motsvarar 80 procent av

kapitalunderlaget enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på

pensionsmedel.

Upphörande av näringsverksamhet

25 § Om en arbetsgivare upphör med sin näringsverksamhet, skall

disponibla pensionsbelopp tas upp som intäkt det beskattningsår då

verksamheten upphör.

Om en arbetsgivare träder i likvidation eller om ett dödsbo efter en

arbetsgivare skiftas, skall disponibla pensionsbelopp tas upp som intäkt

det beskattningsår då beslutet om likvidation fattas eller boet skiftas.

Övertagande av pensionsutfästelser

26 § Ersättning som lämnas till den som tar över ansvaret för pensions-

utfästelser skall dras av.

Ersättning som en skattskyldig får för att ta över ansvaret för

pensionsutfästelser skall tas upp.

29 kap. Näringsbidrag

Innehåll

1 § Detta kapitel gäller näringsbidrag och vissa andra stöd till

näringsidkare.

Det finns bestämmelser om

 näringsbidrag i 2 8 §§,

 befrielse från villkorlig återbetalningsskyldighet i 9-13 §§,

 statligt räntebidrag för bostadsändamål i 14 §, och

 avgångsvederlag till jordbrukare i 15 §.

Näringsbidrag

2 § Med näringsbidrag avses stöd utan återbetalningsskyldighet som

lämnas till en näringsidkare för näringsverksamheten av staten,

Europeiska gemenskaperna, landsting, kommuner, juridiska personer

som avses i 7 kap. 16, 17 och 20 §§ och allmänningsskogar enligt lagen

(1952:167) om allmänningsskogar i Norrland och Dalarna.

3 § Med stöd utan återbetalningsskyldighet avses också stöd som skall

återbetalas bara om

1. näringsidkaren inte uppfyller villkoren för stödet,

2. näringsidkaren inte följer de föreskrifter som har meddelats när

stödet beviljades,

3. Europeiska gemenskapernas kommission genom beslut som vunnit

laga kraft eller Europeiska gemenskapernas domstol har funnit att stödet

strider mot artikel 92 i fördraget den 25 mars 1957 om upprättandet av

Europeiska ekonomiska gemenskapen, eller

4. något oväntat inträffar som uppenbarligen rubbar förutsättningarna

för stödet.

4 § Ett näringsbidrag skall inte tas upp om det används för en utgift som

inte får dras av vare sig omedelbart eller i form av värdeminsknings-

avdrag.

5 § Ett näringsbidrag skall tas upp om det används för en utgift som skall

dras av omedelbart. Om utgiften hänför sig till ett tidigare beskattningsår

än det år då bidraget skall tas upp, får avdraget göras det senare året.

Återbetalas bidraget, skall det återbetalade beloppet dras av.

6 § Om ett näringsbidrag används för en sådan utgift för att anskaffa en

tillgång som skall dras av genom värdeminskningsavdrag, skall

anskaffningsvärdet minskas med bidraget. Om bidraget är större än det

skattemässiga värde som återstår när minskningen skall göras, skall

mellanskillnaden tas upp.

Återbetalas bidraget, skall tillgångens avskrivningsunderlag ökas med

det återbetalade beloppet, dock med högst det belopp som har påverkat

anskaffningsvärdet. Till den del ett bidrag har tagits upp enligt första

stycket, skall det återbetalade beloppet dras av.

7 § Om ett näringsbidrag används för att anskaffa lagertillgångar, skall

den del av lagret för vilken utgiften har täckts av bidraget inte räknas

med när tillgångarna värderas.

Återbetalas bidraget, skall tillgångarnas anskaffningsvärde ökas med

det återbetalade beloppet.

8 § Om ett näringsbidrag skall användas ett senare beskattningsår än det

år bidraget lämnas, skall bestämmelserna i 5 7 §§ tillämpas först det

senare beskattningsåret, om den skattskyldige begär det.

Befrielse från villkorlig återbetalningsskyldighet

9 § Om ett stöd som skall återbetalas under andra villkor än som sägs i

3 §, har lämnats till en näringsidkare för näringsverksamheten från staten

eller någon annan som avses i 2 § (stöd med villkorlig

återbetalningsskyldighet) och näringsidkaren helt eller delvis befrias från

återbetalningsskyldigheten, tillämpas bestämmelserna i 10 12 §§.

10 § Ett efterskänkt belopp skall inte tas upp, om stödet har använts för

en utgift som inte skall dras av vare sig omedelbart eller i form av

värdeminskningsavdrag.

11 § Ett efterskänkt belopp skall tas upp, om stödet har använts för en

utgift som skall dras av omedelbart eller i form av värdeminsknings-

avdrag.

12 § Om stödet har använts för en sådan utgift för att anskaffa en tillgång

som skall dras av genom värdeminskningsavdrag, får den skattskyldige

det beskattningsår då det efterskänkta beloppet skall tas upp, utöver

ordinarie avskrivning, göra ett värdeminskningsavdrag som motsvarar

det efterskänkta beloppet. Detta avdrag får dock inte överstiga det

skattemässiga värdet på tillgången.

13 § Om det inte kan utredas vad stödet har använts till, skall det anses

ha använts till utgifter som skall dras av omedelbart, och det efterskänkta

beloppet skall tas upp.

Statligt räntebidrag för bostadsändamål

14 § Statligt räntebidrag för bostadsändamål skall tas upp. Återbetalas

bidraget skall det återbetalade beloppet dras av omedelbart.

Bestämmelser om byggnadsarbeten i samband med räntebidrag finns i

19 kap. 24 och 25 §§.

Avgångsvederlag till jordbrukare

15 § Statligt avgångsvederlag till jordbrukare som upphör med sitt

jordbruk skall tas upp utom när det betalas till en jordbrukare som har

fått särskilt övergångsbidrag av statsmedel till jordbruket eller hade varit

berättigad att få sådant bidrag, om han inte upphört med jordbruket.

Familjebidrag till totalförsvarspliktiga

16 § Särskilda bestämmelser om familjebidrag till totalförsvarspliktiga i

form av näringsbidrag finns i 11 kap. 25 §.

30 kap. Periodiseringsfonder

Avdrag för avsättningar

1 § Avdrag får göras enligt bestämmelserna i detta kapitel för belopp som

sätts av till periodiseringsfond.

Avdrag får dock inte göras av privatbostadsföretag, investmentföretag,

förvaltningsföretag och svenska värdepappersfonder.

2 § När det gäller svenska handelsbolag skall avdraget beräknas för varje

delägare för sig och avsättningarna göras hos delägarna.

3 § Juridiska personer som är skyldiga att upprätta årsbokslut enligt

bokföringslagen (1999:000) får göra avdrag bara om motsvarande

avsättning görs i räkenskaperna.

När en juridisk person gör avsättning för en andel i ett svenskt

handelsbolag och den juridiska personen och handelsbolaget inte har

samma räkenskapsår, skall avsättningen göras i bokslutet för det

räkenskapsår då handelsbolagets räkenskapsår löper ut. Beloppet skall

dock alltid dras av vid taxeringen för det beskattningsår då

handelsbolagets överskott eller underskott tas upp till beskattning.

4 § Varje års avsättning i näringsverksamheten skall bilda en egen fond.

Beloppsgränser

5 § Juridiska personer får dra av högst ett belopp som motsvarar 25

procent av överskottet av näringsverksamheten före avdraget.

6 § Enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i

svenska handelsbolag får dra av högst ett belopp som motsvarar 30

procent av ett för periodiseringsfond justerat positivt resultat.

Med det för periodiseringsfond justerade resultatet avses resultatet av

näringsverksamheten före avdrag för avsättning till periodiseringsfond

ökat med

 avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §,

 avdrag för premie för pensionsförsäkring och inbetalning på

pensionssparkonto enligt 16 kap. 32 § samt särskild löneskatt enligt lagen

(1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader avseende dessa

poster, och

 avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap.,

minskat med

 sjukpenning och liknande ersättningar som avses i 15 kap. 8 §,

 återfört avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §, och

 återfört avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap.

Återföring av avdragen

7 § Avdrag för avsättning till en periodiseringsfond skall återföras senast

det sjätte taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför sig till.

Om taxering på grund av förlängning av räkenskapsår inte sker det sjätte

taxeringsåret, skall avdraget återföras senast det följande taxeringsåret.

I 8 10 §§ finns bestämmelser om att avdragen för avsättningarna i

vissa fall skall återföras tidigare och i 11 14 §§ om att

periodiseringsfonderna i vissa fall får föras över till annan

näringsverksamhet i stället för att avdragen återförs.

8 § En juridisk person skall återföra sina avdrag, även om tiden i 7 § inte

har löpt ut, om

1. den upphör att bedriva näringsverksamhet,

2. den beskattas i Sverige bara såsom delägare i ett svenskt

handelsbolag och handelsbolaget upphör att bedriva

näringsverksamheten eller andelen avyttras eller övergår till en ny ägare

på något annat sätt,

3. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör,

4. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund

av ett skatteavtal,

5. den upplöses genom fusion eller fission och annat inte följer av

bestämmelserna i 37 kap. 17 §.

6. det beslutas att den skall träda i likvidation, eller

7. den försätts i konkurs.

9 § En enskild näringsidkare skall återföra sina avdrag, även om tiden i

7 § inte har löpt ut, om

1. han upphör att bedriva näringsverksamheten,

2. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör,

3. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund

av ett skatteavtal, eller

4. han försätts i konkurs.

10 § En fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag skall

återföra sina avdrag, även om tiden i 7 § inte har löpt ut, om

1. handelsbolaget upphör att bedriva näringsverksamheten,

2. andelen i handelsbolaget avyttras eller övergår till en ny ägare på

något annat sätt,

3. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör,

4. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund

av ett skatteavtal,

5. det beslutas att handelsbolaget skall träda i likvidation, eller

6. delägaren eller handelsbolaget försätts i konkurs.

I vilka fall fonderna får tas över

Från enskild näringsverksamhet till aktiebolag

11 § Om en enskild näringsidkare för över sin näringsverksamhet eller

driften av näringsverksamheten till ett aktiebolag får en

periodiseringsfond helt eller delvis tas över av aktiebolaget om

1. överföringen inte föranleder uttagsbeskattning enligt bestämmel-

serna i 22 kap.,

2. den fysiska personen, såvida det inte är fråga om apportemission,

skjuter till ett belopp som motsvarar överförd periodiseringsfond till

aktiebolaget, och

3. aktiebolaget, såvida det inte är fråga om apportemission, gör

avsättning i räkenskaperna för övertagen periodiseringsfond.

Om en fysisk person har flera periodiseringsfonder och

förutsättningarna enligt första stycket 2 och 3 inte är uppfyllda för

samtliga fonder, skall senare gjord avsättning till periodiseringsfond

anses överförd före tidigare gjord avsättning.

I 48 kap. 12 § finns bestämmelser om beräkningen av omkostnads-

beloppet för aktierna.

Från handelsbolag till aktiebolag

12 § Om näringsverksamheten i ett svenskt handelsbolag förs över till ett

aktiebolag får en periodiseringsfond som avser handelsbolaget hos

delägarna helt eller delvis tas över av aktiebolaget om

1. överföringen inte föranleder uttagsbeskattning enligt

bestämmelserna i 22 kap.,

2. handelsbolaget, såvida det inte är fråga om apportemission, skjuter

till ett belopp som motsvarar överförd periodiseringsfond till

aktiebolaget, och

3. aktiebolaget, såvida det inte är fråga om apportemission, gör

avsättning i räkenskaperna för övertagen periodiseringsfond.

Om en delägare har flera periodiseringsfonder och förutsättningarna

enligt första stycket 2 och 3 inte är uppfyllda för samtliga fonder, skall

senare gjord avsättning till periodiseringsfond anses överförd före tidi-

gare gjord avsättning.

I 48 kap. 12 § finns bestämmelser om beräkningen av omkostnads-

beloppet för aktierna.

Från handelsbolag till enskild näringsverksamhet

13 § Om en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag

tillskiftas realtillgångar vid bolagets upplösning och överföringen inte

föranleder uttagsbeskattning enligt bestämmelserna i 22 kap., får

avsättningarna till periodiseringsfonder och de motsvarande avdrag som

han gjort för andelen anses ha gjorts i enskild näringsverksamhet vid de

taxeringar som avdragen hänför sig till.

Vad som är realtillgångar framgår av 34 kap. 23 §.

Från juridisk person till annan juridisk person

14 § Om näringsverksamheten i en juridisk person tas över av en annan

juridisk person, får också periodiseringsfonderna tas över vid

ombildningar enligt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) och vid

överlåtelse av ett ömsesidigt livförsäkringsföretags hela

försäkringsbestånd till ett försäkringsaktiebolag som bildats för

ändamålet.

Vid en sådan ombildning av ekonomisk förening till aktiebolag som

avses i 42 kap. 20 §, får aktiebolaget ta över den ekonomiska föreningens

periodiseringsfonder.

Bestämmelser om att periodiseringsfonder får tas över finns för

kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 § och för

verksamhetsavyttringar i 38 kap. 15 §.

Effekter hos den som tar över fonderna

15 § Om en periodiseringsfond tas över, anses den som tar över fonden

själv ha gjort avsättningen och avdraget för denna vid den taxering som

avdraget faktiskt hänför sig till.

31 kap. Ersättningsfonder

Avdrag för avsättningar

1 § Avdrag får göras enligt bestämmelserna i detta kapitel för belopp som

sätts av till

 ersättningsfond för inventarier,

 ersättningsfond för byggnader och markanläggningar,

 ersättningsfond för mark, och

 ersättningsfond för djurlager i jordbruk och renskötsel.

Med inventarier avses i detta kapitel inte sådana tillgångar som nämns

i 18 kap. 1 § andra stycket.

2 § När det gäller svenska handelsbolag skall avdraget beräknas för

bolaget.

3 § Den som är skyldig att upprätta årsredovisning eller årsbokslut enligt

bokföringslagen (1999:000) får göra avdrag bara om motsvarande

avsättning görs i räkenskaperna. Detta gäller dock inte för en

ersättningsfond för mark.

Ersättningar som ger rätt till avdrag

4 § Avdrag för avsättning till en ersättningsfond får göras om en närings-

idkare får ersättning för skada genom brand eller annan olyckshändelse

på inventarier, byggnader, markanläggningar, mark och på djurlager i

jordbruk eller i renskötsel.

5 § Avdrag för avsättning får också göras om en näringsidkare får

ersättning för inventarier, byggnader, markanläggningar eller mark i

samband med att

1. en fastighet tas i anspråk genom expropriation eller liknande för-

farande,

2. en fastighet annars avyttras under sådana förhållanden att det måste

anses som en tvångsavyttring och det inte skäligen kan antas att den

skulle ha avyttrats även om det inte hade funnits något tvång,

3. en fastighet avyttras som ett led i åtgärder för jordbrukets eller

skogsbrukets yttre rationalisering,

4. en fastighet avyttras till staten därför att det på grund av flygbuller

inte går att bo på den utan påtaglig olägenhet, eller

5. förfoganderätten till en fastighet inskränks för obegränsad tid med

stöd av miljöbalken eller på motsvarande sätt med stöd av andra

författningar, under förutsättning att ersättningen är en

engångsersättning.

6 § När det gäller byggnader, markanläggningar och mark får avdrag

göras bara om tillgångarna är kapitaltillgångar.

Avdragets storlek

7 § Avdraget får inte överstiga den ersättning som skall tas upp.

Om ersättningen avser en avyttrad fastighet, får avdraget inte överstiga

summan av de belopp som på grund av avyttringen tas upp i

inkomstslaget näringsverksamhet som kapitalvinst enligt 45 kap. och

som återförda värdeminskningsavdrag m.m. enligt 26 kap.

Att sådan kapitalvinst som avses i andra stycket för enskilda

näringsidkare kan räknas till inkomstslaget näringsverksamhet framgår

av 13 kap. 6 § andra stycket.

8 § Om den skattskyldige med anledning av skadan eller avyttringen gör

ett större avdrag för värdeminskning på inventarier, byggnader eller

markanläggningar än han annars skulle ha haft rätt till, skall avdraget för

avsättning till ersättningsfond för inventarier eller ersättningsfond för

byggnader och markanläggningar minskas i motsvarande mån.

9 § Avdraget för avsättning till ersättningsfond för djurlager i jordbruk

och i renskötsel får inte överstiga minskningen av lagerreserven under

beskattningsåret.

Om lagret har stigit i pris under beskattningsåret, får lagerreserven vid

beskattningsårets ingång beräknas på grundval av den procentsats med

vilken lagret vid denna tidpunkt faktiskt har skrivits ned och det åter-

anskaffningsvärde samma lager skulle ha haft vid beskattningsårets

utgång.

Ianspråktagande av fonderna

Vad fonderna får tas i anspråk för

10 § En ersättningsfond för inventarier får tas i anspråk för

 avskrivning av och utgifter för underhåll och reparation av

inventarier, och

 nedskrivning av djurlager i jordbruk och renskötsel, med de

begränsningar som framgår av 13 § andra stycket.

11 § En ersättningsfond för byggnader och markanläggningar får tas i

anspråk för

 avskrivning av och utgifter för underhåll och reparation av

byggnader och markanläggningar som är kapitaltillgångar,

 avskrivning av och utgifter för underhåll och reparation av

inventarier, och

 nedskrivning av djurlager i jordbruk och renskötsel med de

begränsningar som framgår av 13 § andra stycket.

12 § En ersättningsfond för mark får tas i anspråk för anskaffning av

mark som är kapitaltillgång.

13 § En ersättningsfond för djurlager i jordbruk och renskötsel får tas i

anspråk för nedskrivning av ett sådant djurlager.

Fonden får tas i anspråk med högst ett belopp som motsvarar utgifterna

under beskattningsåret för att anskaffa djur till ett sådant lager.

Nedskrivningen får inte leda till ett lägre värde på lagret i dess helhet vid

beskattningsårets utgång än som annars skulle ha godtagits.

När fonderna får tas i anspråk

14 § En ersättningsfond får tas i anspråk för tillgångar som anskaffas och

arbeten som utförs efter utgången av det beskattningsår då avsättningen

gjordes.

Fonden får också tas i anspråk för byggnader, markanläggningar och

mark som anskaffas under samma beskattningsår som ersättningen skall

tas upp som intäkt. I sådant fall skall det anses att avsättning till fonden

görs och att fonden tas i anspråk omedelbart efteråt.

15 § Om arbete på byggnader eller markanläggningar sträcker sig över

flera beskattningsår, får fonden tas i anspråk under det sista

beskattningsåret för avskrivning av tillgångarna eller för utgifter för

underhåll och reparationer av dem under de aktuella åren, om avdrag för

utgifterna inte redan har gjorts de tidigare åren. Detta gäller också i fråga

om ny- eller ombyggnad av fartyg och luftfartyg och i fråga om

byggnadsinventarier och markinventarier.

Turordning

16 § En tidigare avsättning anses ha tagits i anspråk före en senare

avsättning till samma slags ersättningsfond.

Beskattningskonsekvenser när fonderna tas i anspråk

17 § Om en ersättningsfond tas i anspråk enligt bestämmelserna i detta

kapitel, skall det ianspråktagna beloppet inte tas upp som intäkt.

18 § En utgift som en ersättningsfond tas i anspråk för får inte dras av,

om utgiften annars skulle ha dragits av omedelbart.

Om fonden tas i anspråk för avskrivning av inventarier, byggnader

eller markanläggningar, räknas bara den del av utgifterna som inte täcks

av det ianspråktagna beloppet som anskaffningsvärde för tillgången.

Om fonden tas i anspråk för att anskaffa mark, skall anskaffnings-

utgiften för marken minskas med det ianspråktagna beloppet när

omkostnadsbeloppet beräknas.

Om fonden tas i anspråk för att anskaffa lager, anses lagret nedskrivet

med det ianspråktagna beloppet.

Återföring av avdragen

19 § Om en ersättningsfond inte tas i anspråk senast under det

beskattningsår för vilket taxering sker under det tredje taxeringsåret efter

det taxeringsår som avdraget hänför sig till, skall avdraget återföras det

tredje taxeringsåret. Om taxering på grund av förlängning av

räkenskapsår inte sker det tredje taxeringsåret, skall avdraget återföras

senast det fjärde taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför

sig till.

Skattemyndigheten får, om det finns särskilda skäl, medge att fonden

behålls under en viss tid därefter. Som längst får den behållas till och

med det beskattningsår för vilket taxering sker under det sjätte

taxeringsåret efter det taxeringsår som avdraget hänför sig till.

20 § Avdraget skall återföras, även om tiden i 19 § inte har löpt ut, om

1. fonden tas i anspråk i strid med bestämmelserna i 10 15 §§,

2. den huvudsakliga delen av näringsverksamheten överlåts och inte

annat följer av 38 kap. 15 §,

3. den huvudsakliga delen av näringsverksamheten tillfaller en eller

flera nya ägare på grund av arv, testamente eller bodelning,

4. den som innehar fonden upphör att bedriva näringsverksamheten,

5. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör,

6. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund

av ett skatteavtal,

7. den som innehar fonden upplöses genom fusion eller fission och

annat inte följer av bestämmelserna i 37 kap. 17 §,

8. det beslutas att innehavaren av fonden skall träda i likvidation, eller

9. den som innehar fonden försätts i konkurs.

Vad som sägs i första stycket 2 4 gäller inte om avsättningen grundas

på en sådan avyttring som avses i 5 § 1 4.

I 23 och 24 §§ finns bestämmelser om att ersättningsfonder i vissa fall

får tas över av någon annan i stället för att avdragen återförs.

21 § Om en enskild näringsidkare har fått avdrag för avsättning till en

ersättningsfond för byggnader och markanläggningar i sådana fall som

avses i 5 §, skall återföringen göras i inkomstslaget näringsverksamhet

till den del fonden motsvarar belopp som har tagits upp i inkomstslaget

näringsverksamhet vid återföring av värdeminskningsavdrag m.m. enligt

26 kap. Avdraget i övrigt skall återföras i inkomstslaget kapital.

En enskild näringsidkare skall återföra avdrag för avsättning till en

ersättningsfond för mark i inkomstslaget kapital.

22 § När avdraget återförs skall ett särskilt tillägg om 30 procent av det

återförda beloppet tas upp som intäkt i de inkomstslag som återföringen

görs i.

Om det finns synnerliga skäl skall något tillägg inte göras.

I vilka fall fonderna får tas över

23 § Vid en sådan ombildning av ekonomisk förening till aktiebolag som

avses i 42 kap. 20 § får aktiebolaget ta över den ekonomiska föreningens

ersättningsfonder.

Bestämmelser om att ersättningsfonder får tas över finns för

kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 18 § och för

verksamhetsavyttringar i 38 kap. 15 §.

24 § Skattemyndigheten får, om det finns särskilda skäl, medge att

ersättningsfonder i en näringsverksamhet tas över av den som blir ägare

till den huvudsakliga delen av näringsverksamheten på grund av arv,

testamente eller bodelning i stället för att avdragen återförs enligt 20 §

första stycket 3.

25 § Skattemyndigheten får, om det finns särskilda skäl, medge att ett

företags ersättningsfonder helt eller delvis tas över av ett annat företag.

För ett sådant medgivande krävs

1. att det ena företaget är ett moderföretag och det andra företaget är

dess helägda dotterföretag,

2. att båda företagen är helägda dotterföretag till samma moderföretag,

eller

3. att det ena företaget är ett svenskt aktiebolag eller en svensk

ekonomisk förening vars andelar till mer än 90 procent ägs av ett

moderföretag tillsammans med eller genom förmedling av ett eller flera

av dess helägda dotterföretag och det andra företaget är ett annat sådant

företag, moderföretaget eller moderföretagets helägda dotterföretag.

Med helägt dotterföretag avses i detta kapitel ett svenskt aktiebolag

eller en svensk ekonomisk förening vars andelar till mer än 90 procent

ägs av ett annat företag (moderföretaget). Bara svenska aktiebolag,

svenska ekonomiska föreningar, svenska sparbanker, svenska ömsesidiga

försäkringsföretag och sådana svenska stiftelser eller svenska ideella

föreningar som inte omfattas av bestämmelserna om undantag från

skattskyldighet i 7 kap. kan räknas som moderföretag.

Effekter hos den som tar över fonderna

26 § Om en ersättningsfond tas över, anses den som tar över fonden själv

ha gjort avsättningen och avdraget för denna vid den taxering som

avdraget faktiskt hänför sig till.

Överklagande

27 § Skattemyndighetens beslut enligt 19 § andra stycket, 24 eller 25 §

får överklagas hos Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte

överklagas.

32 kap. Upphovsmannakonto

Huvudregler

1 § En enskild näringsidkare som har intäkt i egenskap av upphovsman

enligt lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga

verk (upphovsmannaintäkt) får enligt bestämmelserna i detta kapitel dra

av belopp som sätts in på ett särskilt bankkonto (upphovsmannakonto).

Avdrag får inte göras från en intäkt som avser fotografiska verk.

Avdrag får inte göras av dödsbo.

2 § Uttag från ett upphovsmannakonto anses inte som

upphovsmannaintäkt.

3 § Som förutsättning för avdrag gäller

1. att den skattskyldige är obegränsat skattskyldig vid beskatt-

ningsårets utgång, och

2. att den skattskyldiges upphovsmannaintäkter under beskattningsåret

överstiger hans upphovsmannaintäkter under något av de två föregående

beskattningsåren med minst 50 procent.

Avdragets storlek

4 § Avdrag får göras med högst ett belopp som motsvarar upphovs-

mannaintäkten.

Avdraget får inte överstiga ett belopp som motsvarar två tredjedelar av

överskottet av näringsverksamheten före avdraget och före avdrag för

avsättning för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §. Avdrag får dock inte

göras med högre belopp än att överskottet, efter avdraget men före

avdraget för avsättning för egenavgifter, uppgår till minst 30 000 kronor.

Avdraget skall avrundas nedåt till helt tusental kronor och får inte

understiga 10 000 kronor.

Insättning på kontot

5 § En skattskyldig får för ett visst beskattningsår inte göra insättning på

upphovsmannakonto i mer än en bank. Om så ändå sker får avdrag göras

bara för insättning hos den först anlitade banken.

6 § Avdrag får göras bara om medlen sätts in på ett upphovsmannakonto

senast den dag som den skattskyldige enligt lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämna självdeklaration.

7 § Som upphovsmannakonto godtas bara sådant konto hos en svensk

bank eller en utländsk banks filial i Sverige för vilket ränta

tillgodoräknas minst en gång per år.

I lagen (1990:676) om skatt på ränta på skogskontomedel m.m. finns

bestämmelser om skatt på räntan.

Uttag från kontot

8 § Uttag från ett upphovsmannakonto får göras tidigast fyra månader

efter insättningsdagen. Ett uttag får avse hela det innestående beloppet

eller en del av det, dock inte lägre belopp än 1 000 kronor.

Sedan sex år har gått från ingången av det år då insättning enligt 6 §

senast skulle göras, skall banken betala ut kvarstående medel.

9 § Uttag från ett upphovsmannakonto skall tas upp som intäkt i

inkomstslaget näringsverksamhet det beskattningsår då uttaget görs.

Motsvarande gäller kvarstående medel som betalas ut eller skulle ha

betalats ut enligt 8 § andra stycket.

Byte av bank

10 § Medel på ett upphovsmannakonto får föras över till en annan bank

utan att beskattning sker enligt 9 § under förutsättning att hela det

innestående beloppet direkt förs över till ett motsvarande konto i den

mottagande banken.

När kontomedel förs över skall den överförande banken lämna den

mottagande banken de uppgifter som behövs för att den mottagande

banken skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt detta kapitel och

lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

Överlåtelse, pantsättning, utflyttning och dödsfall

11 § Medel på ett upphovsmannakonto skall tas upp som intäkt i

inkomstslaget näringsverksamhet om

1. avtal träffas om överlåtelse eller pantsättning av medlen,

2. medlen övergår till den skattskyldiges make genom bodelning, eller

3. den skattskyldige vid beskattningsårets utgång inte längre är

obegränsat skattskyldig.

Om den skattskyldige dör, skall medel på ett upphovsmannakonto tas

upp som intäkt senast det beskattningsår då dödsboet skiftas helt eller

delvis, dock inte i något fall senare än vid den taxering som sker det

tredje kalenderåret efter det år dödsfallet inträffade.

33 kap. Räntefördelning

Tillämpningsområde

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller enskilda näringsidkare och

fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag.

Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av

europeiska ekonomiska intressegrupperingar eller av en utländska

juridiska personer.

Hur räntefördelning görs

Positiv och negativ räntefördelning

2 § Ett positivt fördelningsbelopp får dras av i inkomstslaget

näringsverksamhet (positiv räntefördelning). Av 42 kap. 9 § framgår att

samma belopp skall tas upp i inkomstslaget kapital.

Ett negativt fördelningsbelopp skall tas upp i inkomstslaget

näringsverksamhet (negativ räntefördelning). Av 42 kap. 9 § framgår att

samma belopp skall dras av i inkomstslaget kapital.

Positivt och negativt fördelningsbelopp

3 § Ett positivt fördelningsbelopp beräknas genom att ett positivt

kapitalunderlag för räntefördelning multipliceras med statslåneräntan

vid utgången av november andra året före taxeringsåret ökad med fem

procentenheter.

Ett negativt fördelningsbelopp beräknas genom att ett negativt

kapitalunderlag för räntefördelning multipliceras med statslåneräntan vid

samma tidpunkt ökad med en procentenhet.

Om beskattningsåret omfattar längre eller kortare tid än tolv månader,

skall fördelningsbeloppet justeras i motsvarande mån.

Hur kapitalunderlaget beräknas framgår av 8 20 §§.

Undantag från räntefördelning

4 § Räntefördelning skall inte göras om det positiva eller negativa

kapitalunderlaget är högst 50 000 kronor. Om den skattskyldige skall

beräkna mer än ett kapitalunderlag, gäller detta för summan av

kapitalunderlagen.

Särskilt om positiv räntefördelning

5 § Positiv räntefördelning får göras med högst ett belopp som motsvarar

ett för räntefördelning justerat resultat.

Med det för räntefördelning justerade resultatet avses resultatet av

näringsverksamheten före räntefördelning

ökat med

 avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §,

 avdrag för premie för pensionsförsäkring och inbetalning på

pensionssparkonto enligt 16 kap. 32 § samt särskild löneskatt enligt lagen

(1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader för dessa poster,

 avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt 30 kap., och

 avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap.,

minskat med

 sjukpenning och liknande ersättningar som avses i 15 kap. 8 §,

 återfört avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §,

 återfört avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt 30 kap.,

och

 återfört avdrag för avsättning till expansionsfond enligt 34 kap.

6 § Den skattskyldige får helt eller delvis avstå från att dra av ett positivt

fördelningsbelopp.

Sparat fördelningsbelopp

7 § Om inte hela det positiva fördelningsbeloppet dras av på grund av

5 eller 6 §, skall återstående belopp (sparat fördelningsbelopp) föras

vidare till följande beskattningsår. Om den skattskyldige då har ett

negativt fördelningsbelopp, skall det sparade fördelningsbeloppet kvittas

mot detta.

Kapitalunderlaget

Enskilda näringsidkare

8 § Med kapitalunderlaget för räntefördelning för en enskild närings-

idkare avses skillnaden mellan värdet på tillgångarna och värdet på

skulderna i näringsverksamheten vid det föregående beskattningsårets

utgång

ökad med

 underskott av näringsverksamheten under det föregående

beskattningsåret till den del avdrag för underskottet inte har gjorts enligt

någon av de bestämmelser som anges i 14 kap. 22 § första och andra

styckena,

 kvarstående sparat fördelningsbelopp,

 en sådan övergångspost som avses i 14 §, och

 en sådan särskild post vid arv, gåva m.m. som avses i 15 17 §§,

minskad med

 72 procent av expansionsfonden enligt 34 kap. vid det föregående

beskattningsårets utgång, och

 sådana tillskott till näringsverksamheten under det föregående

beskattningsåret som gjorts i annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i

verksamheten.

9 § Andelar i svenska handelsbolag räknas inte som tillgångar i

näringsverksamheten.

10 § Som tillgångar eller skulder i näringsverksamheten räknas inte

fordringar eller skulder som avser

 statlig inkomstskatt,

 statlig förmögenhetsskatt,

 kommunal inkomstskatt,

 egenavgifter,

 avkastningsskatt enligt 2 § 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt

på pensionsmedel,

 särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader,

 statlig fastighetsskatt,

 mervärdesskatt som skall redovisas i självdeklaration enligt 10 kap.

31 § skattebetalningslagen (1997:483),

 avgift enligt lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter, och

 skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324).

11 § Till den del avdrag har gjorts vid beskattningen skall som skuld

räknas

 avsättningar till periodiseringsfonder,

 avsättningar till ersättningsfonder, och

 avsättningar för framtida utgifter.

12 § Vid beräkning av kapitalunderlaget skall tillgångarna tas upp till det

skattemässiga värdet. I fråga om fastigheter som är kapitaltillgångar finns

bestämmelser också i 13 §.

Medel på skogskonto, skogsskadekonto och upphovsmannakonto skall

tas upp till halva beloppet.

13 § Fastigheter i Sverige som är kapitaltillgångar och som har förvärvats

före den 1 januari 1991 får i stället anses förvärvade den 1 januari 1993. I

sådant fall skall hänsyn inte tas till utgifter och avdrag före år 1993,

utöver vad som anges i andra och fjärde styckena.

Vid tillämpning av första stycket skall anskaffningsutgiften anses

motsvara den i det följande angivna delen av fastighetens taxeringsvärde

för år 1993 minskad med värdeminskningsavdrag vid 1982 1993 års

taxeringar, om avdraget per år uppgått till minst 10 procent av denna del

av taxeringsvärdet. Den del av taxeringsvärdet som skall användas är för

 småhusenheter 54 procent,

 hyreshusenheter 48 procent,

 industrienheter 64 procent, och

 lantbruksenheter 39 procent till den del taxeringsvärdet inte avser

bostadsbyggnadsvärde eller tomtmarksvärde för privatbostadsfastighet.

Om marknadsvärdet på byggnader, mark och markanläggningar som

anses förvärvade den 1 januari 1993 vid det föregående beskattningsårets

utgång understeg 75 procent av anskaffningsutgiften enligt andra stycket,

skall denna utgift justeras i skälig mån.

Vad som sägs om värdeminskningsavdrag gäller också liknande

avdrag, såsom skogsavdrag och avdrag för substansminskning, samt

sådana belopp med vilka ersättningsfonder och liknande fonder har tagits

i anspråk.

14 § Med övergångspost avses ett negativt fördelningsunderlag vid

1995 års taxering enligt den upphävda lagen (1993:1536) om

räntefördelning vid beskattning. Om den skattskyldige på grund av

förlängt räkenskapsår inte taxerades för näringsverksamheten vid 1995

års taxering, avses i stället ett negativt fördelningsunderlag vid 1996 års

taxering enligt samma lag.

Övergångsposten skall beräknas utan sådan jämkning av

fördelningsunderlaget som avsågs i 19 § lagen om räntefördelning vid

beskattning, om beskattningsåret omfattade annan tid än tolv månader.

Om en fastighet som inte var omsättningstillgång togs upp till ett lägre

belopp än det högsta av de värden som följer av 13 § 4 eller 14 § nämnda

lag, skall övergångsposten minskas med mellanskillnaden.

Om näringsverksamheten övergår till en fysisk person genom arv,

testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, tar förvärvaren över

övergångsposten.

15 § En särskild post får beräknas om en fastighet förvärvas genom arv,

testamente eller gåva eller genom bodelning med anledning av

äktenskapsskillnad eller makes död och det kapitalunderlag för

räntefördelning som hänför sig till förvärvet är negativt vid

förvärvstidpunkten. Detta gäller bara om fastigheten är kapitaltillgång

såväl hos den tidigare ägaren som hos förvärvaren.

16 § Den särskilda posten uppgår till ett belopp som motsvarar det

negativa kapitalunderlag för räntefördelning som hänför sig till förvärvet,

beräknat vid förvärvstidpunkten. Posten får dock inte överstiga ett belopp

som motsvarar den ersättning som lämnas för fastigheten minskad med

det högsta värdet för fastigheten vid förvärvstidpunkten enligt 12 § eller

13 § och ökad med 72 procent av en övertagen expansionsfond till den

del den avser fastigheten. Ett åtagande att ta över expansionsfonden

räknas inte som ersättning.

Om en del av fastigheten övergår till någon annan ägare, skall posten

minskas i motsvarande mån.

Om fastigheten och driften av den räknas till olika näringsverksam-

heter och förvärvaren eller hans närstående inom två år före förvärvet

eller efter förvärvet skjutit till kapital i mer än obetydlig omfattning till

den näringsverksamhet som driften räknas till, skall posten minskas i

motsvarande mån.

17 § Den särskilda posten får öka kapitalunderlaget för räntefördelning

med högst ett belopp som motsvarar det negativa kapitalunderlaget i

näringsverksamheten före ökningen med posten.

Kapitalunderlaget får ökas med posten bara så länge någon del av

fastigheten finns kvar i näringsverksamheten. Om kapitalunderlaget före

ökningen med posten ett visst år inte längre är negativt, upphör rätten att

öka kapitalunderlaget med posten.

18 § Bestämmelser om fördelning av kapitalunderlaget mellan makar

som tillsammans deltar i näringsverksamheten finns i 60 kap. 11 §.

Handelsbolagsdelägare

19 § Med kapitalunderlaget för räntefördelning i fråga om en andel i ett

svenskt handelsbolag avses den justerade anskaffningsutgiften för

andelen i bolaget beräknad enligt 50 kap. vid det föregående

beskattningsårets utgång

ökad med

 kvarstående sparat fördelningsbelopp, och

 en sådan övergångspost som avses i 20 §,

minskad med

 sådana tillskott under det föregående beskattningsåret som gjorts i

annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i bolaget, och

 lån från bolaget till delägaren eller någon närstående till delägaren

under det aktuella beskattningsåret, om räntan på lånet inte är

marknadsmässig.

Med kapitalunderlaget för räntefördelning avses när det gäller en andel

som är lagertillgång andelens skattemässiga värde vid det föregående

beskattningsårets utgång ökat och minskat med posterna i första stycket.

20 § Med övergångspost avses ett negativt fördelningsunderlag vid 1995

års taxering enligt den upphävda lagen (1993:1536) om räntefördelning

vid beskattning. Om den skattskyldige på grund av förlängt räkenskapsår

inte taxerades för näringsverksamheten vid 1995 års taxering, avses i

stället ett negativt fördelningsunderlag vid 1996 års taxering enligt

samma lag.

Övergångsposten skall beräknas utan sådan jämkning av fördelnings-

underlaget som avsågs i 19 § lagen om räntefördelning vid beskattning,

om beskattningsåret omfattade annan tid än tolv månader. Om en

fastighet som inte var omsättningstillgång togs upp till ett lägre värde än

det högsta av de värden som följer av 13 § 4 och 14 § nämnda lag, skall

övergångsposten minskas med mellanskillnaden.

Om delägarens nettouttag (skillnaden mellan uttag och tillskott) från

bolaget under de beskattningsår som taxerats åren 1991 1994 översteg

såväl hans nettoinkomst från bolaget vid beskattningen (skillnaden

mellan de inkomster som togs upp och de underskott som drogs av) som

hans andel av bolagets resultat under motsvarande period, skall

övergångsposten minskas med mellanskillnaden.

Om andelen övergår till en fysisk person genom arv, testamente, gåva,

bodelning eller på liknande sätt, tar förvärvaren över övergångsposten.

34 kap. Expansionsfonder

Tillämpningsområde

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller enskilda näringsidkare och

fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag.

Bestämmelserna gäller inte näringsverksamhet som bedrivs av en

europeisk ekonomisk intressegruppering eller av en utländsk juridisk

person.

2 § Avdrag får göras för belopp som sätts av till expansionsfond.

När det gäller svenska handelsbolag skall avdraget beräknas för varje

delägare för sig och avsättningarna göras hos delägarna.

Expansionsfondsskatt

3 § Av 1 kap. 3 § och 65 kap. 8 § framgår det att expansionsfondsskatt

skall betalas vid avsättning till en expansionsfond och att ett motsvarande

belopp skall dras av från den slutliga skatten vid återföring.

Beloppsgränser

Huvudregel

4 § Avdrag får göras med högst ett belopp som motsvarar ett för

expansionsfond justerat positivt resultat. Avdraget begränsas också på så

sätt att expansionsfonden inte får överstiga det högsta belopp som anges i

bestämmelserna om kapitalunderlaget i 6-13 §§.

Justerat resultat

5 § Med det för expansionsfond justerade resultatet avses resultatet av

näringsverksamheten före avdrag för avsättning till expansionsfond

ökat med

 avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §, och

 avdrag för premie för pensionsförsäkring och inbetalning på

pensionssparkonto enligt 16 kap. 32 § samt särskild löneskatt enligt lagen

(1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader avseende dessa

poster,

minskat med

 sjukpenning och liknande ersättningar som avses i 15 kap. 8 §, och

 återfört avdrag för egenavgifter enligt 16 kap. 29 §.

Kapitalunderlag för enskilda näringsidkare

6 § För enskilda näringsidkare får expansionsfonden uppgå till högst ett

belopp som motsvarar 138,89 procent av kapitalunderlaget för

expansionsfond.

7 § Med kapitalunderlaget för expansionsfond avses skillnaden mellan

värdet på tillgångarna och värdet på skulderna i näringsverksamheten vid

beskattningsårets utgång

ökad med

 underskott av näringsverksamheten till den del underskottet inte dras

av enligt någon av de bestämmelser som anges i 14 kap. 22 § första och

andra styckena,

 en sådan övergångspost som avses i 33 kap. 14 §, och

 en sådan särskild post vid arv, gåva m.m. som avses i 8 10 §§,

minskad med

 sådana tillskott till verksamheten under beskattningsåret som görs i

annat syfte än att varaktigt öka kapitalet i verksamheten.

Bestämmelserna i 33 kap. 9 14 §§ om vilka tillgångar och skulder som

räknas till näringsverksamheten, om hur tillgångarna värderas samt om

övergångsposten skall tillämpas också vid beräkning av kapitalunderlaget

för expansionsfond.

8 § En särskild post får beräknas om en fastighet förvärvas genom arv,

testamente eller gåva eller genom bodelning med anledning av

äktenskapsskillnad eller makes död och summan av egen och övertagen

expansionsfond överstiger 138,89 procent av summan av förvärvarens

kapitalunderlag för expansionsfond och det kapitalunderlag som hänför

sig till förvärvet. Förvärvarens kapitalunderlag och expansionsfond skall

beräknas vid utgången av beskattningsåret före förvärvet medan det

kapitalunderlag som hänför sig till förvärvet och den övertagna

expansionsfonden beräknas vid förvärvstidpunkten.

Första stycket gäller bara under förutsättning att villkoren i 18 § är

uppfyllda och om fastigheten är kapitaltillgång såväl hos den tidigare

ägaren som hos förvärvaren.

9 § Den särskilda posten beräknas på det sätt som anges i 33 kap. 16 §.

10 § Den särskilda posten får öka kapitalunderlaget för expansionsfond

med ett så stort belopp att expansionsfonden motsvarar högst 138,89

procent av kapitalunderlaget som avses i 8 §.

Kapitalunderlaget får ökas med posten bara så länge någon del av

fastigheten finns kvar i näringsverksamheten. Om expansionsfonden ett

visst år uppgår till eller är lägre än 138,89 procent av kapitalunderlaget

före ökningen med posten, upphör rätten att öka kapitalunderlaget med

posten.

11 § Bestämmelser om fördelning av kapitalunderlaget mellan makar

som tillsammans deltar i näringsverksamheten finns i 60 kap. 11 §.

Kapitalunderlag för handelsbolagsdelägare

12 § För delägare i svenska handelsbolag får expansionsfonden inte

uppgå till ett så högt belopp att kapitalunderlaget för expansionsfond är

negativt.

13 § Med kapitalunderlaget för expansionsfond avses delägarens juste-

rade anskaffningsutgift för andelen i bolaget vid beskattningsårets

utgång,

ökad med

 en sådan övergångspost som avses i 33 kap. 20 §,

minskad med

 sådana tillskott under beskattningsåret som görs i annat syfte än att

varaktigt öka kapitalet i bolaget, och

 lån från bolaget till delägaren eller till en närstående till delägaren,

om inte räntan på lånet är marknadsmässig.

Vid tillämpning av första stycket beräknas den justerade

anskaffningsutgiften enligt 50 kap., dock utan sådan ökning på grund av

beskattningsårets avsättning till expansionsfond som avses i 50 kap. 5 §.

Om andelen i handelsbolaget är lagertillgång, avses med

kapitalunderlaget för expansionsfond andelens skattemässiga värde vid

beskattningsårets utgång ökat och minskat med posterna i första stycket.

Bestämmelserna om övergångsposten i 33 kap. 20 § skall tillämpas

också vid beräkning av kapitalunderlaget för expansionsfond.

Återföring av avdragen

14 § Avdrag för avsättning till expansionsfond skall återföras senast när

förhållandena är sådana som anges i 15 17 §§.

I 18 22 §§ finns bestämmelser om att expansionsfonden i vissa fall får

föras över till annan näringsverksamhet i stället för att avdragen återförs.

15 § Om expansionsfonden överstiger vad som är tillåtet enligt 6 eller

12 §, skall motsvarande del av avdragen återföras.

16 § En enskild näringsidkares avdrag skall återföras om

1. han upphör att bedriva näringsverksamheten,

2. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör,

3. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund

av ett skatteavtal,

4. han är begränsat skattskyldig och dör under beskattningsåret, eller

5. han försätts i konkurs.

17 § Avdrag som en delägare i ett svenskt handelsbolag har gjort skall

återföras om

1. handelsbolaget upphör att bedriva näringsverksamheten,

2. andelen i handelsbolaget avyttras eller övergår till en ny ägare på

något annat sätt,

3. skattskyldigheten för näringsverksamheten upphör,

4. näringsverksamheten inte längre skall beskattas i Sverige på grund

av ett skatteavtal,

5. delägaren är begränsat skattskyldig och dör under beskattningsåret,

6. det beslutas att handelsbolaget skall träda i likvidation, eller

7. delägaren eller handelsbolaget försätts i konkurs.

I vilka fall fonderna får tas över

Från enskild näringsidkare till annan enskild näringsidkare

18 § Om samtliga realtillgångar i en enskild näringsverksamhet övergår

till en obegränsat skattskyldig fysisk person genom arv, testamente, gåva

eller bodelning får mottagaren ta över en expansionsfond om

 mottagaren vid arv eller testamente skriftligen förklarar att han tar

över expansionsfonden, eller

 parterna vid gåva eller bodelning träffar skriftligt avtal om över-

tagandet.

Expansionsfonden får dock inte tas över till den del den överstiger

185 procent av det värde som realtillgångarna i näringsverksamheten

uppgick till vid utgången av det tredje beskattningsåret före det aktuella

beskattningsåret. Värdet av realtillgångarna skall beräknas på det sätt

som anges i 33 kap. 12 § första stycket och 13 §.

Om expansionsfonden tas över, anses den som tar över fonden själv ha

gjort avsättningarna och avdragen för dem.

Från enskild näringsverksamhet till handelsbolag

19 § En expansionsfond får föras över om en enskild näringsidkare

 överlåter samtliga realtillgångar i näringsverksamheten till ett

svenskt handelsbolag som han har en andel i eller genom överlåtelsen får

en andel i, och

 begär att expansionsfonden inte skall återföras.

Om expansionsfonden förs över, anses delägaren ha gjort avsättning-

arna och avdragen för dem såsom delägare i handelsbolaget.

Från enskild näringsverksamhet till aktiebolag

20 § En expansionsfond upphör utan att bestämmelserna i 14 16 §§ blir

tillämpliga om en enskild näringsidkare

 överlåter samtliga realtillgångar i näringsverksamheten till ett

aktiebolag som han äger aktier i eller genom överlåtelsen kommer att äga

aktier i,

 begär att expansionsfonden inte skall återföras, och

 såvida det inte är fråga om apportemission, skjuter till kapital till bo-

laget och detta kapital motsvarar minst 72 procent av expansionsfonden.

I 48 kap. 12 § finns bestämmelser om beräkningen av omkostnads-

beloppet för aktierna.

Från handelsbolagsdelägare till annan handelsbolagsdelägare

21 § En expansionsfond får tas över om

 en delägares andel i ett svenskt handelsbolag övergår till en

obegränsat skattskyldig fysisk person genom arv, testamente, gåva eller

bodelning, och

 mottagaren vid arv eller testamente skriftligen förklarar att han tar

över expansionsfonden, eller

 parterna vid gåva eller bodelning träffar skriftligt avtal om över-

tagandet.

Expansionsfonden får dock inte tas över till den del den överstiger den

justerade anskaffningsutgiften enligt 50 kap. Den får inte heller tas över

till den del den överstiger den justerade anskaffningsutgiften vid

utgången av det tredje beskattningsåret före det aktuella ökad med en

tredjedel.

Om andelen i handelsbolaget är en lagertillgång, gäller i stället att

expansionsfonden inte får tas över till den del den överstiger andelens

skattemässiga värde. Den får inte heller tas över till den del den över-

stiger motsvarande värde vid utgången av det tredje beskattningsåret före

det aktuella året ökat med en tredjedel.

Om expansionsfonden tas över, anses den som tar över fonden själv ha

gjort avsättningarna och avdragen för dem såsom delägare i

handelsbolaget.

Från handelsbolag till enskild näringsverksamhet

22 § Om en delägare i ett svenskt handelsbolag tillskiftas realtillgångar

vid bolagets upplösning får en expansionsfond föras över om

 delägaren begär att expansionsfonden inte skall återföras, och

 överföringen inte föranleder uttagsbeskattning enligt bestämmelserna

i 22 kap.

Om expansionsfonden förs över, anses delägaren ha gjort

avsättningarna och avdragen för dem i enskild näringsverksamhet.

Definition av realtillgångar

23 § Med realtillgångar avses alla sådana tillgångar som räknas in i

kapitalunderlaget för expansionsfond i enskild näringsverksamhet med

undantag av kontanter, banktillgodohavanden och liknande tillgångar.

35 kap. Koncernbidrag

Huvudregel

1 § Koncernbidrag skall dras av hos givaren och tas upp hos mottagaren,

om förutsättningarna för avdrag i detta kapitel är uppfyllda.

Med koncernbidrag avses inte en ersättning som är en utgift för

givaren för att förvärva eller bibehålla inkomster.

Definitioner

2 § Med moderföretag avses i detta kapitel ett företag som äger mer än

90 procent av andelarna i ett svenskt aktiebolag eller en svensk

ekonomisk förening och som är

 ett svenskt aktiebolag,

 en svensk ekonomisk förening,

 en svensk sparbank,

 ett svenskt ömsesidigt försäkringsföretag,

 en svensk stiftelse som inte omfattas av bestämmelserna om

undantag från skattskyldighet i 7 kap., eller

 en svensk ideell förening som inte omfattas av bestämmelserna om

undantag från skattskyldighet i 7 kap.

Med helägt dotterföretag avses i detta kapitel det företag som ägs av

moderföretaget enligt första stycket.

Förutsättningar

Bidrag mellan moderföretag och helägt dotterföretag

3 § Ett koncernbidrag från ett moderföretag till ett helägt dotterföretag

eller från ett helägt dotterföretag till ett moderföretag skall dras av under

förutsättning att

1. varken givaren eller mottagaren är ett privatbostadsföretag,

investmentföretag eller förvaltningsföretag,

2. både givaren och mottagaren redovisar bidraget öppet i

självdeklarationen vid samma års taxering,

3. dotterföretaget har varit helägt under givarens och mottagarens hela

beskattningsår eller sedan dotterföretaget började bedriva

näringsverksamhet av något slag,

4. mottagaren inte enligt ett skatteavtal skall anses ha hemvist i en

utländsk stat, och

5. om bidraget lämnas från dotterföretaget till moderföretaget,

utdelning under beskattningsåret från dotterföretaget inte skall tas upp

hos moderföretaget.

Bidrag mellan helägda dotterföretag

4 § Ett koncernbidrag från ett helägt dotterföretag till ett annat helägt

dotterföretag till samma moderföretag skall dras av, om de förutsätt-

ningar som anges i 3 § 1 4 är uppfyllda och

1. moderföretaget är ett investmentföretag eller förvaltningsföretag,

2. utdelning under beskattningsåret från det dotterföretag som ger

koncernbidraget inte skall tas upp av moderföretaget, eller

3. utdelning under beskattningsåret från det dotterföretag som tar emot

koncernbidraget skall tas upp av moderföretaget.

Bidrag mellan företag som kan fusioneras

5 § Ett koncernbidrag från ett moderföretag till ett annat svenskt

aktiebolag än ett helägt dotterföretag skall dras av, om de förutsättningar

som anges i 3 § 1, 2 och 4 är uppfyllda och om ägarförhållandena under

givarens och mottagarens hela beskattningsår eller sedan mottagaren

började bedriva näringsverksamhet av något slag har varit sådana att

mottagaren genom fusioner mellan moderföretag och dotterbolag har

kunnat gå upp i moderföretaget. Fusion skall anses kunna äga rum när ett

moderföretag äger mer än 90 procent av aktierna i ett dotterbolag, men

inte i andra fall.

Bidrag som kunnat förmedlas

6 § Ett koncernbidrag skall dras av om givaren hade kunnat lämna ett

koncernbidrag till ett annat företag med rätt till avdrag enligt 3, 4 eller

5 § och bidraget därefter, direkt eller genom förmedling av ytterligare

företag, hade kunnat vidarebefordras till mottagaren på ett sådant sätt att

varje förmedlande företag skulle ha haft rätt till avdrag för det vidare-

befordrade bidraget.

Ändrade ägarförhållanden

7 § Ett företag som blir helägt dotterföretag till ett nytt moderföretag och

som fortsätter att vara det till utgången av givarens och mottagarens

beskattningsår anses trots ägarförändringen ha varit helägt av det nya

moderföretaget under hela beskattningsåret, om förhållandena mellan det

företaget och dotterföretaget under hela den del av bådas beskattningsår

som föregick ägarförändringen varit sådana att företagen skulle haft rätt

till avdrag för koncernbidrag till varandra om förhållandena hade bestått

under hela deras beskattningsår.

Dispens

8 § Regeringen får medge att ett bidrag dras av hos givaren och tas upp

hos mottagaren även om en eller flera av de förutsättningar som anges i

detta kapitel inte är uppfyllda. Det gäller dock bara om

 bidraget lämnas från ett svenskt företag till ett annat svenskt företag

som givaren har intressegemenskap med,

 bidraget lämnas för en näringsverksamhet som är av väsentlig

betydelse från samhällsekonomisk synpunkt, och

 bidraget redovisas öppet.

36 kap. Kommissionärsförhållanden

Huvudregel

1 § Om ett kommissionärsföretag bedriver en näringsverksamhet för ett

kommittentföretags räkning, får kommittentföretaget ta upp överskottet

av kommissionärsverksamheten eller, om det uppkommer ett underskott,

dra av detta, om förutsättningarna i detta kapitel är uppfyllda.

Resultatet av kommissionärsverksamheten skall hos kommittentföre-

taget behandlas som om företaget självt hade bedrivit

näringsverksamheten.

Definitioner

2 § Med kommissionärsföretag avses ett svenskt aktiebolag eller en

svensk ekonomisk förening som bedriver näringsverksamhet i eget namn

för ett eller flera andra svenska aktiebolags eller svenska ekonomiska

föreningars räkning.

Med kommittentföretag avses det bolag eller den förening för vars

räkning näringsverksamheten bedrivs.

Förutsättningar

Verksamhet för ett kommittentföretags räkning

3 § Om kommissionärsföretaget bedriver kommissionärsverksamhet för

ett enda kommittentföretags räkning, får överskottet eller underskottet av

kommissionärsverksamheten tas upp respektive dras av hos

kommittentföretaget under förutsättning att

1. kommissionärsförhållandet är grundat på ett skriftligt avtal,

2. kommissionärsföretaget bedriver kommissionärsverksamheten

uteslutande för kommittentföretagets räkning,

3. kommissionärsföretaget under beskattningsåret inte bedriver

näringsverksamhet i nämnvärd omfattning vid sidan av

kommissionärsverksamheten,

4. verksamheten har bedrivits på det sätt som anges i detta kapitel

under båda företagens hela beskattningsår eller sedan kommissionärs-

företaget började bedriva näringsverksamhet av något slag,

5. beskattningsåren för båda företagen slutar vid samma tidpunkt, och

6. båda företagen skulle haft rätt till avdrag för koncernbidrag enligt

35 kap. om de hade lämnat sådant till det andra företaget under

beskattningsåret.

Vid prövning av förutsättningen i första stycket 6 skall

kommissionärsverksamheten anses ingå i båda företagens verksamhet.

Verksamhet för flera kommittentföretags räkning

4 § Om kommissionärsföretaget bedriver kommissionärsverksamhet för

två eller flera kommittentföretags räkning under samma beskattningsår,

får överskottet eller underskottet av kommissionärsverksamheten tas upp

respektive dras av hos dessa företag om de förutsättningar som anges i

3 § är uppfyllda i förhållande till varje kommittentföretag. När det gäller

förutsättningen i 3 § första stycket 2, skall kommissionärsföretaget

bedriva kommissionärsverksamheten uteslutande för

kommittentföretagens räkning.

5 § Skattemyndigheten får vid tillämpning av 4 § efter ansökan av

kommittentföretagen medge undantag från förutsättningen i 3 § första

stycket 6, om kommissionärsförhållandet har tillkommit av

organisatoriska eller marknadstekniska skäl eller om det finns andra

synnerliga skäl.

Skattemyndighetens beslut får överklagas hos Riksskatteverket.

Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

37 kap. Fusioner och fissioner

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om beskattningen vid fusioner och

fissioner.

Beskattning av ägarna i det överlåtande företaget

2 § Bestämmelser om uppskov med beskattningen hos ägare till andelar i

det överlåtande företaget vid en fusion eller fission finns i fråga om

 koncerninterna andelsavyttringar i 25 kap.,

 ekonomiska föreningar och medlemsbanker i 42 kap. 21 § jämförd

med 48 kap. 10 §, och

 andelsbyten i 49 kap.

Definitioner

3 § Med fusion avses en ombildning som uppfyller följande

förutsättningar:

1. Samtliga tillgångar samt skulder och andra förpliktelser hos ett

företag (det överlåtande företaget) skall tas över av ett annat företag (det

övertagande företaget).

2. Det överlåtande företaget skall upplösas utan likvidation.

4 § Med kvalificerad fusion avses en fusion som uppfyller villkoren i

11 15 §§.

5 § Med fission avses en ombildning som uppfyller följande

förutsättningar:

1. Samtliga tillgångar samt skulder och andra förpliktelser hos ett

företag (det överlåtande företaget) skall tas över av två eller flera andra

företag (de övertagande företagen).

2. Det överlåtande företaget skall upplösas utan likvidation.

6 § Med kvalificerad fission avses en fission som uppfyller villkoren i

11 15 §§.

7 § Vad som sägs om det överlåtande företaget gäller, om det vid en

fusion finns flera överlåtande företag, vart och ett av dessa. Vad som

sägs om det övertagande företaget gäller vid en fission de övertagande

företagen.

8 § En fusion eller fission skall anses genomförd när det överlåtande

företaget har upplösts.

9 § Med företag avses i detta kapitel

1. svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening och svensk

sparbank,

2. utländskt bolag, och

3. annat utländskt företag som hör hemma i en stat som är medlem i

Europeiska unionen och som bedrivs i någon av de associationsformer

som anges i bilaga 37.1 och är skyldigt att betala någon av de skatter som

anges i bilaga 37.2, utan valmöjlighet eller rätt till undantag.

Som företag räknas inte utländskt skadeförsäkringsföretag.

10 § Ett företag anses vid tillämpning av detta kapitel höra hemma i en

viss stat som är medlem i Europeiska unionen, om företaget enligt

lagstiftningen i denna stat hör hemma i staten i skattehänseende och inte

anses ha hemvist i en annan stat på grund av ett skatteavtal. Om företaget

enligt ett skatteavtal anses ha hemvist i en annan medlemsstat, skall det

anses höra hemma i denna andra medlemsstat.

Villkor för kvalificerade fusioner och fissioner

Skattskyldighet

11 § Det överlåtande företaget skall omedelbart före fusionen eller

fissionen vara skattskyldigt för inkomst av åtminstone en del av

näringsverksamheten. Inkomsten får inte ha varit helt undantagen från

beskattning på grund av ett skatteavtal.

12 § Det övertagande företaget skall omedelbart efter fusionen eller

fissionen vara skattskyldigt för inkomst av sådan näringsverksamhet som

det överlåtande företaget beskattats för. Inkomsten får inte helt eller

delvis vara undantagen från beskattning på grund av ett skatteavtal.

Fusions- och fissionsvederlag

13 § Om det övertagande företaget vid en fusion inte äger samtliga

andelar i det överlåtande företaget, får fusionsvederlag betalas bara till

andra andelsägare i detta företag än det övertagande företaget.

Om de övertagande företagen vid en fission inte äger samtliga andelar i

det överlåtande företaget, får fissionsvederlag betalas bara till andra

andelsägare i detta företag än de övertagande företagen.

Beskattningsårets längd

14 § Beskattningsåret enligt 19 § för den överlåtna näringsverksamheten

får inte komma att överstiga arton månader genom fusionen eller

fissionen.

Privatbostadsföretag

15 § Om det överlåtande företaget är ett privatbostadsföretag, skall det

övertagande företaget vara en bostadsrättsförening som är ett privat-

bostadsföretag.

Beskattningen vid kvalificerade fusioner och fissioner

Inledning

16 § Vid kvalificerade fusioner och fissioner skall bestämmelserna i

17 30 §§ tillämpas.

Huvudregler

17 § Det överlåtande företaget skall i fråga om sådan näringsverksamhet

som avses i 11 § inte ta upp någon inkomst eller dra av någon utgift på

grund av fusionen eller fissionen.

Företaget skall inte heller beskattas för resultatet för det beskattningsår

som avslutas genom att fusionen eller fissionen genomförs (det sista

beskattningsåret).

18 § Det övertagande företaget inträder i det överlåtande företagets

skattemässiga situation i fråga om sådan näringsverksamhet som avses i

17 §, om det inte framgår något annat av 20 28 §§.

Företaget skall anses ha bedrivit det överlåtande företagets

näringsverksamhet från ingången av det överlåtande företagets sista

beskattningsår.

Beskattningsåret

19 § Det övertagande företagets beskattningsår för den övertagna

näringsverksamheten är tiden från ingången av det överlåtande företagets

sista beskattningsår till utgången av det räkenskapsår för det övertagande

företaget som avslutas närmast efter det att fusionen eller fissionen

genomförs.

Räkenskapsenlig avskrivning

20 § Om inventarier tas upp till ett högre värde i det övertagande

företagets räkenskaper än som följer av 18 §, får företaget tillämpa

räkenskapsenlig avskrivning bara om mellanskillnaden tas upp som

intäkt. Intäkten skall tas upp det beskattningsår då fusionen eller

fissionen genomförs eller fördelas med lika belopp på det

beskattningsåret och de två följande beskattningsåren.

Underskott

21 § Om det kvarstår underskott hos det överlåtande företaget från

beskattningsår före det sista beskattningsåret, tillämpas beloppsspärren i

40 kap. 15 17 §§.

Vid fusion avses med utgift i 40 kap. 15 och 16 §§ summan av

fusionsvederlaget och de utgifter som det övertagande företaget haft för

förvärv av andelar i det överlåtande företaget. Vid fission avses med

utgift i 40 kap. 15 och 16 §§ summan av fissionsvederlagen och de

utgifter som de övertagande företagen haft för förvärv av andelar i det

överlåtande företaget. Med ny ägare avses det övertagande företaget.

22 § Bestämmelserna i 21 § gäller inte om det övertagande företaget före

fusionen eller fissionen hade sådant bestämmande inflytande över det

överlåtande företaget som anges i 40 kap. 5 §.

23 § Bestämmelserna i 21 § gäller inte vid fusion enligt 12 kap. 1 och

3 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 7 kap. 1 och 2 §§

sparbankslagen (1987:619) eller 10 kap. 1 och 2 §§ lagen (1995:1570)

om medlemsbanker.

24 § Det övertagande företaget skall först det sjätte beskattningsåret efter

det beskattningsår då fusionen eller fissionen genomfördes dra av

1. underskott hos företaget som kvarstår från beskattningsår före det

beskattningsår då fusionen eller fissionen genomfördes, samt

2. underskott hos det överlåtande företaget som kvarstår från

beskattningsår före det sista beskattningsåret.

Om en del av underskotten hos det överlåtande företaget inte får dras

av på grund av beloppsspärren i 40 kap. 15 17 §§, gäller första stycket 2

för den återstående delen.

25 § Bestämmelsen i 24 § gäller inte om koncernbidrag hade kunnat

lämnas med avdragsrätt mellan det överlåtande och det övertagande

företaget under följande beskattningsår,

i fråga om det övertagande företaget: under beskattningsåret före det

beskattningsår för den sedan

tidigare bedrivna

näringsverksamheten då fusionen

eller fissionen genomförs, och

i fråga om det överlåtande företaget: under beskattningsåret före det sista

beskattningsåret.

Om det för något av företagen gällde en koncernbidragsspärr enligt

40 kap. 18 § och koncernbidrag från det andra företaget enligt 40 kap.

19 § inte undantagslöst fick räknas med i överskottet, skall dock det

övertagande företaget dra av sådant underskott som avses i 24 § först när

begränsningen skulle ha upphört om fusionen eller fissionen inte hade

genomförts.

26 § Bestämmelsen i 24 § gäller inte vid fusion mellan kooperativa

föreningar enligt 12 kap. 1 och 3 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar.

Kvarstående kapitalförlust på delägarrätter

27 § Om det övertagande företaget är ett fåmansföretag vid utgången av

det beskattningsår då fusionen eller fissionen genomförs eller om det

överlåtande företaget var ett fåmansföretag vid ingången av

beskattningsåret före det sista beskattningsåret, gäller 18 § i fråga om rätt

till avdrag för kvarstående kapitalförlust på delägarrätter enligt 48 kap.

26 § första stycket bara om det övertagande företaget ägde mer än 90

procent av andelarna i det överlåtande företaget vid den sistnämnda

tidpunkten.

Särskilda regler vid fission om fonder, underskott och kvarstående

kapitalförlust

28 § Vid en fission skall periodiseringsfonder, ersättningsfonder, rätt till

avdrag för underskott enligt 40 kap. och rätt till avdrag för kvarstående

kapitalförlust enligt 48 kap. 26 § första stycket fördelas på de

övertagande företagen i förhållande till det nettovärde som förs över till

varje företag.

Med nettovärde avses här skillnaden mellan de skattemässiga värdena

på tillgångarna och de värden på skulder och andra förpliktelser som

gäller vid beskattningen.

Värdepapper som getts ut av det överlåtande företaget

29 § Om det övertagande företaget innehar värdepapper som har getts ut

av det överlåtande företaget och dessa är kapitaltillgångar, skall

värdepapperen inte anses avyttrade enligt 44 kap. 8 §.

Om det övertagande företaget innehar andelar i det överlåtande

företaget och dessa är lagertillgångar, skall andelarna anses ha avyttrats

vid fusionen eller fissionen mot en ersättning som motsvarar deras

skattemässiga värde.

Tillgångar knutna till ett fast driftställe i ett annat EU-land

30 § Om tillgångar samt skulder och andra förpliktelser förs över genom

en fusion eller fission från ett företag som hör hemma i Sverige till ett

företag som hör hemma i en annan stat som är medlem i Europeiska

unionen, gäller andra stycket till den del tillgångarna samt skulderna och

förpliktelserna är knutna till en sådan plats i en medlemsstat som är ett

fast driftställe enligt ett skatteavtal mellan Sverige och den staten eller

om det inte finns något skatteavtal som skulle ha varit ett fast driftställe

om 2 kap. 29 § hade tillämpats i den staten.

Det överlåtande företaget har vid tillämpning av 16 kap. 18 och 19 §§

och av lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt rätt till avdrag

respektive avräkning av utländsk skatt som om företaget faktiskt hade

betalat den skatt som skulle ha betalats i den stat där det fasta driftstället

är beläget om det inte hade funnits sådan lagstiftning där som avses i det

av Europeiska gemenskapernas råd den 23 juli 1990 antagna direktivet

om ett gemensamt beskattningssystem för fusion, fission, överföring av

tillgångar och utbyte av aktier eller andelar som berör bolag i olika

medlemsstater (90/434/EEG).

Hänvisningar

31 § Bestämmelser om fusioner och fissioner finns också i fråga om

 utgifter i samband med fusion eller fission i 16 kap. 7 §,

 koncerninterna andelsavyttringar i 25 kap. 9, 20, 24 och 25 §§,

 avyttringar med kapitalförlust till företag i intressegemenskap i

25 kap. 31 §,

 periodiseringsfonder i 30 kap. 8 §,

 ersättningsfonder i 31 kap. 20 §, och

 andelsbyten i 49 kap. 4 och 22 §§.

38 kap. Verksamhetsavyttringar

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om undantag från omedelbar

beskattning när ett företag avyttrar tillgångar till ett annat företag genom

en verksamhetsavyttring.

Definitioner

2 § Med verksamhetsavyttring avses en ombildning som uppfyller

villkoren i 6 8 §§ samt följande förutsättningar:

1. Ett företag (det säljande företaget) skall avyttra samtliga tillgångar i

sin näringsverksamhet eller i en verksamhetsgren (de avyttrade

tillgångarna) till ett annat företag (det köpande företaget).

2. Ersättningen skall vara marknadsmässig och lämnas i form av

andelar i det köpande företaget (mottagna andelar). Om det säljande

företaget har skulder eller andra förpliktelser som hänför sig till de

avyttrade tillgångarna, får ersättning lämnas också på det sättet att det

köpande företaget tar över ansvaret för förpliktelserna.

3 § Med företag avses i detta kapitel

1. svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening och svensk

sparbank,

2. utländskt bolag, och

3. annat utländskt företag som hör hemma i en stat som är medlem i

Europeiska unionen och som bedrivs i någon av de associationsformer

som anges i bilaga 37.1 och är skyldigt att betala någon av de skatter som

anges i bilaga 37.2, utan valmöjlighet eller rätt till undantag.

Som företag räknas inte privatbostadsföretag, investmentföretag eller

utländskt skadeförsäkringsföretag.

4 § Ett företag anses vid tillämpning av detta kapitel höra hemma i en

viss stat som är medlem i Europeiska unionen, om företaget enligt

lagstiftningen i denna stat hör hemma i staten i skattehänseende och inte

anses ha hemvist i en annan stat på grund av ett skatteavtal. Om företaget

enligt ett skatteavtal anses ha hemvist i en annan medlemsstat, skall det

anses höra hemma i denna andra medlemsstat.

Begäran

5 § Bestämmelserna om undantag från omedelbar beskattning skall

tillämpas bara om det säljande och det köpande företaget begär det.

Villkor

Skattskyldighet

6 § Det säljande företaget skall omedelbart före avyttringen ha varit

skattskyldigt för inkomst av åtminstone en del av den avyttrade

näringsverksamheten eller verksamhetsgrenen. Inkomsten får inte ha

varit helt undantagen från beskattning på grund av ett skatteavtal.

7 § Det köpande företaget skall omedelbart efter avyttringen vara

skattskyldigt för inkomst av sådan näringsverksamhet som det säljande

företaget beskattats för. Inkomsten får inte helt eller delvis vara

undantagen från beskattning på grund av ett skatteavtal.

Ersättningens storlek

8 § Ersättningen skall överstiga summan av de skattemässiga värdena för

de avyttrade tillgångarna.

Beskattningen

Hos det säljande företaget

9 § Det säljande företaget skall inte ta upp ersättningen på grund av

verksamhetsavyttringen.

10 § För andra tillgångar än kapitaltillgångar skall det säljande företaget

ta upp de skattemässiga värdena som intäkt.

Om inventarier som avyttras bara är en del av säljarens samtliga

inventarier, skall en skälig del av hela det skattemässiga värdet tas upp.

11 § Kapitalvinster och kapitalförluster som uppkommer hos det säljande

företaget vid avyttringen skall inte tas upp respektive får inte dras av.

12 § Värdeminskningsavdrag m.m. för avyttrad näringsfastighet eller

näringsbostadsrätt skall inte återföras enligt 26 kap. hos det säljande

företaget.

13 § De mottagna andelarna skall anses anskaffade för nettovärdet av den

avyttrade näringsverksamheten eller verksamhetsgrenen.

Med nettovärde avses här skillnaden mellan de skattemässiga värdena

på tillgångarna och de värden på skulderna och förpliktelserna som gäller

vid beskattningen.

Hos det köpande företaget

14 § Det köpande företaget skall anses ha anskaffat andra förvärvade

tillgångar än kapitaltillgångar för ett belopp som motsvarar det belopp

som det säljande företaget skall ta upp enligt 10 §.

I fråga om kapitaltillgångar inträder det köpande företaget i det

säljande företagets skattemässiga situation.

Fonder, avsättningar och underskott

15 § Periodiseringsfonder och ersättningsfonder hos det säljande före-

taget skall tas över av det köpande företaget, om företagen begär det. Det

köpande företaget skall i så fall anses ha gjort avsättningarna till

fonderna och fått avdragen för avsättningarna vid de taxeringar avdragen

faktiskt hänför sig till.

Om avyttringen inte omfattar samtliga tillgångar i det säljande före-

taget, får högst en så stor andel av periodiseringsfonder och

ersättningsfonder tas över som motsvarar förhållandet mellan de

skattemässiga värdena på de avyttrade tillgångarna och motsvarande

värden på samtliga tillgångar i det säljande företaget vid tidpunkten för

verksamhetsavyttringen.

16 § Om det säljande företaget har gjort avdrag för framtida utgifter som

hänför sig till det som avyttras, skall avdragen inte återföras hos det

säljande företaget utan hos det köpande företaget.

17 § Det köpande företaget får inte ta över rätt till avdrag för underskott

enligt 40 kap. eller rätt till avdrag för kvarstående kapitalförluster på

delägarrätter enligt 48 kap. 26 § första stycket.

Räkenskapsenlig avskrivning

18 § Om inventarier tas upp till ett högre värde i det köpande företagets

räkenskaper än som följer av 14 §, får företaget tillämpa räkenskapsenlig

avskrivning bara om mellanskillnaden tas upp som intäkt. Intäkten skall

tas upp det beskattningsår då verksamhetsavyttringen sker eller fördelas

med lika belopp på det beskattningsåret och de två följande

beskattningsåren.

Tillgångar knutna till ett fast driftställe i ett annat EU-land

19 § Om tillgångar samt skulder och andra förpliktelser förs över genom

en verksamhetsavyttring från ett företag som hör hemma i Sverige till ett

företag som hör hemma i en annan stat som är medlem i Europeiska

unionen, tillämpas bestämmelserna i 37 kap. 30 §.

39 kap. Särskilda bestämmelser för vissa juridiska

personer

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 försäkringsföretag i 2 13 §§,

 investmentföretag och värdepappersfonder i 14 20 §§,

 kooperativa föreningar i 21 24 §§,

 privatbostadsföretag i 25 27 §§,

 sambruksföreningar i 28 §,

 samfälligheter i 29 §, och

 sparbanker och Sparbankernas säkerhetskassa i 30 och 31 §§.

Försäkringsföretag

Definitioner

2 § Med livförsäkringsföretag avses

1. livförsäkringsbolag enligt 1 kap. 4 § försäkringsrörelselagen

(1982:713), och

2. utländskt försäkringsföretag som bedriver livförsäkringsrörelse i

Sverige med stöd av lagen (1998:293) om utländska försäkringsgivares

verksamhet i Sverige.

Med skadeförsäkringsföretag avses annat försäkringsföretag än

livförsäkringsföretag.

Utländska försäkringsföretag som bedriver försäkringsrörelse i Sverige

bedöms bara med hänsyn till den verksamhet som företaget bedriver från

fast driftställe här.

Livförsäkringsföretag

3 § Livförsäkringsföretag skall inte ta upp inkomster som hänför sig till

tillgångar och skulder som förvaltas för försäkringstagarnas räkning eller

influtna premier. Utgifter som hänför sig till sådana inkomster och

premier får inte dras av.

4 § Bestämmelserna i 3 § gäller inte till den del inkomsterna, premierna

och utgifterna hänför sig till försäkringar som i redovisningshänseende

tas upp som grupplivförsäkringar eller sådana sjuk- och olycksfalls-

försäkringar som avses i 2 kap. 3 a § första stycket 1 och 2 samt 3 b §

första stycket 1 b och 4 försäkringsrörelselagen (1982:713). För dessa

inkomster, premier och utgifter gäller i stället 6 9 §§.

5 § I lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel finns

bestämmelser om avkastningsskatt för livförsäkringsföretag.

Skadeförsäkringsföretag

6 § För svenska skadeförsäkringsföretag gäller, utöver vad som följer av

övriga bestämmelser i denna lag, att

följande skall tas upp:

1. minskning av försäkringstekniska avsättningar för egen räkning,

2. minskning av säkerhetsreserv,

3. minskning av regleringsfond för trafikförsäkring, och

4. minskning av utjämningsfond,

följande skall dras av:

5. sådana avgifter och bidrag till kommuner, föreningar och

sammanslutningar som avser att stödja verksamhet med syfte att

förebygga skador som faller inom ramen för den försäkringsrörelse som

företaget bedriver,

6. ökning av försäkringstekniska avsättningar för egen räkning,

7. ökning av säkerhetsreserv,

8. utbetald återbäring, och

9. verkställd premieåterbetalning.

7 § Med försäkringstekniska avsättningar för egen räkning avses sådana

avsättningar enligt 7 kap. 1 § första stycket försäkringsrörelselagen

(1982:713) (ej intjänade premier och kvardröjande risker,

livförsäkringsavsättning, oreglerade skador, garanterad och villkorad

återbäring, utjämningsavsättning för kreditförsäkring och

fondförsäkringsåtaganden där försäkringstagaren bär placeringsrisken)

minskade med värdet av återförsäkringsgivares ansvarighet.

8 § Med säkerhetsreserv avses en reserv för att täcka sådana förluster i

försäkringsrörelsen som beror på slumpmässiga eller i övrigt

svårbedömbara faktorer till den del reserven inte överstiger vad som

behövs för en tillfredsställande konsolidering.

9 § Med utjämningsfond avses en fond som enligt bolagsordningen får

användas bara till att täcka förluster i själva försäkringsrörelsen och

efter det att sådan förlusttäckning har skett förluster i

näringsverksamheten i dess helhet, till den del inte förlusterna enligt

bolagsordningen skall täckas av andra avsättningar. För sådana

ömsesidiga bolag som inte omfattas av försäkringsrörelselagen

(1982:713) skall detta framgå av bolagets stadgar i stället för av

bolagsordningen.

Om bolagsordningen ändras så att företaget får rätt att använda en

utjämningsfond på annat sätt än enligt första stycket, skall fonden anses

ha minskat med hela det belopp som den uppgick till före ändringen. För

utjämningsfonder som fanns den 1 januari 1929 gäller detta bara om det

funnits bestämmelser om inskränkt dispositionsrätt.

10 § Ett utländskt skadeförsäkringsföretag skall som överskott av

försäkringsverksamhet ta upp två procent av företagets premieinkomst av

den försäkringsrörelse som bedrivs i Sverige.

Fördelning av intäktsposter och kostnadsposter

11 § Om ett försäkringsföretag skall dela upp en intäktspost eller en

kostnadspost mellan olika delar av sin verksamhet, skall fördelningen

göras på skäligt sätt.

Övertagande av hela försäkringsbeståndet

12 § Om ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd tas över av ett

annat försäkringsföretag, skall det överlåtande företaget inte ta upp någon

inkomst eller dra av någon utgift på grund av överlåtelsen. Det

övertagande företaget inträder i det överlåtande företagets skattemässiga

situation.

Hänvisningar

13 § Bestämmelser om försäkringsföretagens placeringstillgångar finns i

17 kap. 17, 18, 20 och 21 §§.

Investmentföretag och värdepappersfonder

Huvudregler

14 § För investmentföretag och svenska värdepappersfonder gäller,

utöver vad som följer av övriga bestämmelser i denna lag, följande:

1. Kapitalvinster på delägarrätter skall inte tas upp och kapitalförluster

på delägarrätter får inte dras av.

2. Ett belopp som för helt år motsvarar 2 procent för investmentföretag

och 1,5 procent för värdepappersfonder av värdet på deras delägarrätter

vid beskattningsårets ingång skall tas upp.

3. Utdelning som företaget eller fonden lämnar skall dras av, dock inte

med så högt belopp att det uppkommer ett underskott. Sådan utdelning av

andelar i ett dotterbolag som avses i 42 kap. 16 § skall dock inte dras av.

Svenska värdepappersfonder får dra av utdelning till annan än

andelsägare i fonden med högst ett belopp som motsvarar 2 procent av

fondens värde vid utgången av beskattningsåret.

Den utdelning som skall dras av enligt första stycket 3 skall dras av

som kostnad det beskattningsår som beslutet om utdelning avser.

Definition

15 § Med investmentföretag avses ett svenskt aktiebolag eller en svensk

ekonomisk förening

 som uteslutande eller så gott som uteslutande förvaltar värdepapper

eller liknande tillgångar,

 vars uppgift väsentligen är att genom ett välfördelat värdepappers-

innehav erbjuda andelsägarna riskfördelning, och

 som ett stort antal fysiska personer äger andelar i.

Avskattning av investmentföretag

16 § Om det inträffar en sådan förändring i ett investmentföretag eller i

ägandet av detta att företaget inte längre kan räknas som investment-

företag enligt 15 §, skall avskattning ske enligt 17 och 18 §§.

Avskattning skall dock inte ske om företaget upplöses genom likvidation.

17 § Investmentföretaget skall som avskattningsintäkt ta upp 16 procent

av marknadsvärdet på de delägarrätter som företaget innehar vid

ingången av beskattningsåret. Om marknadsvärdet på företagets

delägarrätter var högre vid ingången av något av de fem föregående

beskattningsåren och företaget var investmentföretag det året, skall

intäkten i stället beräknas på det högsta av dessa värden.

Om någon som äger andelar i investmentföretaget avyttrar andelar i

företaget under det beskattningsår för företaget då förändringen inträffar,

är avskattningsintäkten så stor andel av avskattningsintäkten enligt första

stycket som motsvarar förhållandet mellan icke avyttrade andelar och

samtliga andelar i företaget.

Andelar i investmentföretaget som ägs av ett investmentföretag vid

såväl ingången som utgången av det förstnämnda investmentföretagets

beskattningsår skall anses ha avyttrats under beskattningsåret.

Avskattning av andelar i investmentföretag

18 § Äger en fysisk person eller en annan juridisk person än ett

investmentföretag vid utgången av investmentföretagets beskattningsår

andelar i företaget med mer än hälften av röstetalet för samtliga andelar

skall, om personen begär det, avskattning ske av de andelar i företaget

som personen ägde vid ingången av beskattningsåret. Avskattningen

medför att andelarna skall anses ha avyttrats under beskattningsåret för

ett pris som motsvarar marknadsvärdet vid ingången av beskattningsåret

och köpts tillbaka för samma pris.

Anskaffningsutgiften för delägarrätter

19 § De delägarrätter som investmentföretaget anskaffade innan det

inträffade en sådan förändring som anges i 16 §, skall anses ha anskaffats

för ett belopp som motsvarar marknadsvärdet vid tidpunkten för

förändringen.

Sammanläggning eller delning av värdepappersfonder

20 § Sammanläggning eller delning av värdepappersfonder enligt 33 a §

lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall inte leda till

uttagsbeskattning enligt 22 kap.

Den eller de nya fonderna inträder i den eller de upphörda fondernas

skattemässiga situation när det gäller tillgångarnas anskaffningsutgift och

annat som påverkar en kapitalvinstberäkning.

Rätt att dra av och skyldighet att ta upp skatt som avser tiden före

ombildningen övergår till den eller de nybildade fonderna. Vid delning

fördelas rättigheterna och skyldigheterna mellan de nybildade fonderna i

förhållande till fondernas värde vid delningen.

Kooperativa föreningar

21 § Med kooperativ förening avses en ekonomisk förening som är

öppen på det sätt som anges i 3 kap. 1 § lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar och som tillämpar lika rösträtt. Om en ekonomisk

förening bedriver försäljning till personer som inte uppfyller kraven för

inträde i föreningen, skall föreningen för att anses som öppen ge dem

samma rätt till återbäring på köpta varor som medlemmarna får.

Kooperativa föreningars centralorganisationer anses som öppna även

om de beviljar inträde bara för sådana lokala föreningar som uppfyller

centralorganisationens krav på stadgar, skötsel och soliditet och även om

bara ett enda företag inom varje område antas som medlem. När det

gäller kravet på lika rösträtt anses centralorganisationer som kooperativa

även om rösträtten utövas i förhållande till föreningarnas medlemsantal.

22 § Utdelning som en kooperativ förening lämnar av vinsten av den

kooperativa verksamheten i form av rabatt eller pristillägg i förhållande

till gjorda köp eller försäljningar skall dras av.

Om föreningen har medlemmar som får sådan utdelning som enligt

42 kap. 14 § inte skall tas upp hos dem och det inte är fråga om bara

enstaka sådana medlemmar, får utdelningen dras av med högst ett belopp

som motsvarar 80 procent av statslåneräntan vid utgången av november

andra året före taxeringsåret multiplicerat med summan av

medlemmarnas omsättning med föreningen.

23 § Utdelning som en kooperativ förening lämnar i förhållande till

inbetalda insatser enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

skall dras av. I fråga om andra insatser än förlagsinsatser gäller detta

dock inte till den del utdelningen enligt 24 kap. 13 18 §§ inte skall tas

upp av mottagaren. Om den del som inte skall tas upp av mottagaren

uppgår till högst tio procent av utdelningen, skall dock hela utdelningen

dras av.

Om en ekonomisk förening är centralorganisation för kooperativa

föreningar, skall utdelningen på förlagsinsatser dras av även om

centralorganisationen inte är kooperativ enligt 21 §.

Är en ekonomisk förening ett förvaltningsföretag, får utdelning inte

dras av till den del den enligt 24 kap. 13 § föranlett att utdelning som

föreningen har tagit emot inte skall tas upp.

24 § Den utdelning som skall dras av enligt 22 eller 23 § skall dras av

som kostnad det beskattningsår som beslutet om utdelning avser.

Privatbostadsföretag

25 § Ett privatbostadsföretag skall i fråga om en fastighet i Sverige,

utöver vad som sägs i 26 och 27 §§,

ta upp bara:

1. ett belopp som för helt år motsvarar tre procent av fastighetens

taxeringsvärde året före taxeringsåret, och

2. erhållna statliga räntebidrag för bostadsändamål,

dra av bara:

3. ränta på lånat kapital som har lagts ned i fastigheten,

4. återbetalning av statliga räntebidrag för bostadsändamål, och

5. tomträttsavgäld.

Om det inte fanns något taxeringsvärde fastställt för fastigheten, skall

inkomsten enligt första stycket 1 beräknas på ett värde som uppskattas

enligt de grunder som gällde för att fastställa ett taxeringsvärde för året

före taxeringsåret.

26 § Om privatbostadsföretagets fastighet har del i en annan samfällighet

än sådan som avses i 6 kap. 6 § första stycket, skall fastighetens andel av

inkomster och utgifter i samfällighetens verksamhet tas upp respektive

dras av hos privatbostadsföretaget. Dessa inkomster och utgifter skall

dock tas upp eller dras av bara om det är fråga om

1. sådana inkomster och utgifter som avses i 25 §,

2. avkastning av kapital och bara till den del avkastningen överstiger

300 kronor, eller

3. kapitalvinster och kapitalförluster.

Om samfälligheten är en särskild taxeringsenhet, skall fastighetens

andel av samfällighetens taxeringsvärde räknas in i underlaget för

inkomstberäkningen enligt 25 § första stycket 1.

27 § Om privatbostadsföretagets fastighet har del i en sådan samfällighet

som avses i 6 kap. 6 § första stycket, skall utdelning från samfälligheten

tas upp av privatbostadsföretaget.

Sambruksföreningar

28 § Lönetillägg och liknande ersättningar som en sambruksförening

lämnar till en medlem eller någon annan med hänsyn till resultatet av

verksamheten skall dras av.

Samfälligheter

29 § Juridiska personer som är skattskyldiga för inkomster i en

samfällighet enligt 6 kap. 6 § första stycket skall dra av utdelning som

lämnas till delägarna.

Utdelningen skall dras av som kostnad det beskattningsår som beslutet

om utdelning avser.

Sparbanker och Sparbankernas säkerhetskassa

30 § Bidrag som en sparbank lämnar till Sparbankernas säkerhetskassa

skall dras av.

Bidraget skall tas upp hos säkerhetskassan.

31 § Utdelning som Sparbankernas säkerhetskassa lämnar till spar-

bankerna skall dras av.

40 kap. Tidigare års underskott

Innehåll

1 § I detta kapitel finns

 en huvudregel i 2 §,

 definitioner i 3 8 §§,

 bestämmelser om begränsningar i rätten till avdrag för underskott

hos företag efter ägarförändringar i 9 19 §§,

 bestämmelser om begränsningar i rätten till avdrag för underskott vid

konkurs och ackord i 20 och 21 §§,

 bestämmelser om begränsningar i rätten till avdrag för underskott

efter överlåtelser av andelar i statliga kreditinstitut i 22 §,

 bestämmelser om avdrag efter ombildningar i 23 §, och

 hänvisningar i 24 §.

Huvudregel

2 § Ett underskott av näringsverksamheten som kvarstår från det före-

gående beskattningsåret skall dras av i den utsträckning det inte finns

några begränsningar i detta kapitel, i bestämmelserna om kvalificerade

fusioner och fissioner i 37 kap. 21 26 och 28 §§, i bestämmelserna om

verksamhetsavyttringar i 38 kap. 17 § eller i bestämmelserna om

underskott av andelshus i 42 kap. 33 §.

Definitioner

3 § Med företag avses i detta kapitel

 svenskt aktiebolag,

 svensk ekonomisk förening,

 svensk sparbank,

 svenskt ömsesidigt försäkringsföretag,

 svensk stiftelse,

 svensk ideell förening, och

 utländskt bolag.

4 § Med underskottsföretag avses ett företag som hade ett underskott det

föregående beskattningsåret eller som har ett eget eller övertaget

underskott från tidigare år som inte har fått dras av än på grund av

koncernbidragsspärren i 18 § eller bestämmelserna i 37 kap. 24 och 25

§§ om rätt till avdrag för underskott efter kvalificerade fusioner eller

fissioner.

5 § Ett företag anses i detta kapitel ha bestämmande inflytande över ett

annat företag om detta är ett dotterföretag till det förra enligt

 1 kap. 5 § aktiebolagslagen (1975:1385),

 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

 1 kap. 6 § bankaktiebolagslagen (1987:618),

 1 kap. 2 § sparbankslagen (1987:619),

 1 kap. 5 § lagen (1995:1570) om medlemsbanker,

 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713), eller

 1 kap. 5 § stiftelselagen (1994:1220).

En svensk ideell förening anses ha bestämmande inflytande över ett

annat företag om detta är ett dotterföretag till föreningen enligt 1 kap. 4 §

årsredovisningslagen (1995:1554).

Ett utländskt bolag eller en sådan förvärvare som avses i 11 § anses ha

bestämmande inflytande över ett företag om detta skulle ha varit ett

dotterföretag till bolaget eller personen, om bolaget eller personen hade

varit ett svenskt aktiebolag.

6 § Med koncern avses i detta kapitel

 en koncern enligt någon av de bestämmelser som anges i 5 § första

stycket,

 när det gäller svenska ideella föreningar, en koncern enligt 1 kap. 4 §

årsredovisningslagen (1995:1554), och

 en motsvarande utländsk företagsgrupp, om moderföretaget hör

hemma i en medlemsstat i Europeiska unionen eller är ett sådant

utländskt bolag som avses i 6 kap. 10 §.

7 § Med moderföretag avses i detta kapitel

 ett företag som är moderföretag enligt någon av de bestämmelser

som anges i 5 § första stycket,

 en svensk ideell förening som är moderföretag enligt 1 kap. 4 §

årsredovisningslagen (1995:1554), och

 ett utländskt bolag som skulle ha varit moderbolag om det hade varit

ett svenskt aktiebolag.

8 § Med ägarförändring avses i detta kapitel sådana förändringar i det

bestämmande inflytandet eller ägandet som anges i 10 14 §§.

Begränsningar hos företag efter ägarförändringar

Innehåll

9 § I 10 14 §§ finns bestämmelser om att en beloppsspärr och en

koncernbidragsspärr inträder för underskottsföretaget vid vissa

ägarförändringar. Bestämmelser om innebörden av dessa spärrar finns i

15 19 §§.

Ägarförändringar

10 § Vid ägarförändringar som innebär att ett företag får det

bestämmande inflytandet över ett underskottsföretag inträder en

beloppsspärr och en koncernbidragsspärr.

Beloppsspärren inträder dock inte om det företag som får det

bestämmande inflytandet ingick i samma koncern som

underskottsföretaget redan före ägarförändringen.

Koncernbidragsspärren inträder dock inte om ägarförändringen bara

berör företag som före ägarförändringen ingick i samma koncern som

underskottsföretaget.

11 § I andra fall än som avses i 10 § första stycket inträder en

beloppsspärr vid ägarförändringar som innebär att det bestämmande

inflytandet över ett underskottsföretag erhålls av

1. en fysisk person,

2. ett dödsbo,

3. en annan utländsk juridisk person än ett utländskt bolag, eller

4. ett svenskt handelsbolag i vilket en fysisk person eller en sådan

person som anges i 2 eller 3 är delägare direkt eller genom ett eller flera

svenska handelsbolag.

En fysisk person och närstående till honom räknas som en enda person.

Som närstående räknas här, utöver vad som anges i 2 kap. 22 §, ett

svenskt handelsbolag där den fysiska personen själv eller en närstående

fysisk person är delägare. Vad som sägs om fysisk person i denna

paragraf gäller inte dödsbo.

12 § I andra fall än som avses i 10 § första stycket eller 11 § inträder en

beloppsspärr vid ägarförändringar som innebär att, under en period av

fem beskattningsår för ett underskottsföretag, sådana förvärvare som

avses i 11 § dels var och en har förvärvat andelar med minst 5 procent av

samtliga röster i underskottsföretaget, dels tillsammans har förvärvat

andelar med mer än 50 procent av samtliga röster i underskottsföretaget.

Bestämmelserna i 11 § andra stycket gäller också vid tillämpning av

denna paragraf.

Som förvärv som gjorts av en sådan person som avses i första stycket

räknas också förvärv som gjorts av

1. ett företag i vilket personen direkt eller genom förmedling av en

annan juridisk person eller av ett svenskt handelsbolag som personen har

ett bestämmande inflytande över innehar andelar med minst 5 procent

av röstetalet, eller

2. en juridisk person eller ett svenskt handelsbolag som ett sådant

företag som avses i 1 har ett bestämmande inflytande över.

Vid tillämpning av denna paragraf gäller följande. Förvärv av andelar i

förhållande till tidigare andelsinnehav genom emission med lika rätt för

andelsägarna skall inte räknas in i antalet förvärvade andelar. Med

förvärv av andel likställs avtal om rätt att förvärva andelar i ett företag

och avtal om rätt att besluta i företagets angelägenheter.

13 § Bestämmelserna i 11 § gäller inte vid sådana förändringar i det

bestämmande inflytandet som uppkommer genom arv, testamente,

bodelning eller ändrade familjeförhållanden. De gäller inte heller om den

som fått det bestämmande inflytandet har haft ställning som

företagsledare i underskottsföretaget under de två föregående

beskattningsåren för detta företag.

Bestämmelserna i 12 § gäller inte vid sådana förändringar i ägandet

som sker på grund av arv, testamente eller bodelning.

14 § En koncernbidragsspärr inträder också vid ägarförändringar som

innebär att ett underskottsföretag eller ett moderföretag till ett

underskottsföretag får det bestämmande inflytandet över ett annat

företag.

Koncernbidragsspärren inträder dock inte om ägarförändringen bara

berör företag som före ägarförändringen ingick i samma koncern som

underskottsföretaget.

Beloppsspärren

15 § Beloppsspärren innebär att underskottsföretaget inte får dra av

underskott som uppkommit före det beskattningsår då spärren inträder till

den del underskotten överstiger 200 procent av utgiften för att förvärva

1. det bestämmande inflytandet över underskottsföretaget i sådana fall

som avses i 10 och 11 §§, eller

2. andelar med mer än 50 procent av rösterna i underskottsföretaget i

sådana fall som avses i 12 §.

Om förvärvet omfattar flera underskottsföretag i samma koncern, skall

avdragsutrymmet fördelas på dessa efter deras andel av koncernens

sammanlagda underskott.

16 § Utgiften enligt 15 § första stycket skall minskas med kapitaltillskott

som har lämnats till underskottsföretaget före ägarförändringen men

tidigast två beskattningsår före det beskattningsår då ägarförändringen

skedde. Utgiften skall också minskas med kapitaltillskott som under

samma tid har lämnats till en juridisk person eller ett svenskt

handelsbolag som både före och efter ägarförändringen ingick i samma

koncern som underskottsföretaget.

Första stycket gäller inte kapitaltillskott som har lämnats av en juridisk

person eller ett svenskt handelsbolag som både före och efter

ägarförändringen ingick i samma koncern som underskottsföretaget.

17 § Regeringen får medge undantag från beloppsspärren om det finns

anledning att anta att ägarförändringen har väsentlig betydelse från

samhällsekonomisk synpunkt och att ägarförändringen annars inte skulle

genomföras.

Koncernbidragsspärren

18 § Koncernbidragsspärren innebär att underskottsföretaget inte får dra

av underskott som uppkommit före det beskattningsår då spärren

inträder, med högre belopp än beskattningsårets överskott beräknat utan

hänsyn till avdragen för underskott och till sådana mottagna

koncernbidrag som skall tas upp enligt 35 kap.

Om en del av underskotten inte får dras av på grund av beloppsspärren,

gäller första stycket för den återstående delen.

Belopp som på grund av bestämmelsen i första stycket inte har kunnat

dras av skall dras av det följande beskattningsåret, om det inte finns

någon begränsning då. Koncernbidragsspärren gäller under de första fem

beskattningsåren efter det beskattningsår då spärren inträdde.

19 § Koncernbidrag från företag som ingick i samma koncern som

underskottsföretaget redan före ägarförändringen skall vid tillämpning av

18 § räknas med i överskottet. Koncernbidraget skall dock inte räknas

med i överskottet om ett företag som inte tillhörde samma koncern före

ägarförändringen genom fusion har gått upp i det företag som lämnar

bidraget. Koncernbidraget skall inte heller räknas med till den del det

motsvaras av koncernbidrag från något annat företag som inte ingick i

samma koncern före ägarförändringen.

Begränsningar vid konkurs och ackord

20 § Om den skattskyldige är eller har varit försatt i konkurs, får

underskott som uppkommit före konkursen inte dras av.

Om konkursen läggs ned på grund av att borgenärerna har fått full

betalning, skall avdrag göras för underskott som på grund av konkursen

inte har kunnat dras av tidigare.

21 § Om den skattskyldige eller ett svenskt handelsbolag som den

skattskyldige är delägare i får ackord utan konkurs eller skuldsanering

enligt skuldsaneringslagen (1994:334), skall avdrag för underskott

minskas med ett belopp som motsvarar summan av de skulder i

näringsverksamheten som fallit bort genom ackordet eller

skuldsaneringen.

Begränsningar efter överlåtelser av andelar i statliga kreditinstitut

22 § Om staten äger samtliga andelar i ett sådant kreditinstitut som

kunnat få stöd enligt 3 § den upphävda lagen (1993:765) om statligt stöd

till banker och andra kreditinstitut, och om staten överlåter sådana

andelar, får underskott som uppkommit hos kreditinstitutet före det

beskattningsår då överlåtelsen skedde inte dras av.

Avdrag efter ombildningar

23 § Vid ombildningar enligt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) tar det

övertagande bankaktiebolaget över den överlåtande sparbankens rätt att

dra av underskott enligt detta kapitel.

Vid sådana ombildningar av svenska ekonomiska föreningar till

aktiebolag som avses i 42 kap. 20 § tar det aktiebolag vars aktier skiftas

ut över den ekonomiska föreningens rätt att dra av underskott enligt detta

kapitel.

Hänvisningar

24 § I 14 kap. 17 och 18 §§ finns bestämmelser om avdrag för underskott

om ett aktiebolag eller en ekonomisk förening överlåter sin

näringsverksamhet eller sina tillgångar till staten, en kommun eller till ett

bolag som helt eller till övervägande del innehas direkt eller indirekt av

staten eller en kommun.

I 37 kap. 21 26 och 28 §§ och 38 kap. 17 § finns bestämmelser om

behandlingen av avdrag för underskott vid kvalificerade fusioner och

fissioner respektive vid verksamhetsavyttringar.

AVD. VI INKOMSTSLAGET KAPITAL

41 kap. Grundläggande bestämmelser för inkomstslaget

kapital

Avgränsningen av inkomstslaget

1 § Till inkomstslaget kapital räknas inkomster och utgifter

 på grund av innehav av tillgångar och skulder, och

 i form av kapitalvinster och kapitalförluster.

Till inkomstslaget kapital räknas inte inkomster och utgifter som

räknas till inkomstslaget näringsverksamhet.

2 § Med kapitalvinst och kapitalförlust i inkomstslaget kapital avses

 vinst och förlust vid avyttring av tillgångar,

 kursvinst och kursförlust vid betalning av skulder i utländsk valuta,

och

 vinst och förlust på grund av förpliktelser enligt terminer, köp- eller

säljoptioner och liknande avtal.

Som kapitalvinst behandlas också återfört avdrag för kapitalförlust vid

konkurs enligt 44 kap. 34 § tredje stycket.

3 § Till inkomstslaget kapital räknas också

1. återfört avdrag för avsättning till ersättningsfond och särskilt tillägg

i den omfattning som anges i 31 kap. 21 och 22 §§,

2. fördelningsbelopp vid räntefördelning i enlighet med bestämmel-

serna i 42 kap. 9 §,

3. avdrag som motsvarar inkomst av ränteförmån i enlighet med

bestämmelserna i 42 kap. 11 §,

4. underskott av näringsverksamhet i den utsträckning som följer av

42 kap. 33 §, 45 kap. 32 § och 46 kap. 6 §,

5. underskott av avslutad näringsverksamhet i den utsträckning som

följer av 42 kap. 34 §,

6. uppskovsavdrag, återfört uppskovsavdrag och särskilt tillägg enligt

47 kap., och

7. premier för pensionsförsäkringar och inbetalningar på

pensionssparkonton i den utsträckning som följer av 59 kap. 15 §.

4 § Utdelningar och kapitalvinster på delägarrätter i företag som är eller

har varit fåmansföretag eller därmed likställt företag räknas enligt

57 kap. 2 § i viss utsträckning till inkomstslaget tjänst.

Kapitalvinster på andelar i svenska handelsbolag räknas enligt 50 kap.

7 § i viss utsträckning till inkomstslaget tjänst.

5 § Avyttring av sådana tillgångar som avses i 52 kap. räknas i de fall

som anges i 10 kap. 1 § inte till inkomstslaget kapital utan till

inkomstslaget tjänst.

Avskattning vid karaktärsbyte

6 § Om det inträffar något som gör att ägaren av en tillgång, för det fall

att han skulle avyttra den, inte längre skall beskattas för avyttringen i

inkomstslaget kapital utan i inkomstslaget näringsverksamhet, skall

tillgången anses ha avyttrats mot en ersättning som motsvarar

marknadsvärdet (avskattning).

Om tillgångens marknadsvärde överstiger dess omkostnadsbelopp

skall den om den skattskyldige begär det inte avskattas.

I 14 kap. 16 § finns bestämmelser om vilket anskaffningsvärde

tillgången anses ha i inkomstslaget näringsverksamhet.

Privatbostadsfastighet som varit näringsfastighet

7 § Om en näringsfastighet blir privatbostadsfastighet, skall ränteutgifter

som avser fastigheten dras av i inkomstslaget kapital till den del de avser

tid efter övergången. Har räntor som avser tid efter övergången betalats

före övergången, behandlas de som om de betalats omedelbart efter

övergången. Motsvarande gäller för ränteinkomster och hyresinkomster.

Första stycket tillämpas också om en näringsbostadsrätt blir privat-

bostadsrätt.

Beskattningstidpunkten

Huvudregler

8 § Inkomster skall tas upp som intäkt det beskattningsår då de kan

disponeras.

Sådana bankräntor som tillgodoräknas insättaren per den 31 december

anses disponibla den dagen.

9 § Utgifter skall dras av som kostnad det beskattningsår då den

skattskyldige betalar dem eller på något annat sätt har kostnaderna.

Förskottsräntor skall dras av som kostnad det beskattningsår då de

betalas bara till den del de avser tid intill utgången av januari månad året

efter beskattningsåret. Den återstående delen skall dras av som kostnad

med lika belopp varje beskattningsår under resten av den tid som

förskottsbetalningarna avser.

I 42 kap. 34 § finns bestämmelser om när sådana underskott som avses

i 3 § 5 skall dras av.

Kapitalvinster och kapitalförluster

10 § Bestämmelserna i 8 och 9 §§ gäller inte kapitalvinster och

kapitalförluster. För sådana vinster och förluster finns bestämmelser om

beskattningstidpunkten i 44 kap. 26 32 §§ och 54 kap. 5 §.

Räntekompensation

11 § Räntekompensation som enligt 42 kap. 8 § behandlas som ränta

skall dras av som kostnad det beskattningsår då räntan enligt skulde-

brevet skall betalas. Om förvärvaren i sin tur avyttrar skuldebrevet innan

räntan skall betalas, skall räntekompensationen dock dras av som kostnad

redan det beskattningsår då denna avyttring skall tas upp som intäkt.

Resultatet

12 § Överskott eller underskott skall beräknas genom att intäktsposterna

minskas med kostnadsposterna.

För underskott som uppkommer vid beräkningen tillämpas

bestämmelserna om skattereduktion i 65 kap. 9 och 12 §§.

42 kap. Vad som skall tas upp och dras av i inkomstslaget

kapital

Huvudregler

1 § Ränteinkomster, utdelningar, inkomster vid uthyrning av privat-

bostäder och alla andra inkomster på grund av innehav av tillgångar samt

kapitalvinster skall tas upp som intäkt, om inte något annat anges i detta

kapitel eller i 8 eller 43 kap.

Utgifter för att förvärva och bibehålla inkomster skall dras av som

kostnad, om inte något annat anges i detta kapitel eller i 9 eller 60 kap.

Ränteutgifter och kapitalförluster skall dras av även om de inte är sådana

utgifter. Begränsat skattskyldiga får dock inte dra av ränteutgifter som

inte är utgifter för att förvärva eller bibehålla inkomster.

Hänvisningar

2 § I inkomstslaget kapital tillämpas bestämmelserna i inkomstslaget

näringsverksamhet om

 mervärdesskatt i 15 kap. 6 § och 16 kap. 16 §,

 utgifter för representation i 16 kap. 2 §,

 utländsk skatt i 16 kap. 18 och 19 §§, och

 återföring av avdrag för avsättning till ersättningsfond och särskilt

tillägg i 31 kap. 21 och 22 §§.

3 § Bestämmelser om kapitalvinster och kapitalförluster finns i 43 kap.

8 §, 44 54 kap. och 57 kap. 12 §.

Bestämmelser om insättningsgaranti och investerarskydd finns i

55 kap.

Bestämmelser om värdering av inkomster i annat än pengar finns i

61 kap.

Pensionsförsäkringar och pensionssparkonton

4 § Utdelning, kapitalvinst och annan avkastning på tillgångar på sådant

pensionssparkonto som avses i 1 kap. 2 § lagen (1993:931) om indivi-

duellt pensionssparande skall inte tas upp. Utgifter och kapitalförluster

som avser tillgångarna får inte dras av. I lagen (1990:661) om

avkastningsskatt på pensionsmedel finns bestämmelser om

avkastningsskatt på tillgångar på sådana konton.

Ränta på förfallna men inte utbetalda belopp från sådan pensions-

försäkring eller annan försäkring som avses i 9 § andra stycket lagen om

avkastningsskatt på pensionsmedel skall inte heller tas upp.

5 § Premie för pensionsförsäkring och inbetalning på pensionssparkonto

skall dras av i den omfattning som anges i 59 kap.

Förvaltningsutgifter

6 § Förvaltningsutgifter får dras av bara till den del kostnaderna under

beskattningsåret sammanlagt överstiger 1 000 kronor.

Belopp som behandlas som ränta

Ersättning när lån återbetalas i förtid

7 § Om en låntagare vid förtida inlösen av lån betalar ersättning till

långivaren för utebliven ränta, skall denna ersättning behandlas som

ränta.

Räntekompensation

8 § Räntekompensation som förvärvaren av ett skuldebrev betalar till

överlåtaren för upplupen men inte förfallen ränta behandlas som ränta.

Första stycket tillämpas också vid förvärv av marknadsnoterade

andelar i en svensk värdepappersfond som bara innehåller svenska

fordringsrätter.

Räntefördelningsbelopp

9 § Fördelningsbelopp som vid räntefördelning skall dras av i

inkomstslaget näringsverksamhet enligt 33 kap., skall tas upp i

inkomstslaget kapital. Fördelningsbelopp som skall tas upp i

inkomstslaget näringsverksamhet, skall dras av i inkomstslaget kapital.

Hänvisningar

10 § Att tomträttsavgäld behandlas som ränteutgift framgår av 27 §.

Bestämmelser om i vilken utsträckning ersättningar i form av livränta

och liknande utbetalningar för avyttrade tillgångar räknas som ränta finns

i 44 kap. 35 och 37 39 §§.

Ränteförmån

11 § Ett belopp som motsvarar värdet enligt 61 kap. 15 17 §§ av sådan

ränteförmån som skall tas upp i inkomstslaget tjänst skall dras av i

inkomstslaget kapital.

Skattskyldighet för utdelning

12 § Utdelning skall tas upp av den som har rätt till utdelningen när den

kan disponeras.

Förvärv av rätt till utdelning eller ränta

13 § Om rätt till enbart utdelning förvärvas genom köp, byte eller på

liknande sätt, skall utdelningen, minskad med vad förvärvaren betalat för

rätten, tas upp.

Om betalningen avser rätt till utdelning vid flera tillfällen, skall

minskningen på grund av betalningen fördelas på dessa tillfällen.

Fördelningen skall göras med hänsyn till den tid som rätten avser. Är ett

fördelat belopp vid något tillfälle större än utdelningsintäkten, skall den

överskjutande delen räknas av från närmast följande utdelning eller

utdelningar. Om förvärvet avser rätt till utdelning under obestämd tid,

skall minskningen fördelas på tio år, om det inte finns särskilda skäl till

en annan fördelning.

Om den förvärvade rätten överlåts vidare, skall ersättningen, minskad

med vad som betalats vid förvärvet, tas upp.

Denna paragraf tillämpas också vid förvärv av rätt till enbart ränta.

Vissa utdelningar och utskiftningar

Återbäring

14 § Utdelning från ett aktiebolag eller en ekonomisk förening i

förhållande till inköp eller försäljningar eller efter liknande grunder

(återbäring) skall inte tas upp till den del den innebär att den

skattskyldiges levnadskostnader minskar.

Vinstandelslån

15 § Utnyttjandet av en företrädesrätt att teckna ett vinstandelslån skall

inte medföra att värdet av rätten tas upp, om den som utnyttjar rätten fått

den på grund av sitt innehav av andelar i det låntagande företaget.

Utdelning av andelar i dotterbolag

16 § Utdelning från ett svenskt aktiebolag (moderbolaget) i form av

andelar i ett dotterbolag skall inte tas upp om

1. utdelningen lämnas i förhållande till innehavda aktier i

moderbolaget,

2. aktierna i moderbolaget är marknadsnoterade,

3. samtliga moderbolagets andelar i dotterbolaget delas ut,

4. andelar i dotterbolaget efter utdelningen inte innehas av något

företag som tillhör samma koncern som moderföretaget,

5. dotterbolaget är ett svenskt aktiebolag eller ett utländskt bolag, och

6. dotterbolagets näringsverksamhet till huvudsaklig del består av

rörelse eller, direkt eller indirekt, innehav av andelar i sådana företag

som till huvudsaklig del bedriver rörelse och i vilka dotterbolaget, direkt

eller indirekt, innehar andelar med ett sammanlagt röstetal som motsvarar

mer än hälften av röstetalet för samtliga andelar i företaget.

Första stycket gäller även om mottagaren av utdelningen inte äger

aktierna i det utdelande bolaget.

I 48 kap. 8 § finns bestämmelser om anskaffningsutgiften på andelarna

i moderbolaget och dotterbolaget.

Nedsättning av aktiekapitalet m.m.

17 § Som utdelning behandlas utbetalningar till aktieägarna i samband

med att ett svenskt aktiebolag sätter ned

1. aktiekapitalet genom minskning av aktiernas nominella belopp,

2. reservfonden, eller

3. överkursfonden.

Utbetalningar från en utländsk juridisk person vid ett förfarande som

motsvarar något av dem som nämns i första stycket skall också behandlas

som utdelning.

Utskiftning från ideella föreningar

18 § Vad som, utöver inbetald insats, skiftas ut till en medlem i en ideell

förening i samband med att föreningen upplöses eller när medlemmen

utträder ur föreningen eller i liknande fall behandlas som utdelning.

Utskiftning från ekonomiska föreningar

19 § Vad som, utöver inbetald insats, skiftas ut till en medlem i en

svensk ekonomisk förening i samband med att föreningen upplöses

behandlas som utdelning, om det inte framgår något annat av 20 eller

21 §.

20 § Vid ombildning av en svensk ekonomisk förening till ett svenskt

aktiebolag skall aktier i bolaget som skiftas ut till medlemmen inte

behandlas som utdelning, om

1. den utskiftande föreningen inte är ett sådant fåmansföretag som

avses i 56 kap. 2 § eller 57 kap. 3 §,

2. föreningen äger samtliga aktier i bolaget,

3. samtliga aktier i bolaget skiftas ut, och

4. värdet av vad medlemmarna får utöver aktierna inte överstiger fem

procent av aktiernas nominella värde.

Vad som utöver aktierna skiftas ut till medlemmen skall i sin helhet

behandlas som utdelning.

I 48 kap. 9 § finns bestämmelser om anskaffningsutgift för de

utskiftade aktierna.

21 § Vid sådana fusioner som avses i 12 kap. 1 och 3 §§ lagen

(1987:667) om ekonomiska föreningar och i 10 kap. 1 och 2 §§ lagen

(1995:1570) om medlemsbanker skall andelar i den övertagande

föreningen som skiftas ut till medlemmen inte behandlas som utdelning.

Vad som utöver andelarna skiftas ut till medlemmen skall i sin helhet

behandlas som utdelning.

I 48 kap. 10 § finns bestämmelser om anskaffningsutgift för de

utskiftade andelarna.

Utdelning från delägarbeskattade utländska juridiska personer

22 § Utdelning från andra utländska juridiska personer än utländska

bolag skall inte tas upp till den del delägaren har beskattats för sin del av

den utländska juridiska personens inkomst enligt 6 kap. 13 16 §§.

Utdelning och utskiftning från utländska dödsbon

23 § Vad som delas eller skiftas ut till obegränsat skattskyldiga skall tas

upp, om utdelningen eller utskiftningen avser inkomst i ett dödsbo efter

någon som var begränsat skattskyldig vid dödsfallet. Detta gäller dock

inte till den del dödsboet är skattskyldigt i Sverige för inkomsten.

Skattetillgodohavanden

24 § Utbetalning genom en utländsk stats försorg inom ramen för ett

system för nedsättning av skatten på utdelad bolagsvinst (skattetill-

godohavande) behandlas som utdelning.

Skattetillgodohavanden skall tas upp som intäkt samma beskattningsår

som den utdelning på vilken skattetillgodohavandet är grundat.

Lotterier

25 § Vinst i ett utländskt lotteri eller vid vinstdragning på utländska

premieobligationer skall tas upp om vinsten överstiger 100 kronor.

Utgifter för att delta i svenska och utländska lotterier får inte dras av.

Bostäder

Statliga räntebidrag

26 § Statligt räntebidrag för bostadsändamål skall tas upp. Återbetalas

bidraget, skall det återbetalade beloppet dras av.

Tomträttsavgälder

27 § Tomträttsavgälder behandlas som ränteutgifter.

Utdelning från privatbostadsföretag

28 § Sådan förmån av att få utnyttja en fastighet som den skattskyldige

har i egenskap av delägare i ett privatbostadsföretag skall inte tas upp.

Annan utdelning från ett sådant företag skall tas upp till den del den

överstiger andra avgifter och inbetalningar till företaget under

beskattningsåret än kapitaltillskott.

Första stycket gäller också förmåner från en motsvarande utländsk

juridisk person.

Inkomster i samfällighet

29 § Om en privatbostadsfastighet har del i en annan svensk samfällighet

än sådan som avses i 6 kap. 6 § första stycket, skall den del av fastig-

hetens andel av samfällighetens inkomster som är avkastning av kapital

och som överstiger 300 kronor tas upp.

För fastighetens andel av samfällighetens statliga räntebidrag och

tomträttsavgälder gäller bestämmelserna i 26 och 27 §§.

I fråga om fastighetens andel i samfällighetens kapitalvinster och

kapitalförluster tillämpas vad som skulle ha gällt för fastighetsägaren vid

en avyttring.

Uthyrning

30 § Ersättningar när en privatbostadsfastighet eller en privatbostad

upplåts samt ersättningar när produkter från sådana fastigheter eller

bostäder avyttras skall tas upp. Detsamma gäller ersättningar när en

bostad som innehas med hyresrätt upplåts.

Utgifterna för upplåtelsen eller produkterna får inte dras av. I stället

skall avdrag göras med 4 000 kronor per år för varje

privatbostadsfastighet, privatbostad eller hyreslägenhet. Om ersättningen

avser upplåtelse, skall ytterligare avdrag göras hos upplåtaren enligt

bestämmelserna i 31 §. Avdraget får inte i något fall vara högre än

intäkten.

31 § När en privatbostadsfastighet upplåts, skall ett belopp som mot-

svarar 20 procent av intäkten av upplåtelsen dras av.

När en bostad som innehas med hyresrätt upplåts, skall den del av

upplåtarens hyra som avser den upplåtna delen dras av.

När en bostad som innehas med bostadsrätt eller liknande

besittningsrätt upplåts, skall den del av innehavarens avgift eller hyra

som avser den upplåtna delen dras av. I avgiften skall inte räknas in

kapitaltillskott som innehavaren gjort till företaget eller bolaget. Andra

inbetalningar skall räknas in i avgiften bara till den del de överstiger

sådan utdelning som innehavaren har fått på annat sätt än i förhållande

till sina andelar i företaget.

32 § Bestämmelserna i 30 § andra stycket och 31 § gäller inte i fråga om

upplåtelser som sker till

1. ett svenskt handelsbolag av en delägare i handelsbolaget eller av en

närstående till delägaren,

2. den skattskyldiges arbetsgivare eller en arbetsgivare till någon som

är närstående till den skattskyldige, eller

3. någon som kan anses ingå i samma intressegemenskap som en sådan

arbetsgivare som avses i 2.

Vid sådana upplåtelser som avses i första stycket skall skäligt avdrag

göras för den skattskyldiges utgifter för upplåtelsen.

Avdrag för underskott som uppkommit i en näringsverksamhet

Underskott av andelshus

33 § Underskott som uppkommit i en näringsverksamhet får dras av med

70 procent till den del

1. underskottet avser en sådan bostad i ett andelshus som skulle ha

varit den skattskyldiges privatbostad om han innehaft den med

bostadsrätt, och

2. underskottet inte dras av enligt 45 kap. 32 §, 46 kap. 17 § eller

62 kap. 2 4 §§.

I fråga om avdraget tillämpas också bestämmelserna om begränsningar

vid konkurs, ackord och skuldsanering i 40 kap. 20 och 21 §§.

Om ett underskott har dragits av enligt första stycket, får avdrag inte

göras enligt 40 kap. 2 §.

Underskott av avslutad näringsverksamhet

34 § Underskott av näringsverksamhet det beskattningsår då en enskild

näringsidkare upphör att bedriva näringsverksamheten skall dras av med

70 procent.

Underskottet skall dock inte dras av om det avser självständigt

bedriven näringsverksamhet utomlands. Det skall inte heller dras av till

den del underskottet

 dragits av enligt 45 kap. 32 §, 46 kap. 17 § eller 62 kap. 2 4 §§ eller

legat till grund för avdrag enligt 33 §, eller

 skulle ha fallit bort om tillgångar eller tjänster som har tagits ut ur

näringsverksamheten hade uttagsbeskattats.

Underskottet skall dras av det följande beskattningsåret eller, om den

skattskyldige begär det, fördelas på det året och de två därefter följande

beskattningsåren.

Bestämmelserna om begränsningar vid konkurs, ackord och

skuldsanering i 40 kap. 20 och 21 §§ tillämpas också på sådant

underskott.

43 kap. Utdelning och kapitalvinst på andelar i onoterade

företag

Tillämpningsområde

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om att utdelningar och

kapitalvinster på andelar i viss utsträckning inte skall tas upp.

Bestämmelserna gäller utdelningar och kapitalvinster på

 aktier i svenska aktiebolag,

 andelar i svenska ekonomiska föreningar som inte är kooperativa,

och

 andelar i utländska juridiska personer, om inkomstbeskattningen av

den utländska juridiska personen är jämförlig med inkomstbeskattningen

enligt denna lag av ett svenskt företag med motsvarande inkomster.

2 § Bestämmelserna tillämpas inte på utdelning från ett företag, om

1. företaget är marknadsnoterat,

2. företaget under det räkenskapsår som beslutet om utdelning avser

eller under något av de fyra föregående räkenskapsåren, direkt eller

genom dotterföretag, ägt aktier med en röst- eller kapitalandel på 25

procent eller mer i ett svenskt marknadsnoterat aktiebolag eller en

marknadsnoterad utländsk juridisk person,

3. företaget, om det är ett förvaltningsföretag och under det

räkenskapsår som beslutet om utdelning avser, direkt eller genom ett

annat förvaltningsföretag, ägt någon andel i ett svenskt marknadsnoterat

aktiebolag eller en marknadsnoterad utländsk juridisk person, eller

4. företaget är ett privatbostadsföretag.

Ett företag anses marknadsnoterat om någon andel i företaget är

marknadsnoterad. I fråga om marknadsnoterade företag finns

bestämmelser i 9 och 10 §§.

Utdelning

3 § Utdelning skall tas upp bara till den del den överstiger ett

lättnadsbelopp. Detta är summan av

1. underlaget för lättnadsbelopp multiplicerat med 70 procent av

statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret, och

2. sparat lättnadsutrymme.

4 § Underlaget för lättnadsbelopp är summan av

1. det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen hade

avyttrats vid tidpunkten för utdelningen,

2. sparat lättnadsutrymme, och

3. löneunderlag enligt 12 16 §§.

I 17 och 18 §§ finns bestämmelser om att omkostnadsbeloppet för en

andel i vissa fall beräknas efter uppräkning eller på grundval av ett

kapitalunderlag.

När det gäller kvalificerade andelar tillämpas också de begränsningar

som följer av 15 och 16 §§.

5 § Det beskattningsår en andel förvärvas skall inte något lättnadsbelopp

beräknas för förvärvaren om företaget tidigare under året lämnat

utdelning.

Sparat lättnadsutrymme

6 § Om utdelningen understiger lättnadsbeloppet, skall skillnaden (sparat

lättnadsutrymme) föras vidare till nästa beskattningsår.

Lämnar företaget inte någon utdelning, skall hela lättnadsbeloppet,

beräknat vid beskattningsårets utgång, föras vidare till nästa

beskattningsår. Vid prövning av om förutsättningarna i 2 § första stycket

är uppfyllda skall, i stället för vad som sägs där om räkenskapsår som

beslutet om utdelningen avser, gälla det räkenskapsår som har avslutats

närmast före ingången av den skattskyldiges beskattningsår.

7 § Om en andel övergår till en ny ägare genom arv, testamente, gåva,

bodelning eller på liknande sätt, tar förvärvaren över den tidigare ägarens

sparade lättnadsutrymme.

Kapitalvinst

8 § Av en kapitalvinst på en andel skall bara ett belopp som överstiger

det sparade lättnadsutrymmet tas upp som intäkt.

Verkan av en marknadsnotering

9 § Om ett företag marknadsnoteras tillämpas 1 8 §§, utom 2 § första

stycket 1, på utdelning och kapitalvinst på andelar i företaget till och med

det tionde kalenderåret efter det år företaget noterades. Sparat lättnads-

utrymme vid utgången av det tionde året skall läggas till anskaffnings-

utgiften för andelen.

Första stycket gäller bara

1. andelar som getts ut före tidpunkten för noteringen eller den tidigare

tidpunkt då företaget inför en marknadsintroduktion offentligt eller på

något annat sätt riktat en inbjudan till en vidare krets att förvärva andelar

i företaget och som inte därefter har övergått till en ny ägare genom köp,

byte eller på liknande sätt, och

2. andelar som förvärvats med stöd av andelar som avses i 1 och inte

efter förvärvet har övergått till en ny ägare genom köp, byte eller på

liknande sätt.

10 § Bestämmelserna i 9 § första stycket gäller inte i fråga om andelar i

1. investmentföretag,

2. företag som någon gång under de senaste fem åren före tidpunkten

för marknadsnoteringen tidigare varit marknadsnoterat, eller

3. företag som någon gång under de senaste fem åren före tidpunkten

för marknadsnoteringen varit dotterföretag till ett marknadsnoterat

företag.

Andelsbyten

11 § Bestämmelser om beräkningen av lättnadsbeloppet på mottagna

andelar vid andelsbyten finns i 49 kap. 32 §.

Löneunderlag

12 § Löneunderlaget skall beräknas på grundval av ersättning som ingår i

underlaget för beräkning av avgifter enligt 2 kap. 3 § lagen (1981:691)

om socialavgifter eller 1 § lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster och som under året före beskattningsåret har

lämnats till arbetstagarna i företaget och i dess dotterföretag.

Om ersättningen avser arbetstagare i ett dotterföretag som inte är hel-

ägt, skall så stor del av ersättningen räknas med som motsvarar

moderföretagets andel av antalet aktier i dotterföretaget.

13 § Vid beräkningen av löneunderlaget skall följande ersättningar inte

räknas med:

1. ersättningar som täcks av statliga bidrag för lönekostnader, och

2. ersättningar till arbetstagare som har kvalificerade andelar som getts

ut av företaget eller av ett annat företag inom samma koncern.

14 § Löneunderlaget är den del av den sammanlagda ersättningen som

överstiger ett belopp som motsvarar tio gånger det prisbasbelopp enligt

1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde året före

beskattningsåret. Löneunderlaget fördelas med lika belopp på andelar i

företaget.

15 § Om andelsägaren året före beskattningsåret varit verksam i

betydande omfattning i företaget eller i dess dotterföretag, skall

löneunderlag beräknas bara om andelsägaren för nämnda år har fått

ersättning från företagen som ingår i underlaget för beräkning av avgifter

enligt 2 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter eller 1 § lagen

(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster med belopp

som sammanlagt inte understiger det lägsta av

 120 procent av den högsta löneunderlagsgrundande ersättningen

samma år till en arbetstagare, och

 tio prisbasbelopp för året före beskattningsåret.

16 § För en andelsägare som avses i 15 § får löneunderlaget inte

överstiga ett belopp som motsvarar 50 gånger den ersättning som

andelsägaren för året före beskattningsåret fått från företaget eller dess

dotterföretag och som ingår i underlaget för beräkning av avgifter enligt

2 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter eller 1 § lagen (1990:659)

om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Begränsningen gäller

för andelsägarens sammanlagda innehav av andelar i företaget.

Andelar förvärvade före år 1990

17 § Anskaffningsutgiften för andelar som har förvärvats före år 1990

skall vid beräkning av omkostnadsbeloppet enligt 4 § räknas upp med

hänsyn till förändringarna i det allmänna prisläget från och med förvärvs-

året, dock tidigast från och med år 1970, till år 1990. Motsvarande gäller

för ovillkorliga kapitaltillskott som gjorts före år 1990.

Bestämmelserna i första stycket gäller inte om omkostnadsbeloppet

beräknas med tillämpning av 18 §.

Andelar förvärvade före år 1992

Beräkning av omkostnadsbeloppet

18 § Som anskaffningsutgift för andelar som har förvärvats före år 1992

får vid beräkning av omkostnadsbeloppet enligt 4 § första stycket 1 tas

upp det justerade kapitalunderlaget i företaget enligt 19 27 §§ fördelat

med lika belopp på andelarna i företaget. Hänsyn får inte tas till

ovillkorliga kapitaltillskott som gjorts före utgången av det

beskattningsår som avses i 19 §.

Som förutsättning för tillämpning av första stycket gäller att denna

beräkning används för samtliga andelar i företaget som andelsägaren

förvärvat före år 1992.

Vad som sägs i första stycket gäller inte i fråga om andelar i utländska

juridiska personer.

Beräkning av kapitalunderlaget

19 § Kapitalunderlaget är skillnaden mellan värdet på tillgångarna och

skulderna i företaget vid utgången av det beskattningsår för vilket

taxering skedde år 1993. Om företaget inte taxerades då, är

kapitalunderlaget motsvarande skillnad det beskattningsår för vilket

taxering skedde år 1992.

20 § Tillgångarna skall tas upp till det skattemässiga värdet, om inte

annat följer av andra stycket eller av 21 eller 22 §.

Andelar i svenska handelsbolag tas upp till den justerade

anskaffningsutgiften enligt 50 kap.

21 § Andelar i andra svenska dotterföretag än handelsbolag skall tas upp

till ett värde som motsvarar kapitalunderlaget i dotterföretaget. Om

dotterföretaget inte var helägt, skall så stor del av detta värde tas upp som

motsvarar moderföretagets andel av antalet andelar i dotterföretaget.

22 § Fastigheter i Sverige som var kapitaltillgångar och som har

förvärvats före utgången av år 1990 får i stället anses förvärvade den 1

januari 1991. I sådant fall skall hänsyn inte tas till utgifter och avdrag

före år 1991, utöver vad som anges i andra stycket.

Vid tillämpning av första stycket skall anskaffningsutgiften anses

motsvara den i det följande angivna delen av fastighetens taxeringsvärde

för år 1991 minskad med värdeminskningsavdrag vid 1982 1991 års

taxeringar, i den mån avdraget per år uppgått till minst 10 procent av

denna del av taxeringsvärdet. Den del av taxeringsvärdet som skall

användas är för

1. småhusenheter 70 procent,

2. hyreshusenheter 60 procent,

3. industrienheter 75 procent, och

4. lantbruksenheter 100 procent.

Om marknadsvärdet på byggnader, mark och markanläggningar som

anses förvärvade den 1 januari 1991 vid beskattningsårets utgång

understeg 75 procent av anskaffningsutgiften enligt andra stycket, skall

denna utgift justeras i skälig mån.

Vad som sägs om värdeminskningsavdrag gäller också liknande

avdrag såsom skogsavdrag och avdrag för substansminskning samt

sådana belopp med vilka ersättningsfonder och liknande fonder tagits i

anspråk.

23 § Som skuld räknas 28 procent av

1. en avsättning till skatteutjämningsreserv enligt den upphävda lagen

(1990:654) om skatteutjämningsreserv,

2. sådant uppskovsbelopp som avses i den upphävda lagen (1990:655)

om återföring av obeskattade reserver till den del det vid

beskattningsårets utgång inte hade återförts, och

3. avsättningar till ersättningsfonder och liknande fonder.

Avsättningar för framtida utgifter räknas som skuld till den del avdrag

gjordes vid beskattningen.

Justering av kapitalunderlaget

24 § Om företaget gjorde avsättning till skatteutjämningsreserv vid 1994

års taxering, får 28 procent av det belopp som enligt lagen (1993:1540)

om återföring av skatteutjämningsreserv minst skall återföras vid

1995 2002 års taxeringar tas upp som skuld i stället för vad som anges i

23 § första stycket 1. Om avdraget för avsättning är lägre än det avdrag

som avses i nämnda bestämmelse, skall kapitalunderlaget minskas med

28 procent av skillnaden.

25 § Kapitalunderlaget skall minskas med vinstutdelning som lämnats för

det räkenskapsår för vilket taxering skedde år 1993 eller, om företaget

inte taxerades då, det räkenskapsår för vilket taxering skedde år 1992.

26 § Vinstutdelning som lämnas för senare räkenskapsår än som avses i

25 § skall minska kapitalunderlaget till den del utdelat belopp överstiger

nettovinsten enligt fastställd balansräkning eller, i förekommande fall,

fastställd koncernbalansräkning.

Kapitalunderlaget i ett aktiebolag skall minskas med belopp som

motsvarar utbetalningar från bolaget som gjorts i samband med

nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden, om utbetalningen skett

efter utgången av det räkenskapsår då underlaget beräknades.

Kapitalunderlaget i en ekonomisk förening skall minskas med belopp

som motsvarar utbetalningar enligt 10 kap. 1 § lagen (1987:667) om

ekonomiska föreningar vid nedsättning av medlemsinsatsernas belopp

eller enligt 4 kap. 3 § samma lag vid återbetalning av överskjutande

medlemsinsatser. Detta gäller bara om utbetalningen skett efter utgången

av det räkenskapsår då underlaget beräknades.

27 § När kapitalunderlaget justeras på grund av utdelningar och andra

utbetalningar som avses i 26 §, tillämpas det nya kapitalunderlaget för

utdelningar som görs och kapitalvinster som uppkommer efter den

utbetalning som medfört justeringen.

AVD. VII KAPITALVINSTER OCH

KAPITALFÖRLUSTER

44 kap. Grundläggande bestämmelser om kapitalvinster

och kapitalförluster

Innehåll

1 § I detta kapitel finns de grundläggande bestämmelserna om

kapitalvinster och kapitalförluster. De gäller, om inte annat anges, alla

slag av tillgångar och förpliktelser.

Särskilda bestämmelser för olika slag av tillgångar och förpliktelser

finns i 45 52 kap.

I 53 kap. finns bestämmelser om överlåtelser till underpris från

delägare och närstående.

I 54 kap. finns bestämmelser om kapitalvinster och kapitalförluster vid

betalning av skulder i utländsk valuta som gäller bara i inkomstslaget

kapital.

I 55 kap. finns bestämmelser om avyttringar av delägarrätter och

fordringsrätter i samband med insättningsgaranti och investerarskydd.

I 25 kap. finns bestämmelser om kapitalvinster och kapitalförluster

som gäller bara i inkomstslaget näringsverksamhet.

Kapitalförluster

2 § Vad som sägs om kapitalvinster i detta kapitel samt i 45, 46, 48, 50,

52 och 54 kap. gäller på motsvarande sätt för kapitalförluster.

Vad som avses med avyttring

Huvudregel

3 § Med avyttring av tillgångar avses försäljning, byte och liknande

överlåtelse av tillgångar.

Fordringar, optioner och terminer

4 § Till avyttring räknas att

1. innehavaren av en fordran får betalt för denna,

2. innehavaren av en option får betalt för att motpartens förpliktelse

skall upphöra,

3. innehavaren av en option får betalt utan att de underliggande

tillgångarna överlåts när optionen löper ut,

4. tiden för utnyttjande av en option löper ut utan att optionen ut-

nyttjas,

5. ena parten i ett terminsavtal får betalt för att motpartens förpliktelse

skall upphöra, eller

6. ena parten i ett terminsavtal får betalt utan att de underliggande

tillgångarna överlåts vid sluttidpunkten.

De bestämmelser i första stycket som gäller optioner och terminsavtal

gäller också liknande avtal.

Utträde ur ekonomisk förening

5 § En medlem som avgår ur en ekonomisk förening anses ha avyttrat

andelen.

Upplösning av värdepappersfond

6 § Om en svensk värdepappersfond upplöses, anses varje andelsägare ha

avyttrat sin andel.

Likvidation

7 § Ett värdepapper anses avyttrat om det företag som gett ut det träder i

likvidation.

Vid sådan ombildning av en svensk ekonomisk förening till aktiebolag

som avses i 42 kap. 20 § anses andelen i föreningen inte ha avyttrats på

grund av föreningens upplösning.

Konkurs, fusion och fission

8 § Ett värdepapper anses avyttrat om det företag som gett ut det

1. försätts i konkurs och är ett svenskt aktiebolag eller en svensk

ekonomisk förening,

2. upplöses genom konkurs och är ett annat företag än ett svenskt

aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening, eller

3. upplöses genom fusion eller fission.

Vid sådana konkurser som avses i första stycket 1 skall en

kapitalförlust alltid anses definitiv när företaget försätts i konkurs.

Av 37 kap. 29 § första stycket framgår att bestämmelsen i första

stycket 3 inte gäller värdepapper som innehas av det övertagande

företaget vid en kvalificerad fusion eller fission. Bestämmelsen gäller

inte heller andelar i en överlåtande ekonomisk förening vid sådana

fusioner som avses i 42 kap. 21 §.

Utlåning för blankning

9 § Som avyttring anses inte att delägarrätter eller fordringsrätter lånas ut

för blankning.

Vad som avses med blankning framgår av 29 §.

Utnyttjande av rätt att förvärva tillgångar

10 § Om en teckningsrätt, delrätt, företrädesrätt till teckning av vinst-

andelslån, termin, option, ett konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt

vinstandelsbevis utnyttjas för att förvärva aktier eller andra tillgångar,

anses detta inte som avyttring av det utnyttjade värdepapperet.

I 20 § finns bestämmelser om anskaffningsutgiften för de förvärvade

tillgångarna.

Vad som avses med terminer och optioner

11 § Med termin avses ett avtal, lämpat för allmän omsättning, om

 förvärv av aktier, obligationer eller andra tillgångar vid en viss

framtida tidpunkt och till ett bestämt pris, eller

 en framtida betalning vars storlek beror på värdet av underliggande

tillgångar eller av kursindex eller liknande.

12 § Med option avses en rätt för innehavaren att

 förvärva eller avyttra aktier, obligationer eller andra tillgångar till ett

bestämt pris, eller

 få betalning vars storlek beror på värdet av underliggande tillgångar,

eller av kursindex eller liknande.

Beräkningen

Huvudregel

13 § Kapitalvinsten skall beräknas som skillnaden mellan

 ersättningen för den avyttrade tillgången eller för den utfärdade

förpliktelsen minskad med utgifterna för avyttringen eller utfärdandet,

och

 omkostnadsbeloppet.

Omkostnadsbelopp

14 § Med omkostnadsbelopp avses, om inte annat föreskrivs, utgifter för

anskaffning (anskaffningsutgifter) ökade med utgifter för förbättring

(förbättringsutgifter).

Förpliktelser

15 § I fråga om förpliktelser skall den betalning som utfärdaren får för att

han åtar sig förpliktelsen anses som ersättning. Vad utfärdaren ger ut för

att förpliktelsen skall upphöra anses som anskaffningsutgift.

Att betalningen i vissa fall i stället ingår i kapitalvinstberäkningen för

den underliggande tillgången framgår av 32 §.

Betalningar i utländsk valuta

16 § Om ersättning för avyttrade tillgångar erhålls i utländsk valuta som

växlas till svenska kronor inom trettio dagar från avyttringen, skall

kursen på växlingsdagen användas för beräkningen av värdet på

ersättningen.

Ersättningen överstiger marknadsvärdet

17 § Om en tillgång avyttras till ett pris som överstiger marknadsvärdet

och den överskjutande delen tas upp som intäkt i inkomstslaget tjänst,

skall ersättningen anses motsvara marknadsvärdet.

Utgifter som täckts genom bidrag från stat eller kommun

18 § I omkostnadsbeloppet skall inte sådana utgifter räknas in som täckts

genom näringsbidrag eller statligt eller kommunalt bidrag.

Tillgångar som avyttras på grund av att en säljoption utnyttjas

19 § Till anskaffningsutgiften för tillgångar som innehavaren av en sälj-

option avyttrar genom att utnyttja optionen skall läggas vad han betalat

för optionen.

Tillgångar som förvärvas genom att ett värdepapper utnyttjas

20 § I anskaffningsutgiften för en tillgång som den skattskyldige för-

värvar genom att utnyttja en teckningsrätt, delrätt, företrädesrätt till

teckning av vinstandelslån, termin, option, ett konvertibelt skuldebrev

eller konvertibelt vinstandelsbevis skall det omkostnadsbelopp räknas in

som skulle ha använts om det utnyttjade värdepapperet hade avyttrats vid

tidpunkten för utnyttjandet.

Tillgångar som förvärvas genom arv, gåva m.m.

21 § Om en tillgång förvärvas genom arv, testamente, gåva, bodelning

eller på liknande sätt, inträder förvärvaren i den tidigare ägarens

skattemässiga situation.

I fråga om delägarrätter, fordringsrätter och sådana tillgångar som

avses i 52 kap. skall som anskaffningsutgift räknas ett belopp som

motsvarar det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om den tidigare

ägaren i stället hade avyttrat tillgångarna på dagen för äganderätts-

övergången.

22 § En tillgång som förvärvas genom arv, testamente eller bodelning på

grund av makes död och som varit lagertillgång hos den döde men inte

kommer att vara det hos förvärvaren anses, i stället för vad som anges i

21 §, förvärvad till det skattemässiga värdet.

Kapitalförluster

23 § Bara verkliga kapitalförluster skall anses som kapitalförluster.

24 § Kapitalförluster som beror på att tillgångar avyttras mot en

ersättning som understiger deras marknadsvärde, skall anses som

kapitalförluster bara om det framgår av omständigheterna att säljaren inte

har för avsikt att öka köparens förmögenhet.

25 § Om den skattskyldige eller någon närstående till honom på grund av

avyttringen, direkt eller indirekt, får en rättighet eller en förmån som

trots att den inte skall räknas in i ersättningen vid

kapitalvinstberäkningen får antas ha ett värde och det uppkommer en

kapitalförlust, skall den del av kapitalförlusten som motsvarar detta värde

inte anses som kapitalförlust.

Beskattningstidpunkten

Huvudregel

26 § Kapitalvinster skall tas upp som intäkt det beskattningsår då

tillgången avyttras.

Kapitalförluster skall dock inte dras av som kostnad förrän det

beskattningsår då förlusten är definitiv.

Hänvisningar

27 § Det finns bestämmelser om

 uppskov med kapitalvinstbeskattningen vid koncerninterna

andelsavyttringar i 25 kap. 6 27 §§,

 att kapitalförluster skall dras av vid ett senare tillfälle vid avyttringar

till företag i intressegemenskap med säljaren i 25 kap. 28 32 §§,

 uppskovsavdrag vid avyttring av privatbostäder i 47 kap., och

 uppskov med beskattningen vid andelsbyten i 49 kap.

Tillkommande belopp

28 § Om kapitalvinstens storlek beror på någon händelse i framtiden och

därför inte kan fastställas det år tillgången avyttras, skall den kapitalvinst

som uppkommer på grund av tillkommande belopp tas upp som intäkt

det eller de beskattningsår då storleken av tillkommande belopp kan

beräknas. Kapitalvinstberäkningen skall då göras med utgångspunkt i

förhållandena vid avyttringen och med tillämpning av de

beräkningsregler som gällde vid denna tidpunkt.

Blankning

29 § Kapitalvinst på grund av att en lånad delägarrätt avyttras

(blankningsaffär) skall tas upp som intäkt det beskattningsår då en

delägarrätt återställs till långivaren, dock senast året efter det

beskattningsår då den lånade delägarrätten avyttrades. Om den

skattskyldige vid avyttringen ägde delägarrätter av samma slag som den

lånade, gäller dock inte första meningen.

Vad som sägs om delägarrätter gäller också fordringsrätter.

Terminer

30 § Kapitalvinster på grund av en termin skall tas upp som intäkt det år

då avtalet fullföljs eller upphör att gälla.

Optioner

31 § Utfärdarens kapitalvinst på grund av en köp- eller säljoption som är

lämpad för allmän omsättning och som löper på högst ett år skall tas upp

som intäkt det beskattningsår då han befrias från sina förpliktelser.

I fråga om andra köp- eller säljoptioner skall utfärdarens kapitalvinst

som avser utfärdandet tas upp som intäkt det beskattningsår den utfärdas

och utfärdarens kapitalförlust vid upphörandet dras av som kostnad det

beskattningsår den upphör. Om förpliktelsen upphör samma

beskattningsår som den utfärdas, skall det göras en gemensam

kapitalvinstberäkning.

32 § Om utfärdaren av en köpoption som är lämpad för allmän

omsättning och som löper på högst ett år avyttrar den underliggande

tillgången, skall ersättningen för denna ökas med premien.

Om utfärdaren av en säljoption som är lämpad för allmän omsättning

och som löper på högst ett år förvärvar den underliggande tillgången,

skall premien räknas av från anskaffningsutgiften för den förvärvade

tillgången, om denna i sin tur avyttras samma beskattningsår som

premien skall tas upp till beskattning.

Om utfärdaren av en köp- eller säljoption som är lämpad för allmän

omsättning och som löper på längre tid än ett år under samma

beskattningsår som optionen utfärdas avyttrar den underliggande

tillgången eller avyttrar en tillgång som han förvärvat på grund av

optionen, skall premien räknas av från anskaffningsutgiften för den

avyttrade tillgången.

Värdepapper som anses avyttrade på grund av likvidation eller

konkurs

Likvidation

33 § Om ett värdepapper enligt bestämmelserna i 7 § anses ha avyttrats

på grund av att det företag som gett ut det trätt i likvidation och

värdepapperet därefter faktiskt avyttras, är omkostnadsbeloppet vad som

återstår av omkostnadsbeloppet vid den faktiska avyttringen.

Upphör likvidationen, anses anskaffningsutgiften därefter uppgå till

vad som återstår av omkostnadsbeloppet när likvidationen upphör.

Konkurs

34 § Om ett värdepapper enligt bestämmelserna i 8 § första stycket 1

anses ha avyttrats på grund av att det svenska aktiebolag eller den

svenska ekonomiska förening som gett ut det försatts i konkurs och

värdepapperet därefter faktiskt avyttras, är omkostnadsbeloppet noll.

Om ackord träffas eller utdelning i konkursen erhålls, skall ersätt-

ningen tas upp som kapitalvinst till den del den inte överstiger avdraget

för kapitalförlust när värdepapperet ansågs avyttrat. Om avdrag gjordes

bara för viss del av kapitalförlusten, skall en motsvarande del av

ersättningen tas upp som kapitalvinst.

Om beslutet om konkurs upphävs eller om konkursen avslutas med

överskott, skall avdraget återföras. Anskaffningsutgiften anses därefter

vara omkostnadsbeloppet när värdepapperet ansågs avyttrat. Vad som

sagts nu gäller inte till den del avdraget räknats av mot erhållen

ersättning enligt andra stycket.

Ersättningar i form av livräntor och liknande periodiska

utbetalningar

Beskattning av livräntor som kapitalvinst och ränta

35 § När tillgångar avyttras mot ersättning i form av en livsvarig livränta

skall livräntan beskattas som kapitalvinst enligt 36 § och som ränta enligt

37 §.

Beräkning av kapitalvinst för livräntor

36 § Om en tillgång avyttras mot ersättning i form av en livsvarig

livränta, skall det kapitaliserade värde av livräntan som framkommer

med tillämpning av tabell III till lagen (1941:416) om arvsskatt och

gåvoskatt anses som ersättning vid beräkningen av kapitalvinsten. Är

livräntan beroende av flera personers liv på så sätt att den upphör vid den

först avlidnes död, bestäms kapitalvärdet med utgångspunkt i hur

gammal den äldste är. Om livräntan upphör vid den sist avlidnes död,

bestäms värdet efter den yngstes ålder.

Ersättningen beräknas med tillämpning av tabell II till lagen om

arvsskatt och gåvoskatt, om överlåtelseavtalet innebär att

1. livräntan skall betalas ut livsvarigt, dock högst ett visst antal år, och

en sådan beräkning resulterar i att ersättningen blir lägre än enligt första

stycket, eller

2. livräntan skall betalas ut livsvarigt, dock minst ett visst antal år, om

en sådan beräkning resulterar i att ersättningen blir högre än enligt första

stycket.

Om en livsvarig livränta upphör på grund av ett dödsfall inom fem år

från avyttringen skall, i stället för vad som sagts i första och andra

styckena, det sammanlagda livräntebelopp som betalats ut tas upp som

ersättning om denna därmed blir lägre.

Beräkning av ränta för livräntor

37 § Om en tillgång avyttras mot ersättning i form av en livsvarig

livränta, anses så stor del av den årliga ersättningen som ränta som

framkommer vid tillämpning av tabellen i 11 kap. 37 §. Är livräntan

beroende av flera personers liv på så sätt att den upphör vid den först

avlidnes död, görs beräkningen med utgångspunkt i hur gammal den

äldste är. Om livräntan upphör vid den sist avlidnes död, görs

beräkningen efter den yngstes ålder. Om den person efter vars ålder

beräkningen skall göras dör och livräntan skall fortsätta att betalas ut

under viss tid, tillämpas tabellen med utgångspunkt i den ålder den

avlidne skulle ha uppnått om han hade levt under beskattningsåret.

Räntebeskattning av periodiska ersättningar

38 § Om en tillgång avyttras mot en periodisk ersättning som kan

likställas med livränta och som utöver ett fast årligt belopp dessutom

omfattar ett tillägg som till sin storlek är beroende av förändringar i det

allmänna prisläget eller liknande förhållande, anses tillägget som ränta.

Köparens ränteutgift

39 § Belopp som anses som ränteinkomst för säljaren enligt 37 eller 38 §

anses som ränteutgift för köparen.

45 kap. Avyttring av fastigheter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid

avyttring av fastigheter. De grundläggande bestämmelserna finns i 44

kap.

Bestämmelserna om kapitalvinst vid avyttring av näringsfastigheter

skall tillämpas också på strömfall och rättigheter till vattenkraft.

2 § I 47 kap. finns bestämmelser om uppskov med beskattning av

kapitalvinst för den som avyttrar en privatbostadsfastighet.

Beräkningsenhet

3 § Kapitalvinsten skall beräknas särskilt för varje avyttrad taxerings-

enhet eller del av taxeringsenhet.

Omfattar en taxeringsenhet både en privatbostadsfastighet och en

näringsfastighet, skall kapitalvinsten beräknas för dem var för sig.

För fastigheter utomlands skall beräkningen göras med utgångspunkt i

en motsvarande indelning av fastigheterna.

4 § Avyttras två eller flera taxeringsenheter och har dessa tidigare under

innehavet ingått i samma taxeringsenhet, skall beräkningen göras som

om de vid avyttringen fortfarande var en enda taxeringsenhet, om den

skattskyldige begär det. I fråga om en taxeringsenhet som delvis har

ingått i den tidigare taxeringsenheten, skall första meningen tillämpas om

mer än 50 procent av enhetens taxeringsvärde vid avyttringen avser den

del som har ingått i den tidigare taxeringsenheten.

Fastighetsreglering, klyvning och inlösen

5 § Överföring av mark eller andel i samfällighet genom fastighetsreg-

lering enligt 5 kap. fastighetsbildningslagen (1970:988) och uppdelning i

lotter genom klyvning enligt 11 kap. samma lag anses som avyttring av

fastighet, om överföringen eller uppdelningen sker helt eller delvis mot

kontant ersättning. Är den kontanta ersättningen högst 5 000 kronor, skall

kapitalvinsten inte tas upp.

Av kapitalvinsten skall bara så stor del tas upp som den kontanta

ersättningen minskad med 5 000 kronor utgör av den totala ersättningen

för överföringen eller uppdelningen minskad med 5 000 kronor. Större

belopp än den kontanta ersättningen minskad med 5 000 kronor skall

dock inte tas upp.

Avstående av mark genom inlösen enligt 8 kap.

fastighetsbildningslagen anses som avyttring.

Allframtidsupplåtelser

6 § Om en ägare till en fastighet får engångsersättning för

allframtidsupplåtelse, anses en så stor del av fastigheten avyttrad som

ersättningen motsvarar av hela fastighetens marknadsvärde vid tiden för

det beslut eller den upplåtelse som ersättningen grundar sig på.

7 § Med allframtidsupplåtelse avses

 att förfoganderätten till fastigheten inskränks för obegränsad tid med

stöd av miljöbalken eller på motsvarande sätt med stöd av andra

författningar, eller

 att nyttjanderätt till eller servitut i fastigheten upplåts för obegränsad

tid.

8 § Ersättning på grund av upplåtelse av avverkningsrätt i samband med

en allframtidsupplåtelse skall behandlas som engångsersättning på grund

av allframtidsupplåtelsen, om den skattskyldige begär det. Detsamma

gäller för 60 procent av ersättningen för avyttrade skogsprodukter.

Första stycket gäller dock bara om ersättningen för avverkningsrätten

eller skogsprodukterna skall tas upp till beskattning samma

beskattningsår som engångsersättningen på grund av

allframtidsupplåtelsen.

9 § Vid tillämpning av bestämmelserna om allframtidsupplåtelser i 6, 7,

24 och 25 §§ skall varje taxeringsenhet eller sådan större enhet som på

grund av bestämmelserna i 4 § behandlas som en enda taxeringsenhet

anses som en fastighet.

Ersättning för inventarier

10 § Om en del av ersättningen för en avyttrad fastighet avser mark- eller

byggnadsinventarier, skall den delen inte tas med vid

kapitalvinstberäkningen. Detsamma gäller utgifter för sådana tillgångar.

Omkostnadsbeloppet

Förbättringsutgifter

11 § Förbättringsutgifter som inte har förts upp på avskrivningsplan får

beaktas vid beräkning av omkostnadsbeloppet bara för de beskattningsår

då de sammanlagt har uppgått till minst 5 000 kronor.

Förbättringsutgifter som har förts upp på avskrivningsplan hänförs

normalt till det år då de förts upp på planen. I andra fall hänförs utgifter

normalt till det år då räkning eller faktura på det utförda arbetet har

erhållits.

12 § Utgifter för förbättrande reparationer och underhåll på

privatbostadsfastigheter och privatbostadsföretags fastigheter räknas som

förbättringsutgifter.

Med förbättrande reparationer och underhåll avses här reparationer

och underhåll som hänför sig till beskattningsåret eller något av de fem

föregående beskattningsåren till den del åtgärderna medfört att

fastigheten är i bättre skick vid avyttringen än vid förvärvet.

13 § Utgifter för förbättrande reparationer och underhåll på

näringsfastigheter räknas som förbättringsutgifter, om avdragen för

utgifterna

1. skall återföras i inkomstslaget näringsverksamhet enligt 26 kap.

2 7 §§ på grund av avyttringen, eller

2. återfördes i inkomstslaget näringsverksamhet enligt 26 kap. 8, 9

eller 13 § därför att en fastighet som tidigare varit näringsfastighet blivit

privatbostadsfastighet.

Bestämmelserna i 11 § gäller inte för sådana utgifter som avses i första

stycket.

14 § Utgifter för reparation och underhåll på näringsfastigheter i

samband med statligt räntebidrag räknas som förbättringsutgifter till den

del de inte kunnat dras av på grund av bestämmelserna i 19 kap. 24 §.

Utgifter för reparation och underhåll av andelshus räknas som

förbättringsutgifter till den del de inte kunnat dras av på grund av

bestämmelserna i 19 kap. 3 §.

15 § Om en fastighet har varit föremål för förbättringsarbeten eller för

förbättrande reparations- eller underhållsarbeten i ägarens

byggnadsrörelse, skall förbättringsutgifterna för dessa arbeten anses

uppgå till det belopp som enligt 27 kap. 8 § tagits upp som intäkt i

näringsverksamhet på grund av arbetena.

Värdeminskningsavdrag m.m.

16 § Avyttras en näringsfastighet, skall anskaffningsutgiften minskas

med sådana värdeminskningsavdrag m.m. eller del av dessa som på

grund av 26 kap. 5 § inte skall återföras i inkomstslaget

näringsverksamhet.

Avyttras en privatbostadsfastighet som tidigare har varit närings-

fastighet, skall anskaffningsutgiften minskas med sådana

värdeminskningsavdrag m.m. eller del av dessa som på grund av 26 kap.

5 och 8 eller 9 §§ inte återfördes i inkomstslaget näringsverksamhet när

fastigheten blev privatbostadsfastighet.

Ersättningsfond

17 § Om en byggnad eller en markanläggning på den avyttrade

fastigheten har skrivits av i samband med att en ersättningsfond tagits i

anspråk, gäller följande.

För en näringsfastighet skall anskaffningsutgiften minskas med den del

av det ianspråktagna beloppet som på grund av 26 kap. 4 § medför att

avdraget för avskrivning inte skall återföras i inkomstslaget

näringsverksamhet.

För en privatbostadsfastighet som tidigare har varit näringsfastighet

skall anskaffningsutgiften minskas med den del av det ianspråktagna

beloppet som på grund av 26 kap. 4 och 8 eller 9 §§ medförde att

avdraget för avskrivning inte återfördes i inkomstslaget

näringsverksamhet när fastigheten blev privatbostadsfastighet.

18 § Av 31 kap. 18 § tredje stycket framgår att anskaffningsutgiften skall

minskas när en ersättningsfond tas i anspråk för förvärv av mark.

Omkostnadsbeloppet vid delavyttringar

19 § Avyttras en del av en fastighet, skall kapitalvinsten beräknas på

grundval av förhållandena på den avyttrade delen. Frågan om

beloppsgränsen för förbättringsutgifter i 11 § första stycket är uppnådd

skall dock avgöras med hänsyn till förhållandena på hela fastigheten.

20 § Om den skattskyldige begär det, skall omkostnadsbeloppet för den

avyttrade delen, i stället för att beräknas enligt 19 §, beräknas till ett

belopp som motsvarar så stor del av det för hela fastigheten beräknade

omkostnadsbeloppet som ersättningen utgör av hela fastighetens

marknadsvärde vid avyttringen.

21 § Om delavyttringen gäller en eller ett fåtal tomter som är avsedda att

bebyggas med bostadshus och försäljningspriset understiger tio procent

av fastighetens taxeringsvärde, får omkostnadsbeloppet för den avyttrade

fastighetsdelen utan särskild utredning beräknas till en krona per

kvadratmeter. Omkostnadsbeloppet får dock inte beräknas till högre

belopp än ersättningen.

22 § Vad som sägs i 19 och 20 §§ gäller också vid marköverföringar

enligt fastighetsbildningslagen (1970:988).

23 § Vid tillämpning av bestämmelserna om delavyttringar i 19 22 och

25 §§ skall varje taxeringsenhet eller sådan större enhet som på grund av

bestämmelserna i 4 § behandlas som en enda taxeringsenhet anses som

en fastighet.

Omkostnadsbeloppet vid allframtidsupplåtelser

24 § Om fastighetsägaren får sådan engångsersättning för

allframtidsupplåtelse som avses i 6 §, gäller följande.

Så stor del av omkostnadsbeloppet för fastigheten anses avse den del

av fastigheten som anses avyttrad som ersättningen utgör av hela

fastighetens marknadsvärde vid tiden för inskränkningen eller

upplåtelsen.

Omkostnadsbeloppet för den eller de allframtidsupplåtelser som den

skattskyldige gör under beskattningsåret får i stället beräknas till

sammanlagt 5 000 kronor. Omkostnadsbeloppet får dock inte överstiga

de sammanlagda ersättningarna.

Omkostnadsbeloppet efter delavyttringar och allframtidsupplåtelser

25 § Om fastighetsägaren under innehavstiden avyttrat en del av en

fastighet, skall detta beaktas vid beräkningen av omkostnadsbeloppet för

resten av fastigheten. Går det inte att utreda hur stor andel av

omkostnadsbeloppet som avser den tidigare avyttrade fastighetsdelen,

anses denna andel av omkostnadsbeloppet ha motsvarat 50 procent av

ersättningen för fastighetsdelen. Den på detta sätt beräknade andelen av

omkostnadsbeloppet får dock inte överstiga omkostnadsbeloppet för hela

fastigheten omedelbart innan fastighetsdelen avyttrades.

Första stycket tillämpas också om fastighetsägaren under

innehavstiden har fått sådan engångsersättning för allframtidsupplåtelse

som avses i 6 §.

Om fastighetsägaren under innehavstiden har avstått från mark genom

marköverföring enligt fastighetsbildningslagen (1970:988), anses

omkostnadsbeloppet för fastigheten ha minskat med så stor andel av

omkostnadsbeloppet för den mark som fastighetsägaren avstått från som

den kontanta ersättningen utgjort av den totala ersättningen för marken.

Skadeersättningar

26 § Om fastighetsägaren har fått skattefri försäkringsersättning eller

annan skattefri skadeersättning för förbättringsarbeten eller därmed

likställda reparations- och underhållsarbeten, skall utgifterna för arbetena

räknas med bara till den del de inte täcks av ersättningen. Har

ersättningen överstigit utgifterna, skall anskaffningsutgiften minskas med

det överskjutande beloppet.

Uppskov

27 § I 47 kap. 11 § finns bestämmelser om minskning av anskaffnings-

utgiften när uppskovsavdrag har gjorts.

Om uppskov har erhållits enligt den upphävda lagen (1968:276) om

uppskov i vissa fall med beskattning av realisationsvinst eller den

upphävda lagen (1978:970) om uppskov med beskattning av

realisationsvinst, skall anskaffningsutgiften för ersättningsfastigheten

minskas med uppskovsbeloppet.

Fastigheter förvärvade före år 1952

28 § En fastighet som har förvärvats före år 1952 skall anses förvärvad

den 1 januari 1952.

Som anskaffningsutgift anses 150 procent av fastighetens

taxeringsvärde för år 1952. Ersättningen vid förvärvet får dock användas

som anskaffningsutgift om den överstiger 150 procent av taxeringsvärdet

för år 1952.

Fanns det inget taxeringsvärde fastställt för år 1952, skall ett mot-

svarande värde beräknas med ledning av taxeringsvärdet för den fastighet

som den avyttrade fastigheten ingick i, eller det närmast därefter

fastställda taxeringsvärdet.

Vid beräkningen av anskaffningsutgiften enligt denna paragraf skall

hänsyn inte tas till utgifter och avdrag som avser tiden före år 1952.

29 § Bestämmelserna i 28 § gäller inte fastigheter utomlands. Sådana

fastigheter anses i stället förvärvade den 1 januari 1952 för en ersättning

som motsvarar marknadsvärdet vid samma tidpunkt. Ersättningen vid

förvärvet får dock användas som anskaffningsutgift om den överstiger

detta marknadsvärde.

Vid beräkningen av anskaffningsutgiften enligt denna paragraf skall

hänsyn inte tas till utgifter och avdrag som avser tiden före år 1952.

Handelsbolags överlåtelse till underpris till delägare eller närstående

30 § Om ett svenskt handelsbolag överlåter en fastighet till en delägare i

handelsbolaget eller till någon närstående till en delägare till ett pris som

understiger marknadsvärdet och fastigheten blir eller kan antas komma

att bli privatbostad i och med överlåtelsen, skall det anses som om den

avyttrats till ett pris som motsvarar marknadsvärdet. Detsamma gäller för

sådana överlåtelser när det är fråga om tomtmark som avses bli bebyggd

med en privatbostad.

Första stycket gäller inte i inkomstslaget näringsverksamhet.

Handelsbolags avyttring med kapitalförlust till företag i

intressegemenskap

31 § Bestämmelserna i 25 kap. 28 30 §§ om att en kapitalförlust skall

dras av först vid ett senare tillfälle skall tillämpas också i inkomstslaget

kapital för en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag

om handelsbolaget avyttrar en näringsfastighet.

Underskott i näringsverksamhet

32 § I inkomstslaget kapital skall en enskild näringsidkare eller en fysisk

person som är delägare i ett svenskt handelsbolag vid avyttring av en

näringsfastighet göra avdrag från kapitalvinsten för underskott samma

beskattningsår i den näringsverksamhet dit fastigheten hörde. Avdraget

får inte överstiga kapitalvinsten, beräknad utan hänsyn till avdraget.

Kvotering i inkomstslaget kapital

33 § I inkomstslaget kapital skall 50 procent av kapitalvinsten på en

privatbostadsfastighet och 90 procent av kapitalvinsten på en närings-

fastighet tas upp.

Uppkommer det en kapitalförlust, skall i det förra fallet 50 procent av

förlusten och i det senare fallet 63 procent av förlusten dras av.

46 kap. Avyttring av bostadsrätter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid

avyttring av privatbostadsrätter och näringsbostadsrätter. De

grundläggande bestämmelserna finns i 44 kap.

2 § I 47 kap. finns bestämmelser om uppskov med beskattning av

kapitalvinst för den som avyttrar en privatbostadsrätt.

När andelar skall vara privatbostadsrätter och näringsbostadsrätter

3 § Vid bedömningen av om en andel i ett företag vid tillämpning av

detta kapitel är en privatbostadsrätt respektive näringsbostadsrätt, skall

frågan om företaget är ett privatbostadsföretag avgöras med

utgångspunkt i förhållandena vid avyttringsårets ingång.

Ersättning för lägenhetsutrustning eller inre reparationsfond

4 § Om den skattskyldige får särskild ersättning för lägenhetsutrustning

som han äger men som skulle ha varit byggnadstillbehör enligt 2 kap. 2 §

jordabalken om den hade ägts av privatbostadsföretaget, skall den

särskilda ersättningen räknas in i ersättningen för bostadsrätten. Den

särskilda ersättningen skall dock inte räknas in om den avser tillgångar

som behandlats som inventarier i näringsverksamhet.

Sådan särskild ersättning som den skattskyldige får för andel i inre

reparationsfond eller för någon annan avsättning hos

privatbostadsföretaget som är avsedd för reparation och underhåll av

upplåtna lägenheter, räknas inte in i ersättningen för bostadsrätten. Om

någon sådan särskild ersättning inte avtalas, skall ersättningen för

bostadsrätten minskas med ett belopp som motsvarar den del av

avsättningen som vid avyttringen avser bostadsrätten.

Omkostnadsbeloppet

Anskaffningsutgiften

5 § Om bostadsrätten har förvärvats genom upplåtelse från

privatbostadsföretaget, anses den insats som angetts i upplåtelseavtalet

som anskaffningsutgift. Har insatsen för lägenheten sänkts efter det att

bostadsrätten förvärvades, skall anskaffningsutgiften minskas med

motsvarande belopp.

Med den insats som anges i upplåtelseavtalet likställs när det gäller

1. andra föreningar än bostadsrättsföreningar: den insats i föreningen

som var fastställd när andelen uppläts, och

2. aktiebolag: den betalning för aktien som gjordes i anslutning till att

aktien gavs ut.

Upplåtelseavgifter, överlåtelseavgifter och andra avgifter som

betalades till företaget i samband med förvärvet av bostadsrätten skall

också räknas in i anskaffningsutgiften.

6 § Särskild ersättning som den skattskyldige betalade för andel i inre

reparationsfond eller för någon annan avsättning hos

privatbostadsföretaget som är avsedd för reparation och underhåll av

upplåtna lägenheter, räknas inte in i anskaffningsutgiften för

bostadsrätten. Om någon sådan ersättning inte avtalades, skall den

ersättning som den skattskyldige vid förvärvet betalade för bostadsrätten

minskas med ett belopp som motsvarar den del av avsättningen som vid

förvärvet avsåg bostadsrätten.

Kapitaltillskott

7 § Andra kapitaltillskott som har lämnats till privatbostadsföretaget

under innehavstiden än insatser som anges i 5 § skall räknas in i

omkostnadsbeloppet bara om tillskotten har varit avsedda att användas av

företaget för amortering av lån eller för finansiering av ny-, till- eller

ombyggnad på fastigheten.

Tillskotten för amorteringar anses ha uppgått till ett belopp som

motsvarar bostadsrättens andel av de amorteringar som företaget har

gjort under innehavstiden. Om företaget har finansierat amorteringen av

ett lån genom att ta upp ett nytt lån, skall den amorteringen inte räknas

med vid beräkning av den del av kapitaltillskottet som skall räknas in i

omkostnadsbeloppet. Andelsförhållandena vid avyttringen avgör hur stor

del av tillskotten för amorteringar som avser bostadsrätten.

För att ett tillskott för ny-, till- eller ombyggnad skall beaktas krävs att

tillskottet har använts för ett bestämt byggnadsarbete och att de tillskott

som bostadsrättshavarna har lämnat för byggnadsarbetet i fråga

sammanlagt har uppgått till minst 3 000 kronor multiplicerat med antalet

deltagande bostadsrätter.

Förbättringsutgifter

8 § Förbättringsutgifter får beaktas vid beräkning av omkostnadsbeloppet

bara för de beskattningsår då de sammanlagt har uppgått till minst

5 000 kronor.

Förbättringsutgifter hänförs normalt till det år då räkning eller faktura

på det utförda arbetet har erhållits.

Sådana utgifter som vid beskattningen behandlats som utgifter i

näringsverksamhet räknas inte som förbättringsutgifter.

9 § Utgifter som den skattskyldige haft för förbättring av lägenheten

räknas som förbättringsutgifter.

10 § Utgifter för förbättrande reparationer och underhåll av lägenheten

räknas i fråga om privatbostadsrätter som förbättringsutgifter.

Med förbättrande reparationer och underhåll avses här reparationer

och underhåll av lägenheten som hänför sig till beskattningsåret eller

något av de fem föregående beskattningsåren till den del lägenheten på

grund av åtgärderna är i bättre skick vid avyttringen än vid förvärvet.

11 § Utgifter för förbättrande reparationer och underhåll räknas i fråga

om näringsbostadsrätter som förbättringsutgifter, om avdragen för

utgifterna

1. skall återföras i inkomstslaget näringsverksamhet enligt 26 kap. 10 §

på grund av avyttringen, eller

2. återfördes i inkomstslaget näringsverksamhet enligt 26 kap. 11 eller

13 § därför att en bostadsrätt som tidigare varit näringsbostadsrätt blivit

privatbostadsrätt.

Bestämmelserna i 8 § gäller inte för sådana utgifter som avses i första

stycket.

12 § Om särskild ersättning för lägenhetsutrustning skall räknas in i

ersättningen för en bostadsrätt enligt bestämmelserna i 4 § första stycket,

gäller följande.

Har utrustningen förvärvats tillsammans med bostadsrätten, skall

utgiften för utrustningen räknas in i anskaffningsutgiften för

bostadsrätten.

Har utrustningen i stället förvärvats under innehavstiden, anses

utgiften för utrustningen som en utgift för förbättring eller för reparation

eller underhåll av lägenheten. Om utgiften får räknas med i

omkostnadsbeloppet avgörs enligt bestämmelserna i 8 11 §§.

Uppskov

13 § I 47 kap. 11 § finns bestämmelser om minskning av anskaffnings-

utgiften när uppskovsavdrag har gjorts.

Bostadsrätter förvärvade före år 1974

14 § En bostadsrätt som har förvärvats före år 1974 skall anses förvärvad

den 1 januari 1974.

Som anskaffningsutgift anses 150 procent av bostadsrättens andel av

privatbostadsföretagets behållna förmögenhet nämnda dag.

Förmögenheten skall beräknas med utgångspunkt i taxeringsvärdet på

företagets fastighet för år 1974 och med hänsyn till företagets övriga

tillgångar och skulder enligt bokslutet för det räkenskapsår som avslutats

närmast före ingången av år 1974. Fanns det inget taxeringsvärde

fastställt för år 1974, beräknas ett motsvarande värde med ledning av det

taxeringsvärde som fastställts närmast därefter.

Ersättningen vid förvärvet får dock användas som anskaffningsutgift,

om den överstiger 150 procent av andelen i företagets behållna

förmögenhet den 1 januari 1974. När ersättningen skall bestämmas

bortses i detta fall från om det vid förvärvet av lägenheten fanns en inre

reparationsfond eller en annan avsättning hos företaget som är avsedd för

reparation och underhåll av upplåtna lägenheter.

Vid beräkningen av omkostnadsbeloppet enligt denna paragraf skall

hänsyn inte tas till utgifter och avdrag som avser tiden före år 1974.

Handelsbolags överlåtelse till underpris till delägare eller närstående

15 § Om ett svenskt handelsbolag överlåter en bostadsrätt till en delägare

i handelsbolaget eller till någon närstående till en delägare till ett pris

som understiger marknadsvärdet och bostadsrätten blir eller kan antas

komma att bli privatbostad i och med överlåtelsen, skall det anses som

om den avyttrats till ett pris som motsvarar marknadsvärdet.

Första stycket gäller inte i inkomstslaget näringsverksamhet.

Handelsbolags avyttring med kapitalförlust till företag i

intressegemenskap

16 § Bestämmelserna i 25 kap. 28 30 §§ om att en kapitalförlust skall

dras av först vid ett senare tillfälle skall tillämpas också i inkomstslaget

kapital för en fysisk person som är delägare i ett svenskt handelsbolag

om handelsbolaget avyttrar en näringsbostadsrätt.

Underskott i näringsverksamhet

17 § I inkomstslaget kapital skall en enskild näringsidkare eller en fysisk

person som är delägare i ett svenskt handelsbolag vid avyttring av en

näringsbostadsrätt göra avdrag från kapitalvinsten för underskott samma

beskattningsår i den näringsverksamhet dit bostadsrätten hörde. Detta

gäller inte till den del underskottet skall dras av enligt 45 kap. 28 § från

kapitalvinst som avser en näringsfastighet. Avdraget får inte överstiga

kapitalvinsten, beräknad utan hänsyn till avdraget.

Kvotering i inkomstslaget kapital

18 § I inkomstslaget kapital skall 50 procent av kapitalvinsten på en

privatbostadsrätt och 90 procent av kapitalvinsten på en

näringsbostadsrätt tas upp.

Uppkommer det en kapitalförlust, skall i det förra fallet 50 procent av

förlusten och i det senare fallet 63 procent av förlusten dras av.

47 kap. Uppskovsavdrag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om uppskovsavdrag vid avyttring

av en privatbostadsfastighet eller privatbostadsrätt och om hur

uppskovsavdraget beaktas vid en senare avyttring.

Förutsättningar för uppskovsavdrag

Villkor

2 § En skattskyldig får göra uppskovsavdrag om han

1. tar upp kapitalvinst på grund av avyttring som omfattar en

ursprungsbostad,

2. har förvärvat eller tänker förvärva en ersättningsbostad, och

3. har bosatt sig eller tänker bosätta sig i ersättningsbostaden.

I 14 och 15 §§ finns särskilda bestämmelser om dödsbos rätt till

uppskovsavdrag när den som avyttrat sin bostad dör innan

förutsättningarna för avdrag uppkommer.

Ursprungsbostad

3 § Med ursprungsbostad avses en sådan privatbostad i Sverige som vid

avyttringen är den skattskyldiges permanentbostad.

Med permanentbostad avses en bostad där den skattskyldige varit

bosatt

1. under minst ett år närmast före avyttringen, eller

2. under minst tre av de senaste fem åren.

Om den skattskyldige förvärvar en ny bostad innan han avyttrar den

tidigare bostaden, skall frågan om den tidigare bostaden är hans

permanentbostad avgöras med utgångspunkt i förhållandena när den nya

bostaden förvärvas, om han begär detta.

En bostad som vid avyttringen ägs av ett dödsbo kan inte vara

ursprungsbostad.

4 § En privatbostad i Sverige räknas som ursprungsbostad även om den

inte är permanentbostad, om den skattskyldige är bosatt i bostaden men

ännu inte har bott där ett år och

1. den tas i anspråk genom expropriation eller liknande förfarande,

2. den annars avyttras under sådana förhållanden att det måste anses

som en tvångsavyttring och det inte skäligen kan antas att den skulle ha

avyttrats även om det inte hade funnits något tvång, eller

3. den avyttras till staten därför att det på grund av flygbuller inte går

att bo i den utan påtaglig olägenhet.

Ersättningsbostad

5 § Med ersättningsbostad avses en tillgång i Sverige som vid förvärvet

är

1. småhus med mark som är småhusenhet,

2. småhus på annans mark,

3. småhus som är inrättat till bostad åt en eller två familjer med till-

hörande tomtmark på lantbruksenhet, eller

4. tomt om där uppförs ett småhus som avses i 1 eller 3.

Som ersättningsbostad räknas också en bostad i ett

privatbostadsföretag.

Som ersättningsbostad räknas inte en bostad som förvärvas tidigare än

året före eller senare än året efter det år då ursprungsbostaden avyttras.

Beloppsgränser

6 § Uppskovsavdrag får göras bara om kapitalvinsten uppgår till minst

50 000 kronor. I fall som avses i 4 § får uppskovsavdrag dock göras om

vinsten uppgår till minst 10 000 kronor.

Uppskovsavdragets storlek

7 § Om den skattskyldige förvärvar en ersättningsbostad före utgången

av det år då han avyttrar ursprungsbostaden och bosätter sig där senast

den 15 februari året därefter, beräknas uppskovsavdraget på följande sätt.

Om ersättningen för ersättningsbostaden är minst lika stor som

ersättningen för ursprungsbostaden, motsvarar uppskovsavdraget den del

av kapitalvinsten som tas upp.

Om ersättningen för ersättningsbostaden understiger ersättningen för

ursprungsbostaden, motsvarar uppskovsavdraget så stor del av den del av

kapitalvinsten som tas upp som ersättningen för ersättningsbostaden

utgör av ersättningen för ursprungsbostaden. Avdraget skall alltså

beräknas enligt följande formel:

 ersättningen för ersättningsbostaden

den del av kapitalvinsten som tas upp x

 ersättningen för ursprungbostaden

Om den skattskyldige har haft eller avser att ha utgifter för ny-, till-

eller ombyggnad av ersättningsbostaden under tiden mellan den 15

februari året efter det år då han avyttrade ursprungsbostaden och den 15

februari andra året efter avyttringen, motsvarar uppskovsavdraget den del

av kapitalvinsten som tas upp, om den skattskyldige begär det.

8 § Om den skattskyldige inte förvärvar en ersättningsbostad före

utgången av det år då han avyttrar ursprungsbostaden eller inte bosätter

sig på en ersättningsbostad senast den 15 februari året därefter, motsvarar

uppskovsavdraget den del av kapitalvinsten som tas upp.

Återföring av uppskovsavdrag

9 § Om ett uppskovsavdrag har gjorts enligt 7 § fjärde stycket eller 8 §,

skall avdraget återföras nästa år.

Om den skattskyldige senast året efter det år då han avyttrade

ursprungsbostaden förvärvar en ersättningsbostad och bosätter sig där

senast den 15 februari andra året efter avyttringen, gäller dock följande.

Om ersättningen för ersättningsbostaden är minst lika stor som

ersättningen för ursprungsbostaden, skall ingen del av uppskovsavdraget

återföras.

Om ersättningen för ersättningsbostaden understiger ersättningen för

ursprungsbostaden, skall uppskovsavdraget återföras sedan det minskats

med så stor del av detta som ersättningen för ersättningsbostaden utgör

av ersättningen för ursprungsbostaden. Avdraget skall alltså återföras

med ett belopp som beräknas enligt följande formel:

 ersättningen för ersättningsbostaden

uppskovsavdraget - uppskovsavdraget x

 ersättningen för ursprungsbostaden

10 § När ett uppskovsavdrag helt eller delvis återförs enligt 9 §, skall

också ett särskilt tillägg som motsvarar tio procent av det återförda

beloppet tas upp.

Avyttring av ersättningsbostaden

11 § Om ett uppskovsavdrag har gjorts, skall anskaffningsutgiften vid

avyttring av ersättningsbostaden minskas med ett belopp som motsvarar

kapitalvinsten när ursprungsbostaden avyttrades, om ersättningen för

ersättningsbostaden var minst lika stor som ersättningen för

ursprungsbostaden.

Understeg ersättningen för ersättningsbostaden ersättningen för

ursprungsbostaden, skall anskaffningsutgiften minskas med så stor del av

kapitalvinsten för ursprungsbostaden som ersättningen för

ersättningsbostaden utgjorde av ersättningen för ursprungsbostaden.

Beräkning av ersättningarna

12 § Vid jämförelse mellan ersättningen för ursprungsbostaden och

ersättningen för ersättningsbostaden skall hänsyn tas till försäljnings- och

inköpsprovision, stämpelskatt och liknande utgifter.

13 § Är ersättningsbostaden en fastighet skall ersättningen för

ersättningsbostaden också ökas med utgifter för ny-, till- eller

ombyggnad under tiden mellan förvärvet av ersättningsbostaden och den

dag då bosättning senast skall ha skett enligt bestämmelserna i 7 eller 9 §.

Dödsfall efter avyttring av ursprungsbostaden

14 § Om en skattskyldig som har avyttrat en ursprungsbostad dör innan

han har förvärvat en ersättningsbostad, har dödsboet rätt till avdrag enligt

bestämmelserna i detta kapitel, om en efterlevande make eller sambo

uppfyller de villkor i fråga om förvärv av en ersättningsbostad och

bosättning där som skulle ha gällt för den döde.

Om en skattskyldig som har avyttrat en ursprungsbostad och förvärvat

en ersättningsbostad dör innan han har bosatt sig i ersättningsbostaden,

har dödsboet rätt till avdrag enligt bestämmelserna i detta kapitel, om en

efterlevande make eller sambo bosätter sig i ersättningsbostaden och den

då ägs av dödsboet eller genom arv, testamente eller bodelning övergått

till den efterlevande.

Bestämmelserna i första och andra styckena gäller bara om den

efterlevandes bosättning i ursprungsbostaden uppfyller bosättningskraven

i 3 eller 4 §.

15 § Om ett dödsbo begär uppskovsavdrag och en efterlevande make

eller sambo enligt 14 § förvärvat en ersättningsbostad, krävs den efter-

levandes samtycke för att bostaden skall anses som ersättningsbostad.

48 kap. Avyttring delägarrätter samt fordringsrätter

Innehåll

1 § I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid

avyttring av delägarrätter och fordringsrätter. Vidare finns bestämmelser

om förpliktelser vars underliggande tillgångar består av delägarrätter

eller fordringsrätter. De grundläggande bestämmelserna finns i 44 kap.

Definitioner

Delägarrätter

2 § Med delägarrätt avses

 aktie,

 rätt på grund av teckning av aktier,

 teckningsrätt,

 delrätt,

 andel i en svensk värdepappersfond,

 andel i en ekonomisk förening, och

 annan tillgång med liknande konstruktion eller verkningssätt.

Bestämmelserna om delägarrätter skall tillämpas också på

 vinstandelsbevis som avser lån i svenska kronor,

 konvertibelt skuldebrev i svenska kronor,

 termin och option vars underliggande tillgångar består av aktier eller

termin och option som avser aktieindex, och

 annan tillgång med liknande konstruktion eller verkningssätt.

Andel i privatbostadsföretag anses inte som delägarrätt.

Fordringsrätter

3 § Med svensk fordringsrätt avses fordran i svenska kronor.

Bestämmelserna om svenska fordringsrätter skall tillämpas också på

termin, option och liknande avtal vars underliggande tillgångar kan

hänföras till fordran i svenska kronor eller termin, option och liknande

avtal som avser ränteindex.

Som fordringsrätt räknas inte en tillgång

 som enligt 2 § första stycket är en delägarrätt, eller

 på vilken bestämmelserna om delägarrätter enligt 2 § andra stycket

skall tillämpas.

4 § Med utländsk fordringsrätt avses fordran i utländsk valuta.

Bestämmelserna om utländska fordringsrätter skall tillämpas också på

 utländsk valuta, och

 termin, option och liknande avtal vars underliggande tillgångar kan

hänföras till utländsk valuta, fordran i utländsk valuta eller termin, option

och liknande avtal som avser index beroende av sådan valuta.

Marknadsnotering

5 § En delägarrätt eller fordringsrätt anses marknadsnoterad om den är

noterad på svensk eller utländsk börs eller, utan att vara noterad på börs,

är föremål för kontinuerlig allmänt tillgänglig notering på grundval av

marknadsmässig omsättning.

Undantag från skatteplikt

6 § Kapitalvinster på sådan utländsk valuta eller fordran i utländsk valuta

som är avsedd för den skattskyldiges personliga levnadskostnader under

en tillfällig vistelse utomlands skall inte tas upp.

Omkostnadsbeloppet

Genomsnittsmetoden

7 § Vid beräkningen av omkostnadsbeloppet skall det genomsnittliga

omkostnadsbeloppet för samtliga delägarrätter eller fordringsrätter av

samma slag och sort som den avyttrade användas. Det genomsnittliga

omkostnadsbeloppet skall beräknas med hänsyn till inträffade

förändringar i innehavet.

I 49 kap. 26 § finns ett undantag från denna bestämmelse vid andels-

byten.

Andelar som erhålls genom utdelning i vissa fall

8 § För andelar som erhålls genom sådan utdelning av andelar i

dotterbolag som avses i 42 kap. 16 §, anses som anskaffningsutgift så

stor del av omkostnadsbeloppet för aktierna i moderbolaget beräknat

vid tidpunkten för utdelningen som motsvarar den förändring i

marknadsvärdet på dessa aktier som utdelningen medför.

När det senare skall beräknas ett omkostnadsbelopp för aktierna i

moderbolaget, skall den genomsnittliga anskaffningsutgiften minskas i

motsvarande mån.

Om den som erhåller andelar i utdelning utan att äga aktier i

moderbolaget lämnar ersättning för rätten till utdelning, anses

ersättningen som anskaffningsutgift. Om någon ersättning inte lämnas, är

de utdelade andelarnas anskaffningsutgift noll.

Aktier som erhålls genom utskiftning i vissa fall

9 § För aktier som erhålls genom utskiftning från en ekonomisk förening

vid sådan ombildning av en svensk ekonomisk förening till aktiebolag

som avses i 42 kap. 20 §, anses som anskaffningsutgift det

omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelarna i föreningen hade

avyttrats vid tidpunkten för utskiftningen.

Andelar i ekonomiska föreningar som erhålls genom fusion

10 § Efter en sådan fusion som avses i 42 kap. 21 § anses som

anskaffningsutgift för andelen i den övertagande föreningen det

omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen i den överlåtande

föreningen hade avyttrats vid tidpunkten för utskiftningen.

Företag som tidigare har varit investmentföretag

11 § I 39 kap. 18 § finns bestämmelser om avskattning av andelar i ett

företag som tidigare har varit ett investmentföretag men som inte längre

kan räknas som investmentföretag samt om anskaffningsutgiften för

andelarna efter avskattningen.

I 39 kap. 19 § finns bestämmelser om anskaffningsutgiften för

delägarrätter som anskaffats av ett företag som tidigare har varit

investmentföretag men som inte längre kan räknas som

investmentföretag.

Periodiseringsfond förs över och expansionsfond upphör

12 § Om en periodiseringsfond förs över till ett aktiebolag enligt 30 kap.

11 eller 12 §, skall det tillskott som är en förutsättning för överföringen

inte räknas med vid beräkning av omkostnadsbeloppet för aktierna i

bolaget. Om en expansionsfond upphör i samband med att tillgångar

överlåts till ett aktiebolag och fonden enligt 34 kap. 20 § inte skall

återföras, skall det tillskott som är en förutsättning för tillämpningen av

bestämmelsen inte räknas med vid beräkning av omkostnadsbeloppet.

Vid apportemission skall anskaffningsutgiften för aktierna minskas

med överförd periodiseringsfond minskad med den avsättning som

bolaget gör i räkenskaperna för skatt som belöper sig på fonden. Vidare

skall anskaffningsutgiften för aktierna minskas med ett belopp som

motsvarar 72 procent av den expansionsfond som upphör.

Teckningsrätter och delrätter

13 § För teckningsrätter och delrätter som grundas på aktieinnehav i

bolaget är anskaffningsutgiften noll.

Detsamma gäller teckningsrätter och delrätter som grundas på innehav

av ett konvertibelt skuldebrev eller en liknande rätt till förvärv av aktier i

bolaget, om innehavaren vid tilldelningen av aktier likställs med en

aktieägare.

Skuldebrev med köp- eller teckningsoption

14 § Anskaffningsutgiften för ett skuldebrev förenat med en köp- eller

teckningsoption, skall beräknas till skuldebrevets marknadsvärde vid

förvärvet. Denna anskaffningsutgift får dock inte överstiga den

sammanlagda anskaffningsutgiften för skuldebrevet och optionen.

Anskaffningsutgiften för optionen skall beräknas till vad som återstår av

den sammanlagda anskaffningsutgiften.

Schablonmetoden

15 § För marknadsnoterade delägarrätter får omkostnadsbeloppet

bestämmas till 20 procent av ersättningen vid avyttringen sedan utgifter i

samband med denna dragits av. Detta gäller dock inte terminer och

optioner och inte heller sådana teckningsrätter och delrätter som avses i

13 §.

Äldre andelar i värdepappersfonder

16 § Har andelar i svenska värdepappersfonder förvärvats före år 1995,

får fysiska personer som anskaffningsutgift använda andelens

marknadsvärde den 31 december 1992 eller, om fonden bildades under

åren 1993 eller 1994, det först noterade marknadsvärdet. Motsvarande

gäller i fråga om fondandelsbevis vars innehavare registrerats efter

utgången av år 1994.

Första stycket gäller inte andelar i sådana värdepappersfonder som

tidigare var allemansfonder. Om sådana andelar förvärvats före år 1991,

får anskaffningsutgiften bestämmas till andelens marknadsvärde

den 31 december 1990.

Utländska fordringsrätter

17 § Om en utländsk fordringsrätt på grund av bestämmelsen i 14 kap.

8 § har värderats till ett annat värde än anskaffningsutgiften, gäller

följande.

Om fordringen har värderats till ett högre värde än

anskaffningsutgiften, skall denna ökas med mellanskillnaden. Om

fordringen har värderats till ett lägre värde än anskaffningsutgiften, skall

denna minskas med mellanskillnaden.

Sammanläggning eller delning av värdepappersfonder

18 § Sammanläggning eller delning av värdepappersfonder enligt 33 a §

lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall inte leda till att

kapitalvinster tas upp hos delägarna.

Efter en sådan ombildning anses som anskaffningsutgift för de nya

andelarna det sammanlagda omkostnadsbelopp som skulle ha använts om

de äldre andelarna hade avyttrats. Om en fond delas och den skattskyl-

dige får andelar i mer än en nybildad fond, skall det sammanlagda

omkostnadsbeloppet fördelas på de nya andelarna i förhållande till dessa

nybildade fonders värde vid delningen.

Avdrag för kapitalförluster

Inkomstslaget kapital

19 § Bestämmelserna i 20 24 §§ gäller för kapitalförluster i

inkomstslaget kapital. Vad som sägs om en tillgång i dessa bestämmelser

skall tillämpas också på en förpliktelse med sådan underliggande

tillgång.

Att kapitalförluster på utländsk valuta eller fordran i utländsk valuta i

vissa fall inte skall dras av följer av 6 §.

20 § Kapitalförluster på andra marknadsnoterade delägarrätter än andelar

i svenska värdepappersfonder skall dras av i sin helhet mot kapitalvinster

på marknadsnoterade delägarrätter.

21 § Kapitalförluster på sådana andelar i svenska aktiebolag och

utländska juridiska personer som inte är marknadsnoterade, skall dras av

i sin helhet mot kapitalvinster på sådana tillgångar samt mot

kapitalvinster på sådana marknadsnoterade tillgångar som avses i 20 §

och 22 § första stycket.

22 § Kapitalförluster på marknadsnoterade andelar i svenska värde-

pappersfonder skall dras av i sin helhet mot kapitalvinster på

marknadsnoterade delägarrätter, om värdet av fondens innehav av

delägarrätter inte annat än tillfälligtvis understigit 75 procent av

fondförmögenheten.

Kapitalförluster på marknadsnoterade andelar i svenska

värdepappersfonder som innehåller bara svenska fordringsrätter skall

dras av i sin helhet.

23 § Kapitalförluster på andra marknadsnoterade svenska fordringsrätter

än premieobligationer skall dras av i sin helhet.

24 § Om inte hela kapitalförlusten skall dras av enligt bestämmelserna i

20 23 §§, skall 70 procent dras av.

Inkomstslaget näringsverksamhet

25 § I inkomstslaget näringsverksamhet skall kapitalförluster dras av mot

alla intäkter och i sin helhet, om inte något annat anges i 26 eller 27 §.

Vad som sägs i första meningen skall tillämpas också på förpliktelser och

vad som sägs om en tillgång i 26 och 27 §§ skall tillämpas också på en

förpliktelse med sådan underliggande tillgång.

26 § Juridiska personers kapitalförluster på delägarrätter får dras av bara

mot kapitalvinster på delägarrätter. Om en del av en förlust inte kan dras

av mot sådana kapitalvinster, behandlas den som en ny kapitalförlust på

delägarrätter det följande beskattningsåret.

Begränsningen i första stycket gäller inte om innehavet av

delägarrätterna betingats av rörelse som bedrivs av den skattskyldige

eller av företag som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller

organisatoriska förhållanden kan anses stå den skattskyldige nära.

Begränsningen i första stycket gäller inte heller i fråga om

kapitalförluster när sådana svenska aktiebolag eller svenska ekonomiska

föreningar som inte är förvaltningsföretag avyttrar andelar eller när

svenska sparbanker eller svenska ömsesidiga skadeförsäkringsföretag

avyttrar andelar, om det sammanlagda röstetalet för deras innehav vid

avyttringen motsvarade 25 procent eller mer av röstetalet för samtliga

andelar i företaget.

27 § I fråga om kapitalförluster som uppkommer i svenska handelsbolag

tillämpas 19 24 §§.

Kapitalförluster på sådana delägarrätter och fordringsrätter vars

innehav betingats av rörelse som bedrivs av handelsbolaget eller av

någon som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska

förhållanden kan anses stå handelsbolaget nära, skall dock alltid dras av i

sin helhet.

49 kap. Uppskov med beskattningen vid andelsbyten

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten.

I inkomstslaget näringsverksamhet gäller bestämmelserna inte bara för

andelar som är kapitaltillgångar utan också för andelar som är

lagertillgångar.

Definitioner

2 § Med andelsbyte avses ett förfarande som uppfyller villkoren i

8 13 §§ samt följande förutsättningar:

1. En säljare (säljaren) skall avyttra en andel (den avyttrade andelen) i

ett företag (det avyttrade företaget) till ett annat företag (det köpande

företaget).

2. Ersättningen skall vara marknadsmässig och lämnas i form av

andelar i det köpande företaget (mottagna andelar). Ersättningen får till

en del lämnas i pengar, dock högst med tio procent av de mottagna

andelarnas nominella värde. Om det saknas nominellt värde på de

mottagna andelarna, skall den högsta ersättningen i pengar i stället

beräknas på den del av det inbetalade kapitalet som belöper sig på

andelarna.

3 § Ett utländskt företag anses vid tillämpning av detta kapitel höra

hemma i en stat som är medlem i Europeiska unionen, om företaget

enligt lagstiftningen i någon sådan stat hör hemma i staten i

skattehänseende och inte på grund av ett skatteavtal anses ha hemvist i en

stat som inte är medlem i unionen.

Tillämpningsområde

4 § Vid en fusion eller fission skall, vid tillämpning av detta kapitel, det

övertagande företaget anses köpa sådana andelar i det överlåtande

företaget som inte redan ägs av det övertagande företaget.

5 § Bestämmelserna i detta kapitel får inte tillämpas om

1. det finns förutsättningar bortsett från förutsättningen i 25 kap.

11 och 12 §§ om begäran att tillämpa bestämmelserna i 25 kap.

6 27 §§ om uppskov med beskattningen vid koncerninterna

andelsavyttringar, eller

2. bestämmelserna i 38 kap. om undantag från omedelbar beskattning

vid verksamhetsavyttringar skall tillämpas.

Begäran

6 § Bestämmelserna om uppskov skall tillämpas bara om säljaren begär

det.

Är säljaren ett svenskt handelsbolag, skall begäran göras av varje

delägare för sig. Om uppskov beviljas, får delägaren uppskov med

beskattningen för den andel av vinsten som han är skattskyldig för.

Handelsbolag som ägs genom handelsbolag

7 § Det som sägs i 6 § andra stycket, 15 och 18 §§ samt 19 § andra

stycket om delägare i ett svenskt handelsbolag som är säljare gäller, om

handelsbolaget ägs direkt, eller indirekt genom ett svenskt handelsbolag,

av ett annat svenskt handelsbolag, delägare i detta handelsbolag.

Villkor för uppskov

Säljaren

8 § Om säljaren är en fysisk person, skall han vara obegränsat

skattskyldig på annan grund än sådan väsentlig anknytning som avses i 3

kap. 3 § första stycket 3.

Det köpande företaget

9 § Det köpande företaget skall vara en juridisk person av något av följ-

ande slag:

1. ett svenskt aktiebolag,

2. ett utländskt bolag, eller

3. ett annat utländskt företag som hör hemma i en stat som är medlem i

Europeiska unionen och som bedrivs i någon av de utländska

associationsformer som anges i bilaga 37.1 och är skyldigt att betala

någon av de skatter som anges i bilaga 37.2, utan valmöjlighet eller rätt

till undantag.

Verksamhetskrav när den avyttrade andelen är kvalificerad

10 § Om det är en kvalificerad andel som avyttras och säljaren

omedelbart efter avyttringen ensam eller tillsammans med närstående,

direkt eller indirekt, äger andelar i det köpande företaget med minst 25

procent av röstetalet för samtliga andelar i företaget, skall det köpande

företagets näringsverksamhet till huvudsaklig del bestå av rörelse eller

direkt eller indirekt innehav av andelar i dotterföretag som till

huvudsaklig del bedriver rörelse.

Som rörelse anses i denna paragraf inte sådant innehav av kontanta

medel, värdepapper eller liknande som avses i 2 kap. 24 § andra

meningen. Med dotterföretag avses i denna paragraf ett företag i vilket

det köpande företaget, direkt eller indirekt, äger andelar med mer än 50

procent av röstetalet för samtliga andelar i företaget.

Det avyttrade företaget

11 § Det avyttrade företaget skall vara en sådan juridisk person som

anges i 9 § eller en svensk ekonomisk förening.

Röstetal

12 § Vid utgången av det kalenderår då avyttringen sker skall det köp-

ande företaget inneha andelar i det avyttrade företaget med ett

sammanlagt röstetal som överstiger 50 procent av röstetalet för samtliga

andelar i det avyttrade företaget. Om särskilda skäl medfört att det

köpande företaget avyttrat andelar i det avyttrade företaget efter

andelsbytet, är det tillräckligt att företaget haft ett sådant innehav vid

någon tidpunkt efter andelsbytet under det nämnda kalenderåret.

Första stycket gäller inte vid fusion eller fission.

Vinst

13 § Om den avyttrade andelen är en tillgång som kapitalvinstbeskattas

hos säljaren, skall det uppkomma en kapitalvinst. Om det lämnas

ersättning i pengar för andelen, skall kapitalvinsten överstiga denna del

av ersättningen.

Om den avyttrade andelen är en lagertillgång hos säljaren, skall

ersättningen överstiga andelens skattemässiga värde. Om det lämnas

ersättning i pengar för andelen, skall skillnaden mellan hela ersättningen

och det skattemässiga värdet av andelen överstiga ersättningen i pengar.

Beskattning av andelsbytet och uppskovsbeloppets storlek

Andel som kapitalvinstbeskattas

14 § Om vinsten på den avyttrade andelen skall kapitalvinstbeskattas hos

säljaren, skall så stor del av kapitalvinsten som motsvarar ersättningen i

pengar tas upp som intäkt det beskattningsår då andelsbytet sker.

Återstående del av kapitalvinsten skall fördelas på de mottagna

andelarna. Det belopp som fördelas på en andel benämns

uppskovsbelopp.

15 § Om säljaren är ett svenskt handelsbolag, skall den del av

kapitalvinsten som avses i 14 § första stycket fördelas på delägarna och

tas upp som intäkt hos dem.

Den återstående delen av kapitalvinsten skall fördelas på de mottagna

andelarna. Den del av kapitalvinsten som belöper sig på en mottagen

andel fördelas på delägarna. Det belopp som fördelas på en delägare

benämns uppskovsbelopp.

16 § Om den avyttrade andelen var en kvalificerad andel, skall det göras

en beräkning av de belopp som skulle ha tagits upp i inkomstslaget

kapital (kapitalbeloppet) och i inkomstslaget tjänst (tjänstebeloppet) om

hela ersättningen skulle ha tagits upp. Den del av kapitalvinsten som

enligt 14 § första stycket skall tas upp som intäkt det beskattningsår då

andelsbytet sker skall tas upp hos säljaren i inkomstslaget kapital i den

utsträckning delen ryms inom kapitalbeloppet. Överskjutande del skall

tas upp i inkomstslaget tjänst.

Återstående del av kapitalbeloppet respektive av tjänstebeloppet skall

fördelas på de mottagna andelarna. De belopp som fördelas på en andel

benämns uppskovsbelopp. Med uppskovsbelopp avses i följande

bestämmelser båda dessa uppskovsbelopp.

Andel som var lagertillgång

17 § Om den avyttrade andelen var en lagertillgång hos säljaren, skall

ersättningen i pengar tas upp som intäkt det beskattningsår då andelsbytet

sker. Samtidigt skall ett belopp som motsvarar det skattemässiga värdet

på den avyttrade andelen tas upp som intäkt.

Återstående del av ersättningen, minskad med ett belopp som

motsvarar det skattemässiga värdet på den avyttrade andelen, skall

fördelas på de mottagna andelarna. Det belopp som fördelas på en andel

benämns uppskovsbelopp.

18 § Om säljaren är ett svenskt handelsbolag, skall den ersättning och det

belopp som avses i 17 § första stycket fördelas på delägarna och tas upp

som intäkt hos dem.

Återstående del av ersättningen i pengar, minskad med ett belopp som

motsvarar det skattemässiga värdet på den avyttrade andelen, skall

fördelas på de mottagna andelarna. Den del som belöper sig på en

mottagen andel fördelas på delägarna. Det belopp som fördelas på en

delägare benämns uppskovsbelopp.

Beskattning av uppskovsbeloppet

Huvudregel

19 § Det uppskovsbelopp som enligt 14 18 §§ avser en mottagen andel

skall tas upp som intäkt senast det beskattningsår då äganderätten till

andelen övergår till någon annan eller andelen upphör att existera, om

inte annat följer av bestämmelserna i detta kapitel.

Om säljaren är ett svenskt handelsbolag och om äganderätten till en

delägares andel i handelsbolaget eller en delägares andel i något

svenskt handelsbolag som direkt eller indirekt genom ett svenskt

handelsbolag äger en andel i handelsbolaget övergår till någon annan,

skall uppskovsbeloppet tas upp som intäkt det beskattningsår då detta

inträffar. Detsamma gäller om delägarens andel upphör att existera.

Uttagsbeskattning

20 § Om uttagsbeskattning skall ske enligt 22 kap. av en mottagen andel,

skall uppskovsbeloppet tas upp som intäkt även om det inte följer av

19 §.

Efterföljande underprisöverlåtelse

21 § Om säljaren överlåter en mottagen andel genom en

underprisöverlåtelse, skall uppskovsbeloppet inte tas upp. I stället

inträder köparen i säljarens skattemässiga situation när det gäller

uppskovsbeloppet.

Efterföljande koncernintern avyttring

22 § Om en mottagen andel avyttras genom en koncernintern

andelsavyttring, skall uppskovsbeloppet tas upp som intäkt först när

kapitalvinsten på grund av den koncerninterna andelsavyttringen skall tas

upp som intäkt. Om det vid en avyttring av en mottagen andel inte

uppkommer vare sig en kapitalvinst eller en kapitalförlust men det skulle

ha funnits förutsättningar för uppskov med beskattningen av en

kapitalvinst enligt bestämmelserna om koncerninterna andelsavyttringar i

25 kap. 6 27 §§ om det hade uppkommit en sådan vinst, skall

uppskovsbeloppet tas upp som intäkt först när en faktisk kapitalvinst på

grund av den avyttringen skulle ha tagits upp som intäkt.

Kapitalvinsten på grund av den koncerninterna andelsavyttringen skall

anses ha tagits upp som intäkt

 vid utdelning som avses i 25 kap. 22 eller 23 §, och

 vid fusion som avses i 25 kap. 24 § första stycket om det är

koncernmoderföretaget som är övertagande företag.

23 § Om en mottagen andel avyttras genom en sådan avyttring med

kapitalförlust till ett företag som medför att avdragsrätten för

kapitalförlusten skjuts upp enligt 25 kap. 28 32 §§, skall

uppskovsbeloppet tas upp som intäkt först när kapitalförlusten på grund

av den avyttringen skall dras av som kostnad.

Efterföljande andelsbyte

24 § Om en mottagen andel avyttras genom ett andelsbyte, skall

uppskovsbeloppet inte tas upp om den skattskyldige begär det. I stället

övergår uppskovsbeloppet på de nya mottagna andelarna. Avyttras vid

andelsbytet också andra andelar i det tidigare köpande företaget, övergår

uppskovsbeloppet på samtliga nya mottagna andelar.

Vid bedömningen av om det är ett andelsbyte behöver villkoren i 13 §

inte vara uppfyllda.

Efterföljande arv m.m.

25 § Om en mottagen andel övergår till en ny ägare genom arv,

testamente, gåva eller bodelning, inträder förvärvaren i överlåtarens

skattemässiga situation när det gäller uppskovsbeloppet.

Obegränsad skattskyldighet

26 § Om en fysisk person inte längre uppfyller villkoret i 8 § om

obegränsad skattskyldighet, skall uppskovsbeloppet tas upp som intäkt.

Verksamhetsvillkoret

27 § Var den avyttrade andelen en kvalificerad andel och gällde villkoret

enligt 10 § för det köpande företagets näringsverksamhet, skall

uppskovsbeloppet tas upp som intäkt om villkoret inte längre är uppfyllt.

Detta gäller i fråga om förändringar i det köpande företagets

näringverksamhet till och med det tjugonde kalenderåret efter året för

andelsbytet.

Första stycket gäller dock bara om säljaren, ensam eller tillsammans

med närstående, också vid tidpunkten för förändringen av

näringsverksamheten, direkt eller indirekt, äger andelar i det köpande

företaget med minst 25 procent av röstetalet för samtliga andelar i

företaget.

Övriga bestämmelser

Turordning vid avyttring av andelar i det köpande företaget

28 § Om säljaren äger andelar av samma slag och sort som den mottagna

andelen vid tidpunkten för andelsbytet (gamla andelar) eller förvärvar

sådana andelar efter andelsbytet (nya andelar), skall avyttringar anses ske

i följande ordning:

1. gamla andelar,

2. mottagna andelar,

3. nya andelar.

Genomsnittsmetoden

29 § Vid tillämpning av genomsnittsmetoden i 48 kap. 7 § skall mottagna

andelar inte anses vara av samma slag och sort som andra andelar i det

köpande företaget som innehas av säljaren.

Uppdelning och sammanläggning av uppskovsbelopp

30 § Om anskaffningsutgiften eller anskaffningsvärdet för en mottagen

andel fördelats på flera andelar på grund av fondemission, split eller

liknande förfarande, skall var och en av dessa nybildade andelar anses

som en mottagen andel. Uppskovsbeloppet för den tidigare mottagna

andelen skall fördelas på denna andel, om den finns kvar efter

förfarandet, och de nybildade andelarna.

31 § Om mottagna andelar sammanläggs, skall den nybildade andelen

anses som en mottagen andel. Uppskovsbeloppet för de tidigare mottagna

andelarna övergår på den nybildade andelen.

Lättnadsbelopp och gränsbelopp

32 § Vid beräkning av ett lättnadsbelopp enligt 43 kap. eller ett

gränsbelopp enligt 57 kap. för de mottagna andelarna, skall

anskaffningsutgiften minskas med ett belopp som motsvarar

uppskovsbeloppet.

50 kap. Avyttring av andelar i svenska handelsbolag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid

avyttring av andelar i svenska handelsbolag. De grundläggande

bestämmelserna finns i 44 kap.

Avyttring

2 § Om en andel i ett handelsbolag inlöses eller bolaget upplöses, anses

andelen avyttrad.

Som avyttring behandlas också att en andel övergår till en ny ägare

genom arv, testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, om den

justerade anskaffningsutgiften hos den tidigare ägaren är negativ.

Omkostnadsbeloppet

3 § Vid beräkning av omkostnadsbeloppet skall anskaffningsutgiften

justeras enligt bestämmelserna i 5 och 6 §§.

Blir den justerade anskaffningsutgiften negativ, anses omkostnads-

beloppet vara noll. Ersättningen för andelen skall då ökas med den

negativa justerade anskaffningsutgiften.

4 § Om en äganderättsövergång har behandlats som en avyttring på

grund av bestämmelserna i 2 § andra stycket, anses den nya ägarens

anskaffningsutgift vara noll.

5 § Anskaffningsutgiften skall ökas med

 den skattskyldiges tillskott till bolaget,

 belopp som tagits upp som den skattskyldiges andel av bolagets

inkomster,

 28 procent av avdrag för avsättning till expansionsfond enligt

34 kap., och

 72 procent av expansionsfond som förs över från andel i handels-

bolag till enskild näringsverksamhet enligt 34 kap. 22 §.

 det belopp som framgår vid en tillämpning av bestämmelserna om

överlåtelse av privata tillgångar till underpris i 53 kap. 5 §.

Anskaffningsutgiften skall minskas med

 den skattskyldiges uttag ur bolaget,

 belopp som dragits av som den skattskyldiges andel av bolagets

underskott,

 negativt fördelningsbelopp till den del räntefördelningen minskat ett

underskott i inkomstslaget näringsverksamhet,

 28 procent av återförda avdrag för avsättning till expansionsfond

enligt 34 kap., och

 72 procent av expansionsfond som förs över från enskild

näringsverksamhet till andel i handelsbolag enligt 34 kap. 19 §.

6 § För en andel i ett handelsbolag som innehas av ett annat handelsbolag

skall anskaffningsutgiften justeras enligt bestämmelserna i 5 § som om

ägarbolaget var skattskyldigt för bolagens inkomster. För andelen i

ägarbolaget skall anskaffningsutgiften justeras med hänsyn till inkomster

och underskott i båda bolagen.

Vissa avyttringar

7 § Om en fysisk person avyttrar en andel i ett handelsbolag som, direkt

eller indirekt, äger en andel som skulle ha varit en kvalificerad andel om

den ägts direkt av den fysiska personen, gäller följande. Av den del av

vinsten som motsvarar den sistnämnda andelens marknadsvärde i

förhållande till ersättningen för andelen i handelsbolaget skall 50 procent

tas upp i inkomstslaget tjänst.

Första stycket tillämpas inte på sådana avyttringar som avses i 51 kap.

8 § I 51 kap. finns bestämmelser om att en fysisk person som avyttrar en

andel i ett handelsbolag till någon annan än en obegränsat skattskyldig

fysisk person i särskilda fall skall ta upp ett belopp som motsvarar

kapitalvinsten i inkomstslaget näringsverksamhet.

Kapitalförluster

Inkomstslaget kapital

9 § I inkomstslaget kapital skall 70 procent av en kapitalförlust dras av.

Inkomstslaget näringsverksamhet

10 § I inkomstslaget näringsverksamhet skall en kapitalförlust dras av i

sin helhet, om inte något annat anges i 11 §.

11 § En kapitalförlust som uppkommer när ett svenskt handelsbolag

avyttrar en andel i ett annat svenskt handelsbolag skall dras av med

70 procent av förlusten.

En kapitalförlust på en andel vars innehav betingats av rörelse som

bedrivs av handelsbolaget eller av någon som med hänsyn till

äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan anses stå

handelsbolaget nära, skall dock alltid dras av i sin helhet.

51 kap. Beskattning i inkomstslaget näringsverksamhet vid

avyttring av andelar i svenska handelsbolag

Förutsättningar för tillämpning av bestämmelserna

1 § Bestämmelserna i detta kapitel gäller om

1. en fysisk person avyttrar en andel i ett svenskt handelsbolag,

2. andelen är en kapitaltillgång hos överlåtaren,

3. förvärvaren inte är en obegränsat skattskyldig fysisk person, och

4. verksamheten i handelsbolaget varit sådan som anges i 2 §.

Vid inlösen gäller bestämmelserna, i stället för vad som anges i första

stycket 3, om någon av de kvarvarande delägarna i handelsbolaget inte är

en obegränsat skattskyldig fysisk person.

2 § Bestämmelserna gäller bara om

1. verksamheten i handelsbolaget under det räkenskapsår då

avyttringen sker är aktiv näringsverksamhet för överlåtaren,

2. någon närstående till överlåtaren varit delägare i handelsbolaget och

verksamheten under räkenskapsåret är aktiv näringsverksamhet för

denne,

3. någon närstående till överlåtaren varit anställd hos handelsbolaget

under räkenskapsåret, eller

4. överlåtaren eller någon närstående under räkenskapsåret på

motsvarande sätt bedrivit näringsverksamhet i en juridisk person genom

handelsbolaget.

Vid tillämpning av första stycket anses också tidigare innehavare av

andelen under samma räkenskapsår som överlåtare, om avyttringen

föregåtts av en eller flera överlåtelser från obegränsat skattskyldiga

fysiska personer. Frågan om verksamheten varit aktiv näringsverksamhet

skall bedömas med hänsyn till förhållandena före överlåtelsen.

Belopp som motsvarar kapitalvinsten tas upp i näringsverksamhet

3 § Ett belopp som motsvarar kapitalvinsten på grund av avyttringen

skall tas upp hos överlåtaren som överskott av aktiv näringsverksamhet

från handelsbolaget.

Om avyttringen har föregåtts av en eller flera avyttringar under samma

räkenskapsår från obegränsat skattskyldiga fysiska personer, skall

beloppet ökas med summan av kapitalvinsterna vid dessa avyttringar.

4 § Bestämmelsen i 3 § första stycket tillämpas också på kapitalvinst på

grund av tillkommande ersättning som erhålls efter det räkenskapsår för

handelsbolaget då avyttringen skedde. I andra fall än då tillkommande

ersättning beräknas på grundval av handelsbolagets resultat eller

omsättning eller liknande för det nämnda räkenskapsåret gäller detta

dock bara om överlåtaren eller någon närstående till honom, direkt eller

indirekt, varit verksam i handelsbolaget efter avyttringen och det inte är

uppenbart att verksamheten saknat betydelse för storleken av

ersättningen.

5 § Vid beräkningen av det belopp som enligt 3 och 4 §§ skall tas upp

som överskott av näringsverksamhet, skall andelens anskaffningsutgift

inte ökas med beloppet. En sådan ökning görs däremot vid beräkningen

av kapitalvinst eller kapitalförlust i inkomstslaget kapital.

Inkomsten tas upp av överlåtaren

6 § Bestämmelserna i 3 5 §§ skall inte tillämpas, om

1. överlåtaren enligt en överenskommelse med förvärvaren tar upp

överskott eller drar av underskott i handelsbolaget som avser tiden före

avyttringen eller tiden före tillträdesdagen samt tar upp kapitalvinster och

drar av kapitalförluster vid avyttringar av handelsbolagets

näringsfastigheter och näringsbostadsrätter före samma tidpunkt, och

2. ett särskilt bokslut ligger till grund för inkomstberäkningen enligt 1.

Bokslutet enligt första stycket 2 skall upprättas som om handelsbolaget

hade ett beskattningsår som avslutats vid den sluttidpunkt för

inkomstberäkningen som överlåtaren valt enligt första stycket 1.

Bokslutet och sådana uppgifter till ledning för taxering som avses i

2 kap. 19 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

skall ha godkänts skriftligen av förvärvaren.

Med förvärvare avses vid inlösen de kvarvarande delägarna i

handelsbolaget.

7 § Bestämmelserna i 6 § gäller inte, om

1. överlåtaren eller någon närstående till honom, direkt eller indirekt,

varit verksam i handelsbolaget efter den sluttidpunkt för

inkomstberäkningen som överlåtaren valt enligt 6 § första stycket 1, eller

2. handelsbolaget, direkt eller indirekt, äger andelar som, om de hade

ägts direkt av överlåtaren, skulle ha varit kvalificerade andelar.

Närståendebegreppet

8 § Om överlåtaren är ett dödsbo, anses vid tillämpning av detta kapitel

också delägare i dödsboet som närstående.

52 kap. Avyttring av andra tillgångar

Innehåll

1 § I detta kapitel finns särskilda bestämmelser om kapitalvinst vid

avyttring av andra tillgångar och förpliktelser än sådana som avses i 45,

46, 48 och 50 kap. De grundläggande bestämmelserna finns i 44 kap.

Beräkningen

2 § För tillgångar som den skattskyldige innehaft för personligt bruk

(personliga tillgångar) får som omkostnadsbelopp räknas 25 procent av

ersättningen minskad med försäljningsprovision och andra utgifter för

avyttringen.

Kapitalvinster vid avyttring av personliga tillgångar skall tas upp bara

till den del de för beskattningsåret sammanlagt överstiger 50 000 kronor.

En avlidens personliga tillgångar skall behandlas som personliga

tillgångar också hos hans dödsbo.

3 § För andra tillgångar än personliga tillgångar skall kapitalvinsten vid

en avyttring beräknas med tillämpning av genomsnittsmetoden i 48 kap.

7 §, om de är en del av ett samlat innehav av tillgångar med enhetligt

värde.

4 § Anskaffningsutgiften skall minskas med gjorda avdrag för

tillgångarnas anskaffning, värdeminskning eller liknande.

Kapitalförluster

Inkomstslaget kapital

5 § I inkomstslaget kapital skall 70 procent av en kapitalförlust dras av.

Förluster vid avyttring av personliga tillgångar får dock inte dras av.

Ett dödsbos förluster vid avyttring av sådana tillgångar som boet för-

värvat för en delägares privata bruk får inte heller dras av.

Inkomstslaget näringsverksamhet

6 § I inkomstslaget näringsverksamhet skall en kapitalförlust dras av i sin

helhet, om inte något annat anges i 7 §.

7 § I fråga om kapitalförluster som uppkommer i svenska handelsbolag

tillämpas bestämmelserna i 5 §.

Kapitalförluster på sådana tillgångar eller förpliktelser vars innehav

betingats av rörelse som bedrivs av handelsbolaget eller av någon som

med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska

förhållanden kan anses stå handelsbolaget nära, skall dock alltid dras av i

sin helhet.

53 kap. Överlåtelse av tillgångar till underpris

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om överlåtelser av tillgångar till

underpris från en fysisk person eller ett svenskt handelsbolag till ett

företag som överlåtaren eller någon närstående till överlåtaren är

delägare i.

Bestämmelserna 2 9 §§ gäller bara i inkomstslaget kapital.

Bestämmelsen i 4 § andra meningen gäller dock inte i inkomstslaget

kapital utan i inkomstslaget näringsverksamhet.

Bestämmelserna om förvärvarens anskaffningsutgift eller

anskaffningsvärde i 10 och 11 §§ gäller i inkomstslagen

näringsverksamhet och kapital. I inkomstslaget näringsverksamhet gäller

de inte bara för kapitaltillgångar utan också för lagertillgångar och

inventarier.

Inkomstslaget kapital

Överlåtelser till svenska aktiebolag, svenska ekonomiska föreningar eller

svenska handelsbolag

2 § Bestämmelserna i 3 5 §§ gäller om en fysisk person överlåter en

tillgång utan ersättning eller mot ersättning som understiger såväl

tillgångens marknadsvärde som omkostnadsbelopp till ett sådant svenskt

aktiebolag, en sådan svensk ekonomisk förening eller ett sådant svenskt

handelsbolag som överlåtaren eller någon närstående till överlåtaren,

direkt eller indirekt, äger andelar i.

Bestämmelserna i 3 5 §§ gäller också om ett svenskt handelsbolag

som har en fysisk person som delägare överlåter en näringsfastighet eller

näringsbostadsrätt utan ersättning eller mot ersättning som understiger

såväl tillgångens marknadsvärde som omkostnadsbelopp till ett sådant

svenskt aktiebolag, en sådan svensk ekonomisk förening eller ett sådant

svenskt handelsbolag som den fysiska personen eller någon närstående

till honom, direkt eller indirekt, äger andelar i.

Bestämmelserna i denna paragraf gäller dock inte överlåtelser som

omfattas av bestämmelserna i 6 8 §§.

3 § Den överlåtna tillgången skall anses ha avyttrats mot en ersättning

som motsvarar tillgångens omkostnadsbelopp eller marknadsvärde om

detta är lägre.

4 § Om det är en näringsfastighet eller näringsbostadsrätt som överlåts,

skall den överlåtna tillgångens skattemässiga värde anses som

omkostnadsbelopp. Bestämmelserna om återföring av avdrag för utgifter

för förbättrande reparationer och underhåll i 26 kap. 2 och 10 §§ skall

inte tillämpas.

5 § När det skall beräknas ett omkostnadsbelopp för överlåtarens och

närståendes andelar i det förvärvande företaget skall, om ersättning inte

har lämnats, den sammanlagda anskaffningsutgiften för andelarna ökas

med ett belopp som motsvarar omkostnadsbeloppet för tillgången eller

marknadsvärdet om det är lägre. Om ersättning har lämnats, skall

anskaffningsutgiften i stället ökas med skillnaden mellan

omkostnadsbeloppet för tillgången respektive marknadsvärdet och

ersättningen.

Överlåtelser till utländska juridiska personer

6 § Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller om en fysisk person överlåter en

tillgång utan ersättning eller mot ersättning som understiger tillgångens

marknadsvärde till

1. en utländsk juridisk person som överlåtaren eller någon närstående

till överlåtaren, direkt eller indirekt, äger andelar i, eller

2. ett sådant svenskt aktiebolag, en sådan svensk ekonomisk förening

eller ett sådant svenskt handelsbolag som en utländsk juridisk person

som avses i 1, direkt eller indirekt, äger andelar i.

Bestämmelserna i 7 och 8 §§ gäller också om ett svenskt handelsbolag

som har en fysisk person som delägare överlåter en näringsfastighet eller

näringsbostadsrätt utan ersättning eller mot ersättning som understiger

tillgångens marknadsvärde till

1. en utländsk juridisk person som den fysiska personen eller någon

närstående till honom, direkt eller indirekt, äger andelar i, eller

2. ett sådant svenskt aktiebolag, en sådan svensk ekonomisk förening

eller ett sådant svenskt handelsbolag som en utländsk juridisk person

som avses i 1, direkt eller indirekt, äger andelar i.

7 § Den överlåtna tillgången skall anses ha avyttrats mot en ersättning

som motsvarar tillgångens marknadsvärde.

8 § När det skall beräknas ett omkostnadsbelopp för överlåtarens och

närståendes andelar i den förvärvande juridiska personen skall, om

ersättning inte har lämnats, den sammanlagda anskaffningsutgiften för

andelarna ökas med ett belopp som motsvarar marknadsvärdet på

tillgången. Om ersättning har lämnats, skall anskaffningsutgiften i stället

ökas med skillnaden mellan marknadsvärdet och ersättningen.

Närstående

9 § Med närstående avses i detta kapitel inte syskon, syskons make eller

syskons avkomling.

Inkomstslagen näringsverksamhet och kapital

Förvärvarens anskaffningsutgift eller anskaffningsvärde

10 § Om bestämmelserna i 2 5 §§ är tillämpliga, skall förvärvaren anses

ha förvärvat tillgången för ett belopp som motsvarar den ersättning som

överlåtaren enligt 3 § skall anses ha fått.

11 § Om bestämmelserna i 6 8 §§ är tillämpliga, skall förvärvaren anses

ha förvärvat tillgången för ett belopp som motsvarar den ersättning som

överlåtaren enligt 7 § skall anses ha fått.

54 kap. Betalning av skulder i utländsk valuta

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om låntagares kapitalvinster på

grund av valutakursförändringar vid betalning av skulder i utländsk

valuta. Bestämmelserna gäller bara i inkomstslaget kapital.

Skulder tas över

2 § Att en skuld mot ersättning tas över av en annan låntagare anses som

betalning av skulden.

Om en skuld tas över i samband med ett förvärv som sker genom arv,

testamente, gåva eller på liknande sätt, inträder förvärvaren dock i den

tidigare låntagarens skattemässiga situation.

Beräkningen

3 § Kapitalvinsten skall beräknas som skillnaden mellan det återbetalade

beloppets värde vid upplåningen och dess värde vid återbetalningen.

Värdet vid upplåningen skall beräknas som ett genomsnitt av värdena av

olika upplånade belopp i samma valuta och med beaktande av de åter-

betalningar som gjorts.

Undantag från skatteplikt

4 § Kapitalvinster på skulder i utländsk valuta som är avsedd för den

skattskyldiges personliga levnadskostnader under tillfällig vistelse

utomlands skall inte tas upp.

Beskattningstidpunkten

5 § Kapitalvinster vid betalning av skulder i utländsk valuta skall tas upp

som intäkt det beskattningsår då återbetalningen görs.

Kapitalförluster

6 § Kapitalförluster vid betalning av skulder i utländsk valuta skall dras

av med 70 procent av förlusten. Att kapitalförluster i vissa fall inte skall

dras av följer av 4 §.

55 kap. Ersättning på grund av insättningsgaranti och

investerarskydd

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 ersättning på grund av insättningsgaranti i 2 4 §§, och

 ersättning på grund av investerarskydd eller försäkring i 5 11 §§.

Ersättning på grund av insättningsgaranti

Ersättning

2 § Ersättning som betalas ut av Insättningsgarantinämnden enligt lagen

(1995:1571) om insättningsgaranti anses utbetald av det institut där

insättningen gjorts.

3 § Ersättningen skall i första hand anses som ersättning för insatt

kapitalbelopp. Till den del ersättningen avser upplupen ränta skall den

behandlas som ränteinkomst.

Återbetalning av ersättning

4 § Vid återbetalning av ersättning enligt 18 § lagen (1995:1571) om

insättningsgaranti skall den del av det återbetalda beloppet som inte avser

ersättning för det insatta kapitalbeloppet behandlas som ränteutgift.

Ersättning på grund av investerarskydd eller försäkring

Ersättning

5 § Ersättning som betalas ut av Insättningsgarantinämnden enligt lagen

(1999:158) om investerarskydd eller av en försäkringsgivare på grund av

en försäkring som ett värdepappersbolag tecknat i enlighet med

bestämmelsen i 5 kap. 2 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse skall

anses utbetald av det institut där investeringen finns.

6 § Om ersättningen inte täcker allt, skall den i första hand anses som

ersättning för medel (kapitalbelopp och ränta). Kapitalbeloppet skall

anses ersatt före räntebeloppet. I andra hand skall ersättningen anses avse

finansiella instrument.

Ränta

7 § Ersättning för ränta enligt 8 § lagen (1999:158) om investerarskydd

eller ersättning för ränta från en försäkring som avses i 5 § skall

behandlas som ränteinkomst.

Finansiella instrument

8 § De finansiella instrument som omfattas av investerarskyddet eller en

sådan försäkring som avses i 5 § skall anses avyttrade vid den tidpunkt

då ersättningen fastställs. Om de finansiella instrumenten är

lagertillgångar skall de dock anses avyttrade när ersättningen enligt god

redovisningssed skall redovisas.

Ersättning som skall anses avse finansiella instrument, skall behandlas

som ersättning för de avyttrade instrumenten.

9 § Om de finansiella instrument som omfattas av investerarskyddet eller

en sådan försäkring som avses i 5 § avser såväl marknadsnoterade som

icke marknadsnoterade instrument, skall ersättningen i första hand anses

avse marknadsnoterade finansiella instrument, om inte den som har rätt

till ersättningen begär annat.

Återbetalning av ersättning

10 § Vid återbetalning av ersättning enligt 19 § lagen (1999:158) om

investerarskydd skall den del av det återbetalade beloppet som motsvarar

ränteinkomst enligt 6 och 7 §§ behandlas som ränteutgift.

Utländskt investerarskydd eller utländsk försäkring

11 § Om en obegränsat skattskyldig fysisk eller juridisk person eller ett

svenskt handelsbolag får ersättning från ett utländskt investerarskydd

eller från en utländsk försäkringsgivare enligt en försäkring som

motsvarar sådan försäkring som avses i 5 §, skall bestämmelserna i 5

10 §§ tillämpas.

AVD. VIII FÅMANSFÖRETAG OCH

FÅMANSHANDELSBOLAG

56 kap. Vissa förmåner och ersättningar från

fåmansföretag och fåmanshandelsbolag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om vad som avses med

fåmansföretag och fåmanshandelsbolag samt ägare och företagsledare i

sådana företag.

Särskilda bestämmelser om utdelning och kapitalvinst på aktier i

fåmansföretag och företag som har varit fåmansföretag finns i 57 kap. I

8 § finns hänvisningar till övriga bestämmelser som berör fåmansföretag,

fåmanshandelsbolag och deras delägare m.fl.

Definitioner

Fåmansföretag och fåmanshandelsbolag

2 § Med fåmansföretag avses aktiebolag och ekonomiska föreningar där

1. fyra eller färre fysiska personer äger andelar som motsvarar mer än

50 procent av rösterna för samtliga andelar i företaget, eller

2. näringsverksamheten är uppdelad på verksamheter som är

oberoende av varandra och där en fysisk person genom innehav av

andelar, genom avtal eller på liknande sätt har den faktiska

bestämmanderätten över en sådan verksamhet och självständigt kan

förfoga över dess resultat.

3 § Aktiebolag vars aktier är noterade vid en svensk eller utländsk börs

och privatbostadsföretag är inte fåmansföretag.

4 § Med fåmanshandelsbolag avses handelsbolag där

1. fyra eller färre fysiska personer genom innehav av andelar eller på

liknande sätt har ett bestämmande inflytande, eller

2. näringsverksamheten är uppdelad på verksamheter som är

oberoende av varandra och där en fysisk person genom innehav av

andelar, genom avtal eller på liknande sätt har den faktiska

bestämmanderätten över en sådan verksamhet.

5 § Vid bedömningen av om ett företag är ett fåmansföretag skall sådana

delägare som är fysiska personer och ingår i samma krets av närstående

räknas som en person. Detsamma gäller vid bedömningen av om ett

handelsbolag är ett fåmanshandelsbolag i fråga om fysiska personer som

genom innehav av andelar eller på liknande sätt har ett bestämmande

inflytande i handelsbolaget.

Delägare och företagsledare

6 § Med delägare i fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag avses den

som, direkt eller indirekt, äger eller på liknande sätt innehar andelar i

företaget.

Med företagsledare i ett fåmansföretag eller ett fåmanshandelsbolag

avses den eller de fysiska personer som genom eget eller närståendes

innehav av andelar och sin ställning i företaget har ett väsentligt

inflytande i företaget. När det gäller företag som avses i 2 § första stycket

2 och 4 § första stycket 2 anses som företagsledare den som har den

faktiska bestämmanderätten över en viss verksamhet och självständigt

kan förfoga över dess resultat.

Dödsbon

7 § Vad som sägs om fysisk person i detta kapitel gäller inte dödsbon.

Hänvisningar

8 § När det gäller fåmansföretag, fåmanshandelsbolag och deras delägare

m.fl. finns även särskilda bestämmelser om

 förmån av utbildning i 11 kap. 17 §,

 avdrag för framtida substansminskning i 20 kap. 23 §,

 underprisöverlåtelser i 23 kap. 18 23 §§,

 avdrag för ränta på vinstandelslån i 24 kap. 6, 7 och 10 §§,

 när en fastighet eller andel är lagertillgång i 27 kap. 4 6 §§,

 kvalificerade fusioner och fissioner i 37 kap. 27 §,

 utskiftning vid ombildning av en svensk ekonomisk förening till

aktiebolag i 42 kap. 20 §,

 uppskov med beskattningen vid andelsbyten 49 kap. 10, 16 och

32 §§,

 avyttring av andelar i svenska handelsbolag i 50 kap. 7 § och 51 kap.

7 §,

 pensionssparavdrag i 59 kap. 4, 10, och 15 §§,

 familjebeskattning i 60 kap. 12 14 §§,

 grundavdrag i 63 kap. 5 §, och

57 kap. Utdelning och kapitalvinst på andelar i

fåmansföretag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om utdelningar, räntor och

kapitalvinster på andelar och andra delägarrätter som getts ut av fåmans-

företag och tidigare fåmansföretag.

Huvudregler

2 § Utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar skall hos fysiska

personer i den omfattning som anges i 7 och 12 §§ tas upp i

inkomstslaget tjänst i stället för i inkomstslaget kapital. Som utdelning

behandlas även vinst vid nedsättning av aktiekapitalet genom inlösen av

aktier.

Vid tillämpning av detta kapitel likställs med andelar andra

delägarrätter som getts ut av företaget och med utdelning ränta på sådana

delägarrätter.

Definitioner

3 § Vid bedömningen av om ett företag är fåmansföretag gäller vid

tillämpning av detta kapitel, utöver vad som sägs i 56 kap. 2, 3 och 5 §§,

följande.

Om flera delägare själva eller genom någon närstående är eller under

något av de fem föregående beskattningsåren har varit verksamma i

företaget i betydande omfattning, skall de anses som en enda person.

4 § Med kvalificerad andel avses andel i ett fåmansföretag under för-

utsättning att

1. andelsägaren eller någon närstående till honom under

beskattningsåret eller något av de fem föregående beskattningsåren varit

verksam i betydande omfattning i företaget eller i ett annat fåmansföretag

som bedriver samma eller likartad verksamhet, eller

2. företaget, direkt eller indirekt, under beskattningsåret eller något av

de fem föregående beskattningsåren har ägt andelar i ett annat fåmans-

företag och andelsägaren eller någon närstående till honom under

beskattningsåret eller något av de fem föregående beskattningsåren varit

verksam i betydande omfattning i detta företag.

Om en sådan andel i ett fåmansföretag som inte skall anses vara

kvalificerad enligt bestämmelserna i första stycket förvärvats under

beskattningsåret eller något av de fem föregående beskattningsåren

genom sådan utdelning på kvalificerad andel i ett annat fåmansföretag

som på grund av bestämmelserna i 42 kap. 16 § inte har beskattats, skall

villkoren i första stycket tillämpas som om det företag som den utdelade

aktien avser vore det företag som delat ut aktien.

Dör ägaren till en kvalificerad andel, anses andelen kvalificerad även

hos dödsboet. Delägare i dödsboet likställs då med närstående.

5 § Om utomstående i betydande omfattning äger del i företaget och har

rätt till utdelning, skall en andel anses kvalificerad bara om det finns

särskilda skäl. Vid bedömningen skall förhållandena under

beskattningsåret och de fem föregående beskattningsåren beaktas.

Med företag avses här det företag i vilket delägaren eller någon

närstående till honom varit verksam i betydande omfattning under den tid

som anges i första stycket.

Ett företag anses ägt av utomstående till den del det varken direkt eller

indirekt ägs av fysiska personer som äger kvalificerade andelar i

företaget eller i ett annat fåmansföretag som avses i 4 §.

6 § Upphör ett företag att vara fåmansföretag, anses en andel ändå

kvalificerad under fem beskattningsår därefter eller den kortare tid som

följer av 4 §. Detta gäller dock bara om andelsägaren eller någon

närstående till honom

1. ägde andelen när företaget upphörde att vara fåmansföretag och

andelen då var kvalificerad, eller

2. har förvärvat andelen med stöd av en sådan andel som avses i 1.

Utdelning

7 § Utdelning på en kvalificerad andel skall tas upp i inkomstslaget tjänst

till den del den överstiger ett gränsbelopp. Gränsbeloppet är summan av

1. underlaget för gränsbelopp multiplicerat med statslåneräntan vid

utgången av november året före beskattningsåret ökad med fem procent-

enheter, och

2. sparat utdelningsutrymme.

För andra delägarrätter än aktier och andelar skall statslåneräntan ökas

bara med en procentenhet.

Om lättnadsbeloppet enligt 43 kap. 3 § överstiger gränsbeloppet,

tillämpas bestämmelserna i första stycket på utdelningen minskad med

skillnaden.

8 § Underlaget för gränsbelopp är summan av

1. det omkostnadsbelopp som skulle ha använts om andelen hade av-

yttrats vid tidpunkten för utdelningen,

2. sparat utdelningsutrymme, och

3. löneunderlag enligt 43 kap. 12 16 §§.

Vid beräkning av omkostnadsbeloppet tillämpas bestämmelserna om

uppräkning i 43 kap. 17 § och, för svenska andelar, bestämmelserna om

kapitalunderlaget i 43 kap. 18 §.

Bestämmelserna om löneunderlag i första stycket 3 och om

omkostnadsbeloppet i andra stycket gäller inte för andra delägarrätter än

aktier och andelar.

9 § Det beskattningsår en andel förvärvas från någon närstående skall

något gränsbelopp inte beräknas för förvärvaren om företaget tidigare

under året lämnat utdelning.

Sparat utdelningsutrymme

10 § Om utdelningen understiger gränsbeloppet, skall skillnaden (sparat

utdelningsutrymme) föras vidare till nästa beskattningsår. Lämnar

företaget inte någon utdelning, skall hela gränsbeloppet, beräknat vid

beskattningsårets utgång, föras vidare.

11 § Om en kvalificerad andel övergår till en ny ägare genom arv,

testamente, gåva, bodelning eller på liknande sätt, tar förvärvaren över

den tidigare ägarens sparade utdelningsutrymme.

Kapitalvinst

12 § Av en kapitalvinst på kvalificerade andelar skall 50 procent av den

del som överstiger det sparade utdelningsutrymmet tas upp i

inkomstslaget tjänst.

Den kapitalvinst som enligt första stycket skall fördelas får beräknas

med utgångspunkt i ett omkostnadsbelopp som bestäms med tillämpning

av bestämmelserna om uppräkning i 43 kap. 17 § och, för svenska

andelar, bestämmelserna om kapitalunderlaget i 43 kap. 18 §.

Bestämmelserna i detta stycke gäller inte för andra delägarrätter än aktier

och andelar.

En kapitalvinst skall inte tas upp i inkomstslaget tjänst till den del det

skulle medföra att den skattskyldige och närstående till honom under

avyttringsåret och de fem föregående beskattningsåren sammanlagt tagit

upp högre belopp än som motsvarar 100 gånger det prisbasbelopp enligt

1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde för av-

yttringsåret.

Om sparat lättnadsutrymme enligt 43 kap. 6 § överstiger sparat ut-

delningsutrymme, tillämpas bestämmelserna i första stycket på

kapitalvinsten minskad med mellanskillnaden.

Andelsbyten

13 § Bestämmelser om fördelning mellan inkomstslagen tjänst och

kapital av ersättning i pengar vid andelsbyten finns i 49 kap. 16 §.

Bestämmelser om beräkningen av gränsbeloppet vid andelsbyten finns

i 49 kap. 32 §.

Skatteberäkning inom familjen

14 § Om andelsägarens make i betydande omfattning är eller under

någon del av den senaste femårsperioden har varit verksam i ett fåmans-

företag som avses i 4 §, gäller följande. Understiger andelsägarens

beskattningsbara förvärvsinkomst, bortsett från vad som enligt detta

kapitel skall tas upp i inkomstslaget tjänst (tjänsteintäkten), makens

beskattningsbara förvärvsinkomst skall skatten på tjänsteintäkten

beräknas enligt 65 kap. 5 § som om andelsägarens beskattningsbara

förvärvsinkomst, bortsett från tjänsteintäkten, motsvarade makens

beskattningsbara förvärvsinkomst.

Vad som sägs om make i första stycket skall, om andelsägaren fyller

högst 18 år under beskattningsåret, i stället avse dennes föräldrar.

Som makar anses vid tillämpning av denna paragraf de som skall

behandlas som makar under större delen av beskattningsåret.

AVD. IX PENSIONSSPARANDE

58 kap. Pensionsförsäkringar, kapitalförsäkringar och

pensionssparkonton

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 pensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar i 2 20 och 34 §§, och

 pensionssparkonton i 21 34 §§.

Pensionsförsäkringar och kapitalförsäkringar

Gränsdragningen

2 § En försäkring är en pensionsförsäkring om den uppfyller de villkor

som anges i 4 16 §§.

Med kapitalförsäkring avses en livförsäkring som inte är en

pensionsförsäkring. Också en försäkring som uppfyller villkoren för en

pensionsförsäkring anses som en kapitalförsäkring om så bestämts när

avtalet ingicks.

3 § En premiebefrielseförsäkring anses tillhöra samma slag av försäkring

som huvudförsäkringen.

4 § En pensionsförsäkring skall ha meddelats i en försäkringsrörelse som

bedrivs i Sverige och som skall beskattas enligt denna lag eller enligt

lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel.

5 § En försäkring som huvudsakligen avser ålders-, sjuk-, eller efter-

levandepension och som har meddelats i en försäkringsrörelse som inte

bedrivs från ett fast driftställe i Sverige anses som en pensionsförsäkring,

om den försäkrade var bosatt utomlands när försäkringen tecknades och

fick avdrag, skattereduktion eller liknande skattelättnad för premierna

där.

Första stycket gäller också om arbetsgivaren betalat premier under den

försäkrades bosättning eller förvärvsarbete utomlands utan att

betalningen räknats som inkomst för den försäkrade vid beskattningen i

det landet. Ett sådant förvärvsarbete skall vara den försäkrades

huvudsakliga förvärvsverksamhet.

Om det i annat fall finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge

att en försäkring som har meddelats i en försäkringsrörelse som inte

bedrivs från ett fast driftställe i Sverige skall anses som en

pensionsförsäkring.

En försäkring som har ansetts vara en pensionsförsäkring enligt denna

paragraf, kan inte övergå till att vara en kapitalförsäkring.

6 § En pensionsförsäkring får inte medföra rätt till andra försäkrings-

belopp än sådana som betalas ut

1. till den försäkrade när denne uppnått en viss ålder (ålderspension),

2. till den försäkrade när dennes arbetsförmåga är nedsatt helt eller

delvis (sjukpension), eller

3. efter den försäkrades död till sådana efterlevande som avses i 13 §

(efterlevandepension).

Tjänstepensionsförsäkring

7 § Med tjänstepensionsförsäkring avses en pensionsförsäkring som har

samband med tjänst och som den försäkrades arbetsgivare åtagit sig att

betala samtliga premier för.

Med tjänstepensionsförsäkring avses också en pensionsförsäkring som

 sedan en anställd dött tecknats av arbetsgivaren till förmån för den

anställdes efterlevande och som arbetsgivaren har åtagit sig att betala

samtliga premier för.

Den försäkrade

8 § Med försäkrad avses den på vars liv försäkringen har tecknats eller,

när det gäller sjukpension, den vars arbetsoförmåga försäkringen gäller.

9 § I fråga om annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring

skall den försäkrade vara försäkringstagare.

Om försäkringstagaren eller hans make eller sambo har barn under

20 år, får försäkringstagaren dock teckna en försäkring som avser

efterlevandepension på makens eller sambons liv, om barnet sätts in som

förmånstagare.

Om det finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att dödsboet

efter en skattskyldig som, direkt eller indirekt, bedrivit

näringsverksamhet i Sverige får teckna en försäkring som avser

efterlevandepension. Ett sådant medgivande får lämnas bara om den

efterlevande inte har något betryggande pensionsskydd och försäkringen

tecknas i samband med att boet upphör att bedriva näringsverksamheten.

Ålderspension

10 § Ålderspension får inte börja betalas ut innan den försäkrade fyller

55 år.

Utbetalning får dock göras tidigare om den försäkrade har fått rätt till

förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om det i

annat fall finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att

pensionen får börja betalas ut innan den försäkrade fyller 55 år.

Förmånstagare får inte sättas in till annan ålderspensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring. Förmånstagare till sådan försäkring skall vara

den som var anställd när avtalet ingicks.

11 § Ålderspension får inte betalas ut under kortare tid än fem år. Om

utbetalningarna skall upphöra när den försäkrade fyller 65 år, får

pensionen dock inte betalas ut under kortare tid än tre år. Pensionen skall

under de första fem åren betalas ut med samma belopp vid varje

utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Pensionen skall upphöra

när den försäkrade dör, även om den bestämda utbetalningstiden inte har

löpt ut.

För sådan ålderspension enligt allmän pensionsplan som skall upphöra

under den försäkrades livstid gäller, i stället för vad som sägs i första

stycket, det som anges i planen. Vad som avses med allmän pensionsplan

framgår av 20 §.

Sjukpension

12 § Sjukpension får upphöra tidigast fem år efter det att försäkrings-

avtalet ingicks. Pensionen får dock betalas ut bara så länge den försäk-

rade helt eller delvis saknar arbetsförmåga.

Förmånstagare får inte sättas in till annan sjukpensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring. Förmånstagare till sådan försäkring skall vara

den som var anställd när avtalet ingicks.

Efterlevandepension

13 § Efterlevandepension får betalas ut bara till

1. person som varit den försäkrades make eller sambo, och

2. barn till den försäkrade eller till en person som avses i 1.

Efterlevandepension på grund av försäkring som tecknats av arbets-

givare med stöd av 7 § andra stycket eller av dödsbo enligt medgivande

som avses i 9 § tredje stycket får betalas ut som om den döde hade varit

den försäkrade.

Förmånstagare till försäkring som avser efterlevandepension skall vara

en sådan person som avses i första stycket.

14 § Efterlevandepension får betalas ut bara så länge den efterlevande

lever. Pensionen skall under de första fem åren betalas ut med samma

belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp.

Efterlevandepensionen får under den efterlevandes livstid inte upphöra

förrän fem år förflutit från den försäkrades död med följande undantag:

1. Efterlevandepension till en person som avses i 13 § första stycket 1

får upphöra om denne gifter sig.

2. Om den försäkrade har dött mindre än fem år före den tidpunkt då

försäkringen enligt avtalet annars skulle ha upphört att gälla, får efter-

levandepensionen upphöra vid sistnämnda tidpunkt.

3. Om utbetalning av efterlevandepension till barn under 20 år har

påbörjats, får pensionen upphöra när barnet fyller 20 år.

4. Efterlevandepension till barn på grund av försäkring som avses i 9 §

andra stycket, skall upphöra senast när barnet fyller 20 år.

Fondförsäkringar

15 § För fondförsäkringar enligt 2 kap. 3 b § första stycket 3

försäkringsrörelselagen (1982:713) skall det vid bedömningen enligt

11 och 14 §§ av utbetalningarnas storlek under de första fem åren bortses

från sådana förändringar av beloppen som beror på fondandelarnas

kursutveckling.

Försäkringsavtalets utformning

16 § Pensionsförsäkringsavtalet skall innehålla villkor att försäkring inte

får

1. pantsättas eller belånas,

2. ändras på sådant sätt att den inte längre uppfyller villkoren för

pensionsförsäkring, eller

3. överlåtas eller återköpas i andra fall än som avses i 17 eller 18 §.

Försäkringsavtalet skall också innehålla de villkor i övrigt som avgör om

försäkringen är en pensionsförsäkring. Avtalet får inte innehålla villkor

som är oförenliga med bestämmelserna om pensionsförsäkring.

Överlåtelse

17 § Under den försäkrades livstid får en pensionsförsäkring överlåtas

bara

1. till följd av ändring av anställningsförhållanden, förutsatt att

försäkringen före eller efter överlåtelsen är en tjänstepensionsförsäkring,

2. på grund av utmätning, ackord eller konkurs, eller

3. genom bodelning.

Återköp

18 § En pensionsförsäkring får återköpas trots bestämmelserna i detta

kapitel, om det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst 30 procent av

prisbasbeloppet. Återköp får också ske om

1. det tekniska återköpsvärdet uppgår till högst ett prisbasbelopp,

2. försäkringen inte är förenad med ett oåterkalleligt förmånstagar-

förordnande, och

3. premier för försäkringen inte har betalats under de senaste tio åren.

Om det i andra fall finns synnerliga skäl för återköp och sådant får ske

enligt försäkringsavtalet och försäkringstekniska riktlinjer, får återköp

medges av skattemyndigheten.

Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap.

4 § äktenskapsbalken av försäkringstagarens tillgodohavande. De hindrar

inte heller en överföring av hela försäkringens värde direkt till en

pensionsförsäkring som försäkringstagaren tecknar hos samma eller

annan försäkringsgivare med samma person som försäkrad. Överföringen

skall i så fall inte anses som pension enligt 10 kap. 5 § första stycket 4

och inte heller som en betalning av premier för pensionsförsäkring.

Avskattning av pensionsförsäkring

19 § Det kapital som hänför sig till en pensionsförsäkring skall tas upp i

inkomstslaget tjänst (avskattning), om försäkringsgivaren

1. överlåter försäkringen till en försäkringsgivare som inte meddelar

pensionsförsäkring, eller

2. för över försäkringen till en sådan del av sin verksamhet som inte

avser pensionsförsäkring.

Avskattningen skall ske i fall som avses i första stycket 1 när ansvaret

för försäkringen övergår på den övertagande försäkringsgivaren och i fall

som avses i första stycket 2 när försäkringen förs över.

Allmän pensionsplan

20 § Vad som avses med allmän pensionsplan framgår av 4 § lagen

(1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. Med allmän

pensionsplan avses också

 pensionsutfästelser som ryms inom vad som enligt en allmän

pensionsplan är sedvanligt inom branschen för arbetstagare med

motsvarande uppgifter, dock när det gäller utfästelser som tryggas genom

avsättning i balansräkningen bara i förening med kreditförsäkring,

 pensionsutfästelser för vilka det har tecknats kommunal eller statlig

borgen eller liknande garanti, och

 pensionsutfästelser i enlighet med pensionsavtal som har godkänts på

arbetstagarsidan av sådan organisation som enligt lagen (1976:580) om

medbestämmande i arbetslivet anses som central arbetstagarorganisation.

Pensionssparkonto

Definitioner

21 § Ett pensionssparkonto är ett sådant konto som avses i 1 kap. 2 §

lagen (1993:931) om individuellt pensionssparande och som uppfyller de

villkor som anges i 22 31 §§.

Med pensionssparavtal, pensionssparinstitut och pensionssparare

avses detsamma som i lagen om individuellt pensionssparande.

Vem som för kontot

22 § Pensionssparkonto skall föras av ett svenskt pensionssparinstitut

eller av ett utländskt instituts filial i Sverige.

Utbetalning från pensionssparkonto

23 § Utbetalningar från ett pensionssparkonto får avse bara

1. belopp som betalas ut till en pensionssparare när denne uppnått viss

ålder (ålderspension),

2. belopp som betalas ut efter pensionsspararens död till sådana

efterlevande som avses i 27 § (efterlevandepension),

3. behållning som skall avskattas enligt 33 §,

4. utbetalning på grund av jämkning av ett förmånstagarförordnande,

5. återbetalning enligt 13 kap. 4 § äktenskapsbalken,

6. skatter och avgifter för kontot, och

7. ersättning för att förvärva tillgångar till kontot.

Ålderspension

24 § Ålderspension får inte börja betalas ut innan pensionsspararen fyller

55 år.

Utbetalning får dock göras tidigare om pensionsspararen har fått rätt

till förtidspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Om det

i annat fall finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att

pensionen får börja betalas ut innan pensionsspararen fyller 55 år.

25 § Ålderspension får inte betalas ut under kortare tid än fem år. Om

pensionssparavtalet skall upphöra när pensionsspararen fyller 65 år, får

pensionen dock inte betalas ut under kortare tid än tre år. Pensionen skall

under de första fem åren betalas ut med samma belopp vid varje

utbetalningstillfälle eller med stigande belopp. Pensionen skall upphöra

när pensionsspararen dör, även om den bestämda utbetalningstiden inte

har löpt ut.

26 § Förmånstagare till ålderspension får inte sättas in.

Efterlevandepension

27 § Efterlevandepension får betalas ut bara till

1. person som varit pensionsspararens make eller sambo, och

2. barn till pensionsspararen eller till person som avses i 1.

Förmånstagare till efterlevandepension skall vara en sådan person som

avses i första stycket.

28 § Efterlevandepension får betalas ut bara så länge den efterlevande

lever. Pensionen skall under de första fem åren betalas ut med samma

belopp vid varje utbetalningstillfälle eller med stigande belopp.

Efterlevandepensionen får under den efterlevandes livstid inte upphöra

förrän fem år förflutit från den försäkrades död med följande undantag:

1. Om pensionsspararen har dött mindre än fem år före den tidpunkt då

utbetalningarna annars skulle ha upphört, får efterlevandepensionen

upphöra vid sistnämnda tidpunkt.

2. Om utbetalning av efterlevandepension till barn under 20 år har

påbörjats, får pensionen upphöra när barnet fyller 20 år.

Sparande i fondpapper m.m.

29 § För sparande i fondpapper och inlåning i utländsk valuta skall det

vid bedömningen enligt 25 och 28 §§ av utbetalningarnas storlek under

de första fem åren bortses från sådana förändringar av beloppen som

beror på fondpapperens eller den utländska valutans kursutveckling.

Pensionssparavtalets utformning

30 § Pensionssparavtalet skall innehålla villkor att rätten enligt avtalet

eller tillgångarna på pensionssparkontot inte får pantsättas eller belånas

samt de villkor i övrigt som avgör om ett avtal är ett pensionssparavtal.

Avtalet får inte innehålla villkor som är oförenliga med bestämmelserna

om pensionssparavtal i detta kapitel.

Pensionssparavtalet får inte ändras på sådant sätt att det inte längre

uppfyller de föreskrifter som anges för ett sådant avtal i lag.

Överlåtelse av pensionssparkonto

31 § Rätt till behållning på pensionssparkonto får överlåtas bara

 på grund av utmätning, ackord eller konkurs, eller

 på det sätt som anges i 4 kap. 12 och 16 §§ lagen (1993:931) om

individuellt pensionssparande.

Avslutning av konto i förtid

32 § Ett pensionssparkonto får avslutas genom en utbetalning i förtid vid

den tidpunkt pensionen får börja betalas ut, om behållningen då uppgår

till högst 30 procent av prisbasbeloppet. Utbetalning i förtid får också ske

om

1. behållningen på kontot uppgår till högst ett prisbasbelopp,

2. kontot inte är förenat med ett oåterkalleligt förmånstagarförord-

nande, och

3. inbetalning på kontot inte har gjorts under de senaste tio åren.

Om det i andra fall finns synnerliga skäl, får skattemyndigheten medge

att kontot får avslutas genom utbetalning i förtid.

Bestämmelserna i detta kapitel hindrar inte återbetalning enligt 13 kap.

4 § äktenskapsbalken av pensionsspararens tillgodohavande.

Avskattning av pensionssparkonto

33 § Behållning på pensionssparkonto skall tas upp i inkomstslaget tjänst

(avskattning) till den del pensionssparavtalet upphör att gälla enligt

4 kap. 6 eller 14 § eller 6 kap. 5 § lagen (1993:931) om individuellt

pensionssparande eller till den del behållningen tas i anspråk på grund av

utmätning, ackord eller konkurs.

Med behållning på pensionssparkonto avses marknadsvärdet på

tillgångarna på kontot efter avräkning för den skatt enligt lagen

(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel som avser kontot.

Avskattningen skall ske när pensionssparavtalet upphör att gälla för

tillgångarna.

Överklagande

34 § Skattemyndighetens beslut enligt 5, 9, 10, 18, 24 eller 32 § får

överklagas hos Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte

överklagas.

59 kap. Pensionssparavdrag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om avdrag för premier för

pensionsförsäkringar och inbetalningar på pensionssparkonton (pensions-

sparavdrag).

Villkor för avdragsrätt

2 § Pensionssparavdrag får göras bara för

 premier för pensionsförsäkring som den skattskyldige äger, och

 inbetalningar på pensionsspararens eget pensionssparkonto.

Avdrag får inte göras för pensionsförsäkring som förvärvats genom

bodelning under äktenskapet utan att det pågått något mål om

äktenskapsskillnad.

Pensionssparavdrag får inte göras för försäkring som ägs av

arbetsgivare. I fråga om avdrag för sådan försäkring gäller

bestämmelserna i 28 kap.

Beräkning av pensionssparavdrag

Avdragsgrundande inkomster

3 § Den skattskyldiges högsta pensionssparavdrag skall beräknas med

utgångspunkt i hans avdragsgrundande inkomster. Beräkningen skall

grundas på antingen beskattningsårets eller det föregående

beskattningsårets inkomster.

4 § Pensionssparavdraget får inte överstiga summan av de avdragsgrund-

ande inkomsterna. Med avdragsgrundande inkomst avses

1. överskott av aktiv näringsverksamhet beräknat före

 pensionssparavdraget,

 avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader som avser

pensionssparavdrag, och

 avdrag för avsättning för egenavgifter, och

2. överskott i inkomstslaget tjänst minskat med sådana lån, utdelningar

och kapitalvinster som enligt 11 kap. 45 §, 50 kap. 7 § eller 57 kap. skall

tas upp i inkomstslaget tjänst.

5 § Pensionssparavdraget får inte heller överstiga 0,5 prisbasbelopp med

tillägg enligt andra fjärde styckena.

För annan avdragsgrundande inkomst i inkomstslaget tjänst än sådan

som avses i tredje stycket är tillägget 5 procent till den del inkomsten

överstiger 10 men inte 20 prisbasbelopp.

För avdragsgrundande inkomst av anställning är tillägget, om den

skattskyldige helt saknar pensionsrätt i anställning, 35 procent av

inkomsten, dock högst 10 prisbasbelopp.

För avdragsgrundande inkomst av aktiv näringsverksamhet är tillägget

35 procent av inkomsten, dock högst 10 prisbasbelopp.

Flera näringsverksamheter

6 § Om den skattskyldige har avdragsgrundande inkomst av aktiv

näringsverksamhet från flera näringsverksamheter, får pensionsspar-

avdraget inte överstiga det avdrag som kunnat göras om inkomsten avsett

en enda näringsverksamhet.

Avdrag ett senare beskattningsår

7 § Om en premie eller en inbetalning helt eller delvis inte får dras av

enligt 3 6 §§, skall återstående belopp dras av nästa beskattningsår.

Avdrag skall då i första hand göras för de betalningar som görs det

beskattningsåret. Det sammanlagda avdraget får inte vara större än som

följer av 3 6 §§ för sistnämnda beskattningsår.

Dispens

Beslut om dispens

8 § Om det finns särskilda skäl, får skattemyndigheten medge att

pensionssparavdrag görs med ett högre belopp än som följer av 3 7 §§.

Bestämmelser om detta finns i 9 12 §§.

Skattemyndighetens beslut får överklagas hos Riksskatteverket.

Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

Tjänst

9 § För skattskyldiga som har avdragsgrundande inkomst i inkomstslaget

tjänst och i huvudsak saknar pensionsrätt i anställning, får

skattemyndigheten medge pensionssparavdrag med högst samma belopp

som för sådana inkomster som avses i 5 § tredje stycket. För

skattskyldiga som fått särskild ersättning i samband med att en

anställning upphört och som inte har ett betryggande pensionsskydd, får

skattemyndigheten medge avdrag med ett högre belopp.

Näringsverksamhet som upphör

10 § För skattskyldiga som har bedrivit näringsverksamhet direkt eller

indirekt, som har upphört med driften av denna och som inte har skaffat

sig ett betryggande pensionsskydd under verksamhetstiden, får

skattemyndigheten medge att pensionssparavdrag beräknas också på

 inkomst i inkomstslaget kapital i form av kapitalvinster vid avyttring

av näringsverksamheten minskade med motsvarande kapitalförluster,

 överskott av passiv näringsverksamhet före pensionssparavdrag, och

 sådana utdelningar och kapitalvinster som enligt 50 kap. 7 § eller

57 kap. skall tas upp i inkomstslaget tjänst.

Avdraget skall beräknas med beaktande av det antal år den skattskyl-

dige bedrivit näringsverksamheten, dock högst tio år. Vid beräkningen

skall hänsyn tas till den skattskyldiges övriga pensionsskydd och andra

möjligheter till pensionssparavdrag.

11 § Pensionssparavdrag som avses i 10 § får inte överstiga ett belopp

som för varje år som driften pågått motsvarar tio gånger prisbasbeloppet

för det år då driften av näringsverksamheten upphörde. Det får inte heller

överstiga summan för beskattningsåret av sådan inkomst i inkomstslaget

kapital som avser vinst med anledning av avyttring av

näringsverksamheten och av överskottet av näringsverksamheten före

 pensionssparavdraget,

 avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader som avser

pensionssparavdrag, och

 avdrag för avsättning för egenavgifter.

Dödsbon

12 § Om skattemyndigheten enligt 58 kap. 9 § medger att ett dödsbo

tecknar pensionsförsäkring, skall skattemyndigheten också besluta med

vilket belopp pensionssparavdrag för försäkringen högst får göras. Detta

belopp skall beräknas med tillämpning av bestämmelserna i 10 och

11 §§.

Avdrag i inkomstslag eller allmänt avdrag

13 § Pensionssparavdrag som grundar sig på överskott av en

näringsverksamhet eller inkomst i inkomstslaget kapital skall göras i

inkomstslaget näringsverksamhet och annat pensionssparavdrag skall

göras som allmänt avdrag, om inte annat sägs i 14 eller 15 §.

14 § Om den skattskyldige skall göra pensionssparavdrag både i

inkomstslaget näringsverksamhet och som allmänt avdrag, får han upp

till 0,5 prisbasbelopp fritt fördela avdraget mellan näringsverksamheten

och allmänna avdrag.

15 § Pensionssparavdrag som medges enligt 10 § på grund av att andelar

i ett fåmansföretag avyttrats, skall i första hand göras som allmänt

avdrag. Det allmänna avdraget får dock inte uppgå till högre belopp än

den del av kapitalvinsten som skall tas upp i inkomstslaget tjänst och får

inte heller överstiga överskottet i inkomstslaget tjänst. Om inte hela

pensionssparavdraget skall göras som allmänt avdrag, skall återstående

del dras av i inkomstslaget kapital.

Pensionssparavdrag som medges enligt 10 § på grund av att andelar i

ett fåmanshandelsbolag avyttrats, skall alltid göras i inkomstslaget

kapital.

Avdrag för begränsat skattskyldiga

16 § Pensionssparavdrag får göras bara av den som är obegränsat

skattskyldig. Den som är obegränsat skattskyldig bara under en del av

beskattningsåret skall göra de avdrag som avser den tiden.

Bestämmelserna i första stycket gäller inte i inkomstslaget kapital.

Begränsning av pensionssparavdrag som allmänt avdrag

17 § När pensionssparavdrag görs som allmänt avdrag får det inte i något

fall överstiga skillnaden mellan

 summan av överskott i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet,

och

 andra allmänna avdrag än pensionssparavdrag.

Belopp som inte får dras av enligt första stycket skall dras av senare

beskattningsår, dock senast det sjätte beskattningsåret efter det då

betalningen gjordes.

Avdrag får inte något beskattningsår göras med högre belopp än som

anges i första stycket. Avdrag skall i första hand göras för det aktuella

beskattningsårets betalningar.

AVD. X VISSA GEMENSAMMA BESTÄMMELSER

60 kap. Familjebeskattning

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om ersättning till barn och make

för utfört arbete samt om uppdelning av inkomster i övrigt inom

familjen.

Bestämmelser om

 ersättning till barn och make i enskild näringsverksamhet samt i

inkomstslagen tjänst och kapital finns i 2 och 3 §§,

 makar som tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet finns i

4 11 §§, och

 fåmansföretag och fåmanshandelsbolag finns i 12 14 §§.

Enskild näringsverksamhet samt inkomstslagen tjänst och kapital

Ersättning till barn

2 § Ersättning för arbete som utförs av den skattskyldiges barn under

16 år får inte dras av i enskild näringsverksamhet eller i inkomstslagen

tjänst och kapital. Avdrag för ersättning för arbete som utförs av barn

som har fyllt 16 år får inte överstiga marknadsmässig ersättning för

arbetsinsatsen.

Ersättning som enligt första stycket inte får dras av, skall inte tas upp

hos barnet.

Ersättning till make

3 § Ersättning för arbete som utförs av den skattskyldiges make får inte

dras av i enskild näringsverksamhet eller i inkomstslagen tjänst och

kapital.

Ersättning som enligt första stycket inte får dras av, skall inte tas upp

hos maken.

Makar som tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet

Företagsledande och medhjälpande make

4 § Om makar tillsammans deltar i enskild näringsverksamhet och den

ena är företagsledande make medan den andra är medhjälpande make,

tillämpas 6 9 och 11 §§. Om båda eller ingen av dem är företagsledande

make tillämpas 10 och 11 §§.

5 § En make anses som företagsledande make om denna make med

hänsyn till utbildning, arbetsuppgifter och övriga omständigheter kan

anses ha en ledande ställning i näringsverksamheten. En make som inte

har en sådan ledande ställning anses som medhjälpande make.

Verksamhet med en företagsledande och en medhjälpande make

6 § Om den ena maken är företagsledande make och den andra är

medhjälpande make, anses näringsverksamheten bedriven av den

företagsledande maken. Hela överskottet eller underskottet skall tas upp

hos den företagsledande maken, om annat inte framgår av 7 9 §§.

7 § Makarna får fördela inkomsten så, att en del av överskottet av

näringsverksamheten, beräknat utan avdrag för avsättning för

egenavgifter, tas upp hos den medhjälpande maken. Denna del får inte

överstiga vad som motsvarar marknadsmässig ersättning för den

medhjälpande makens arbete, ökad med den makens sjukpenning och

annan ersättning som avses i 15 kap. 8 §.

8 § Om den medhjälpande maken äger del i näringsverksamheten eller i

det kapital som är nedlagt i näringsverksamheten, får den maken ta upp

ytterligare en del av överskottet. Denna del får inte överstiga vad som

motsvarar skälig avkastning på grund av äganderätten eller

kapitalinsatsen.

9 § Avdrag för avsättning för egenavgifter skall göras hos vardera maken

för sig.

Gemensamt bedriven verksamhet

10 § Om båda eller ingen av makarna är företagsledande makar anses de

bedriva näringsverksamheten gemensamt. Vardera maken skall ta upp

den del av intäkterna och kostnaderna i verksamheten som är skälig med

hänsyn till makens arbete och övriga insatser i verksamheten.

Expansionsfond och räntefördelning

11 § Deltar makar tillsammans i enskild näringsverksamhet, skall

kapitalunderlaget för expansionsfond och för räntefördelning delas upp

mellan dem på grundval av deras delar av kapitalet i verksamheten.

Fåmansföretag och fåmanshandelsbolag

12 § Om ett fåmansföretag eller fåmanshandelsbolag betalar ersättning

för arbete som utförs av företagsledarens eller företagsledarens makes

barn under 16 år, skall ersättningen tas upp av den av makarna som har

den högsta inkomsten från företaget. Om makarna har lika stor inkomst

från företaget, skall den äldsta maken ta upp ersättningen.

Om barnet har fyllt 16 år, skall barnet ta upp ersättningen till den del

den är marknadsmässig. För överskjutande del tillämpas första stycket.

13 § Om den ena maken är företagsledare i ett fåmansföretag eller

fåmanshandelsbolag och den andra maken inte är företagsledare där,

skall den make som inte är företagsledare ta upp ersättning för arbete

som den maken utför i företaget till den del den är marknadsmässig.

Överskjutande del skall tas upp av företagsledaren.

14 § I fråga om ett barn som är delägare i ett fåmanshandelsbolag där

barnets förälder eller förälders make är företagsledare och i fråga om en

make som är delägare i ett fåmanshandelsbolag där den andra maken är

företagsledare, gäller följande för beräkningen av resultatet från

handelsbolaget.

Till den del inkomsten motsvarar ersättning för utfört arbete tillämpas

12 och 13 §§.

Till den del inkomsten motsvarar skälig avkastning på kapitalinsatsen i

bolaget skall den tas upp hos delägaren. Resterande del skall tas upp hos

företagsledaren. Om delägaren är ett barn och båda makarna har inkomst

från bolaget, tillämpas dock bestämmelserna i 12 §.

61 kap. Värdering av inkomster i annat än pengar

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 marknadsvärde i 2 §

 kostförmån i 3 och 4 §§,

 bilförmån i 5 11 §§,

 reseförmån med inskränkande villkor i 12 14 §§,

 ränteförmån i 15 17 §§, och

 justering av förmånsvärde i 18 21 §§.

Marknadsvärde

2 § Inkomster i annat än pengar skall värderas till marknadsvärdet om

inte annat följer av övriga bestämmelser i detta kapitel.

Med marknadsvärde avses det pris som den skattskyldige skulle ha fått

betala på orten om han själv skaffat sig motsvarande varor, tjänster eller

förmåner mot kontant betalning.

I fråga om tillgångar eller tjänster från den egna näringsverksamheten

avses med marknadsvärde det pris som näringsidkaren skulle ha fått om

tillgången eller tjänsten bjudits ut på marknaden på villkor som med

hänsyn till den skattskyldiges affärsmässiga situation framstår som

naturliga.

Kostförmån

3 § Kostförmån skall för hel en dag beräknas till ett belopp avrundat till

närmaste tiotal kronor som motsvarar 250 procent av genomsnittspriset

i Sverige för en normal lunch. Förmånsvärdet för lunch eller middag är

40 procent av värdet för kostförmån för en hel dag. Förmånsvärdet för

frukost är 20 procent av värdet för kostförmån för en hel dag.

Om en anställds kostnader för en måltid är lägre än det belopp som

motsvarar förmånsvärdet enligt första stycket på grund av att

arbetsgivaren bidrar till kostnaderna för denna, skall förmånen behandlas

som en kostförmån med ett värde som motsvarar mellanskillnaden.

4 § Om den skattskyldige lämnar ersättning för kostförmånen, skall

förmånsvärdet beräknas till värdet för kosten enligt 3 § minskat med vad

han har betalat.

Bilförmån

5 § Värdet av bilförmån exklusive drivmedel skall för ett kalenderår

beräknas till summan av

 0,3 prisbasbelopp,

 ett ränterelaterat belopp, och

 ett prisrelaterat belopp.

Det ränterelaterade beloppet skall beräknas till 75 procent av stats-

låneräntan vid utgången av november andra året före taxeringsåret

multiplicerat med nybilspriset för årsmodellen.

Det prisrelaterade beloppet skall beräknas till 9 procent av nybilspriset

för årsmodellen, om detta uppgår till högst 7,5 prisbasbelopp. Om

nybilspriset för årsmodellen är högre, skall det prisrelaterade beloppet

beräknas till summan av 9 procent av 7,5 prisbasbelopp och 20 procent

av den del av nybilspriset som överstiger 7,5 prisbasbelopp.

6 § Med nybilspris för årsmodellen avses det pris som bilen hade när den

introducerades på den svenska marknaden. Om ett sådant

introduktionspris ändras efter kort tid, avses med nybilspris det justerade

priset. Om det inte finns något nybilspris, anses som nybilspris för

årsmodellen det pris som det kan antas att bilen skulle ha haft om den

introducerats på den svenska marknaden när den var ny.

7 § För en bil av en årsmodell som är sex år eller äldre, skall nybilspriset

anses vara det högsta av

 det verkliga nybilspriset och anskaffningsutgiften för extrautrustning

enligt 6 och 8 §§, och

 fyra prisbasbelopp.

8 § Vid beräkning av förmånsvärdet skall anskaffningsutgiften för

eventuell extrautrustning som ingår i förmånen läggas till nybilspriset.

Detta gäller dock inte om nybilspriset beräknats enligt 7 §.

9 § För den som kört minst 3 000 mil i tjänsten med förmånsbilen under

ett kalenderår skall förmånsvärdet beräknas till 75 procent av det värde

som beräknats enligt 5 8 §§.

För en förmån som den skattskyldige haft under bara en del av året,

skall värdet sättas ned med en tolftedel för varje hel kalendermånad som

han inte haft förmånen.

10 § Om det i bilförmånen ingår förmån av drivmedel för förmånsbilen,

skall denna förmån beräknas till marknadsvärdet multiplicerat med 1,2 av

den mängd drivmedel som kan antas ha förbrukats för förmånsbilens

totala körsträcka under den tid den skattskyldige har varit skattskyldig

för bilförmånen. Om han gör sannolikt att den mängd drivmedel som han

har förbrukat vid privat körning är lägre, skall marknadsvärdet för driv-

medelsförmånen sättas ned i motsvarande mån.

11 § Om den skattskyldige lämnar ersättning för bilförmånen, skall

förmånsvärdet beräknas till värdet för förmånen enligt 5 10 §§ minskat

med vad han betalat.

Om den skattskyldige haft bilförmån bara i ringa omfattning skall

förmånen värderas till noll.

Reseförmån med inskränkande villkor

12 § Om den skattskyldige har reseförmåner på grund av anställning eller

särskilt uppdrag inom rese- eller trafikbranschen, skall om resorna är

förenade med inskränkande villkor, värdet av resorna beräknas enligt

bestämmelserna i 13 § när reseförmånen avser flyg och 14 § när

reseförmånen avser inrikes tåg.

Med inskränkande villkor avses villkor som

 innebär att resan får göras bara under vissa tider, på vissa avgångar

eller under förutsättning att det finns plats vid resans avgång, och

 är väsentligt sämre än för resor som säljs på den allmänna

marknaden.

13 § En flygresa med sådana inskränkande villkor att resan får göras bara

om det finns plats vid avgången skall värderas till 40 procent av det

lägsta normalt förekommande pris som en konsument har fått betala för

motsvarande resa utan inskränkande villkor under perioden från och med

oktober andra året före beskattningsåret till och med september året före

beskattningsåret. Flygresor med andra inskränkande villkor skall

värderas till 75 procent av nämnda pris.

När det lägsta normalt förekommande priset för en motsvarande resa

utan inskränkande villkor skall bestämmas, skall en jämförelse göras

med priser för flygresor med samma destinationsort eller, om en sådan

jämförelse är svår att göra, med en likartad resesträcka.

14 § Årskort som avser inrikes tågresor skall värderas till 5 procent av

det pris som en konsument får betala för ett årskort som ger rätt till

motsvarande resor utan inskränkande villkor under beskattningsåret. För

barn som under beskattningsåret fyller 16, 17 eller 18 år skall årskortet

värderas till 50 procent av detta värde. För barn som under

beskattningsåret fyller högst 15 år skall årskortet värderas till noll.

Ränteförmån

15 § Värdet av ränteförmån vid lån i svensk valuta med en fast räntesats

eller med en räntesats som står i fast förhållande till marknadsräntan för

motsvarande lån skall beräknas på grundval av skillnaden mellan stats-

låneräntan när lånet togs upp plus en procentenhet och den avtalade

räntesatsen.

16 § Värdet av ränteförmån vid annat lån i svensk valuta än lån som

avses i 15 § skall beräknas på grundval av skillnaden mellan

statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret plus

en procentenhet och den avtalade räntan för beskattningsåret.

Om statslåneräntan vid utgången av maj under beskattningsåret har

ändrats med minst två procentenheter sedan utgången av november året

före beskattningsåret, skall förmånens värde för tiden juli december

under beskattningsåret beräknas på grundval av skillnaden mellan

statslåneräntan vid utgången av maj under beskattningsåret plus en

procentenhet och den avtalade räntan.

17 § För ränteförmåner vid lån i utländsk valuta skall 15 och 16 §§

tillämpas med den ändringen att i stället för statslåneräntan skall närmast

motsvarande ränta för lån i den aktuella valutan användas.

Justering av förmånsvärde

18 § Värdet av kostförmån enligt 3 § och bilförmån enligt 5 9 §§ skall

justeras uppåt eller nedåt, om det finns synnerliga skäl.

19 § Som synnerliga skäl för att justera värdet av bilförmån nedåt anses

 att bilen använts som arbetsredskap,

 att bilen använts i taxinäring, att den körts minst 6 000 mil i

verksamheten under kalenderåret och att dispositionen för privat körning

varit begränsad i mer än ringa utsträckning, eller

 att det finns liknande omständigheter.

Värdet av bilförmån skall justeras nedåt också när bilen ingår i en

större grupp av bilar som deltar i ett test eller liknande för att prova ut ny

eller förbättrande miljö- eller säkerhetsteknik eller dylikt och bilen i det

utförandet inte finns att köpa på den allmänna marknaden inom

Europeiska unionens medlemsländer eller EES-länderna.

Om bilen är utrustad med teknik för drift helt eller delvis med

miljövänligare drivmedel än bensin och dieselolja eller med elektricitet

och bilens nybilspris därför är högre än nybilspriset för närmast

jämförbara bil utan sådan teknik, skall förmånsvärdet justeras nedåt till

en nivå som motsvarar förmånsvärdet för den jämförbara bilen.

20 § Värdet av en tjänstebostad som är större än vad den skattskyldige

och hans familj behöver skall beräknas som värdet av en normal bostad

för dem. Detta gäller dock bara om bostadens storlek beror på den

skattskyldiges representationsskyldighet eller på annat sätt beror på

tjänsten.

21 § Om en praktikant eller motsvarande får kostförmån, bostadsförmån

eller liknande förmån och inte får någon annan ersättning eller bara

obetydlig annan ersättning, skall förmånens värde justeras till skäligt

belopp.

AVD. XI ALLMÄNNA AVDRAG, GRUNDAVDRAG OCH

SJÖINKOMSTAVDRAG

62 kap. Allmänna avdrag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om allmänna avdrag för

 underskott i 2 4 §§,

 debiterade egenavgifter i 5 §,

 utländska socialförsäkringsavgifter i 6 §,

 periodiska understöd i 7 §, och

 pensionssparande i 8 §.

Bestämmelser om allmänna avdrag för begränsat skattskyldiga finns i

9 §.

Underskott

2 § Underskott av aktiv näringsverksamhet får dras av som allmänt

avdrag i den omfattning som anges i 3 och 4 §§.

Avdrag får inte göras till den del underskottet dras av enligt 42 kap.

34 §, 45 kap. 32 § eller 46 kap. 17 §.

Kommanditdelägare i ett svenskt kommanditbolag och sådan delägare i

ett svenskt handelsbolag som i förhållande till övriga delägare förbehållit

sig ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser får inte göra avdrag i

vidare utsträckning än som anges i 14 kap. 14 och 15 §§.

3 § Allmänt avdrag får göras för underskott det beskattningsår den

skattskyldige börjar bedriva näringsverksamheten (startåret) och de fyra

följande beskattningsåren. Avdrag får vart och ett av åren göras med

högst 100 000 kronor.

Avdrag får inte göras om

1. den skattskyldige någon gång under de fem beskattningsåren

närmast före startåret direkt eller indirekt bedrivit liknande

näringsverksamhet, eller

2. en fastighet på ägarens begäran enligt 2 kap. 9 § ingår i

näringsverksamheten i stället för att vara privatbostadsfastighet.

Den som förvärvar en näringsverksamhet från en närstående inträder i

den närståendes skattemässiga situation när det gäller rätten till avdrag.

Detta gäller dock inte om förvärvet sker genom köp, byte eller liknande

förvärv från den skattskyldiges förälder eller far- eller morförälder.

4 § För näringsverksamhet som uteslutande eller så gott som uteslutande

avser litterär, konstnärlig eller liknande verksamhet får allmänt avdrag

för underskott göras utan de begränsningar som anges i 3 §. Avdrag får

göras bara till den del underskottet överstiger avdraget enligt 40 kap. för

föregående beskattningsårs underskott.

Avdrag enligt första stycket får göras bara om den skattskyldige under

den period som omfattar beskattningsåret och de tre föregående

beskattningsåren har haft inte obetydliga intäkter av verksamheten. Vid

bedömningen skall även intäkter som räknas till inkomstslaget tjänst

beaktas.

Debiterade egenavgifter

5 § Allmänt avdrag skall göras för debiterade egenavgifter som inte skall

dras av i något av inkomstslagen. Om avgifterna sätts ned, skall mot-

svarande belopp tas upp i inkomstslaget tjänst det beskattningsår då

debiteringen ändras.

Utländska socialförsäkringsavgifter

6 § Allmänt avdrag skall göras för obligatoriska utländska socialför-

säkringsavgifter under förutsättning att

1. den avgiftsgrundande intäkten skall tas upp som intäkt för

beskattningsåret i Sverige, och

2. den skattskyldige på grund av utfört arbete enligt slutligt fastställd

debitering eller liknande skall betala avgifterna

 i överensstämmelse med den konvention som avses i förordningen

(1993:1529) om tillämpning av en nordisk konvention den 15 juni 1992

om social trygghet, eller

 till följd av att den skattskyldige enligt rådets förordning (EEG) nr

1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpningen av systemen för social

trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar

flyttar inom gemenskapen skall omfattas av ett annat lands lagstiftning

om social trygghet.

Om avgifterna sätts ned, skall motsvarande belopp tas upp i

inkomstslaget tjänst det beskattningsår då debiteringen ändras.

Periodiska understöd

7 § Allmänt avdrag skall göras för periodiska understöd och andra

periodiska utbetalningar under beskattningsåret som inte skall dras av i

något av inkomstslagen, om utbetalningen

1. avser skadestånd,

2. avser fastställt underhållsbidrag till make eller tidigare make,

3. görs till en tidigare anställd,

4. görs på grund av föreskrift i testamente, eller

5. görs från juridiska personer och dödsbon utan att vara ersättning för

avyttrade tillgångar.

Avdrag för skadestånd vid personskada skall göras bara med belopp

som avser ersättning för förlust av inkomst som skulle ha tagits upp som

intäkt eller för förlorat underhåll.

Vad som sägs i första stycket 2 5 gäller inte utbetalningar till motta-

gare som är under 18 år eller som inte avslutat sin utbildning.

Bestämmelser om att periodiska utbetalningar till hushållsmedlemmar

inte skall dras av finns i 9 kap. 3 §.

Pensionssparande

8 § Allmänt avdrag skall göras för beskattningsårets premier för

pensionsförsäkringar och inbetalningar på pensionssparkonton i den

utsträckning som anges i 59 kap.

Begränsat skattskyldiga

9 § Rätt till avdrag som avses i 5 7 §§ har bara de som är obegränsat

skattskyldiga. Om de är obegränsat skattskyldiga bara under en del av

beskattningsåret, har de rätt till de avdrag som avser den tiden. Att

detsamma gäller för avdrag enligt 8 § framgår av 59 kap. 16 §.

63 kap. Grundavdrag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om grundavdrag och särskilt

grundavdrag.

Fysiska personer

Grundavdrag och särskilt grundavdrag

2 § Fysiska personer som är obegränsat skattskyldiga under någon del av

beskattningsåret och haft förvärvsinkomst har rätt till grundavdrag

beräknat enligt 3 5 §§ eller särskilt grundavdrag beräknat enligt 6 10 §§.

Bestämmelserna om särskilt grundavdrag tillämpas bara om de leder till

ett högre avdrag.

Dödsbon har inte rätt till avdrag för senare år än det år då dödsfallet

inträffade.

Avdraget skall avrundas nedåt till helt hundratal kronor.

Grundavdrag

3 § För dem som är obegränsat skattskyldiga under hela beskattningsåret

uppgår grundavdraget till följande belopp.

Taxerad

förvärvsinkomst

Grundavdrag

överstiger inte

1,86 prisbasbelopp

0,24 prisbasbelopp

överstiger

1,86 men inte

2,89 prisbasbelopp

0,24 prisbasbelopp ökat med 25 procent av det

belopp med vilket den taxerade

förvärvsinkomsten överstiger 1,86

prisbasbelopp

överstiger

2,89 men inte

3,04 prisbasbelopp

0,4975 prisbasbelopp

överstiger

3,04 men inte

5,615 prisbasbe-

lopp

0,4975 prisbasbelopp minskat med 10 procent

av det belopp med vilket den taxerade

förvärvsinkomsten överstiger 3,04

prisbasbelopp

överstiger

5,615 prisbasbe-

lopp

0,24 prisbasbelopp

4 § För dem som är obegränsat skattskyldiga bara under en del av

beskattningsåret är grundavdraget en tolftedel av 0,24 prisbasbelopp för

varje kalendermånad eller del av kalendermånad som de är obegränsat

skattskyldiga.

5 § Grundavdraget får inte överstiga den skattskyldiges sammanlagda

överskott av aktiv näringsverksamhet och av tjänst, minskat med hans

allmänna avdrag.

Vid denna beräkning skall överskottet av tjänst minskas med sådana

lån, kapitalvinster och utdelningar som enligt 11 kap. 45 § 50 kap. 7 §

eller 57 kap. skall tas upp i inkomstslaget tjänst.

Vidare skall vid beräkningen de allmänna avdragen minskas med

sådana avdrag som på grund av dispens enligt 59 kap. 8 och 10 12 §§

grundas på

 överskott av passiv näringsverksamhet, eller

 sådana kapitalvinster och utdelningar som enligt 50 eller 57 kap.

skall tas upp i inkomstslaget tjänst.

Särskilt grundavdrag

6 § Skattskyldiga har rätt till särskilt grundavdrag, om de har fått

folkpension som uppgår till minst 6 000 kronor eller minst 20 procent av

summan av överskott i inkomstslagen tjänst och näringsverksamhet.

Som folkpension räknas inte ålderspension, barnpension eller

vårdbidrag. Som folkpension räknas däremot

 tilläggspension till den del den enligt lagen (1969:205) om

pensionstillskott medfört avräkning av pensionstillskott, och

 förtids- eller efterlevandepension enligt utländsk lagstiftning om

social trygghet, om pensionen betalas ut enligt grunder som är

jämförbara med vad som gäller för folkpension och mottagaren är

skattskyldig för pensionen i Sverige.

7 § Om folkpensionen enligt bestämmelserna i 17 kap. 2 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring har samordnats med yrkesskadelivränta

eller annan livränta som anges där, skall vid tillämpning av 6 och 8 §§

samt 10 § andra stycket det särskilda grundavdraget beräknas med

utgångspunkt i den folkpension som skulle ha betalats ut om någon sådan

samordning inte gjorts.

8 § För skattskyldiga som fått folkpension som gifta är det särskilda

grundavdraget 134 procent av prisbasbeloppet.

För övriga skattskyldiga är det särskilda grundavdraget 151,5 procent

av prisbasbeloppet. Detta gäller också gifta skattskyldiga som under

någon del av beskattningsåret har fått folkpension som ogifta.

9 § Det särskilda grundavdraget skall minskas med 65 procent av den del

av den skattskyldiges pension som överstiger avdraget enligt 10 §. Har

skattskyldig som fått folkpension i form av förtidspension också fått

livränta enligt 4 kap. lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring skall

livräntan likställas med pension. Det särskilda grundavdraget skall dock

inte minskas med pension på grund av annan pensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring eller med pension från pensionssparkonto. Vad

som avses med tjänstepensionsförsäkring framgår av 58 kap. 7 §.

För den som inte hade folkpension vid utgången av året före

beskattningsåret skall det särskilda grundavdraget i stället minskas med

65 procent av den del av den taxerade förvärvsinkomsten som överstiger

avdraget enligt 8 §.

10 § Det särskilda grundavdraget får inte överstiga sådan pension som

skall ligga till grund för minskning enligt 9 § första stycket, om den

skattskyldige

 hade folkpension vid utgången av både beskattningsåret och det

föregående beskattningsåret,

 inte under beskattningsåret hade folkpension i form av förtidspension

enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring,

 var obegränsat skattskyldig under hela beskattningsåret, och

 inte dött under året.

I annat fall än som avses i första stycket får det särskilda grund-

avdraget inte överstiga den skattskyldiges folkpension och

pensionstillskott enligt 2 eller 2 a § lagen (1969:205) om

pensionstillskott.

Om den skattskyldige får sådan livränta som avses i 9 §, tillämpas

andra stycket i stället för första stycket om detta leder till ett högre

avdrag.

Ideella föreningar

11 § Ideella föreningar och registrerade trossamfund som uppfyller

kraven i 7 kap. 7 § första stycket har rätt till grundavdrag med 15 000

kronor.

64 kap. Sjöinkomstavdrag

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om

 sjöinkomstavdragets storlek i 2 §,

 sjöinkomst i 3 och 4 §§,

 anställning på svenskt handelsfartyg i 5 §, och

 fartområden i 6 §.

Sjöinkomstavdragets storlek

2 § Skattskyldiga som har sjöinkomst under hela beskattningsåret har rätt

till sjöinkomstavdrag med

 36 000 kronor vid anställning på fartyg som huvudsakligen går i

fjärrfart, och

 35 000 kronor vid anställning på annat fartyg.

Skattskyldiga som har sjöinkomst bara under en del av

beskattningsåret har rätt till sjöinkomstavdrag för varje dag som de haft

sjöinkomst med en trehundrasextiofemtedel av beloppen enligt första

stycket.

Avdraget skall avrundas nedåt till helt hundratal kronor.

Sjöinkomst

3 § Med sjöinkomst avses lön, förmåner, drickspengar och annan

ersättning till den som enligt sjömanslagen (1973:282) anses som sjöman

och som är anställd i redarens tjänst på ett svenskt handelsfartyg. Med

anställning hos redare likställs anställning hos en annan arbetsgivare som

redaren anlitar som entreprenör.

Med sjöinkomst avses också inkomster som uppbärs av

1. den som för redarens räkning tjänstgör som kontrollant när ett fartyg

byggs eller biträder när fartyget utrustas och som senare skall tillträda en

befattning på fartyget, och

2. den som före leveransen av ett fartyg som är under byggnad och

innan han börjar tjänstgöra ombord, inställer sig på fartyget för att lära

känna det och dess tekniska utrustning m.m.

Första och andra styckena gäller bara om fartyget har en

bruttodräktighet på minst 100 och huvudsakligen används i fjärrfart eller

närfart.

4 § Lön eller annan ersättning under en kortare väntetid till en sjöman

som anställs för att tillträda en befattning på ett visst fartyg, anses som

sjöinkomst av anställningen på fartyget.

Ersättning under en kortare väntetid till en sjöman som mönstrar av ett

visst fartyg för att tillträda en befattning på ett annat fartyg som tillhör

samma redare, anses som sjöinkomst av anställningen på det förra

fartyget.

Anställning på ett svenskt handelsfartyg

5 § Med anställning på ett svenskt handelsfartyg avses anställning på ett

fartyg som skall anses som svenskt enligt sjölagen (1994:1009) och som

används till handelssjöfart eller befordran av passagerare eller till något

annat ändamål som har samband med handelssjöfarten. Om fartyget hyrs

ut i huvudsak obemannat till en utländsk redare, anses sjömannen

anställd på ett svenskt handelsfartyg bara om han är anställd hos fartygets

ägare eller hos en arbetsgivare som ägaren anlitar.

Med anställning på ett svenskt handelsfartyg likställs anställning på ett

utländskt handelsfartyg som en svensk redare hyr i huvudsak obemannat,

om anställningen sker hos redaren eller hos en arbetsgivare som redaren

anlitar.

Fartområden

6 § Med fjärrfart avses annan fart än inre fart och närfart.

Med inre fart avses fart inom landet huvudsakligen i hamnar eller på

floder, kanaler, insjöar, inomskärs vid kusterna eller i Kalmarsund.

Med närfart avses

 linjefart mellan svenska hamnar utanför öppen kust eller utomskärs

vid kusterna, och

 linjefart mellan svensk och utländsk hamn eller mellan utländska

hamnar, dock inte linjefart bortom linjen Hanstholm Lindesnäs eller

bortom Cuxhaven.

AVD. XII BERÄKNING AV SKATTEN

65 kap. Skatteberäkningen

Innehåll

1 § I detta kapitel finns bestämmelser om beräkning av statlig och

kommunal inkomstskatt. Bestämmelser om avrundning av skatten finns i

23 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483).

Gränsbelopp

2 § Statlig inkomstskatt beräknas bara om underlaget för skatten är minst

100 kronor.

Fysiska personer

Kommunal inkomstskatt

3 § För fysiska personer som är obegränsat skattskyldiga under någon del

av beskattningsåret är den kommunala inkomstskatten summan av de

skattesatser för kommunalskatt och landstingsskatt som gäller i

hemortskommunen för året före taxeringsåret multiplicerad med den

beskattningsbara förvärvsinkomsten.

Med hemortskommun avses hemortskommunen enligt 2 kap. 1 §

skattebetalningslagen (1997:483) för året före taxeringsåret. Med

hemortskommun för ett dödsbo avses den dödes hemortskommun för

dödsåret. Om den döde hade bytt folkbokföringsort efter den 1 november

året före dödsåret, skall dock hemortskommunen för dödsboet från och

med andra taxeringsåret efter dödsåret anses vara den kommun där den

döde hade sin senaste rätta folkbokföringsort.

4 § För fysiska personer som är begränsat skattskyldiga under hela

beskattningsåret är den kommunala inkomstskatten 25 procent av den

beskattningsbara förvärvsinkomsten.

För begränsat skattskyldiga fysiska personer med anknytning till

utländsk stats beskickning som avses i 3 kap. 17 § 2 4 tillämpas dock

3 §.

Statlig inkomstskatt

5 § För fysiska personer är den statliga inkomstskatten på

beskattningsbara förvärvsinkomster

 200 kronor,

 20 procent av den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten

som överstiger en nedre skiktgräns, och

 5 procent av den del av den beskattningsbara förvärvsinkomsten som

överstiger en övre skiktgräns.

Skiktgränserna bestäms med utgångspunkt i en nedre skiktgräns på

232 600 kronor vid 2001 års taxering och en övre skiktgräns på

374 000 kronor vid 2001 års taxering.

Vid de därpå följande taxeringarna uppgår skiktgränserna till

skiktgränserna för det föregående taxeringsåret multiplicerade med det

jämförelsetal, uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det

allmänna prisläget i juni andra året före taxeringsåret och prisläget i juni

tredje året före taxeringsåret plus två procentenheter. Skiktgränserna

fastställs av regeringen före utgången av andra året före taxeringsåret och

avrundas nedåt till helt hundratal kronor.

6 § För dödsbon skall den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster

beräknas enligt 5 § med följande ändringar.

Från och med beskattningsåret efter det kalenderår då dödsfallet

inträffade skall beloppet 200 kronor betalas bara om den

beskattningsbara förvärvsinkomsten överstiger ett belopp som motsvarar

ett grundavdrag beräknat enligt 63 kap. 3 och 4 §§. Från och med det

fjärde beskattningsåret efter det kalenderår då dödsfallet inträffade är

skatten på förvärvsinkomsten, utöver vad som sägs i 5 § och i detta

stycke, 20 procent av hela den beskattningsbara förvärvsinkomsten upp

till ett belopp som motsvarar den nedre skiktgränsen i 5 §.

7 § För fysiska personer är den statliga inkomstskatten på kapital-

inkomster 30 procent av överskottet i inkomstslaget kapital.

8 § Expansionsfondsskatten är 28 procent av det belopp som dras av vid

avsättning till expansionsfond enligt 34 kap. När avdraget återförs, skall

ett belopp som motsvarar 28 procent av minskningen av expansions-

fonden tillgodoräknas vid debiteringen av slutlig skatt.

Skattereduktion

9 § Om det uppkommer ett underskott av kapital, skall skatten minskas

med 30 procent av den del av underskottet som inte överstiger

100 000 kronor och med 21 procent av det återstående underskottet

(skattereduktion).

10 § Skattereduktion skall göras med 75 procent av allmän

pensionsavgift enligt lagen (1994:1744) om allmän pensionsavgift som

avser beskattningsåret. Skattereduktionen skall avrundas nedåt till helt

hundratal kronor.

11 § För skattskyldiga som har sjöinkomst under hela beskattningsåret,

skall skattereduktion göras med 14 000 kronor vid anställning på fartyg

som huvudsakligen går i fjärrfart och med 9 000 kronor vid anställning

på annat fartyg. För skattskyldiga som har sjöinkomst bara under en del

av beskattningsåret är skattereduktionen för varje dag som sjöinkomsten

uppbärs en trehundrasextiofemtedel av dessa belopp. Vad som avses med

närfart och fjärrfart framgår av 64 kap. 6 §.

12 § Skattereduktion skall räknas av mot kommunal och statlig

inkomstskatt samt mot statlig fastighetsskatt enligt lagen (1984:1052) om

statlig fastighetsskatt.

Skattereduktion skall göras för sjöinkomst, allmän pensionsavgift och

underskott av kapital i nu nämnd ordning.

Hänvisningar

13 § Bestämmelser om skatteberäkning inom familjen i

fåmansföretagsförhållanden finns i 57 kap. 14 §.

Bestämmelser om särskild skatteberäkning i vissa fall för inkomst som

hänför sig till minst två beskattningsår finns i 66 kap.

Bestämmelser om begränsning av skatten finns i lagen (1997:324) om

begränsning av skatt.

Juridiska personer

14 § För juridiska personer är den statliga inkomstskatten 28 procent av

den beskattningsbara inkomsten.

För värdepappersfonder är skatten i stället 30 procent.

Gemensamma bestämmelser

15 § Om en skattskyldig beskattats för samma inkomst både i Sverige

och utomlands, får regeringen, för att undanröja eller lindra dubbel-

beskattningen, helt eller delvis medge befrielse från statlig inkomstskatt,

om det finns ömmande omständigheter eller annars synnerliga skäl.

16 § I lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt finns

bestämmelser om avräkning av utländsk skatt för obegränsat

skattskyldiga.

66 kap. Skatt på ackumulerad inkomst

Förutsättningar för särskild skatteberäkning

Huvudregler

1 § Om en fysisk person ett visst beskattningsår får en förvärvsinkomst

som tjänats in under minst två beskattningsår eller på något annat sätt

hänför sig till minst två beskattningsår (ackumulerad inkomst), får en

särskild beräkning av den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster

göras enligt bestämmelserna i detta kapitel. Bestämmelserna gäller inte

för dödsbon efter det tredje beskattningsåret efter det kalenderår då

dödsfallet inträffade.

2 § Särskild skatteberäkning skall göras bara om den skattskyldige begär

det. Skatteberäkningen skall omfatta all ackumulerad inkomst i ett

inkomstslag. Ackumulerad inkomst som uppkommit i ett annat

inkomstslag får däremot undantas vid skatteberäkningen. Om den

ackumulerade inkomsten hänför sig till inkomst av näringsverksamhet

gäller vad som sagts om inkomstslag för varje näringsverksamhet.

Om förutsättningarna är uppfyllda både för skatteberäkning enligt detta

kapitel och för nedsättning av skatten enligt lagen (1997:324) om

begränsning av skatt, tillämpas de bestämmelser som leder till lägst skatt.

3 § I inkomstslaget tjänst får särskild skatteberäkning göras för all

ackumulerad inkomst med undantag av sådant engångsbelopp till följd av

personskada som avses i 11 kap. 37 § eller 38 § första stycket första

meningen.

I inkomstslaget näringsverksamhet får särskild skatteberäkning göras

bara för inkomster som avses i 18 21 §§.

Spärregler

4 § Särskild skatteberäkning får göras bara om nettobeloppet av den

ackumulerade inkomsten enligt 6 och 7 §§ uppgår till minst 50 000

kronor och den beskattningsbara förvärvsinkomsten, inklusive

nettobeloppet, överstiger den nedre skiktgränsen enligt 65 kap. 5 § med

minst 50 000 kronor.

Omfattar den särskilda skatteberäkningen flera nettobelopp, skall deras

sammanlagda nettobelopp vara minst 50 000 kronor.

Den särskilda beräkningen

Underlagen för beräkningen

5 § Vid den särskilda skatteberäkningen skall skatten beräknas dels på

nettobeloppet av varje ackumulerad inkomst, dels på den

beskattningsbara förvärvsinkomsten för beskattningsåret minskad med

nettobeloppen. Summan av skattebeloppen utgör beskattningsårets

statliga inkomstskatt på förvärvsinkomster.

Vid beräkningen av skatten på nettobeloppet av en ackumulerad

inkomst skall nettobeloppet delas upp i så många lika stora belopp som

motsvarar det antal år som inkomsten hänför sig till (årsbelopp), dock

högst tio. Skatten på ett årsbelopp utgörs av den skatteökning som

uppkommer om beloppet läggs till en genomsnittlig beskattningsbar

förvärvsinkomst beräknad enligt 11 15 §§. Det på så sätt framräknade

skattebeloppet multipliceras med antalet årsbelopp och utgör skatten på

nettobeloppet av den ackumulerade inkomsten.

Nettobeloppet av en ackumulerad inkomst

6 § Nettobeloppet av en ackumulerad inkomst är

 den ackumulerade inkomsten minskad med sådana utgifter för dess

förvärvande som skall dras av samma beskattningsår, eller

 den till statlig inkomstskatt beskattningsbara förvärvsinkomsten, om

denna är lägre.

När nettobeloppet av en ackumulerad inkomst beräknas av skogsbruk

skall intäkt av skogsbruk minskas med skogsavdrag som görs samma

beskattningsår.

7 § När en inkomst avser avyttring av en tillgång som kan vara föremål

för värdeminskningsavdrag, anses som nettobelopp skillnaden mellan

ersättningen och tillgångens skattemässiga värde.

För inkomst genom avyttring av djur i jordbruk och renskötsel anses

som nettobelopp skillnaden mellan djurens marknadspris vid

beskattningsårets ingång och deras skattemässiga värde vid det

föregående beskattningsårets utgång.

Fördelningstiden i vissa fall

8 § Engångsbelopp som ersättning för årlig pension skall i allmänhet

anses hänföra sig till tio år.

Intäkt av skogsbruk skall anses hänföra sig till det antal år som

motsvarar förhållandet mellan nettobeloppet av den ackumulerade

inkomsten och värdet av ett års skogstillväxt på fastigheten.

Inkomst i ett svenskt handelsbolag skall inte anses hänföra sig till tid

innan den skattskyldige förvärvade andelen utom i sådana fall som avses

i 9 §.

9 § Har en efterlevande make som ensam dödsbodelägare tagit över en

näringsverksamhet eller en andel i ett svenskt handelsbolag vid den andra

makens död, anses han, om han begär det, ha bedrivit

näringsverksamheten eller innehaft andelen även under den tid som den

andra maken innehade den. Detta gäller dock bara för sådana

beskattningsår då makarna varit gifta hela eller en del av året.

10 § Om det det antal år som den ackumulerade inkomsten hänför sig till

inte kan utredas, skall inkomsten anses hänföra sig till tre år, om inte

särskilda omständigheter föranleder något annat.

Den genomsnittliga beskattningsbara förvärvsinkomsten

11 § Den genomsnittliga beskattningsbara förvärvsinkomsten räknas

fram med utgångspunkt i summan av den beskattningsbara

förvärvsinkomsten för taxeringsåret, minskad med nettobeloppen av de

ackumulerade inkomsterna och de beskattningsbara förvärvsinkomsterna

för så många av de närmast föregående taxeringsåren att det

sammanlagda antalet år motsvarar antalet årsbelopp.

12 § I fråga om taxeringsår då den skattskyldige inte taxerats på grund av

att han ändrat räkenskapsår eller varit begränsat skattskyldig, skall den

beskattningsbara förvärvsinkomsten tas upp till noll.

Om det för ett taxeringsår fattats beslut om två taxeringar för den

skattskyldige på grund av att han ändrat räkenskapsår, skall dessa

taxeringar behandlas som två skilda taxeringsår.

Justering av den genomsnittliga beskattningsbara förvärvsinkomsten

13 § Om en ackumulerad inkomst helt eller delvis hänför sig till tid före

beskattningsåret, skall den genomsnittliga beskattningsbara

förvärvsinkomsten justeras enligt bestämmelserna i 14 och 15 §§.

Justering skall dock inte göras om den ackumulerade inkomsten hänför

sig till bara två år.

14 § Om en ackumulerad inkomst hänför sig enbart till beskattningsåret

och tid dessförinnan, skall den genomsnittliga beskattningsbara

förvärvsinkomsten ökas med ett belopp som motsvarar den nedre

skiktgränsens förändring mellan

1. det närmast föregående taxeringsåret och det aktuella taxeringsåret,

om den ackumulerade inkomsten hänför sig till tre eller fyra

beskattningsår,

2. det andra taxeringsåret före taxeringsåret och det aktuella

taxeringsåret, om den ackumulerade inkomsten hänför sig till fem eller

sex beskattningsår,

3. det tredje taxeringsåret före taxeringsåret och det aktuella

taxeringsåret, om den ackumulerade inkomsten hänför sig till sju eller

åtta beskattningsår, eller

4. det fjärde taxeringsåret före taxeringsåret och det aktuella

taxeringsåret, om den ackumulerade inkomsten hänför sig till nio eller tio

beskattningsår.

15 § Hänför sig en ackumulerad inkomst till tid både före och efter

beskattningsåret, men till sammanlagt högst tio år, skall justering göras

bara om antalet år till och med beskattningsåret överstiger antalet år efter

beskattningsåret med minst tre. Justering skall göras enligt 14 § som om

inkomsten fördelade sig på så många förflutna år som överstiger antalet

kommande år.

Hänför sig en ackumulerad inkomst till tid både före och efter

beskattningsåret, men till sammanlagt mer än tio år, skall först antalet år

före och efter minskas proportionellt så att summan blir tio och skill-

naden avrundas till helt tal. Därefter skall justeringen för skiktgränsens

förändring göras på det sätt som sägs i första stycket.

Beräkning av skatten

16 § Skatten på den ackumulerade inkomsten skall beräknas enligt den

skatteskala som gäller det beskattningsår då den skall tas upp till

beskattning.

17 § Om en skattskyldig under ett och samma beskattningsår får flera

olika ackumulerade inkomster som hänför sig till olika antal år, skall

inkomsterna fördelas, oberoende av varandra, på de år som de hänför sig

till. Skatten skall beräknas i sådan ordning att den först beräknas på den

ackumulerade inkomst som hänför sig till tio eller flera år och sist på den

som hänför sig till minst antal år. Vid beräkning av skatten på varje

ackumulerad inkomst skall till den genomsnittliga beskattningsbara

förvärvsinkomsten läggas ett årsbelopp av de tidigare fördelade

ackumulerade inkomsterna. Detta gäller även beträffande ackumulerade

inkomster som hänför sig till tid efter beskattningsåret.

Inkomstslaget näringsverksamhet

18 § I inkomstslaget näringsverksamhet får särskild skatteberäkning

göras för ackumulerad inkomst i form av

1. sådana inkomster genom vetenskaplig, litterär eller konstnärlig

verksamhet eller annan personlig, självständig näringsutövning som inte

medför avdrag på grund av insättning på upphovsmannakonto,

2. inkomster vid överlåtelse av hyresrätt samt av varumärke,

firmanamn och andra liknande rättigheter av goodwills natur,

3. ersättning som den skattskyldige får för att flytta från en lokal som

används i näringsverksamheten,

4. återföring av värdeminskningsavdrag m.m. avseende

näringsfastigheter enligt 26 kap. 2, 8, 9 eller 13 §,

5. återföring av avdrag för utgifter för förbättrande reparationer och

underhåll avseende näringsbostadsrätter enligt 26 kap. 10, 11 eller 13 §,

6. engångsersättning vid upplåtelse eller upphörande av nyttjanderätt,

dock inte upplåtelse av rätt att avverka skog, eller servitutsrätt och vid

överlåtelse av nyttjanderätt, och

7. ersättning vid avräkning enligt 9 kap. 23 § jordabalken och

inkomster för en fastighetsägare som avser värdet av sådan förbättring

som en nyttjanderättshavare bekostat.

19 § I inkomstslaget näringsverksamhet får särskild skatteberäkning

göras för ackumulerad inkomst i form av

1. försäkringsersättning, skadestånd eller liknande ersättning för

inkomstbortfall,

2. ersättning för tillgångar som tas i anspråk genom expropriation eller

annars under sådana förhållanden att ianspråktagandet måste anses som

en tvångsavyttring,

3. försäkringsersättning eller annan ersättning för skada genom brand

eller annan olyckshändelse på byggnader, markanläggningar eller

växande skog, och

4. inkomster genom avyttring av skog och skogsprodukter, om

avverkningen var nödvändig på grund av brand, stormfällning, torka,

insektsskador eller liknande eller på grund av vattenuppdämning eller

framdragande av kraftledning.

Särskild skatteberäkning får inte göras om inkomsten medför avdrag

för avsättning till ersättningsfond eller avdrag på grund av insättning på

skogskonto.

20 § I inkomstslaget näringsverksamhet får särskild skatteberäkning

göras för ackumulerad inkomst i form av

1. engångsersättning vid avyttring av patenträtt eller liknande rättighet

samt vid avyttring eller avlösning av rätt till royalty, allt under

förutsättning att avyttringen eller avlösningen skett i samband med att

näringsverksamhet överlåts, läggs ned eller upplåts som ett led i

verksamhetens avveckling,

2. inkomster vid avyttring av maskiner och andra inventarier i samband

med att näringsverksamhet överlåts, läggs ned eller upplåts som ett led i

verksamhetens avveckling, och

3. inkomster vid avyttring av djur i jordbruk och renskötsel i samband

med att djurskötseln upphör.

Vad som sägs i första stycket 1 och 2 om att näringsverksamhet

överlåts, läggs ned eller upplåts som ett led i verksamhetens avveckling

skall gälla även för en av flera verksamheter i en näringsverksamhet.

Med inkomst vid avyttring likställs i fall som avses i första stycket 2

och 3 försäkringsersättning och annan skadeersättning vid förlust av

sådana tillgångar, om ersättningen inte föranleder avdrag för avsättning

till ersättningsfond.

För inkomst som avses i första stycket 1 och 2 får särskild

skatteberäkning för ackumulerad inkomst göras endast under

förutsättning att det vid beskattningsårets utgång finns kvar inventarier

av bara obetydlig omfattning som inte har avyttrats eller arrenderats ut.

Vidare krävs att avdrag som har gjorts för avsättning till ersättningsfond

har återförts eller att fonden tagits i anspråk vid nämnda tidpunkt.

21 § I inkomstslaget näringsverksamhet får särskild skatteberäkning

göras för ackumulerad inkomst i form av

1. avdrag för avsättning till periodiseringsfond som återförs enligt

30 kap. 9 § 1 eller 10 § 1,

2. avdrag för avsättning till ersättningsfond som återförs på grund av

att näringsverksamheten överlåtits eller lagts ned, och

3. avdrag för avsättning till expansionsfond som återförs enligt 34 kap.

16 eller 17 §.

22 § Om ackumulerad inkomst uppkommer i näringsverksamhet som

enligt 60 kap. 6 § bedrivs av den ena maken med den andra som

medhjälpande, anses den ackumulerade inkomsten ingå i den inkomst

som skall beskattas hos den make som bedriver näringsverksamheten.

Föreskrifter om ikraftträdande av denna lag meddelas i lagen

(1999:000) om ikraftträdande av inkomstskattelagen (1999:000).

Bilaga 24.1

Associationsformer som avses i 24 kap. 22 '''' andra stycket 1:

B bolag som enligt belgisk rättsordning kallas société ano-

nyme / naamloze vennootschap , société en commandite par

actions / commanditaire vennootschap op aandelen eller société privée

à responsabilité limitée / besloten vennootschap met beperkte

aansprakelijkheid och sådana offentligrättsliga organ som fungerar

enligt civilrättsliga regler,

B bolag som enligt dansk rättsordning kallas aktieselskab eller

 anpartsselskab ,

B bolag som enligt tysk rättsordning kallas Aktiengesellschaft ,

 Kommanditgesellschaft auf Aktien , Gesellschaft mit beschränkter

Haftung eller Bergrechtliche gewerkschaft ,

B bolag som enligt grekisk rättsordning kallas "

,J"4DÆ"",

B bolag som enligt spansk rättsordning kallas sociedad anónima ,

 sociedad comanditaria por acciones eller sociedad de responsabilidad

limitada och de offentligrättsliga organ som fungerar enligt civilrättsliga

regler,

B bolag som enligt fransk rättsordning kallas société anonyme ,

 société en commandite par actions eller société à responsabilité

limitée och industriella och affärsdrivande offentliga organ och företag,

B bolag som enligt irländsk rättsordning kallas public companies

limited by shares or by guarantee , private companies limited by shares

or by guarantee , organ registrerade enligt the Industrial and Provident

Societies Acts eller byggnadsföretag registrerade enligt the Building

Societies Acts ,

B bolag som enligt italiensk rättsordning kallas società per azioni ,

 società in accomandita per azioni eller società a responsabilità

limitata och offentliga och privata organ som bedriver industriell och

kommersiell verksamhet,

B bolag som enligt luxemburgsk rättsordning kallas société

anonyme , société en commandite par actions eller société à

responsabilité limitée ,

B bolag som enligt nederländsk rättsordning kallas naamloze

vennootschap eller besloten vennootschap met beperkte aanspra-

kelijkheid ,

B handelsföretag eller bolag som är bildade enligt civillagstiftning och

som har handelsföretagsform, kooperativ och offentliga företag, bildade i

enlighet med portugisisk rätt,

B bolag som bildats enligt lagstiftningen i Förenade konungariket

Storbritannien och Nordirland,

B bolag som enligt österrikisk rättsordning kallas Aktiengesellschaft

eller Gesellschaft mit beschränkter Haftung , och

B bolag som enligt finsk rättsordning kallas osakeyhtiö/aktiebolag ,

 osuuskunta/andelslag , säästöpankki/sparbank eller vakuutusyhtiö-

/försäkringsbolag .

Bilaga 24.2

Skatter som avses i 24 kap. 22 '''' andra stycket 3:

B impôt des sociétés/vennootschapsbelasting i Belgien,

B selskabsskat i Danmark,

B Körperschaftsteuer i Tyskland,

 n`D@H ,4`F@*º:"J@H 

BD@FfBT

P"D"6JZD" i Grekland,

B impuesto sobre sociedades i Spanien,

B impôt sur les sociétés i Frankrike,

B corporation tax i Irland,

B imposta sul reddito delle persone giuridiche i Italien,

B impôt sur le revenu des collectivités i Luxemburg,

B vennootschapsbelasting i Nederländerna,

B imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas i Portugal,

B corporation tax i Förenade konungariket Storbritannien och

Nordirland,

B Körperschaftsteuer i Österrike,

B yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund i Finland, och

B statlig inkomstskatt i Sverige.

Bilaga 37.1

Associationsformer som avses i 37 kap. 9 § 3 och 49 kap. 9 § 3:

B bolag som enligt belgisk rättsordning kallas société anony-

me / naamloze vennootschap , société en commandite par

actions / commanditaire vennootschap op aandelen eller société privée

à responsabilité limitée / besloten vennootschap met beperkte

aansprakelijkheid och sådana offentligrättsliga organ som fungerar

enligt civilrättsliga regler,

B bolag som enligt dansk rättsordning kallas aktieselskab eller

 anpartsselskab ,

B bolag som enligt tysk rättsordning kallas Aktiengesellschaft ,

 Kommanditgesellschaft auf Aktien , Gesellschaft mit beschränkter

Haftung eller Bergrechtliche gewerkschaft ,

B bolag som enligt grekisk rättsordning kallas "

,J"4DÆ" ,

B bolag som enligt spansk rättsordning kallas sociedad anónima ,

 sociedad comanditaria por acciones eller sociedad de responsabilidad

limitada och de offentligrättsliga organ som fungerar enligt civilrättsliga

regler,

B bolag som enligt fransk rättsordning kallas société anonyme ,

 société en commandite par actions eller société à responsabilité

limitée och industriella och affärsdrivande offentliga organ och företag,

B bolag som enligt irländsk rättsordning kallas public companies

limited by shares or by guarantee , private companies limited by shares

or by guarantee , organ registrerade enligt the Industrial and Provident

Societies Acts eller byggnadsföretag registrerade enligt the Building

Societies Acts ,

B bolag som enligt italiensk rättsordning kallas societá per azioni ,

 società in accomandita per azioni eller società a responsabilità

limitata och offentliga och privata organ som bedriver industriell och

kommersiell verksamhet,

B bolag som enligt luxemburgsk rättsordning kallas société

anonyme , société en commandite par actions eller société à

responsabilité limitée

B bolag som enligt nederländsk rättsordning kallas naamloze

vennootschap eller besloten vennootschap met beperkte aanspra-

kelijkheid ,

B handelsföretag eller bolag som är bildade enligt civillagstiftning och

som har handelsföretagsform liksom också andra juridiska personer som

bedriver handel eller industriell verksamhet, bildade i enlighet med

portugisisk rätt,

B bolag som bildats enligt lagstiftningen i Förenade konungariket

Storbritannien och Nordirland,

B bolag som enligt österrikisk rättsordning kallas Aktiengesellschaft

eller Gesellschaft mit beschränkter Haftung , och

B bolag som enligt finsk rättsordning kallas osakeyhtiö/aktiebolag ,

 osuuskunta/andelslag , säästöpankki/sparbank eller vakuutusyhtiö-

/försäkringsbolag .

Bilaga 37.2

Skatter som avses i 37 kap. 9 § 3 och 49 kap. 9 § 3:

B impôt des sociétés/vennootschapsbelasting i Belgien,

B selskabsskat i Danmark,

B Körperschaftsteuer i Tyskland,

B n`D@H ,4`F@*º:"J@H 

BD@FfBT

P"D"6JZD" i Grekland,

B impuesto sobre sociedades i Spanien,

B impôt sur les sociétés i Frankrike,

B corporation tax i Irland,

B imposta sul reddito delle persone giuridiche i Italien,

B impôt sur le revenu des collectivités i Luxemburg,

B vennootschapsbelasting i Nederländerna,

B imposto sobre o rendimento das pessoas colectivas i Portugal,

B corporation tax i Förenade konungariket Storbritannien och

Nordirland,

B Körperschaftsteuer i Österrike,

B yhteisöjen tulovero/inkomstskatten för samfund i Finland, och

B statlig inkomstskatt i Sverige.

2.2 Förslag till lag om ikraftträdande av

inkomstskattelagen

Härigenom föreskrivs följande.

1 kap. Allmänna bestämmelser

1 § Inkomstskattelagen (1999:000) och denna lag träder i kraft den 1

januari 2000 och tillämpas första gången vid 2002 års taxering.

2 § Genom denna lag upphävs

1. kommunalskattelagen (1928:370),

2. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

3. kungörelsen (1950:674) angående grunder för sådan uppdelning av

pensionsstyrelsens frivilliga försäkring, som avses i punkt 1 tionde

stycket anvisningarna till 31 § kommunalskattelagen,

4. kungörelsen (1951:723) angående grunder för uppdelning av vissa

försäkringar på en pensionsförsäkring och en kapitalförsäkring,

5. lagen (1951:763) om statlig inkomstskatt på ackumulerad inkomst,

6. skogskontolagen (1954:142),

7. förordningen (1962:42) om skattefrihet för belopp, som utgår på

grund av vissa riskgarantier,

8. lagen (1963:173) om avdrag för avgifter till stiftelsen Svenska

Filminstitutet, m.m.,

9. lagen (1969:739) om avdrag vid inkomsttaxeringen för bidrag till

Oljeprospektering Aktiebolag, m.m.,

10. lagen (1972:78) om skatt för gemensamt kommunalt ändamål,

11. lagen (1974:990) om den skattemässiga behandlingen med

anledning av övergång från aktiebolag till annan företagsform, m.m.,

12. lagen (1979:611) om upphovsmannakonto,

13. lagen (1982:60) om beräkning av avdrag på grund av avyttring av

skog i vissa fall,

14. lagen (1990:663) om ersättningsfonder,

15. lagen (1990:696) om avdrag för bidrag till Stiftelsen Sveriges

Tekniska Museum,

16. lagen (1992:702) om inkomstskatteregler med anledning av vissa

omstruktureringar inom den finansiella sektorn, m.m.,

17. lagen (1992:1061) om inkomstskatteregler vid ombildning av

föreningsbank till bankaktiebolag,

18. lagen (1992:1091) om inkomstskatteregler vid utskiftning av aktier

i vissa fall,

19. lagen (1992:1643) om särskilda regler för beskattning av inkomst

från handelsbolag i vissa fall,

20. lagen (1993:5) om inkomstskatteregler vid statligt stöd till vissa

kreditinstitut,

21. lagen (1993:541) om inkomstbeskattning vid ombildning av

värdepappersfond,

22. lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad,

23. lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning,

24. lagen (1993:1537) om expansionsmedel,

25. lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder,

26. lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet,

27. lagen (1994:775) om beräkning av kapitalunderlaget vid

beskattning av ägare i fåmansföretag,

28. lagen (1994:1850) om direktavdrag för byggnader m.m.,

29. lagen (1994:1853) om beskattning av europeiska ekonomiska

intressegrupperingar,

30. lagen (1996:161) med vissa bestämmelser om tillämpningen av

dubbelbeskattningsavtal,

31. lagen (1998:1600) om beskattningen vid överlåtelser till underpris,

32. lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid

andelsbyten,

33. lagen (1998:1602) om uppskov med beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom koncerner,

34. lagen (1998:1603) om beskattningen vid fusioner, fissioner och

verksamhetsöverlåtelser, och

35. lagen (1998:199) om skatteregler för ersättning från

insättningsgaranti och investerarskydd.

3 § De upphävda lagarna tillämpas alltjämt såvitt avser 2001 och tidigare

års taxeringar samt vid senare taxeringar i fråga om skattskyldiga som

taxeras för beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet till den del

detta leder till lägre skatt.

Ytterligare bestämmelser om att äldre bestämmelser skall tillämpas

finns i 2 4 kap.

4 § Om någon bestämmelse i de upphävda lagarna har tillämpats och den

motsvaras av en bestämmelse i inkomstskattelagen (1999:000), skall

bestämmelsen i inkomstskattelagen anses ha tillämpats.

5 § Om det i lag eller annan författning finns en hänvisning till en

bestämmelse i någon av de upphävda lagarna som motsvaras av en

bestämmelse i inkomstskattelagen (1999:000) eller denna lag, skall

hänvisningen i stället avse den nya bestämmelsen.

6 § Termer och uttryck som används i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i inkomstskattelagen (1999:000).

2 kap. Övergångsbestämmelser om personförsäkringar

Personförsäkringar meddelade före år 1951

1 § I fråga om personförsäkringar meddelade före år 1951 tillämpas de

bestämmelser om försäkringstagares beskattning som gällde före

ikraftträdandet den 1 januari 1951 av lagen (1950:308) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370) med följande undantag:

1. Avdrag skall inte göras för premier för sådana försäkringar som

avses i punkt 5 av anvisningarna till 28 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet (s.k.

ledareförsäkringar). Belopp som utfaller på grund av sådan försäkring

skall tas upp som intäkt bara till den del det enligt en försäkringsteknisk

beräkning motsvarar de premier som betalats före år 1951.

2. Sådant avdrag från livränta på grund av pupillförsäkring som avses i

32 § 2 mom. första stycket a i den upphävda kommunalskattelagen i dess

lydelse före år 1951 skall inte göras, om livräntan utbetalas på grund av

dödsfall som inträffat efter år 1950.

3. Avdrag skall inte göras enligt 46 § 2 mom. första stycket 3 i den

upphävda kommunalskattelagen i dess lydelse före ikraftträdandet.

Förmånstagarförordnanden före år 1959

2 § I fråga om belopp som uppburits på grund av ett

förmånstagarförordnande som gjorts före år 1959 tillämpas de

bestämmelser som gällde före ikraftträdandet den 27 maj 1959 av lagen

(1959:171) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) och lagen

(1959:172) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, om

det visas att förordnandet inte kunnat återkallas efter år 1958.

Personförsäkringar meddelade före år 1960

3 § Om en försäkring som meddelats före den 1 juli 1960 var att anse

som en pensionsförsäkring enligt de bestämmelser som gällde före den

31 mars 1960 av lagen (1960:43) om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370), skall den anses som en sådan försäkring även efter den

30 mars 1960. Om en försäkring som meddelats före den 31 mars 1960

var att anse som en kapitalförsäkring enligt dessa bestämmelser, skall

den anses som en sådan försäkring även efter den 30 mars 1960.

Försäkringsfall före år 1962

4 § I fråga om livräntebelopp på grund av försäkringsfall som inträffat

före år 1962 tillämpas de bestämmelser som gällde före ikraftträdandet

den 1 januari 1962 av lagen (1961:42) om ändring i kommunalskatte-

lagen (1928:370).

Försäkringsfall före år 1963

5 § I fråga om försäkringsfall som inträffat före år 1963 tillämpas de

bestämmelser i punkt 1 av anvisningarna till 31 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) som gällde före ikraftträdandet den 9

april 1963 av lagen (1963:50) om ändring i nämnda lag.

Försäkringar meddelade utomlands före år 1969

6 § Försäkring som meddelats före år 1969 i en försäkringsrörelse som

bedrevs utomlands och som enligt de bestämmelser som gällde före

ikraftträdandet den 1 januari 1970 av lagen (1969:754) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370) var att anse som en pensionsförsäkring

skall även efter ikraftträdandet anses som en pensionsförsäkring om hela

premien för försäkringen i enlighet med försäkringsavtalet i dess lydelse

den 31 december 1968 betalats senast den dagen.

Skulle premie enligt avtalets lydelse den 31 december 1968 betalas

även efter utgången av år 1968 anses försäkringen den 1 januari 1969 ha

delats upp på en pensionsförsäkring och en kapitalförsäkring. Som

pensionsförsäkring anses sådan del av försäkringen som motsvarar

premie som i enlighet med försäkringsavtalet i dess lydelse den 31

december 1968 hade betalats eller skulle ha betalats före år 1969.

Överlåtelser av pensionsförsäkringar före år 1973

7 § I fråga om överlåtelser av pensionsförsäkringar före år 1973 tillämpas

de bestämmelser som gällde före ikraftträdandet den 16 juni 1973 av

lagen (1973:374) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) och

lagen (1973:375) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

Oåterkalleliga förmånstagarförordnanden före den 9 november 1973

8 § I fråga om belopp som uppburits på grund av ett oåterkalleligt

förmånstagarförordnande som gjorts före den 9 november 1973 tillämpas

de bestämmelser som gällde före ikraftträdandet den 1 januari 1974 av

lagen (1973:1113) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) och

lagen (1973:1114) om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt.

Överlåtelser av pensionsförsäkring mellan makar före år 1974

9 § Den som genom överlåtelse från sin make förvärvat äganderätten till

en pensionsförsäkring före år 1974 och vid taxering åren 1971 1973

gjort avdrag helt eller till övervägande del för de premier som betalats

under åren 1970 1972 anses som ägare till försäkringen utan hinder av

bestämmelserna i 53 § 4 mom. andra stycket i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) och 6 § 4 mom. andra stycket i den

upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, i de båda

lagrummens lydelse enligt lagen (1973:374) om ändring i

kommunalskattelagen och lagen (1973:375) om ändring i lagen om

statlig inkomstskatt.

Om den som förvärvat en försäkring enligt första stycket återförde

denna till den tidigare innehavaren under år 1976, skall detta ha

skatterättslig verkan.

Pensionsförsäkringar på ansökan före den 21 januari 1975

10 § I fråga om pensionsförsäkringar som meddelats på grund av

ansökan som kom in till försäkringsgivarens huvudkontor före den 21

januari 1975 skall det högsta belopp för avdrag som gäller enligt 59 kap.

5 och 6 §§ inkomstskattelagen (1999:000) anses uppgå till minst 25 000

kronor.

Pensionsförsäkringar på ansökan före år 1976

11 § I fråga om pensionsförsäkringar som meddelats i överensstämmelse

med ansökan som kom in till försäkringsgivarens huvudkontor före år

1976 tillämpas punkt 1 av anvisningarna till 31 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 januari 1976 av lagen (1975:1347) om ändring i nämnda lag.

Överenskommelse som medför ökad premieförpliktelse totalt sett eller

tidigareläggning av premiebetalning, skall vid tillämpning av denna

paragraf anses som ett nytt försäkringsavtal.

12 § Om försäkringsavtalet för pensionsförsäkring som avses i 11 §

ändras eller förmånstagare sätts in efter år 1976 i strid mot punkt 1 av

anvisningarna till 31 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

i dess lydelse enligt lagen (1975:1347) om ändring i nämnda lag, skall

den mot försäkringen svarande premiereserven och övriga tillgodo-

havanden vid tidpunkten för ändringen anses som belopp som på grund

av försäkringen utbetalats under det beskattningsår då ändringen sker.

Vad som sägs i första stycket tillämpas inte om försäkringstagaren utan

kännedom om bestämmelserna satt in förmånstagare men återkallar

förmånstagarförordnandet utan dröjsmål sedan han underrättats om på-

följden av förordnandet.

13 § Överlåts pensionsförsäkring som avses i 11 § efter den 31 december

1976 i strid mot bestämmelserna i punkt 1 femtonde stycket av

anvisningarna till 31 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

i dess lydelse enligt lagen (1975:1347) om ändring i nämnda lag, skall

den mot försäkringen svarande premiereserven och övriga

tillgodohavanden vid tidpunkten för överlåtelsen anses som belopp som

på grund av försäkringen utbetalats under det beskattningsår då

överlåtelsen sker. Återbetalning av försäkringstagarens tillgodohavande

enligt 13 kap. 4 § äktenskapsbalken skall inte anses strida mot de angivna

bestämmelserna.

14 § I fråga om pensionsförsäkringar som avses i 11 § tillämpas 53 §

4 mom. i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) och 6 §

4 mom. i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, i de

båda lagrummens lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1976 av lagen

(1975:1347) om ändring i kommunalskattelagen och lagen (1975:1350)

om ändring i lagen om statlig inkomstskatt.

15 § Vid uppdelning av försäkring som avses i 11 § enligt punkt 1 tionde

stycket av anvisningarna till 31 § i den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1976 av lagen

(1975:1347) om ändring i nämnda lag gäller andra stycket i fråga om

1. försäkringar som avses i 1 § första stycket c i den upphävda kun-

görelsen (1947:981) angående anordnandet av den frivilliga statliga

pensionsförsäkringen (pensionsstyrelsens frivilliga försäkring), dock ej

försäkringar på grund av avgift som betalats före år 1951, och

2. livränteförsäkringar som meddelats av Ränte- och

kapitalförsäkringsanstalten i Stockholm, Ränte- och

kapitalförsäkringsanstalten i Göteborg, Skånska livränte- och

kapitalförsäkringsanstalten samt Skaraborgs läns ränte- och

kapitalförsäkringsanstalt, för vilka utfästelse om försäkringsbeloppets

storlek inte har lämnats och som dessutom är förenade med villkoret att

betalda premier utan ränta skall betalas tillbaka om den försäkrade

dör innan livräntan börjat utbetalas, dock ej försäkringar på grund av

premie som betalats före år 1952.

Försäkringen skall anses som en kapitalförsäkring till den del den

avser återbetalning av premier eller avgifter vid dödsfall och i övrigt som

en pensionsförsäkring. Inbetalade premier eller avgifter skall anses

betalda till 10 procent för kapitalförsäkringen och till 90 procent för

pensionsförsäkringen.

Utländska försäkringar som meddelats före år 1976

16 § Om Riksskatteverket enligt punkt 3 av övergångsbestämmelserna

till lagen (1969:754) om ändring i den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) har förklarat att en försäkring som meddelats i en

försäkringsrörelse som bedrevs utomlands skall anses som en

pensionsförsäkring, tillämpas 10 14 §§ i fråga om försäkringen.

Livräntor fastställda före år 1976

17 § I fråga om livräntor som betalas ut på grund av personskada och inte

avser ersättning för förlorat underhåll och som fastställts före år 1976

finns bestämmelser i 4 kap. 13 §.

Sjuk- eller olycksfallsförsäkringar tagna i samband med tjänst före

år 1988

18 § Avdrag medges i inkomstslaget tjänst för avgifter som en arbets-

tagare betalat för sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits i samband

med tjänst före år 1988. En sjuk- eller olycksfallsförsäkring som tagits

före år 1988 anses tagen i samband med tjänst under förutsättning att det

enligt anställningsavtalet fanns en skyldighet för arbetstagaren att ha en

sådan försäkring eller om sådan skyldighet inte fanns att premierna

för försäkringen skulle betalas av arbetsgivaren eller av denne och arbets-

tagaren samt att anmälan gjordes till försäkringsanstalten om att

försäkringen hade tagits i samband med tjänst.

Gruppsjukförsäkringsfall före år 1991

19 § I fråga om ersättning på grund av gruppsjukförsäkring tillämpas, om

försäkringsfallet inträffade före år 1991, den upphävda kommunalskatte-

lagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av

lagen (1990:650) om ändring i nämnda lag.

Överlåtelser av pensionsförsäkringar genom bodelning före år 1994

20 § I fråga om pensionsförsäkring som överlåtits före år 1994 genom

bodelning under äktenskapet utan att mål om äktenskapsskillnad pågått

tillämpas punkt 6 första stycket av anvisningarna till 46 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 januari 1994 av lagen (1993:938) om ändring i nämnda lag i dess

lydelse enligt lagen (1993:1542) om ändring i sistnämnda lag.

Utländska försäkringar som tecknats före år 1997

21 § En försäkring som tecknats före år 1997 i en försäkringsrörelse som

bedrevs utomlands anses som en pensionsförsäkring, om den på den

skattskyldiges begäran med stöd av ikraftträdandebestämmelserna till

lagen (1996:1240) om ändring i den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) ansetts som pensionsförsäkring. En försäkring anses också

som pensionsförsäkring, om en skattemyndighet eller Riksskatteverket

enligt punkt 1 sjuttonde stycket av anvisningarna till 31 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 januari 1997 av lagen (1996:1240) om ändring i nämnda lag har lämnat

en förklaring om detta. I fråga om andra personförsäkringar som tecknats

före år 1997 i en försäkringsrörelse som bedrevs utomlands tillämpas vad

som gällde enligt den upphävda kommunalskattelagen i den nyss angivna

lydelsen, om inte den skattskyldige begär att nya bestämmelser skall

tillämpas.

3 kap. Övriga övergångsbestämmelser som inte är samlade

i kapitelordning

Förvärv från vissa upplösta aktiebolag

1 § Om ett aktiebolag, vars aktiekapital inte uppgick till 50 000 kronor,

upplöstes genom likvidation under åren 1975 1981 eller genom

avregistrering enligt punkt 4 eller 5 av övergångsbestämmelserna till

lagen (1973:303) om ändring i lagen (1944:705) om aktiebolag och om

den upphävda lagen (1974:990) om den skattemässiga behandlingen med

anledning av övergång från aktiebolag till annan företagsform, m.m. har

tillämpats på upplösningen, skall den som övertog tillgångar vid

upplösningen anses ha inträtt i aktiebolagets skattemässiga situation i

fråga om tillgångarna.

2 § Om ett aktiebolag, vars aktiekapital inte uppgick till 100 000 kronor,

upplöstes genom avregistrering enligt punkt 5 eller 6 av övergångs-

bestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385) och om verksamheten togs över på ett sådant sätt att lagen

(1996:761) om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek är tillämplig, gäller följande.

Övertagaren skall ta upp de inkomster och göra de avdrag som

aktiebolaget skulle ha tagit upp eller dragit av.

Om byggnader, markanläggningar eller inventarier togs över, skall

övertagaren anses ha inträtt i aktiebolagets skattemässiga situation i fråga

om värdeminskningsavdrag och liknande avdrag. Detsamma gäller patent

och andra sådana rättigheter som räknas upp i 18 kap. 1 § andra stycket 1

inkomstskattelagen (1999:000) även om de inte förvärvats från någon

annan.

Det finns ytterligare bestämmelser som gäller efter sådana

övertaganden för tillgångar som är kapitaltillgångar hos övertagaren

 i fråga om skattemässig kontinuitet i 4 kap. 71§,

 i fråga om anskaffningsutgiften på fastigheter och bostadsrätter i

4 kap. 74 §, och

 i fråga om den justerade anskaffningsutgiften på andelar i

handelsbolag i 4 kap. 91 §.

Övertagande av bankrörelse före den 1 juli 1987

3 § I fråga om övertagande av bankrörelse före den 1 juli 1987 finns

bestämmelser i 4 kap. 57 §.

Likvidationer och fusioner före år 1991

4 § Har likvidation eller fusion föranlett utskiftning före år 1991

tillämpas i fråga om aktieägarna vad som gällde enligt den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) och den upphävda lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt före ikraftträdandet den 1 januari 1991 av lagen

(1990:1421) om ändring i kommunalskattelagen och lagen (1990:1422)

om ändring i lagen om statlig inkomstskatt.

Utländskt övertagande av bankrörelse

5 § Om ett utländskt bankföretag enligt 5 § i den upphävda lagen

(1992:702) om inkomstskatteregler med anledning av vissa omstruktu-

reringar inom den finansiella sektorn, m.m. har övertagit hela den rörelse

som bedrevs av ett svenskt bankaktiebolag som hade bildats före den

1 augusti 1990 och som ägdes direkt eller genom förmedling av ett helägt

dotterbolag, tillämpas 2 § 4 mom. andra fjärde, sjunde, åttonde och elfte

styckena i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i deras

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1999 av lagen (1998:1606) om

ändring i nämnda lag och 12 § i den upphävda lagen (1993:1539) om

avdrag för underskott av näringsverksamhet.

Mervärdesskatt

6 § I fråga om skatt och ränta enligt den upphävda lagen (1968:430) om

mervärdeskatt tillämpas de bestämmelser i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) som gällde före ikraftträdandet den 1

juli 1994 av lagen (1994:201) om ändring i nämnda lag.

Direktavdrag för byggnader och markanläggningar

7 § Har direktavdrag gjorts för utgifter för anskaffning eller förbättring

av byggnader eller markanläggningar enligt den upphävda lagen

(1994:1850) om direktavdrag för byggnader m.m. skall de utgifter som

direktavdraget avser räknas in i anskaffningsutgiften utom vid beräkning

av värdeminskningsavdrag. Direktavdraget skall anses som

värdeminskningsavdrag.

Vinstdelningsskatt

8 § Debiterad skatt enligt den upphävda lagen (1983:1086) om vinst-

delningsskatt skall dras av. Om skatten sätts ned, skall motsvarande del

av avdraget återföras. Efter fusion och då ett försäkringsbolag övertar ett

annat försäkringsbolags hela försäkringsbestånd tillämpas 2 § 4 mom.

åttonde stycket i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

i dess lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av lagen (1990:651) om

ändring i nämnda lag.

En begränsat skattskyldig juridisk person är skattskyldig för återfört

avdrag för vinstdelningsskatt.

Tillgångar förvärvade genom skattefri utdelning

Utdelning före år 1986

9 § I fråga om tillgångar som förvärvats genom skattefri utdelning

beslutad före år 1986 gäller att tillgångarna anses anskaffade mot en

ersättning motsvarande marknadsvärdet då utdelningen kunde

disponeras.

Utdelning före år 1999

10 § Om bestämmelsen om skattefri utdelning i 2 § 4 mom. sista stycket i

den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse

innan momentet ändrades genom lagen (1998:1606) om ändring i

nämnda lag eller i tidigare lydelser har tillämpats på tillgångar som har

förvärvats genom skattefri utdelning, tillämpas de bestämmelser som

gällde före ändringen alltjämt i fråga om anskaffningsutgift m.m.

Redovisningslagstiftning för räkenskapsår som har påbörjats före år

2001

11 § Hänvisningarna till bokföringslagen (1999:000) i inkomstskatte-

lagen (1999:000) skall i fråga om den som är skyldig att föra räkenskaper

enligt den upphävda bokföringslagen (1975:125) eller den upphävda

jordbruksbokföringslagen (1979:141) i stället avse motsvarande

bestämmelser i de nämnda upphävda lagarna.

4 kap. Övergångsbestämmelser som är samlade i

kapitelordning

Till 6 kap.

Utländska bolag

1 § Bestämmelserna i 6 kap. 9 § inkomstskattelagen (1999:000) tillämpas

när det gäller Albanien från och med den 1 januari året efter det att

skatteavtalet mellan Sverige och Albanien träder i kraft.

Till 7 kap.

Förening som fått bestå som registrerad

2 § Det förhållandet att en ekonomisk förening med stöd av 14 § lagen

(1987:668) om införande av lagen (1987:669) om ekonomiska föreningar

fått bestå som registrerad förening hindrar inte att föreningen vid

tillämpning av inkomstskattelagen (1999:000) behandlas som en

ideell förening.

Till 8 kap.

Ränta på skatter, tullar och avgifter

3 § Räntor på återbetalade skatter, tullar och avgifter enligt den upphävda

uppbördslagen (1953:272), den upphävda lagen (1958:295) om

sjömansskatt, den upphävda lagen (1982:1006) om avdrags- och

uppgiftsskyldighet beträffande vissa uppdragsersättningar, den upphävda

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, den

upphävda tullagen (1987:1065) samt mervärdesskattelagen (1994:200) är

skattefria.

4 § I fråga om ersättning som betalas ut på grund av försäkring som

avses i 5 kap. 2 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse och som

avser skada som inträffat före den 1 maj 1999 tillämpas 19 § i den

upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före den 1 maj

1999.

Till 9 kap.

Ränta som är undantagen från beskattning

5 § I fråga om inkomst som utgörs av ränta på utlånade medel och som är

undantagen från beskattning på grund av skatteavtal tillämpas om lånet

har beviljats före den 1 juli 1986 74 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) och 22 § i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt i deras lydelse före ikraftträdandet

den 1 juli 1986 av lagen (1986:465) om ändring i kommunalskattelagen

och lagen (1986:466) om ändring i lagen om statlig inkomstskatt.

Avgifter avseende studiemedel

6 § Avgifter enligt 8 kap. studiestödslagen (1973:349) i dess lydelse före

den 1 januari 1989 får inte dras av.

Ränta på skatt m.m. för tid före år 1993

7 § Bestämmelserna i 9 kap. 8 § inkomstskattelagen (1999:000) om

avdragsförbud för ränta på skatter, tullar och avgifter tillämpas inte på

ränta som belöper sig på tid före år 1993.

Ränta på skatter, tullar och avgifter

8 § Räntor på skatter, tullar och avgifter enligt den upphävda

uppbördslagen (1953:272), den upphävda lagen (1984:668) om uppbörd

av socialavgifter från arbetsgivare, den upphävda tullagen (1987:1065)

eller mervärdesskattelagen (1994:200) får inte dras av till den del de

belöper sig på tid efter år 1992.

Arbetsgivaransvar

9 § Avdrag får inte göras för belopp som en arbetsgivare är skyldig att

betala enligt 75 § i den upphävda uppbördslagen (1953:272).

Till 10 kap.

Rätt att förvärva värdepapper i framtiden på förmånliga villkor

10 § I fråga om en sådan rätt att i framtiden få förvärva värdepapper som

avses i 10 kap. 11 § andra stycket inkomstskattelagen (1999:000) och

som hade kunnat utnyttjas före den 1 juli 1998 tillämpas bestämmelserna

i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i deras lydelse före

ikraftträdandet den 1 juli 1998 av lagen (1998:337) om ändring i nämnda

lag.

Till 11 kap.

Ersättningar på grund av arbetsgivares självrisk enligt 1916 års lag om

olycksfall i arbete

11 § I fråga om ersättning vid sjukdom eller olycksfall i arbete från

arbetsgivare på grund av att denne stått självrisk enligt den upphävda

lagen (1916:235) om försäkring för olycksfall i arbete tillämpas de

bestämmelser som gällde före ikraftträdandet den 1 januari 1955 av lagen

(1954:204) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370).

Ersättningar vid sjukdom och olycksfall enligt lagstiftningen före år 1955

12 § I fråga om sådana livräntor enligt lag eller annan författning på

grund av sjukdom eller olycksfall i arbete eller under militärtjänstgöring

som fastställts enligt de bestämmelser som gällde före den 1 januari 1955

tillämpas de bestämmelser som gällde före ikraftträdandet den 1 juni

1955 av lagen (1955:245) om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370).

Livräntor fastställda före år 1976 eller på grund av skada före juli 1977

13 § I fråga om livräntor som utbetalas på grund av personskada och inte

avser ersättning för förlorat underhåll och som fastställts före år 1976

gäller vad som sägs i andra och tredje styckena. I fråga om livräntor

enligt den upphävda lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller

motsvarande ersättning som utbetalas enligt annan författning eller på

grund av regeringens förordnande och som bestäms av eller utbetalas

från Riksförsäkringsverket gäller vad som sägs i andra och tredje

styckena även beträffande livränta som har fastställts senare på grund av

skadefall som har inträffat före den 1 juli 1977.

Vid tillämpning av 11 kap. 37 § inkomstskattelagen (1999:000) skall

hälften av det livräntebelopp som hänför sig till ett beskattningsår, till

den del detta inte överstiger ett basbelopp, anses avse ersättning för annat

än förlorad inkomst av skattepliktig natur (skattefri del av livräntan). Om

den skattskyldige under beskattningsåret fått flera sådana livräntor, skall

för totalbeloppet på motsvarande sätt beräknas en skattefri del som skall

hänföras till de olika livräntorna i förhållande till deras storlek.

Om en sådan livränta helt eller delvis byts ut mot ett engångsbelopp,

skall vid tillämpningen av 11 kap. 39 § inkomstskattelagen så stor del av

engångsbeloppet anses utgöra ersättning för annat än förlorad inkomst av

skattepliktig natur som motsvarar förhållandet mellan den skattefria

delen av det livräntebelopp som hänför sig till året för utbytet och hela

detta livräntebelopp, beräknat som om livräntan utbetalats hela året på

oförändrade villkor.

Skadestånd fastställda före år 1977

14 § I fråga om periodisk utbetalning av skadestånd som har fastställts

före år 1977 tillämpas punkt 5 av anvisningarna till 46 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den

2 mars 1977 av lagen (1977:41) om ändring i nämnda lag.

Avgångsbidrag när anställningen upphört före år 1991

15 § I fråga om avgångsbidrag tillämpas, om anställningen upphörde före

år 1991, 32 § 1 mom. tredje stycket och punkt 11 av anvisningarna till

32 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i deras lydelse

före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av lagen (1990:650) om ändring i

nämnda lag.

Marie Curie-stipendier beviljade före år 1998

16 § Bestämmelsen i 11 kap. 46 § inkomstskattelagen (1999:000)

tillämpas inte i fråga om stipendier som har beviljats före år 1998 och

vars storlek bestämts med utgångspunkt i att de inte skall tas upp.

Till 12 kap.

Egenavgifter

17 § I fråga om personer födda 1937 eller tidigare skall hänvisningarna i

12 kap. 36 § inkomstskattelagen (1999:000) till 2 kap. 6 § respektive

2 kap. 6 § första stycket 4 lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålders-

pension i stället avse 11 kap. 3 § respektive 11 kap. 3 § första stycket d

lagen (1962:381) om allmän försäkring i deras lydelse före

ikraftträdandet av lagen (1998:677) om ändring i nämnda lag.

Till 14 kap.

Juridisk persons underskott i kommanditbolag

18 § Vid tillämpning av 14 kap. 14 § inkomstskattelagen (1999:000)

skall för juridiska personer inte beaktas underskott som har dragits av ett

beskattningsår som påbörjats före år 1989.

Lån med uppskjuten ränta

19 § Avdrag för ränta på lån ur statens lånefond för lån med uppskjuten

ränta skall göras det beskattningsår då räntan betalas.

Till 16 kap.

Egenavgifter

20 § I fråga om personer födda 1937 eller tidigare skall hänvisningen i

16 kap. 30 § inkomstskattelagen (1999:000) till 2 kap. 3 5, 15 och 16 §§

lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension i stället avse 11 kap.

2 § första stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring i dess lydelse

före ikraftträdandet av lagen (1998:677) om ändring i nämnda lag.

Allmännyttiga bostadsföretag

21 § I fråga om ett sådant bostadsföretag som avses i 2 § 7 mom. fjärde

stycket i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1994 av lagen (1993:670) om

ändring i nämnda lag gäller följande. Om ett sådant företag i sin

balansräkning för det sista beskattningsår för vilket taxering skedde

enligt de äldre bestämmelserna redovisade en särskild tillgångspost enligt

lagen (1972:175) med vissa bestämmelser om bokföring av bostadslån

m.m., skall företaget göra avdrag med tre procent om året av

tillgångspostens belopp.

Till 17 kap.

Aktier som förvärvats genom vissa utdelningar före år 1999

22 § Bestämmelserna i 17 kap. 6 § inkomstskattelagen (1999:000) skall

också tillämpas när aktier har delats ut före år 1999 genom sådan

utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 januari 1999 av lagen (1998:1671) om ändring i nämnda lag.

Vissa aktier och andelar

23 § Det finns särskilda bestämmelser om

 aktier som erhållits genom skifte av föreningsbank i 81 §,

 aktier som skiftats ut från löntagarfond i 82 §, och

 andelar som har erhållits vid ombildning av

landshypoteksorganisationen i 84 §.

Vad som sägs om anskaffningsutgift i dessa bestämmelser, skall när

det gäller lagertillgångar i stället avse anskaffningsvärde.

Till 18 kap.

Anslutningsavgifter och anläggningsbidrag före mars 1991

24 § I fråga om utgifter för anslutningsavgifter och anläggningsbidrag

som avses i 18 kap. 1 § inkomstskattelagen (1999:000) och som

uppkommit före den 1 juli 1990 men under ett beskattningsår för vilket

taxering skedde år 1991 tillämpas bestämmelserna i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i deras lydelse före ikraftträdandet den

1 juli 1990 av lagen (1990:650) om ändring i nämnda lag.

För stora avskrivningar före taxeringsåret 1991

25 § I fråga om sådan avskrivning för överskjutande belopp som avses i

18 kap. 19 § inkomstskattelagen (1999:000) gäller att avdrag medges

först sedan taxeringen i fråga blivit slutligt avgjord, om det överskjutande

beloppet hänför sig till 1990 eller tidigare års taxering.

Till 19 kap.

Värmepannor, hissmaskineri o.d. anskaffade före mars 1991

26 § I fråga om värmepannor, hissmaskinerier och jämförlig maskinell

utrustning som har anskaffats före den 1 juli 1990 men under ett

beskattningsår för vilket taxering skedde år 1991 tillämpas

bestämmelserna om avdrag för värdeminskning i punkt 2 b av

anvisningarna till 25 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

i dess lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av lagen (1990:650) om

ändring i nämnda lag. Om utrustningen byts ut och den skattskyldige på

grund av detta har rätt till avdrag för reparation av byggnad, medges

dock inte avdrag för utrangering. I sådant fall skall ett belopp

motsvarande vad som återstår oavskrivet av anskaffningsvärdet för

utrustningen läggas till anskaffningsvärdet för byggnaden till den del

beloppet överstiger vad som inflyter genom avyttring av material eller

dylikt i samband med utbytet.

Nyttjanderättshavares förbättringar före mars 1991

27§ I fråga om utgifter som avses i 19 kap. 26 eller 27 §

inkomstskattelagen (1999:000) och som en arrendator eller annan

nyttjanderättshavare haft före den 1 juli 1990 men under ett

beskattningsår för vilket taxering skedde år 1991 tillämpas

bestämmelserna i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i deras

lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av lagen (1990:650) om

ändring i nämnda lag.

Reparation och underhåll med statligt stöd beslutat före år 1992

28 § I fråga om avdrag för reparation och underhåll i samband med

statliga lån och bidrag tillämpas punkt 4 andra fjärde styckena av

anvisningarna till 23 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

i deras lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1992 av lagen

(1991:1832) om ändring i nämnda lag, om det ursprungliga beslutet

fattats före år 1992.

Till 20 kap.

Utvinning av naturtillgång påbörjad före april 1981

29 § Har utvinning av naturtillgång påbörjats före den 1 april 1981

tillämpas i stället för bestämmelserna i 20 kap. 20 28 §§ inkomstskatte-

lagen (1999:000) vad som gällde enligt den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) före ikraftträdandet den 1 april 1981 av

lagen (1981:256) om ändring i nämnda lag. Detta gäller dock inte om den

skattskyldige vid 1982 års taxering eller om han då inte gjorde avdrag

för substansminskning avseende fyndigheten vid den första taxering

därefter då han gjorde sådant avdrag begärde att bestämmelserna i sin

lydelse efter ikraftträdandet skulle tillämpas. I sådana fall skall

beräkningen göras som om en ny utvinning hade påbörjats vid ingången

av det beskattningsår då avdrag första gången gjordes enligt de nya

bestämmelserna. Om tillstånd enligt lag har getts för utvinning vid skilda

tillfällen och för skilda områden, skall tidpunkten för utvinningens början

bestämmas särskilt för varje område.

Diken och skogsvägar färdiga före mars 1983

30 § I fråga om avdrag för diken och skogsvägar som har färdigställts

under ett beskattningsår för vilket taxering har skett senast år 1983

tillämpas vad som gällde enligt den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) före ikraftträdandet den 1 juli 1982 av lagen (1982:323) om

ändring i nämnda lag.

Markanläggningar anskaffade före mars 1991

31 § I fråga om markanläggning som har anskaffats före den 1 juli 1990

men under ett beskattningsår för vilket taxering skedde år 1991 tillämpas

bestämmelserna i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i deras

lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av lagen (1990:650) om

ändring i nämnda lag.

Till 21 kap.

Äldre skogsinnehav

32 § I fråga om skog som fanns på fastigheten vid ingången av det

beskattningsår för vilket taxering skedde år 1981 eller, om taxering inte

skedde då, år 1982, (övergångstillfället) skall anskaffningsvärdet och

avdragsutrymmet bestämmas med utgångspunkt i skogens ingångsvärde

enligt vad som gällde enligt den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den 23 juli 1979 av lagen

(1979:500) om ändring i nämnda lag.

Som anskaffningsvärde anses ingångsvärdet vid övergångstillfället till

den del sistnämnda värde grundade sig på ersättning vid köp, byte eller

liknande förvärv efter år 1951 och i fråga om annat förvärv på

taxeringsvärdet för år 1952 eller senare år. Anskaffningsvärdet eller del

av detta får inte beräknas med stöd av bestämmelserna i punkt 7 andra

stycket sista meningen av anvisningarna till 22 § i den upphävda

kommunalskattelagen i dess lydelse före ikraftträdandet den 23 juli 1979

av lagen (1979:500) om ändring i nämnda lag (20-årsregeln).

Vid beräkning av det återstående avdragsutrymmet beaktas avdrag som

den skattskyldige vid 1952 eller senare års taxering har gjort för

minskning av skogens ingångsvärde o.d. Är enligt punkt 7 andra stycket

av anvisningarna till 22 § i den upphävda kommunalskattelagen i dess

lydelse före ikraftträdandet den 23 juli 1979 av lagen (1979:500) om

ändring i nämnda lag makes eller skyldemans förvärv avgörande för

beräkningen av ingångsvärdet, skall avdrag som förvärvaren, eller i

förekommande fall senare ägare, har gjort anses som avdrag som den

skattskyldige själv har gjort. Avdragsutrymmet skall dock inte tas upp till

lägre belopp än 50 procent av anskaffningsvärdet eller, i fråga om

juridisk person som avses i punkt 7 femte stycket av anvisningarna till

22 § i den upphävda kommunalskattelagen i dess lydelse efter

ikraftträdandet den 23 juli 1979 av lagen (1979:500) om ändring i

nämnda lag, 25 procent av anskaffningsvärdet. Kan den skattskyldige

göra sannolikt att belopp, varmed avdrag har gjorts, hänför sig till en

fastighet för vilken något anskaffningsvärde inte skall beräknas enligt

denna paragraf, skall hänsyn inte tas till beloppet vid tillämpning av detta

stycke.

Förvärv av skogsfastighet under år 1981

33 § Vid tillämpning av bestämmelserna om skogsavdrag i 21 kap.

4 19 §§ inkomstskattelagen (1999:000) skall en skattskyldig, om han

begär det, anses ha förvärvat en fastighet genom köp, byte eller på

liknande sätt om

1. fastigheten förvärvades under år 1981,

2. fastigheten då var taxerad som jordbruksfastighet,

3. överlåtelsen var betecknad som köp, byte eller liknande, och

4. den avtalade ersättningen inte understeg fastighetens taxeringsvärde

för år 1980.

Om den överlåtna fastigheten utgjorde en del av en taxeringsenhet vid

1980 års fastighetstaxering, skall den del av taxeringsvärdet som belöpte

sig på fastigheten anses som dess taxeringsvärde vid tillämpning av

första stycket 4.

Till 25 kap.

Koncerninterna andelsavyttringar före år 1999

34 § Om andelar har avyttrats till ett företag inom samma koncern före

den 21 januari 1998 och bestämmelserna i 2 § 4 mom. i den upphävda

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller i motsvarande äldre

bestämmelser i 35 § 3 mom. i den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) innan lagen ändrades genom lag (1984:1060) om ändring i

nämnda lag har tillämpats på avyttringen, skall bestämmelserna i deras

lydelse vid avyttringen tillämpas i fråga om det övertagande företaget,

om det inte framgår något annat av 35 §.

35 § Om andelar har avyttrats till ett svenskt aktiebolag inom samma

koncern under tiden den 1 januari 1997 den 20 januari 1998 mot

ersättning i form av nyemitterade aktier i det köpande företaget och

bestämmelserna i 2 § 4 mom. tionde stycket i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse före ikraftträdandet den

30 december 1998 av lagen (1998:1605) om ändring i nämnda lag har

tillämpats på avyttringen, gäller följande. Vid avyttring av en aktie som

erhållits i ersättning skall kapitalvinsten eller kapitalförlusten beräknas

med utgångspunkt i det säljande företagets anskaffningsutgift för de

avyttrade andelarna. En förutsättning är dock att det köpande företaget

vid tidpunkten för denna avyttring fortfarande äger de avyttrade

andelarna. Det köpande företagets anskaffningsutgift för de avyttrade

andelarna skall justeras till marknadsvärdet vid tidpunkten för förvärvet.

Vad som sägs i första stycket om beräkning av kapitalvinst när det

säljande företaget avyttrar en aktie som erhållits som ersättning gäller

också om det köpande företaget överlåtit de avyttrade andelarna vidare

mot en ersättning som understiger marknadsvärdet för andelarna vid

tidpunkten för vidareöverlåtelsen. I sådant fall skall anskaffningsutgiften

för de avyttrade andelarna hos det företag som då innehar dessa justeras

till marknadsvärdet vid tidpunkten för det ursprungligen köpande

företagets förvärv, om detta värde är högre än anskaffningsutgiften för

andelarna hos det företag som då innehar dessa.

36 § Om andelar har avyttrats till ett företag inom samma koncern under

tiden den 21 januari den 31 december 1998 och uppskov har medgetts

med beskattningen av vinsten enligt 2 § 4 mom. tionde stycket första

meningen i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1999 av lagen (1998:1606) om

ändring i nämnda lag, skall vinsten tas upp enligt bestämmelserna i

25 kap. 17 27 §§ inkomstskattelagen (1999:000).

Det avyttrade företaget går upp i ett koncernföretag genom fusion under

tiden 1 januari 19 mars 1999

37 § Om det avyttrade företaget gått upp i ett annat företag genom fusion

som genomförts under tiden den 1 januari den 19 mars 1999 tillämpas

i stället för bestämmelserna i 25 kap. 24 och 25 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) bestämmelserna i 14 och 15 §§ i den upphävda lagen

(1998:1602) om uppskov med beskattningen vid andelsöverlåtelser inom

koncerner i lagrummens lydelse före ikraftträdandet den 5 juli 1999 av

lagen (1999:646) om ändring i nämnda lag.

Avyttringar med kapitalförlust till närstående företag före år 1999

38 § Om tillgångar har avyttrats med kapitalförlust till ett närstående

företag före år 1999 och bestämmelserna som fanns om sådana

avyttringar i 2 § 4 mom. nionde stycket i den upphävda lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt innan momentet ändrades genom lag (1998:1606)

om ändring i nämnda lag har tillämpats på avyttringen, skall

bestämmelserna i deras lydelse vid avyttringen tillämpas i fråga om det

övertagande företaget.

Till 27 kap.

Fastigheter förvärvade före mars 1983

39 § I fråga om fastigheter som förvärvats före det beskattningsår för

vilket taxering skedde år 1984 och som inte är privatbostadsfastigheter

gäller om inte annat följer av 40 § i stället för bestämmelserna i

27 kap. 4, 5 och 18 §§ inkomstskattelagen (1999:000) att de är

lagertillgångar om de var att anse som sådana vid 1983 års taxering eller,

om taxering inte skedde då, vid 1982 års taxering, enligt vad som gällde

enligt den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) före

ikraftträdandet den 1 juli 1981 av lagen (1981:295) om ändring i nämnda

lag.

En- och tvåfamiljsfastigheter förvärvade före år 1983

40 § En en- eller tvåfamiljsfastighet som en fysisk person innehade den

1 januari 1983, som var lagertillgång i rörelse och som den fysiska

personen var bosatt på under hela åren 1981 och 1982 är inte

lagertillgång om

1. fastigheten inte var nedskriven vid utgången av år 1982, eller

2. den fysiska personen tog upp det belopp varmed fastigheten var

nedskriven vid utgången av år 1982 som intäkt vid 1984 års taxering.

Första stycket gäller inte om fastigheten under år 1981 eller 1982 var

föremål för annat byggnadsarbete än normalt underhåll i byggnadsrörelse

som bedrevs av den skattskyldige, dennes make eller av ett

fåmansföretag där den skattskyldige eller dennes make var

företagsledare. Med fåmansföretag avses här fåmansföretag enligt punkt

14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) i dess

lydelse före ikraftträdandet av lagen (1999:000) om ändring i nämnda lag

Andelar i fastighetsförvaltande företag förvärvade före år 1983

41 § I fråga om sådana andelar i fastighetsförvaltande företag som

förvärvats före år 1983 tillämpas i stället för bestämmelserna i 27 kap.

6, 7 och 18 §§ inkomstskattelagen (1999:000) vad som gällde enligt den

upphävda kommunalskattelagen (1928:370) före ikraftträdandet den

1 juli 1981 av lagen (1981:295) om ändring i nämnda lag.

Lagerfastigheter förvärvade före år 1991

42 § Om en fastighet är lagertillgång i en sådan tomtrörelse,

byggnadsrörelse eller handel med fastigheter som har påbörjats före år

1991 och fastigheten har förvärvats innan verksamheten påbörjades, skall

fastighetens värde vid tiden för verksamhetens början beräknas enligt

bestämmelserna om beräkning av kapitalvinst i punkterna 1 och 2 a av

anvisningarna till 36 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

i deras lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1990 av lagen (1990:650)

om ändring i nämnda lag. Detta värde utgör därefter fastighetens

anskaffningsvärde.

Till 28 kap.

Pensionsutfästelser före år 1967

43 § Vid beräkning enligt 44 § av avdrag för avsättning till

pensionsstiftelse och för ökning av posten Avsatt till pensioner enligt

punkt 2 av anvisningarna till 29 § i den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) och av disponibla pensionsmedel som skall tas upp som

intäkt enligt 28 § 1 mom. samma lag, i de båda lagrummens lydelse

enligt lagen (1967:546) om ändring i nämnda lag, skall utöver vad som

sägs i de nämnda lagrummen följande gälla.

Har utfästelse om pension som inte är förenad med fribrev lämnats

före år 1967, skall vid beräkning av arbetsgivares pensionsreserv enligt

lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. och vid

beräkning av upplupen del av utfäst pension som tryggas av

pensionsstiftelse hänsyn tas även till sådant utfäst tillägg som föranleds

av levnadskostnadernas ökning fram till den tidpunkt beräkningen avser.

Vid beräkningen anses pension som börjat utbetalas före den 5 juni 1955

utbetalad på grund av utfästelse.

Pensionsutfästelser före år 1976

44 § I fråga om utfästelse om pension som lämnats skriftligen före år

1976 av arbetsgivaren eller den anställdes tidigare arbetsgivare får

arbetsgivaren tillämpa 19 §, 28 § 1 mom., punkt 1 av anvisningarna till

22 §, punkt 6 av anvisningarna till 25 § och punkt 2 av anvisningarna till

29 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i bestämmelsernas

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1976 av lagen (1975:1347) om

ändring i nämnda lag i den omfattning som anges i 8 § lagen (1976:1100)

om ändring i lagen (1975:1348) om ikraftträdande av lagen (1975:1347)

om ändring i kommunalskattelagen.

Till 29 kap.

Näringsbidrag m.m. före mars 1984

45 § I fråga om stöd till näringsidkare för deras näringsverksamhet som

lämnats före den 1 juli 1983 men under ett beskattningsår för vilket

taxering har skett år 1984, tillämpas vad som gällde enligt den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet av

lagen (1983:311) om ändring i nämnda lag.

Räntebidrag före år 1992

46 § Vid återbetalning av sådant statligt räntebidrag för bostadsändamål

som uppburits före år 1992 tillämpas punkt 4 första stycket av

anvisningarna till 23 § den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

och 3 § 4 mom. första stycket den upphävda lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt i deras lydelse före ikraftträdandet av lagen (1991:1832) om

ändring i kommunalskattelagen och lagen (1991:1833) om ändring i

lagen om statlig inkomstskatt.

Stöd till kreditinstitut

47 § Återbetalas stöd som avses i den upphävda lagen (1993:765) om

statligt stöd till banker och andra kreditinstitut skall det återbetalade

beloppet dras av.

Bidrag från Stiftelsen Svenska Filminstitutet före år 1994

48 § I fråga om bidrag som betalats ut från Stiftelsen Svenska Film-

institutet före år 1994 tillämpas 3 § i den upphävda lagen (1963:173) om

avdrag för avgifter till stiftelsen Svenska Filminstitutet, m.m. i dess

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1994 av lagen (1993:1552) om

ändring i nämnda lag.

Näringsbidrag m.m. från Europeiska gemenskaperna före år 1997

49 § I fråga om stöd från Europeiska gemenskaperna som en närings-

idkare mottagit för sin näringsverksamhet före år 1997 tillämpas vad som

gällde enligt den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) före

ikraftträdandet den 1 januari 1997 av lagen (1996:1399) om ändring i

nämnda lag.

Till 30 kap.

Periodiseringsfonder som övertagits av ett aktiebolag

50 § I fråga om periodiseringsfonder som har övertagits av ett aktiebolag

före den 17 mars 1998 gäller 6 § den upphävda lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder i dess lydelse före ikraftträdandet av lagen

(1998:643) om ändring i nämnda lag.

Reservfond hos landshypoteksinstitutionen

51 § Vid beräkning enligt 30 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:000) av

högsta avdrag för avsättning till periodiseringsfond skall överskottet av

näringsverksamheten minskas med belopp som återförs enligt 2 § i den

upphävda lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vid ombildning av

landshypoteksinstitutionen.

Äldre övertaganden av periodiseringsfond

52 § Har periodiseringsfonder övertagits enligt 5 § i den upphävda lagen

(1992:702) om inkomstskatteregler med anledning av vissa

omstruktureringar inom den finansiella sektorn, m.m. anses den som

övertar fonden själv ha gjort avsättningarna och avdragen för

avsättningarna vid de taxeringar som avdragen faktiskt hänför sig till.

Till 33 kap.

Återfört avdrag för avsättning till skatteutjämningsreserv

53 § Vid beräkning av det för räntefördelning justerade resultatet enligt

33 kap. 5 § inkomstskattelagen (1999:000) skall resultatet minskas med

avdrag för avsättning till skatteutjämningsreserv som återförs enligt den

upphävda lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv.

Till 33 och 34 kap.

Fastighetsförvärv före år 1996

54 § Bestämmelserna i 33 kap. 15 17 §§ och 34 kap. 8 10 §§

inkomstskattelagen (1999:000) tillämpas inte, om fastigheten förvärvats

före år 1996.

Till 37 kap.

Fusioner mellan ekonomiska föreningar före mars 1956

55 § I fråga om fusioner mellan ekonomiska föreningar som genomförts

före den 1 mars 1956 tillämpas vad som gällde enligt den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) före ikraftträdandet den 5 april 1957 av

lagen (1957:72) om ändring i nämnda lag.

Fusioner mellan jordbrukskassor enligt äldre lag

56 § I fråga om fusioner enligt 87 § 1 mom. i den upphävda lagen

(1956:216) om jordbrukskasserörelsen tillämpas 2 § 4 mom. i den

upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse efter

ikraftträdandet den 1 juli 1987 av lagen (1987:657) om ändring i nämnda

lag.

Fusioner mellan sparbanker enligt äldre lag och övertagande av

bankrörelse före juli 1987

57 § I fråga om fusioner enligt 78 § i den upphävda lagen (1955:416) om

sparbanker och i de fall då ett bankaktiebolag före den 1 juli 1987

övertagit ett annat bankaktiebolags hela bankrörelse, tillämpas 2 § 4

mom. i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess

lydelse före ikraftträdandet den 1 juli 1987 av lagen (1987:657) om

ändring i nämnda lag.

Fusioner mellan ekonomiska föreningar enligt äldre lag

58 § I fråga om fusioner enligt 96 § i den upphävda lagen (1951:308) om

ekonomiska föreningar tillämpas vad som gällde enligt 2 § 4 mom. i den

upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt före ikraftträdandet

den 1 januari 1988 av lagen (1987:1149) om ändring i nämnda lag.

Internationella fusioner och fissioner under åren 1995 1998

59 § I fråga om sådana internationella fusioner och fissioner som avses i

den upphävda lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid

gränsöverskridande omstruktureringar inom EG och som har genomförts

under åren 1995 1998, tillämpas den upphävda lagen.

Fusioner före år 1999

60 § I fråga om fusioner som har genomförts före år 1999 i andra fall

än sådana som avses i 55 59 §§ tillämpas de bestämmelser som gällde

före ikraftträdandet av den upphävda lagen (1998:1603) om

beskattningen vid fusioner, fissioner och verksamhetsöverlåtelser.

Till 38 kap.

Internationella verksamhetsöverlåtelser under åren 1995 1998

61 § I fråga om sådana internationella verksamhetsöverlåtelser som avses

i den upphävda lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid

gränsöverskridande omstruktureringar inom EG och som har genomförts

under åren 1995 1998, tillämpas den upphävda lagen.

Till 39 kap.

Reserv hos skadeförsäkringsföretag före år 1983

62 § I fråga om sådan reserv hos skadeförsäkringsföretag som avses i

17 § lagen (1982:728) om införande av försäkringsrörelselagen

(1982:713) tillämpas bestämmelserna om säkerhetsfond i punkt 2 av

anvisningarna till 30 § i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370)

i dess lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1983 av lagen

(1982:1087) om ändring i sistnämnda lag.

Försäkringstekniska avsättningar för egen räkning före år 2002

63 § För att avgöra vad som avses med försäkringstekniska avsättningar

för egen räkning tillämpas för försäkringsbolag som tillämpar punkten 2

av övergångsbestämmelserna till lagen (1999:600) om ändring i

försäkringsrörelselagen (1982:713) bestämmelserna i 2 § 6 mom. sjunde

stycket i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 2000 av lagen (1999:000) om

ändring i nämnda lag.

Anskaffningsutgift för delägarrätter som innehas av investmentföretag

64 § Bestämmelsen i 39 kap. 19 § inkomstskattelagen (1999:000) om

anskaffningsutgift för delägarrätter som innehas av investmentföretag vid

karaktärsbyte gäller inte om karaktärsbytet skedde före år 1999.

Till 41 och 42 kap.

Räntekompensation åren 1991 1993

65 § Har förvärvare av skuldebrev eller av andel i värdepappersfond som

avses i 48 kap. 22 § andra stycket inkomstskattelagen (1999:000) under

åren 1991 1993 lämnat överlåtaren kompensation för upplupen men inte

förfallen avkastning, tillämpas 3 § 6 mom. i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 januari 1994 av lagen (1993:1543) om ändring i nämnda lag.

Till 42 kap.

Räntebidrag före år 1992

66 § Bestämmelser om återbetalning av räntebidrag som uppburits före år

1992 finns i 46 §.

Till 43 kap.

Marknadsnotering före år 1997

67 § Bestämmelserna i 43 kap. 9 § inkomstskattelagen (1999:000) gäller

inte, om ett företag har marknadsnoterats före år 1997. I stället gäller att

43 kap. 1 8 §§ inkomstskattelagen, utom 2 § första stycket 1, tillämpas

på utdelning och kapitalvinst på kvalificerade andelar, dock längst till

och med år 2006.

Till 44 kap.

Periodisk ersättning på grund av avyttring före den 1 juli 1984

68 § I fråga om periodisk ersättning på grund av avyttringar före den

1 juli 1984 tillämpas vad som gällde enligt den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) före ikraftträdandet den 1 juli 1984 av

lagen (1984:498) om ändring i nämnda lag.

Avyttringar före år 1991 som ej beskattats senast år 1991

69 § Om en tillgång har avyttrats före år 1991 och vinst på grund av

avyttringen skulle tas upp som intäkt enligt 35 § i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den 1

juli 1990 av lagen (1990:650) om ändring i nämnda lag men beskattning

på grund av bestämmelserna i 41 § den förstnämnda lagen i den angivna

lydelsen inte skedde senast vid 1991 års taxering, gäller följande. Vinsten

på grund av avyttringen skall tas upp som intäkt det första beskattningsår

då någon del av ersättningen kan disponeras. Om ersättningens storlek är

beroende av viss framtida händelse och intäktens totala belopp därför inte

kan fastställas då, skall tillkommande belopp beaktas det beskattningsår

då beloppet kan disponeras.

Tillkommande ersättningar vid avyttringar före år 1991

70 § Om beskattning på grund av en avyttring skedde vid 1991 eller

tidigare års taxering men en viss del av ersättningen inte kunde beaktas

då, skall tillkommande ersättning beaktas när den kan disponeras.

Beräkningen av kapitalvinst eller kapitalförlust skall då göras enligt de

regler som tillämpades när den första delen av ersättningen togs upp till

beskattning med undantag av 35 § 3 mom. andra stycket i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 juli 1990 av lagen (1990:650) om ändring i nämnda lag.

Bestämmelserna i 57 kap. inkomstskattelagen (1999:000) tillämpas inte i

de fall som avses i denna paragraf.

Förvärv från vissa upplösta aktiebolag

71 § Om kapitaltillgångar togs över i samband med ett sådant

övertagande av verksamheten i ett bolag som avses i 3 kap. 2 § och

uttagsbeskattning inte skedde vid övertagandet, skall övertagaren anses

ha inträtt i aktiebolagets skattemässiga situation i fråga om

anskaffningsutgift och annat som påverkar kapitalvinstberäkningen.

Till 45 kap.

Fastighetsförvärv från närstående m.fl. före år 1968

72 § Har en fastighet förvärvats genom köp, byte eller på liknande sätt

före år 1968 och har lagfart på förvärvet sökts efter den 8 november

1967, skall fastigheten vid beräkningen av kapitalvinst eller kapitalförlust

anses förvärvad genom det köp, byte eller liknande förvärv som skett

närmast innan dess från någon annan än en sådan person som nämns

nedan om

 den skattskyldige förvärvade fastigheten från föräldrar, far- eller

morföräldrar, make, avkomling eller avkomlings make eller från

aktiebolag, handelsbolag eller ekonomisk förening, som den

skattskyldige ensam eller tillsammans med sådana personer, direkt eller

indirekt, på grund av det samlade innehavet av andelar hade ett

bestämmande inflytande i, eller

 fastigheten genom förvärvet övergick på aktiebolag, handelsbolag

eller ekonomisk förening, som säljaren ensam eller tillsammans med

nämnda personer, direkt eller indirekt, hade ett sådant inflytande i, eller

på dödsbo, som säljaren eller sådan person var delägare i.

Med lagfartsansökan likställs annan ansökan hos en myndighet om en

viss åtgärd med åberopande av fångeshandlingen.

Reparation och underhåll vid statligt stöd

73 § Bestämmelserna i 45 kap. 14 § första stycket inkomstskattelagen

(1999:000) om utgifter för reparation och underhåll i samband med

statligt räntebidrag tillämpas också i fråga om utgifter för reparation och

underhåll med statligt stöd som inte kunnat dras av på grund av

motsvarande äldre bestämmelser.

Till 45 och 46 kap.

Förvärv från vissa upplösta aktiebolag

74 § Om en näringsfastighet eller näringsbostadsrätt togs över i samband

med ett sådant övertagande av verksamheten i ett bolag som avses i

3 kap. 2 § och ändrade karaktär till privatbostadsfastighet respektive

privatbostadsrätt vid övertagandet, skall bestämmelserna i andra fjärde

styckena tillämpas för att bestämma anskaffningsutgiften hos

övertagaren. De skall dock tillämpas bara om marknadsvärdet vid

övertagandet översteg bolagets omkostnadsbelopp i fråga om

kapitaltillgångar eller bokförda värde i fråga om lagertillgångar.

Var fastigheten eller bostadsrätten en kapitaltillgång hos aktiebolaget,

skall anskaffningsutgiften minskas med 0,8 gånger skillnaden mellan

marknadsvärdet och omkostnadsbeloppet.

Var fastigheten eller bostadsrätten en lagertillgång hos aktiebolaget, är

anskaffningsutgiften det bokförda värdet i aktiebolaget minskat med

2,307 gånger skillnaden mellan marknadsvärdet och det bokförda värdet.

Om annat inte visas, skall marknadsvärdet vid övergången i fråga om

fastigheter anses ha varit 133 procent av taxeringsvärdet och i fråga om

bostadsrätter 150 procent av bostadsrättens andel av

privatbostadsföretagets behållna förmögenhet, beräknad med

utgångspunkt i taxeringsvärdet för år 1994 och med hänsyn till

privatbostadsföretagets övriga tillgångar och skulder enligt bokslut för

det räkenskapsår som avslutades närmast före ingången av år 1994.

Till 46 kap.

Bostadsrätter förvärvade från närstående år 1983

75 § Avyttras en bostadsrätt som den skattskyldige har förvärvat under år

1983 från en närstående person genom köp, byte eller på liknande sätt,

skall kapitalvinst eller kapitalförlust beräknas som om han hade förvärvat

bostadsrätten genom närmast föregående förvärv av nämnda slag som har

skett från någon annan än en närstående person under år 1983 eller som

har skett före år 1983.

Första stycket tillämpas inte om det visas

1. att det uppkom en skattepliktig kapitalvinst för den närstående

personen på grund av överlåtelsen till den skattskyldige, eller

2. att den närstående personens bosättning i lägenheten upphörde eller

den skattskyldige bosatte sig i lägenheten i nära anslutning till nämnda

överlåtelse.

Som närstående personer räknas vid tillämpning av denna paragraf den

skattskyldiges make, barn och föräldrar.

Till 48 kap.

Ej marknadsnoterade värdepapper förvärvade före den 2 april 1971

76 § För sådana andelar i aktiebolag, ekonomiska föreningar och svenska

värdepappersfonder som förvärvats före den 2 april 1971 och som inte är

marknadsnoterade får anskaffningsutgiften vid beräkningen av

kapitalvinst eller kapitalförlust bestämmas till tre fjärdedelar av det värde

till vilket andelen skulle tas upp vid taxeringen till statlig

förmögenhetsskatt år 1976 eller, i fråga om aktie som var noterad på börs

eller föremål för liknande notering den 31 december 1975 och andelar i

värdepappersfonder, till två tredjedelar av detta värde.

Vissa andelsförsäljningar och återköp under åren 1973 och 1974

77 § Om skattepliktig kapitalvinst uppkom vid avyttring av andelar under

år 1973 enligt 35 § 3 mom. nionde stycket i den upphävda

kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse efter ikraftträdandet den

26 december 1973 av lagen (1973:1057) om ändring i nämnda lag men

vinsten enligt övergångsbestämmelserna till den sistnämnda lagen

undantogs från skatteplikt på grund av att återköp skedde senast den 30

september 1974 till samma köpeskilling och på i övrigt oförändrade

villkor, skall beskattningen vid senare avyttring av andelarna ske som om

den tidigare avyttringen och återköpet inte hade ägt rum.

Konvertibla skuldebrev förvärvade före den 2 juli 1980

78 § För konvertibla skuldebrev som förvärvats före den 2 juli 1980 får

anskaffningsutgiften vid beräkningen av kapitalvinst och kapitalförlust

bestämmas till marknadsvärdet den 1 juli 1985.

Andelar i aktiesparfonder förvärvade före april 1984

79 § Om en andel i en sådan aktiesparfond som avses i den upphävda

lagen (1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer har förvärvats

genom insättningar före år 1984, skall, om den skattskyldige begär det,

som anskaffningsutgift vid beräkningen av kapitalvinst eller

kapitalförlust anses

 andelens marknadsvärde vid utgången av det femte kalenderåret efter

det år för vilket sparskattereduktion medgavs, eller

 värdet på andelen vid utgången av det år för vilket

sparskattereduktion medgavs ökat med avkastningen under de därpå

följande fem åren.

Om andelen förvärvades under första kvartalet 1984, skall, om den

skattskyldige begär det, som anskaffningsutgift vid beräkningen av

kapitalvinst eller kapitalförlust anses

 andelens marknadsvärde vid utgången av år 1988, eller

 värdet på andelen vid utgången av mars 1984 ökat med avkastningen

till och med år 1988.

Optionsskuldebrev förvärvade före den 1 juli 1985

80 § I fråga om kapitalförlust vid avyttring av ett skuldebrev utgivet i

förening med optionsrätt utan att optionsrätten avyttras tillämpas om

beslut om utgivning av skuldebrevet fattats av bolagsstämma eller

bolagets styrelse efter den 5 december 1984 och skuldebrevet förvärvats

före den 1 juli 1985 punkt 4 fjärde stycket av anvisningarna till 36 § i

den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i dess lydelse före ikraft-

trädandet den 1 juli 1985 av lagen (1985:307) om ändring i nämnda lag.

Aktier förvärvade år 1993 genom skifte av föreningsbank

81 § För aktier som erhållits genom skifte av den centrala

föreningsbankens tillgångar enligt 11 kap. 10 § i den upphävda

föreningsbankslagen (1987:620) skall som anskaffningsutgift anses

anskaffningsutgiften för andelarna i den centrala föreningsbanken.

Aktier som skiftats ut från löntagarfond

82 § För aktier som erhållits från Delegationen för utskiftning av vissa

medel ur förutvarande löntagarfonderna skall anskaffningsutgiften anses

vara noll. Detsamma gäller aktier som erhållits genom sådan överföring

som avses i den upphävda lagen (1992:1091) om inkomstskatteregler vid

utskiftning av aktier i vissa fall.

Fusioner mellan ekonomiska föreningar före år 1993

83 § I fråga om fusioner mellan ekonomiska föreningar som skett före år

1993 tillämpas i stället för bestämmelserna i 48 kap. 10 §

inkomstskattelagen (1999:000) vad som gällde om anskaffningsutgift för

andelar i den övertagande föreningen före ikraftträdandet den 1 januari

1993 av lagen (1992:1344) om ändring i lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt.

Andelar förvärvade vid landshypoteksinstitutionens ombildning

1994/1995

84 § För andelar som låntagare erhållit till följd av ombildning enligt den

upphävda lagen (1994:758) om ombildning av

landshypoteksinstitutionen i den ekonomiska förening som avses i 2 §

samma lag, skall anskaffningsutgiften anses vara noll.

Aktier som erhållits genom utdelning i vissa fall före år 1999

85 § Bestämmelserna i 48 kap. 8 § inkomstskattelagen (1999:000) skall

tillämpas också när aktier har delats ut före år 1999 genom sådan

utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 januari 1999 av lagen (1998:1606) om ändring i nämnda lag.

Till 49 kap.

Internationella andelsbyten under åren 1995 1998

86 § I fråga om sådana internationella andelsbyten som avses i den

upphävda lagen (1994:1854) om inkomstbeskattningen vid

gränsöverskridande omstruktureringar inom EG och som har skett under

åren 1995 1998, tillämpas den upphävda lagen och bestämmelsen i 6 §

1 mom. i den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i dess

lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1999 av lagen (1998:1606) om

ändring i sistnämnda lag.

Aktier förvärvade enligt strukturregeln och koncernregeln eller

förlustregeln före år 1997

87 § Om nyemitterade aktier har förvärvats före år 1997 vid ett byte av

aktier och både 2 § 4 mom. nionde eller tionde stycket och 27 § 4 mom. i

den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i deras lydelse

före ikraftträdandet den 1 januari 1997 av lagen (1996:1227) om ändring

i nämnda lag var tillämpliga på avyttringen, gäller följande. Som

anskaffningsutgift för aktierna anses marknadsvärdet på de avyttrade

aktierna vid nyemissionen ökat med eventuell kontant ersättning vid

avyttringen som har tagits upp som intäkt.

Aktier förvärvade enligt strukturregeln före år 1999

88 § Om nyemitterade aktier har förvärvats före år 1999 vid ett sådant

byte av aktier på vilket bestämmelserna i 27 § 4 mom. i den upphävda

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt har tillämpats, skall, om inte

87 § är tillämplig, bestämmelserna i deras lydelse vid bytet tillämpas i

fråga om anskaffningsutgift för aktierna.

Efterföljande koncernintern andelsavyttring genom fusion under tiden

1 januari 19 mars 1999

89 § I fråga om mottagna andelar som avyttrats genom en koncernintern

andelsavyttring vid en fusion som genomförts under tiden den 1 januari

den 19 mars 1999 tillämpas i stället för bestämmelserna i 49 kap. 22 §

inkomstskattelagen (1999:000) bestämmelsen i 19 § i den upphävda

lagen (1998:1601) om uppskov med beskattningen vid andelsbyten i dess

lydelse före ikraftträdandet den 5 juli 1999 av lagen (1999:645) om

ändring i nämnda lag.

Till 50 kap.

Skatteutjämningsreserv i handelsbolag

90 § Vid justering av anskaffningsutgiften för andel i handelsbolag enligt

50 kap. 5 och 6 §§ inkomstskattelagen (1999:000) samt enligt 92 och

93 §§, skall anskaffningsutgiften ökas med ett belopp motsvarande den

del av en avsättning till skatteutjämningsreserv som enligt den upphävda

lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv inte skall

återföras till beskattning.

Förvärv från vissa upplösta aktiebolag

91 § Om ett handelsbolag har tagit över verksamheten i ett aktiebolag på

ett sådant sätt som anges i 3 kap. 2 § och aktierna i aktiebolaget har

tillskjutits till handelsbolaget från delägarna, skall vid beräkning av en

delägares justerade anskaffningsutgift för andelen i handelsbolaget enligt

50 kap. inkomstskattelagen (1999:000) tillskottet bestämmas med

utgångspunkt i delägarens omkostnadsbelopp för de tillskjutna aktierna.

Vissa äldre förvärv

92 § Om en andel i ett handelsbolag har förvärvats före utgången av det

räkenskapsår för handelsbolaget som avslutades närmast före den 1 mars

år 1988, skall den justerade anskaffningsutgiften beräknas vid utgången

av det räkenskapsåret (bokslutsdagen). Beräkningen skall göras med

utgångspunkt i andelens anskaffningsutgift och den ökning eller

minskning i den skattskyldiges kapitalbehållning i bolaget som hade

inträffat fram till bokslutsdagen. Om saldot blir negativt, skall den

justerade anskaffningsutgiften på bokslutsdagen anses vara noll. Den

justerade anskaffningsutgiften på bokslutsdagen skall sedan läggas till

grund för justeringar enligt 50 kap. 5 och 6 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) för tiden därefter.

När kapitalbehållningen på bokslutsdagen bestäms skall lager,

pågående arbeten, fordringar och skulder tas upp till de skattemässiga

värdena. Om inkomstberäkningen vid beskattningen inte skedde enligt

bokföringsmässiga grunder, skall förutbetalda kostnader och intäkter

samt upplupna intäkter och kostnader inte räknas med.

Avyttrade handelsbolaget före utgången av år 1989 sådana tillgångar

som avses i 93 §, gäller dessutom vad som sägs där.

93 § Om handelsbolaget före utgången av år 1989 har avyttrat tillgångar

som har anskaffats före den 19 augusti 1988, om bestämmelserna i 35 §

2 4 mom. i den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) i deras

lydelse före den 1 juli 1990 var tillämpliga på avyttringen och om

beskattning på grund av avyttringen av tillgångarna har skett senast vid

1990 års taxering, skall andelens anskaffningsutgift justeras på grundval

av det bokföringsmässiga resultatet av avyttringen, även om detta inte

följer av 92 §. Från resultatet skall ett belopp som motsvarar den

avskrivning eller nedskrivning av tillgången som gjorts i räkenskaperna

efter bokslutsdagen dras av.

94 § Om den skattskyldige begär det, skall 92 och 93 §§ inte tillämpas.

Till 51 kap.

Avyttringar av andelar i svenska handelsbolag före den 21 september

1999

95 § I fråga om avyttringar av andelar i svenska handelsbolag före den 21

september 1999 tillämpas vad som gällde enligt 2 § den upphävda lagen

(1992:1643) om särskilda regler för beskattning av inkomst från

handelsbolag i vissa fall.

Till 53 kap.

Överlåtelser av tillgångar före år 1999

96 § Bestämmelserna i 53 kap. inkomstskattelagen (1999:000) gäller inte

för överlåtelser av tillgångar före år 1999.

Överlåtelser av tillgångar under tiden 1 januari 19 mars 1999

97 § I fråga om överlåtelser av tillgångar under tiden den 1 januari den

19 mars 1999 till ett sådant svenskt aktiebolag, en sådan svensk

ekonomisk förening eller ett sådant svenskt handelsbolag som en

utländsk juridisk person, direkt eller indirekt, äger andelar i gäller

bestämmelserna i 53 kap. 3 5 och 10 §§ inkomstskattelagen (1999:000) i

stället för bestämmelserna i 53 kap. 8 och 11 §§ inkomstskattelagen, om

överlåtaren eller någon närstående till överlåtaren, direkt eller indirekt,

äger andelar i den utländska juridiska personen.

Till 55 kap.

Ersättning för skada som inträffat före maj 1999

98 § I fråga om ersättning från försäkring som ett värdepappersbolag

tecknat i enlighet med bestämmelsen i 55 kap. 5 § inkomstskattelagen

(1999:000) tillämpas inte bestämmelserna i 55 kap. 5 10 §§

inkomstskattelagen på sådan ersättning som avser skada som inträffat

före maj 1999. Detsamma gäller ersättning som avses i 55 kap. 11 §

inkomstskattelagen.

Till 57 kap.

Aktier som förvärvats genom skattefri utdelning före år 1999

99 § Bestämmelsen i 57 kap. 4 § andra stycket inkomstskattelagen

(1999:000) tillämpas inte på aktier som har förvärvats genom utdelning

före år 1999.

Sparat utdelningsutrymme till och med år 1993

100 § Vid beräkning av sparat utdelningsutrymme enligt 57 kap. 10 §

inkomstskattelagen (1999:000) för tiden till och med år 1993 får den

skattskyldige tillämpa 3 § 12 mom. fjärde stycket 1 i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt i dess lydelse före ikraftträdandet den

1 juli 1994 av lagen (1994:778) om ändring i nämnda lag.

Sparat utdelningsutrymme till och med år 1994

101 § Vid beräkning av sparat utdelningsutrymme enligt 57 kap. 10 §

inkomstskattelagen (1999:000) för tiden till och med år 1994 får den

skattskyldige tillämpa bestämmelserna i 9 § i den upphävda lagen

(1994:775) om beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i

fåmansföretag i dess lydelse före ikraftträdandet den 1 januari 1995 av

lagen (1994:1859) om ändring i nämnda lag.

Delavyttring före år 1997

102 § Om den skattskyldige eller någon närstående till honom har

avyttrat en del av andelarna ett företag under något av beskattningsåren

1991 1996 och någon del av en kapitalvinst togs upp som intäkt av tjänst

på grund av bestämmelserna i 3 § 12 mom. i den upphävda lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt, skall vid avyttring av återstående

andelar i stället för perioden på fem år i 57 kap. 12 § tredje stycket

inkomstskattelagen (1999:000) gälla en period på tio år.

Första stycket tillämpas under tio beskattningsår efter det senaste år då

en kapitalvinst på grund av en avyttring under något av beskattningsåren

1991 1996 togs upp som intäkt av tjänst.

Till 58 kap.

Försäkringsavtalet och försäkringstekniska riktlinjer

103 § Vad som sägs i 58 kap. 18 § inkomstskattelagen (1999:000) om

försäkringsavtalet och försäkringstekniska riktlinjer gäller under åren

2000 och 2001 i stället försäkringstekniska grunder, när

försäkringsgivaren tillämpar punkten 2 av övergångsbestämmelserna till

lagen (1999:000) om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713).

Till 61 kap.

Äldre ränteförmånliga lån

104 § Vid värdering av ränteförmån som avses i 61 kap. 15 §

inkomstskattelagen (1999:000) skall i fråga om lån som tagits upp före

den 5 december 1986 i stället för statslåneräntan vid lånetillfället

användas närmast motsvarande ränta.

Förmånsbil av 1996 års modell

105 § Vid värdering av bilförmån skall nybilspriset för bilar av 1996 års

modell justeras med hänsyn till de förändringar av försäljningsskatten

som skedde genom lagen (1996:833) om ändring i lagen (1996:537) om

ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon.

Till 62 kap.

Periodiska understöd utfästa före den 9 november 1973

106 § I fråga om periodiska utbetalningar på grund av bindande

förpliktelse som uppkommit före den 9 november 1973 tillämpas vad

som gällde enligt den upphävda kommunalskattelagen (1928:370) och

den upphävda lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt i deras lydelse

före ikraftträdandet av lagen (1973:1113) om ändring i

kommunalskattelagen och lagen (1973:1114) om ändring i lagen om

statlig inkomstskatt.

Till 63 kap.

Särskilt grundavdrag

107 § I fråga om personer födda 1937 eller tidigare tillämpas i stället för

63 kap. 6 10 §§ inkomstskattelagen (1999:000) bestämmelserna i punkt

1 av anvisningarna till 48 § den upphävda kommunalskattelagen

(1928:370) i deras lydelse före ikraftträdandet av lagen (1998:682) om

ändring i nämnda lag.

2.3 Förslag till lag om ändring i miljöbalken

Härigenom föreskrivs att 10 kap. 3 § miljöbalken skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 kap.

 3 §

Kan inte någon Kan inte någon

verksamhetsutövare utföra eller verksarmhetsutövare utföra eller

bekosta efterbehandling av en bekosta efterbehandling av en

förorenad fastighet är var och en förorenad fastighet år var och en

efterbehandlingsansvarig som efterbehandlingsansvarig som

förvärvat fastigheten och vid förvärvat fastigheten och vid

förvärvet känt till föroreningarna förvärvet känt till föroreningarna

eller då borde ha upptäckt dem. eller då borde ha upptäckt dem.

Avser förvärvet en Avser förvärvet en

privatbostadsfastighet enligt 1 kap. privatbostadsfastighet enligt 2 kap.

5 § kommunalskattelagen 13 § inkomstskattelagen

(1928:370) ansvarar endast en (1999:000) ansvarar endast en

förvärvare som känt till förvärvare som känt till

föroreningen. I fråga om förorenad föroreningen. I fråga om förorenad

byggnad eller anläggning gäller byggnad eller anläggning gäller

detsamma den som förvärvat den detsamma den som förvärvat den

fastighet där byggnaden eller fastighet dår byggnaden eller

anläggningen är belägen. Med anläggningen är belägen. Med

förvärv av fastighet likställs förvärv av fastighet likställs

förvärv av tomträtt. förvärv av tomträtt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förvärv som gjorts före ikraftträdandet.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1927:77) om

 försäkringsavtal

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1927:77) om försäkringsavtal skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

Avviker försäkringsvillkor från bestämmelse i denna lag, vare det ej

hinder för villkorets tillämpning, med mindre sådant i lagen angives.

Överlåtelse, pantsättning, för- Överlåtelse, pantsättning, för-

månstagarförordnande eller annat månstagarförordnande eller annat

förfogande över försäkring är utan förfogande över en försäkring är

verkan om förfogandet skett i strid utan verkan om förfogandet skett i

mot försäkringsvillkor, som enligt strid mot försäkringsvillkor, som

kommunalskattelagen (1928:370) enligt lagen (1999:000) skall tas

skall intagas i försäkringsavtalet. in i försäkringsavtalet. Förbud

Förbud mot överlåtelse skall dock mot överlåtelse skall dock ej

ej utgöra hinder mot utmätning utgöra hinder mot utmätning eller

eller överlåtelse vid ackord eller överlåtelse via ackord eller konkurs

konkurs i vidare mån än sådant i vidare mån än sådant hinder

hinder föreligger på grund av vad föreligger på grund av vad som i

eljest föreskrivits i lag eller annan övrigt föreskrivits i lag eller annan

författning. författning.

 Denna lag träder i kraft den i januari 2000. Äldre bestämmelser

gäller

fortfarande i fråga om förfoganden som skett före ikraftträdandet.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1941:416) om

 arvsskatt och gåvoskatt

 Härigenom föreskrivs att 12 §, 22 § 3 mom., 23 § B och F samt 43 §

lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 §2

 Har någon i enlighet med lagen (1927:77) om försäkringsavtal insatts

såsom förmånstagare och erhåller han vid försäkringstagarens död

förfoganderätten över försäkringen eller, utan att sådan rätt förvärvas,

utbetalning på grund av försäkringen, skall vad förmånstagaren sålunda

bekommer vid beräknande av arvsskatt anses såsom arvfallen egendom.

Vad nu sagts skall gälla jämväl vad som tillfaller någon enligt bestäm-

melserna i 104 § andra stycket nämnda lag. Hälften av vad som tillfaller

försäkringstagarens make i egenskap av förmånstagare är fritt från skatt.

 Vidare skall

 a) där livförsäkring, som är kapitalförsäkring men ej livränte-

försäkring, tagits å försäkringstagarens eller hans makes liv samt den rätt,

som på grund av försäkringsavtalet tillkommit endera av dem, jämlikt

116 § första stycket lagen om försäkringsavtal icke kunnat tagas i mät för

någonderas gäld, eller

b) där försäkring tagits för b) där försäkring tagits för

olycksfall eller sjukdom, vid olycksfall eller sjukdom, vid skat-

skattens beräknande från värdet av tens beräknande från värdet av vad

vad som tillfallit någon i egenskap som tillfallit någon i egenskap av

av förmånstagare såsom skattefritt förmånstagare såsom skattefritt

avräknas ett belopp som motsvarar avräknas ett belopp som motsvarar

sex gånger basbeloppet enligt sex gånger prisbasbeloppet enligt

lagen (1962:381) om allmän lagen (1962:381) om allmän för-

försäkring för det år under vilket säkring för det år under vilket

skattskyldigheten inträdde. Har på skatteskyldigheten inträdde. Har

grund av förordnande av samma på grund av förordnande av samma

person förmånstagaren tidigare person förmånstagaren tidigare

erhållit sådant förvärv, som erhållit sådant förvärv, som jäm-

jämlikt 37 § 2 mom. är i likt 37 § 2 mom. är i beskattnings-

beskattningshänseende likställt hänseende likställt med gåva, får

med gåva, får likväl från värdet av likväl från värdet av vad som inom

vad som inom loppet av tio år loppet av tio år tillfallit för-

tillfallit förmånstagaren ej månstagaren ej avräknas mer än ett

avräknas mer än ett belopp som belopp som motsvarar sex gånger

motsvarar sex gånger basbeloppet prisbasbeloppet enligt lagen om

enligt lagen om allmän försäkring allmän försäkring för det år

för det år under vilket under vilket skatteskyldighet

skattskyldighet inträdde för det inträdde för det senaste förvärvet.

senaste förvärvet.

 Vad som på grund av insättningar av samma person i ränte- och

kapitalförsäkringsanstalt på en gång tillfaller någon såsom förmånstagare

skall denne anses erhålla på grund av en och samma försäkring, och skall

så anses som om försäkringen tagits vid tiden för den första insättningen

och på villkor att premiebetalning skolat ske i den ordning, vari

insättningarna i anstalten skett eller enligt avtal mellan anstalten och

försäkringstagaren skolat äga rum.

 Skattskyldighet enligt första stycket föreligger inte för rätt till

pension

som utgår på grund av pensionsförsäkring. Skattskyldighet föreligger inte

heller för rätt till livränta som utgår på grund av annan försäkring än

pensionsförsäkring i den mån vad som på grund av förordnande av

samma person tillfallit den berättigade inte överstiger 2 500 kronor per

år.

Angående vad som förstås med Angående vad som i förstås med

kapitalförsäkring och pensions- kapitalförsäkring och pensions-

försäkring stadgas i anvisning- försäkring stadgas i 58 kap. 2 §

arna till 31 § kommunalskatte- inkomstskattelagen (1999:000)

lagen (1928:370).

Vad i första och andra styckena Vad i första och andra styckena

här ovan sägs skall, även om här ovan sägs skall, även om för-

förmånstagarförordnande i enlig- månstagarförordnande. i enlighet

het med lagen om försäkringsavtal med lagen om försäkringsavtal

icke föreligger, äga tillämpning icke föreligger, äga tillämpning

jämväl i fråga om vad som tillfallit jämväl i fråga om vad som tillfallit

någon på grund av statens någon på grund av statens grupp-

grupplivförsäkring eller jämförbar livsförsäkring eller jämförbar av

av kommunal eller enskild arbets- kommunal eller enskild arbets-

givare avtalad grupplivförsäkring givare avtalad grupplivförsäkring

eller på grund av sådan förmån eller på grund av sådan förmån

från kommun, som avses i punkt 1 från kommun, som motsvarar

adertonde stycket av anvisningar- statens grupplivförsäkring, även

na till 31 § kommunalskattelagen. om förmånen inte utgår på grund

 av försäkring.

 Vad som vid en försäkringstagares död tillfaller någon på grund av

förordnande som avser utländsk försäkring skall vid beräknande av

arvsskatt behandlas som om det hade tillhört boet och tillagts

förmånstagaren genom testamente. Har försäkringen tagits för olycksfall

eller sjukdom eller är fråga om en sådan försäkring som om den inte

hade varit utländsk skulle ha uppfyllt de förutsättningar som anges i

andra stycket a), tillämpas bestämmelserna i det stycket. För rätt till

pension på grund av en utländsk försäkring som skall behandlas som

pensionsförsäkring vid inkomsttaxeringen föreligger inte skattskyldighet.

Vid övriga förvärv av livränta på grund av utländsk försäkring tillämpas

bestämmelserna i fjärde stycket andra meningen.

 Med utländsk försäkring förstås en försäkring som har meddelats i en

utomlands bedriven försäkringsrörelse.

Skattskyldighet föreligger inte Skattskyldighet föreligger inte

för rätt till pension på grund av för rätt till pension på grund av

pensionssparavtal enligt 1 kap. 2 § pensionssparavtal enligt 1 kap. 2 §

lagen (1993:931) om individuellt lagen (1993:931) om individuellt

pensionssparande. När behållning pensionssparande. När behållning

på pensionssparkonto skall tas upp på pensionssparkonto skall tas upp

som en tillgång i dödsboet och som en tillgång i dödsboet och

avskattning skall ske enligt 32 § avskattning skall ske enligt 58 kap.

1 mom. första stycket j 33 § inkomstskattelagen skall be-

kommunalskattelagen skall hållningen tas upp till halva värdet.

behållningen tas upp till halva

värdet.

 22 §

3 mom.3 Ingår fast egendom 3 mom. Ingår fast egendom

enligt kommunalskattelagen enligt inkomstskattelagen

(1928:370) i en förvärvskälla inom (1999:000) i en näringsverksamhet

inkomstslaget näringsverksamhet tillämpas bestämmelserna i 4 §

tillämpas bestämmelserna i 4 § och, med undantag av femte

och, med undantag av femte stycket sista meningen, punkt 2 av

stycket sista meningen, punkt 2 av anvisningarna till 3 och 4 §§ den

anvisningarna till 3 och 4 §§ lagen upphävda lagen (1947:577) om statlig

(1947:577) om statlig förmögenhetsskatt. Vad nu har sagts

förmögenhetsskatt i dess lydelse gäller även sådan egendom som

intill utgången av år 1991. Vad nu enligt punkt 2 sjunde och åttonde

har sagts gäller även sådan styckena av anvisningarna till 3

egendom som enligt punkt 2 och 4 §§ den upphävda lagen om statlig

sjunde och åttonde styckena av förmögenhetsskatt skulle anses som en

anvisningarna till 3 och 4 §§ lagen särskild förvärvskälla inom

om statlig förmögenhetsskatt i inkomstlaget näringsverksamhet.

dess lydelse intill utgången av år

1991 skall anses som en särskild

förvärvskälla inom inkomstslaget

näringsverksamhet.

 Vid tillämpningen av de bestämmelser som anges i första stycket skall

som taxeringsvärde anses det värde som enligt 1 eller 2 mom. skall ligga

till grund för beräkning av arvsskatt.

 23 §

B.4 Aktier som är inregistrerade B. Aktier som är inregistrerade

vid inländsk börs eller noteras på vid inländsk börs eller noteras på

utländsk börs, andelar i värde- utländsk börs, andelar i värde-

pappersfonder samt andra värde- pappersfonder samt andra värde-

papper än aktier som omsätts papper än aktier som omsätts

marknadsmässigt och är av det marknadsmässigt och är av det

slag som anges i 27 § 1 mom. slag som anges i 48 kap. 2 § in-

lagen (1947:576) om statlig in- komstskattelagen (1999:000) tas

komstskatt tas upp till 75 procent upp till 75 procent av det noterade

av det noterade värdet. värdet.

 Aktier som inte är av det slag som avses i första stycket men som är

föremål för marknadsmässig omsättning med regelbundna noteringar om

avslut tas upp till 30 procent av det noterade värdet.

 Finns i ett bolag skilda aktieslag av vilka ett eller flera är

börsnoterade

eller föremål för sådan notering som avses i andra stycket, skall de aktier

i bolaget som inte är noterade tas upp till samma värde som de noterade

aktierna. Är flera aktieslag noterade, skall de icke noterade aktierna tas

upp till samma värde som de noterade aktier som har den lägsta kursen.

 Om det vid värdering enligt de föregående styckena bedöms att det

noterade värdet inte motsvarar vad som skulle kunna påräknas vid en

försäljning under normala förhållanden, får i stället priset vid en sådan

försäljning läggas till grund för värderingen.

Aktier som inte omfattas av Aktier som inte omfattas av be-

bestämmelserna i första- tredje stämmelserna i första-tredje

styckena samt andelar i ekono- styckena samt andelar i ekono-

miska föreningar och handelsbolag miska föreningar och handelsbolag

tas upp till det pris som kan tas upp till det pris som kan på-

påräknas vid en försäljning under räknas vid en försäljning under

normala förhållanden, varvid dock normala förhållanden, varvid dock

följande skall iakttas. I den mån följande skall iakttas. I den mån

uppskattningen grundas på värdet uppskattningen grundas på värdet

av tillgångar som ingår i förvärvs- av tillgångar som ingår i en nä-

källa i inkomstslaget ringsverksamhet beräknas - under

näringsverksamhet beräknas - förutsättning att egendomen är

under förutsättning att egendomen sådan som avses i punkt 2 första

är sådan som avses i punkt 2 första stycket eller sjunde och åttonde

stycket eller sjunde och åttonde styckena av anvisningarna till 3

styckena av anvisningarna till 3 och 4 §§ den upphävda lagen

och 4 §§ lagen (1947:577) om (1947:577) om statlig förmögen-

statlig förmögenhetsskatt i dess hetsskatt - tillgångarnas värde

lydelse intill utgången av år 1991 med tillämpning av reglerna i F

- tillgångarnas värde med tredje stycket; vid gåva dock under

tillämpning av reglerna i F tredje den ytterligare förutsättningen

stycket; vid gåva dock under den att de i 43§ andra stycket angivna

ytterligare förutsättningen att de i kraven iakttagits. I den mån upp-

43 § andra stycket angivna kraven skattningen grundas på värdet av

iakttagits. I den mån tillgångar som avses i första-tredje

uppskattningen grundas på värdet styckena, skall värdet av dessa

av tillgångar som avses i första- tillgångar anses motsvara vad som

tredje styckena, skall värdet av skulle tas upp vid en tillämpning

dessa tillgångar anses motsvara av bestämmelserna i första-fjärde

vad som skulle tas upp vid en styckena.

tillämpning av bestämmelserna i

första- fjärde styckena.

 Värdepapper som inte omfattas av bestämmelserna i första tredje och

femte styckena tas upp till det pris som kan påräknas vid en försäljning

under normala förhållanden.

 F.5 Andel i bostadsförening eller bostadsaktiebolag tas upp till ett

värde som motsvarar medlemmens eller delägarens andel i föreningens

eller bolagets behållna förmögenhet beräknad med utgångspunkt i det

värde som föreningens eller bolagets fastighet skall tas upp till enligt

22 § och med hänsyn till föreningens eller bolagets övriga tillgångar och

skulder enligt senaste bokslut.

 Annan lös egendom än förut nämnts uppskattas till vad den kan antas

ha betingat vid en med tillbörlig omsorg skedd försäljning, som föranletts

av boets avveckling.

Vid värderingen av förvärvs- Vid värderingen av en närings-

källa eller del av förvärvskälla verksamhet eller en del av en nä-

som enligt kommunalskattelagen ringsverksamhet tillämpas - under

(1928:370) ingår i inkomstslaget förutsättning att egendomen är

näringsverksamhet tillämpas un- sådan som avses i punkt 2 första

der förutsättning att egendomen är stycket eller sjunde och åttonde

sådan som avses i punkt 2 första styckena av anvisningarna till

stycket eller sjunde och åttonde 3 och 4 §§ den upphävda lagen

styckena av anvisningarna till (1947:577) om statlig förmögen-

3 och 4 §§ lagen (1947:577) om hetsskatt - bestämmelserna i 4 §

statlig förmögenhetsskatt i dess och, med undantag av femte styck-

lydelse intill utgången av år 1991 et sista meningen, punkt 2 av an-

 bestämmelserna i 4 § och, med visningarna till 3 och 4 §§ den

undantag av femte stycket sista upphävda lagen om statlig för-

meningen, punkt 2 av mögenhetsskatt.

anvisningarna till 3 och 4 §§ lagen

om statlig förmögenhetsskatt i

dess lydelse intill utgången av år

1991.

 43 §6

 Vid beskattning av gåva gäller i tillämpliga delar, förutom ovan

särskilt angivna bestämmelser i 6 9, 12, 19, 21 och 30 §§, vad i fråga om

arvsskatt vidare är stadgat i 4 § tredje stycket, 13 § 2 mom., 14 och

20 §§, 22 § med undantag av 3 mom., 23 § med undantag av F tredje

stycket, 24 27 §§, 28 § med undantag av andra och fjärde styckena samt

32 §. Därvid skall hänvisningen i 32 § f) till 19 § i stället gälla 41 § samt

28 § första och tredje styckena tillämpas som om gåvan utgjorde arv efter

givaren.

Har gåva lämnats utan förbehåll Har gåva lämnats utan förbehåll

till förmån för givaren eller annan till förmån för givaren eller annan

och avser gåvan all givarens rätt och avser gåvan all givarens rätt

till förvärvskälla eller del av till en näringsverksamhet eller en

förvärvskälla inom inkomstslaget del av en näringsverksamhet som

näringsverksamhet enligt han äger direkt eller genom juri-

kommunalskattelagen (1928:370) disk person, skall, utöver bestäm-

som han äger direkt eller genom melserna i första stycket - under

juridisk person, skall, utöver förutsättning att egendomen är

bestämmelserna i första stycket sådan som avses i punkt 2 första

under förutsättning att egendomen stycket eller sjunde och åttonde

är sådan som avses i punkt 2 första styckena av anvisningarna till

stycket eller sjunde och åttonde 3 och 4 §§ den upphävda lagen

styckena av anvisningarna till 3 (1947:577) om statlig förmögen-

och 4 §§ lagen (1947:577) om hetsskatt - även 22 § 3 mom. och

statlig förmögenhetsskatt i dess 23 § F tredje stycket tillämpas när

lydelse intill utgången av år 1991 gåvoskatten bestäms. Har gåvotaga -

 även 22 § 3 mom. och 23 § F garen inom fem år efter det att

tredje stycket tillämpas när skattskyldighet för gåvan inträtt

gåvoskatten bestäms. Har genom köp, byte eller något där-

gåvotagaren inom fem år efter det med jämförligt fång eller genom

att skattskyldighet för gåvan inträtt gåva eller bodelning av annan an-

genom köp, byte eller något ledning än makes död avhänt sig

därmed jämförligt fång eller egendomen eller väsentlig del där-

genom gåva eller bodelning av av, skall ny gåva anses föreligga

annan anledning än makes död med det värde varmed den ur-

avhänt sig egendomen eller sprungliga gåvan nedsattes.

väsentlig del därav, skall ny gåva

anses föreligga med det värde

varmed den ursprungliga gåvan

nedsatts.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas i de fall

skattskyldighet inträder efter utgången av år 1999.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om

 inventering av varulager för inkomsttaxeringen

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1955:257) om inventering av

varulager för inkomsttaxeringen1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

Skattskyldig som är Skattskyldighet som år bokförings-

bokföringsskyldig enligt skyldig enligt bokföringslagen

bokföringslagen (1999:000) skall (1999:000) skall inventera varje i

inventera varje i lagret ingående lagret ingående post av tillgångar

post av tillgångar avsedda för avsedda för omsättning eller för-

omsättning eller förbrukning. Vid brukning. Vid inventeringen skall

inventeringen skall upprättas en upprättas en förteckning som för

förteckning som för varje post varje post anger det lägsta av an-

anger det lägsta av skaffningsvärdet och verkliga vär-

anskaffningsvärdet och verkliga det. Begreppen anskaffningsvärde

värdet. Begreppen och verkligt värde har den inne-

anskaffningsvärde och verkligt börd som anges i 4 kap. 9 § andra-

värde har den innebörd som anges fjärde styckena årsredovisnings-

i 4 kap. 9 § andra fjärde styckena lagen (1995:1554), 4 kap. 5 § la-

årsredovisningslagen (1995:1554), gen (1995:1559) om årsredovis-

4 kap. 5 § lagen (1995:1559) om ning i kreditinstitut och värdepap-

årsredovisning i kreditinstitut och persbolag eller 4 kap. 4 § lagen

värdepappersbolag eller 4 kap. 4 § (1995:1560) om årsredovisning i

lagen (1995:1560) om årsredo- försäkringsföretag. Vid bestäm-

visning i försäkringsföretag. Vid mande av lagrets anskaffnings-

bestämmande av lagrets värde skall de lagertillgångar, som

anskaffningsvärde skall de lager- ligger kvar i den skatteskyldiges

tillgångar, som ligger kvar i den lager vid beskattningsårets utgång,

skattskyldiges lager vid beskatt- anses som de av honom senast

ningsårets utgång, anses som de av anskaffade eller tillverkade. Om

honom senast anskaffade eller den skattskyldige yrkar att lagret

tillverkade. Om den skattskyldige skall värderas i enlighet med 17

yrkar att lagret skall värderas i kap. 4 § inkomstskattelagen

enlighet med punkt 2 tredje stycket (1999:000), skall anskaffningsvär-

av anvisningarna till 24 § kommu- det på varje post anges i förteck-

nalskattelagen (1928:370) skall ningen.

anskaffningsvärdet på varje post

anges i förteckningen.

 Första stycket gäller inte tillgångar som värderats med tillämpning av

4 kap. 12 § årsredovisningslagen.

 Om inventeringen sker före balansdagen skall värdet på lagertill-

gångarna vid inventeringstillfället kunna korrigeras på ett tillfreds-

ställande sätt med hänsyn till lagerutvecklingen fram till och med

balansdagen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

 allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 2 §2

Sjukpenninggrundande inkomst Sjukpenninggrundande inkomst

är den årliga inkomst i pengar som är den årliga inkomst i pengar som

en försäkrad kan antas komma att en försäkrad kan antas komma att

tills vidare få för eget arbete, tills vidare få för eget arbete, an-

antingen såsom arbetstagare i tingen såsom arbetstagare i allmän

allmän eller enskild tjänst eller enskild tjänst (inkomst av

(inkomst av anställning) eller på anställning) eller på annan grund

annan grund (inkomst av annat (inkomst av annat förvärvsarbete).

förvärvsarbete). Som inkomst av Som inkomst av anställning räknas

anställning räknas dock inte dock inte ersättning från en ar-

ersättning från en arbetsgivare som betsgivare som är bosatt utom-

är bosatt utomlands eller en lands eller en utländsk juridisk

utländsk juridisk person, om person, om arbetet har utförts i

arbetet har utförts i arbetsgivarens arbetsgivarens verksamhet utom

verksamhet utom riket. I fråga om riket. I fråga om arbete som utförs

arbete som utförs utomlands av utomlands av den som av en statlig

den som av en statlig arbetsgivare arbetsgivare sänts till ett annat

sänts till ett annat land för arbete land för arbete för arbetsgivarens

för arbetsgivarens räkning bortses räkning bortses vid beräkningen av

vid beräkningen av sjukpenninggrundande inkomst

sjukpenninggrundande inkomst från sådana lönetillägg som be-

från sådana lönetillägg som tingas av ökade levnadskostnader

betingas av ökade och andra särskilda förhållanden i

levnadskostnader och andra sysselsättningslandet. Som in-

särskilda förhållanden i komst av anställning eller inkomst

sysselsättningslandet. Som av annat förvärvsarbete räknas inte

inkomst av anställning eller heller inkomst som avses i 10 kap.

inkomst av annat förvärvsarbete 3 § 1-3 inkomstskattelagen

räknas inte heller intäkt som avses (1999:000) eller sådan ersättning

i 32 § 1 mom. första stycket h och i som anges i 1 § första stycket 1-5

kommunalskattelagen (1928:370) och fjärde stycket lagen

eller sådan ersättning som anges i (1990:659) om särskild löneskatt

1 § första stycket 1 5 och fjärde på vissa förvärvsinkomster. Som

stycket lagen (1990:659) om inkomst av annat förvärvsarbete

särskild löneskatt på vissa räknas inte sådan ersättning enligt

förvärvsinkomster. Som inkomst gruppsjukförsäkring eller trygg-

av annat förvärvsarbete räknas inte hetsförsäkring vid arbetsskada

sådan ersättning enligt som enligt 2 § första stycket lagen

gruppsjukförsäkring eller om särskild löneskatt på vissa för-

trygghetsförsäkring vid värvsinkomster utgör underlag för

arbetsskada som enligt 2 § första nämnda skatt. Den sjukpenning-

stycket lagen om särskild löneskatt grundande inkomsten fastställs av

på vissa förvärvsinkomster utgör försäkringskassan. Inkomst av

underlag för nämnda skatt. Den anställning och inkomst av annat

sjukpenninggrundande inkomsten förvärvsarbete skall därvid var för

fastställs av försäkringskassan. sig avrundas till närmast lägre

Inkomst av anställning och hundratal kronor.

inkomst av annat förvärvsarbete

skall därvid var för sig avrundas

till närmast lägre hundratal kronor.

Vid beräkning av Vid beräkning av sjukpenning-

sjukpenninggrundande inkomst grundande inkomst bortses från

bortses från sådan inkomst av sådan inkomst av anställning och

anställning och annat annat förvärvsarbete som översti-

förvärvsarbete som överstiger sju ger sju och en halv gånger pris-

och en halv gånger bas beloppet. Det belopp som så-

prisbasbeloppet. Det belopp som lunda skall undantas skall i första

sålunda skall undantas skall i hand räknas av från inkomst av

första hand räknas av från inkomst annat förvärvsarbete. Ersättning

av annat förvärvsarbete. Ersättning för utfört arbete i annan form än

för utfört arbete i annan form än pension räknas som inkomst av

pension räknas som inkomst av anställning, såvida ersättningen

anställning, såvida ersättningen under ett år uppgår till minst 1 000

under ett år uppgår till minst 1 000 kronor, även om mottagaren inte

kronor, även om mottagaren inte är anställd hos den som utger er-

är anställd hos den som utger sättningen. I nu angivna fall skall

ersättningen. I nu angivna fall den som utför arbetet anses såsom

skall den som utför arbetet anses arbetstagare och den som utger

såsom arbetstagare och den som ersättningen såsom arbetsgivare.

utger ersättningen såsom Kan ersättning för arbete för nå-

arbetsgivare. Kan ersättning för gon annans räkning under året inte

arbete för någon annans räkning antas uppgå till minst 1 000 kro-

under året inte antas uppgå till nor, skall ersättning från denne

minst 1 000 kronor, skall inte tas med vid beräkningen av

ersättningen från denne inte tas den sjukpenninggrundande in-

med vid beräkningen av den komsten i annat fall än då den ut-

sjukpenninggrundande inkomsten i gör inkomst av näringsverksamhet.

annat fall än då den utgör inkomst Vid beräkning av sjukpenning-

av näringsverksamhet. Vid grundande inkomst av anställning

beräkning av skall bortses från ersättning som

sjukpenninggrundande inkomst av enligt 2 a § skall anses som in-

anställning skall bortses från komst av annat förvärvsarbete

ersättning som enligt 2 a § skall samt ersättning som idrottsutövare

anses som inkomst av annat får från sådan ideell förening som

förvärvsarbete samt ersättning som avses i 7 kap. 7 § första stycket

idrottsutövare får från sådan ideell inkomstskattelagen (1999:000)

förening som avses i 7 § 5 mom. och som har till huvudsakligt syfte

lagen (1947:576) om statlig att främja idrottslig verksamhet,

inkomstskatt och som har till om ersättningen från föreningen

huvudsakligt syfte att främja under året inte kan antas uppgå till

idrottslig verksamhet, om minst ett halvt prisbasbelopp. Vid

ersättningen från föreningen under beräkning av sjukpenninggrund-

året inte kan antas uppgå till minst ande inkomst av anställning bort-

ett halvt prisbasbelopp. Vid ses även från ersättning från en

beräkning av sjukpenninggrund- stiftelse som har till väsentligt än-

ande inkomst av anställning damål att tillgodose ekonomiska

bortses även från ersättning från intressen hos dem som är eller har

en stiftelse som har till väsentligt varit anställda hos en arbetsgivare

ändamål att tillgodose ekonomiska som lämnat bidrag till stiftelsen

intressen hos dem som är eller har (vinstandelstiftelse) eller från en

varit anställda hos en arbetsgivare annan juridisk person med motsva-

som lämnat bidrag till stiftelsen rande ändamål, om ersättningen

(vinstandelsstiftelse) eller från en avser en sådan anställd och inte

annan juridisk person med utgör ersättning för arbete för den

motsvarande ändamål, om juridiska personens räkning. Detta

ersättningen avser en sådan gäller dock endast om de bidrag

anställd och inte utgör ersättning arbetsgivaren lämnat till den juri-

för arbete för den juridiska diska personen varit avsedda att

personens räkning. Detta gäller vara bundna under minst tre ka-

dock endast om de bidrag lenderår och att på likartade villkor

arbetsgivaren lämnat till den tillkomma en betydande del av de

juridiska personen varit avsedda anställda. Om arbetsgivaren är ett

att vara bundna under minst tre fåmansföretag eller ett fåmans-

kalenderår och att på likartade handelsbolag skall vid beräkning-

villkor tillkomma en betydande del en inte bortses från ersättning som

av de anställda. Om arbetsgivaren den juridiska personen lämnar till

är ett fåmansföretag eller ett sådan företagsledare eller delägare

fåmansägt handelsbolag skall vid i företaget eller en person som är

beräkningen inte bortses från närstående till någon av dem. Med

ersättning som den juridiska fåmansföretag, fåmanshandelsbo-

personen lämnar till sådan lag, företagsledare och närstående

företagsledare eller delägare i person avses detsamma som i in-

företaget eller denne närstående komstskattelagen. Vid beräkning

person som avses i punkt 14 av av sjukpenninggrundande inkomst

anvisningarna till 32 § av anställning skall alltid bortses

kommunalskattelagen. Vid från ersättning från en vinstan-

beräkning av delsstiftelse som härrör från bidrag

sjukpenninggrundande inkomst av som arbetsgivaren lämnat under

anställning skall alltid bortses från åren 1988-1991.

ersättning från en

vinstandelsstiftelse som härrör

från bidrag som arbetsgivaren

lämnat under åren 1988 1991.

Beräkningen av den sjukpenninggrundande inkomsten skall, där

förhållandena inte är kända för försäkringskassan, grundas på de

upplysningar som kassan kan inhämta av den försäkrade eller dennes

arbetsgivare eller som kan framgå av den uppskattning, som vid taxering

gjorts av den försäkrades inkomst. Semesterlön får inte inräknas i den

sjukpenninggrundande inkomsten till högre belopp än vad som skulle ha

utgivits i lön för utfört arbete under motsvarande tid. En liknande

begränsning skall gälla semesterersättning. Inkomst av arbete för egen

räkning får ej beräknas högre än som motsvarar skälig avlöning för

liknande arbete för annans räkning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om inkomst som avser tid före ikraftträdandet.

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:382)

 angående införande av lagen om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 16 § lagen (1962:382) angående införande av

lagen om allmän försäkring skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 16 §

Bestämmelserna i tredje stycket Bestämmelserna i tredje stycket

punkterna 1 4 punkterna 1-4 övergångsbestäm-

övergångsbestämmelserna till melserna till lagen (1960:99) an-

lagen (1960:99) angående ändring gående ändring i lagen den 29 juni

i lagen den 29 juni 1946 (nr 431) 1946 (nr 431) om folkpensionering

om folkpensionering skall skall fortfarande tillämpas. Beträf-

fortfarande tillämpas. Beträffande fande änkepension efter man, som

änkepension efter man, som avlidit avlidit före den 1 juli 1960, skall

före den 1 juli 1960, skall dock i dock i stället för 8 § första stycket

stället för 8 § första stycket lagen lagen om folkpensionering i lag-

om folkpensionering i lagrummets rummets lydelse före nämnda tid-

lydelse före nämnda tidpunkt punkt gälla, att sådan pension

gälla, att sådan pension minskas minskas med 35 procent av den

med 35 procent av den pensionsberättigades årsinkomst.

pensionsberättigades årsinkomst. Vid tillämpning i fall som nu sagts

Vid tillämpning i fall som nu sagts av 13 § 2 mom. sistnämnda lag

av 13 § 2 mom. sistnämnda lag skall även procenttalet 20 utbytas

skall även procenttalet 20 utbytas mot 10 samt beloppet 20 000 kro-

mot 10 samt beloppet 20 000 nor utbytas mot 75 000 kronor.

kronor utbytas mot 75 000 kronor. Vid inkomstberäkningen bortses

Vid inkomstberäkningen bortses från inkomst av sådan privatbo-

från inkomst av stadsfastighet eller privatbostads-

privatbostadsfastighet eller rätt som avses i 2 kap. 13 respek-

privatbostad som avses i 5 § kom- tive 18 § inkomstskattelagen

munalskattelagen (1928:370) och (1999:000) och som utgör pen-

som utgör pensionärens sionärens permanentbostad. Vid

permanentbostad. Vid beräkning beräkning av förmögenhet skall

av förmögenhet skall värdet av värdet av sådan privatbostadsfas-

sådan privatbostadsfastighet eller tighet eller privatbostadsrätt inte

privatbostad inte beaktas. beaktas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande vid beräkning av inkomst eller förmögenhet som avser tid

före ikraftträdandet.

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1963:587) om

 inkomstbeskattning av fideikommissbo, m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1963:587) om

inkomstbeskattning av fideikommissbo, m.m.1

dels att 2 e § skall upphöra att gälla,

dels att nuvarande 2 f och 2 g §§ skall betecknas 2 e och f §§,

dels att 2, 2a, 2c och 2 d §§ samt de nya 2 e och f §§ skall ha följande

lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 3 §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §2

Om en fideikommissfastighet Om en fideikommissfastighet

överförs till ett aktiebolag genom överförs till ett aktiebolag genom

tillskott i samband med aktie- tillskott i samband med aktie-

teckning, skall skattepliktig teckning, skall skattepliktig kapi-

realisationsvinst eller avdragsgill talvinst eller avdragsgill kapital-

realisationsförlust inte anses förlust inte anses uppkomma ge-

uppkomma genom överföringen. nom överföringen.

 2 a §3

I fall som avses i 2 § har en I fall som avses i 2 § har en fi-

fideikommissinnehavare eller ett deikommissinnehavare eller ett

fideikommissbo rätt att efter fideikommissbo rätt att efter an-

anmälan undantas från beskattning mälan undantas från beskattning

för sådan intäkt av för sådan intäkt av näringsverk-

näringsverksamhet som hänför sig samhet som hänför sig till skogs-

till skogsbruk eller tomtrörelse och bruk eller tomtrörelse och som

som föranleds av överföringen. föranleds av överföringen. Därvid

Därvid gäller i fråga om skogsbruk gäller i fråga om skogsbruk att

att aktiebolaget skall överta det aktiebolaget skall överta det åter-

ingångsvärde som gäller för stående anskaffningsvärde som

fideikommisset eller gäller för fideikommisset eller

fideikommissboet. I fråga om fideikommissboet.

tomtrörelse gäller att bolagets

anskaffningsvärde för en fastighet

eller en del av fastighet som vid

överföringen ingår i tomtrörelsen

anses motsvara det skattemässiga

värdet av en sådan fastighet eller

fastighetsdel hos fideikommisset

eller fideikommissboet.

 2 c §4

Om en samling som avses i 17 § Om en samling som avses i 17 §

lagen (1963:583) om avveckling lagen (1963:583) om avveckling

av fideikommiss överförs till ett fideikommiss överförs till ett

aktiebolag genom tillskott i aktiebolag genom tillskott i sam-

samband med aktieteckning, skall band med aktieteckning, skall

skattepliktig realisationsvinst eller skattepliktig kapitalvinst eller av-

avdragsgill realisationsförlust inte dragsgill kapitalförlust inte anses

anses uppkomma genom uppkomma genom överföringen.

överföringen.

 2 d §5

Om en fastighet eller en tillgång Om en fastighet eller en tillgång

som ingår i en samling som avses i som ingår i en samling som avses i

17 § lagen (1963:583) om 17 § lagen (1963:583) om avveck-

avveckling av fideikommiss efter ling av fideikommiss efter utgång-

utgången av år 1999 har överförts en av år 1999 har överförts till ett

till ett aktiebolag genom tillskott i aktiebolag genom tillskott i sam-

samband med aktieteckning, skall band med aktieteckning, skall bo-

bolagets anskaffningsvärde för lagets anskaffningsvärde eller an-

egendomen anses motsvara skaffningsutgift för egendomen

tillgångens skattemässiga värde anses motsvara tillgångens skat-

vid tidpunkten för överföringen. temässiga värde vid tidpunkten för

 överföringen.

 (2 f §)

Vid överföring av en

näringsfastighet enligt 2 §

tillämpas inte bestämmelserna om

återföring av

värdeminskningsavdrag m.m. i

punkt 4 andra stycket och punkt 5

av anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen (1928:370).

2 e §6

Vid överföring av en

näringsfastighet enligt 2 §

tillämpas inte bestämmelserna om

återföring av

värdeminskningsavdrag m.m. i 26

kap. inkomstskattelagen

(1999:000).

(2 g §)

Om i fall som avses i 2 eller

2 c § en överföring av en

fideikommissfastighet eller en

samling som avses i 17 § lagen

(1963:583) om avveckling av

fideikommiss gjorts efter utgången

av år 1999 skall

anskaffningsvärdet för aktie som

förvärvas i samband med

överföringen anses motsvara den

överförda fastighetens respektive

samlingens marknadsvärde vid

den tidpunkten, fördelat på de

aktier som då förvärvas.

2 f §7

Om i fall som avses i 2 eller

2 c § en överföring av en

fideikommissfastighet eller en

samling som avses i 17 § lagen

(1963:583) om avveckling av

fideikommiss gjorts efter utgången

av år 1999 skall

anskaffningsvärdet eller

anskaffningsutgiften för aktie som

förvärvas i samband med

överföringen anses motsvara den

överförda fastighetens respektive

samlingens marknadsvärde vid

den tidpunkten, fördelat på de

aktier som då förvärvas.

3 §8

Termer och uttryck som används

i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i

inkomstskattelagen (1999:000).

Denna lag träder i den kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första

gången vid 2002 års taxering.

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1965:269) med

 särskilda bestämmelser om kommuns och annan

 menighets utdebitering av skatt, m.m.

Härigenom föreskrivs att 1, 3 och 4 a §§ lagen (1965:269) med sär-

skilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av

skatt, m.m.1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Skattesatsen för kommuns uttag

av kommunal inkomstskatt och

landstings uttag av landstingsskatt

samt avgiftssatsen för uttag av

begravningsavgift enligt 9 kap.

begravningslagen (1990:1144)

skall bestämmas i förhållande till

det antal skattekronor, som enligt

skattemyndighetens beräkning

kommer att påföras de

skattskyldiga vid taxeringen det år

skatte- och avgiftssatserna skall

fastställas. Motsvarande gäller vid

bestämmande av avgiftssatsen för

ett trossamfunds uttag av avgift

som avses i lagen (1999:291) om

avgift till registrerat trossamfund.

Om enligt 8 kap. 9 § andra

stycket kommunallagen

(1991:900) någon annan skatte-

eller avgiftssats slutligt fastställts

än den som har bestämts tidigare,

skall den nya skatte- eller

avgiftssatsen om möjligt

bestämmas med hänsyn till det

antal skattekronor som har påförts

de skattskyldiga vid taxeringen det

år skatte- eller avgiftssatsen skall

fastställas.

Skattesatsen för kommuns uttag

av kommunal inkomstskatt och

landstings uttag av landstingsskatt

samt avgiftssatsen för uttag av

begravningsavgift enligt 9 kap.

begravningslagen (1990:1144)

skall bestämmas i förhållande till

de av skattemyndigheten

beräknade sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomsterna vid

taxeringen det år skatte- och

avgiftssatserna skall fastställas.

Motsvarande gäller vid

bestämmande av avgiftssatsen för

ett trossamfunds uttag av avgift

som avses i lagen (1999:291) om

avgift till registrerat trossamfund.

Om enligt 8 kap. 9 § andra

stycket kommunallagen

(1991:900) någon annan skatte-

eller avgiftssats slutligt fastställts

än den som har bestämts tidigare,

skall den nya skatte- eller

avgiftssatsen om möjligt

bestämmas med hänsyn till de

sammanlagda beskattningbara

förvärvsinkomsterna vid

taxeringen det år skatte- eller

avgiftssatsen skall fastställas.

3 §3

Skattemyndigheten skall senast den 8 mars till kommuner och

landsting redovisa den skatt för det föregående året som tillkommer

kommunen eller landstinget. Regeringen meddelar närmare föreskrifter

om sådan redovisning.

Skattemyndigheten skall senast

den 10 september varje år lämna

kommuner och landsting uppgift

om det beräknade antal

skattekronor som avses i 1 § första

stycket.

Skattemyndigheten skall senast

den 10 september varje år lämna

kommuner och landsting uppgift

om den beräknade sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomsten som avses i 1 §

första stycket.

Riksskatteverket skall i fråga om avgifter till trossamfund lämna

redovisning och uppgifter motsvarande dem som anges i första och andra

styckena till Svenska kyrkan och andra registrerade trossamfund, som

enligt lagen (1999:291) om avgift till registrerat trossamfund har

beviljats statlig hjälp med att ta in avgifterna. Riksskatteverket skall

lämna motsvarande redovisning och uppgifter i fråga om

begravningsavgift enligt begravningslagen (1990:1144) till den

församling, kyrkliga samfällighet eller kommun som är huvudman för

begravningsverksamheten.

4 a §4

Ett registrerat trossamfund som

avses i lagen (1999:291) om avgift

till registrerat trossamfund är

berättigat att under visst år av

staten uppbära avgift som avses i

den lagen med belopp som

motsvarar vad som skulle utgå på

grundval av antalet skattekronor

och skatteören för de

avgiftsskyldiga i trossamfundet

enligt skattemyndighetens beslut

enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990:324) vid det föregående

årets (taxeringsåret) taxering,

beräknat efter den eller de

avgiftssatser som har bestämts för

året före taxeringsåret.

Trossamfund som avses i första

stycket är berättigat att under ett

visst år av staten såsom förskott

uppbära ett belopp som motsvarar

produkten av den eller de

avgiftssatser som har beslutats för

året och det antal skattekronor och

skatteören, som enligt

skattemyndighetens beslut enligt 4

kap. 2 § taxeringslagen rörande det

föregående årets taxering till

kommunal inkomstskatt har

påförts de avgiftsskyldiga.

Förskottet avräknas mot de

avgifter, som trossamfundet har

rätt att uppbära av staten på

grundval av taxeringen under året

efter det, då förskottet enligt

bestämmelserna i nästföljande

stycke utanordnas.

Ett registrerat trossamfund som

avses i lagen (1999:291) om avgift

till registrerat trossamfund är

berättigat att under visst år av

staten uppbära avgift som avses i

den lagen med belopp som

motsvarar vad som skulle utgå på

grundval av de sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomsterna för de

avgiftsskyldiga i trossamfundet

enligt skattemyndighetens beslut

enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990:324) vid det föregående

årets (taxeringsåret) taxering,

beräknat efter den eller de

avgiftssatser som har bestämts för

året före taxeringsåret.

Trossamfund som avses i första

stycket är berättigat att under ett

visst år av staten såsom förskott

uppbära ett belopp som motsvarar

produkten av den eller de

avgiftssatser som har beslutats för

året och de sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomster, som enligt

skattemyndighetens beslut enligt 4

kap. 2 § taxeringslagen rörande det

föregående årets taxering till

kommunal inkomstskatt har

påförts de avgiftsskyldiga.

Förskottet avräknas mot de

avgifter, som trossamfundet har

rätt att uppbära av staten på

grundval av taxeringen under året

efter det, då förskottet enligt

bestämmelserna i nästföljande

stycke utanordnas.

Belopp, som vid ingången av ett år utgör trossamfundets fordran hos

staten enligt denna paragraf skall Riksskatteverket under samma år

utanordna till trossamfundet med en tolftedel per månad den tredje

vardagen räknat från den 17 i månaden, varvid vardag som enligt 2 §

lagen (1930:173) om beräkning av lagstadgad tid jämställs med allmän

helgdag inte skall medräknas. Är trossamfundets fordran inte uträknad

vid utbetalningstillfällena i månaderna januari och februari, skall vid

dessa tillfällen utbetalas samma belopp som har utbetalats i december

månad det föregående året. När särskilda skäl föranleder det får

Riksskatteverket dock förordna att utbetalning skall ske med annat

belopp. Om något av de belopp som utbetalades i månaderna januari och

februari inte motsvarar en tolftedel av trossamfundets fordran, skall den

jämkning som föranleds härav ske i fråga om det belopp, som utbetalas i

mars månad.

Vad som har sagts om avgift till registrerat trossamfund tillämpas på

motsvarande sätt i fråga om begravningsavgift enligt begravningslagen

(1990:1144), om den inte enligt 3 § lagen om avgift till registrerat

trossamfund skall räknas in i kyrkoavgiften. Det som sägs om

Riksskatteverket och trossamfund skall dock i stället gälla

skattemyndigheten respektive den församling eller kyrkliga samfällighet

som är huvudman för begravningsverksamheten.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om

 tryggande av pensionsutfästelse m.m.

Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11 §1

Pensionsstiftelse får icke mot-

taga fordran mot arbetsgivaren.

Avtal i strid härmed är ogiltigt.

Stiftelsen äger dock utlåna medel

till arbetsgivaren, om betryggande

säkerhet ställes för lånet eller

tillsynsmyndigheten medger det.

En pensionsstiftelse får inte ta

emot en fordran mot arbetsgivaren.

Avtal som strider mot detta är

ogiltigt. Stiftelsen får dock låna ut

medel till arbetsgivaren, om det

ställs betryggande säkerhet för

lånet eller tillsynsmyndigheten

medger det.

En stiftelse får inte ta emot egendom från arbetsgivaren på villkor, som

väsentligt begränsar stiftelsens rätt att förfoga över egendomen. Inte

heller får en stiftelse som har grundats av aktiebolag, utan att

tillsynsmyndigheten godkänner det, äga aktier i bolaget eller i bolag

vilket står i sådant förhållande till detta som avses i 1 kap. 5 §

aktiebolagslagen (1975:1385).

Om en pensionsstiftelse har till

ändamål att trygga utfästelse om

pension till arbetstagare eller

arbetstagares efterlevande i

aktiebolag som avses i punkten 14

av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen (1928:370)

skall, i fråga om stiftelsens rätt att

lämna lån och ställa säkerhet,

bestämmelserna i 12 kap. 7 och

8 §§ samt 19 kap. 1 §

aktiebolagslagen (1975:1385)

tillämpas.

Om en pensionsstiftelse har till

ändamål att trygga utfästelse om

pension till arbetstagare eller

arbetstagares efterlevande i

aktiebolag som är fåmansföretag

enligt 56 kap. 2 och 3 §§

inkomstskattelagen (1999:000)

skall, i fråga om stiftelsens rätt att

lämna lån och ställa säkerhet,

bestämmelserna i 12 kap. 7 och

8 §§ samt 19 kap. 1 § aktie-

bolagslagen tillämpas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om lån och ställande av säkerhet som avser tid före

ikraftträdandet.

2.12 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen

 (1970:624)

Härigenom föreskrivs att 1, 4, 17 och 27 §§ kupongskattelagen

(1970:624)1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Kupongskatt erläggs enligt

denna lag till staten för utdelning

av annat slag än som avses i 3 §

7 a mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomtskatt på aktie i

svenskt aktiebolag.

Kupongskatt skall betalas enligt

denna lag till staten för utdelning

av annat slag än som avses i

42 kap. 16 § inkomstskattelagen

(1999:000) på aktie i svenskt

aktiebolag.

Vad i denna lag sägs om aktie i svenskt aktiebolag gäller även andel i

svensk värdepappersfond.

4 §3

Skattskyldighet föreligger för

utdelningsberättigad, om denne är

fysisk person, som ej är bosatt

eller stadigvarande vistas här i

riket, dödsbo efter sådan person

eller utländsk juridisk person, och

utdelningen ej är hänförlig till

inkomst av näringsverksamhet

som bedrivits från fast driftställe

här i riket. Skattskyldighet

föreligger dock inte för

utdelningsberättigad utländsk

juridisk person för den del av

utdelningen som enligt punkt 10

andra stycket av anvisningarna till

53 § kommunalskattelagen

(1928:370) har beskattats hos

delägaren.

För handelsbolag, europeisk

ekonomisk intressegruppering,

kommanditbolag och rederi

föreligger skattskyldighet för den

del av utdelningen som ej är

hänförlig till inkomst av

näringsverksamhet som bedrivits

från fast driftställe här i riket och

som belöper på delägare eller

medlem som ej är bosatt eller

stadigvarande vistas här.

Skattskyldighet föreligger för

utdelningsberättigad om denne är

fysisk person, som är begränsat

skattskyldig, dödsbo efter sådan

person eller utländsk juridisk

person, och utdelningen ej är

hänförlig till inkomst av

näringsverksamhet som bedrivits

från fast driftställe här i riket.

Skattskyldighet föreligger dock

inte för utdelningsberättigad

utländsk juridisk person för den

del av utdelningen som enligt 6

kap. 13 15 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) har beskattats hos

delägaren.

För handelsbolag, europeisk

ekonomisk intressegruppering,

kommanditbolag och rederi

föreligger skattskyldighet för den

del av utdelningen som ej är

hänförlig till inkomst av

näringsverksamhet som bedrivits

från fast driftställe här i riket och

som belöper på delägare eller

medlem som är begränsat

skattskyldig.

Skattskyldighet föreligger slutligen för utdelningsberättigad, som

innehar aktie under sådana förhållanden, att annan därigenom obehörigen

beredes förmån vid taxering till inkomstskatt eller vinner befrielse från

kupongskatt.

Skattskyldighet föreligger icke

för person, som avses i 17 § eller

18 § 1 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt.

Skattskyldighet föreligger inte

för person som avses i 3 kap. 17 §

2 4 inkomstskattelagen.

Skattskyldighet föreligger inte heller för en juridisk person i en

främmande stat som är medlem i Europeiska gemenskapen, om den

innehar 25 procent eller mer av andelskapitalet i det utdelande bolaget

och uppfyller villkoren i artikel 2 i det av Europeiska gemenskapernas

råd den 23 juli 1990 antagna direktivet om en gemensam ordning för

beskattning avseende moder- och dotterbolag i olika medlemsstater i

direktivets lydelse den 1 januari 1995 (90/435/EEG).

Skattskyldighet föreligger inte

heller för utländskt bolag som

avses i 16 § 2 mom. andra eller

tredje stycket lagen om statlig in-

komstskatt för utdelning på aktier

och andelar, om det utländska

bolaget innehar 25 procent eller

mer av andelskapitalet i det

utdelande bolaget.

Skattskyldighet föreligger inte

heller för utländskt bolag som

avses i 6 kap. 9 § första stycket

och 10 § inkomstskattelagen för

utdelning på aktier och andelar,

om det utländska bolaget innehar

25 procent eller mer av

andelskapitalet i det utdelande

bolaget.

17 §4

Blanketter med uppgift om utdelning, som lämnas enligt 15 §, skall

vara ordnade enligt 3 kap. 58 § tredje stycket lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter. Blanketter, vid vilkas avgivande

kupongskatt innehållits, skall dock vara skilda från övriga blanketter, och

sammanlagda beloppet av den utdelning uppgifterna i dessa blanketter

avser skall anges särskilt.

Senast den 31 januari varje år

skall de blanketter som nämns i

första stycket och som gäller det

årets taxering av beskattnings-

myndigheten tillställas skattemyn-

digheten i den region, där den som

avses med uppgiften enligt

kommunalskattelagen (1928:370)

har sin hemortskommun.

Senast den 31 januari varje år

skall de blanketter som nämns i

första stycket och som gäller det

årets taxering av beskattnings-

myndigheten tillställas den

skattemyndighet som enligt 2 kap.

skattebetalningslagen (1997:483)

är behörig att fatta beslut som rör

den utdelningsberättigade.

27 §5

Har i annat fall än som avses i 9 eller 16 § kupongskatt innehållits

fastän skattskyldighet ej förelegat eller har kupongskatt innehållits med

högre belopp än vad som skall erläggas enligt avtal för undvikande av

dubbelbeskattning, har den utdelningsberättigade rätt till återbetalning av

vad som innehållits för mycket.

Rätt till återbetalning föreligger även om aktie förlorat sitt värde till

följd av att bolaget upplösts genom likvidation eller genom fusion enligt

14 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385) eller 11 kap. 1 §

bankaktiebolagslagen (1987:618) och upplösning skett inom ett år efter

det att sådan utbetalning som avses i 2 § andra stycket blivit tillgänglig

för lyftning. Underlaget för kupongskatt skall i sådant fall beräknas på ett

belopp som svarar mot skillnaden mellan utbetalningen till aktieägaren

och dennes anskaffningskostnad för aktierna.

Ansökan om återbetalning skall göras skriftligen hos beskattnings-

myndigheten senast vid utgången av femte kalenderåret efter

utdelningstillfället.

Vid ansökningshandlingen skall fogas intyg eller annan utredning om

att kupongskatt innehållits för sökanden liksom utredning till styrkande

av att skattskyldighet ej föreligger för honom.

Beslut rörande återbetalning får

anstå intill dess fråga om

skattskyldighet för utdelningen

enligt lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt slutligen prövats.

Beslut rörande återbetalning får

anstå intill dess fråga om

skattskyldighet för utdelningen

enligt inkomstskattelagen

(1999:000) slutligen prövats.

Föreligger de förutsättningar för återbetalning som anges i första

stycket först sedan länsrätt, kammarrätt eller Regeringsrätten meddelat

beslut angående utdelningsbeloppet eller efter det att

utdelningsberättigad åsatts eftertaxering för detsamma, kan ansökan om

återbetalning göras hos beskattningsmyndigheten senast inom ett år efter

det beslutet meddelades eller eftertaxeringen skedde.

Är den som har rätt till återbetalning av kupongskatt skyldig att betala

skatt enligt denna lag eller skattebetalningslagen (1997:483), gäller 18

kap. skattebetalningslagen i tillämpliga delar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser gäller

i fråga om utdelning som skett före ikraftträdandet.

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:266) om

 skatt på annonser och reklam

Härigenom föreskrivs att anvisningarna till 9 och 13 §§ lagen

(1972:266) om skatt på annonser och reklam1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anvisningar

till 9 §2

Verksamhet anses som

yrkesmässig när inkomsten utgör

inkomst av näringsverksamhet

enligt kommunalskattelagen

(1928:370) eller lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt.

Verksamhet som ej utgör

näringsverksamhet enligt

kommunalskattelagen eller lagen

om statlig inkomstskatt anses som

yrkesmässig, när den innefattar ej

enbart enstaka tillhandahållande av

skattepliktig annons eller

skattepliktig reklam.

En verksamhet anses som

yrkesmässig om den utgör

näringsverksamhet enligt 13 kap.

inkomstskattelagen (1999:000).

Verksamhet som inte utgör

näringsverksamhet enligt

inkomstskattelagen anses som

yrkesmässig, när den innefattar ej

enbart enstaka tillhandahållande av

skattepliktig annons eller

skattepliktig reklam.

Har innehavare av publikation träffat avtal med annan om rätt för

denne att upplåta utrymme i publikationen för annons och uppbära

vederlaget härför, är endast den sistnämnde skattskyldig. Motsvarande

gäller i fråga om reklam enligt 5 §.

till 13 §3

Med vederlag avses det avtalade priset, däri inräknat avtalade

pristillägg enligt faktura eller annan handling.

Från vederlag får ej avräknas s.k. villkorlig rabatt som utgår vid

betalning i efterhand inom viss tid. Utställes växel eller annat skuldebrev

för betalningen, utgöres beskattningsvärdet av belopp enligt sådan

handling med tillägg av vederlag som därutöver kommit den

skattskyldige till godo. Avdrag får ej göras för diskonto vid diskontering

av sådant skuldebrev.

Utgår gemensamt vederlag för prestationer som skall inräknas i

beskattningsvärdet och för andra prestationer, bestäms

beskattningsvärdet efter uppdelning av vederlaget efter skälig grund.

Skäligt värde enligt 13 § tredje

stycket bestämmes enligt ortens

pris enligt samma grunder som

föreskrives för saluvärde i

kommunalskattelagen (1928:370).

Skäligt värde enligt 13 § tredje

stycket bestämmes enligt ortens

pris enligt samma grunder som

föreskrives för marknadsvärde i

61 kap. inkomstskattelagen

(1999:000).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:1132) om

 förvärv av hyresfastighet m.m.

Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1975:1132) om förvärv av

hyresfastighet m.m.1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

Bestämmelserna i 9 11 §§ gäller i fråga om

1. aktiebolag vari minst 75 procent av aktierna äges eller på därmed

jämförligt sätt innehas, direkt eller genom förmedling av juridisk person,

av högst tio fysiska personer,

2. handelsbolag.

Innehas aktier av varandra närstående personer, skall vid tillämpningen

av första stycket 1 aktierna anses tillhöra en fysisk person. Som

närstående person räknas därvid föräldrar, far- eller morföräldrar, make,

avkomling eller avkomlings make, syskon eller syskons make eller

avkomling. Med avkomling avses även styvbarn och fosterbarn.

Första stycket 1 gäller inte

bostadsaktiebolag som avses i

punkt 3 av anvisningarna till 24 §

kommunalskattelagen (1928:370).

Första stycket 1 gäller inte

privatbostadsaktiebolag som avses

i 2 kap. 17 § inkomstskattelagen

(1999:000).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.15 Förslag till lag om upphävande av lagen (1978:401)

 om exportkreditstöd

Härigenom föreskrivs att lagen (1978:401) om exportkreditstöd skall

upphöra att gälla vid utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller

dock fortfarande i fråga om exportkreditavtal som har ingåtts under tiden

den 13 april 1978 den 31 december 1981.

2.16 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:880) om

 betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter

Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (1978:880) om betalningssäkring

för skatter, tullar och avgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

20 §1

Mål om betalningssäkring

prövas av den länsrätt inom vars

domkrets gäldenären hade sin

hemortskommun den 1 november

året före det kalenderår då

framställning om

betalningssäkring görs. Vid

bestämmande av hemortskommun

gäller bestäm-melserna i lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

i tillämpliga delar. Finns inte

behörig domstol enligt vad som nu

har sagts, prövas målet av den

länsrätt inom vars domkrets

verkställigheten kan äga rum.

Mål om betalningssäkring

prövas av den länsrätt inom vars

domkrets beslut om skatt enligt

skattebetalningslagen (1997:483)

skall fattas då framställningen om

betalningssäkring görs.

Om beslut om skatten skall

meddelas av Skattemyndigheten i

Stockholm enligt bestämmelsen i

2 kap. 1 § tredje stycket sista

meningen eller 2 § femte stycket

sista meningen

skattebetalningslagen, skall mål

om betalningssäkring prövas av

den länsrätt inom vars domkrets

verkställigheten kan äga rum.

Behörig att föra det allmännas talan är skattemyndigheten i den region

där behörig länsrätt finns. Vad som föreskrivs i 6 kap. 15 och 16 §§

taxeringslagen (1990:324) gäller i tillämpliga delar i mål om

betalningssäkring.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre föreskrifter skall

fortfarande gälla i fråga om framställningar som gjorts före ikraft-

trädandet.

2.17 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:412) om

 kommunala indelningsdelegerade

Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (1979:412) om kommunala

indelningsdelegerade skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

20 §

En kommun som har valt de-

legerade skall tillhandahålla medel

för delegerades verksamhet. Om

mer än en kommun skall tillhanda-

hålla medel, skall skyldigheten

fördelas mellan kommunerna i

förhållande till det antal

skattekronor och skatteören som

enligt lagen (1965:269) med

särskilda bestämmelser om kom-

muns och annan menighets utdebi-

tering av skatt, m.m. skall ligga till

grund för kommunernas bestäm-

mande av skattesatsen för uttag av

skatt för det år då beslutet om

indelningsändringen meddelas.

Om endast en del av en kommun

ingår i kommunen enligt den nya

indelningen, skall fördelningen ske

i förhållande till antalet

skattekronor och skatteören för

den kommundelen.

En kommun som har valt de-

legerade skall tillhandahålla medel

för delegerades verksamhet. Om

mer än en kommun skall tillhanda-

hålla medel, skall skyldigheten

fördelas mellan kommunerna i för-

hållande till de sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomster som enligt la-

gen (1965:269) med särskilda be-

stämmelser om kommuns och

annan menighets utdebitering av

skatt, m.m. skall ligga till grund

för kommunernas bestämmande av

skattesatsen för uttag av skatt för

det år då beslutet om indelnings-

ändringen meddelas. Om endast en

del av en kommun ingår i kom-

munen enligt den nya indelningen,

skall fördelningen ske i för-

hållande till de sammanlagda

beskattningsbara förvärvsinkoms-

terna för den kommundelen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.18 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:417) om

 utdebitering och utbetalning av skatt vid ändring i

 rikets indelning i kommuner och landsting

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1979:417) om utdebitering och

utbetalning av skatt vid ändring i rikets indelning i kommuner och

landsting1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Om en kommuns område ändras

vid ingången av ett år, skall vid

bestämmande av skattesatsen för

kommunens uttag av skatt för

detta år enligt 1 § lagen

(1965:269) med särskilda bestäm-

melser om kommuns och annan

menighets utdebitering av skatt,

m.m. antalet skattekronor

beräknas med hänsyn tagen till

indelningsändringen. Motsvarande

skall gälla när en ny kommun

bildas.

Om en kommuns område ändras

vid ingången av ett år, skall vid

bestämmande av skattesatsen för

kommunens uttag av skatt för

detta år enligt 1 § lagen

(1965:269) med särskilda bestäm-

melser om kommuns och annan

menighets utdebitering av skatt,

m.m. de sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomsterna beräknas med

hänsyn tagen till

indelningsändringen. Motsvarande

skall gälla när en ny kommun

bildas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.19 Förslag till lag om ändring i

fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 §, 3 kap. 4 §, 24 kap. 1 §, 32 kap. 1 §

och 38 kap. 1 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

5 §1

Som ägare av fastighet skall i fall som avses nedan anses

a) den som innehar fastighet med fideikommissrätt eller i annat fall

utan vederlag besitter fastighet på grund av testamentariskt förordnande;

b) den som innehar fastighet med åborätt, tomträtt eller vattenfallsrätt

samt den som eljest innehar fastighet med ständig eller ärftlig

besittningsrätt;

c) innehavare av skogsområde som blivit av staten upplåtet till

kanalbolag eller till kommun eller annan menighet;

d) innehavare av publikt boställe eller på lön anslagen jord;

e) juridisk person, som förvaltar

samfällighet och som enligt 6 §

1 mom. första stycket b lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

är skattskyldig för inkomst; samt

e) juridisk person, som förvaltar

samfällighet och som enligt 6 kap.

6 § första stycket inkomstskatte-

lagen (1999:000) är skattskyldig

för samfällighetens inkomster;

samt

f) nyttjanderättshavare till täktmark som avses i 2 kap. 4 §, om

nyttjanderätten har förvärvats mot engångsvederlag.

Såsom innehavare av publikt

boställe eller på lön anslagen jord

skall anses den tjänsteinnehavare

eller annan som författningsenligt

äger nyttja fastigheten eller

tillgodonjuta dess avkastning.

Beträffande sådant löneboställe

som avses i 41 kap. kyrkolagen

(1992:300) är vederbörande

pastorat att anse såsom

innehavare.

Såsom innehavare av publikt

boställe eller på lön anslagen jord

skall anses den tjänsteinnehavare

eller annan som författningsenligt

äger nyttja fastigheten eller

tillgodonjuta dess avkastning.

Skall avkastning utöver husbehovet av skog på fastighet, som avses

under b eller d, författningsenligt helt eller delvis tillkomma allmän fond

eller inrättning, är denna att anse såsom fastighetens innehavare, såvitt

angår fastighetens värde av skogsmark med växande skog och

markanläggningar som används eller behövs för skogsbruk.

3 kap.

4 §2

Byggnad samt tomtmark och övrig mark som hör till byggnaden samt

markanläggning som hör till fastigheten skall undantas från skatteplikt

om fastigheten ägs av någon av följande institutioner och om den till

övervägande del används i deras verksamhet såsom sådana

1. kyrkor,

barmhärtighetsinrättningar,

stiftelser, ideella föreningar och

registrerade trossamfund som

avses i 7 § 5 och 6 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

samt sådana särskilda rättssubjekt

som avses i 10 § första stycket

lagen (1998:1592) om införande

av lagen (1998:1591) om Svenska

kyrkan

2. akademier, Nobelstiftelsen,

stiftelsen Dag Hammarskjölds

Minnesfond, Apotekarsocietetens

stiftelse för främjande av farma-

cins utveckling m.m., stiftelsen

Sveriges sjömanshus

3. sådana sammanslutningar av

studerande vid universitet och

högskolor, i vilka de studerande är

skyldiga att vara medlemmar, samt

samarbetsorgan för sådana

sammanslutningar med ändamål

att fullgöra uppgifter som

ankommer på sammanslutningarna

och

4. främmande makts

beskickningar.

1. kyrkor samt

barmhärtighetsinrättningar som

avses i 7 kap. 15 §

inkomstskattelagen (1999:000)

samt sådana särskilda rättssubjekt

som avses i 10 § första stycket

lagen (1998:1592) om införande

av lagen (1998:1591) om Svenska

kyrkan

2. stiftelser, ideella föreningar

och registrerade trossamfund som

uppfyller kraven i 7 kap. 3 §

första stycket respektive i 7 kap.

7 § första stycket

inkomstskattelagen.

3. akademier, Nobelstiftelsen,

stiftelsen Dag Hammarskjölds

Minnesfond, Apotekarsocietetens

stiftelse för främjande av farma-

cins utveckling m.m., stiftelsen

Sveriges sjömanshus

4. sådana sammanslutningar av

studerande vid svenska universitet

och högskolor som de studerande

enligt lag eller annan författning

är skyldiga att vara medlemmar i

samt samarbetsorgan för sådana

sammanslutningar med ändamål

att sköta de uppgifter som

sammanslutningarna enligt

författningen ansvarar för och

5. utländska staters

beskickningar.

Skattefriheten skall endast avse egendom, som enligt 4 kap. 5 § utgör

annan typ av taxeringsenhet än lantbruksenhet.

24 kap.

1 §3

Rätt att begära omprövning eller

att överklaga som enligt 20

22 kap. gäller för ägare av

fastighet, tillkommer den som vid

ingången av taxeringsåret är ägare

av fastighet liksom den som

därefter, dock senast före ingången

av femte året efter taxeringsåret,

har blivit ägare av fastigheten. Vad

nu sagts gäller även en arrendator,

som enligt avtal, ingånget efter

kommunalskattelagens (1928:370)

ikraftträdande, gentemot ägare har

att ansvara för skatt för

fastigheten.

Rätt att begära omprövning eller

att överklaga som enligt 20

22 kap. gäller för ägare av

fastighet, tillkommer den som vid

ingången av taxeringsåret är ägare

av fastighet liksom den som

därefter, dock senast före ingången

av femte året efter taxeringsåret,

har blivit ägare av fastigheten. Vad

nu sagts gäller även en arrendator,

som enligt avtal, ingånget efter år

1928, gentemot ägare har att

ansvara för skatt för fastigheten.

En ny ägare har rätt att begära omprövning eller att överklaga endast

när ärende avser senaste allmänna fastighetstaxering eller ny taxering

avseende taxeringsenheten som därefter skett genom särskild

fastighetstaxering.

32 kap.

1 §4

Rätt att begära omprövning och

att överklaga, som enligt 28

30 kap. gäller för ägare av

fastighet, tillkommer den som vid

ingången av taxeringsåret är ägare

av fastighet liksom den som där-

efter, dock senast före ingången av

det taxeringsår då allmän fas-

tighetstaxering sker nästa gång,

har blivit ägare av fastigheten. Vad

nu sagts gäller även arrendator,

som enligt avtal, ingånget efter

kommunalskattelagens (1928:370)

ikraftträdande, gentemot ägare har

att ansvara för skatt för

fastigheten.

Rätt att begära omprövning och

att överklaga, som enligt 28

30 kap. gäller för ägare av

fastighet, tillkommer den som vid

ingången av taxeringsåret är ägare

av fastighet liksom den som där-

efter, dock senast före ingången av

det taxeringsår då allmän fas-

tighetstaxering sker nästa gång,

har blivit ägare av fastigheten. Vad

nu sagts gäller även arrendator,

som enligt avtal, ingånget efter år

1928, gentemot ägare har att

ansvara för skatt för fastigheten.

38 kap.

1 §5

Rätt att begära omprövning och

att överklaga, som enligt 35

37 kap. gäller för ägare av

fastighet, tillkommer den som

någon gång under taxeringsåret är

ägare av fastigheten. Vad nu sagts

gäller även arrendator, som enligt

avtal, ingånget efter kommu-

nalskattelagens (1928:370)

ikraftträdande, gentemot ägare har

att ansvara för skatt för fastig-

heten.

Rätt att begära omprövning och

att överklaga, som enligt 35

37 kap. gäller för ägare av

fastighet, tillkommer den som

någon gång under taxeringsåret är

ägare av fastigheten. Vad nu sagts

gäller även arrendator, som enligt

avtal, ingånget efter år 1928, gent-

emot ägare har att ansvara för skatt

för fastigheten.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas första gången

vid 2002 års fastighetstaxering.

2.20 Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen

 (1980:343)

Härigenom föreskrivs att 1, 6, 7 och 19 §§ skatteregisterlagen

(1980:343)1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

För de ändamål som anges i denna paragraf skall med hjälp av

automatisk databehandling föras ett centralt skatteregister för hela riket

och ett regionalt skatteregister för varje region.

Registren skall användas vid beskattning för

1. samordnad registerföring av identifieringsuppgifter beträffande

fysiska och juridiska personer,

2. revisions- och annan kontrollverksamhet,

3. taxering enligt taxeringslagen (1990:324) samt bestämmande av

pensionsgrundande inkomst,

4. redovisning, bestämmande

och betalning av skatt enligt

skattebetalningslagen (1997:483),

mervärdesskattelagen (1994:200),

lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands

bosatta, lagen (1990:912) om

nedsättning av socialavgifter samt

lagen (1951:763) om statlig

inkomstskatt på ackumulerad

inkomst.

4. redovisning, bestämmande

och betalning av skatt enligt

skattebetalningslagen (1997:483),

mervärdesskattelagen (1994:200),

lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands bosatta

och lagen (1990:912) om

nedsättning av socialavgifter.

Registren skall dessutom användas för

1. avräkning enligt lagen (1985:146) om avräkning vid återbetalning av

skatter och avgifter,

2. bestämmande av skattereduktion enligt lagen (1993:672) om

skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus, lagen

(1995:1623) om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar, lagen

(1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på

bostadshus och lagen (1996:1231) om skattereduktion för fastighetsskatt

i vissa fall vid 1997 2001 års taxeringar,

3. gäldenärsutredning enligt lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m.

Det centrala skatteregistret skall också användas för andra utredningar

i kronofogdemyndigheternas exekutiva verksamhet än som avses i tredje

stycket och för Riksskatteverkets tillsyn enligt lagen (1974:174) om

identitetsbeteckning för juridiska personer m.fl.

6 §

För juridisk person och för enkelt bolag, partrederi och utländskt

företags filial i Sverige skall i det centrala skatteregistret anges

1. organisationsnummer med

tidpunkt för registrering och

avregistrering i registret, namn,

firma, adress, hemortskommun,

säte och juridisk form,

1. organisationsnummer med

tidpunkt för registrering och

avregistrering i registret, namn,

firma, adress och juridisk form

samt i fråga om handelsbolag och

andra juridiska personer sådana

uppgifter om huvudkontor och säte

som avses i 2 kap. 2 §

skattebetalningslagen (1997:483),

2. registrering enligt skattebetalningslagen (1997:483), särskilt

registrerings- och redovisningsnummer.

För dödsbo skall även den

avlidnes personnummer och dagen

för dödsfallet anges.

För dödsbo skall även hem-

ortskommun, den avlidnes per-

sonnummer och dagen för döds-

fallet anges.

7 §4

För fysisk och juridisk person får, utöver de uppgifter som anges i 5

och 6 §§, det centrala skatteregistret innehålla följande uppgifter.

1. Sådana uppgifter om

ägarförhållandena i fåmansföretag,

företag som enligt 3 § 12 a mom.

tredje stycket lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt skall

behandlas som fåmansföretag,

fåmansägt handelsbolag och

dotterföretag som avses i 2 kap. 16

§ lagen (1990:325) om

självdeklaration och

kontrolluppgifter, uppgift om

företagsledare i dessa företag samt

uppgift om delägare i enkelt bolag

och partrederi.

1. Sådana uppgifter om

ägarförhållandena i fåmansföretag,

företag som enligt 57 kap. 3 §

inkomstskattelagen (1999:000)

skall behandlas som

fåmansföretag,

fåmanshandelsbolag och

dotterföretag som avses i 2 kap. 16

§ lagen (1990:325) om

självdeklaration och

kontrolluppgifter, uppgift om

företagsledare i dessa företag samt

uppgift om delägare i enkelt bolag

och partrederi.

2. Uppgifter angående avslutad revision, verkställt besök eller annat

sammanträffande enligt 3 kap. 7 § taxeringslagen (1990:324) eller

14 kap. 6 § skattebetalningslagen (1997:483). För varje sådan åtgärd får

anges tid, art, beskattningsperiod, skatteslag, myndighets beslut om

beloppsmässiga ändringar av skatt eller underlag för skatt med anledning

av åtgärden samt uppgift huruvida bokföringsskyldighet har fullgjorts.

3. Uppgift om registrering av

skyldighet att betala skatt, uppgift

om innehav av skattsedel på

preliminär skatt, uppgifter om

beslut om återkallelse av F-

skattsedel med angivande av

skälen för beslutet, uppgifter som

behövs för att bestämma skatt

enligt skattebetalningslagen, lagen

(1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands

bosatta, lagen (1990:912) om

nedsättning av socialavgifter,

mervärdesskattelagen (1994:200)

och lagen (1951:763) om

beräkning av statlig inkomstskatt

på ackumulerad inkomst samt

uppgifter om redovisning,

inbetalning och återbetalning av

sådana skatter eller avgifter.

3. Uppgift om registrering av

skyldighet att betala skatt, uppgift

om innehav av skattsedel på

preliminär skatt, uppgifter om

beslut om återkallelse av F-

skattsedel med angivande av

skälen för beslutet, uppgifter som

behövs för att bestämma skatt

enligt skattebetalningslagen, lagen

(1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands

bosatta, lagen (1990:912) om

nedsättning av socialavgifter och

mervärdesskattelagen (1994:200)

samt uppgifter om redovisning,

inbetalning och återbetalning av

sådana skatter eller avgifter.

4. Uppgift om maskinellt framställt förslag till beslut om beskattning.

5. Uppgift om ansökan om anstånd med att lämna deklaration, uppgift

om beslut om anstånd med att lämna deklaration och med att betala skatt,

dock ej skälen för ansökningarna eller besluten, samt uppgift om att laga

förfall föreligger för underlåtenhet att fullgöra deklarationsskyldighet.

6. Administrativa och tekniska uppgifter som behövs för

beskattningen.

7. Uppgifter som skall lämnas i förenklad självdeklaration, särskild

självdeklaration enligt 2 kap. 10 § första stycket punkterna 2 4 och andra

stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter samt uppgifter

som skall lämnas enligt 2 kap. 25 § lagen om självdeklaration och

kontrolluppgifter.

8. Uppgift om beslut om beskattning, dock ej skälen för beslutet och

uppgift om utmätning enligt 18 kap. 9 § skattebetalningslagen.

9. Uppgift om att fordran mot personen registrerats hos

kronofogdemyndighet, uppgift om indrivningsresultat, uppgift om att en

person ålagts betalningsskyldighet i egenskap av bolagsman eller

företrädare för en juridisk person, uppgift om beslut om skuldsanering,

ackord, likvidation eller konkurs samt uppgift om betalningsinställelse.

10. Uppgift om antal anställda och de anställdas personnummer.

11. Uppgift om telefonnummer, särskild adress för

skattsedelsförsändelse samt namn, adress och telefonnummer för ombud.

12. Uppgift från kontrolluppgift som enligt 3 kap. lagen om

självdeklaration och kontrolluppgifter skall lämnas utan föreläggande

samt från sådan särskild uppgift som avses i 2 kap. 19 § lagen (1998:674)

om inkomstgrundad ålderspension.

13. Uppgift om beteckning, köpeskilling, basvärde, delvärde,

taxeringsvärde, omräknat delvärde, beskattningsnatur, typ av fång och

tidpunkt för fånget för fastighet som ägs eller innehas av personen,

andelens storlek om fastigheten har flera ägare och övriga uppgifter som

behövs för beräkning av statlig fastighetsskatt samt uppgift som behövs

för värdering av bostad på fastighet.

14. Uppgift om tid och art för planerad eller pågående revision samt

beskattningsperiod och skatteslag som denna avser samt uppgift om tid

för planerat besök eller annat sammanträffande enligt 3 kap. 7 § taxe-

ringslagen eller 14 kap. 6 § skattebetalningslagen.

15. Uppgift om postgiro- och bankgironummer, om personen är

näringsidkare samt, om fullmakt lämnats för bank- eller postgiro att ta

emot skatteåterbetalning på ett konto, datum för fullmakten samt kontots

nummer och typ.

16. Uppgift om antal dagar för

vilka den skattskyldige uppburit

sjöinkomst enligt punkt 1 av

anvisningarna till 49 §

kommunalskattelagen (1928:370).

16. Uppgift om antal dagar för

vilka den skattskyldige uppburit

sjöinkomst som avses i 64 kap.

3 och 4 §§ inkomstskattelagen.

17. Uppgift om omsättning i näringsverksamhet.

18. Uppgifter angående resultat av bruttovinstberäkning, annan beräk-

ning av relationstal eller liknande, skönsmässig beräkning och belopp

som under beskattningsåret stått till förfogande för levnadskostnader.

19. Uppgift från centrala bilregistret om innehav av fordon samt om

fordonets registreringsnummer, märke, typ och årsmodell samt tillstånd

enligt yrkestrafiklagen (1998:490) och lagen (1998:492) om biluthyrning.

20. Uppgift för beräkning av skattereduktion för fackföreningsavgift,

uppgifter enligt 6 § första och andra styckena lagen (1993:672) om

skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på bostadshus, uppgifter

enligt 7 § lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar, uppgifter enligt 6 § första och andra styckena

lagen (1996:725) om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på

bostadshus för bestämmande av skattereduktion enligt nämnda lagar samt

uppgift om beslut om sådan skattereduktion, uppgifter för bestämmande

av skattereduktion enligt lagen (1996:1231) om skattereduktion för

fastighetsskatt i vissa fall vid 1997 2001 års taxeringar samt uppgift om

beslut om sådan skattereduktion.

21. Uppgift om bosättningsland och tidpunkt för byte av

bosättningsland.

22. Uppgifter om antal årsanställda i en koncern i fall som avses i

2 kap. 16 § sista stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter,

totalt respektive i Sverige, koncernomsättning och

koncernbalansomslutning för koncernmoderföretag.

23. Uppgift om beteckning på

ersättningsbostad som avses i 11 §

lagen (1993:1469) om uppskovs-

avdrag vid byte av bostad,

uppskovsavdragets storlek, belopp

som enligt 10 § nämnda lag skall

reducera omkostnadsbeloppet

samt, om ersättningsbostaden

utgörs av bostad som avses i 11 §

andra meningen nämnda lag,

föreningens eller bolagets

organisationsnummer och namn.

23. Uppgift om beteckning på

ersättningsbostad som avses i

47 kap. 5 § inkomstskattelagen,

uppskovsavdragets storlek, belopp

som enligt 47 kap. 11 § nämnda

lag skall minska

anskaffningsutgiften samt, om

ersättningsbostaden utgörs av

bostad som avses i 47 kap. 5 §

andra stycket nämnda lag,

föreningens eller bolagets

organisationsnummer och namn.

24. Uppgift som skall lämnas enligt 10 kap. 17 § första stycket 5 och

andra stycket samt 33 § skattebetalningslagen.

25. Uppgifter från aktiebolagsregistret om styrelseledamöter,

verkställande direktör, firmatecknare och revisor, om att styrelsen inte är

fulltalig eller att årsredovisning inte har lämnats i tid, om

företagsrekonstruktion och fusion samt uppgifter från handels- och

föreningsregistret om firmatecknare, revisor och företagsrekonstruktion.

26. Uppgifter från Alkoholinspektionen om tillstånd enligt

alkohollagen (1994:1738) och om omsättning enligt restaurangrapport.

27. Uppgifter från länsarbetsnämnder om beslut om

arbetsmarknadspolitiska åtgärder samt utbetalat belopp och datum för

utbetalningen.

28. Uppgifter från Tullverket om debiterad mervärdesskatt vid import,

exportvärden, antal import- och exporttillfällen samt de tidsperioder som

uppgifterna avser samt uppgifter från verket som behövs för

tillämpningen av 3 kap. 30 § andra stycket mervärdesskattelagen.

29. Uppgifter från Riksförsäkringsverket om försäkring mot kostnader

för sjuklön såvitt avser arbetsgivarens organisations- eller

personnummer, beräknad lönesumma, datum då försäkringen börjat gälla

och datum för förändring av lönesumma, om sjukpenninggrundande

inkomst av annat förvärvsarbete såvitt avser den försäkrades

personnummer och datum för inkomstanmälan samt om utsänd person

såvitt avser uppgifter från intyg om tillämplig lagstiftning och intyg om

utsändning.

30. Uppgift om att en näringsidkare ingår i en sådan mervärdesskatte-

grupp som avses i 6 a kap. 1 § mervärdesskattelagen.

31. Uppgift om uppskovsbelopp

vid andelsbyte enligt lagen

(1998:1601) om uppskov med

beskattningen vid andelsbyten,

namn och organisationsnummer på

det överlåtna företaget, antal

andelar som lämnats som

ersättning vid andelsbytet samt

namn och organisationsnummer på

det köpande företaget samt de

övriga uppgifter som behövs för

beskattning av uppskovsbelopp.

32. Uppgift om uppskovsbelopp

vid andelsöverlåtelse inom

koncerner enligt lagen

(1998:1602) om uppskov med

beskattningen vid

andelsöverlåtelser inom

koncerner, namn och

organisationsnummer på det

överlåtna företaget, antalet

överlåtna andelar samt de övriga

uppgifter som behövs för

beskattning av vinsten.

31. Uppgift om uppskovsbelopp

vid andelsbyte enligt 49 kap.

inkomstskattelagen, namn och

organisationsnummer på det

överlåtna företaget, antal andelar

som lämnats som ersättning vid

andelsbytet samt namn och

organisationsnummer på det

köpande företaget samt de övriga

uppgifter som behövs för

beskattning av uppskovsbelopp.

32. Uppgift om uppskovsbelopp

vid koncerninterna andelsav-

yttringar enligt 25 kap. 6 27 §§

inkomstskattelagen, namn och

organisationsnummer på det

överlåtna företaget, antalet

överlåtna andelar samt de övriga

uppgifter som behövs för

beskattning av vinsten.

33. Uppgift om avgiftsskyldighet till annat registrerat trossamfund än

Svenska kyrkan och uppgift om tillhörighet till icke-territoriell

församling inom Svenska kyrkan.

19 §5

Om inte annat sägs i andra fjärde styckena skall sådana uppgifter i det

centrala skatteregistret som hänför sig till viss beskattningsperiod gallras

sju år efter utgången av det kalenderår under vilket perioden gick ut.

Uppgifter som avses i 5 §, med

undantag av de i första stycket 5, i

6 §, i 7 § 3, med undantag av

uppgifter om beslut om

återkallelse av F-skattsedel, i 7 §

23, med undantag av uppgift om

uppskovsavdrag enligt lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag

vid byte av bostad, samt i 7 § 31

och 32, får bevaras även efter

utgången av den tid som anges i

första stycket. Detsamma gäller

uppgifter om

Uppgifter som avses i 5 §, med

undantag av de i första stycket 5, i

6 §, i 7 § 3, med undantag av

uppgifter om beslut om

återkallelse av F-skattsedel, i 7 §

23, med undantag av uppgift om

uppskovsavdrag enligt 47 kap. in-

komstskattelagen (1999:000), samt

i 7 § 31 och 32, får bevaras även

efter utgången av den tid som

anges i första stycket. Detsamma

gäller uppgifter om

1. personnummer för make och person som likställs med make vid

beskattningen,

2. beslut om beskattning, dock inte skälen för beslutet,

3. huruvida taxering grundas på förenklad självdeklaration eller enbart

på kontrolluppgift om inkomst av kapital,

4. antal dagar för vilka den

skattskyldige uppburit sjöinkomst

enligt punkt 1 av anvisningarna

till 49 § kommunalskattelagen

(1928:370),

4. antal dagar för vilka den

skattskyldige uppburit sjöinkomst

som avses i 64 kap. 3 och 4 §§

inkomstskattelagen,

5. ingående och utgående mervärdesskatt samt särskilt investerings-

avdrag och redovisningsperiodens längd vid redovisning av

mervärdesskatt.

Uppgift om tillstånd enligt yrkestrafiklagen (1998:490) och lagen

(1998:492) om biluthyrning samt uppgifter som avses i 7 § 26 29, med

undantag av uppgifter som behövs för tillämpningen av 3 kap. 30 § andra

stycket mervärdesskattelagen (1994:200), skall gallras två år efter

utgången av det år då uppgifterna registrerades.

Uppgift om revision får bevaras under högst tio år efter utgången av

det år under vilket revisionen avslutades.

Regeringen får meddela föreskrifter om förlängd bevaringstid för

uppgifter som avses i första eller fjärde stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.21 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om

 socialavgifter

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § samt 2 kap. 2 och 4 §§ lagen

(1981:691) om socialavgifter1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §2

Avgifterna utgörs av arbetsgivaravgifter och egenavgifter.

Arbetsgivaravgifter skall betalas av den som är arbetsgivare.

Egenavgifter skall betalas av den som är försäkrad enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring eller enligt lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension och som har inkomst av annat

förvärvsarbete som avses i 3 kap. 2 eller 2 a § lagen om allmän

försäkring eller 2 kap. lagen om inkomstgrundad ålderspension. Med

inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 kap. 2 och 2 a §§ lagen om

allmän försäkring skall även likställas inkomst för eget arbete i form av

andra skattepliktiga förmåner än pengar.

Vid tillämpning av denna lag

skall, även om ett anställnings-

förhållande inte föreligger, den

som har utgett sådan ersättning

som enligt bestämmelserna i

3 kap. 2 § andra stycket lagen om

allmän försäkring eller enligt

bestämmelserna i 2 kap. 11 eller

12 § lagen om inkomstgrundad

ålderspension är att hänföra till

inkomst av anställning anses som

arbetsgivare. Med inkomst av

anställning enligt 3 kap. 2 § lagen

om allmän försäkring skall i denna

lag likställas inkomst i form av

andra skattepliktiga förmåner än

pengar samt kostnadsersättning

som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 §

skattebetalningslagen (1997:483)

undantas vid beräkning av

skatteavdrag. I fråga om

skattepliktig intäkt enligt

kommunalskattelagen (1928:370) i

form av rabatt, bonus eller annan

förmån som ges ut på grund av

kundtrohet eller liknande, skall

den som slutligt har stått för de

kostnader som ligger till grund för

förmånen, anses som arbetsgivare,

om denne är någon annan än den

som är skattskyldig för förmånen.

I fråga om skattepliktig intäkt

enligt kommunalskattelagen i form

av en förmån eller ersättning, som

getts ut eller anses utgiven av en

fysisk person som är bosatt

utomlands eller en utländsk

juridisk person, skall den hos

vilken den skattskyldige är

anställd i Sverige anses som

arbetsgivare, om förmånen eller

ersättningen har sin grund i

anställningen i Sverige och det inte

finns något anställningsförhållande

mellan utgivaren av förmånen eller

ersättningen och den skattskyldige.

Vid tillämpning av denna lag

skall, även om ett anställnings-

förhållande inte föreligger, den

som har utgett sådan ersättning

som enligt bestämmelserna i

3 kap. 2 § andra stycket lagen om

allmän försäkring eller enligt

bestämmelserna i 2 kap. 11 eller

12 § lagen om inkomstgrundad

ålderspension är att hänföra till

inkomst av anställning anses som

arbetsgivare. Med inkomst av

anställning enligt 3 kap. 2 § lagen

om allmän försäkring skall i denna

lag likställas inkomst i form av

andra skattepliktiga förmåner än

pengar samt kostnadsersättning

som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 §

skattebetalningslagen (1997:483)

undantas vid beräkning av

skatteavdrag. I fråga om

skattepliktig inkomst enligt

inkomstskattelagen (1999:000) i

form av rabatt, bonus eller annan

förmån som ges ut på grund av

kundtrohet eller liknande, skall

den som slutligt har stått för de

kostnader som ligger till grund för

förmånen, anses som arbetsgivare,

om denne är någon annan än den

som är skattskyldig för förmånen.

I fråga om skattepliktig inkomst

enligt inkomstskattelagen i form

av en förmån eller ersättning, som

getts ut eller anses utgiven av en

fysisk person som är bosatt

utomlands eller en utländsk

juridisk person, skall den hos

vilken den skattskyldige är

anställd i Sverige anses som

arbetsgivare, om förmånen eller

ersättningen har sin grund i

anställningen i Sverige och det inte

finns något anställningsförhållande

mellan utgivaren av förmånen eller

ersättningen och den skattskyldige.

2 kap.

2 §3

En arbetsgivare som sysselsätter sjömän skall på den ersättning som

utgetts till sådana för varje år betala även sjömanspensionsavgift med

1,20 procent.

I fråga om sjömän skall sjukförsäkringsavgift och

arbetsmarknadsavgift beräknas efter de procentsatser som regeringen

eller, efter regeringens bemyndigande, Riksförsäkringsverket årligen

fastställer. Procentsatserna skall utgöra den andel av de i 1 § första

stycket 1 och 6 angivna procentsatserna som svarar mot förhållandet

mellan antalet svenska sjömän och hela antalet sjömän på svenska

handelsfartyg i medeltal för den 30 september de tre år som närmast

föregått det år då procentsatserna fastställs. Hänsyn skall därvid inte tas

till fartyg med en bruttodräktighet understigande 300. Procentsatserna

beräknas med två decimaler.

Med sjöman avses i denna lag

arbetstagare som avses i punkt 1

av anvisningarna till 49 § kom-

munalskattelagen (1928:370).

Med sjöman avses i denna lag

arbetstagare som har sådan

sjöinkomst som avses i 64 kap. 3

och 4 §§ inkomstskattelagen

(1999:000).

4 §4

Vid bestämmande av avgiftsunderlaget skall bortses från

1. ersättning till en och samme arbetstagare om den under året inte

uppgått till 1 000 kronor,

3. ersättning till arbetstagare vid sjukdom eller ledighet för vård av

barn eller med anledning av barns födelse, till den del ersättningen

motsvarar sjukpenning, föräldrapenning eller rehabiliteringspenning som

arbetsgivare får uppbära enligt 3 kap. 16 §, 4 kap. 18 § eller 22 kap. 12 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring,

4. ersättning för vilken skall betalas särskild inkomstskatt enligt lagen

(1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl.,

5. ersättning som en arbetsgivare utgett till barn för arbete som utförts i

hans förvärvsverksamhet i de fall avdrag för ersättningen inte får göras

vid inkomsttaxeringen,

6. ersättning till den del denna motsvarar kostnader i arbetet som

arbetstagare haft att täcka med ersättningen,

8. ersättning för arbete som har utförts utomlands, till den del denna

inte räknas som pensionsgrundande inkomst enligt 2 kap. 16 § andra

stycket lagen (1998:674) om inkomstgrundad ålderspension,

9. ersättning för skiljemannauppdrag i fall där parterna i skiljeför-

farandet är av utländsk nationalitet,

10. ersättning som på grund av

bestämmelserna i 5 § lagen

(1984:947) om beskattning av

utländska forskare vid tillfälligt

arbete i Sverige inte utgör skatte-

pliktig intäkt,

10. ersättning som på grund av

bestämmelserna i 11 kap. 22 och

23 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) inte skall tas upp som

intäkt,

11. ersättning som enligt 3 kap. 2 a § lagen om allmän försäkring skall

anses som inkomst av annat förvärvsarbete,

12. intäkt som avses i 32 §

1 mom. första stycket h och i kom-

munalskattelagen (1928:370),

12. inkomst som avses i 10 kap.

3 § 1 3 inkomstskattelagen,

13. sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 1 5 lagen (1990:659)

om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för

nämnda skatt,

14. ersättning till en och samme

idrottsutövare från en sådan ideell

förening som avses i 7 § 5 mom.

lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt och som har till

huvudsakligt syfte att främja

idrottslig verksamhet, om

ersättningen från föreningen under

året inte uppgått till ett halvt

prisbasbelopp enligt lagen om

allmän försäkring,

14. ersättning till en och samme

idrottsutövare från en sådan ideell

förening som avses i 7 kap. 7 §

första stycket inkomstskattelagen

och som har till huvudsakligt syfte

att främja idrottslig verksamhet,

om ersättningen från föreningen

under året inte uppgått till ett halvt

prisbasbelopp enligt lagen om

allmän försäkring,

15. före utgången av år 1992

utbetalade ersättningar från en

vinstandelsstiftelse, som avses i

3 kap. 2 § andra stycket lagen om

allmän försäkring, till den del de

inte utgör ersättning för arbete för

stiftelsens räkning,

16. sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse eller en annan juridisk

person med motsvarande ändamål från vilken enligt de fyra sista

meningarna i 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring skall

bortses vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst,

17. ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av juni 1993

om ersättningen avser tid därefter och utgår på grund av

ansvarighetsförsäkring vilken åtnjuts enligt grunder som fastställts i

kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer,

18. ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av år 1992

om skadan anmälts till allmän försäkringskassa efter utgången av juni

1993 och ersättningen utgår på grund av sådan ansvarighetsförsäkring

som anges i 17,

19. ersättning enligt 2 kap. 5 § lagen om inkomstgrundad

ålderspension.

Bestämmelsen i första stycket 6 är tillämplig endast om kostnaderna

kan beräknas uppgå till minst 10 procent av arbetstagarens ersättning från

arbetsgivaren under utgiftsåret. Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får fastställa schablon för beräkning av

arbetstagares kostnader i viss verksamhet. Schablonen skall avse

bestämda yrkesgrupper och grundas på de genomsnittliga kostnaderna

inom respektive grupp.

Bestämmelserna i första stycket 17 och 18 gäller endast ersättning som

inte avser de första 180 dagarna efter skadetillfället och som för en och

samme arbetstagare beräknas på lönedelar som inte överstiger sju och en

halv gånger prisbasbeloppet enligt lagen om allmän försäkring.

I fråga om inkomst från

fåmansföretag och fåmansägt

handelsbolag skall föreskrifterna i

punkt 13 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen (1928:370)

tillämpas vid bestämmande av

avgiftsunderlaget.

I fråga om inkomst från

fåmansföretag och

fåmanshandelsbolag skall

föreskrifterna i 60 kap. 12 14 §§

inkomstskattelagen tillämpas vid

bestämmande av

avgiftsunderlaget.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om avgifter som avser tid före ikraftträdandet.

2.22 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:151) om

 punktskatter och prisregleringsavgifter

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 9 § lagen (1984:151) om punktskatter

och prisregleringsavgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

9 §1

Beskattningsår enligt denna lag

utgörs av beskattningsåret enligt

kommunalskattelagen (1928:370).

Om den verksamhet som

redovisningen avser inte medför

skattskyldighet enligt den lagen

utgörs beskattningsåret av

kalenderåret. Förs i verksamheten

räkenskaper som avslutas med

årsbokslut eller årsredovisning, får

dock räkenskapsåret utgöra

beskattningsår om det

sammanfaller med räkenskapsår

som är tillåtet enligt

bokföringslagen (1999:000).

Beskattningsår enligt denna lag

utgörs av beskattningsåret enligt

inkomstskattelagen (1999:000).

Om den verksamhet som

redovisningen avser inte medför

skattskyldighet enligt den lagen

utgörs beskattningsåret av

kalenderåret. Förs i verksamheten

räkenskaper som avslutas med

årsbokslut eller årsredovisning, får

dock räkenskapsåret utgöra

beskattningsår om det

sammanfaller med räkenskapsår

som är tillåtet enligt

bokföringslagen (1999:000).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001.

2.23 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:409) om

 skatt på gödselmedel

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1984:409) om skatt på

gödselmedel1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §2

Med skattskyldig avses i det följande

1. den som inom landet yrkesmässigt tillverkar gödselmedel,

2. den som inför gödselmedel till landet för yrkesmässig återför-

säljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet,

3. den som har registrerats som återförsäljare enligt 6 § andra stycket.

En verksamhet är yrkesmässig,

om den utgör näringsverksamhet

enligt 21 § kommunalskattelagen

(1928:370), eller om den bedrivs i

former som är jämförliga med en

till sådan näringsverksamhet

hänförlig rörelse och ersättningen

för omsättningen i verksamheten

under ett kalenderår överstiger

30 000 kr.

En verksamhet är yrkesmässig,

om den utgör näringsverksamhet

enligt 13 kap. inkomstskattelagen

(1999:000), eller om den bedrivs i

former som är jämförliga med en

till sådan näringsverksamhet

hänförlig rörelse och ersättningen

för omsättningen i verksamheten

under ett kalenderår överstiger

30 000 kr.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före ikraftträdandet.

2.24 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:410) om

 skatt på bekämpningsmedel

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1984:410) om skatt på

bekämpningsmedel1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §

Med skattskyldig avses i det följande

1. den som inom landet yrkesmässigt tillverkar bekämpningsmedel,

2. den som inför bekämpningsmedel till landet för yrkesmässig återför-

säljning eller för egen yrkesmässig användning inom landet.

Som tillverkning enligt första stycket 1 anses även blandning av olika

bekämpningsmedel och sådan märkning eller dylikt av en vara som anges

i 1 § andra stycket 2 som medför att varan anses utgöra bekämp-

ningsmedel.

En verksamhet är yrkesmässig,

om den utgör näringsverksamhet

enligt 21 § kommunalskattelagen

(1928:370), eller om den bedrivs i

former som är jämförliga med en

till sådan näringsverksamhet

hänförlig rörelse och ersättningen

för omsättningen i verksamheten

under ett kalenderår överstiger

30 000 kronor.

En verksamhet är yrkesmässig,

om den utgör näringsverksamhet

enligt 13 kap. inkomstskattelagen

(1999:000), eller om den bedrivs i

former som är jämförliga med en

till sådan näringsverksamhet

hänförlig rörelse och ersättningen

för omsättningen i verksamheten

under ett kalenderår överstiger

30 000 kronor.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före ikraftträdandet.

2.25 Förslag till lag om upphävande av lagen (1984:947)

 om beskattning av utländska forskare vid tillfälligt

 arbete i Sverige

Härigenom föreskrivs att lagen (1984:947) om beskattning av

utländska forskare vid tillfälligt arbete i Sverige skall upphöra att gälla

vid utgången av år 2000. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande vid

2001 och tidigare års taxeringar.

2.26 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

 statlig fastighetsskatt

Härigenom föreskrivs att 1, 3 och 9 §§ lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Till fastighetsskatt skattepliktiga fastigheter är sådana som vid

fastighetstaxeringen betecknats som småhusenhet, hyreshusenhet,

industrienhet, elproduktionsenhet eller lantbruksenhet om på

lantbruksenheten finns vad som vid fastighetstaxeringen betecknas som

småhus eller tomtmark för småhus. Från skatteplikt undantas fastighet

som året före taxeringsåret inte varit skattepliktig enligt

fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

Utöver vad som sägs i första

stycket är sådan privatbostad, som

avses i 5 § kommunalskattelagen

(1928:370) och som är belägen i

utlandet, skattepliktig till

fastighetsskatt.

Utöver vad som sägs i första

stycket är sådan bostad som enligt

2 kap. 8 12 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) är privatbostad och

som är belägen utomlands,

skattepliktig till fastighetsskatt.

3 §2

Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår

a) 1,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende småhusenhet,

det omräknade bostadsbyggnadsvärdet och det omräknade

tomtmarksvärdet avseende småhus på lantbruksenhet,

75 procent av marknadsvärdet avseende privatbostad i utlandet,

b) 1,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser

värderingsenhet för bostäder, värderingsenhet för bostäder under

uppförande, värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa

bostäder samt annan värderingsenhet avseende tomtmark som är

obebyggd,

c) 1,0 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser

värderingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande

och värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler,

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende industrienhet och elproduktionsenhet.

Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i Sverige,

bostäder och har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det

fastighetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen

fastighetsskatt på bostadsdelen för det fastighetstaxeringsåret och de fyra

följande kalenderåren och halv fastighetsskatt för de därpå följande fem

kalenderåren enligt vad som närmare föreskrivs i femte stycket.

Detsamma gäller färdigställd eller ombyggd sådan byggnad, för vilken

värdeår inte har åsatts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts

ett värdeår motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som föregått

inkomsttaxeringsåret, om ny fastighetstaxering då hade företagits.

För fastighet, som avses i 5 §

kommunalskattelagen (1928:370),

skall fastighetens andel av

taxeringsvärdet på sådan

samfällighet som avses i 41 a §

nämnda lag inräknas i underlaget

för fastighetsskatten om

samfälligheten utgör en särskild

taxeringsenhet.

För fastighet, som avses i 2 kap.

13 § inkomstskattelagen

(1999:000), skall fastighetens

andel av taxeringsvärdet på annan

samfällighet än sådan som avses i

6 kap. 6 § första stycket nämnda

lag inräknas i underlaget för

fastighetsskatten om samfällig-

heten utgör en särskild taxerings-

enhet.

Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund

av eldsvåda eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under

viss tid eller har i sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte

kunnat uthyras, får fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den

omfattning, vari byggnaden inte kunnat användas eller uthyras. Har så

varit fallet under endast kortare tid av beskattningsåret, skall någon

nedsättning dock inte ske.

Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar

av fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för

dessa delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive

fastighetsdel. Den nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra

stycket skall såvitt avser småhusenhet beräknas på den del av

taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser småhuset med

tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som

småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus med tillhörande

tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas nedsättningen

på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser

bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken

ingår i samma taxeringsenhet som hyreshuset.

9 §3

Beteckningar i denna lag som

används även i fastighetstaxe-

ringslagen (1979:1152) eller kom-

munalskattelagen (1928:370) har

samma betydelse som i dessa

lagar.

Termer och uttryck i denna lag

som används även i fastighetstaxe-

ringslagen (1979:1152) eller in-

komstskattelagen (1999:000) har

samma betydelse och

tillämpningsområden som i dessa

lagar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.27 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

 avräkning av utländsk skatt

Härigenom föreskrivs att 1, 2, 4, 7 och 14 §§ lagen (1986:468) om

avräkning av utländsk skatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Om fysisk person, under tid då

han varit bosatt här i riket, eller

inländsk juridisk person har haft

intäkt

a) som medtagits vid taxering

enligt kommunalskattelagen

(1928:370) eller lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt,

b) för vilken han beskattats i ut-

ländsk stat och

c) som enligt skattelagstift-

ningen i den utländska staten anses

härröra därifrån,

har han med den inskränkning

som följer av 2 § genom

avräkning av den del av den

utländska skatten som belöper på

intäkten rätt att erhålla nedsättning

av statlig inkomstskatt,

expansionsmedelsskatt och

kommunal inkomstskatt i enlighet

med vad som framgår av 4 13 §§.

Motsvarande gäller i tillämpliga

delar i fall fysisk person enligt

lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt har att erlägga

fastighetsskatt för en i utlandet

belägen privatbostad.

Kan ett svenskt företag vid

prövning enligt 7 § 8 mom. lagen

om statlig inkomstskatt inte visa

att den inkomstbeskattning som

den utländska juridiska personen

är underkastad är jämförlig med

den inkomstbeskattning som skulle

ha skett enligt lagen om statlig

inkomstskatt om inkomsten hade

förvärvats av svenskt företag, och

skall mottagen utdelning därför

beskattas i Sverige, men är övriga

förutsättningar för att erhålla

skattefrihet för utdelningen i

nämnda moment uppfyllda har

företaget, utöver den avräkning

som medges enligt första stycket

och enligt

dubbelbeskattningsavtal, genom

avräkning rätt att erhålla

nedsättning av statlig inkomstskatt

med ett belopp motsvarande

tretton procent av denna ut-

delnings bruttobelopp. Vid sådan

avräkning gäller i tillämpliga delar

vad som föreskrivs i 4 13 §§.

Om en obegränsat skattskyldig

har haft intäkt

a) som medtagits vid taxering

enligt inkomstskattelagen

(1999:000),

b) för vilken han beskattats i ut-

ländsk stat, och

c) som enligt skattelagstift-

ningen i den utländska staten anses

härröra därifrån,

har han med den inskränkning

som följer av 2 § genom

avräkning av den del av den

utländska skatten som belöper sig

på intäkten rätt att erhålla

nedsättning av statlig inkomstskatt

och kommunal inkomstskatt enligt

4 13 §§.

Motsvarande gäller i tillämpliga

delar i fall en fysisk person enligt

lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt skall betala

fastighetsskatt för en privatbostad

som är belägen utomlands.

Om ett svenskt företag vid en

prövning enligt 24 kap. 20 § in-

komstskattelagen inte kan visa att

inkomstbeskattningen av den

utländska juridiska personen är

jämförlig med inkomst-

beskattningen enligt nämnda lag

av ett svenskt företag med

motsvarande inkomster men

övriga förutsättningar för

skattefrihet för utdelningen är

uppfyllda, gäller följande. Utöver

den avräkning som medges enligt

första stycket och enligt dubbel-

beskattningsavtal, har företaget

rätt att genom avräkning erhålla

nedsättning av statlig inkomstskatt

med ett belopp som motsvarar

tretton procent av utdelningens

bruttobelopp. Vid en sådan av-

räkning gäller 4 13 §§ i tillämp-

liga delar.

2 §2

Rätt till avräkning enligt 1 §

första stycket föreligger inte om

statlig inkomstskatt, kommunal

inkomstskatt, den utländska skat-

ten samt den utländska intäkten

omfattas av dubbelbeskattnings-

avtal. Med att den utländska in-

täkten omfattas av dubbelbe-

skattningsavtal avses även fall då

någon intäkt av i utlandet belägen

privatbostad inte uppburits men,

om sådan intäkt hade uppburits,

denna omfattats av dubbel-

beskattningsavtal. Rätt till

avräkning genom nedsättning av

expansionsmedelsskatt enligt 1 §

första stycket föreligger inte om

expansionsmedelsskatten omfattas

av dubbelbeskattningsavtal. Rätt

till avräkning enligt 1 § andra

stycket föreligger inte om statlig

fastighetsskatt omfattas av

dubbelbeskattningsavtal. Vid

avräkning med stöd av

dubbelbeskattningsavtal tillämpas

dock bestämmelserna i 4 13 §§.

Rätt till avräkning enligt 1 §

första stycket föreligger inte om

statlig inkomstskatt, kommunal

inkomstskatt, den utländska skat-

ten samt den utländska intäkten

omfattas av dubbelbeskattnings-

avtal. Med att den utländska in-

täkten omfattas av dubbelbe-

skattningsavtal avses även fall då

någon intäkt av en privatbostad

som är belägen utomlands inte

uppburits men, om sådan intäkt

hade uppburits, denna omfattats av

dubbelbeskattningsavtal. Rätt till

avräkning enligt 1 § andra stycket

föreligger inte om statlig

fastighetsskatt omfattas av

dubbelbeskattningsavtal. Vid

avräkning med stöd av

dubbelbeskattningsavtal tillämpas

dock 4 13 §§.

4 §3

Avräkning skall i första hand

ske från statlig inkomstskatt. I den

mån den statliga inkomstskatten

understiger vad som enligt 1

13 §§ får avräknas, skall avräkning

i andra hand ske från statlig

fastighetsskatt och i tredje hand

från expansionsmedelsskatt. I den

mån den statliga inkomstskatten,

den statliga fastighetsskatten och

expansionsmedelsskatten

sammanlagt understiger vad som

enligt 1 13 §§ får avräknas, skall

avräkning ske från kommunal

inkomstskatt.

Avräkning skall i första hand

ske från statlig inkomstskatt. Till

den del den statliga inkomstskatten

understiger vad som enligt 1

13 §§ får avräknas, skall avräkning

i andra hand ske från statlig

fastighetsskatt Till den del den

statliga inkomstskatten och den

statliga fastighetsskatten

sammanlagt understiger vad som

enligt 1 13 §§ får avräknas, skall

avräkning ske från kommunal

inkomstskatt.

Avräkning skall ske från svensk skatt som tas ut på grund av taxering

det år då den intäkt som beskattats i utländsk stat medtagits vid taxering

här. När fråga är om avräkning av en utländsk skatt som är jämförlig med

den statliga fastighetsskatten eller som beräknats på schablonintäkt eller

liknande skall avräkning ske från svensk skatt som tas ut på grund av

taxering samma år som den utländska skatten fastställts.

7 §4

Vid beräkning av den statliga

inkomstskatt som hänför sig till de

utländska inkomsterna skall den

del av den statliga inkomstskatten

som hänför sig till de utländska

förvärvsinkomsterna (inkomst av

tjänst och näringsverksamhet)

respektive den del som hänför sig

till de utländska

kapitalinkomsterna (inkomst av

kapital) beräknas var för sig. Den

statliga respektive kommunala

inkomstskatt som hänför sig till de

utländska förvärvsinkomsterna

(intäkterna efter avdrag för

kostnader) skall anses utgöra så

stor del av den skattskyldiges hela

statliga respektive kommunala

inkomstskatt på förvärvsinkomst,

beräknad utan avräkning, som

dessa inkomster utgör av den

skattskyldiges sammanlagda

förvärvsinkomst av olika

förvärvskällor före allmänna

avdrag (sammanräknad förvärvs-

inkomst). Motsvarande gäller i

tillämpliga delar vid beräkning av

den del av den statliga in-

komstskatten som hänför sig till de

utländska kapitalinkomsterna.

Vid tillämpningen av första

stycket skall, i de fall då skatt-

skyldig erhållit skattereduktion

enligt 11 kap. 11 § skatte-

betalningslagen (1997:483), sådan

reduktion anses ha skett från

kommunal inkomstskatt, statlig

inkomstskatt respektive statlig

fastighetsskatt med så stor del av

reduktionen som respektive skatt

utgör av det sammanlagda

beloppet av nämnda skatter före

sådan reduktion. Om skattskyldig

har att erlägga fastighetsskatt

såväl för fastighet i Sverige som

för privatbostad i utlandet skall

reduktionen av statlig

fastighetsskatt enligt första me-

ningen anses ha skett från statlig

fastighetsskatt som hänför sig till

privatbostad i utlandet med så stor

del som den statliga fastig-

hetsskatten på privatbostad i ut-

landet utgör av det sammanlagda

beloppet av statlig fastighetsskatt

före sådan reduktion.

I de fall då skattskyldig enligt

2 § 5 lagen (1990:661) om av-

kastningsskatt på pensionsmedel

har att betala avkastningsskatt som

tas ut på skatteunderlag som

beräknas enligt bestämmelserna i

3 § första och femte styckena

samma lag eller skattskyldig enligt

3 § lagen (1993:1537) om expan-

sionsmedel har att betala

expansionsmedelsskatt skall föl-

jande gälla. Vid beräkningen av

spärrbeloppet skall, vid bestäm-

mande enligt första stycket av den

statliga inkomstskatt som hänför

sig till de utländska inkomsterna,

sådan avkastningsskatt respektive

expansionsmedelsskatt jämställas

med statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomst. Om skattskyldig

enligt 2 § lagen om

expansionsmedel erhållit avdrag

med en ökning av

expansionsmedel eller tagit upp

som intäkt en minskning av

expansionsmedel skall, vid be-

stämmande enligt första stycket av

den statliga inkomstskatt som

hänför sig till de utländska

inkomsterna, spärrbeloppet

beräknas som om ett sådant

avdrag inte erhållits respektive

intäkt inte medtagits vid

taxeringen.

Vid beräkning av den statliga

inkomstskatt som hänför sig till de

utländska inkomsterna skall den

del av den statliga inkomstskatten

som hänför sig till de utländska

förvärvsinkomsterna (inkomst-

slagen tjänst och näringsverksam-

het) respektive den del som hänför

sig till de utländska

kapitalinkomsterna (inkomstslaget

kapital) beräknas var för sig. Den

statliga inkomstskatt och den

kommunala inkomstskatt som

hänför sig till de utländska

förvärvsinkomsterna (intäkterna

efter avdrag för kostnader) skall

anses utgöra så stor del av den

skattskyldiges hela statliga

respektive kommunala inkomst-

skatt på förvärvsinkomst, beräknad

utan avräkning, som dessa

inkomster utgör av den

skattskyldiges sammanlagda för-

värvsinkomst före allmänna av-

drag. Motsvarande gäller i tillämp-

liga delar vid beräkning av den del

av den statliga inkomstskatten som

hänför sig till de utländska kapital-

inkomsterna.

Vid tillämpningen av första

stycket skall, i de fall då skatt-

skyldig erhållit skattereduktion

enligt 64 kap. 9 12 §§ inkomst-

skattelagen (1999:000), sådan

reduktion anses ha skett från kom-

munal inkomstskatt, statlig

inkomstskatt respektive statlig

fastighetsskatt med så stor del av

reduktionen som respektive skatt

utgör av det sammanlagda

beloppet av nämnda skatter före

sådan reduktion. Om skattskyldig

skall betala fastighetsskatt såväl

för fastighet i Sverige som för

privatbostad utomlands skall

reduktionen av statlig fastig-

hetsskatt enligt första meningen

anses ha skett från statlig

fastighetsskatt som hänför sig till

privatbostad utomlands med så

stor del som den statliga fastig-

hetsskatten på privatbostad i ut-

landet utgör av det sammanlagda

beloppet av statlig fastighetsskatt

före sådan reduktion.

I de fall en skattskyldig enligt

2 § 5 lagen (1990:661) om avkast-

ningsskatt på pensionsmedel skall

betala avkastningsskatt gäller

följande. Vid beräkningen av

spärrbeloppet skall, vid bestäm-

mande enligt första stycket av den

statliga inkomstskatt som hänför

sig till de utländska inkomsterna,

sådan avkastningsskatt likställas

med statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomster. Om en skatt-

skyldig enligt 34 kap. inkomst-

skattelagen har gjort avdrag för

avsättning till expansionsfond

eller har återfört sådant avdrag

skall, vid bestämmande enligt

första stycket av den statliga

inkomstskatt som hänför sig till de

utländska inkomsterna,

spärrbeloppet beräknas som om

den skattskyldige inte gjort

respektive inte återfört ett sådant

avdrag.

Spärrbeloppet skall alltid anses uppgå till minst 100 kronor.

14 §5

Skattskyldig enligt 2 § 1 4 och 6 lagen (1990:661) om avkast-

ningsskatt på pensionsmedel har genom avräkning av utländsk skatt rätt

att erhålla nedsättning av sådan avkastningsskatt. Avräkning skall därvid

ske för utländsk skatt som erlagts under kalenderåret närmast före

beskattningsåret och som belöper på avkastning på den skattskyldiges

utländska tillgångar som vid beräkning av avkastningsskatt på

pensionsmedel ingår i kapitalunderlaget för ifrågavarande beskattningsår.

Skattskyldig enligt 2 § 5 lagen

om avkastningsskatt på

pensionsmedel har, till den del den

statliga inkomstskatten, den

statliga fastighetsskatten,

expansionsmedelsskatten och den

kommunala inkomstskatten

sammanlagt understiger vad som

enligt 1 13 §§ får avräknas,

genom avräkning av utländsk skatt

rätt att till denna del erhålla

nedsättning av sådan av-

kastningsskatt.

Skattskyldig enligt 2 § 5 lagen

om avkastningsskatt på

pensionsmedel har, till den del den

statliga inkomstskatten, den

statliga fastighetsskatten och den

kommunala inkomstskatten

sammanlagt understiger vad som

enligt 1 13 §§ får avräknas,

genom avräkning av utländsk skatt

rätt att till denna del erhålla

nedsättning av sådan avkast-

ningsskatt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.28 Förslag till lag om ändring i

utsökningsregisterlagen (1986:617)

Härigenom föreskrivs att 7 § utsökningsregisterlagen (1986:617) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 §1

Riksskatteverket och kronofogdemyndigheterna får för de ändamål

som anges i 1 § ha terminalåtkomst till det centrala utsökningsregistret.

Terminalåtkomsten för en kronofogdemyndighet får avse endast

uppgifter om

1. den som är registrerad hos myndigheten som gäldenär i mål om

exekutiva åtgärder,

2. den som i annat fall än som avses under 1 är gäldenär eller svarande

i mål eller ärende som handläggs hos myndigheten,

3. make till person som avses under 1,

4. den som är gemensamt betalningsansvarig med person som avses

under 1,

5. fåmansföretag och fåmansägt

handelsbolag som avses i punkt 14

av anvisningarna till 32 § kommu-

nalskattelagen (1928:370) och

delägare i sådant företag, om

företaget eller delägare i detta är

gäldenär som avses under 1,

5. fåmansföretag och fåmans-

handelsbolag som avses i 56 kap.

2 4 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) och delägare i sådant

företag, om företaget eller delägare

i detta är gäldenär som avses under

1,

6. skuldsanering, företagsrekonstruktion, konkurs och näringsförbud.

I den utsträckning som regeringen föreskriver får en sökande eller

dennes ombud ha terminalåtkomst till uppgifter i det centrala ut-

sökningsregistret om de mål eller ärenden som sökanden gett in.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tid före

ikraftträdandet.

2.29 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:813) om

 homosexuella sambor

Härigenom föreskrivs att lagen (1987:813) om homosexuella sambor1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Om två personer bor tillsammans i ett homosexuellt förhållande, skall

vad som gäller i fråga om sambor enligt följande lagar och bestämmelser

tillämpas även på de homosexuella samborna:

1. lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem,

2. ärvdabalken,

3. jordabalken,

4. 10 kap. 9 § rättegångsbalken,

5. 4 kap. 19 § första stycket utsökningsbalken,

6. 19 § första stycket, punkt 1

nionde stycket och punkt 3 sjunde

stycket av anvisningarna till 31 §

samt punkterna 3 a, 3 b och 4 av

anvisningarna till 33 § kommunal-

skattelagen (1928:370),

6. inkomstskattelagen

(1999:000),

7. lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt,

8. bostadsrättslagen (1991:614),

9. lagen (1981:131) om kallelse på okända borgenärer,

10. 5 kap. 18 § tredje stycket fastighetsbildningslagen (1970:988),

11. 10 § insiderlagen (1990:1342),

12. 14 kap. 3 §, 4 § tredje stycket och 8 § tredje stycket vallagen

(1997:157),

13. 36 § första stycket lagen (1972:704) om kyrkofullmäktigeval,

m.m.,

14. 4 § lagen (1997:159) om brevröstning i vissa fall,

15. lagen (1993:1469) om

uppskovsavdrag vid byte av bo-

stad,

16. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15

och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt

16 kap. 7 och 9 §§ föräldrabalken,

17. säkerhetsskyddslagen

(1996:627),

18. lagen (1996:1231) om

skattereduktion för fastighetsskatt

i vissa fall vid 1997 2001 års

taxeringar,

19. lagen (1993:737) om

bostadsbidrag,

20. 35 § andra stycket

socialtjänstlagen (1980:620), samt

21. 26 § tredje stycket hälso-

och sjukvårdslagen (1982:762).

15. 10 kap. 18 §, 11 kap. 2, 15

och 16 §§, 12 kap. 7 och 8 §§ samt

16 kap. 7 och 9 §§ föräldrabalken,

16. säkerhetsskyddslagen

(1996:627),

17. lagen (1996:1231) om

skattereduktion för fastighetsskatt

i vissa fall vid 1997 2001 års

taxeringar,

18. lagen (1993:737) om

bostadsbidrag,

19. 35 § andra stycket

socialtjänstlagen (1980:620), samt

20. 26 § tredje stycket hälso-

och sjukvårdslagen (1982:763).

Förutsätter dessa lagar eller bestämmelser att samborna skall vara

ogifta, gäller det också de homosexuella samborna.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.30 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:1385) om

 Sveriges riksbank

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 4 § lagen (1988:1385) om Sveriges

riksbank1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

4 §

Ordföranden och vice ordföranden i fullmäktige samt ledamöterna i

direktionen skall till riksdagen skriftligen anmäla

1. innehav av finansiella instrument som anges i 1 kap. 1 § lagen

(1991:980) om handel med finansiella instrument,

2. innehav av andel i ett handelsbolag eller en ekonomisk förening

utom bostadsrättsförening samt andel i en motsvarande utländsk juridisk

person,

3. ägande, helt eller delvis, av

näringsfastighet enligt 1 kap. 5 §

kommunalskattelagen (1928:370),

3. ägande, helt eller delvis, av

näringsfastighet enligt 2 kap. 14 §

inkomstskattelagen (1999:000),

4. avtal av ekonomisk karaktär med tidigare arbetsgivare, såsom avtal

om löne- eller pensionsförmån som lämnas under den tid som omfattas

av uppdraget i fullmäktige eller anställningen i direktionen, och

 5. krediter eller andra skulder samt villkoren för dessa.

Anmälan av tillgångar och avtal enligt första stycket 2 4 behöver inte

göras om dessa tillsammans understiger ett marknadsvärde på 500 000

kronor. Detsamma gäller krediter och andra skulder enligt första stycket

5 om dessa tillsammans understiger 500 000 kronor.

Anmälan enligt första stycket skall göras när uppdraget eller

anställningen påbörjas. Behöver enligt andra stycket tillgångar och avtal

eller krediter och andra skulder inte anmälas vid denna tidpunkt skall

anmälan ske senast inom fyra veckor från det att den i andra stycket

angivna gränsen uppnåtts.

Anmälan skall därefter göras av förändring som innebär att

1. tillgång som avses i första stycket 1 förvärvas,

2. det sammanlagda värdet av tillgångar och avtal enligt första stycket

2 4 eller det sammanlagda beloppet av krediter och andra skulder enligt

första stycket 5 förändrats med mer än 100 000 kronor sedan anmälan

senast gjordes, under förutsättning att det sammanlagda värdet eller

beloppet efter förändringen inte understiger 500 000 kronor eller

3. villkorsändring sker beträffande krediter och andra skulder som har

anmälts.

Anmälan av sådana förändringar som avses i fjärde stycket skall göras

senast fyra veckor från det att förändringen inträffade.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före ikraftträdandet.

2.31 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:532) om

 tillstånd för anställning på fartyg

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1989:532) om tillstånd för

anställning på fartyg skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 § 1

En utlänning skall ha tillstånd för att ha anställning som avser

befattning på svenskt fartyg i utrikes trafik (anställningstillstånd) om inte

utlänningen har permanent uppehållstillstånd i Sverige eller är

medborgare i Danmark, Finland, Island eller Norge.

Kravet på anställningstillstånd gäller inte för annan utlänning som är

medborgare i en stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

(EES).

Kravet på anställningstillstånd

omfattar inte heller annan

utlänning än som avses i första och

andra styckena, om fartyget

huvudsakligen används i sådan

fjärrfart som avses i punkt 3 av

anvisningarna till 49 §

kommunalskattelagen (1928:370).

Kravet på anställningstillstånd

omfattar inte heller annan

utlänning än som avses i första och

andra styckena, om fartyget

huvudsakligen används i sådan

fjärrfart som avses i 64 kap. 6 §

inkomstskattelagen (1999:000).

Regeringen får föreskriva andra undantag från kravet på

anställningstillstånd.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före ikraftträdandet.

2.32 Förslag till lag om upphävande av lagen

 (1989:1035) om särskild insamling av uppgifter

 från bostadsrättsföreningar m.fl.

Härigenom föreskrivs att lagen (1989:1035) om särskild insamling av

uppgifter från bostadsrättsföreningar m.fl. skall upphöra att gälla vid

utgången av år 1999.

2.33 Förslag till lag om ändring i taxeringslagen

 (1990:324)

Härigenom föreskrivs i fråga om taxeringslagen (1990:324)

dels att 1 kap. 1 och 3 §§, 3 kap. 3 §, 4 kap. 5, 13, 17, 18, 20 och 23 §§

samt 5 kap. 1, 2 och 13 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 11 a §, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §1

Denna lag gäller vid fastställelse av underlaget för att ta ut skatt eller

avgift (taxering) enligt

1. kommunalskattelagen

(1928:370),

2. lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt,

3. lagen (1997:323) om statlig

förmögenhetsskatt,

4. lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt,

5. lagen (1990:661) om avkast-

ningsskatt på pensionsmedel i fall

som avses i 2 § första stycket 1 5

och 7 nämnda lag,

6. lagen (1991:687) om särskild

löneskatt på pensionskostnader,

7. lagen (1994:1744) om all-

män pensionsavgift,

8. lagen (1993:1537) om expan-

sionsmedel.

1. inkomstskattelagen

(1999:000),

2. lagen (1997:323) om statlig

förmögenhetsskatt,

3. lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt,

4. lagen (1990:661) om avkast-

ningsskatt på pensionsmedel i fall

som avses i 2 § första stycket 1 5

och 7 nämnda lag,

5. lagen (1991:687) om särskild

löneskatt på pensionskostnader,

6. lagen (1994:1744) om all-

män pensionsavgift.

Lagen gäller även vid handläggning av ärenden om särskilda avgifter

(skattetillägg och förseningsavgift) om inte annat följer av 5 kap.

Lagen innehåller bestämmelser som skall gälla vid handläggning av

mål om taxering och särskilda avgifter i allmän förvaltningsdomstol.

Att bestämmelserna i denna lag gäller även i fråga om förfarandet för

fastställelse av mervärdesskatt i vissa fall framgår av 10 kap. 31 §

skattebetalningslagen (1997:483).

3 §2

Begrepp som används i denna

lag har samma innebörd som i

kommunalskattelagen (1928:370),

lagen (1947:576) om statlig in-

komstskatt och lagen (1997:323)

om statlig förmögenhetsskatt.

Termer och uttryck som används

i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområden som i

inkomstskattelagen (1999:000)

och lagen (1997:323) om statlig

förmögenhetsskatt.

Bestämmelserna om juridiska

personer skall dock tillämpas

också på handelsbolag och

dödsbon.

Med kommun likställs i denna lag landsting och annan menighet som

har beskattningsrätt.

3 kap.

3 §3

Kan det antas att den skatt-

skyldige inte är deklarationsskyl-

dig enligt bestämmelserna i lagen

(1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter får beslut om

taxering fattas på grundval av

kontrolluppgift om inkomst av

kapital utan att den skattskyldige

underrättats om och fått tillfälle att

yttra sig över kontrolluppgiften.

Kan det antas att den skatt-

skyldige inte är deklarationsskyl-

dig enligt bestämmelserna i lagen

(1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter får beslut om

taxering fattas på grundval av

kontrolluppgift om intäkter i

inkomstslaget kapital utan att den

skattskyldige underrättats om och

fått tillfälle att yttra sig över

kontrolluppgiften.

4 kap.

5 §

Skattemyndigheten skall inte ta

upp en inkomst till beskattning hos

en skattskyldig för vilken

grundläggande beslut om årlig

taxering fattas senast den 15 au-

gusti taxeringsåret om den skatt-

skyldige gör sannolikt att det efter

denna tidpunkt kommer att finnas

förutsättningar för att han skall

frikallas från skattskyldighet för

inkomsten på grund av bestäm-

melserna i 54 § första stycket f

kommunalskattelagen (1928:370).

I det fall grundläggande beslut

fattas efter den 15 augusti gäller

motsvarande om den skattskyldige

gör sannolikt att nämnda

förutsättningar kommer att finnas

efter utgången av november

taxeringsåret.

Skattemyndigheten skall inte ta

upp en inkomst till beskattning hos

en skattskyldig för vilken

grundläggande beslut om årlig

taxering fattas senast den 15 au-

gusti taxeringsåret om den skatt-

skyldige gör sannolikt att det efter

denna tidpunkt kommer att finnas

förutsättningar för att han inte

skall vara skattskyldig för in-

komsten på grund av bestäm-

melserna i 3 kap. 9 13 §§

inkomstskattelagen (1999:000). I

det fall grundläggande beslut fattas

efter den 15 augusti gäller

motsvarande om den skattskyldige

gör sannolikt att nämnda förutsätt-

ningar kommer att finnas efter

utgången av november taxerings-

året.

11 a §

En begäran om omprövning som

avser särskild skatteberäkning för

ackumulerad inkomst får göras

efter utgången av den tid som

anges i 9 §, om denna begäran

föranleds av en skattemyndighets

taxeringsbeslut eller av en allmän

förvaltningsdomstols beslut i mål

om taxering. En sådan begäran

skall ha kommit in till

skattemyndigheten inom ett år från

det att beslutet meddelades.

13 §

Omprövar skattemyndigheten självmant ett taxeringsbeslut, får

omprövningsbeslut som är till den skattskyldiges fördel meddelas före

utgången av det femte året efter taxeringsåret.

Ett sådant omprövningsbeslut får meddelas även efter utgången av det

femte året efter taxeringsåret, om det föranleds av

1. skattemyndighets taxeringsbeslut eller allmän förvaltningsdomstols

beslut i mål om taxering avseende annat taxeringsår eller annan

skattskyldig,

2. allmän förvaltningsdomstols beslut om tillägg till eller ändring i

fastighetstaxering,

3. skattemyndighets beslut om fastighetstaxering enligt fastighets-

taxeringslagen (1979:1152),

4. beslut om utländsk skatt eller

om obligatoriska avgifter som

avses i 46 § 2 mom. första stycket

3 kommunalskattelagen

(1928:370).

4. beslut om utländsk skatt eller

om obligatoriska avgifter som

avses i 62 kap. 6 § inkomst-

skattelagen (1999:000).

Även om tiden för omprövning enligt första stycket har gått ut får

skattemyndigheten till den skattskyldiges fördel självmant ompröva ett

beslut om skattetillägg så länge beslutet i den taxeringsfråga som

föranlett skattetillägget inte har vunnit laga kraft.

17 §

Eftertaxering får också ske

1. vid rättelse av felräkning, misskrivning eller annat uppenbart

förbiseende,

2. när kontrolluppgift som skall lämnas utan föreläggande enligt lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter saknats eller varit

felaktig,

3. när en ändring i ett taxerings-

beslut föranleds av beslut som

anges i 13 § andra stycket 1 4.

3. när en ändring i ett taxerings-

beslut föranleds av beslut som

anges i 13 § andra stycket 1 4,

4. när en förening eller ett

registrerat trossamfund inte har

genomfört en investering inom den

tid som har föreskrivits i ett sådant

beslut som avses i 7 kap. 12 §

inkomstskattelagen (1999:000)

eller inte har iakttagit ett annat

villkor i beslutet.

18 §7

Eftertaxering enligt 16 § samt

17 § första stycket 1 och 2 får ske

endast om den avser belopp av

någon betydelse.

Eftertaxering enligt 16 § samt

17 § 1 och 2 får ske endast om den

avser belopp av någon betydelse.

Eftertaxering får inte ske om beslutet med hänsyn till

omständigheterna skulle framstå som uppenbart oskäligt eller om

skattemyndigheten tidigare fattat beslut om eftertaxering avseende

samma fråga.

20 §

Beslut om eftertaxering enligt

17 § första stycket 3 får meddelas

även efter den tid som anges i 19 §

men senast sex månader efter det

beslut som föranleder ändringen.

Beslut om eftertaxering enligt

17 § 3 får meddelas även efter den

tid som anges i 19 § men senast

sex månader efter det beslut som

föranleder ändringen.

Beslut om eftertaxering på grund av oriktig uppgift i omprövnings-

ärende eller mål om taxering får meddelas efter den tid som anges i 19 §

men senast inom ett år från utgången av den månad då

skattemyndighetens eller domstolens beslut i ärendet eller målet vunnit

laga kraft.

Om den skattskyldige har avlidit, får beslut om eftertaxering inte

meddelas efter utgången av det andra året efter det kalenderår då

bouppteckningen efter honom gavs in för registrering.

23 §8

Skattemyndigheten skall snarast

efter det att en domstol meddelat

beslut i ett mål om taxering fast-

ställa den skattskyldiges beskatt-

ningsbara förvärvsinkomst och

inkomst av kapital och vidta de

taxeringsåtgärder i övrigt som

föranleds av domstolens beslut.

Skattemyndigheten skall snarast

efter det att en domstol meddelat

beslut i ett mål om taxering fast-

ställa den skattskyldiges beskatt-

ningsbara inkomst eller beskatt-

ningsbara förvärvsinkomst och

överskott eller underskott i

inkomstslaget kapital och vidta de

taxeringsåtgärder i övrigt som

föranleds av domstolens beslut.

 5 kap.

1 §9

Om en skattskyldig på något annat sätt än muntligen under förfarandet

har lämnat en uppgift till ledning för taxeringen och uppgiften befinns

oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) tas ut. Detsamma gäller,

om en sådan uppgift har lämnats i ett mål om taxering och uppgiften inte

har godtagits efter prövning i sak.

Skattetillägg enligt första

stycket tas ut med tjugo procent av

den mervärdesskatt och med fyrtio

procent av sådan skatt som avses i

1 kap. 1 § första stycket 1 6 och 8

som, om den oriktiga uppgiften

hade godtagits, inte skulle ha

påförts den skattskyldige eller

hans make eller, i fråga om

förmögenhetsskatt, person som

sambeskattas med honom, eller,

vad gäller mervärdesskatt,

felaktigt skulle ha tillgodoräknats

honom. Skulle den oriktiga

uppgiften, om den hade godtagits,

ha medfört sådant underskott i

förvärvskälla i inkomstslaget

näringsverksamhet eller tjänst som

inte utnyttjas taxeringsåret, skall

skattetillägg i stället beräknas på

ett underlag som utgör en fjärdedel

av den minskning av underskottet

som rättelsen av den oriktiga

uppgiften medfört.

Skattetillägg enligt första

stycket tas ut med tjugo procent av

den mervärdesskatt och med fyrtio

procent av sådan skatt som avses i

1 kap. 1 § första stycket 1 5 som,

om den oriktiga uppgiften hade

godtagits, inte skulle ha påförts

den skattskyldige eller hans make

eller, i fråga om

förmögenhetsskatt, person som

sambeskattas med honom, eller,

vad gäller mervärdesskatt,

felaktigt skulle ha tillgodoräknats

honom. Skulle den oriktiga

uppgiften, om den hade godtagits,

ha medfört sådant underskott av en

näringsverksamhet eller i

inkomstslaget tjänst som inte

utnyttjas taxeringsåret, skall

skattetillägg i stället beräknas på

ett underlag som utgör en fjärdedel

av den minskning av underskottet

som rättelsen av den oriktiga

uppgiften medfört.

Avgiftsberäkning enligt andra stycket sker efter tjugo procent eller,

vad gäller mervärdesskatt, tio procent av underlaget när den oriktiga

uppgiften har rättats eller hade kunnat rättas med ledning av

kontrollmaterial som normalt är tillgängligt för skattemyndigheten och

som varit tillgängligt för myndigheten före utgången av november

taxeringsåret.

Avgiftsberäkning enligt andra stycket sker efter tio procent eller, vad

gäller mervärdesskatt, fem procent av underlaget, när den oriktiga

uppgiften avser periodisering eller därmed jämställd fråga.

2 §10

Om avvikelse har skett från en

självdeklaration genom skönstaxe-

ring, påförs den skattskyldige

skattetillägg. Tillägget beräknas på

den skatt som till följd av

skönstaxeringen påförs den skatt-

skyldige utöver den skatt som

annars skulle ha påförts honom.

Medför skönstaxeringen att sådant

underskott i förvärvskälla i

inkomstslaget näringsverksamhet

eller tjänst som inte utnyttjas

taxeringsåret minskar, skall skatte-

tillägget i stället beräknas på ett

underlag som utgör en fjärdedel av

den minskning av underskottet

som skönstaxeringen medfört. Vid

beräkningen skall dessutom

bestämmelserna i 1 § andra stycket

tillämpas. Till den del skönstaxe-

ringen innefattar rättelse av oriktig

uppgift från den skattskyldige

skall skattetillägg tas ut enligt

bestämmelserna i 1 §.

Första stycket tillämpas också

om skönstaxering har skett på

grund av utebliven självdeklara-

tion och självdeklaration inte kom-

mit in trots att föreläggande sänts

ut till den skattskyldige. Tillägget

beräknas på den skatt som till följd

av skönstaxeringen påförs den

skattskyldige utöver den skatt

som skulle ha påförts enligt de

uppgifter som den skattskyldige på

annat sätt än muntligen kan ha

lämnat till ledning för taxeringen.

Innefattar skönstaxeringen att ett

vid tidigare taxering fastställt

underskott i förvärvskälla i

inkomstslaget näringsverksamhet

eller tjänst utnyttjas helt eller

delvis, skall skattetillägg beräknas

på ett underlag som utgör en

fjärdedel av den minskning av

underskottet som skönstaxeringen

medfört. Har den skattskyldige på

annat sätt än muntligen till ledning

för taxeringen redovisat underskott

i förvärvskälla i inkomstslaget

näringsverksamhet eller tjänst som

inte utnyttjas taxeringsåret och

medför skönstaxeringen att sådant

underskott minskar, skall skatte-

tillägget beräknas på ett underlag

som utgör en fjärdedel av den

minskning av underskottet som

skönstaxeringen medfört.

Om avvikelse har skett från en

självdeklaration genom skönstaxe-

ring, påförs den skattskyldige

skattetillägg. Tillägget beräknas på

den skatt som till följd av

skönstaxeringen påförs den skatt-

skyldige utöver den skatt som

annars skulle ha påförts honom.

Medför skönstaxeringen att sådant

underskott av en näringsverksam-

het eller i inkomstslaget tjänst som

inte utnyttjas taxeringsåret mins-

kar, skall skattetillägget i stället

beräknas på ett underlag som utgör

en fjärdedel av den minskning av

underskottet som skönstaxeringen

medfört. Vid beräkningen skall

dessutom bestämmelserna i 1 §

andra stycket tillämpas. Till den

del skönstaxeringen innefattar

rättelse av oriktig uppgift från den

skattskyldige skall skattetillägg tas

ut enligt bestämmelserna i 1 §.

Första stycket tillämpas också

om skönstaxering har skett på

grund av utebliven självdeklara-

tion och självdeklaration inte kom-

mit in trots att föreläggande sänts

ut till den skattskyldige. Tillägget

beräknas på den skatt som till följd

av skönstaxeringen påförs den

skattskyldige utöver den skatt

som skulle ha påförts enligt de

uppgifter som den skattskyldige på

annat sätt än muntligen kan ha

lämnat till ledning för taxeringen.

Innefattar skönstaxeringen att ett

vid tidigare taxering fastställt

underskott av en näringsverksam-

het eller i inkomstslaget tjänst ut-

nyttjas helt eller delvis, skall

skattetillägg beräknas på ett under-

lag som utgör en fjärdedel av den

minskning av underskottet som

skönstaxeringen medfört. Har den

skattskyldige på annat sätt än

muntligen till ledning för taxering-

en redovisat underskott av en

näringsverksamhet eller i

inkomstslaget tjänst som inte ut-

nyttjas taxeringsåret och medför

skönstaxeringen att sådant under-

skott minskar, skall skattetillägget

beräknas på ett underlag som utgör

en fjärdedel av den minskning av

underskottet som skönstaxeringen

medfört.

13 §11

Särskild avgift påförs enligt skattebetalningslagen (1997:483).

Skattetillägg som inte uppgår till 100 kronor, påförs inte. Särskild avgift

tillfaller staten.

Skall någon vid taxering till statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst

påföras skattetillägg på undandragen skatt efter skilda procentsatser

uträknas först skatten på summan av de undanhållna beloppen. Skatten

fördelas sedan vid tillämpningen av de skilda procentsatserna efter den

kvotdel som vart och ett av de undanhållna beloppen utgör av de

sammanlagda undanhållna beloppen.

Bestämmelserna i andra stycket

tillämpas också när någon skall

påföras skattetillägg efter skilda

procentsatser på undandragen skatt

i annat fall än som avses i andra

stycket. Vid beräkning av

skattetillägg på minskning av

underskott i förvärvskälla skall

underlaget vid tillämpning av de

skilda procentsatserna fördelas

efter den kvotdel som vart och ett

av de undanhållna beloppen utgör

av de sammanlagda undanhållna

beloppen.

Skall skattetillägg påföras efter

skilda procentsatser och beräknas

på såväl undandragen skatt som

minskning av underskott i för-

värvskälla görs beräkningen med

tillämpning av andra och tredje

styckena på de båda underlagen

var för sig.

Bestämmelserna i andra stycket

tillämpas också när någon skall

påföras skattetillägg efter skilda

procentsatser på undandragen skatt

i annat fall än som avses i andra

stycket. Vid beräkning av

skattetillägg på minskning av

underskott av en

näringsverksamhet eller i

inkomstslaget tjänst skall

underlaget vid tillämpning av de

skilda procentsatserna fördelas

efter den kvotdel som vart och ett

av de undanhållna beloppen utgör

av de sammanlagda undanhållna

beloppen.

Skall skattetillägg påföras efter

skilda procentsatser och beräknas

på såväl undandragen skatt som

minskning av underskott av en

näringsverksamhet eller i

inkomstslaget tjänst görs

beräkningen med tillämpning av

andra och tredje styckena på de

båda underlagen var för sig.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.34 Förslag till lag om upphävande av lagen (1990:655)

 om återföring av obeskattade reserver

Härigenom föreskrivs att lagen (1990:655) om återföring av

obeskattade reserver skall upphöra att gälla vid utgången av år 1999. Den

upphävda lagen gäller dock fortfarande vid 1992 1996 års taxeringar.

2.35 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om

 särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster

Härigenom föreskrivs att 1 3 §§ lagen (1990:659) om särskild löne-

skatt på vissa förvärvsinkomster1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Särskild löneskatt skall för varje år betalas till staten med 16,16

procent på lön eller annan ersättning till arbetstagare som vid årets

ingång är 65 år eller äldre och i övrigt med 24,26 procent på

1. ersättning som utfaller enligt kollektivavtalsgrundad avgångs-

bidragsförsäkring som tecknas av arbetsgivare till förmån för arbets-

tagare,

2. avgångsersättning som annorledes än på grund av

kollektivavtalsgrundad avgångsbidragsförsäkring utbetalas av staten,

kommun eller kommunalförbund som arbetsgivare eller av Svenska

Kommunförbundet, Landstingsförbundet, det för kommunerna och

landstingen gemensamma organet för administration av personalpension

eller Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och

rationaliseringsinstitut, under förutsättning att arbetsgivaren tillämpar

kommunalt pensionsavtal eller av annan arbetsgivare, under förutsättning

att arbetsgivaren tillämpar kommunalt pensionsavtal och att borgen eller

liknande garanti tecknats av kommun, kommunalförbund, Svenska

Kommunförbundet eller Landstingsförbundet,

3. avgångsersättning som omfattas av s.k. trygghetsavtal,

4. ersättning som utges enligt gruppsjukförsäkring som åtnjuts enligt

grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens

huvudorganisationer till den del ersättningen utgör komplement till

förtidspension eller till sjukbidrag,

5. ersättning som utges på grund av ansvarighetsförsäkring som åtnjuts

enligt grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens

huvudorganisationer till den del ersättningen utges i form av

engångsbelopp som inte utgör kompensation för mistad inkomst,

6. bidrag som en arbetsgivare lämnar till en sådan vinstandelsstiftelse

som avses i 3 kap. 2 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän

försäkring eller en annan juridisk person med motsvarande ändamål med

undantag för bidrag som lämnas till en pensions- eller personalstiftelse

enligt lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

Skattskyldig är den som utgett

sådan ersättning eller sådant

bidrag som avses i första stycket. I

fråga om sådan för mottagaren

skattepliktig intäkt i form av

rabatt, bonus eller annan förmån,

som ges ut på grund av kundtrohet

eller liknande, skall den som

slutligt har stått för de kostnader

som ligger till grund för förmånen

anses som skattskyldig enligt

denna lag, om inte denne är den

som är skattskyldig till

inkomstskatt för förmånen. I fråga

om sådan för mottagaren

skattepliktig intäkt av tjänst i form

av en förmån eller ersättning som

getts ut eller anses utgiven av

fysisk person som är bosatt

utomlands eller av utländsk

juridisk person, skall den hos

vilken mottagaren är anställd i

Sverige anses som skattskyldig

enligt denna lag, om förmånen

eller ersättningen kan anses ha sin

grund i anställningen i Sverige och

det inte finns något

anställningsförhållande mellan

utgivaren av förmånen eller

ersättningen och mottagaren.

Skattskyldig är den som utgett

sådan ersättning eller sådant

bidrag som avses i första stycket. I

fråga om sådan för mottagaren

skattepliktig intäkt i form av

rabatt, bonus eller annan förmån

som ges ut på grund av kundtrohet

eller liknande, skall den som

slutligt har stått för de kostnader

som ligger till grund för förmånen

anses som skattskyldig enligt

denna lag, om inte denne är den

som är skattskyldig till

inkomstskatt för förmånen. I fråga

om sådan för mottagaren

skattepliktig intäkt i inkomstslaget

tjänst i form av en förmån eller

ersättning som getts ut eller anses

utgiven av fysisk person som är

bosatt utomlands eller av utländsk

juridisk person, skall den hos

vilken mottagaren är anställd i

Sverige anses som skattskyldig

enligt denna lag, om förmånen

eller ersättningen kan anses ha sin

grund i anställningen i Sverige och

det inte finns något

anställningsförhållande mellan

utgivaren av förmånen eller

ersättningen och mottagaren.

Vid bestämmande av skatteunderlaget tillämpas bestämmelserna i

2 kap. 3 5 §§ lagen (1981:691) om socialavgifter med undantag av 4 §

första stycket 13 och 5 § andra stycket första meningen.

Vid bestämmande av skatteunderlaget enligt första stycket 5 skall

bortses från ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av juni

1993 om ersättningen avser tid därefter samt från ersättning för

arbetsskada som inträffat före utgången av år 1992 om skadan anmälts

till allmän försäkringskassa efter utgången av juni 1993. Detta gäller

dock endast ersättning som för en och samme arbetstagare beräknas på

lönedelar som inte överstiger sju och en halv gånger prisbasbeloppet

enligt 1 kap. 6 § lagen om allmän försäkring.

2 §3

En enskild person eller ett

dödsbo skall för varje år till staten

betala särskild löneskatt med

24,26 procent på inkomst enligt

kommunalskattelagen (1928:370)

av annan näringsverksamhet här i

landet än sådan aktiv näringsverk-

samhet som avses i 2 kap. 6 §

lagen (1998:674) om inkomst-

grundad ålderspension (passiv

näringsverksamhet) samt på er-

sättning som utges enligt sådan

avtalsgruppsjukförsäkring som av-

ses i punkt 12 av anvisningarna till

22 § kommunalskattelagen eller

enligt sådan trygghetsförsäkring

som avses i nämnda anvisnings-

punkt till den del ersättningen

utges i form av engångsbelopp

som inte utgör kompensation för

mistad inkomst. Om en skatt-

skyldig före årets början har fyllt

65 år eller inte har fyllt 65 år men

under hela året uppburit hel

ålderspension skall särskild löne-

skatt betalas med 16,16 procent

eller, om en skattskyldig avlidit

under året, med 24,26 procent på

inkomst som avses i 3 kap. 4 §

andra stycket lagen (1981:691) om

socialavgifter. Bedömningen om

näringsverksamhet är aktiv eller

passiv görs för en förvärvskälla

enligt kommunalskattelagen.

En enskild person eller ett

dödsbo skall för varje år till staten

betala särskild löneskatt med

24,26 procent på överskott av

passiv näringsverksamhet enligt

inkomstskattelagen (1999:000) här

i landet samt på ersättning som

utges enligt sådan

avtalsgruppsjukförsäkring som

avses i 15 kap. 9 §

inkomstskattelagen eller enligt

sådan trygghetsförsäkring som

avses i nämnda lagrum till den del

ersättningen utges i form av

engångsbelopp som inte utgör

kompensation för mistad inkomst.

Om en skattskyldig före årets

början har fyllt 65 år eller inte har

fyllt 65 år men under hela året

uppburit hel ålderspension skall

särskild löneskatt betalas med

16,16 procent eller, om en

skattskyldig avlidit under året,

med 24,26 procent på inkomst som

avses i 3 kap. 4 § andra stycket

lagen (1981:691) om

socialavgifter.

Vid beräkning av skatteunderlaget gäller i tillämpliga delar

bestämmelserna i 3 kap. 5 § lagen om socialavgifter.

Skatt betalas inte då skatteunderlaget understiger 1 000 kronor.

3 §4

I fråga om särskild löneskatt

gäller bestämmelserna i 5 kap.

lagen (1981:691) om socialav-

gifter samt vad som i nedan an-

givna författningar är föreskrivet i

fråga om avgifter enligt nämnda

lag:

1. kommunalskattelagen

(1928:370),

2. lagen (1990:325) om själv-

deklaration och kontrolluppgifter,

3. lagen (1979:611) om upp-

hovsmannakonto.

I fråga om särskild löneskatt

gäller bestämmelserna i 5 kap.

lagen (1981:691) om socialav-

gifter och vad som i fråga om

avgifter enligt den lagen är

föreskrivet i lagen (1990:325) om

själv-deklaration och kontrollupp-

gifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas på lön eller

annan sådan ersättning enligt 1 § som betalas ut efter utgången av år

2000 och på sådan inkomst enligt 2 § som tas upp till beskattning vid

2002 års taxering eller senare.

2.36 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:661) om

 avkastningsskatt på pensionsmedel

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:661) om avkast-

ningsskatt på pensionsmedel

dels att 11 §1 skall upphöra att gälla,

dels att 2, 9 och 12 §§ samt övergångsbestämmelserna till lagen skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §2

Skattskyldiga till avkastningsskatt är

1. svenska livförsäkringsföretag,

2. utländska livförsäkringsföretag som bedriver försäkringsrörelse från

fast driftställe i Sverige,

3. understödsföreningar som bedriver till livförsäkring hänförlig

verksamhet,

4. pensionsstiftelser enligt lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m.,

5. arbetsgivare som i sin balansräkning redovisar pensionsutfästelse

under rubriken Avsatt till pensioner enligt lagen om tryggande av

pensionsutfästelse m.m. eller i sådan delpost som avses i 8 a § samma

lag,

6. i Sverige bosatt innehavare av

pensionssparkonto enligt 1 kap.

2 § lagen (1993:931) om

individuellt pensionssparande,

7. svensk juridisk person och i

Sverige bosatt fysisk person som

innehar

a) kapitalförsäkring som avses i

punkt 1 av anvisningarna till 31 §

kommunalskattelagen (1928:370)

och är meddelad i

försäkringsrörelse som inte be-

drivs från fast driftställe i Sverige,

eller

b) försäkring som anses som

pensionsförsäkring enligt sjuttonde

stycket av samma anvisningspunkt.

6. obegränsat skattskyldiga som

innehar pensionssparkonto,

7. obegränsat skattskyldiga som

innehar

a) kapitalförsäkring som är

meddelad i försäkringsrörelse som

inte bedrivs från fast driftställe i

Sverige, eller

b) försäkring som anses som

pensionsförsäkring enligt 58 kap.

5 § inkomstskattelagen

(1999:000).

Bestämmelserna i första stycket 7 omfattar inte försäkring som enbart

avser olycks- eller sjukdomsfall eller dödsfall senast vid 70 års ålder och

som inte är återköpsbar.

9 §4

Skatten uppgår till 15 procent av skatteunderlaget enligt 3 § om inte

annat följer av andra och tredje styckena.

För den del av skatteunderlaget som hos sådan skattskyldig som avses

i 2 § första stycket 1 3 och 7 är hänförligt till annan personförsäkring än

pensionsförsäkring uppgår skatten till 30 procent av nio tiondelar av

skatteunderlaget.

I det fall beskattningsåret är

längre eller kortare än 12 månader

skall skattesatsen jämkas i

motsvarande mån. Sådan jämkning

skall också göras om hela

behållningen på ett

pensionssparkonto avskattas enligt

32 § 1 mom. första stycket j

kommunalskattelagen (1928:370)

eller avsättning som avses i 3 §

fjärde stycket helt upplöses under

beskattningsåret. Överlåts ett helt

försäkringsbestånd från ett

livförsäkringsföretag till ett annat

sådant företag eller sker fusion

enligt 15 a kap. 1 eller 18 §

försäkringsrörelselagen

(1982:713) anses som om

överlåtande företag och

övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

I det fall beskattningsåret är

längre eller kortare än 12 månader

skall skattesatsen jämkas i

motsvarande mån. Sådan jämkning

skall också göras om hela

behållningen på ett

pensionssparkonto avskattas enligt

58 kap. 33 § inkomstskattelagen

(1999:000) eller avsättning som

avses i 3 § fjärde stycket helt

upplöses under beskattningsåret.

Överlåts ett helt

försäkringsbestånd från ett

livförsäkringsföretag till ett annat

sådant företag eller sker fusion

enligt 15 a kap. 1 eller 18 §

försäkringsrörelselagen

(1982:713) inträder det

övertagande företaget i det

överlåtande företagets

skattemässiga situation.

12 §5

Beteckningar i denna lag har

samma betydelse som i

kommunalskattelagen (1928:370)

och lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt. Beskattningsåret för

skattskyldiga som avses i 2 §

första stycket 7 skall dock alltid

vara kalenderåret.

Termer och uttryck i denna lag

har samma betydelse och

tillämpningsområde som i in-

komstskattelagen (1999:000).

Beskattningsåret för skattskyldiga

som avses i 2 § första stycket 7

skall dock alltid vara kalenderåret.

Denna lag6 träder i kraft den 1 juli 1990 och tillämpas första gången

vid 1992 års taxering. Lagen tillämpas dock inte om beskattningsåret har

påbörjats före ikraftträdandet. Omfattar beskattningsåret vid 1992 års

taxering del av kalenderåret 1990 nedsätts skatten med belopp

motsvarande den andel av beskattningsåret som infallit under

kalenderåret 1990.

För skattskyldiga som bedriver försäkringsrörelse och för pen-

sionsstiftelser skall innehavet av värdepapper värderas till det högsta av

anskaffningsvärdet och marknadsvärdet vid övergångstillfället. Innehavet

av andra fastigheter än anläggningsfastigheter skall värderas till det

högsta av anskaffningsvärdet och det uppskattade värdet vid övergångs-

tillfället.

Om ett ömsesidigt livförsäk-

ringsföretag överlåter hela sitt

försäkringsbestånd till ett för

ändamålet bildat försäkrings-

aktiebolag, inträder det överta-

gande företaget i det överlåtande

företagets skattemässiga situation

vid tillämpning av andra stycket.

Denna lag7 träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första

gången vid 2002 års taxering.

2.37 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:676) om

 skatt på ränta på skogskontomedel m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1990:676) om skatt på ränta på

skogskontomedel m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Skatt enligt denna lag betalas till staten för ränta på

1. skogskonto och skogsskade-

konto enligt skogskontolagen

(1954:142),

2. upphovsmannakonto enligt

lagen (1979:611) om upphovs-

mannakonto.

1. skogskonto och skogsskade-

konto som avses i 21 kap. 21 §

inkomstskattelagen (1999:000),

och

2. upphovsmannakonto som

avses i 32 kap. 1 § inkomstskatte-

lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om ränta som gottskrivits före ikraftträdandet.

2.38 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:692) om

 upphävande av lagen (1978:423) om skattelättnader

 för vissa sparformer

Härigenom föreskrivs att lagen (1990:692) om upphävande av lagen

(1978:423) om skattelättnader för vissa sparformer skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Enligt riksdagens beslut före-

skrivs att lagen (1978:423) om

skattelättnader för vissa

sparformer skall upphöra att gälla

vid utgången av juni 1990. Den

upphävda lagen tillämpas dock

alltjämt vid 1991 och tidigare års

taxeringar. Vid senare års

taxeringar gäller följande.

Vid beräkning av realisations-

vinst på grund av avyttring av

andel i aktiesparfond som förvär-

vats genom insättningar före den 1

januari 1984 får, efter den skatt-

skyldiges val, anskaffningsvärdet

bestämmas till antingen

1. andelens marknadsvärde vid

utgången av det femte kalen-

deråret efter det år för vilket spar-

skattereduktion har medgivits,

eller

2. värdet på andelen vid ut-

gången av det år för vilket spar-

skattereduktion har medgivits ökat

med avkastningen under de därpå

följande fem åren.

Om andelen förvärvats under

första kvartalet 1984 beräknas

anskaffningskostnaden antingen

till andelens marknadsvärde vid

utgången av år 1988 eller, efter

den skattskyldiges val, till värdet

vid utgången av mars 1984 ökat

med avkastningen till och med år

1988.

Enligt riksdagens beslut före-

skrivs att lagen (1978:423) om

skattelättnader för vissa

sparformer skall upphöra att gälla

vid utgången av juni 1990. Den

upphävda lagen tillämpas dock

fortfarande vid 1991 och tidigare

års taxeringar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.39 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:912) om

 nedsättning av socialavgifter

Härigenom föreskrivs att 8 och 13 §§ lagen (1990:912) om nedsättning

av socialavgifter1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §2

För en arbetsgivare eller en försäkrad som är berättigad till stöd för

verksamhet som avses i 6 § eller för arbete som avses i 7 § skall den

procentsats efter vilken arbetsgivaravgifter respektive egenavgifter

sammanlagt skall tas ut sättas ned med

1. i fråga om en arbetsgivare: åtta procentenheter till och med

utgiftsåret 2000, eller

2. i fråga om en försäkrad: åtta

procentenheter till och med

inkomståret 2000, om den försäk-

rades hemortskommun enligt 66 §

kommunalskattelagen (1928:370)

för inkomståret är belägen inom

stödområdet.

2. i fråga om en försäkrad: åtta

procentenheter till och med

inkomståret 2000, om den för-

säkrades hemortskommun enligt 2

kap. 1 § andra stycket skattebe-

talningslagen (1997:483) för in-

komståret är belägen inom stöd-

området.

Nedsättningen enligt första stycket kan kombineras med nedsättning

enligt lagen (1981:691) om socialavgifter.

13 §3

För en arbetsgivare eller en försäkrad som är berättigad till stöd för

verksamhet som avses i 11 § eller för arbete som avses i 12 § skall den

procentsats efter vilken arbetsgivaravgifter respektive egenavgifter

sammanlagt skall tas ut sättas ned med

1. i fråga om en arbetsgivare: åtta procentenheter till och med

utgiftsåret 2000, eller

2. i fråga om en försäkrad: åtta

procentenheter till och med

inkomståret 2000, om den för-

säkrades hemortskommun enligt

66 § kommunalskattelagen

(1928:370) för inkomståret är

belägen inom stödområdet.

2. i fråga om en försäkrad: åtta

procentenheter till och med

inkomståret 2000, om den för-

säkrades hemortskommun enligt 2

kap. 1 § andra stycket skatte-

betalningslagen (1997:483) för

inkomståret är belägen inom

stödområdet.

Nedsättningen enligt första stycket kan kombineras med nedsättning

enligt lagen (1981:691) om socialavgifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om avgifter som avser tid före ikraftträdandet.

2.40 Förslag till lag om ändring i begravningslagen

 (1990:1144)

Härigenom föreskrivs att 9 kap. 4 § begravningslagen (1990:1144)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

9 kap.

4 §1

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskriver

på förslag av huvudmannen den avgiftssats enligt vilken de som inte

tillhör Svenska kyrkan skall betala begravningsavgift. Huvudmannen

fastställer avgiftssats för dem som tillhör Svenska kyrkan. I de fall en

kommun är huvudman fastställer kommunen dock alltid avgiftssatsen.

Avgiftssatsen skall grundas på en särredovisning av verksamhetens

intäkter och kostnader.

Avgiftssatsen skall bestämmas

på grundval av antalet

skattekronor och skatteören för de

avgiftsskyldiga på det sätt som

anges i lagen (1965:269) med

särskilda bestämmelser om

kommuns och annan menighets

utdebitering av skatt, m.m. I den

lagen finns också bestämmelser

om beräkning och utbetalning av

begravningsavgiften till

huvudmännen.

Avgiftssatsen skall bestämmas

på grundval av de sammanlagda

beskattningsbara

förvärvsinkomsterna för de

avgiftsskyldiga på det sätt som

anges i lagen (1965:269) med

särskilda bestämmelser om

kommuns och annan menighets

utdebitering av skatt, m.m. I den

lagen finns också bestämmelser

om beräkning och utbetalning av

begravningsavgiften till

huvudmännen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.41 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1427) om

 särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m.

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1990:1427) om särskild

premieskatt för grupplivförsäkring, m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §

För försäkringsföretag före-

ligger skatteplikt för premie för

grupplivförsäkring i den mån

enligt punkt 12 av anvisningarna

till 22 § eller enligt 32 § 3 a mom.

kommunalskattelagen (1928:370)

förmånen av försäkringen inte

utgör skattepliktig intäkt eller i

den mån enligt punkt 23 andra

stycket av anvisningarna till 23 §

samma lag försäkringstagaren

medges avdrag för premien.

För försäkringsföretag före-

ligger skatteplikt för premie för

grupplivförsäkring i den mån

förmånen av försäkringen enligt

11 kap. 19 § eller 15 kap. 9 §

inkomstskattelagen (1999:000)

inte skall tas upp som intäkt eller

premien enligt 16 kap. 25 § samma

lag skall dras av.

För staten föreligger skatteplikt för belopp som utan att försäkring

tecknats betalas ut i ersättning enligt avtal som motsvarar försäk-

ringsavtal som avses i första stycket.

För annan arbetsgivare föreligger skatteplikt för belopp som utan att

försäkring tecknats betalas ut i ersättning, i den mån ersättningen utgår

enligt villkor och med belopp som i huvudsak motsvarar utbetalning av

staten enligt andra stycket.

För arbetsgivare och näringsidkare föreligger skatteplikt för premie för

grupplivförsäkring som meddelats i en utomlands bedriven

försäkringsrörelse i den mån betalning av premie på motsvarande

försäkring till svenskt försäkringsföretag hade föranlett skatteplikt för det

svenska försäkringsföretaget enligt första stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.42 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:359) om

 arvoden till statsråden m.m.

Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1991:359) om arvoden till

statsråden m.m.1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 §

Ett statsråd som har längre

färdväg än 70 km från bostaden på

hemorten till regeringskansliet

har, om förutsättningarna för

avdrag i anvisningarna till 33 §

punkt 3 a i kommunalskattelagen

(1928:370) är uppfyllda, rätt till

avlöningsförstärkning och tillägg

för logikostnad med de belopp

som gäller för tjänstemän med

tidsbegränsad anställning i rege-

ringskansliet. För resor mellan

Stockholm och hemorten betalas

dessutom resekostnadsersättning.

Ett statsråd som har längre

färdväg än 70 km från bostaden på

hemorten till Regeringskansliet

har, om förutsättningarna för

avdrag i 12 kap. 18 20 §§

inkomstskattelagen (1999:000) är

uppfyllda, rätt till

avlöningsförstärkning och tillägg

för logikostnad med de belopp

som gäller för tjänstemän med

tidsbegränsad anställning i rege-

ringskansliet. För resor mellan

Stockholm och hemorten betalas

dessutom resekostnadsersättning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser gäller

dock fortfarande för tid före ikraftträdandet.

2.43 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:586) om

 särskild inkomstskatt för utomlands bosatta

Härigenom föreskrivs att 2, 3 och 5 §§ lagen (1991:586) om särskild

inkomstskatt för utomlands bosatta skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

Beteckningar som används i

kommunalskattelagen (1928:370),

lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt och skattebetalnings-

lagen (1997:483) har samma

betydelse i denna lag, om inte

annat anges eller framgår av

sammanhanget. I denna lag avses

med bosatt utomlands: om fysisk

person att denne inte är bosatt här

i riket eller stadigvarande vistas

här, samt med hemmahörande i

utlandet: om fysisk person att

denne är bosatt utomlands och om

juridisk person att denne inte är

registrerad här i riket och inte

heller har fast driftställe här.

Termer och uttryck som används

i inkomstskattelagen (1999:000)

och skattebetalningslagen

(1997:483) har samma betydelse

och tillämpningsområden i denna

lag, om inte annat anges eller

framgår av sammanhanget. I denna

lag avses med bosatt utomlands:

om fysisk person att denne är

begränsat skattskyldig, samt med

hemmahörande i utlandet: om

fysisk person att denne är bosatt

utomlands och om juridisk person

att denne inte är registrerad här i

riket och inte heller har fast drift-

ställe här.

3 §2

Skattskyldiga är fysiska personer som är bosatta utomlands och uppbär

inkomst som är skattepliktig enligt 5 § och som inte undantagits från

skatteplikt enligt 6 § 1 eller 4.

Sådana personer som avses i

69 § kommunalskattelagen

(1928:370) är inte skattskyldiga

enligt denna lag.

5 §3

Skattepliktig inkomst enligt denna lag är:

1. avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av anställning

eller uppdrag hos svenska staten eller svensk kommun;

2. avlöning eller därmed jämförlig förmån, som utgått av annan an-

ställning eller annat uppdrag än hos svenska staten eller svensk kommun,

i den mån inkomsten förvärvats genom verksamhet här i riket;

3. arvode och liknande ersättning som uppburits av någon i egenskap

av ledamot eller suppleant i styrelse eller annat liknande organ i svenskt

aktiebolag eller annan svensk juridisk person, oavsett var verksamheten

utövats;

4. pension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del

beloppet överstiger uppburen folkpension och pensionstillskott som

uppburits enligt 2 § lagen (1969:205) om pensionstillskott eller, för den

som uppburit folkpension i form av förtidspension, till den del beloppet

överstiger uppburen folkpension och 52 procent av pensionstillskott som

uppburits enligt 2 a § sistnämnda lag, eller, om folkpension enligt

bestämmelserna i 17 kap. 2 § lagen om allmän försäkring samordnats

med yrkesskadelivränta eller annan i nämnda lagrum angiven livränta, till

den del beloppet överstiger den pension som skulle ha utgått om sådan

samordning inte skett, och för annan ersättning enligt lagen om allmän

försäkring;

5. pension på grund av anställning eller uppdrag hos svenska staten

eller svensk kommun;

6. belopp, som utgår på grund av annan pensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring, om försäkringen meddelats i här i riket

bedriven försäkringsrörelse samt belopp som utbetalas från pen-

sionssparkonto fört av ett svenskt pensionssparinstitut eller av ett

utländskt instituts filial i Sverige enligt lagen (1993:931) om individuellt

pensionssparande;

7. pension på grund av tjänstepensionsförsäkring samt annan pension

eller förmån, om förmån utgår från Sverige på grund av förutvarande

tjänst och den tidigare verksamheten huvudsakligen utövats här;

8. ersättning enligt lagen (1954:243) om yrkesskadeförsäkring eller

lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring och lagen (1989:225) om

ersättning till smittbärare samt enligt annan lag eller författning, som

utgått till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller på grund av

militärtjänstgöring eller i fall som avses i lagen (1977:265) om statligt

personskadeskydd eller lagen (1977:267) om krigsskadeersättning till

sjömän;

9. dagpenning från arbetslöshetskassa enligt lagen (1997:238) om

arbetslöshetsförsäkring;

10. korttidsstudiestöd enligt studiestödslagen (1973:349);

11. annan härifrån uppburen, genom verksamhet här i riket förvärvad

inkomst av tjänst;

12. återfört avdrag för egen-

avgifter enligt lagen (1981:691)

om socialavgifter, egenavgifter

som fallit bort, i den mån avdrag

har medgetts för avgifterna samt

avgifter som avses i 46 § 2 mom.

första stycket 3 kommunalskatte-

lagen (1928:370) och som satts

ned genom ändrad debitering i den

mån avdrag har medgetts för

avgifterna och dessa inte hänför

sig till näringsverksamhet;

13. sjöinkomst som avses i

punkt 1 av anvisningarna till 49 §

kommunalskattelagen.

12. återfört avdrag för egen-

avgifter enligt lagen (1981:691)

om socialavgifter, egenavgifter

som satts ned genom ändrad

debitering, i den mån avdrag har

medgetts för avgifterna samt

avgifter som avses i 62 kap. 6 §

inkomstskattelagen (1999:000)

och som satts ned genom ändrad

debitering i den mån avdrag har

medgetts för avgifterna och dessa

inte hänför sig till näringsverk-

samhet;

13. sjöinkomst som avses i 64

kap. 3 och 4 §§ inkomstskatte-

lagen.

Som inkomst enligt första stycket 1 3 anses också förskott på sådan

inkomst. Som folkpension behandlas även tilläggspension i den mån den

enligt lagen om pensionstillskott föranlett avräkning av pensionstillskott.

Däremot räknas inte barnpension eller vårdbidrag som folkpension.

Verksamhet på grund av anställning i svenskt företag anses utövad här

i riket även om tjänsteinnehavaren i och för sin tjänst måste göra

tillfälliga besök utomlands eller under längre tid uppehålla sig där under

kringresande (t.ex. handelsresande).

Skattepliktig inkomst enligt

denna lag är dock endast sådan

inkomst som är skattepliktig

inkomst enligt kommunalskatte-

lagen.

Skattepliktig inkomst enligt

denna lag är dock endast sådan

inkomst som skulle ha beskattats

hos en obegränsat skattskyldig

enligt inkomstskattelagen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas på inkomst

som uppbärs efter ikraftträdandet.

2.44 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:591) om

 särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister

 m.fl.

Härigenom föreskrivs att 2, 3 och 5 §§ lagen (1991:591) om särskild

inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

Beteckningar som används i

kommunalskattelagen (1928:370),

lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt och skattebetalnings-

lagen (1997:483) har samma

betydelse i denna lag, om inte

annat anges eller framgår av

sammanhanget.

Termer och uttryck som används

i inkomstskattelagen (1999:000)

och skattebetalningslagen

(1997:483) har samma betydelse

och tillämpningsområden i denna

lag, om inte annat anges eller

framgår av sammanhanget.

3 §2

I denna lag avses med

bosatt utomlands: om fysisk per-

son att denne inte är bosatt här i

riket eller stadigvarande vistas

här,

bosatt utomlands: om fysisk

person att denne är begränsat

skattskyldig,

hemmahörande i utlandet: om fysisk person att denne är bosatt

utomlands och om juridisk person att denne inte är registrerad här i riket

och inte heller har fast driftställe här,

artistisk verksamhet: personligt framträdande inför publik eller vid

ljud- eller bildupptagning med sång, musik, dans, teater, cirkus eller

liknande,

artist: den som utövar artistisk verksamhet,

idrottslig verksamhet: personligt framträdande inför publik direkt eller

genom ljud- eller bildupptagningar,

idrottsman: den som utövar idrottslig verksamhet,

artistföretag: fysisk eller juridisk person som utan att vara arrangör

mot ersättning tillhandahåller artist eller idrottsman,

arrangör: fysisk eller juridisk person som anordnar tillställning med

artistisk eller idrottslig verksamhet,

svenskt fartyg: sådant svenskt

eller utländskt handelsfartyg som

avses i punkt 2 av anvisningarna

till 49 § kommunalskattelagen

(1928:370).

svenskt fartyg: sådant svenskt

eller utländskt handelsfartyg som

avses i 64 kap. 5 § inkomstskat-

telagen (1999:000).

5 §

Skattskyldighet föreligger inte för en artist eller idrottsman, om han

uppbär inkomsten från ett artistföretag som är hemmahörande i utlandet.

Sådana personer som avses i

69 § kommunalskattelagen

(1928:370) är inte skattskyldiga

enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas på inkomst

som uppbärs efter ikraftträdandet.

2.45 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om

 särskild löneskatt på pensionskostnader

Härigenom föreskrivs att 3 och 4 §§ lagen (1991:687) om särskild

löneskatt på pensionskostnader skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §1

En enskild person eller ett

dödsbo som medges avdrag för

avgift för pensionsförsäkring en-

ligt punkt 21 av anvisningarna till

23 § kommunalskattelagen

(1928:370) skall för det beskatt-

ningsåret till staten betala särskild

löneskatt med 24,26 procent på

avgiften.

Detsamma gäller för enskild

person som medges avdrag för

inbetalning på pensionssparkonto

enligt nämnda anvisningspunkt.

En enskild person eller ett

dödsbo som drar av utgifter för

premier för pensionsförsäkring

enligt 16 kap. 32 § inkomst-

skattelagen (1999:000) skall för

det beskattningsåret till staten

betala särskild löneskatt med

24,26 procent på avgiften.

Detsamma gäller för enskild

person som drar av utgifter för

inbetalning på pensionssparkonto

enligt nämnda paragraf.

Särskild löneskatt skall dock inte betalas till den del avdraget måste

göras från sådan ersättning som utgjort underlag för uttag av

arbetsgivaravgifter enligt 1 kap. 2 § lagen (1981:691) om socialavgifter

eller, vad avser arbetstagare som vid årets ingång är 65 år eller äldre,

särskild löneskatt enligt 1 § första stycket lagen (1990:659) om särskild

löneskatt på vissa förvärvsinkomster.

 4 §

Begrepp som används i denna

lag har samma innebörd som i

kommunalskattelagen (1928:370)

och lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt. Med beskattningsår

för staten, landstingskommuner,

kommuner och andra menigheter

förstås dock i denna lag kalen-

derår.

Termer och uttryck som används

i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i

inkomstskattelagen (1999:000).

Med beskattningsår för staten,

landstingskommuner, kommuner

och kommunalförbund förstås

dock i denna lag kalenderår.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.46 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:701) om

 Konungariket Sveriges stadshypotekskassa

Härigenom föreskrivs att 1 a § lagen (1992:701) om Konungariket

Sveriges stadshypotekskassa1 skall upphöra att gälla vid utgången av år

1999. Bestämmelserna gäller dock fortfarande vid 1997 års taxering.

2.47 Förslag till lag om upphävande av lagen (1992:1352)

om återföring av allmän investeringsreserv

Härigenom föreskrivs att lagen (1992:1352) om återföring av allmän

investeringsreserv skall upphöra att gälla vid utgången av år 1999. Den

upphävda lagen gäller dock fortfarande vid 1993 2001 års taxeringar.

2.48 Förslag till lag om upphävande av lagen (1992:1485)

om beräkning av statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomst vid 1994 och 1995 års taxeringar

Härigenom föreskrivs att lagen (1992:1485) om beräkning av statlig

inkomstskatt på förvärvsinkomst vid 1994 och 1995 års taxeringar skall

upphöra att gälla vid utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller

dock fortfarande i fråga om 1994 och 1995 års taxeringar.

2.49 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:672)

om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på

bostadshus

Härigenom föreskrivs att lagen (1993:672) om skattereduktion för

utgifter för byggnadsarbete på bostadshus skall upphöra att gälla vid

utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga

om byggnadsarbete som har utförts under tiden den 15 februari 1993 den

31 december 1994 och betalats senast den 15 februari 1995.

2.50 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:737) om

 bostadsbidrag

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:737) om bostadsbidrag

dels att 4 och 7 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 4 a och 4 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §1

Bidragsgrundande inkomst

utgörs av summan av inkomst av

näringsverksamhet och inkomst av

tjänst enligt kommunalskattelagen

(1928:370) och inkomst av kapital

enligt lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt, med de tillägg och

avdrag som anges i andra och

tredje styckena samt 5 och 7 §§.

Bidragsgrundande inkomst

beräknas med utgångspunkt i

1. överskott i inkomstslaget

tjänst enligt 10 kap. 16 §

inkomstskattelagen (1999:000),

2. överskott i inkomstslaget nä-

ringsverksamhet beräknat enligt

4 a §, och

3. överskott i inkomstslaget ka-

pital beräknat enligt 4 b §.

Till de sammanlagda överskott-

en skall läggas belopp enligt tredje

stycket samt 5 och 7 §§. Det på så

sätt framräknade beloppet är den

bidragsgrundande inkomsten.

Beloppet enligt första stycket

skall ökas med

Överskottet enligt första stycket

skall ökas med

1. inkomst som på grund av

bestämmelserna i 54 § första

stycket f) kommunalskattelagen

eller avtal om undvikande av

dubbelbeskattning inte ingår i

inkomst av näringsverksamhet,

tjänst eller kapital,

2. studiemedel i form av studie-

bidrag,

3. icke skattepliktiga stipendier

över 3 000 kronor per månad,

6. skattepliktiga inkomster

enligt 5 § lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta.

1. inkomst som på grund av 3

kap. 9 13 §§ inkomstskattelagen

eller skatteavtal inte skall tas upp

som intäkt i inkomstslaget

näringsverksamhet, tjänst eller

kapital,

2. studiemedel i form av studie-

bidrag,

3. skattefria stipendier över

3 000 kronor per månad, och

4. skattepliktiga inkomster

enligt 5 § lagen (1991:586) om

särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta.

4 a §

(4 § andra stycket)

4. belopp varmed inkomst av

näringsverksamhet har minskats

genom avdrag för

 avsättning till periodiserings-

fond

 ökning av expansionsmedel

 utgift för egen pension intill

ett belopp motsvarande ett halvt

prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 §

lagen (1962:381) om allmän

försäkring

 underskott från tidigare be-

skattningsår,

(4 § tredje stycket )

2. Belopp varmed inkomst av

näringsverksamhet har ökats

genom

 återföring till beskattning av

avdrag för avsättning till periodi-

seringsfond

 minskning av expansionsme-

del.

Överskottet eller underskottet av

en näringsverksamhet enligt 14

kap. 21 § inkomstskattelagen

(1999:000) skall

ökas med

 avdrag enligt 16 kap. 32 §

inkomstskattelagen för utgift för

egen pension intill ett belopp

motsvarande ett halvt prisbas-

belopp enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring,

 avdrag för avsättning till peri-

odiseringsfond enligt 30 kap.

inkomstskattelagen,

 avdrag för avsättning till

expansionsfond enligt 34 kap. in-

komstskattelagen, och

 avdrag för underskott från

tidigare beskattningsår enligt

40 kap. inkomstskattelagen,

minskas med

 återfört avdrag för avsättning

till periodiseringsfond, och

 återfört avdrag för avsättning

till expansionsfond.

4 b §

(4 § andra stycket)

5. belopp varmed inkomst av

kapital har minskats genom av-

drag, utom där

 realisationsvinst har minskats

med realisationsförlust upp-

kommen under beskattningsåret,

 avdrag har gjorts enligt lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag

vid byte av bostad, eller

 avdrag har gjorts för negativ

räntefördelning, och

( 4 § tredje stycket)

Belopp enligt första stycket skall

minskas med

1. Belopp varmed inkomst av

kapital har ökats på grund av

statligt räntebidrag för den bostad

för vilken bostadsbidrag söks, och

Överskottet eller underskottet i

inkomstslaget kapital enligt

41 kap. 12 § inkomstskattelagen

(1999:000) skall ökas med andra

gjorda avdrag i inkomstslaget än

 avdrag för kapitalförluster till

den del de motsvarar kapital-

vinster som tagits upp som intäkt

enligt 42 kap. 1 § inkomstskatte-

lagen,

 uppskovsavdrag enligt 47 kap.

inkomstskattelagen vid byte av

bostad, och

 avdrag för negativ ränteför-

delning enligt 33 kap. inkomst-

skattelagen.

Överskottet eller underskottet

enligt första stycket skall minskas

med

 statligt räntebidrag för den

bostad för vilken bostadsbidrag

söks, om bidraget tagits upp som

intäkt.

7 §2

Om ett eller flera barn som

avses i 10 § med undantag av

första stycket 2 och 3 samt tredje

stycket har inkomst av kapital,

skall till sökandens bidragsgrund-

ande inkomst läggas varje barns

inkomst av kapital till den del

inkomsten överstiger 1 000 kronor.

Vid beräkning av inkomst av

kapital tillämpas 4 § andra stycket

5.

Om ett eller flera barn som

avses i 10 § första stycket 1, andra

och fjärde styckena har överskott i

inkomstslaget kapital, skall till

sökandens bidragsgrundande in-

komst läggas varje barns överskott

i inkomstslaget kapital till den del

överskottet överstiger 1 000

kronor.

Vid beräkning av överskott i

inkomstslaget kapital tillämpas

4 b § första stycket.

Tillägg enligt denna paragraf skall fördelas lika mellan makar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.51 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:931) om

 individuellt pensionssparande

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § samt 4 kap. 1 och 4 §§ lagen

(1993:931) om individuellt pensionssparande skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 kap.

2 §

Ytterligare bestämmelser om

villkor som skall tas in i ett pen-

sionssparavtal finns i kommunal-

skattelagen (1928:370).

Ytterligare bestämmelser om

villkor som skall tas in i ett pen-

sionssparavtal finns i 58 kap. 30 §

inkomstskattelagen (1999:000).

4 kap.

1 §

Överlåtelse eller annat förfo-

gande över tillgångar på ett pen-

sionssparkonto eller över rätten

enligt ett pensionssparavtal får inte

ske på ett sätt som strider mot

denna lag eller mot villkor som

enligt kommunalskattelagen

(1928:370) skall tas in i avtalet.

Sådana förfoganden är ogiltiga.

Överlåtelse eller annat förfo-

gande över tillgångar på ett pen-

sionssparkonto eller över rätten

enligt ett pensionssparavtal får inte

ske på ett sätt som strider mot

denna lag eller mot villkor som

enligt 58 kap. 30 § inkomstskatte-

lagen (1999:000) skall tas in i

avtalet. Sådana förfoganden är

ogiltiga.

Bestämmelsen i första stycket hindrar dock inte utmätning eller

överlåtelse vid ackord eller konkurs.

4 §

En pensionssparare får förordna

sådana närstående som avses i

punkt 3 sjunde stycket av anvis-

ningarna till 31 § kommunalskat-

telagen (1928:370) som förmåns-

tagare till rätten enligt pen-

sionssparavtalet. Ett sådant för-

månstagarförordnande kan åter-

kallas av pensionsspararen, om

han inte gentemot förmånstagaren

åtagit sig att inte återkalla det.

En pensionssparare får förordna

sådana närstående som avses i

58 kap. 27 § inkomstskattelagen

(1999:000) som förmånstagare till

rätten enligt pensionssparavtalet.

Ett sådant

förmånstagarförordnande kan

återkallas av pensionsspararen, om

han inte gentemot förmånstagaren

åtagit sig att inte återkalla det.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser

tillämpas fortfarande på förhållanden som hänför sig till tid före

ikraftträdandet.

2.52 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:1519)

om avdrag för kostnader för bilresor till och från

arbetsplatsen vid 1995 1997 års taxeringar

Härigenom föreskrivs att lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader

för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1995 1997 års taxeringar skall

upphöra att gälla vid utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller

dock fortfarande i fråga om 1995 1997 års taxeringar.

2.53 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:1540)

om återföring av skatteutjämningsreserv

Härigenom föreskrivs att lagen (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv skall upphöra att gälla vid utgången av år 2001.

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om 2002 och tidigare

års taxeringar.

2.54 Förslag till lag om ändring i ordningslagen

 (1993:1617)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 26 § ordningslagen (1993:1617) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

26 §

Den som i vinstsyfte anordnar en offentlig tillställning skall ersätta

polismyndighetens kostnader för att hålla ordning vid tillställningen. Om

det finns särskilda skäl får också den som i vinstsyfte anordnar en allmän

sammankomst åläggas en motsvarande ersättningsskyldighet.

Ersättningsskyldigheten gäller

inte sådana ideella föreningar som

anges i 7 § 5 mom. fjärde stycket

a) d) lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt.

Ersättningsskyldigheten gäller

inte sådana ideella föreningar som

anges i 7 kap. 7 § första stycket

inkomstskattelagen (1999:000).

Ersättningsskyldigheten enligt första stycket får sättas ned eller

efterges, om det finns särskilda skäl.

Polismyndigheten beslutar om ersättningsskyldighet. Därvid får det

högsta belopp som har bestämts enligt 11 § inte överskridas.

Regeringen får meddela föreskrifter om hur polismyndighetens

kostnader för ordningshållning skall beräknas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före ikraftträdandet.

2.55 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen

 (1994:200)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 och 14 §§, 2 kap. 7 §, 3 kap. 11 a

och 27 §§, 4 kap. 1, 3 och 8 §§, 6 a kap. 2 §, 8 kap. 9 § samt 13 kap. 13 §

mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

4 §

I stället för vad som föreskrivs i

3 § gäller i fråga om upplåtelse av

avverkningsrätt till skog i de fall

som avses i punkt 1 femte stycket

av anvisningarna till 24 §

kommunalskattelagen (1928:370)

att skattskyldigheten inträder

allteftersom betalningen tas emot

av upplåtaren.

I stället för vad som föreskrivs i

3 § gäller i fråga om upplåtelse av

avverkningsrätt till skog i de fall

som avses i 21 kap. 2 §

inkomstskattelagen (1999:000) att

skattskyldigheten inträder

allteftersom betalningen tas emot

av upplåtaren.

14 §1

Med beskattningsår förstås

beskattningsår enligt kommunal-

skattelagen (1928:370) eller lagen

(1947:576) om statlig in-

komstskatt.

Om skatt enligt denna lag hänför

sig till en verksamhet för vilken

skattskyldighet inte föreligger

enligt någon av de nämnda

lagarna, förstås med beskatt-

ningsår:

Med beskattningsår förstås

beskattningsår enligt inkomst-

skattelagen (1999:000).

Om skatt enligt denna lag hänför

sig till en verksamhet för vilken

skattskyldighet inte föreligger

enligt inkomstskattelagen, förstås

med beskattningsår:

1. kalenderåret, eller

2. räkenskapsåret, om detta är brutet och överensstämmer med vad

som anges i 3 kap. bokföringslagen (1999:000).

2 kap.

7 §

Med uttag av tjänst förstås även

att den skattskyldige utför eller

förvärvar sådana tjänster som

anges i andra stycket och tillför

dem en egen fastighet som enligt

kommunalskattelagen (1928:370)

utgör omsättningstillgång i

byggnadsrörelse, om han i

byggnadsrörelsen både till-

handahåller tjänster åt andra

(byggnadsentreprenader) och utför

tjänster på sådana egna fastigheter.

Med uttag av tjänst förstås även

att den skattskyldige utför eller

förvärvar sådana tjänster som

anges i andra stycket och tillför

dem en egen fastighet som enligt

inkomstskattelagen (1999:000)

utgör lagertillgång i

byggnadsrörelse, om han i bygg-

nadsrörelsen både tillhandahåller

tjänster åt andra (byggnadsentre-

prenader) och utför tjänster på

sådana egna fastigheter.

Första stycket gäller

1. byggnads- och anläggningsarbeten, inräknat reparationer och

underhåll, och

2. ritning, projektering, konstruktion eller andra jämförliga tjänster.

Första stycket gäller också om

tjänsterna utförs av den skatt-

skyldige på en egen fastighet som

utgör tillgång i rörelsen men inte

är en sådan omsättningstillgång

som avses i första stycket.

Första stycket gäller också om

tjänsterna utförs av den skatt-

skyldige på en egen fastighet som

utgör tillgång i rörelsen men inte

är en sådan lagertillgång som

avses i första stycket.

3 kap.

11 a §2

Från skatteplikt undantas omsättning av tjänster varigenom någon

bereds tillträde till idrottsligt evenemang eller tillfälle att utöva idrottslig

verksamhet. Från skatteplikt undantas vidare omsättning av tjänster som

har omedelbart samband med utövandet av den idrottsliga verksamheten

om dessa tjänster omsätts av den som tillhandahåller den idrottsliga

verksamheten.

Undantaget gäller endast om

tjänsterna omsätts av staten eller

en kommun eller av en ideell

förening när inkomsten av

verksamheten utgör en sådan

inkomst av näringsverksamhet för

vilken föreningen är frikallad från

skattskyldighet enligt 7 § 5 mom.

lagen (1947:576) om statlig in-

komstskatt.

Undantaget gäller endast om

tjänsterna omsätts av staten eller

en kommun eller av en förening i

de fall verksamheten inte anses

som yrkesmässig enligt 4 kap. 8 §.

27 §3

Från skatteplikt undantas uttag

enligt 2 kap. 2 § då den skatt-

skyldige tar i anspråk en vara för

representation eller liknande än-

damål, under förutsättning att den

skattskyldige har rätt till avdrag

för utgifterna för ändamålet enligt

punkt 1 tredje stycket av anvis-

ningarna till 20 § kommu-

nalskattelagen (1928:370).

Från skatteplikt undantas uttag

enligt 2 kap. 2 § då den skatt-

skyldige tar i anspråk en vara för

representation eller liknande än-

damål, under förutsättning att den

skattskyldige har rätt till avdrag

för utgifterna för ändamålet enligt

16 kap. 2 § inkomstskattelagen

(1999:000).

4 kap.

1 §

En verksamhet är yrkesmässig, om den

1. utgör näringsverksamhet

enligt 21 § kommunalskattelagen

(1928:370), eller

1. utgör näringsverksamhet

enligt 13 kap. inkomstskattelagen

(1999:000), eller

2. bedrivs i former som är jämförliga med en till sådan närings-

verksamhet hänförlig rörelse och ersättningen för omsättningen i

verksamheten under beskattningsåret överstiger 30 000 kronor.

3 §

En verksamhet är yrkesmässig även till den del den innefattar

1. en sådan upplåtelse av av-

verkningsrätt eller avyttring av

skogsprodukter för vilken ersätt-

ningen på grund av 25 § 2 mom.

tredje stycket lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt utgör

skattepliktig intäkt av kapital,

2. försäljning av en vara från en

fastighet som är privatbostads-

fastighet enligt 5 § kommu-

nalskattelagen (1928:370) eller för

vilken inkomsten beskattas enligt

2 § 7 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt eller

upplåtelse av en avverkningsrätt

eller rätt att ta jord, sten eller

annan naturprodukt från sådana

fastigheter, eller

1. en sådan upplåtelse av av-

verkningsrätt eller avyttring av

skogsprodukter för vilken ersätt-

ningen på grund av 45 kap. 8 §

inkomstskattelagen (1999:000)

behandlas som engångsersättning

för allframtidsupplåtelse,

2. försäljning av en vara från en

fastighet som är privatbostads-

fastighet enligt 2 kap. 13 §

inkomstskattelagen eller från en

fastighet som tillhör ett

privatbostadsföretag enligt 2 kap.

17 § samma lag eller upplåtelse av

en avverkningsrätt eller rätt att ta

jord, sten eller annan naturprodukt

från sådana fastigheter, eller

3. uthyrning i fall som avses i 9 kap. 1 § av en sådan fastighet som

anges i 2.

I de fall som avses i första stycket 2 och 3 anses den där nämnda

verksamheten som yrkesmässig endast om ersättningen för omsättningen

under beskattningsåret överstiger 30 000 kronor.

8 §4

Som yrkesmässig verksamhet

räknas inte en verksamhet som

bedrivs av en ideell förening eller

ett registrerat trossamfund, när

inkomsten av verksamheten utgör

sådan inkomst av

näringsverksamhet för vilken

föreningen eller trossamfundet

frikallas från skattskyldighet

enligt 7 § 5 mom. lagen

(1947:576) om statlig

inkomstskatt.

Som yrkesmässig verksamhet

räknas inte en verksamhet som

bedrivs av en ideell förening eller

ett registrerat trossamfund, när

inkomsten av verksamheten utgör

sådan inkomst av

näringsverksamhet för vilken

skattskyldighet inte föreligger för

föreningen enligt 7 kap. 7 § första

och andra stycket

eller för trossamfundet enligt 14 §

inkomstskattelagen (1999:000).

Vad som sägs i första stycket om

ideella föreningar gäller också för

sådan förening som omfattas av

4 kap. 2 § lagen (1999:000) om

ikraftträdande av

inkomstskattelagen.

6 a kap.

2 §5

I en mervärdesskattegrupp får endast ingå

1. näringsidkare som står under Finansinspektionens tillsyn och som

bedriver verksamhet som inte medför skattskyldighet därför att

omsättningen av tjänster är undantagen från skatteplikt med stöd av 3

kap. 9 eller 10 §, och

2. näringsidkare med huvudsaklig inriktning att tillhandahålla

näringsidkare som avses i punkt 1 varor eller tjänster, eller

3. näringsidkare som är

kommissionärsföretag och

kommittentföretag i ett sådant

kommissionärsförhållande som

avses i 2 § 2 mom. lagen

(1947:576) om statlig

inkomstskatt.

3. näringsidkare som är

kommissionärsföretag och

kommittentföretag i ett sådant

kommissionärsförhållande som

avses i 36 kap. inkomstskattelagen

(1999:000).

I en mervärdesskattegrupp får endast ingå en näringsidkares fasta

driftställe i Sverige.

Näringsidkare som avses i första stycket 1 och 2 får inte ingå i fler än

en mervärdesskattegrupp.

8 kap.

9 §6

Avdrag får inte göras för sådan ingående skatt som hänför sig till

1. stadigvarande bostad om inte annat följer av 10 §,

2. utgifter för representation och

liknande ändamål för vilka den

skattskyldige inte har rätt att göra

avdrag vid inkomsttaxeringen

enligt punkt 1 tredje stycket av

anvisningarna till 20 § kommu-

nalskattelagen (1928:370),

2. utgifter för representation och

liknande ändamål för vilka den

skattskyldige inte har rätt att göra

avdrag vid inkomsttaxeringen

enligt 16 kap. 2 § inkomst-

skattelagen (1999:000),

3. förvärv av varor för försäljning från fartyg i de fall som avses

i 5 kap. 9 § tredje stycket, eller

4. kostnader vid uttag av tjänst där beskattningsunderlaget beräknats

enligt 7 kap. 5 § andra stycket.

I 9 a kap. 13 § och 9 b kap. 3 § finns ytterligare begränsningar av

rätten till avdrag för ingående skatt.

13 kap.

13 §

Om den som bedriver bygg-

nadsrörelse som avses i kommu-

nalskattelagen (1928:370) genom

uttag tar i anspråk en tjänst som

till större delen avser ny-, till- eller

ombyggnad av en egen fastighet,

skall han redovisa sådan utgående

skatt som hänför sig till uttaget

senast för den redovisningsperiod

som infaller två månader efter det

att fastigheten eller den del av

fastigheten som uttaget avser har

kunnat tas i bruk.

Om den som bedriver bygg-

nadsrörelse som avses i inkomst-

skattelagen (1999:000) genom

uttag tar i anspråk en tjänst som

till större delen avser ny-, till- eller

ombyggnad av en egen fastighet,

skall han redovisa sådan utgående

skatt som hänför sig till uttaget

senast för den redovisningsperiod

som infaller två månader efter det

att fastigheten eller den del av

fastigheten som uttaget avser har

kunnat tas i bruk.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tid före

ikraftträdandet.

2.56 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:308) om

 bostadstillägg till pensionärer

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1994:308) om bostadstillägg till

pensionärer skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 §1

Storleken av det bostadstillägg som lämnas är beroende av

pensionärens årsinkomst. Med årsinkomst avses i denna lag den inkomst,

för år räknat, som någon kan antas komma att erhålla under den närmaste

tiden.

Som årsinkomst räknas inte

1. allmänt barnbidrag,

2. folkpension,

3. tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring till

den del pensionen föranlett minskning av pensionstillskott enligt 3 §

lagen (1969:205) om pensionstillskott eller av barntillägg enligt 9 kap.

1 § sista stycket lagen om allmän försäkring i detta lagrums lydelse vid

utgången av år 1989,

4. livränta som avses i 17 kap. 2 § lagen om allmän försäkring i vad

den enligt samma lagrum avdragits från pension eller understöd som

någon på grund av släktskap eller svågerlag kan vara föranledd att utge,

5. vuxenstudiebidrag enligt studiestödslagen (1973:349) eller lagen

(1983:1030) om särskilt vuxenstudiestöd för arbetslösa,

6. studiehjälp och studiemedel enligt studiestödslagen,

8. socialbidrag,

9. bostadsbidrag enligt lagen (1993:737) om bostadsbidrag,

10. familjebidrag enligt familjebidragsförordningen (1991:1492),

12. ersättning som avses i lagen (1971:118) om skattefrihet för

ersättning till neurosedynskadade.

Som årsinkomst skall inte heller räknas inkomst som är avsedd att vara

en kostnadsersättning.

Avdrag från årsinkomsten får

göras på sådant sätt som anges i

33 § 1 mom. kommunalskattelagen

för kostnader som hänför sig till

intäkt av tjänst i den mån sådan

inkomst ingår i årsinkomsten samt

för underhållsbidrag till före detta

make i den utsträckning som anges

i 46 § samma lag.

Avdrag från årsinkomsten får

göras på sådant sätt som anges i

12 kap. inkomstskattelagen

(1999:000) för kostnader som hän-

för sig till inkomstslaget tjänst i

den mån sådan intäkt ingår i årsin-

komsten samt för underhållsbidrag

till före detta make i den utsträck-

ning som anges i 62 kap. 7 och

9 §§ samma lag.

För den som uppbär partiell förtidspension skall vid inkomst-

beräkningen bortses från ett belopp som motsvarar skillnaden mellan

a) ett för den försäkrade beräknat belopp av hel förtidspension jämte

däremot svarande pensionstillskott, beloppet i förekommande fall

beräknat med beaktande av bestämmelserna i 17 kap. 2 § lagen om

allmän försäkring och

b) den utgående förtidspensionen jämte pensionstillskott.

Värdet av naturaförmåner skall uppskattas efter regler som fastställs av

regeringen.

Avkastning av förmögenhet

skall anses utgöra fem procent av

förmögenhetsvärdet för år räknat.

Vid beräkning av förmögenhets

avkastning skall dock denna höjas

med tio procent av det belopp,

varmed förmögenheten överstiger

för den som är gift sextiotusen

kronor, och för annan

sjuttiofemtusen kronor. Vid be-

räkning av förmögenhet skall

värdet av sådan privatbostadsfas-

tighet eller privatbostad som avses

i 5 § kommunalskattelagen och

som utgör pensionärens per-

manentbostad inte beaktas. För

pensionär som har sin bostad i

särskild boendeform skall

detsamma gälla i fråga om värdet

av privatbostadsfastighet eller

privatbostad som utgör

permanentbostad för pensionärens

make.

Avkastning av förmögenhet

skall anses utgöra fem procent av

förmögenhetsvärdet för år räknat.

Vid beräkning av förmögenhets

avkastning skall dock denna höjas

med tio procent av det belopp,

varmed förmögenheten överstiger

för den som är gift sextiotusen

kronor, och för annan

sjuttiofemtusen kronor. Vid be-

räkning av förmögenhet skall

värdet av sådan privatbostadsfas-

tighet eller privatbostadsrätt som

avses i 2 kap. 13 respektive 18 §

inkomstskattelagen och som utgör

pensionärens permanentbostad inte

beaktas. För pensionär som har sin

bostad i särskild boendeform skall

detsamma gälla i fråga om värdet

av privatbostadsfastighet eller

privatbostad som utgör

permanentbostad för pensionärens

make.

I fråga om makar skall årsinkomsten för envar av dem beräknas utgöra

hälften av deras sammanlagda årsinkomst. Vid tillämpning av sjunde

stycket skall i sådant fall värdet av förmögenhet beräknas utgöra hälften

av deras sammanlagda förmögenhet.

Årsinkomsten avrundas för envar pensionsberättigad till närmast hela

tiotal kronor.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.57 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:466) om

 särskilda tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet

Härigenom föreskrivs att 28 § lagen (1994:466) om särskilda

tvångsåtgärder i beskattningsförfarandet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

28 §1

Ansökan om åtgärd,

granskningsledarens beslut enligt

15 § och begäran om

undantagande enligt denna lag

prövas av den länsrätt inom vars

domkrets den som åtgärden avser

hade sin hemortskommun den 1

november året före det kalenderår

då framställningen görs. Vid

bestämmande av hemortskommun

gäller bestämmelserna i lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

i tillämpliga delar. Om det inte

finns någon sådan länsrätt är den

länsrätt behörig inom vars

domkrets beslut om åtgärd skall

verkställas eller har verkställts.

Ansökan om åtgärd,

granskningsledarens beslut enligt

15 § och begäran om

undantagande enligt denna lag

prövas av den länsrätt inom vars

domkrets beslut om skatt enligt

skattebetalningslagen (1997:483)

skall fattas då framställningen

görs.

 Om beslut om skatten skall

meddelas av Skattemyndigheten i

Stockholm enligt bestämmelsen i 2

kap. 1 § tredje stycket sista

meningen eller 2 § femte stycket

sista meningen

skattebetalningslagen, är den

länsrätt behörig inom vars

domkrets beslut om åtgärd skall

verkställas eller har verkställts.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser skall

fortfarande tillämpas i fråga om ansökan om åtgärd och begäran om

undantagande som har gjorts och beslut som har meddelats före ikraft-

trädandet.

2.58 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:760)

 om inkomstskatteregler vid ombildning av

 landshypoteksinstitutionen

Härigenom föreskrivs att lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vid

ombildning av landshypoteksinstitutionen skall upphöra att gälla vid

utgången av år 1999. I fråga om 2002 och tidigare års taxeringar gäller

dock fortfarande 2 § i den upphävda lagen.

2.59 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:774)

 om beskattning av vinstutdelning vid 1995 års

 taxering

Härigenom föreskrivs att lagen (1994:774) om beskattning av

vinstutdelning vid 1995 års taxering skall upphöra att gälla vid utgången

av år 1999. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande vid 1995 års

taxering.

2.60 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1065) om

 ekonomiska villkor för riksdagens ledamöter

Härigenom föreskrivs att 5 kap. 1 § lagen (1994:1065) om ekonomiska

villkor för riksdagens ledamöter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

5 kap.

1 §1

En ledamot har rätt till trakta-

mente enligt andra fjärde styckena

om förutsättningarna för avdrag

för ökade levnadskostnader är

uppfyllda enligt punkt 3 av

anvisningarna till 33 § kommu-

nalskattelagen (1928:370).

En ledamot har rätt till trakta-

mente enligt andra fjärde styckena

om förutsättningarna för avdrag

för ökade levnadskostnader är

uppfyllda enligt 12 kap. 6 §

inkomstskattelagen (1999:000).

Dagtraktamente vid flerdygnsförrättning i Sverige betalas för varje hel

dag som tagits i anspråk för förrättningen med ett belopp som motsvarar

en etthundratjugondel av basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring avrundat till närmaste tiotal kronor. Har förrättningen

påbörjats efter kl. 12.00 avresedagen eller avslutats före kl. 19.00

hemresedagen skall traktamente betalas med halva det nämnda beloppet.

Har ledamot som har rätt till dagtraktamente tillhandahållits

kostförmån skall traktamentet reduceras med hänsyn härtill, såvida inte

förmånen avser fri kost som tillhandahållits på allmänna transportmedel

vid tjänsteresa och som inte utgör skattepliktig intäkt. Ersättning för

logikostnad i Sverige (nattraktamente) betalas med belopp motsvarande

visad kostnad upp till ett högsta belopp per månad som riksdagens

förvaltningskontor bestämmer. Vid särskild tjänsteförrättning i Sverige

mer än fem mil från bostaden och Riksdagshuset betalas dock ersättning

för faktisk logikostnad som föranleds av förrättningen.

Vid flerdygnsförrättning utomlands betalas ersättning för ökade

levnadskostnader enligt de villkor och med de belopp som gäller för

tjänstemän inom den inre riksdagsförvaltningen och fastställs av

riksdagens förvaltningskontor.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser gäller

dock fortfarande för tid före ikraftträdandet.

2.61 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1744) om

 allmän pensionsvgift

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1994:1744) om allmän

pensionsavgift1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §2

Avgiften beräknas dels på sådan

inkomst av anställning som avses i

2 kap. lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension,

dels på sådan inkomst av annat

förvärvsarbete som avses i 2 kap.

nämnda lag om den enskilde är

skattskyldig för inkomsten enligt

kommunalskattelagen (1928:370).

Inkomst av anställning och

inkomst av annat förvärvsarbete

skall därvid var för sig avrundas

till närmast lägre hundratal kronor.

Avgiften beräknas dels på sådan

inkomst av anställning som avses i

2 kap. lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension,

dels på sådan inkomst av annat

förvärvsarbete som avses i 2 kap.

nämnda lag om den enskilde är

skattskyldig för inkomsten enligt

inkomstskattelagen (1999:000).

Inkomst av anställning och

inkomst av annat förvärvsarbete

skall därvid var för sig avrundas

till närmast lägre hundratal kronor.

Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för

kostnader som arbetstagaren har haft i arbetet i den utsträckning

kostnaderna, minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger

ettusen kronor.

Vid beräkning av avgiften bortses från inkomst av anställning och

inkomst av annat förvärvsarbete till den del summan av inkomsterna

överstiger 8,07 gånger det förhöjda prisbasbeloppet som anges i 1 kap.

6 § (1962:381) lagen om allmän försäkring. Därvid skall i första hand

bortses från inkomst av annat förvärvsarbete.

Avgiften avrundas till närmast hela hundratal kronor. Avgift som slutar

på 50 kronor avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.62 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om

 skatt på energi

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 4 § lagen (1994:1776) om skatt på

energi skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

4 §

En verksamhet är yrkesmässig, om den

1. utgör näringsverksamhet

enligt 21 § kommunalskattelagen

(1928:370), eller

1. utgör näringsverksamhet

enligt 13 kap. inkomstskattelagen

(1999:000), eller

2. bedrivs i former som är jämförliga med en till sådan närings-

verksamhet hänförlig rörelse och ersättningen för omsättningen i

verksamheten under ett kalenderår överstiger 30 000 kronor.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.63 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:1852)

om beräkning av statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomster vid 1996 1999 års taxeringar

Härigenom föreskrivs att lagen (1994:1852) om beräkning av statlig

inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1996 1999 års taxeringar skall

upphöra att gälla vid utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller

dock fortfarande vid 1996 1999 års taxeringar.

2.64 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om

 allmän löneavgift

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §1

I fråga om allmän löneavgift

gäller bestämmelserna i 5 kap.

lagen (1981:691) om socialavgif-

ter samt vad som i nedan angivna

författningar är föreskrivet i fråga

om avgifter enligt nämnda lag:

1. kommunalskattelagen

(1928:370),

2. lagen (1990:325) om själv-

deklaration och kontrolluppgifter,

3. lagen (1979:611) om upp-

hovsmannakonto.

I fråga om allmän löneavgift

gäller bestämmelserna i 5 kap.

lagen (1981:691) om socialavgif-

ter och vad som är föreskrivet i

fråga om avgifter enligt den lagen

i lagen (1990:325) om självdek-

laration och kontrolluppgifter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.65 Förslag till lag om upphävande av lagen (1995:1623)

om skattereduktion för riskkapitalinvesteringar

Härigenom föreskrivs att lagen (1995:1623) om skattereduktion för

riskkapitalinvesteringar skall upphöra att gälla vid utgången av år 1999.

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga om förvärv av aktier

mot betalning i pengar under år 1996.

2.66 Förslag till lag om upphävande av lagen (1996:725)

om skattereduktion för utgifter för byggnadsarbete på

bostadshus

Härigenom föreskrivs att lagen (1996:725) om skattereduktion för

utgifter för byggnadsarbete på bostadshus skall upphöra att gälla vid

utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga

om byggnadsarbete som har utförts under tiden den 15 april 1996 den 31

mars 1999 och betalats senast den 1 mars 2000.

2.67 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:761) om

inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:761) om in-

komstskatteregler m.m. med anledning av ändrade bestämmelser om

aktiekapitalets storlek1

dels att 3 5, 7, 12 14 och 16 §§ skall upphöra att gälla,

dels att 1, 2, 11 och 18 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Denna lag innehåller regler för

beräkning av inkomst enligt

kommunalskattelagen (1928:370)

och lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt, avkastningsskatt

enligt lagen (1990:661) om avkast-

ningsskatt på pensionsmedel,

särskild löneskatt enligt lagen

(1991:687) om särskild löneskatt

på pensionskostnader samt

mervärdesskatt enligt

mervärdesskattelagen (1994:200) i

fall då aktiebolag upplösts genom

avregistrering enligt punkt 5 eller

6 av övergångsbestämmelserna till

lagen (1994:802) om ändring i

aktiebolagslagen (1975:1385).

Denna lag innehåller regler för

beräkning av inkomst enligt

inkomstskattelagen (1999:000),

avkastningsskatt enligt lagen

(1990:661) om avkastningsskatt på

pensionsmedel, särskild löneskatt

enligt lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensions-

kostnader samt mervärdesskatt

enligt mervärdesskattelagen

(1994:200) i fall då aktiebolag

upplösts genom avregistrering

enligt punkt 5 eller 6 av över-

gångsbestämmelserna till lagen

(1994:802) om ändring i aktiebo-

lagslagen (1975:1385).

2 §

Lagen tillämpas om verksamheten i ett sådant aktiebolag som avses i

1 § tas över av en fysisk person, delägare i ett enkelt bolag, ett dödsbo,

ett handelsbolag, en ekonomisk förening eller ett aktiebolag

(övertagaren) under förutsättning att

1. aktiebolaget sedan ingången

av år 1995 i mer än obetydlig

omfattning har bedrivit närings-

verksamhet som avses i 21 § kom-

munalskattelagen (1928:370),

1. aktiebolaget sedan ingången

av år 1995 i mer än obetydlig

omfattning har bedrivit närings-

verksamhet som avsågs i 21 § den

upphävda kommunalskattelagen

(1928:370),

2. övertagaren har tagit över aktiebolagets hela verksamhet och

fortfarande bedriver denna vid utgången av det beskattningsår då den

övertagna verksamheten skall redovisas första gången, och

3. aktiebolaget har upprättat en balansräkning med anledning av

övertagandet.

Som förutsättning för att lagen skall tillämpas gäller vidare att den eller

de personer som har tagit över aktiebolagets verksamhet ägde aktierna i

bolaget, direkt eller indirekt, vid utgången av år 1995. Är det fråga om

flera personer, krävs dessutom att de skall ha ägt lika stora andelar vid

utgången av år 1995 som vid övertagandet. Skillnader som beror på arv,

testamente eller bodelning med anledning av en makes död utgör dock

inte hinder för lagens tillämpning.

11 §

Övertagaren övertar aktiebolagets rätt till avdrag enligt lagen

(1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet med de

begränsningar som följer av andra stycket.

Har aktiebolaget genomgått en ägarförändring inom fem år före det

beskattningsår då övertagandet sker har övertagaren rätt till avdrag för

gammalt underskott först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret

efter ägarförändringen. Detta gäller om

1. övertagaren är ett annat aktiebolag eller en ekonomisk förening,

2. övertagaren vid tiden för övertagandet även bedriver annan

verksamhet eller

3. övertagaren är ett handelsbolag som helt eller delvis ägs av ett

företag som avses i 3 § första stycket lagen om avdrag för underskott av

näringsverksamhet.

I fråga om fysisk person medges

inte avdrag för underskott enligt

bestämmelserna i 46 § 1 mom.

första stycket kommunal-

skattelagen (1928:370).

Underskott som avses i 2 § 14

mom. första stycket lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

får tas över av aktiebolag,

ekonomisk förening eller handels-

bolag. Avdragsrätten för sådant

underskott är för handelsbolag

begränsad till 70 procent av

underskottet.

Fysiska personer får inte dra av

underskott enligt 62 kap. 2 och

3 §§ inkomstskattelagen

(1999:000).

18 §

Beteckningar i denna lag som

förekommer i kommunalskattela-

gen (1928:370) och i lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

har samma betydelse som i de

lagarna.

Termer och uttryck som används

i denna lag och i

inkomstskattelagen (1999:000) har

samma betydelse och

tillämpningsområde som i den

lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.68 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:810) om

 registrering av riksdagsledamöters åtaganden och

 ekonomiska intressen

Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1996:810) om registrering av

riksdagsledamöters åtaganden och ekonomiska intressen skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

10 §

Registret skall innehålla uppgifter om namn, partibeteckning och

valkrets beträffande ledamöter som har gjort anmälan om registrering.

För varje ledamot skall följande uppgifter registreras:

Art av åtagande eller

ekonomiskt intresse

Uppgifter som skall

registreras

2. Ägande, helt eller delvis, av

näringsfastighet enligt 1 kap. 5 §

kommunalskattelagen (1928:370).

Fastighetens beteckning.

Föreslagen lydelse

10 §

Registret skall innehålla uppgifter om namn, partibeteckning och

valkrets beträffande ledamöter som har gjort anmälan om registrering.

För varje ledamot skall följande uppgifter registreras:

Art av åtagande eller

ekonomiskt intresse

Uppgifter som skall

registreras

2. Ägande, helt eller delvis, av

näringsfastighet enligt 2 kap. 14 §

inkomstskattelagen (1999:000).

Fastighetens beteckning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001. Äldre bestämmelser gäller

dock fortfarande i fråga om förhållanden som avser tid före

ikraftträdandet.

2.69 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1030) om

 underhållsstöd

Härigenom föreskrivs att 25 § lagen (1996:1030) om underhållsstöd

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

25 §1

Den bidragsskyldiges inkomst enligt 24 § beräknas i enlighet med det

senast fattade taxeringsbeslutet enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990:324) och med utgångspunkt i

1. inkomst av tjänst enligt 34 §

kommunalskattelagen (1928:370),

2. inkomst av kapital enligt 3 §

14 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstsskatt, och

3. inkomst av näringsverksamhet

enligt 25 § kommunalskattelagen

justerad enligt tredje stycket.

Inkomsten av kapital enligt

första stycket skall ökas med det

belopp som den bidragsskyldiges

inkomst av kapital har minskats

genom avdrag, utom där

1. realisationsvinst har minskats

med realisationsförlust som

uppkommit under

beskattningsåret, eller

2. avdrag har gjorts enligt lagen

(1993:1469) om uppskovsavdrag

vid byte av bostad.

Inkomsten av

näringsverksamhet skall

ökas med belopp med vilket

inkomst av näringsverksamhet har

minskats genom avdrag för

a) underskott från tidigare

beskattningsår,

b) utgift för egen pension intill

ett halvt basbelopp enligt 1 kap.

6 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring,

c) avsättning till

periodiseringsfond,

d) ökning av expansionsmedel,

och

minskas med belopp med vilket

inkomst av näringsverksamhet har

ökats genom

a) återföring till beskattning av

avdrag för avsättning till

periodiseringsfond, och

b) minskning av expansions-

medel.

1. överskott i inkomstslaget

tjänst enligt 10 kap. 16 §

inkomstskattelagen (1999:000),

2. överskott i inkomstslaget

kapital beräknat enligt andra

stycket, och

3. överskott av en näringsverk-

samhet beräknat enligt tredje

stycket.

Överskottet eller underskottet i

inkomstslaget kapital enligt 41

kap. 12 § inkomstskattelagen skall

ökas med andra gjorda avdrag i

inkomstslaget än

1. avdrag för kapitalförluster

till den del de motsvarar

kapitalvinster som tagits upp som

intäkt enligt 42 kap. 1 §

inkomstskattelagen,

2. uppskovsavdrag enligt 47

kap. inkomstskattelagen vid byte

av bostad.

Överskottet eller underskottet

av en näringsverksamhet enligt 14

kap. 21 § inkomstskattelagen skall

ökas med

a) avdrag för underskott för

tidigare beskattningsår enligt

40 kap. inkomstskattelagen,

b) avdrag enligt 16 kap. 32 §

inkomstskattelagen för utgift för

egen pension intill ett halvt

prisbasbelopp enligt 1 kap. 6 §

lagen (1962:381) om allmän

försäkring,

c) avdrag för avsättning till

periodiseringsfond enligt 30 kap.

inkomstskattelagen, och

d) avdrag för avsättning till

expansionsfond enligt 34 kap.

inkomstskattelagen,

minskas med

a) återfört avdrag för avsättning

till periodiseringsfond, och

b) återfört avdrag för avsätt-

ning till expansionsfond.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

i fråga om 2002 års taxering.

2.70 Förslag till lag om upphävande av lagen

(1996:1231) om skattereduktion för

fastighetsskatt i vissa fall vid 1997 2001 års

taxeringar

Härigenom föreskrivs att lagen (1996:1231) om skattereduktion för

fastighetsskatt i vissa fall vid 1997 2001 års taxeringar skall upphöra att

gälla vid utgången av år 1999. Den upphävda lagen gäller dock

fortfarande i fråga om 1997 2001 års taxeringar.

2.71 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:323) om

 statlig förmögenhetsskatt

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:323) om statlig

förmögenhetsskatt

dels att nuvarande 22 § skall betecknas 23 §,

dels att 1, 3, 4, 6, 7, 11, 12, 14 och 21 §§ skall ha följande lydelse,

dels att rubriken närmast före 22 § skall sättas närmast före 23 §,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 22 §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Förmögenhetsskatt skall betalas till staten enligt bestämmelserna i

denna lag.

Bestämmelser om skattemyndigheter och förfarandet vid taxering till

statlig förmögenhetsskatt finns i taxeringslagen (1990:324).

Begrepp som används i denna

lag har samma betydelse som i

kommunalskattelagen (1928:370)

och lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt samt omfattar också

motsvarande utländska företeelser

om inte annat anges eller framgår

av sammanhanget.

Termer och uttryck som används

i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i

inkomstskattelagen (1999:000)

och omfattar också motsvarande

utländska företeelser om inte annat

anges eller framgår av samman-

hanget.

3 §1

Vid beräkning av den skattepliktiga förmögenheten skall som tillgång

tas upp

1. privatbostadsfastighet och

privatbostad som avses i 5 § kom-

munalskattelagen (1928:370),

2. privatbostadsfastighet på

lantbruksenhet som på ägarens

begäran räknas som näringsfas-

tighet enligt 5 § sjunde stycket

kommunalskattelagen,

1. privatbostadsfastighet och

privatbostadsrätt,

2. småhus med tillhörande

tomtmark på lantbruksenhet som

på grund av ägarens begäran enligt

2 kap. 9 § första stycket in-

komstskattelagen (1999:000) är

näringsfastighet,

3. den del av en näringsfastighet som inrymmer en bostadslägenhet

som används eller är avsedd att användas av fastighetsägaren för eget

eller närståendes boende,

4. aktie i ett aktieslag som är inregistrerat vid börs i det land där aktie-

bolaget är hemmahörande samt marknadsnoterad aktie i ett aktiebolag

som är hemmahörande i Sverige om ett aktieslag i bolaget den 29 maj

1997 var eller senare har varit inregistrerad vid svensk börs med

undantag för huvuddelägares aktie,

5. aktie i ett aktieslag som inte är marknadsnoterat i det land där aktie-

bolaget är hemmahörande med undantag för huvuddelägares aktie i ett

aktiebolag i vilket finns ett aktieslag som är marknadsnoterat,

6. annan inte marknadsnoterad

delägarrätt som avses i 27 §

1 mom. lagen (1947:576) om stat-

lig inkomstskatt än aktie samt

andel i handelsbolag och europeisk

ekonomisk intressegruppering med

undantag för andel i juridisk

person till den del den juridiska

personen är skattskyldig,

7. annan marknadsnoterad

tillgång som avses i 27 § 1 mom.

lagen om statlig inkomstskatt än

aktie samt marknadsnoterad till-

gång som avses i 29 § 1 mom.,

30 § 1 mom. och 31 § samma lag,

6. annan delägarrätt än aktie om

den inte är marknadsnoterad samt

andel i handelsbolag och europeisk

ekonomisk intressegruppering med

undantag för andel i juridisk per-

son till den del den juridiska per-

sonen är skattskyldig,

7. annan marknadsnoterad del-

ägarrätt än aktie, marknadsno-

terad fordringsrätt och mark-

nadsnoterad tillgång som avses i

52 kap. inkomstskattelagen,

8. livförsäkring med undantag för

a) pensionsförsäkring som avses

i punkt 1 av anvisningarna till

31 § kommunalskattelagen samt

a) pensionsförsäkring samt

b) livförsäkring som enbart avser olycks- eller sjukdomsfall eller döds-

fall senast vid 70 års ålder och som inte är återköpsbar,

9. rätt till livränta eller därmed jämförlig utbetalning med undantag för

rätt till

a) utbetalning på grund av försäkring,

b) utbetalning på grund av tidigare anställning samt

c) underhållsbidrag,

10. kontobehållning med

undantag för behållning på

pensionssparkonto enligt 1 kap.

2 § lagen (1993:931) om

individuellt pensionssparande,

10. kontobehållning med

undantag för behållning på

pensionssparkonto,

11. fordran i pengar och liknade betalningsmedel samt fordran

avseende marknadsnoterad tillgång som anges i 4, 5, eller 7,

12. pengar och liknande betalningsmedel till den del de sammanlagt

överstiger 25 000 kronor,

13. lösöre med undantag för

a) inre lösöre för personligt bruk,

b) yttre lösöre för personligt bruk till den del det enskilda föremålets

värde understiger 10 000 kronor,

c) fordon som avses i 9 § första stycket fordonsskattelagen (1988:327)

samt

d) lösöre som är deponerat på museum eller liknande inrättning,

om tillgången inte ingår i sådan

näringsverksamhet som avses i

21 § kommunalskattelagen i annat

fall än enligt 2 och 3.

om tillgången inte ingår i sådan

näringsverksamhet som avses i

13 kap. 1 och 11 §§

inkomstskattelagen i annat fall än

enligt 2 och 3.

Undantaget i första stycket 4 och 5 för huvuddelägares aktie tillämpas

på

1. aktie i ett aktiebolag i vilket aktier var inregistrerade vid börs vid

utgången av år 1991, om aktien har innehafts direkt eller indirekt av en

huvuddelägare sedan denna tidpunkt,

2. aktie i ett aktiebolag i vilket aktier har inregistrerats vid börs första

gången efter utgången av år 1991, om aktien har innehafts direkt eller

indirekt av en huvuddelägare sedan inregistreringen,

3. aktie i ett aktiebolag i vilket aktier har marknadsnoterats första

gången efter utgången av år 1996, om aktien har innehafts direkt eller

indirekt av en huvuddelägare sedan marknadsnoteringen,

4. aktie som har förvärvats med stöd av aktie som avses i 1 3, om

aktien har innehafts direkt eller indirekt av en huvuddelägare sedan detta

förvärv,

5. aktie som avses i 1 4 och som har förvärvats av ett barn eller

barnbarn till huvuddelägaren och i förekommande fall därefter åter

förvärvats av huvuddelägaren och som har innehafts direkt eller indirekt

av ett barn, barnbarn eller av huvuddelägaren sedan först nämnda

förvärv.

Med huvuddelägare avses sådan aktieägare som, ensam eller

tillsammans med närstående, innehade aktier direkt eller indirekt

motsvarande minst 25 procent för röstvärdet av aktierna i bolaget vid

utgången av år 1991 i fråga om aktier i ett aktiebolag i vilket aktier var

inregistrerade vid den tidpunkten och i övriga fall vid tidpunkten för

inregistrering eller marknadsnotering som avses i andra stycket. Som

huvuddelägare anses även dödsboet efter sådan aktieägare.

Som närstående räknas sådana

personer som anges i punkt 14

sista stycket av anvisningarna till

32 § kommunalskattelagen.

4 §2

Vid beräkning av den skattepliktiga förmögenheten skall alla skulder

dras av från värdet av tillgångarna.

Som avdragsgill skuld räknas dock inte

1. skuld i sådan näringsverk-

samhet som avses i 21 § kommu-

nalskattelagen (1928:370) med

undantag för skuld hänförlig till

tillgång som anges i 3 § första

stycket 2 och 3,

1. skuld i sådan näringsverk-

samhet som avses i 13 kap. 1och

11 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) med undantag för

skuld hänförlig till tillgång som

anges i 3 § första stycket 2 och 3,

2. skuld hänförlig till aktie som är undantagen från skatteplikt,

3. skuld hänförlig till delägarrätt som är skattepliktig enligt 3 § första

stycket 5 eller 6 till den del tillgångar och skulder i den juridiska

personen inte beaktas vid värdering enligt 14 §,

4. förpliktelse på grund av marknadsnoterad option eller termin och

därmed jämförlig förpliktelse till den del det sammanlagda beloppet

avseende sådana förpliktelser överstiger det sammanlagda värdet på

rättigheter på grund av sådana avtal,

5. förpliktelse vars motsvarande rättighet hos annan är av sådant slag

att den är undantagen från skatteplikt,

6. skuld hänförlig till lösöre som är av sådant slag att det är undantaget

från skatteplikt,

7. annan skuld hos begränsat skattskyldig enligt 7 § än sådan som är

hänförlig till tillgång som anges i den paragrafen,

8. skuld hänförlig till tillgång som är undantagen från beskattning till

följd av dubbelbeskattningsavtal,

9. skatt som avses i 1 kap. 1 § skattebetalningslagen (1997:483) som

ännu inte debiterats.

6 §

Förmögenhetsskatt för skattepliktig förmögenhet skall betalas av

1. fysisk person som är bosatt i

Sverige vid beskattningsårets ut-

gång,

2. dödsbo efter den som vid sin

död var bosatt i Sverige,

3. fysisk person som enligt 69 §

kommunalskattelagen (1928:370)

behandlas som en i Sverige bosatt

person,

4. svensk förening eller svenskt

samfund utom till den del en

medlem genom sin andel har del i

dess förmögenhet,

5. svensk stiftelse.

Som bosatt i Sverige anses i

denna lag även fysisk person som

stadigvarande vistas här. Fysisk

person som inte är svensk med-

borgare och som vistas i Sverige

under en begränsad tid av högst tre

år anses inte bosatt i Sverige.

Juridisk person som avses i 7 §

3 6 eller 10 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

är inte skattskyldig.

1. fysisk person som är obe-

gränsat skattskyldig vid beskatt-

ningsårets utgång,

2. dödsbo efter den som vid sin

död var obegränsat skattskyldig,

3. svensk förening eller svenskt

samfund utom till den del en

medlem genom sin andel har del i

dess förmögenhet,

4. svensk stiftelse.

En fysisk person som inte är

svensk medborgare och som vistas

i Sverige under en begränsad tid

av högst tre år behandlas som

begränsat skattskyldig.

Juridisk person som avses i 7

kap. 2 §, 3 § första stycket, 7 §

första stycket, 15 17, 19 eller 20 §

inkomstskattelagen (1999:000) är

inte skattskyldig. Detta gäller

också registrerat trossamfund som

uppfyller kraven i 7 kap. 7 § första

stycket nämnda lag.

7 §

Fysisk person som inte är bosatt

i Sverige vid beskattningsårets

utgång skall betala förmögen-

hetsskatt för skattepliktig för-

mögenhet avseende i Sverige

belägen tillgång som anges i 3 §

första stycket 1 och 2.

En fysisk person som är

begränsat skattskyldig vid

beskattningsårets utgång skall

betala förmögenhetsskatt för

skattepliktig förmögenhet avseen-

de sådan i Sverige belägen tillgång

som anges i 3 § första stycket 1

och 2.

11 §

Privatbostad som innehas av

medlem i en bostadsrättsförening

eller i en bostadsförening eller av

delägare i ett bostadsaktiebolag

tas upp till ett värde som

motsvarar medlemmens eller del-

ägarens andel i föreningens eller

bolagets behållna förmögenhet.

Denna förmögenhet bestäms med

utgångspunkt i ett värde på före-

ningens eller bolagets fastighet

beräknat enligt 10 § och med

hänsyn till föreningens eller bo-

lagets övriga tillgångar och skul-

der enligt bokslutet för det räken-

skapsår som avslutats närmast före

den 1 juli under beskattningsåret.

Privatbostadsrätt tas upp till ett

värde som motsvarar medlemmens

eller delägarens andel i förening-

ens eller bolagets behållna för-

mögenhet. Denna förmögenhet

bestäms med utgångspunkt i ett

värde på föreningens eller bolagets

fastighet beräknat enligt 10 § och

med hänsyn till föreningens eller

bolagets övriga tillgångar och

skulder enligt bokslutet för det

räkenskapsår som avslutats

närmast före den 1 juli under be-

skattningsåret.

12 §3

Marknadsnoterad tillgång som

avses i 27 § 1 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt

med undantag för andel i sådan

värdepappersfond som avses i 27 §

6 mom. nämnda lag tas upp till 80

procent av det vid

beskattningsårets utgång senast

noterade värdet om inte annat

följer av 13 §. Marknadsnoterad

tillgång som avses i 27 § 6 mom.,

29 § 1 mom., 30 § 1 mom. och 31 §

lagen om statlig inkomstskatt tas

upp till det vid beskattningsårets

utgång senast noterade värdet. Om

det noterade värdet inte omfattar

upplupen

avkastning skall värdet ökas med

sådan avkastning.

Marknadsnoterad delägarrätt

med undantag för andel i sådan

värdepappersfond som avses i

48 kap. 22 § andra stycket

inkomstskattelagen (1999:000) tas

upp till 80 procent av det vid

beskattningsårets utgång senast

noterade värdet om inte annat

följer av 13 §. Marknadsnoterad

fordringsrätt, andel i sådan

värdepappersfond som avses i 48

kap. 22 § andra stycket samt

marknadsnoterad tillgång som

avses i 52 kap. nämnda lag, tas

upp till det vid beskattningsårets

utgång senast noterade värdet.

Om det noterade

värdet inte omfattar upplupen

avkastning skall värdet ökas med

sådan avkastning.

14 §4

Vid värdering av aktie och

annan delägarrätt som avses i 27 §

1 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt och som inte

är marknadsnoterad samt andel i

handelsbolag och europeisk eko-

nomisk intressegruppering beaktas

tillgångar och skulder i den

juridiska personen i den omfatt-

ning som skulle ha gällt om de

innehafts direkt av delägaren och

inte annat följer av andra stycket

eller 13 §. Om tillgången eller

skulden ingår i sådan

näringsverksamhet som avses i

21 § kommunalskattelagen

(1928:370) hos den juridiska

personen anses detsamma gälla för

delägaren, dock inte i fråga om

tillgång som för delägaren vid

direkt innehav omfattas av 3 §

första stycket 1 och därtill hän-

förlig skuld.

Vid värdering av aktie och

därmed jämförlig delägarrätt som

inte är marknadsnoterad samt an-

del i handelsbolag och europeisk

ekonomisk intressegruppering be-

aktas tillgångar och skulder i den

juridiska personen i den omfatt-

ning som skulle ha gällt om de

innehafts direkt av delägaren och

inte annat följer av andra stycket

eller 13 §. Om tillgången eller

skulden ingår i sådan närings-

verksamhet som avses i 13 kap. 1,

eller 11 § inkomstskattelagen

(1999:000) hos den juridiska

personen anses detsamma gälla för

delägaren, dock inte i fråga om

tillgång som för delägaren vid

direkt innehav omfattas av 3 §

första stycket 1 och därtill hän-

förlig skuld.

Aktie i ett aktiebolag som är hemmahörande i Sverige och som inte är

marknadsnoterad tas upp till 80 procent av marknadsvärdet om ett

aktieslag i bolaget har varit inregistrerat vid svensk börs under

beskattningsåret.

Har en andel i ett handelsbolag eller i en europeisk ekonomisk intresse-

gruppering ett negativt värde, får detta beaktas av delägare eller medlem

som inte har förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets eller

grupperingens förbindelser.

21 §

(Första och fjärde styckena)

Sambeskattning skall ske av

makar som levt tillsammans under

beskattningsåret samt av föräldrar

och deras hemmavarande under-

åriga barn.

Vid sambeskattning tillämpas

bestämmelserna i 65 § kommunal-

skattelagen (1928:370) och punkt

2 av anvisningarna till den

paragrafen. Fosterbarn anses dock

inte som hemmavarande barn.

Sambeskattning skall ske av

1. makar som levt tillsammans

under beskattningsåret,

2. sambor som tidigare har varit

gifta med varandra eller som har

eller har haft barn tillsammans,

och

3. föräldrar och deras

hemmavarande barn under 18 år.

Makar sambeskattas inte det

beskattningsår då de ingår

äktenskap, om de inte skall

sambeskattas enligt första stycket

2. Sambor sambeskattas inte det

beskattningsår då den

omständighet som medför att de

skall sambeskattas inträffar. Vid

ena makens eller sambons död

sambeskattas makarna respektive

samborna det beskattningsår då

dödsfallet inträffade. Om det i

annat fall inträffar ändring i något

förhållande som har betydelse för

frågan om makar eller sambor

skall sambeskattas ett visst

beskattningsår, bedöms frågan

efter förhållandena under den

större delen av beskattningsåret.

Frågan om barn är

hemmavarande eller under 18 år

bedöms efter förhållandena den 1

november beskattningsåret.

Fosterbarn anses inte som hem-

mavarande barn.

(21 § andra och tredje styckena)

Den skattepliktiga

förmögenheten beräknas för var

och en för sig. Om ett barn inte

skall lämna självdeklaration för

beskattningsåret enligt 2 kap. 4 §

lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontroll-

uppgifter, räknas dock barnets

tillgångar och skulder in i

föräldrarnas skattepliktiga

förmögenheter.

Den beskattningsbara

förmögenheten beräknas

gemensamt för de personer som

skall sambeskattas. Om skulderna

överstiger värdet av tillgångarna

vid beräkning av en persons

skattepliktiga förmögenhet

avräknas underskottet vid

beräkning av den beskattningsbara

förmögenheten. Skatten beräknas

och fördelas på dessa per-

soner efter förhållandet mellan

deras skattepliktiga

förmögenheter.

22 §

Den skattepliktiga

förmögenheten beräknas för var

och en för sig. Om ett barn inte

skall lämna självdeklaration för

beskattningsåret enligt 2 kap. 4 §

lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontroll-

uppgifter, räknas dock barnets

tillgångar och skulder in i

föräldrarnas skattepliktiga

förmögenheter.

Den beskattningsbara

förmögenheten beräknas

gemensamt för de personer som

skall sambeskattas. Om skulderna

överstiger värdet av tillgångarna

vid beräkning av en persons

skattepliktiga förmögenhet

avräknas underskottet vid

beräkning av den beskattningsbara

förmögenheten. Skatten beräknas

och fördelas på dessa per-

soner efter förhållandet mellan

deras skattepliktiga

förmögenheter.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.72 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:324) om

 begränsning av skatt

Härigenom föreskrivs att 1, 2 och 4 §§ lagen (1997:324) om

begränsning av skatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Vid debitering av slutlig och tillkommande skatt skall statlig

inkomstskatt och förmögenhetsskatt begränsas enligt bestämmelserna i

denna lag.

Begrepp som används i denna

lag har samma betydelse som i

kommunalskattelagen (1928:370),

lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt och lagen (1997:323)

om statlig förmögenhetsskatt om

inte annat anges eller framgår av

sammanhanget.

Termer och uttryck som används

i denna lag har samma betydelse

och tillämpningsområde som i

inkomstskattelagen (1999:000)

och lagen (1997:323) om statlig

förmögenhetsskatt om inte annat

anges eller framgår av samman-

hanget.

2 §

Begränsning av skatt skall ske

endast för fysisk person som är

bosatt i Sverige under någon del

av beskattningsåret eller för döds-

bo efter den som vid sin död var

bosatt i Sverige.

Begränsning av skatt skall ske

endast för fysisk person som är

obegränsat skattskyldig under nå-

gon del av beskattningsåret eller

för dödsbo efter den som vid sin

död var obegränsat skattskyldig.

4 §1

Spärrbeloppet jämförs med det sammanlagda beloppet av statlig

inkomstskatt, kommunal inkomstskatt och förmögenhetsskatt som beräk-

nats för den skattskyldige på grund av taxeringen (skattebeloppet). För

personer som skall sambeskattas enligt 21 § lagen (1997:323) om statlig

förmögenhetsskatt beräknas skattebeloppet som summan av deras

sammanlagda skatter om beskattningsbar förmögenhet uppkommer vid

sambeskattningen.

Är den skattskyldige berättigad

till nedsättning av statlig inkomst-

skatt, kommunal inkomstskatt eller

förmögenhetsskatt genom skatte-

reduktion som avses i 11 kap. 11 §

skattebetalningslagen (1997:483)

eller genom avräkning av utländsk

skatt enligt särskilda föreskrifter,

beräknas skattebeloppet som om

skattereduktion eller avräkning av

skatt inte hade skett.

Är den skattskyldige berättigad

till nedsättning av statlig inkomst-

skatt, kommunal inkomstskatt eller

förmögenhetsskatt genom skatte-

reduktion som avses i 64 kap.

9 10 §§ inkomstskattelagen

(1999:000) eller genom avräkning

av utländsk skatt enligt särskilda

föreskrifter, beräknas skattebe-

loppet som om skattereduktion

eller avräkning av skatt inte hade

skett.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.73 Förslag till lag om ändring i skattebetalningslagen

 (1997:483)

Härigenom föreskrivs i fråga om skattebetalningslagen (1997:483)1

dels att 2 kap. 3 § och 11 kap. 11 § skall upphöra att gälla,

dels att rubriken närmast före 11 kap. 11 § skall utgå,

dels att 1 kap. 3 och 6 §§, 2 kap. 1 och 2 §§, 3 kap. 1 §, 4 kap. 13 §, 5

kap. 2 4, 9 och 11 §§, 8 kap. 4, 5, 17, 19 och 23 §§, 9 kap. 2 § samt 11

kap. 9, 12 och 14 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 12 kap. 9 a §, samt

närmast före 12 kap. 9 a § en ny rubrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

3 §

Termer och uttryck som

används i denna lag har samma

innebörd som i de lagar som anges

i 1 och 2 §§ samt i 1 kap. 1 §

taxeringslagen (1990:324), om inte

annat anges i detta kapitel eller

framgår av sammanhanget. Med

arbetsgivaravgift avses dock även

sådan särskild löneskatt och

allmän löneavgift som en

arbetsgivare är skyldig att betala

enligt 1 § lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster och 1 § lagen

(1994:1920) om allmän löneavgift.

Termer och uttryck som

används i denna lag har samma

betydelse och

tillämpningsområden som i de

lagar som anges i 1 och 2 §§ samt

i 1 kap. 1 § taxeringslagen

(1990:324), om inte annat anges i

detta kapitel eller framgår av

sammanhanget. Med

arbetsgivaravgift avses dock även

sådan särskild löneskatt och

allmän löneavgift som en

arbetsgivare är skyldig att betala

enligt 1 § lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster och 1 § lagen

(1994:1920) om allmän löneavgift.

Vidare avses med juridisk person

också dödsbon och handelsbolag.

6 §2

I denna lag avses med

arbetsgivare: den som betalar ut ersättning för arbete,

arbetstagare: den som tar emot ersättning för arbete,

beskattningsår: beskattningsår

enligt kommunalskattelagen

(1928:370), lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt eller

mervärdesskattelagen (1994:200)

eller, i fråga om skatt som inte

avses i någon av de nämnda

lagarna, kalenderåret för vilket

skatten skall betalas,

beskattningsår: beskattningsår

enligt inkomstskattelagen

(1999:000) eller mervärdes-

skattelagen (1994:200) eller, i

fråga om skatt som inte avses i

någon av de nämnda lagarna,

kalenderåret för vilket skatten

skall betalas,

grupphuvudman: den som enligt 6 a kap. 4 § mervärdesskattelagen

(1994:200) utsetts som huvudman för en mervärdesskattegrupp,

inkomstår: kalenderåret före taxeringsåret,

näringsverksamhet: verksamhet

av sådant slag att intäkt i

verksamheten, om den är

skattepliktig här i landet, enligt

bestämmelserna i 22 §

kommunalskattelagen eller 2 § 1

mom. lagen om statlig

inkomstskatt räknas till

inkomstslaget näringsverksamhet

för den som bedriver

verksamheten eller, när

verksamheten bedrivs av ett

handelsbolag, för någon delägare i

bolaget,

näringsverksamhet: verksamhet

av sådant slag att intäkter i

verksamheten enligt

bestämmelserna i 13 kap.

inkomstskattelagen (1999:000)

räknas till inkomstslaget

näringsverksamhet för den som

bedriver verksamheten eller, när

verksamheten bedrivs av ett

handelsbolag, för någon delägare i

bolaget,

överskjutande ingående mervärdesskatt: den del av ingående

mervärdesskatt som överstiger utgående mervärdesskatt.

2 kap.

1 §3

Beslut enligt denna lag som rör

en fysisk person fattas av

skattemyndigheten i den region

där den fysiska personen

författningsenligt skall vara

folkbokförd den 1 november året

före det år då beslutet skall fattas.

För den som har varit bosatt

eller stadigvarande vistats här i

landet under någon del av det år då

beslut skall fattas men som inte

skall ha varit folkbokförd här den

1 november året före fattas beslut

av skattemyndigheten i den region

där den fysiska personen först

varit bosatt eller stadigvarande

vistats.

För den som skall anses bosatt

här i landet på grund av sådan

väsentlig anknytning som avses i

punkt 1 andra stycket av

anvisningarna till 53 §

kommunalskattelagen (1928:370),

fattas beslut av skattemyndigheten

i den region där den kommun

ligger till vilken anknytningen var

starkast under året före det år då

beslutet skall fattas.

Första tredje styckena gäller

inte om annat följer av 3 5 §§. Om

behörig myndighet inte finns,

fattas beslut av Skattemyndigheten

i Stockholm.

Beslut enligt denna lag som rör

en fysisk person fattas av

skattemyndigheten i den region

där den fysiska personen har sin

hemortskommun det år då beslutet

skall fattas.

Med hemortskommun avses den

kommun där den fysiska personen

författningsenligt skall vara

folkbokförd den 1 november året

före det år då beslutet skall fattas.

För den som har varit bosatt eller

stadigvarande vistats här i landet

under någon del av det år då beslut

skall fattas men som inte skall ha

varit folkbokförd här den 1

november året före avses med

hemortskommun den kommun där

den fysiska personen först varit

bosatt eller stadigvarande vistats.

För den som på grund av väsentlig

anknytning till Sverige är

obegränsat skattskyldig enligt 3

kap. 3 § första stycket 3

inkomstskattelagen (1999:000),

avses med hemortskommun den

kommun till vilken anknytningen

var starkast under året före det år

då beslutet skall fattas.

Första och andra styckena gäller

inte om annat följer av 4 5 §§. Om

behörig myndighet inte finns,

fattas beslut av Skattemyndigheten

i Stockholm.

2 §4

Beslut som rör ett handelsbolag

fattas av skattemyndigheten i den

region där bolaget enligt uppgift i

handelsregistret har sitt huvud-

kontor.

Beslut som rör en europeisk

ekonomisk intressegruppering fat-

tas av skattemyndigheten i den

region där intressegrupperingen

har sitt säte.

Beslut som rör någon annan

juridisk person än som avses i

första eller andra stycket fattas av

skattemyndigheten i den region

inom vilket styrelsen eller

förvaltningen har sitt säte. Beslut

som rör en skattskyldigs dödsbo

fattas dock av den myndighet som

senast var behörig att fatta beslut

som rörde den skattskyldige.

Första-tredje styckena gäller

inte om annat följer av 3 5 §§. Om

en juridisk person har upplösts

fattas beslut av den senast behö-

riga myndigheten. Om behörig

myndighet inte finns fattas beslut

av Skattemyndigheten i Stock-

holm.

Beslut som rör ett handelsbolag

fattas av skattemyndigheten i den

region där bolaget enligt uppgift i

handelsregistret hade sitt huvud-

kontor den 1 november året före

det år då beslutet skall fattas.

Beslut som rör en europeisk

ekonomisk intressegruppering fat-

tas av skattemyndigheten i den

region där intressegrupperingen

hade sitt säte den 1 november året

före det år då beslutet skall fattas.

Beslut som rör någon annan

juridisk person än som avses i

första eller andra stycket fattas av

skattemyndigheten i den region

inom vilket styrelsen eller

förvaltningen hade sitt säte den 1

november året före det år då

beslutet skall fattas. Beslut som

rör en skattskyldigs dödsbo fattas

dock av den myndighet som senast

var behörig att fatta beslut som

rörde den skattskyldige.

Om en juridisk person har

bildats efter den 1 november året

före det år då beslutet skall fattas

skall beslutet fattas av skatte-

myndigheten i den region där

huvudkontoret eller sätet var

beläget då den juridiska personen

bildades. Om beslutet rör ett

dödsbo och den avlidne hade bytt

folkbokföringsort efter den 1

november året före dödsfallsåret

skall beslut efter utgången av

döds- fallsåret fattas av

skattemyndigheten i den region

där den avlidnes senaste rätta

folkbokföringsort var belägen.

Första-fjärde styckena gäller

inte om annat följer av 4 5 §§. Om

en juridisk person har upplösts

fattas beslut av den senast behö-

riga myndigheten. Om behörig

myndighet inte finns fattas beslut

av Skattemyndigheten i Stock-

holm.

3 kap.

1 §5

Skattemyndigheten skall registrera

1. den som är skyldig att göra skatteavdrag enligt 5 kap. eller betala

arbetsgivaravgifter,

2. den som är skattskyldig enligt mervärdesskattelagen (1994:200),

med undantag av en sådan mervärdesskattegrupp som avses i 6 a kap. 1 §

mervärdesskattelagen och av den som är skattskyldig endast på grund av

förvärv av sådana varor som anges i 2 a kap. 3 § första stycket 1 och 2

nämnda lag, och

3. den som är grupphuvudman.

En fysisk person skall för visst

år vara registrerad hos den

skattemyndighet som enligt 2 kap.

1 § första tredje styckena är

behörig att fatta beslut som rör den

personen.

En fysisk person skall för visst

år vara registrerad hos den

skattemyndighet som enligt 2 kap.

1 § första stycket är behörig att

fatta beslut som rör den personen.

En juridisk person skall för visst

år vara registrerad hos den

skattemyndighet som den 1

november året före enligt 2 kap.

2 § första tredje styckena var

behörig att fatta beslut som rör den

personen. Om inte någon

skattemyndighet var behörig att

fatta beslut som rör den juridiska

personen vid nämnda tidpunkt,

skall registreringen ske hos den

skattemyndighet som därefter först

fick sådan behörighet.

En juridisk person skall för visst

år vara registrerad hos den

skattemyndighet som enligt 2 kap.

2 § första fjärde styckena var

behörig att fatta beslut som rör den

personen.

I samband med ett beslut enligt 2 kap. 5 § får beslutas att

registreringen skall ske hos den skattemyndighet som tar över

behörigheten att fatta beslut.

4 kap.

13 §

Skattemyndigheten skall återkalla en F-skattsedel, om innehavaren

1. begär att skattsedeln skall återkallas,

2. upphör att bedriva näringsverksamhet här i landet,

3. inte följer villkor som har meddelats enligt 9 § eller på annat sätt

missbrukar sin F-skattsedel och missbruket inte är obetydligt,

4. inte följer ett föreläggande att lämna särskild självdeklaration eller, i

fråga om handelsbolag, uppgifter som avses i 2 kap. 25 § lagen

(1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter, eller endast lämnar

en handling med så bristfälligt innehåll att den uppenbarligen inte kan

ligga till grund för taxering,

5. brister i redovisning eller betalning av skatt enligt denna lag i en

utsträckning som inte är obetydlig,

6. har meddelats näringsförbud,

7. är i konkurs,

8. är eller har varit företags-

ledare i ett fåmansföretag eller i ett

fåmansägt handelsbolag och det

finns eller fanns förutsättningar att

återkalla företagets eller bolagets

F-skattsedel på grund av ett

förhållande som kan hänföras till

företagsledaren, eller

9. är ett fåmansföretag eller ett

fåmansägt handelsbolag och en

företagsledare i företaget eller

bolaget har handlat på ett sådant

sätt att en F-skattsedel inte får

utfärdas för företagsledaren på

grund av ett förhållande som avses

i 3 8.

8. är eller har varit företags-

ledare i ett fåmansföretag eller i ett

fåmanshandelsbolag och det finns

eller fanns förutsättningar att

återkalla företagets eller bolagets

F-skattsedel på grund av ett

förhållande som kan hänföras till

företagsledaren, eller

9. är ett fåmansföretag eller ett

fåmanshandelsbolag och en

företagsledare i företaget eller

bolaget har handlat på ett sådant

sätt att en F-skattsedel inte får

utfärdas för företagsledaren på

grund av ett förhållande som avses

i 3 8.

5 kap.

2 §6

Skatteavdrag skall, om inte annat följer av 3 5 §§, göras från kontant

ersättning för arbete.

Med ersättning för arbete likställs i denna lag

1. pension,

2. livränta som inte är ersättning för avyttrade tillgångar,

3. sådan ersättning vid sjukdom

eller olycksfall som avses i 32 §

1 mom. första stycket e och g

kommunalskattelagen (1928:370)

samt ersättning som avses i tredje

stycket samma moment,

4. sjukpenning och annan er-

sättning som avses i punkt 11 av

anvisningarna till 22 § och punkt

12 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen,

5. ersättning för förlorad ar-

betsförtjänst och för intrång i

näringsverksamhet,

6. undantagsförmåner och

sådant periodiskt understöd eller

sådan liknande periodisk utbetal-

ning för vilken givaren enligt 23 §

kommunalskattelagen är berät-

tigad till avdrag,

7. behållning på

pensionssparkonto som skall

avskattas enligt 32 § 1 mom. första

stycket j kommunalskattelagen på

grund av att pensionssparavtalet

har upphört att gälla eller att

behållningen tagits i anspråk vid

utmätning, konkurs eller ackord,

och

8. annan kontant ersättning som

utgår med anledning av tjänsten.

3.ersättning på grund av sjuk-

eller olycksfallsförsäkring som

tecknats i samband med tjänst om

ersättningen inte utgör livränta,

4. engångsbelopp på grund av

personskada,

5. sjukpenning och annan er-

sättning som avses i 11 kap. 24,

30, 31, 34 och 36 §§ samt 15 kap.

8 § inkomstskattelagen

(1999:000),

6. ersättning för förlorad ar-

betsförtjänst och för intrång i

näringsverksamhet,

7. undantagsförmåner och

sådant periodiskt understöd eller

sådan liknande periodisk utbetal-

ning som givaren enligt

inkomstskattelagen skall dra av i

inkomstslaget näringsverksamhet,

8. behållning på

pensionssparkonto som skall

avskattas enligt 58 kap. 33 §

inkomstskattelagen på grund av att

pensionssparavtalet har upphört att

gälla eller att behållningen tagits i

anspråk vid utmätning, konkurs

eller ackord, och

9. annan kontant ersättning som

utgår med anledning av tjänsten.

3 §7

Skatteavdrag skall inte göras, om

1. ersättningen är mindre än 100 kronor,

2. det kan antas att det som utbetalaren kommer att betala ut till

mottagaren under inkomståret inte uppgår till 1 000 kronor,

3. utbetalarens sammanlagda ersättning för arbete till mottagaren

understiger 10 000 kronor under inkomståret och

a) utbetalaren är en fysisk person eller ett dödsbo,

b) ersättningen inte utgör utgift i en av utbetalaren bedriven

näringsverksamhet,

c) utbetalaren och mottagaren inte har träffat en sådan

överenskommelse som avses i 3 kap. 2 a § andra stycket 2 d lagen

(1962:381) om allmän försäkring, samt

d) det inte är fråga om sådan ersättning för arbete som avses i 12 kap.

16 § föräldrabalken,

4. ersättningen betalas ut till en

idrottsutövare av en sådan ideell

förening som avses i 7 § 5 mom.

lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt och som har till

huvudsakligt syfte att främja

idrottslig verksamhet och ersätt-

ningen under inkomståret under-

stiger ett halvt basbelopp enligt

lagen om allmän försäkring,

4. ersättningen betalas ut till en

idrottsutövare av en sådan ideell

förening som avses i 7 kap. 7 §

första stycket inkomstskattelagen

(1999:000) och som har till

huvudsakligt syfte att främja

idrottslig verksamhet och ersätt-

ningen under inkomståret under-

stiger ett halvt prisbasbelopp

enligt lagen om allmän försäkring,

5. ersättningen betalas ut av ett handelsbolag till en delägare i bolaget,

6. ersättningen är familjebidrag till någon som tjänstgör inom

totalförsvaret, eller

7. ersättningen är sjukpenning

eller annan ersättning som avses i

punkt 11 av anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen (1928:370)

till mottagare som debiterats

preliminär skatt för inkomståret.

7. ersättningen är sjukpenning

eller annan ersättning som avses i

15 kap. 8 § inkomstskattelagen till

mottagare som debiterats

preliminär skatt för inkomståret.

4 §8

Skatteavdrag skall inte göras från ersättning som betalas ut till

1. staten, landsting, kommuner eller kommunalförbund,

2. fysiska personer som inte är

bosatta i Sverige,

2. fysiska personer som är

begränsat skattskyldiga i Sverige,

3. utländska juridiska personer, eller

4. mottagare som visar upp ett sådant beslut om befrielse från

skatteavdrag som avses i 10 eller 11 §.

Första stycket 2 och 3 gäller inte, om ersättningen betalas ut för

näringsverksamhet som mottagaren bedriver från ett fast driftställe här i

landet.

9 §9

Skatteavdrag skall inte göras från

1. ränta på ett konto, om räntan är mindre än 100 kronor,

2. ränta eller utdelning till juridiska personer, med undantag för

svenska dödsbon,

3. ränta eller utdelning till

fysiska personer som inte är bo-

satta i Sverige,

3. ränta eller utdelning till

fysiska personer som är begränsat

skattskyldiga i Sverige,

4. ränta eller utdelning som

enligt dubbelbeskattningsavtal är

helt undantagen från beskattning i

Sverige,

4. ränta eller utdelning som

enligt skatteavtal är helt

undantagen från beskattning i

Sverige,

5. ränta på ett förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 § lagen (1990:325)

om självdeklaration och kontrolluppgifter, om räntan är mindre än

1 000 kronor,

6. ränta på ett konto för klientmedel,

7. ränta som betalas ut tillsammans med ett annat belopp, om det är

okänt för utbetalaren hur stor del av utbetalningen som utgör ränta och

utbetalaren därför skall redovisa hela beloppet i kontrolluppgift enligt

3 kap. 22 § sjätte stycket lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter,

eller

8. ränta eller utdelning som ett utländskt företag skall lämna kontroll-

uppgift för enligt 3 kap. 32 b § lagen om självdeklaration och kontroll-

uppgifter.

11 §

Skattemyndigheten får, utom i de fall som avses i tredje stycket,

besluta att skatteavdrag enligt denna lag inte skall göras för

1. en arbetstagare som är bosatt

här i landet men utför arbete i en

annan stat som Sverige har träffat

överenskommelse med för

undvikande av att preliminär skatt

tas ut i mer än en av staterna, eller

1. en arbetstagare som är obe-

gränsat skattskyldig här i landet

men utför arbete i en annan stat

som Sverige har träffat överens-

kommelse med för undvikande av

att preliminär skatt tas ut i mer än

en av staterna, eller

2. en arbetstagare som är bosatt i en sådan stat som anges under 1 men

utför arbete här i landet.

En förutsättning för beslut enligt första stycket är att avdrag för preli-

minär skatt på grund av arbetet görs i den andra staten.

Om det råder tvist om i vilken stat den preliminära skatten skall tas ut

och om Riksskatteverket träffar överenskommelse med behörig

myndighet i den andra staten om att skatten skall tas ut där, får

Riksskatteverket besluta att skatteavdrag enligt denna lag inte skall göras.

8 kap.

4 §

Skatteavdrag skall, om inte

annat följer av 9 §, göras enligt

särskilda skattetabeller från sjuk-

penning och annan ersättning som

avses i punkt 11 av anvisningarna

till 22 § samt punkt 12 första,

andra och femte styckena av

anvisningarna till 32 § kom-

munalskattelagen (1928:370), med

undantag för vårdbidrag enligt

lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

Skatteavdrag skall, om inte

annat följer av 9 §, göras enligt

särskilda skattetabeller från sjuk-

penning och annan ersättning som

avses i 11 kap. 24, 30 och 31 §§

samt 15 kap. 8 § inkomst-

skattelagen (1999:000), med un-

dantag för vårdbidrag enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

De särskilda skattetabellerna skall för olika sjukpenninggrundande

inkomster enligt 3 kap. lagen om allmän försäkring ange det skatteavdrag

som skall göras från en viss ersättning uttryckt i procent. I övrigt gäller

bestämmelserna i 3 §.

5 §

 I fråga om sjöinkomst som

avses i första stycket punkt 1 av

anvisningarna till 49 § kommu-

nalskattelagen (1928:370) skall

skatteavdrag beräknas enligt

särskilda skattetabeller för sjömän.

Tabellerna skall grundas på att den

skattskyldige har rätt till

sjöinkomstavdrag enligt 49 §

kommunalskattelagen och skatte-

reduktion enligt 11 kap. 11 §

andra stycket. I övrigt gäller be-

stämmelserna i 3 §.

I fråga om sjöinkomst skall

skatteavdrag beräknas enligt sär-

skilda skattetabeller för sjömän.

Tabellerna skall grundas på att den

skattskyldige har rätt till sjö-

inkomstavdrag enligt 64 kap.

inkomstskattelagen (1999:000)

och skattereduktion enligt 65

kap. 11 § samma lag. I övrigt

gäller bestämmelserna i 3 §.

17 §

Värdet av en förmån i andra fall

skall beräknas enligt bestämmel-

serna i kommunalskattelagen

(1928:370).

Bestämmelserna om jämkning i

punkt 4 andra stycket av anvis-

ningarna till 42 § kommunal-

skattelagen får dock tillämpas

endast i fråga om förmån av fri

kost och efter beslut av skatte-

myndigheten.

Värdet av en förmån i andra fall

skall beräknas enligt bestämmel-

serna i inkomstskattelagen

(1999:000).

Bestämmelserna om jämkning i

61 kap. 18 § inkomstskattelagen

får dock tillämpas endast i fråga

om förmån av fri kost och efter be-

slut av skattemyndigheten.

19 §10

Från ersättning för ökade

levnadskostnader som lämnas vid

sådan tjänsteresa som avses i

punkt 3 av anvisningarna till 33 §

kommunalskattelagen (1928:370)

skall skatteavdrag göras endast till

den del ersättningen överstiger de

schablonbelopp som anges i punkt

3 respektive 3 a eller, när det

gäller kostnad för logi, den

faktiska utgiften.

Från ersättning för ökade

levnadskostnader som lämnas vid

sådan tjänsteresa som avses i 12

kap. 6 § inkomstskattelagen

(1999:000) skall skatteavdrag

göras endast till den del ersätt-

ningen överstiger de schablon-

belopp som anges i 12 kap. 10 15,

17 och 21 §§ inkomstskattelagen

eller, när det gäller kostnad för

logi, den faktiska utgiften.

23 §

På begäran av en utbetalare får

skattemyndigheten besluta att

skatteavdrag skall göras utan

hänsyn till förmån av fri hemresa

eller ersättning för kostnad för

hemresa med allmänna

kommunikationer. Detta gäller

dock endast till den del förmånen

eller ersättningen inte överstiger

det belopp som får

dras av enligt punkt 3 b av

anvisningarna till 33 §

kommunalskattelagen (1928:370).

På begäran av en utbetalare får

skattemyndigheten besluta att

skatteavdrag skall göras utan

hänsyn till förmån av fri hemresa

eller ersättning för kostnad för

hemresa med allmänna

kommunikationer. Detta gäller

dock endast till den del förmånen

eller ersättningen inte överstiger

det belopp som får

dras av enligt 12 kap. 24 §

inkomstskattelagen (1999:000).

9 kap.

2 §11

Skattepliktiga förmåner skall tas

upp till ett värde som bestäms i

enlighet med 8 kap. 14, 15 och

17 §§. Sådan drivmedelsförmån

som avses i punkt 2 sjunde stycket

av anvisningarna till 42 §

kommunalskattelagen (1928:370)

skall dock värderas till

marknadsvärdet.

På begäran av arbetsgivaren får

skattemyndigheten bestämma

värdet av förmånen om

1. det finns grund för jämkning

av värdet av bilförmån eller

kostförmån enligt punkt 4 andra

fjärde styckena av anvisningarna

till 42 § kommunalskattelagen,

eller

2. bostadsförmånsvärde som

bestäms enligt 8 kap. 15 § avviker

med mer än 10 % från det värde

som följer av 42 § första stycket

kommunalskattelagen och punkt 1

andra stycket av anvisningarna till

den paragrafen.

Förmåner skall tas upp till ett

värde som bestäms i enlighet med

8 kap. 14, 15 och 17 §§. Sådan

drivmedelsförmån som avses i

61 kap. 10 § inkomstskattelagen

(1999:000) skall dock värderas till

marknadsvärdet.

På begäran av arbetsgivaren får

skattemyndigheten bestämma

värdet av förmånen om

1. värdet av bilförmån eller

kostförmån skall justeras enligt

61 kap. 18 eller 19 §

inkomstskattelagen, eller

2. bostadsförmånsvärde som

bestäms enligt 8 kap. 15 § avviker

med mer än 10 % från det värde

som följer av 61 kap. 2 eller 20 §

inkomstskattelagen.

Arbetsgivaren skall underrätta arbetstagaren om skattemyndighetens

beslut.

11 kap.

9 §

Skattemyndigheten fattar varje år beslut om skattens storlek enligt den

årliga taxeringen (grundläggande beslut om slutlig skatt). Slutlig skatt

kan bestämmas också genom omprövningsbeslut och till följd av beslut

av domstol.

Med slutlig skatt avses summan

av skatter och avgifter enligt 10 §

minskad med skattereduktion

enligt 11 §.

Med slutlig skatt avses summan

av skatter och avgifter enligt 10 §

minskad med skattereduktion

enligt 65 kap. 9 12 §§

inkomstskattelagen (1999:000).

12 §12

När den slutliga skatten bestäms

gäller att

1. kommunal inkomstskatt räk-

nas ut i en post med ledning av

den skattesats som för inkomståret

gäller för den skattskyldige i hem-

ortskommunen,

2. egenavgifter enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter debi-

teras på grundval av uppgifter om

försäkringsförhållanden som

lämnas av den allmänna försäk-

ringskassan,

När den slutliga skatten bestäms

gäller att

1. egenavgifter enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter debi-

teras på grundval av uppgifter om

försäkringsförhållanden som

lämnas av den allmänna försäk-

ringskassan,

3. begravningsavgift enligt

begravningslagen (1990:1144),

som inte ingår i avgift enligt 4,

räknas ut med ledning av den

avgiftssats som för inkomståret

gäller för den skattskyldige enligt

de uppgifter som lämnats för den

församling eller kommun som

avgiften skall betalas till, och att

4. avgift som avses i lagen

(1999:291) om avgift till

registrerat trossamfund räknas ut

med ledning av den avgiftssats

som för inkomståret gäller för den

skattskyldige enligt de uppgifter

som lämnats av trossamfundet.

2. begravningsavgift enligt

begravningslagen (1990:1144),

som inte ingår i avgift enligt 3,

räknas ut med ledning av den

avgiftssats som för inkomståret

gäller för den skattskyldige enligt

de uppgifter som lämnats för den

församling eller kommun som

avgiften skall betalas till, och att

3. avgift som avses i lagen

(1999:291) om avgift till

registrerat trossamfund räknas ut

med ledning av den avgiftssats

som för inkomståret gäller för den

skattskyldige enligt de uppgifter

som lämnats av trossamfundet.

14 §

Sedan den slutliga skatten har bestämts skall skattemyndigheten göra

en avstämning av skattekontot.

Innan avstämning görs skall skattemyndigheten

1. från den slutliga skatten göra avdrag för

a) debiterad F-skatt och särskild A-skatt,

 b) avdragen A-skatt,

c) A-skatt som skall betalas på grund av beslut enligt 12 kap. 1 §

andra stycket,

 d) skatt som överförts från stat med vilken Sverige har ingått

överenskommelse om uppbörd och överföring av skatt,

 e) skatt som betalats enligt

lagen (1991:586) om särskild in-

komstskatt för utomlands bosatta

eller enligt lagen (1991:591) om

särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl. för

den tid under beskattningsåret då

den skattskyldige varit bosatt i

Sverige eller stadigvarande vistats

här,

 e) skatt som betalats enligt

lagen (1991:586) om särskild in-

komstskatt för utomlands bosatta

eller enligt lagen (1991:591) om

särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl. för

den tid under beskattningsåret då

den skattskyldige varit obegränsat

skattskyldig i Sverige,

2. till den slutliga skatten lägga

a) skatt som betalats tillbaka enligt 18 kap. 3 § första stycket,

b) skatt som överförts till en annan stat enligt 18 kap. 5 § första

stycket, och

c) skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen

(1990:324).

12 kap.

Ansvar vid sammanläggning

eller delning av värdepappers-

fonder

9 a §

Om en värdepappersfond har

sammanlagts eller delats enligt 33

a § lagen (1990:1114) om

värdepappersfonder, övergår

rättigheter och skyldigheter när det

gäller skatt som avser tiden före

ombildningen till den eller de

nybildade fonderna. Vid delning

fördelas rättigheterna och

skyldigheterna mellan de

nybildade fonderna i förhållande

till fondernas värde vid delningen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas från och med

den 1 januari 2001. De nya bestämmelserna i 2 kap. 2 §, 3 kap. 1 § och

12 kap. 9 a § samt upphävandet av 2 kap. 3 § tillämpas dock från och

med ikraftträdandet.

2.74 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:674) om

 inkomstgrundad ålderspension

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4, 6, 13, 14, 16 och 19 §§ lagen

(1998:674) om inkomstgrundad ålderspension skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

4 §

Som pensionsgrundande

inkomst av anställning räknas även

stipendium som enligt punkt 12

sjunde stycket av anvisningarna

till 32 § kommunalskattelagen

(1928:370) skall tas upp som

intäkt av tjänst, om stipendiet har

betalats ut av en fysisk person

bosatt i Sverige eller av en svensk

juridisk person. Den som har

betalat ut ett sådant stipendium

anses som arbetsgivare.

Som pensionsgrundande

inkomst av anställning räknas även

stipendium som enligt 11 kap.

46 § inkomstskattelagen

(1999:000) skall tas upp som

intäkt i inkomstslaget tjänst, om

stipendiet har betalats ut av en

fysisk person bosatt i Sverige eller

av en svensk juridisk person. Den

som har betalat ut ett sådant

stipendium anses som

arbetsgivare.

6 §

 Pensionsgrundande inkomst av annat förvärvsarbete är

1. inkomst av

näringsverksamhet här i landet i

vilken den försäkrade har arbetat i

inte oväsentlig omfattning (aktiv

näringsverksamhet),

1. inkomst av en sådan

näringsverksamhet här i landet

som enligt 2 kap. 23 §

inkomstskattelagen (1999:000)

utgör aktiv näringsverksamhet,

2. tillfällig förvärvsinkomst av självständigt bedriven verksamhet,

3. ersättning för arbete för någon annans räkning i pengar eller andra

skattepliktiga förmåner,

4. sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring samt sjukpenning enligt lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som har utgetts enligt

annan författning eller på grund av regeringens förordnande, i den

utsträckning ersättningen har trätt i stället för inkomst som anges i 1 3,

5. stipendium som enligt punkt

12 sjunde stycket av anvisningarna

till 32 § kommunalskattelagen

(1928:370) skall tas upp som

intäkt av tjänst.

5. stipendium som enligt 11 kap.

46 § inkomstskattelagen skall tas

upp som intäkt i inkomstslaget

tjänst.

Första stycket gäller endast i den utsträckning inkomsten inte skall

räknas som inkomst av anställning, såvida inte inkomsten utgör

ersättning för utfört arbete från ett handelsbolag eller en europeisk

ekonomisk intressegruppering till en delägare i handelsbolaget respektive

en medlem i intressegrupperingen.

Bedömningen i första stycket 1

skall göras för varje förvärvskälla

enligt kommunalskattelagen för

sig.

13 §

Ersättning som en idrottsutövare

har fått från en sådan ideell

förening som avses i 7 § 5 mom.

lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt och som har till

huvudsakligt syfte att främja

idrottslig verksamhet, är inte

pensionsgrundande som inkomst

av anställning om ersättningen

från föreningen under ett år har

understigit hälften av det för det

året gällande prisbasbeloppet

enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

Ersättning som en idrottsutövare

har fått från en sådan ideell

förening som avses i 7 kap. 7 §

första stycket inkomstskattelagen

(1999:000) och som har till

huvudsakligt syfte att främja

idrottslig verksamhet, är inte

pensionsgrundande som inkomst

av anställning om ersättningen

från föreningen under ett år har

understigit hälften av det för det

året gällande prisbasbeloppet

enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

14 §

Ersättning från en stiftelse som har till väsentligt ändamål att tillgodose

ekonomiska intressen hos dem som är eller har varit anställda hos en

arbetsgivare som har lämnat bidrag till stiftelsen (vinstandelsstiftelse)

eller från en annan juridisk person med motsvarande ändamål, är inte

pensionsgrundande om ersättningen avser en sådan anställd och inte har

utgjort ersättning för arbete för den juridiska personens räkning. Detta

gäller dock endast om de bidrag arbetsgivaren har lämnat till den

juridiska personen varit avsedda att vara bundna under minst tre

kalenderår och att på likartade villkor tillkomma en betydande del av de

anställda.

Om arbetsgivaren är ett

fåmansföretag eller ett fåmansägt

handelsbolag gäller första stycket

inte ersättning som den juridiska

personen har lämnat till sådan

företagsledare eller delägare i

företaget eller denne närstående

person som avses i punkt 14 av

anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen (1928:370).

Om arbetsgivaren är ett

fåmansföretag eller ett

fåmanshandelsbolag gäller första

stycket inte ersättning som den

juridiska personen har lämnat till

sådan företagsledare eller delägare

i företaget eller en person som är

närstående till någon av dem. Med

fåmansföretag,

fåmanshandelsbolag,

företagsledare och närstående

avses detsamma som i

inkomstskattelagen (1999:000).

Vid beräkning av pensionsgrundande inkomst skall alltid bortses från

sådan ersättning från en vinstandelsstiftelse som härrör från bidrag som

arbetsgivaren har lämnat under åren 1988 1991.

16 §

Intäkt som avses i 32 § 1 mom.

första stycket h och i

kommunalskattelagen (1928:370)

är inte pensionsgrundande

inkomst.

Intäkt som avses i 10 kap. 3 § 1

4 inkomstskattelagen (1999:000)

är inte pensionsgrundande

inkomst.

Pensionsgrundande inkomst är inte heller sådana lönetillägg som, vid

arbete som har utförts utomlands, har betingats av ökade

levnadskostnader och andra särskilda förhållanden i

sysselsättningslandet.

19 §

Pensionsgrundande inkomst av

anställning för vilken en försäkrad

inte är skattskyldig i Sverige enligt

kommunalskattelagen (1928:370)

skall bestämmas med ledning av

en särskild kontrolluppgift från

arbetsgivaren.

Pensionsgrundande inkomst av

anställning för vilken en försäkrad

inte är skattskyldig i Sverige enligt

inkomstskattelagen (1999:000)

skall bestämmas med ledning av

en särskild kontrolluppgift från

arbetsgivaren.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid fastställande av pensionsgrundande inkomst för år 2001.

2.75 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:1620) om

 beskattning av valutakursreserv

Härigenom föreskrivs att 1 och 7 §§ lagen (1998:1620) om beskattning

av valutakursreserv skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Ett företag som vid utgången av det beskattningsår som avslutas

närmast före den 31 december 1999 har valutakursreserv får återföra

denna till beskattning i den omfattning som anges i denna lag. Detsamma

gäller avsättning till valutakursreserv som har gjorts i bokslut per den 31

december 1999 eller under år 2000 under förutsättning att det

räkenskapsår som ligger till grund för bokslutet har påbörjats före den 1

januari 1999.

Valutakursreserv anses föreligga

om tillgångarna vid

inkomsttaxeringen har tagits upp

till ett lägre värde än som skulle ha

följt vid en tillämpning av punkt 4

av anvisningarna till 24 §

kommunalskattelagen (1928:370) i

dess lydelse den 1 januari 1999.

Valutakursreserv anses föreligga

om tillgångarna vid

inkomsttaxeringen har tagits upp

till ett lägre värde än som skulle ha

följt vid en tillämpning av punkt 4

av anvisningarna till 24 § den

upphävda kommunalskattelagen

(1928:370).

Som förutsättning för att lagen skall tillämpas gäller att den

kvarvarande valutakursreserven finns avsatt i räkenskaperna.

Med företag avses i denna lag fysiska och juridiska personer.

7 §

Överför en fysisk person sin näringsverksamhet eller driften av denna

till ett aktiebolag eller överförs näringsverksamheten i ett handelsbolag

till ett aktiebolag får kvarvarande valutakursreserv övertas av och

återföras hos aktiebolaget under förutsättning

1. att överföringen inte

föranleder uttagsbeskattning enligt

punkt 1 a av anvisningarna till 22

§ kommunalskattelagen

(1928:370) och

1. att överföringen inte

föranleder uttagsbeskattning enligt

22 kap. inkomstskattelagen

(1999:000), och

2. att den fysiska personen eller handelsbolaget, såvida det inte är fråga

om apportemission, skjuter till ett belopp motsvarande överförd

valutakursreserv till aktiebolaget.

Tillskott som avses i första

stycket 2 beaktas inte vid

beräkning av anskaffningsvärdet

för aktierna. Vid apportemission

skall anskaffningsvärdet för

aktierna minskas med ett belopp

motsvarande överförd

valutakursreserv minskad med den

avsättning som bolaget gör i

räkenskaperna för skatt som

belöper på valutakursreserven.

Tillskott som avses i första

stycket 2 beaktas inte vid

beräkning av omkostnadsbeloppet

för aktierna. Vid apportemission

skall anskaffningsutgiften för

aktierna minskas med ett belopp

motsvarande överförd

valutakursreserv minskad med den

avsättning som bolaget gör i

räkenskaperna för skatt som

belöper sig på valutakursreserven.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

2.76 Förslag till lag om ändring i bokföringslagen

(1999:000)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § och 3 kap. 1 § bokföringslagen

(1999:000) skall ha följande lydelse.

2 kap.

6 §

En fysisk person som bedriver näringsverksamhet är bokföringsskyldig

för denna.

Vid tillämpningen av första

stycket skall uthyrning av en

fastighet som enligt 5 §

kommunalskattelagen (1928:370)

räknas som privatbostadsfastighet

inte anses som näringsverksamhet.

Ägande eller brukande av en

fastighet som enligt 5 §

kommunalskattelagen räknas som

näringsfastighet skall alltid anses

som näringsverksamhet.

Vid tillämpningen av första

stycket skall uthyrning av en

sådan privatbostadsfastighet som

avses i 2 kap. 13 §

inkomstskattelagen (1999:000)

inte anses som näringsverksamhet.

Ägande eller brukande av en

sådan näringsfastighet som avses

i 2 kap. 14 § nämnda lag skall

alltid anses som

näringsverksamhet.

3 kap.

1 §

Ett räkenskapsår skall omfatta tolv månader.

Fysiska personer, handelsbolag

där en fysisk person skall

beskattas för hela eller en del av

bolagets inkomst och sådana

samfällighetsförvaltande juridiska

personer som avses i 53 § 2 mom.

kommunalskattelagen (1928:370)

skall ha kalenderåret som

räkenskapsår.

Fysiska personer, handelsbolag

där en fysisk person skall

beskattas för hela eller en del av

bolagets inkomst och sådana

samfällighetsförvaltande juridiska

personer som avses i 6 kap. 6 §

andra stycket inkomstskattelagen

(1999:000) skall ha kalenderåret

som räkenskapsår.

Andra företag får tillämpa annat räkenskapsår än kalenderår (brutet

räkenskapsår). Brutet räkenskapsår skall omfatta tiden den 1 maj den

30 april, den 1 juli den 30 juni eller den 1 september den 31 augusti.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2001 och tillämpas på

räkenskapsår som avslutas efter utgången av år 2000.

2.77 Förslag till lag om Forskarskattenämnden

Härigenom föreskrivs följande.

Uppgifter

1 § Forskarskattenämnden prövar frågan om de förutsättningar för

skattelättnader som anges i 11 kap. 22 § inkomstskattelagen (1999:000)

är uppfyllda.

Sammansättning

2 § Forskarskattenämnden är knuten till Riksskatteverket.

Ordförande i nämnden är Riksskatteverkets generaldirektör med över-

direktören i verket som personlig suppleant.

Nämnden skall i övrigt bestå av tre ledamöter, var och en med en

personlig suppleant. Av ledamöterna skall en ha särskild insikt i

beskattningsfrågor och två särskild insikt i forskningsfrågor. Mot-

svarande gäller deras suppleanter.

3 § Ledamöterna och deras suppleanter förordnas av regeringen för tre år.

Ordförandena i Naturvetenskapliga forskningsrådet och Medicinska

forskningsrådet skall gemensamt ge förslag till en ledamot och suppleant.

Ordföranden i Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet skall

ge förslag till en ledamot. Generaldirektören för Närings- och

teknikutvecklingsverket skall ge förslag till en suppleant.

4 § En suppleant får kallas att delta i behandlingen av ett ärende i stället

för ledamoten, om han har särskild sakkunskap inom det område som

ärendet avser.

Handläggning

5 § En ansökan till Forskarskattenämnden skall vara skriftlig och avse en

viss forskare. Ansökan får göras, förutom av forskaren, av den som

anlitar eller avser att anlita forskaren och av arbetsgivaren i utlandet om

forskaren kvarstår i dennes tjänst.

6 § Om det framkommer skiljaktiga meningar vid en överläggning,

tillämpas föreskrifterna i 16 kap. rättegångsbalken om omröstning i

tvistemål.

Forskarskattenämnden är beslutför med ordföranden och två

ledamöter, om de är ense om beslutet.

7 § Om Forskarskattenämnden finner att förutsättningarna för skattelätt-

nader är uppfyllda, skall det anges i beslutet vilken tid beslutet avser.

8 § Forskaren och den som anlitar eller avser att anlita forskaren skall

underrättas om nämndens beslut, även om han inte är sökande.

Överklagande

9 § Forskarskattenämndens beslut får inte överklagas.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000 och tillämpas första gången

vid 2002 års taxering.

3 Ärendet och dess beredning

Den dåvarande regeringen tillsatte den 2 maj 1991 en utredning för att

göra en teknisk översyn av inkomstskattelagstiftningen och utforma ett

skattesystem som är överskådligt och språkligt moderniserat (dir.

1991:39). Utredningen antog namnet Skattelagskommittén, SLK.

SLK avlämnade i januari 1997 sitt huvudbetänkande Inkomstskattelag

(SOU 1997:2). Betänkandet innehåller förslag till en ny

inkomstskattelag, IL. Vidare innehåller det ett förslag till en

ikraftträdandelag, ILP, som förutom ikraftträdande- och

övergångsbestämmelser innehåller bestämmelser om upphävande av

kommunalskattelagen (1928:370), KL, lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt, SIL, och 29 andra lagar. Utredningens sammanfattning av

betänkandet finns i Del 3 bilaga 1.

I juni 1997 avlämnade kommittén sitt slutbetänkande Uppföljning av

inkomstskattelagen (SOU 1997:77). Slutbetänkandet innehåller dels en

uppdatering av de lämnade lagförslagen i huvudbetänkandet med

anledning av lagändringar under hösten 1996 och våren 1997, dels följd-

ändringar i annan lagstiftning med anledning av förslagen till IL och ILP.

Båda betänkandena har remissbehandlats. I Del 3 bilaga 2 finns en

förteckning över de remissinstanser som har yttrat sig. Det har gjorts

sammanställningar av remissyttranden över de båda betänkandena. Dessa

finns tillgängliga i Finansdepartementet (dnr Fi97/79 och Fi97/2015).

Regeringens förslag i denna proposition bygger på dessa två

betänkanden. Under arbetet med utarbetandet av propositionen har det

emellertid skett en hel del ändringar i lagstiftningen. En av de större

ändringarna är de nya reglerna om omstrukturering och beskattning som

riksdagen antog år 1998 (prop. 1998/99:15, bet. 1998/99:SkU5, SFS

1998:1600 f.). De ändringar som har beslutats av riksdagen har inarbetats

i förslaget till IL. Vidare har inarbetats de förslag till lagändringar som

har tagits in i propositioner som har avlämnats till riksdagen samt förslag

till lagändringar i en lagrådsremiss om de s.k. stoppreglerna som har

beslutats i dag.

Lagrådet

Regeringen har inhämtat Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns

i Del 3 bilaga 3 5. Dessa förslag är uppdelade i fyra olika

lagrådsremisser. Den 3 september 1998 beslutade regeringen att inhämta

Lagrådets yttrande över ett förslag till ny inkomstskattelag. Den 17

september 1998 beslutades att inhämta yttrande över ett förslag till lag

om ikraftträdande av inkomstskattelagen. Den 4 mars 1999 beslutades att

inhämta yttrande över dels ett förslag till ändringar i den föreslagna

inkomstskattelagen och ikraftträdandelagen, dels ett förslag till

följdändringar i 16 lagar med anledning av den föreslagna

inkomstskattelagen samt förslag till en ny lag om forskarskattenämnden.

I förslaget till ändringar i IL återkallades de delar som ersattes av nya

bestämmelser. I bilaga 3 har förslagen redigerats samman så att det är

den version som remitterats till Lagrådet som finns med.

I propositionen finns förslag till upphävanden av ytterligare 15 lagar

som har eller inom kort kommer att förlora sin aktualitet samt

följdändringar i ytterligare 43 lagar. Ändringarna i dessa lagar är av

samma karaktär som ändringarna i de till Lagrådet remitterade förslagen.

Något yttrande har därför inte inhämtats.

Lagrådets yttranden finns i Del 3 bilaga 6 8.

Regeringen har i de flesta fall följt Lagrådets förslag till ändringar i

utformningen av lagtexten. Däremot har regeringen mer sällan följt Lag-

rådets förslag till materiella ändringar. Lagrådets förslag samt hur de har

beaktats av regeringen behandlas i författningskommentarerna till de

lagrum som Lagrådet lämnar synpunkter på. Lagrådet har vidare under

lagrådsföredragningen kommit med förslag till justeringar i lagtexten.

Dessa har i allmänhet följts utan att det kommenteras särskilt i

författningskommentarerna. Vidare har vissa justeringar, huvudsakligen

av redaktionell karaktär, gjorts efter lagrådsbehandlingen. Dessa har ofta

gjorts för att lagtexten skall få en enhetlig uppbyggnad. När det är frågan

om rent redaktionella ändringar i linje med vad Lagrådet föreslagit i

andra lagrum nämns inte detta. I andra fall finns det upplysningar om att

ändringarna har gjorts efter lagrådsgranskningen.

De ändringar i IL som har gjorts med anledning av ändringar i

lagstiftningen i år eller av ändringsförslag som lämnats i propositioner

till riksdagen har inte granskats av Lagrådet.

Regeringen återkommer till Lagrådets yttranden i den allmänna

motiveringen och i aktuella författningskommentarer.

4 Lagförslagets allmänna inriktning

Regeringens förslag: Lagförslaget utformas i huvudsak i

överensstämmelse med SLK:s förslag. Det innebär att

inkomstskattelagstiftningen genomgår en omfattande lagteknisk och

språklig bearbetning. Däremot innehåller förslaget få materiella

ändringar. Praxis kodifieras i några fall.

SLK:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanser som har yttrat sig

över SLK:s förslag till en ny inkomstskattelag är i huvudsak positiva och

tillstyrker att det läggs till grund för lagstiftning. Några remissinstanser

är emellertid negativa. Näringslivets nämnd för regelgranskning anser att

förslaget, innan det genomförs, skall bearbetas med syfte att ta bort

onödiga regler och förenkla de som måste vara kvar så mycket som

möjligt. Också Företagarnas Riksorganisation och Sveriges

Köpmannaförbund anser att förslaget inte skall genomföras innan det

företagits en översyn från ett förenklingsperspektiv. Lantbrukarnas

Riksförbund och Skogsägarnas Riksförbund befarar att förslaget medför

risk för lagtolkningssvårigheter och försvårar tillämpningen för andra än

de renodlade skatteexperterna. Yngre generationer får mycket svårt att

konkurrera med dem som tillämpat reglerna i dess äldre lydelse. En

fullständig omarbetning av lagarna kan praktiskt omöjliggöra för flertalet

att finna äldre rättsfall och förarbeten.

Ett antal remissinstanser tar upp frågan om materiella ändringar.

Många vill att reglerna skall förenklas materiellt, men accepterar att det

får anstå till ett annat sammanhang. Flera remissinstanser menar att

ytterligare materiella ändringar bör göras i vissa speciella frågor. Vissa

instanser är kritiska till de materiella ställningstaganden som görs.

Svenska Bankföreningen och Svenska Fondhandlareföreningen anser att

förslagen innehåller fler materiella ändringar än vad SLK påpekar samt

att SLK på åtskilliga områden gjort sådana tolkningar eller

förtydliganden att det lett till väsentliga materiella förändringar, oftast i

en riktning som organisationerna inte finner önskvärd. Dessa frågor tas

upp i kommentarerna till de olika paragraferna. Sveriges Advokatsamfund

framhåller risken för oavsiktliga materiella ändringar. När det gäller

avsiktliga ändringar menar samfundet att det, bl.a. på grund av

materialets omfattning, finns en risk för godtycklighet och

slumpmässighet. Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR framhåller

vikten av att tydligt ange om en materiell ändring kan tänkas förekomma

och Sveriges Bokförings- delägarrätter, fordringsrätter, värdepapper eller

tillgångar.

SLK:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Juridiska fakulteten vid Lunds universitet

välkomnar att uttrycket finansiella instrument föreslås avskaffat.

Kammarrätten i Stockholm tillstyrker förslaget, men framhåller att man

inte kan ta ställning till om de av kommittén föreslagna uttrycken

omfattar samtliga nu förekommande instrument samt om nya finansiella

instrument kan inordnas under de föreslagna uttrycken. Näringslivets

Skattedelegation tillstyrker att uttrycket finansiella instrument tas bort,

men anser att de föreslagna uttrycken är mindre väl valda och hänvisar

till Svenska Bankföreningens yttrande (se vidare i

författningskommentarerna till 48 kap. 2 och 3 §§ IL).

Finansinspektionen anser att det bör övervägas om den gjorda

indelningen i delägarrätter, fordringsrätter, terminer och optioner är

lämplig och om de olika termernas innebörd bör förtydligas.

Handelshögskolan vid Göteborgs universitet framhåller att användningen

av uttrycket värdepapper i stället för finansiellt instrument inte på något

mer klargörande sätt avgränsar vilket eller vilka begrepp som avses.

Handelshögskolan föreslår att terminologin skall övervägas ytterligare.

Svenska Revisorsamfundet SRS framhåller att eftersom uttrycket

värdepapper i 44 kap. 8 § IL (42 kap. 6 § i SLK:s förslag, där finansiellt

instrument ersätts med värdepapper) är odefinierat medför det osäkerhet

om tillämpningsområdet. Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet

menar att eftersom det är angeläget att samma uttryck kommer till

användning i civilrättsliga och skatterättsliga lagar bör den av kommittén

valda metoden övervägas än en gång. Fakulteten påpekar också att det

kan ge felaktiga associationer att tala om värdepapper i ett alltmer

papperslöst samhälle.

Skälen för regeringens förslag

Uttrycket finansiella instrument infördes i skattelagstiftningen genom

1990 års skattereform. Någon definition finns inte i skattelagstiftningen

men av förarbetena till 27 § 1 mom. SIL framgår att uttrycket hämtades

från värdepappersmarknadskommitténs betänkande (SOU 1989:72) och

att avsikten var att det skulle omfatta alla typer av fondpapper och andra

rättigheter eller förpliktelser avsedda för handel på

värdepappersmarknaden (prop. 1989/90:110 s. 722). Detta betänkande

ligger till grund för lagen (1991:980) om handel med finansiella

instrument. Där definieras i 1 § finansiella instrument som fondpapper

och annan rättighet eller förpliktelse avsedd för handel på

värdepappersmarknaden .

I flera fall stämmer användningen i KL och SIL inte överens med

denna definition, vilket påpekats i bet. 1990/91:NU37 s. 5. Som exempel

kan nämnas att aktier i fåmansföretag oftast inte är avsedda för handel på

värdepappersmarknaden men ändå skall omfattas av uttrycket finansiella

instrument i bestämmelsen om genomsnittsmetoden i 27 kap. 2 mom.

första stycket SIL (48 kap. 7 § IL). I inkomstskattelagstiftningen måste

avgränsningen i stället göras efter tillgångens karaktär, inte efter om den i

det enskilda fallet är avsedd för handel på värdepappersmarknaden. För

att åstadkomma detta används ordet lämpade i stället för avsedda.

Uttrycket finansiella instrument används i vissa fall bara som en

samlingsbeteckning vid hänvisningar. I andra fall är det tveksamt om

uttrycket har en viss avgränsningsfunktion men i något fall är det klart att

det är så. I det följande anges de lagrum i vilka finansiella instrument nu

används och deras närmaste motsvarigheter i IL.

Utan materiellt innehåll

Rena hänvisningar finns i 53 § 1 mom. KL (3 kap. 19 § IL), 3 § 12 mom.

SIL (57 kap. 2 § andra stycket IL), 3 § 12 b mom. SIL (57 kap. 7 § andra

stycket IL), 3 § 12 d mom. SIL (43 kap. 13 § IL), 6 § 1 mom. SIL (3 kap.

19 § IL), 24 § 1 mom. SIL (44 kap. 21 § andra stycket IL), 24 § 7 mom.

SIL (50 kap. 7 § IL) samt 27 § 2 mom. första stycket SIL (48 kap. 7 §

IL).

I punkt 3 a av anvisningarna till 32 § KL (11 kap. 15 § IL) torde det

sakna betydelse om det är en hänvisning eller en avgränsning, eftersom

det är en förutsättning enligt bestämmelserna i övrigt att minst 80 % av

de aktuella tillgångarna förvärvas av andra än aktieägare och anställda.

Detsamma gäller 27 § 2 mom. tredje stycket SIL (48 kap. 15 § IL),

eftersom regeln bara gäller marknadsnoterade tillgångar. I dessa fall har

SLK bytt ut uttrycket finansiella instrument mot andra uttryck och i

något fall utformat bestämmelsen så att någon direkt motsvarighet inte

behövs. Ibland har kommittén använt delägarrätter, som har förts in som

ny beteckning på de tillgångar som avses i 27 § 1 mom. SIL (t.ex. i 48

kap. 15 § IL). I andra fall används termen tillgångar och några gånger

har kommittén ändrat till värdepapper.

Med materiellt innehåll?

SLK har övervägt om finansiella instrument har en avgränsningsfunktion

i vissa fall. I 24 § 2 mom. första stycket tredje meningen SIL (44 kap.

7 och 8 §§ IL) och 24 § 4 mom. sjätte stycket SIL (44 kap. 33 och 34 §§

IL), där finansiella instrument måste ha samma innebörd, drar SLK

slutsatsen att avsikten kan ha varit att uppnå en avgränsning. SLK anser

det sannolikt att tankarna främst har varit inriktade på aktier och annan

allmän kapitalanskaffning i form av obligationer, konvertibla skuldebrev

och dylikt, alltså tillgångar som är lämpade för allmän omsättning. Olika

skäl, bl.a. att andelar i ekonomiska föreningar omfattas och att 29 §

1 mom. SIL kan ge anledning att anta att alla fordringar skall anses som

finansiella instrument, har emellertid lett till uppfattningen att så gott

som alla fordringar faller under bestämmelsen. Frågan har emellertid

aldrig prövats i högsta instans. SLK föreslog att finansiellt instrument

skulle bytas ut mot värdepapper, men uttalade att avsikten inte är att göra

en materiell ändring.

Bestämmelserna i 24 § 2 mom. sjätte stycket SIL (44 kap. 10 och

20 §§ IL) är begränsade till vissa uppräknade tillgångar. Det är nästan

uteslutande fråga om tillgångar som är lämpade för allmän omsättning.

När det gäller optioner kan det emellertid inte uteslutas att

bestämmelserna skall vara tillämpliga även för optioner som inte är

lämpade för omsättning. Termen optioner står därför även för sådana

optioner (se vidare i kommentaren till 44 kap. IL).

I 24 § 4 mom. tredje och fjärde styckena SIL (44 kap. 11, 12 och 30

32 §§ IL) regleras beskattningstidpunkten för terminer och optioner och

där finns också förklaringar till hur termerna används. I definitionen på

optioner ingick redan från början uttrycket finansiellt instrument och

uttalandena i förarbetena ger inte intrycket av att en avgränsning avsågs

(prop. 1989/90:110 s. 442 och 713). Senare samma år infördes uttrycket

finansiellt instrument även i definitionen på terminer. I förarbetena

uttalades klart att syftet var att uppnå en avgränsning till terminer som

var avsedda att omsättas på kapitalmarknaden och att denna ordning

redan gällde för optioner (prop. 1990/91:54 s. 312). SLK har, bl.a. mot

bakgrund av att vissa avtal om en rätt att senare förvärva aktier endast

med svårighet kan beskattas efter de aktuella reglerna, följt uttalandena i

den senare propositionen och infört avgränsningen som är lämpade för

allmän omsättning. För terminer finns avgränsningen i själva

definitionen (44 kap. 11 § IL), medan den för optioner finns i

bestämmelserna om beskattningstidpunkt (44 kap. 31 och 32 §§ IL). I

fråga om skälet till dessa olikheter, se i författningskommentaren till 44

kap. under rubriken Större ändringar.

Det är tveksamt om orden andra finansiella instrument i 27 § 1 mom.

SIL (48 kap. 2 § IL) skall anses ge uttryck för uppfattningen att alla de i

momentet tidigare angivna tillgångarna är sådana, eftersom inget hindrar

att de läses som andra finansiella instrument än sådana finansiella

instrument som redan har nämnts . Vissa av de uppräknade tillgångarna

är otvivelaktigt finansiella instrument, medan tvekan kan råda i fråga om

andra (t.ex. aktier i fåmansföretag och andelar i ekonomiska föreningar).

Frågan är om man kan anta att uttrycket är avsett att markera att vad som

kommer att fångas upp av uttryckssättet måste vara lämpat för allmän

omsättning. Enligt SLK:s uppfattning har avsikten varit att alla de

tillgångar skall omfattas som till konstruktion och verkningssätt liknar de

tidigare nämnda, oavsett om de är lämpade för allmän omsättning.

Bestämmelserna i 29 § 1 mom. och 30 § 1 mom. SIL (48 kap. 3 och

4 §§ IL) gäller, förutom fordringar i svensk respektive utländsk valuta,

finansiella instrument (i 29 § 1 mom. SIL andra finansiella instrument)

som avser vissa fordringar eller index. Klart är att vissa fordringar är

finansiella instrument medan andra inte uppfyller kravet på att vara

lämpade för allmän omsättning. SLK har utformat bestämmelserna så att

de förutom fordringar och valuta omfattar terminer samt alla optioner

oavsett om optionerna är lämpade för allmän omsättning eller ej.

Värdepapper

Uttrycket värdepapper förekommer redan i dag i KL och SIL. SLK har

behållit uttrycket i de bestämmelser som motsvarar punkt 4 av

anvisningarna till 41 § KL (10 kap. 11 § IL i regeringens förslag) samt

2 § 6 a mom. (här 17 kap. 19 § IL), 2 § 10 mom. tredje stycket (här

39 kap. 15 § IL) och 7 § 8 mom. andra stycket SIL (här 24 kap. 14 § IL).

I dessa fall har uttrycket en materiell innebörd utom i 2 § 6 a mom. SIL,

där det bygger på redovisningslagstiftningen.

I den bestämmelse som motsvarar 2 § 10 mom. första stycket 1 SIL

(39 kap. 14 § IL i regeringens förslag) har SLK bytt ut aktier och andra

värdepapper som avses i 27 § 1 mom. mot delägarrätter och i den

bestämmelse som motsvarar 27 § 6 mom. SIL (här 48 kap. 22 § andra

stycket IL) har sådana värdepapper som avses i 29 § ändrats till svenska

fordringsrätter. I dessa fall är det fråga om rena hänvisningar. Dessutom

finns termen värdepapper i punkt 5 av anvisningarna till 21 § KL, där

SLK har inskränkt regleringen till andelar (här 27 kap. 18 § IL), och i

punkt 5 av anvisningarna till 42 § KL, som saknar motsvarighet i IL.

SLK har infört termen värdepapper i 11 kap. 12 § IL (11 kap. 15 § i

regeringens förslag) 42 kap. 5, 6, 8, 16, 26 och 27 §§ IL (44 kap. 7, 8, 10,

20, 33 och 34 §§ i regeringens förslag).

Slutsatser

Det är olämpligt att behålla dagens terminologi, där uttrycket finansiella

instrument ibland har en inskränkande funktion och ibland bara en

hänvisningsfunktion. Oavsett vilken funktion uttrycket har är uttrycken

inte identiska i inkomstskattelagstiftningen och i lagen om handel med

finansiella instrument. Det är därför bäst att inte använda uttrycket i IL.

Frågan är då vad det skall ersättas med.

I vissa fall har SLK gjort omskrivningar så att uttrycket inte behövs. I

andra fall har det ersatts med uttrycken tillgångar, delägarrätter,

fordringsrätter eller värdepapper.

Omskrivningarna och utbytet till tillgångar har inte kommenterats av

remissinstanserna.

Termen delägarrätter har mött motstånd. Motståndet avser i första

hand själva termen och inte utbytet av uttrycket finansiella instrument

mot delägarrätter. Kritiken behandlas i författningskommentaren till

48 kap. 2 § IL.

När det gäller värdepapper har några remissinstanser påpekat att

utbytet av uttrycket finansiellt instrument mot värdepapper inte alltid

medför att osäkerheten om vad som avses minskar. I 44 kap. 7 och 8 §§

IL är det, som SLK påpekat, oklart om uttrycket finansiellt instrument

har en inskränkande funktion. En nackdel med att använda uttrycket

värdepapper är att vad som avses inte bara är skriftliga dokument, dvs.

papper. Samma invändning kan riktas mot ordet instrument och något

annat samlande uttryck som kan användas i dessa sammanhang är svårt

att finna. Man skulle kunna räkna upp vilken sorts tillgångar som avses. I

44 kap. 7 och 8 §§ IL skulle man kunna använda sig av uttrycken

delägarrätter och fordringsrätter. Men då måste man lägga till olika

tillgångar som är bärare av rättigheter, t.ex. råvaruterminer och

råvaruoptioner. Det kan emellertid vara svårt att fånga upp dessa

tillgångar i ett uttryck.

Uttrycket värdepapper har använts sedan länge, både i

inkomstskattelagstiftningen och i civilrättslig lagstiftning. Det används

också på tillgångar som inte materialiseras i form av papper , t.ex.

aktier som finns i ett värdepapperslöst system. När uttrycket används i IL

har det olika innebörd i olika paragrafer. Så är fallet även i andra lagar.

Oftast kan man av sammanhanget läsa ut vilka typer av värdepapper som

omfattas. I avsaknad av ett uttryck som passar bättre kan det användas i

IL på det sätt SLK har föreslagit. Om det går att använda några andra

uttryck som är definierade är det emellertid bättre. I regeringens förslag

har därför värdepapper bytts ut mot delägarrätter eller fordringsrätter i

44 kap. 29 §, 48 kap. 5 och 7 §§ IL.

7.2.9 Aktier eller andelar

Regeringens förslag: Ordet andel används som en samlingsbeteckning

för aktier och andra andelar.

SLK:s förslag: Ordet aktie används för andelar i aktiebolag. Om en

bestämmelse gäller andelar också i andra juridiska personer, föreskrivs

att bestämmelserna om aktier gäller också i fråga om andra andelar.

Remissinstanserna: Har inte yttrat sig.

Kommentar och skälen för regeringens förslag: I årsredovisnings-

lagen (1995:1554) används ordet andel för att beteckna aktier och andra

andelar, se 1 kap. 3 §. Det kan vara praktiskt att ha samma uttryckssätt i

IL som i årsredovisningslagen varför uttryckssättet i IL bör ändras. Det

medför att ordet aktie stryks eller byts ut mot andel i de flesta

bestämmelserna. Det kommenteras inte särskilt i de enskilda

paragraferna. I de fall en bestämmelse gäller bara för andelar i aktiebolag

behålls emellertid ordet aktie, se t.ex. 42 kap. 16 § IL där andelarna i

moderbolaget benämns aktier eftersom moderbolaget måste vara ett

aktiebolag.

I 1 kap. 3 § andra stycket årsredovisningslagen föreskrivs att med

andelar avses aktier och andra andelar i juridiska personer. En likadan

bestämmelse kan inte tas in i IL, eftersom ordet juridiska personer har en

annan innebörd här (se 2 kap. 3 § IL). Eftersom aktier är andelar är det

emellertid inte nödvändigt att ta med en sådan bestämmelse.

7.2.10 Enskild näringsidkare och enskild näringsverksamhet

Regeringens förslag: Uttrycken enskild näringsidkare och enskild

näringsverksamhet används i stor utsträckning i bestämmelser som avser

skattskyldiga som bedriver näringsverksamhet direkt och inte genom ett

handelsbolag.

SLK:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Den enda som kommenterar förslaget är Sveriges

Fastighetsägareförbund, som inte har någon invändning.

Skälen för regeringens förslag: Uttrycket enskild näringsidkare

används för fysiska personer och dödsbon som själva bedriver

näringsverksamhet och uttrycket enskild näringsverksamhet för den

bedrivna verksamheten.

Det är en strävan att markera om bestämmelserna gäller för fysiska

personer, juridiska personer eller delägare i handelsbolag. När uttrycket

fysisk person används i en bestämmelse i inkomstslaget

näringsverksamhet kan bestämmelsen gälla antingen för den fysiska

personens egen näringsverksamhet eller för verksamheten i ett

handelsbolag som den fysiska personen är delägare i. När det skall

markeras om det är den ena eller andra egenskapen som avses är det en

fördel att ha ett uttryck för den fysiska personens egen verksamhet. Då

faller det sig naturligt att använda uttrycket enskild näringsverksamhet

och att benämna den fysiska personen enskild näringsidkare.

Uttrycken enskild näringsverksamhet och enskild näringsidkare

används ofta i lagstiftningen, t.ex. i bokföringslagen (1976:125) och i

lagen (1980:1103) om årsredovisning i vissa företag. Uttrycken finns

också i skattelagstiftningen, t.ex. i punkt 34 av anvisningarna till 23 §

och punkt 3 av anvisningarna till 24 § KL, i 3 § 13 mom. SIL och i 6 §

lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder. De används också ofta i

annan text än lagtext, t.ex. i propositioner och kommentarer.

SLK tog upp problemet att uttrycket enskild näringsidkare inte helt

överensstämmer i KL och bokföringslagen (1976:125). I förslaget till den

nya bokföringslagen (prop. 1998/99:130) finns emellertid inte uttrycket

enskild näringsidkare med. Problemet försvinner därmed med den nya

bokföringslagen.

Det kan dock påpekas att i skattelagstiftningen omfattas fysiska

personer och dödsbon av uttrycket enskild näringsidkare om de bedriver

näringsverksamhet enligt KL. Användningen av uttrycket i IL bygger på

avgränsningen av inkomstslaget näringsverksamhet i 13 kap. IL.

Exempel på hur uttrycken används i IL är dels 33 kap. 1 §

(räntefördelning), dels 32 kap. 1 § IL (upphovsmannakonto). Enligt 1 §

lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning skall

räntefördelning ske för fysiska personer. I 33 kap. 1 § IL står det att

enskilda näringsidkare och fysiska personer som är delägare i svenska

handelsbolag skall göra räntefördelning. Enligt 1 § första stycket lagen

(1979:611) om upphovsmannakonto kan fysiska personer få uppskov

med beskattning av upphovsmannaintäkt, men enligt paragrafens andra

stycke har delägare i handelsbolag inte rätt till sådant uppskov. I 32 kap.

1 § IL står det att enskilda näringsidkare får göra avdrag för insättningar

på upphovsmannakonto. Då behövs inte något undantag som anger att

fysiska personer som är delägare i svenska handelsbolag inte får göra

sådana avdrag.

Det kan påpekas att när uttrycket näringsidkare används så omfattas

naturligtvis även juridiska personer och handelsbolag eftersom även de

bedriver näringsverksamhet.

7.2.11 Uttryck för skattemässig kontinuitet

Regeringens förslag: För att ange kontinuitet vid beskattningen används

genomgående uttryckssättet att en förvärvare inträder i den förre ägarens

skattemässiga situation.

SLK:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Handelshögskolan i Stockholm anser att uttrycket

är bättre än dagens.

Skälen för regeringens förslag: I IL finns ett antal bestämmelser som

reglerar skattemässig kontinuitet. Det finns för det första bestämmelser

om kontinuitet vid arv, testamente, gåva, bodelning och liknande förvärv

(19 kap. 18 §, 20 kap. 12 och 28 §§, 21 kap. 16 §, 44 kap. 21 och 22 §§

och 54 kap. 2 § IL). Vidare finns bestämmelser om kontinuitet vid

fusioner, fissioner och verksamhetsavyttringar (37 och 38 kap. IL). Det

finns också bestämmelser om rätt att ta över olika typer av fonder (30

kap. 11 15 §§, 31 kap. 23 26 §§ och 34 kap. 18 22 §§ IL) samt rätt att ta

över avdrag för underskott vid vissa ombildningar (40 kap. 23 § IL).

I dagens inkomstskattelagstiftning finns olika sätt att uttrycka

kontinuitet. Det vanligaste uttrycket är det som finns i bl.a. 7 § lagen

(1993:1538) om periodiseringsfonder, där det står anses överlåtande och

övertagande företag som en skattskyldig . När lagen infördes kritiserade

Lagrådet detta uttryckssätt (prop. 1993/94:50 s. 431) och framförde att

det hade varit att föredra om konsekvenserna av en tillämpning av

bestämmelserna hade framgått tydligare. Lagrådet konstaterade också att

uttrycket finns på flera ställen i skattelagstiftningen och förordade att en

samordning mellan dessa skall ske.

I den lagstiftning som kommit med anledning av

Företagsskatteutredningens förslag används i stället uttrycket inträder

det övertagande företaget i det överlåtande företagets skattemässiga

situation (SOU 1998:1, prop. 1998/99:15, SFS 1998:1600 f.). Det är

samma uttryck som SLK använder i IL. SLK har motiverat bytet med att

det är mindre lämpligt att föreskriva att de två skall anses som en

skattskyldig. Kommittén tar som exempel upp frågan om vad som menas

med att de skall anses som en skattskyldig när det gäller delägarrätter,

där beräkning av en kapitalvinst skall ske enligt genomsnittsmetoden.

Regeringen följer SLK:s förslag.

Det kan påpekas att bestämmelserna utformats så att förvärvaren

inträder i den förre ägarens situation, dvs. det sker redan vid den aktuella

omständigheten, t.ex. vid en fusion, och inte senare, t.ex. när en tillgång

avyttras. Det kan vara betydelsefullt att fastställa, bl.a. för tillämpningen

av genomsnittsmetoden för vissa kapitaltillgångar.

I IL skrivs det ut vad uttrycket innebär om det är möjligt, se t.ex.

bestämmelserna om periodiseringsfonder i 30 kap. 11 15 §§. I de fall det

inte är rimligt används i stället uttrycket inträder förvärvaren i den förre

ägarens skattemässiga situation .

När det gäller värdeminskningsavdrag och vad som återstår oavskrivet

av tillgångarnas anskaffningsvärden används uttrycket när det gäller

värdeminskningsavdrag . Uttrycket får täcka allt som rör

värdeminskningsavdrag, t.ex. vilka anskaffningsvärden som tillgångarna

har och hur stora värdeminskningsavdrag som har gjorts. Det innebär

också att förvärvaren själv skall anses ha gjort de värdeminskningsavdrag

som den förre ägaren har gjort. Det kan ha betydelse bl.a. när förvärvaren

avyttrar en fastighet och skall tillämpa bestämmelserna i 26 kap. om

återföring av värdeminskningsavdrag. Då skall förvärvaren återföra

också de värdeminskningsavdrag som den förre ägaren har gjort på

fastigheten. När det gäller inventarier innebär uttrycket att förvärvaren

kan fortsätta att tillämpa räkenskapsenlig avskrivning på det värde som

återstår oavskrivet hos den förre ägaren och att kompletteringsregeln om

20 procents årlig avskrivning och andra kompletterande regler skall

kunna tillämpas.

I fråga om skattemässig kontinuitet för dödsbon, se inledningen av

författningskommentaren till 4 kap.

7.2.12 Benefika förvärv

Regeringens förslag: Dagens regler om benefika förvärv tas in utan

materiella ändringar.

SLK:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Har inte yttrat sig.

Kommentar och skälen för regeringens förslag: Lagrådet

konstaterar att onerösa förvärv i IL genomgående uttrycks som förvärv

genom köp, byte, eller på liknande sätt medan terminologin i fråga om

benefika förvärv är mer splittrad. Som sådana förvärv betecknas vanligen

 arv, testamente, gåva eller bodelning, ibland avslutas denna uppräkning

med eller på liknande sätt eller eller liknande förvärv . I en del fall

nämns inte gåva, i andra har bodelning utelämnats. Lagrådet ifrågasätter

om det genomgående är sakligt motiverat att de benefika förvärven

regleras på olika sätt. Enligt Lagrådets mening bör en enhetligare

terminologi eftersträvas.

När det gäller regleringen av vilka benefika förvärv som omfattas av

olika regler så har regeringen behållit dagens reglering, bortsett från att

det tagits in några nya bestämmelser (19 kap. 18 och 29 §§ samt 26 kap.

14 § IL). Regeringen finner inte anledning att ändra de befintliga

bestämmelserna materiellt. Det kan finnas sakliga skäl för dessa

olikheter. När det gäller avslutningen av uppräkningarna användes i

lagrådsremissen uttrycket eller på liknande sätt i cirka femton

paragrafer och uttrycket eller liknande förvärv i två paragrafer. Den

ena bestämmelsen med den sistnämnda lydelsen har strukits. I den

kvarvarande, 44 kap. 21 § IL, ändras lydelsen till eller på liknande sätt .

8 Utlandsfrågor

8.1 Nuvarande oklarheter

I skattelagarna används ett stort antal rättsliga termer och uttryck som

bygger på annan, oftast civilrättslig, lagstiftning. I många fall är det

tveksamt om motsvarande utländska företeelser över huvud taget

omfattas. Om de skall omfattas är det tveksamt om man skall godta den

närmaste motsvarigheten eller bara företeelser som har ett visst mått av

överensstämmelse med den svenska företeelsen. Bristen på konsekventa

uttryckssätt är tydlig.

Bristen på konsekvens kan exemplifieras med frågan om termerna

aktiebolag och aktier bara avser svenska aktiebolag och aktier i dessa.

SLK har som exempel nämnt två lagrum. Bestämmelserna har avskaffats

efter förslag i prop. 1998/99:15, men de kan ändå nämnas. I 2 § 4 mom.

tionde stycket SIL talades om aktie i aktiebolag eller andel i ... utländsk

juridisk person , vilket närmast talar för att ledet aktie i aktiebolag

skulle avse endast aktie i ett svenskt aktiebolag. I 27 § 4 mom. SIL sades:

 Har en ... person avyttrat aktier till ett svenskt aktiebolag eller ett

motsvarande utländskt bolag och utgörs vederlaget för de avyttrade

aktierna av nyemitterade aktier i det köpande bolaget ... . Här är det klart

att med aktier förstås också aktier i ett utländskt bolag.

På åtskilliga ställen i skattelagstiftningen står det bara aktiebolag

medan det på andra ställen står svenskt aktiebolag. Det kunde då ligga

nära till hands att anta att där det står bara aktiebolag avses också

utländska motsvarigheter. Detta torde dock inte genomgående vara fallet.

Ett annat exempel som SLK nämner är 24 § 2 mom. SIL. Där finns det

regler om att finansiella instrument anses avyttrade om det företag som

gett ut dem upplöses genom konkurs eller, om det är ett svenskt

aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening, när företaget försätts i

konkurs. Här förefaller det klart att med konkurs avses även utländska

motsvarigheter. Detta kan jämföras med den särskilda reglering av

utländska förhållanden som finns i 3 § 7 mom. fjärde stycket SIL. Där

anges först att utbetalning från ett svenskt aktiebolag vid nedsättning av

aktiekapitalet genom minskning av aktiernas nominella värde eller vid

nedsättning av reservfonden eller överkursfonden skall anses som

utdelning och därefter att detsamma gäller utbetalning från en utländsk

juridisk person genom ett motsvarande förfarande.

Det finns också regler där en tillämpning på utländska förhållanden

inte är möjlig att genomföra. Som exempel på detta kan nämnas regeln i

25 § 9 mom. SIL, där anskaffningsutgiften för en fastighet som

förvärvats före år 1952 obligatoriskt skall grundas på taxeringsvärdet

(undantagsregeln om faktisk köpeskilling förutsätter att den skattskyldige

visar att denna överstiger 150 % av taxeringsvärdet). Det torde inte vara

avsett att utländska motsvarigheter till taxeringsvärde skall användas och

det är inte heller säkert att det alls finns något sådant värde. Att märka är

att det i 24 § 1 mom. SIL särskilt anges att bestämmelserna om beräkning

av reavinst på fastighet skall tillämpas oavsett om fastigheten ligger i

Sverige eller utomlands.

Ett fall där betydande tillämpningsproblem uppkommer är vid

beskattning av en begränsat skattskyldig delägare i ett svenskt

handelsbolag med verksamhet såväl i Sverige som i utlandet.

8.2 Överväganden

Regeringens förslag: De använda termerna och uttrycken skall som

huvudregel omfatta även motsvarande utländska företeelser.

Tillämpningsproblemen skall lösas när det är möjligt.

SLK:s förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inga invändningar mot den

av kommittén föreslagna huvudregeln, men några instanser har framhållit

vikten av en fortsatt genomgång av i vilka fall det skall finnas undantag

från denna.

Skälen för regeringens förslag

Normalt omfattas utländska motsvarigheter

Som berörts i föregående avsnitt är det ofta svårt att avgöra om ett visst

uttryck omfattar också utländska företeelser och det finns ofta en

bristande konsekvens i uttryckssätten.

SLK har presenterat två vägar som man kan följa för att få ett konse-

kvent uttryckssätt. Den ena är att bara svenska företeelser skall avses och

det måste då särskilt anges när även utländska motsvarigheter skall

omfattas. Den andra är att även utländska motsvarigheter skall omfattas

och det måste då i stället särskilt anges när bara svenska företeelser

omfattas. SLK kom fram till att i praktiken torde skälen mot den förra

lösningen vara så starka att bara den senare återstår.

Kommittén framhöll att gränsen mellan uttryck som grundar sig på

ordens betydelse i vanligt språkbruk och rättsliga uttryck inte är

knivskarp eller lätt att fastställa, jämför t.ex. köp, byte och arv med

bodelning, expropriation och utskiftning. Ju närmare man kommer att

orden används i en allmänspråklig och inte i en juridisk-teknisk

betydelse, desto naturligare blir det att utländska motsvarigheter

omfattas, om man i den situationen över huvud taget kan tala om svenska

företeelser respektive utländska motsvarigheter. I mycket stor

utsträckning förhåller det sig också så att de termer och uttryck som kan

ses som rättsliga får antas avse även utländska motsvarigheter.

Utgångspunkten för kommittén har varit att termer och uttryck eller

begrepp som SLK uttrycker det i lagen skall omfatta inte bara vad som

faller under svensk lag utan också utländska motsvarigheter. Om så inte

skall vara fallet skall detta klart framgå. Regeringen instämmer i att detta

är den bästa lösningen och följer kommitténs förslag.

Markeringen av att det bara är svenska företeelser som avses kan ske

på olika sätt. När det gäller juridiska personer, t.ex. aktiebolag, sker det

naturligen genom att svenska aktiebolag skrivs ut. För exempelvis vissa

bidrag sker det i stället genom att det anges att reglerna avser bidrag

enligt vissa lagrum i den svenska lagstiftningen, se t.ex. 8 kap. 9 § IL.

När det å andra sidan hänvisas till ett lagrum och avsikten är att en

bestämmelse skall gälla också för utländska företeelser används i stället

uttrycket ... av det slag som avses i , se t.ex. 2 kap. 6 och 15 §§ IL, eller

att något sker på det sätt som anges i , se t.ex. 2 kap. 7 § IL.

Det är inte möjligt att ange hur nära den utländska företeelsen skall

överensstämma med den svenska för att anses motsvara denna. Detta

måste bli beroende av vilket slags företeelse och vilken regel det är fråga

om.

Regler om staten, landsting, kommuner och kommunalförbund bygger

genomgående på deras offentligrättsliga ställning i Sverige. De bör därför

bara omfatta svenska företeelser.

Både huvudprincipen och undantaget för staten och kommunerna

regleras i 2 kap. 2 § IL. Frågorna utvecklas vidare i kommentaren till

lagrummet. Där redovisas också remissinstansernas inställning närmare

samt Lagrådets synpunkter i denna fråga.

Tillämpningsproblemen

När det gäller de fall där reglerna är omöjliga eller svåra att tillämpa på

utländska företeelser har SLK försökt att finna en lösning där det har

varit möjligt inom ramen för kommitténs arbete. Exempel på detta är det

nyss nämnda fallet om anskaffningsutgift för fastigheter utomlands

(45 kap. 29 § IL). I andra fall har kommittén kommit fram till att det

utredningsarbete som skulle krävas för att lösa problemen varit alltför

omfattande för att det skulle utföras av kommittén. Som exempel på detta

tas det ovan nämnda handelsbolagsfallet. Det är än mindre lämpligt att nu

företa ett sådant arbete, som bör föregås av bl.a. en ytterligare

remissomgång. Detta är en sådan fråga som får avvakta.

Kompletterande synpunkter

Åtskilliga regler är anpassade efter svenska förhållanden men inte

formellt begränsade till dessa. När det gäller regler som genom sin

utformning är begränsade till svenska förhållanden är det ibland tveksamt

om detta skett medvetet. SLK har i SOU 1997:2 på s. 369 f. tagit upp

några sådana frågor som inte behandlas i författningskommentaren.

Remissinstanserna har inte kommenterat dessa. Regeringen finner inte

anledning att nu ta upp dem ytterligare.

9 Ikraftträdande och övergångsfrågor

9.1 Ikraftträdande

Regeringens förslag: Den nya inkomstskattelagen skall träda i kraft

den 1 januari 2000 och tillämpas första gången vid 2002 års taxering.

SLK:s förslag: Utgår ifrån att förslaget skall tillämpas vid 2001 års

taxering.

Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig är positiva

till SLK:s förslag. Flera remissinstanser har framhållit att det är viktigt

att lagkomplexet behandlas utan tidspress. Riksskatteverket framhåller att

verket behöver tid för att anpassa blanketter, broschyrer och datasystem

samt för informations- och utbildningsinsatser. Handelshögskolan i

Stockholm anser att det är viktigt att det finns ett stort utrymme för en

fortlöpande översyn under lagstiftningsprocessen. Juridiska fakulteten

vid Uppsala universitet menar att det behövs tid för praktiker att förstå

det nya systemet och att det är viktigt att man hinner få fram nya

läroböcker och liknande.

Skälen för regeringens förslag: SLK har utarbetat ett konsekvent

förslag om ikraftträdandetidpunkt och har lämnat ett förslag till en

ikraftträdandelag, ILP. SLK föreslår att lagen tillämpas från och med

2001 års taxering. Regeringen anser att det är angeläget att den nya

inkomstskattelagen blir tillämplig så snart som möjligt. Mot bakgrund av

den tid det tagit att utarbeta en lagrådsremiss i ärendet inom

Finansdepartementet och föredra ärendet för Lagrådet är det inte möjligt

att föreslå ett tidigare ikraftträdande än den 1 januari 2000.

Eftersom IL med enstaka undantag inte medför några materiella

ändringar, skulle det i princip vara möjligt att tillämpa lagen redan vid

2000 års taxering. Detta är emellertid uteslutet redan av praktiska skäl,

eftersom det behövs mycket längre tid för att anpassa blanketter och

broschyrer m.m. Dessutom behövs det en arbetskrävande bevakning av

att det inte uppkommer några retroaktiva skattehöjningar på grund av de

mindre materiella ändringar som föreslås. Detta innebär att den första

taxeringen då de nya reglerna kan tillämpas är 2001 års taxering.

Vid 2001 års taxering har emellertid åtskilliga skattskyldiga ett

beskattningsår som har börjat före den 1 januari 2000. Alternativen blir

då att antingen tillämpa de äldre reglerna när det gäller dessa eller att

bevaka att det inte uppkommer otillåten retroaktivitet. Det blir emellertid

svårhanterligt om två lagkomplex skall tillämpas parallellt.

De nämnda problemen kan i huvudsak undvikas om inkomstskatte-

lagen tillämpas första gången vid 2002 års taxering. Visserligen kan det

ändå inte helt undvikas att det kan förekomma beskattningsår som har

börjat innan lagen trädde i kraft men det rör sig då om undantagsfall.

En nackdel med att låta en betydande tid förflyta mellan ikraftträdandet

och den första tillämpningen är att ändringar kommer att behöva göras

parallellt i gammal och ny lagstiftning.

Sammantaget anser regeringen att fördelarna med att tillämpa den nya

lagen första gången vid 2002 års taxering överväger. Regeringen föreslår

därför att inkomstskattelagen skall träda i kraft den 1 januari 2000 och

tillämpas första gången vid 2002 års taxering.

9.2 Övergångsbestämmelser

Regeringens förslag: Ikraftträdandelagen skall innehålla alla de

övergångsbestämmelser till tidigare ändringar i de upphävda lagarna

som skall fortsätta att tillämpas. Vissa andra bestämmelser från

dessa lagar och andra lagar flyttas också över till

ikraftträdandelagen.

SLK:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte framfört några

synpunkter på övergångsbestämmelsernas allmänna uppläggning.

Synpunkter på enskilda bestämmelser finns redovisade i

författningskommentaren till respektive paragraf.

Skälen för regeringens förslag: KL har ändrats mer än 600 gånger

och SIL över 200 gånger. Även flertalet övriga lagar som föreslås

upphävda har ändrats, några av dem vid åtskilliga tillfällen. Till många

av dessa ändringar finns övergångsbestämmelser som innebär att äldre

bestämmelser i viss utsträckning skall tillämpas även efter ändringen.

Omtryck har praktiskt taget aldrig skett, och det finns därför inte någon

sammanställning av alla övergångsbestämmelser som ännu har betydelse.

När en lag upphävs, förlorar också de övergångsbestämmelser som är

knutna till ändringar i lagen sin verkan. Det behövs alltså särskilda regler

om de fortfarande skall tillämpas. Vid ett par tidigare ändringar har det

föreskrivits att äldre övergångsbestämmelser skall gälla utan att de

återgetts eller räknats upp (punkt 9 av övergångsbestämmelserna till SFS

1984:1061, punkt 30 av övergångsbestämmelserna till SFS 1990:650 och

punkt 18 av övergångsbestämmelserna till SFS 1990:651).

SLK anser att det är angeläget att återge de bestämmelser som skall

ges fortsatt giltighet. Regeringen delar denna uppfattning. De föreskrifter

om tillämpning av äldre bestämmelser som skall gälla även i framtiden

har tagits in i ILP. Föreskrifter som har en uttrycklig tidsbegränsning för

tillämpningen till visst eller vissa taxeringsår har tagits med om de skall

tillämpas vid 2002 eller senare års taxeringar, bortsett från några

undantag (se avsnitt 5). När det gäller föreskrifter som saknar en sådan

begränsning har SLK gjort en bedömning om de kan antas ha fortsatt

praktisk betydelse. I annat fall har de utelämnats. Som exempel kan

nämnas bestämmelserna om värdering av pågående arbeten. I samband

med 1990 års skattereform infördes en övergångsbestämmelse (punkt 18

av övergångsbestämmelserna till SFS 1990:650) som innebär att bara

direkta kostnader skall räknas in i anskaffningsvärdet för pågående

arbeten som har utförts senast under det räkenskapsår som taxerades år

1992. Denna bestämmelse kommer att ha ringa eller ingen praktisk

betydelse vid 2002 och senare års taxeringar och den har därför

utelämnats.

Vad gäller bestämmelser om beräkning av underlag för

värdeminskningsavdrag utgår regeringen liksom SLK gjort från att nya

bestämmelser om beräkningen inte påverkar underlaget för tillgångar, där

avskrivningen redan påbörjats. Några särskilda övergångsbestämmelser

behövs alltså inte för att äldre regler skall tillämpas i dessa fall. Denna

princip framgår av lagen (1973:1099) om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370), där det i övergångsbestämmelserna särskilt angavs att de

skattskyldiga i vissa fall hade möjlighet att övergå till ett

avskrivningsunderlag enligt de nya bestämmelserna.

Dessutom har till ikraftträdandelagen förts över vissa bestämmelser av

övergångskaraktär i de lagar som upphävs.

Slutligen har i något fall bestämmelser av övergångskaraktär flyttats

över från andra lagar eftersom de har bedömts bli lättare att finna i ILP.

Lagrådet tar i anslutning till 4 kap. 22 § ILP (4 kap. 19 § i det till

Lagrådet remitterade förslaget) upp frågan om att införa en allmän regel

av innebörd att de värden på olika slag av tillgångar som föreskrivits med

stöd av tidigare gällande regler skall om inte annat sägs gälla vid

tillämpning av IL. Regeringen återkommer till denna fråga i

kommentaren till 4 kap. 22 § ILP.

Övergångsbestämmelserna har i förslaget normalt utformats så att det

anges vilka äldre bestämmelser i de upphävda lagarna som skall

tillämpas även efter ikraftträdandet. Övergångsbestämmelserna har då

formulerats så att en viss äldre bestämmelse i dess lydelse vid en angiven

tidpunkt skall tillämpas. Som exempel kan nämnas 2 kap. 11 § ILP som

gäller pensionsförsäkringar på ansökan före år 1976. När uppräkningen

av tidigare bestämmelser som fortfarande skall tillämpas blir omfattande

anges bara att äldre bestämmelser före ett angivet datum skall tillämpas.

Genom detta uttryckssätt har i förslaget markerats att även tidigare

lydelser av de äldre bestämmelserna skall tillämpas efter ikraftträdandet.

Som exempel på detta kan nämnas övergångsbestämmelserna om

pensionsförsäkringar i 2 kap. 1 § och om fusioner i 4 kap. 60 § ILP.

SLK har placerat bestämmelserna i tre kapitel. Kap. 1 behandlar

allmänna bestämmelser. I kap. 2 finns övergångsbestämmelser om

personförsäkringar. I kap. 3 finns övriga bestämmelser. I regeringens

förslag har bestämmelserna i 3 kap. i SLK:s förslag placerats i två

kapitel. Kapitel 3 i regeringens förslag innehåller övriga

övergångsbestämmelser som inte är placerade i kapitelordning medan 4

kap. innehåller de övergångsbestämmelser som är placerade i samma

kapitelordning som bestämmelserna i IL.

Regeringen har utelämnat ett antal av de bestämmelser som finns med i

SLK:s förslag utan att anmärka detta. Så är fallet när bestämmelserna inte

behövs på grund av att ikraftträdandet har skjutits fram ett år i

förhållande till SLK:s förslag. Det gäller t.ex. bestämmelserna om

kapitalvinster på fastigheter som avyttrats före år 2000 (3 kap. 40, 41 och

73 75 §§ ILP i SLK:s förslag). När bestämmelserna i IL har formulerats

om på sådant sätt att en övergångsbestämmelse inte behövs anmärks inte

det heller. Det gäller t.ex. den bestämmelse som SLK placerat i 3 kap. 14

§ ILP om att avgifter för olovligt byggande inte får dras av, som inte

behövs på grund av att bestämmelsen i 9 kap. 9 § IL (9 kap. 12 § i SLK:s

förslag) har formulerats så att offentliga sanktionsavgifter inte får dras

av.

Regeringen har också utelämnat en bestämmelse som fanns med i det

till Lagrådet remitterade förslaget. I 4 kap. 60 § ILP (3 kap. 66 § i SLK:s

förslag) fanns en bestämmelse om att reglerna i 40 kap. 22 § IL inte

tillämpas i fråga om överlåtelser före den 1 juli 1996. I 40 kap. 22 § IL

föreskrivs att om staten säljer samtliga andelar i vissa kreditinstitut, får

underskott som uppkommit hos kreditinstitutet före det beskattningsår då

överlåtelsen skedde inte dras av. Det finns inte behov av någon sådan

övergångsbestämmelse varför den inte tas med här.

10 Följdändringar

Regeringens förslag: Tre olika typer av följdändringar görs. Den

första typen omfattar de fall där det föreslås att bestämmelser som

tidigare funnits i inkomstskattelagstiftningen skall flyttas till någon

annan lag eller omvänt. Den andra avser hänvisningar till KL eller

SIL eller någon av de andra lagar som föreslås upphävas. Den tredje

är ändringar på grund av förändringar i systematik och terminologi.

SLK:s förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

SLK föreslår följdändringar i cirka 40 författningar om skatteavtal.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några allmänna

synpunkter på följdändringarna. Synpunkter på enskilda bestämmelser

finns redovisade i författningskommentaren till respektive paragraf.

Skälen för regeringens förslag: Förslagen till följdändringar kan

delas in i tre kategorier. Den första omfattar de fall där det föreslås att

bestämmelser som tidigare funnits i inkomstskattelagstiftningen skall

flyttas till någon annan lag eller omvänt. Exempel på detta är

bestämmelserna om hemortskommun och om skattereduktion. Den andra

avser hänvisningar till KL eller SIL eller någon av de andra lagar som

föreslås upphävas. Den tredje är ändringar på grund av förändringar i

systematik och terminologi. Exempel på detta är slopandet av termerna

förvärvskälla, skattekronor och skatteören och utbytet av

realisationsvinst mot kapitalvinst.

SLK har med vissa undantag inte utarbetat ändringar i sådana lagar

som det finns förslag om att upphäva. Detta gäller de lagar som finns

redovisade i avsnitt 5 under rubriken Undantag. Detta gäller vidare

bokföringslagen (1976:125) och jordbruksbokföringslagen (1979:141)

som föreslås bli upphävda i (prop. 1998/99:130) och lagen (1972:266)

om skatt på annonser och reklam som föreslås bli upphävd i SOU

1997:53.

Regeringen har lämnat en proposition med förslag till ny bokföringslag

till riksdagen i år (prop. 1998/99:130). I denna proposition föreslås följd-

ändringar i den nya bokföringslagen. När det gäller lagen (1972:266) om

skatt på annonser och reklam föreslår regeringen rena följdändringar.

SLK föreslår följdändringar i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

trots att denna föreslås bli upphävd i SOU 1995:148. Det har emellertid

tillsatts en ny utredning om fastighetstaxeringen (Fi 1997:06, dir.

1997:36) och det är därför osäkert om lagstiftningen på detta område

kommer att ändras innan IL träder i kraft. Motsvarande gäller lagen

(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, som föreslås bli upphävd i SOU

1987:62 och som för närvarande är föremål för översyn inom

Finansdepartementet.

Vissa andra lagar har av SLK utelämnats på grund av pågående

utredningsarbete.

Kupongskattelagen (1970:624) har varit föremål för en översyn av

Kupongskattelagsutredningen (Fi 1996:12, dir. 1996:76) som avslutade

arbetet i juni i år. Betänkandet Källskatt på utdelning och royalty till

begränsat skattskyldiga (SOU 1999:79) har remissbehandlats och ärendet

bereds för närvarande inom Finansdepartementet. SLK har inte funnit

anledning att föreslå ändringar vare sig i den lagen eller i därtill knutna

författningar avseende skatteavtal. Regeringen föreslår därför att rena

följdändringar görs i kupongskattelagen i avvaktan på att en ny lag kan

träda i kraft.

Lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter har setts

över av Skattekontrollutredningen (Fi 1995:05, dir. 1995:12) som har

lämnat sitt slutbetänkande Självdeklaration och kontrolluppgifter

förenklade förfaranden (SOU 1998:12). Betänkandet har

remissbehandlats och en lagrådsremiss avses lämnas under nästa år. Det

har därför inte utarbetats några förslag till ändringar i den lagen.

Ett par lagar har utelämnats av mer speciella skäl.

I 17 kap. 8 § plan- och bygglagen (1987:10) finns övergångs-

bestämmelser som hänvisar till vissa bestämmelser i KL i deras lydelse

före 1990 års skattereform. Någon anledning att ändra dessa bara för att

markera att KL upphävs kan inte anses föreligga. Det är också tveksamt i

vilken utsträckning bestämmelserna kan bli tillämpliga i framtiden.

Slutligen kan nämnas att SLK föreslog följdändringar i cirka 40

författningar om skatteavtal.

Regeringens följer i allt väsentligt SLK:s förslag.

När det gäller de lagar som det finns förslag om att upphäva och som

redovisas i avsnitt 5 under rubriken Undantag skulle det behövas följd-

ändringar för att lagarna skall passa ihop med IL. Eftersom de sannolikt

kommer att upphävas i samband med lagstiftning med anledning av

Stiftelse- och föreningsskattekommitténs förslag är det emellertid

onödigt att göra några sådana ändringar nu. I likhet med SLK utelämnar

därför regeringen dessa lagar.

När det gäller författningarna om skatteavtal har regeringen valt att

vänta med följdändringar. Att utarbeta sådana följdändringar är så

arbetskrävande att det skulle försena införandet av IL.

I regeringens förslag finns några ytterligare lagar som innehåller

bestämmelser som kommit till efter det att SLK avlämnat sitt

betänkande. I regeringens förslag har bestämmelserna också uppdaterats

om de har ändrats. När så har skett nämns inte detta särskilt i

författningskommentaren. Några författningar har också fått utgå

eftersom de upphävts eller ändrats efter betänkandet så att ingen

följdändring behöver göras.

I SLK:s förslag finns inte övergångsbestämmelser till ett stort antal

förslag till följdändringar. SLK ansåg att det inte behövdes. Lagrådet har

dock beträffande lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster (förslag 32 i lagrådsremissen) och lagen (1998:674)

om inkomstgrundad ålderspension (förslag 71 i lagrådsremissen) förordat

att det läggs till övergångsbestämmelser. Lagrådet anför att inom

förvaltningsrätten gäller som huvudprincip att till grund för prövning av

ett mål eller ärende skall ligga de föreskrifter som är i kraft vid

tidpunkten för prövningen (se RÅ 1996 ref. 57). Vid prövning av

exempelvis den i 2 § lagen om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster föreskrivna skyldigheten att betala särskild löneskatt

kommer således i avsaknad av övergångsbestämmelser enligt nämnda

huvudprincip lagen i dess nya lydelse att tillämpas om prövningen sker

efter utgången av år 2000. Detta gäller även om den inkomst som är

föremål för prövning hänför sig till år 2000 eller tidigare. Regeringen har

i förhållande till SLK:s förslag kompletterat de föreslagna

följdändringarna med övergångsbestämmelser. Detta nämns inte särskilt

vid varje lag.

SLK:s förslag har slutligen anpassats till den terminologi som används

i regeringens förslag till IL. När sådana anpassningar har gjorts nämns

inte detta.

11 Offentligfinansiella konsekvenser

Syftet med förslaget är att vår inkomstskattelagstiftning skall bli mer

lättillgänglig och lättare att tillämpa än den är i dag. På sikt kommer den

nya lagstiftningen på så sätt att leda till en viss minskning av

kostnaderna. Övergångsvis medför den dock ett ökat behov av utbildning

och information. Regeringen gör bedömningen att kostnaderna för de

insatser av detta slag som behövs inte är större än att de ryms inom

befintliga resursramar för skatteförvaltningen och andra myndigheter.

Förslaget innehåller bara få materiella ändringar eller förtydliganden,

se avsnitt 4. De offentligfinansiella effekterna av dessa regeländringar är

inte beräkningsbara, men bedöms vara mycket begränsade.

1 Senaste lydelse 1975:1353.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:857.

2 Senaste lydelse 1993:940.

3 Senaste lydelse 1991:1836.

4 Senaste lydelse 1992:1093.

5 Senaste lydelse 1991:1836.

6 Senaste lydelse 1991:1836.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1979:144.

2 Lydelse enligt prop. 1998/99:130.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1998:677.

 Senaste lydelse 1996:1588.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1986:1294.

2 Lydelse enligt prop. 1998/99:114.

3 Lydelse enligt prop. 1998/99:114.

4 Lydelse enligt prop. 1998/99:114.

5 Lydelse enligt prop. 1998/99:114.

6 Lydelse enligt prop. 1998/99:114.

7 Lydelse enligt prop. 1998/99:114.

8 Tidigare 3 § upphävd genom (1990:352).

1 Lagen omtryckt 1973:437. Senaste lydelse av lagens rubrik 1977:191.

2 Senaste lydelse 1999:298.

3 Senaste lydelse 1999:298.

4 Senaste lydelse 1999:298.

1 Senaste lydelse 1994:805.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:996.

2 Senaste lydelse 1998:1607.

3 Lydelse enligt prop. 1999/2000:1.

4 Senaste lydelse 1998:242.

5 Senaste lydelse 1997:515.

1 Lagen omtryckt 1984:156.

2 Senaste lydelse 1998:597.

3 Senaste lydelse 1998:597.

1 Lagen omtryckt 1983:438.

1Senaste lydelse 1998:240.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1999:299.

2 Senaste lydelse 1992:1588.

1 Senaste lydelse 1994:1909.

2 Senaste lydelse 1999:300.

3Senaste lydelse 1993:1193.

4Senaste lydelse 1993:1193.

5Senaste lydelse 1994:1909.

1 Lagen omtryckt 1983:143.

 Senaste lydelse 1998:348.

 Senaste lydelse 1997:523.

4 Senaste lydelse 1999:410.

5 Senaste lydelse 1998:1608.

1Lagen omtryckt 1989:633.

2 Senaste lydelse 1999:597.

3 Senaste lydelse 1998:679.

4 Lydelse enligt prop. 1999/2000:6.

1 Lydelse enligt prop. 1998/99:130.

1 Lagen omtryckt 1995:616. Senaste lydelse av lagens rubrik 1995:616.

2 Senaste lydelse 1995:1527.

1 Lagen omtryckt 1995:617.

1 Senaste lydelse 1999:632.

2 Senaste lydelse 1999:632.

3 Senaste lydelse 1984:1078.

1 Senaste lydelse 1995:1341.

2 Senaste lydelse 1995:1341.

3 Senaste lydelse 1995:1341.

4 Senaste lydelse 1997:530.

5 Senaste lydelse 1996:739.

1 Senaste lydelse 1996:1439.

1 Senaste lydelse 1998:1665.

1 Lagen omtryckt 1999:19

1 Senaste lydelse 1996:1343.

1 Senaste lydelse 1997:947.

2 Senaste lydelse 1997:328.

3 Senaste lydelse 1992:1660.

 Senaste lydelse 1994:486.

 Senaste lydelse 1996:1333.

 Senaste lydelse 1996:1333.

7 Senaste lydelse 1991:1902.

8 Senaste lydelse 1990:1138.

9 Senaste lydelse 1997:1028.

10 Senaste lydelse 1997:494.

11 Senaste lydelse 1997:494.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:688.

2 Lydelse enligt prop. 1999/2000:1.

3 Lydelse enligt prop. 1999/2000:1.

4 Senaste lydelse 1996:676.

1 Senaste lydelse av 11 § 1998:332.

2 Senaste lydelse 1998:332.

4 Senaste lydelse 1998:332.

5 Senaste lydelse 1996:1236.

6 1990:661.

7 1999:000.

1 Lagen omtryckt 1994:548. Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:1843.

2 Senaste lydelse 1996:1489.

3 Senaste lydelse 1996:1489.

1 Senaste lydelse 1999:306.

1 Lagen omtryckt 1991:832. Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:832.

1 Senaste lydelse 1997:496.

2 Senaste lydelse 1991:1871.

3 Senaste lydelse 1997:251.

1 Senaste lydelse 1997:498.

2 Senaste lydelse 1996:1341.

1 Senaste lydelse 1999:634.

1 Senaste lydelse av 1 a § 1996:1115.

1 Senaste lydelse 1998:1621.

2 Senaste lydelse 1998:1621.

1 Lydelse enligt prop. 1998/99:130.

2 Senaste lydelse 1996:1327.

3 Senaste lydelse 1994:1798.

4 Senaste lydelse 1999:310.

5 Senaste lydelse 1998:346.

6 Senaste lydelse 1995:700.

1 Senaste lydelse 1997:1313.

1 Senaste lydelse 1997:1104.

1 Senaste lydelse 1996:296.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1997:936.

2 Lydelse enligt prop. 1999/2000:1.

1 Senaste lydelse 1996:683.

1 Senaste lydelse av

4 § 1997:854

7 § 1997:854

14 §1997:854.

1 Senaste lydelse 1999:396.

1 Senaste lydelse 1997:954.

2 Senaste lydelse 1997:954.

3 Senaste lydelse 1997:954.

4 Senaste lydelse 1997:954.

1 Senaste lydelse 1997:955.

1 Senaste lydelse av

2 kap. 3 § 1998:232

11 kap. 11 § 1997:1145.

2 Senaste lydelse 1998:347.

3 Senaste lydelse 1998:232.

4 Senaste lydelse 1998:232.

5 Senaste lydelse 1998:347.

6 Senaste lydelse 1997:1032.

7 Lydelse enligt prop. 1999/2000:6.

8 Lydelse enligt prop. 1998/99:124.

9 Senaste lydelse 1997:1032.

10 Senaste lydelse 1999:316.

11 Lydelse enligt prop. 1999/2000:6.

12 Senaste lydelse 1999:315.

Prop. 1999/2000:2

17

282

1