(Utrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner

protokollen nr 9 och 11 till den europeiska konventionen den

4 november 1950 angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna

(Europakonventionen).

Båda protokollen rör ändringar i förfarandet vid prövning

av klagomål enligt konventionen. Genom protokoll nr 9 ges

en enskild klagande rätt att själv hänskjuta ett mål till

prövning av den europeiska domstolen för de mänskliga

rättigheterna (Europadomstolen) sedan den europeiska

kommissionen för de mänskliga rättigherna

(Europakommissionen) avgett rapport i målet. Genom

protokoll nr 11 genomförs en genomgripande reform av

övervakningssystemet enligt konventionen. Den innebär att

den nuvarande kommissionen och domstolen ersätts med en

permanent domstol för prövning av såväl individuella som

mellanstatliga klagomål. Ministerkommitténs uppgift enligt

konventionen begränsas till att övervaka efterlevnaden och

verkställigheten av den nya domstolens domar. Reformen

har till syfte att rationalisera övervakningssystemet och

nedbringa de långa handläggningstider som uppstått i det

nuvarande systemet.

Som en följd av ett svenskt godkännande av protokoll nr

9 föreslås vidare en ändring i lagen (1994:1219) om den

europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Innehållsförtecknin

1 Förslag till riksdagsbeslut........3

2 Lagtext........3

3 Ärendet och dess beredning........12

4 Bakgrund........13

4.1 Europakonventionen och dess tilläggsprotokoll........13

4.2 Nuvarande processordning........14

4.3 Enskildas rätt att hänskjuta mål till domstolen........15

4.4 Behovet av en övergripande reform........16

5 Innehållet i protokoll nr 917

6 Innehållet i protokoll nr 1119

6.1 Allmänt........19

6.2 De enskilda artiklarna.........20

7 Överväganden........27

7.1 Protokoll nr 927

7.2 Protokoll nr 1128

7.3 Lagstiftningsåtgärder.......29

Bilaga Protokoll nr 1131

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 24 november 1994.........72

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner protokollen nr 9 och 11 till den europeiska

konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna

och de grundläggande friheterna,

2. antar förslag till lag om ändring i lagen (1994:1219) om

den europeiska konventionen angående skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till

lag om ändring i lagen (1994:1219) om den europeiska

konventionen angående skydd för de mänskliga rättigheterna

och de grundläggande friheterna

Härigenom föreskrivs att lagen (1994:1219) om den

europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

Europeiska konventionen den 4 Europeiska konventionen den 4

november 1950 angående november 1950 angående

skydd för de mänskliga skydd för de mänskliga

rättigheterna och de rättigheterna och de

grundläggande friheterna grundläggande friheterna

med de ändringar som gjorts med de ändringar som gjorts

genom tilläggsprotokollen genom tilläggsprotokollen

nr 3, 5 och 8 till nr 3, 5, 8 och 9 till

konventionen samt med de konventionen samt med de

tillägg som gjorts genom tillägg som gjorts genom

tilläggsprotokollen nr 1, tilläggsprotokollen nr 1,

2, 4, 6 och 7 till 2, 4, 6 och 7 till

konventionen skall gälla konventionen skall gälla

som lag här i landet. som lag här i landet.

Konventionens och tilläggsprotokollens engelska och

franska originaltexter finns tillsammans med en svensk

översättning intagna som en bilaga till denna lag.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

Convention for the Protection of Human Rights and

Fundamental Freedoms

Convention de sauvegarde des Droits de l''''Homme et des

Libertés fondamentales

Protocol No. 9 to the Convention for the Protection of

Human Rights and Fundamental Freedoms

Protocol No. 9 à la Convention de sauvegarde des Droits de

l''''Homme et des Libertés fundamentales

(Översättning1)

Bilaga

Konvention angående skydd för de mänskliga rättigheterna

och de grundläggande friheterna

3 Ärendet och dess beredning

Inom Europarådet har utarbetats två tilläggsprotokoll till

den europeiska konventionen angående skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

(Europakonventionen), protokoll nr 9 och 11, vilka

undertecknats men inte ratificerats av Sverige. Protokollen

rör ändringar i det system som satts upp enligt konventionen

för att säkerställa staternas efterlevnad av

konventionsförpliktelserna.

Protokoll nr 9 undertecknades av Sverige med förbehåll

för ratifikation då det öppnades för undertecknande av

Europarådets ministerkommitté den 6 november 1990. Enligt

detta protokoll ges en enskild klagande rätt att själv

hänskjuta ett mål som granskats av Europakommissionen till

Europadomstolens prövning. Domstolens prövning av ett

sådant mål är dock beroende av om prövningstillstånd

meddelas. Protokollet har hitintills ratificerats av 15 stater.

Det trädde i kraft den 1 oktober 1994 gentemot de stater som

först ratificerade protokollet. För de stater som ännu inte

ratificerat protokollet träder det i kraft den första dagen i den

månad som följer efter utgången av en period om tre

månader från den dag då ratifikationsinstrumentet deponeras

hos Europarådets generalsekreterare. Att Sverige inte

ratificerat protokollet sammanhänger med att

ändamålsenligheten av protokollet har ansetts böra bedömas

i ljuset av det mera långtgående reformförslag som beretts

och nu genomförs genom protokoll nr 11.

Protokoll nr 11 innebär en genomgripande reform av

övervakningssystemet enligt konventionen. Kommissionen

och domstolen avskaffas och ersätts av en permanent

domstol för prövning av såväl individuella som

mellanstatliga klagomål. Protokollet antogs av Europarådets

ministerkommitté den 20 april 1994 och öppnades för

undertecknande den 11 maj 1994. Det undertecknades denna

dag av samtliga medlemsstater med undantag av Italien, i

samtliga fall med förbehåll för ratifikation. Endast en stat har

hitintills ratificerat protokollet.

Protokollet står öppet för undertecknande av samtliga

medlemstater i Europarådet som är parter till

Europakonventionen. Protokollet träder i kraft den första

dagen i den månad som följer efter utgången av en period

om ett år från den dag då samtliga konventionsstater

ratificerat det. I och med att protokoll nr 11 träder i kraft

upphör protokoll nr 9 att gälla.

Europarådets parlamentariska församling,

Europadomstolen och Europakommissionen har avgett

yttranden över förslaget till en övergripande reform på sätt

denna utformats i protokoll nr 11. Medan parlamentariska

församlingen ställt sig uttalat positiv till en reform av detta

slag har meningarna inom domstolen och kommissionen

varit delade. Domstolen och kommissionen har däremot

tillstyrkt att enskilda ges en rätt att begära att ett mål

hänskjuts till domstolens prövning.

Ärendet saknar direkt betydelse för svenska myndigheter.

Någon remissbehandling har därför inte ansetts behövlig.

Lagrådet avgav yttrande över förslaget till lag om den

europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna (prop.

1993/94:117). Den nu föreslagna ändringen av denna lag rör

en ändring av de processuella bestämmelserna i

konventionen. Klaganden ges en rätt att hänskjuta ett mål till

domstolens prövning på det sätt som anges i protokoll nr 9.

Det nya förfarandet kan i och för sig tillämpas oberoende av

svensk lagstiftning sedan protokollet ratificerats av Sverige

och det trätt i kraft gentemot Sverige. Den föreslagna

lagändringen utgör närmast en nödvändig konsekvens av den

lagstiftningsmetod som tillämpades då Europakonventionen

införlivades med svensk rätt genom lagen (1994:1219) om

den europeiska konventionen angående skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna.

Lagrådets hörande skulle därför sakna betydelse i ärendet.

De engelska och franska texterna till protokollen, vilka har

samma giltighet, samt en översättning till svenska tas in,

såvitt gäller protokoll nr 9 i propostitionens lagförslag och

såvitt gäller protokoll nr 11 som bilaga till propositionen.

4 Bakgrund

4.1 Europakonventionen och dess tilläggsprotokoll

Den europeiska konventionen den 4 november 1950

angående skydd för de mänskliga rättigheterna och de

grundläggande friheterna (Europakonventionen)

ratificerades av Sverige den 4 februari 1952 (prop. 1951:165,

bet. 1951:UU11, rskr. 1951:2). Senare har Sverige också

ratificerat nio av de tilläggsprotokoll som antagits till

konventionen (prop. 1953:32, 1964:87, 1983/84:31,

1984/85:123, 1985/86:18 och 1991/92:165). Genom de

första, fjärde, sjätte och sjunde tilläggsprotokollen har

antalet skyddade rättigheter utökats. Det andra protokollet

reglerar behörigheten för Europadomstolen att avge

rådgivande yttranden till Europarådets ministerkommitté. De

tredje och åttonde protokollen behandlar vissa förändringar

i förfarandet inför Europadomstolen och

Europakommissionen. Det femte protokollet gäller sättet att

utse ledamöter i kommissionen och domstolen. Det tionde

protokollet rör omröstningsreglerna i Europarådets

ministerkommitté vid prövning av klagomål enligt

konventionen. Detta har ännu inte trätt i kraft.

Konventionen och protokollen nr 1-8 till denna har

införlivats med svensk rätt genom lagen (1994:1219) om den

europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna (prop.

1993/94:117, bet. 1993/94:KU24, rskr. 1993/94:246). Lagen

träder i kraft den 1 januari 1995.

När Europakonventionen utarbetades efter andra

världskrigets slut var det en kontroversiell fråga om

konventionens efterlevnad skulle säkerställas genom en

internationell domstol eller på annat vis. Tillskapandet av

både en kommission och en domstol kan sägas ha utgjort

frukten av en politisk kompromiss mellan de stater som

önskade en sådan domstol och de som motsatte sig denna.

Detta är också anledningen till att domstolens jurisdiktion

över en stat gjordes beroende av att staten avgett en

uttrycklig förklaring att den underkastar sig domstolens

juridiktion (artikel 46). De stater som valde att inte

underkasta sig domstolens jurisdiktion kunde granskas av

kommissionen varefter ministerkommittén slutligt avgjorde

om ett konventionsbrott ägt rum (artikel 32).

Också vad gällde möjligheten för enskilda att få använda

sig av ett internationellt övervakningssystem av detta slag

var åsikterna delade. Frågan löstes på ett liknande vis som

den rörande domstolens kompetens, genom att klagomål till

kommissionen skulle kunna anföras av en enskild mot en stat

endast om denna stat uttryckligen förklarat att den erkände

kommissionens behörighet att behandla sådana klagomål

(artikel 25). Någon rätt för den enskilde att också föra ett mål

till domstolen upptogs inte i konventionen.

Successivt har allt fler konventionsstater valt att erkänna

den enskilda klagorätten till kommissionen samt domstolens

jurisdiktion. Sverige tillhörde de stater som i samband med

ratifikationen av konventionen år 1952 också erkände den

enskilda klagorätten. Detta gjordes för obegränsad tid.

Sverige var emellertid vid denna tid inte berett att erkänna

domstolens jurisdiktion. Detta skedde först år 1966 och då

för en period av fem år (prop. 1966:33). Det svenska

erkännandet har därefter förnyats för ytterligare

femårsperioder, senast för tiden fram till den 13 maj 1996

(prop. 1990/91:79). I regeringens proposition till riksdagen

om inkorporering av Europakonventionen och andra fri- och

rättighetsfrågor (prop. 1993/94:117) har regeringen

föreslagit att ett sådant erkännande avges för obegränsad tid

när en ny förklaring enligt artikel 46 skall avges för tiden

efter den 13 maj 1996. Idag har domstolens jurisdiktion

erkänts av samtliga konventionsanslutna stater, antingen för

en viss tidsperiod eller för obegränsad tid. Samtliga

konventionsstater har också accepterat den enskilda

klagorätten enligt artikel 25. I vissa fall har också sådana

förklaringar gjorts tidsbegränsade.

4.2 Nuvarande processordning

Det nuvarande övervakningssystemet beskrivs i artiklarna

19-56 i konventionen. Tre organ har till uppgift att övervaka

konventionsstaternas efterlevnad av

konventionsförpliktelserna, den europeiska domstolen för de

mänskliga rättigheterna (Europadomstolen), den europeiska

kommissionen för de mänskliga rättigheterna

(Europakommissionen) samt Europarådets

ministerkommitté. Kommissionen granskar klagomål från

stater och från enskilda över påstådda brott mot

konventionen. Kommissionen skall därvid först pröva om ett

klagomål uppfyller villkoren för att bli behandlat i sak på det

sätt som anges i artiklarna 25-27. Bl.a. skall alla inhemska

rättsmedel vara uttömda, klagomålet ha inkommit inom sex

månader från det att det slutliga nationella avgörandet

meddelats, klagomålet anses omfatta en fråga som rör

konventionens tillämpning samt inte anses vara uppenbart

ogrundat. Är förutsättningarna i dessa artiklar inte uppfyllda

avvisas klagomålet. Detta sker med det stora flertalet

klagomål, mer än 80 procent. Avvisning kan äga rum både

direkt och efter det att berörd stat yttrat sig över klagomålet --

ibland också efter det att en muntlig förhandling hållits inför

kommissionen.

Om ett mål inte avvisas skall kommissionen verka för att

en förlikning mellan klaganden och den berörda staten

uppnås. Den skall vidare klarlägga de faktiska

omständigheterna i målet. Om en förlikning inte uppnås,

skall kommissionen avge en slutrapport till

ministerkommittén i vilken den uttalar sin uppfattning i

frågan om ett konventionsbrott ägt rum. Kommissionen och

den berörda staten kan därefter inom tre månader från dagen

för rapportens överlämnande till ministerkommittén

hänskjuta målet till Europadomstolen. Den enskilde

klaganden har inte någon sådan rätt. Domstolen avgör målet

genom dom. Domen är folkrättsligt bindande för den berörda

staten. I domen fastställer domstolen om ett konventionsbrott

har ägt rum. Om så är fallet kan den tillerkänna den enskilde

klaganden ett skadestånd samt ersättning för

rättegångskostnader. Inte sällan gör domstolen en annan

bedömning än kommissionen av frågan om

konventionsbrott. Domstolen kan dock endast pröva målet i

den omfattning som det tagits upp till sakbehandling av

kommissionen.

Om målet inte hänskjuts till domstolens prövning avgörs

det av Europarådets ministerkommitté. Också

ministerkommittén kan tillerkänna en enskild klagande

ersättning och dess beslut är bindande för staten på samma

sätt som en dom meddelad av domstolen. I de flesta fall

avgör ministerkommittén de mer okontroversiella målen,

t.ex. sådana där staten medgivit konventionsbrott eller

accepterat kommissionens bedömning i denna fråga. De mål

där staten och kommissionen har olika uppfattning brukar i

regel hänskjutas till domstolens prövning. Ibland hänskjuter

kommissionen också sådana mål där den funnit att något

konventionsbrott inte förevarit i syfte att få ett klargörande

prejudikat. Ministerkommittén övervakar också

efterlevnaden av domstolens domar och av dess egna beslut.

Varken kommissionens eller domstolens ledamöter utför

sina uppdrag på heltid. I många fall fullgörs uppgifterna vid

sidan av ordinarie arbetsuppgifter i hemlandet.

Kommissionen sammanträder f.n. 16 veckor om året och

domstolen 10.

4.3 Enskildas rätt att hänskjuta mål till domstolen

Enligt nuvarande ordning kan som nämnts ovan endast en

stat eller kommissionen begära domstolens prövning av ett

mål som behandlats i kommissionen. Systemet ger således

inte en enskild klagande någon rätt att få ett mål prövat i

domstolen. Detta blev resultatet av de överväganden som

gjordes i samband med konventionens tillkomst. Det ansågs

då bl.a. att den enskildes intresse i detta hänseende blev

tillräckligt tillgodosett genom kommissionens behörighet att

begära domstolens prövning.

Frågan har därefter med skiftande intensitet diskuterats

inom Europarådet sedan början av 1970-talet. Vid

ministermötet i Wien år 1985 behandlades frågan ingående

varvid främst Schweiz uttalade sig för en reform innebärande

att enskilda klagande skulle ges en rätt att begära domstolens

prövning av ett mål. Såväl domstolen som kommissionen

tillstyrkte en sådan reform. Flera stater var emellertid

tveksamma till om det förelåg ett reellt behov av en reform

av denna innebörd. Ett tilläggsprotokoll, nr 9, utarbetades i

expertkommittén för en reformering av

övervakningssystemet enligt konventionen (DH-PR) och i

styrkommittén för mänskliga rättigheter (CDDH).

Protokollet antogs av Europarådets ministerkommitté den 23

oktober 1990 och öppnades för under tecknande den 6

november samma år, varvid det undertecknades av flertalet

medlemsstater däribland Sverige. Protokollet är för sitt

ikraftträdande beroende av 10 staters ratifikation. Det har

hitills ratificerats av Cypern, Finland, Irland, Italien,

Luxemburg, Nederländerna, Norge, Polen, Rumänien,

Slovakien, Slovenien, Tjeckien, Tyskland, Ungern och

Österrike. Med undantag för Cypern, Polen och Tyskland

trädde protokollet i kraft den 1 oktober 1994. Gentemot

Tyskland trädde det i kraft den 1 november 1994. Gentemot

Cypern och Polen träder det i kraft den 1 januari 1995

respektive den 1 februari 1995.

4.4 Behovet av en övergripande reform

En övergripande reformering av övervakningssystemet

enligt Europakonventionen har sedan en lång tid diskuterats

inom Europarådet samtidigt med diskussionerna om att ge

den enskilde klaganden en rätt att hänskjuta mål till

domstolens prövning. Allteftersom antalet klagomål till

kommissionen ökat och handläggningstiderna blivit längre

har behovet av en övergripande reform accentuerats. Antalet

registrerade klagomål hos kommissionen har ökat från några

hundra per år i början av 1980-talet, till drygt 2000 vid

utgången av år 1993. Härtill kommer det stora antalet

oregistrerade klagomål (ca 9300 vid utgången av år 1993).

Den ökande måltillströmningen har medfört långa

handläggningstider i kommissionen. Antalet mål som

hänskjuts till domstolens prövning är alltjämt begränsat, men

allteftersom ett ökat antal mål avgörs av kommissionen ökar

också antalet mål som hänskjuts till domstolen. Medan

domstolen före år 1982 belastades med mindre än 10 mål per

år har antalet årligen hänskjutna mål ökat till mellan 60 och

81 åren 1991-1993. Målanhopningen inför

konventionsorganen har lett till att det kan dröja mellan 4 och

5 år innan ett mål blivit slutligen avgjort av domstolen eller

av ministerkommittén. Måltillströmningen kan också

förväntas öka ytterligare med anledning av att nya stater från

Öst- och Centraleuropa blivit medlemmar av Europarådet

och anslutit sig till konventionen. Sedan år 1990 har åtta nya

stater anslutit sig till konventionen (Bulgarien, Finland,

Polen, Rumänien, Tjeckien, Slovakien, Slovenien och

Ungern). Estland och Litauen kan inom kort förväntas

ratificera konventionen och andra stater har ansökt om

medlemskap i Europarådet, däribland Ryssland.

Redan år 1982 väcktes frågan om en reform av systemet

genom att slå samman kommissionen och domstolen till ett

permanent organ. Frågan initierades av Schweiz och

diskuterades ingående i Europarådets expertgrupp för en

reformering av övervakningssystemet enligt konventionen

(DH-PR), och i styrkommittén för mänskliga rättigheter

(CDDH). Meningarna var emellertid delade om

ändamålsenligheten av ett sådant system och det gick inte

att uppnå enighet om en så genomgripande reform. Bl.a. de

nordiska länderna, Storbritannien och Nederländerna

motsatte sig förslaget. Då ett dödläge därmed uppkom i

reformfrågan, medan antalet klagomål till kommissionen

fortsatte att öka, lade Sverige och Nederländerna i oktober

1990 samtidigt fram alternativa förslag om hur en

effektivisering kunde uppnås inom ramen för det nuvarande

systemet. Förslagen, som lades fram oberoende av varandra,

var i allt väsentligt överenstämmande och gick i huvudsak

ut på att kommissionen och domstolen skulle behållas som

självständiga organ men kommissionen ges en ställning som

en renodlad underinstans. Dess avgöranden skulle bli

folkrättsligt bindande om de inte överklagades till

domstolen. Kommissionen skulle därmed behållas för den

masshantering av klagomål som kommer att krävas, medan

domstolen skulle ges rollen av en renodlad prejudikatinstans

för att säkerställa en god kvalitet i rättsbildningen och

utveckling av en enhetlig praxis. Ett överklagande skulle

prövas av domstolen först sedan prövningstillstånd lämnats.

På expertnivå och i styrkommittén nåddes i och för sig

majoritet för en sådan lösning, men inte heller för denna gick

det att uppnå någon enighet. Båda förslagen lades därför

fram för Europarådets ministerkommitté i oktober 1992 för

erhållande av ett klart mandat för det vidare reformarbetet.

Meningskiljaktigheten rörde främst om det var

ändamålsenligt att inrätta en domstol med heltidsarbetande

domare. För detta talade att man uppnådde en ökad

effektivisering av arbetet. Mot talade bl.a. att man riskerade

erhålla en domstol med ledamöter som saknade förankring i

sina nationella rättsordningar. Vidare var det flera stater som

värdesatte möjligheten att få ett mål prövat i två instanser,

särskilt vad gällde de rättsligt eller politiskt kontroversiella

målen. Andra såg detta som en direkt nackdel.

Rättskipningens auktoritet kunde enligt dessa undergrävas

och ett tvåinstanssystem var inte heller ägnat att nedbringa

handläggningstiderna, vilket var ett huvudsyfte med en

reform. Stater som värdesatte kommissionens arbete med att

verka för förlikningar hyste också farhågor för att detta inte

skulle fungera lika smidigt med en ny ordning som i det

rådande systemet.

Då önskemålet om att nå enighet om en reform växte sig

allt starkare nåddes slutligen, bl.a. genom aktiv svensk

medverkan, i maj 1993 en kompromiss i ministerkommittén

och styrkommittén gavs i uppdrag att utarbeta en

konventionsändring enligt vissa riktlinjer. Enligt dessa skulle

det nuvarande övervakningssystemet ersättas med en

domstol med ett effektivt system för sållning av mål, med en

effektiv förlikningsprocedur samt utformad på ett sådant sätt

att kvalité och konsekvens i rättskipningen säkerställs med

möjlighet till omprövning i särskilda mål som ger upphov till

allvarliga frågor om konventionens tolkning och tillämpning.

Protokoll nr 11 är resultatet av detta uppdrag.

5 Innehållet i protokoll nr 9

Protokoll nr 9, som upptar åtta artiklar, innebär att

artiklarna 31, 44, 45 och 48 i konventionen ändras.

Protokollet gäller endast i förhållande till de stater som

förklarat sig bundna av protokollet. Detta klargörs i artikel

1.

Liksom vad gäller de flesta konventioner som utarbetats

inom Europarådet finns en kommentar -- en ''''''''Explanatory

Report'''''''' -- till protokollet som också godkänts av

ministerkommittén. För en närmare redovisning av

innebörden av protokollet hänvisas till denna kommentar

som finns tillgänglig bl.a. i Europarådets dokumentserie

Treaties and reports, (ISBN 92-871-2007-2) med titeln

''''''''Protocol No. 9 to the Convention for the Protection of

Human Rights and Fundamental Freedoms, Explanatory

Report''''''''.

Artikel 2

Denna artikel anger att kommissionens rapporter i ett mål

skall delges inte bara konventionsstaterna utan också den

enskilde klaganden så att denne har ett underlag för att

begära domstolens prövning. Klaganden får dock inte

offentliggöra en sådan rapport. Om han gör det kan det

påverka möjligheten att få ett klagomål behandlat.

Artikel 3

Genom denna artikel ändras artikel 44 i konventionen så att

utöver staten och kommissionen också enskilda, icke-statliga

organisationer eller grupper av enskilda, som anfört

klagomål enligt artikel 25, ges en rätt att hänskjuta mål till

domstolens prövning.

Artikel 4

Genom denna artikel görs en redaktionell ändring i artikel

45 som en konsekvens av att enskilda får rätt att hänskjuta

mål till domstolen enligt artikel 3.

Artikel 5

Artikeln utgör den centrala bestämmelsen i protokollet.

Genom artikeln görs ett tillägg i artikel 48 så att de personer

som kan anföra klagomål enligt artikel 25 också upptas bland

dem som får hänskjuta mål till domstolen. I artikel 5.2 anges

de förutsättningar under vilka ett mål som blivit hänskjutet

av enskilda, icke-statliga organisationer, eller en grupp av

individer får tas upp till prövning. Om målet inte ger upphov

till en allvarlig fråga som rör tolkningen eller tillämpningen

av konventionen och det inte heller av annan orsak bör

prövas av domstolen, får en särskild avdelning bestående av

tre ledamöter i domstolen besluta att målet inte skall tas upp

till behandling av domstolen. I sådant fall avgörs målet av

ministerkommittén. Ledamoten från den berörda staten skall

delta i avdelningens beslut då den tar ställning till om ett mål

skall behandlas av domstolen.

Genom bestämmelsen införs alltså en sorts

prövningstillstånd såvitt gäller de fall där enskilda begärt

domstolens prövning. Något krav på sådant tillstånd

uppställs inte gentemot staterna eller kommissionen.

Bestämmelsen om prövningstillstånd syftar till att hindra att

domstolen blir belastad med alltför många mål som enskilda

klagande hänskjuter.

Mål som inte ger upphov till allvarliga frågor om

konventionens tolkning och tillämpning är t.ex. sådana där

det redan finns en fast etablerad praxis utvecklad av

domstolen eller där tvisten huvudsakligen rör de faktiska

omständigheterna eller bevisvärdering. Ett annat skäl för en

sådan bedömning kan vara att staten i fråga förklarat sig

acceptera kommissionens bedömning i fråga om kränkning

och att skadeståndsfrågan lika väl kan behandlas i

ministerkommittén.

Att enskilda klagande ges talerätt inför domstolen innebär

inte att de ges en absolut rätt att personligen närvara vid en

förhandling i domstolen. Närvaro genom ombud måste

ibland anses tillräcklig, t.ex. då klagomål behandlas från

personer som är frihetsberövade.

Artiklarna 6-8

Dessa artiklar innehåller sådana

ikraftträdandebestämmelser och slutbestämmelser som

Europarådets konventioner normalt upptar. Enligt artikel 7

träder protokollet i kraft den första dagen i den månad som

följer på utgången av en period om tre månader från den dag

då tio av Europarådets medlemsstater förklarat sig bundna

av protokollet. Som tidigare nämnts trädde det i kraft den 1

oktober 1994 gentemot de stater som varit först med att

ratificera det. För stater som senare tillträder protokollet

träder det i kraft tre månader efter ratifikationen.

6 Innehållet i protokoll nr 11

6.1 Allmänt

Genom protokoll nr 11 upphävs artiklarna 19-56 i

Europakonventionen liksom protokoll nr 2 till detta och

ersätts med de artiklar som protokollet innehåller. Vidare

upphävs protokoll nr 9.

Konventionsändringarna innebär att den existerande

kommissionen och domstolen avskaffas och ersätts av en

domstol med heltidsarbetande ledamöter. Denna domstol

skall innehålla lika många ledamöter som antalet

konventionsstater. Den nya domstolen skall pröva såväl

mellanstatliga som enskilda klagomål gentemot de stater

som är parter till konventionen. Kravet på särskild förklaring

för godkännande av domstolens jurisdiktion eller för

godkännande av den enskilda klagorätten har alltså tagits

bort. Statens skyldighet i dessa hänseenden följer istället

direkt av en anslutning till protokollet. Systemet med

rådgivande yttranden enligt protokoll nr 2 behålls oförändrat

i artiklarna 47-49.

Domstolen skall arbeta i kommittéer om tre ledamöter som

sorterar under kammare om sju ledamöter samt i stor

sammansättning (''''''''Grand Chamber'''''''') med sjutton

ledamöter. I plenum sammanträder den nya domstolen

endast för att avgöra administrativa frågor. Kommittéerna

skall göra den första sållningen av klagomålen och avvisa

sådana som uppenbart inte kan leda till framgång eller där

de formella processuella förutsättningarna inte är uppfyllda.

Dessa kommer således att fullgöra den uppgift som

kommissionens kommittéer har i det nuvarande systemet.

Kammaren skall pröva sådana mål som inte avvisats av en

kommitté. Kriterierna för sakbehandling behålls

oförändrade. I sådana mål som inte avvisas skall kammaren

avgöra målet genom dom. Förfarandet är muntligt och

skriftligt. Man kan förutse att tre till fyra kammare behöver

inrättas för att klara målhanteringen. En kammare kan

hänskjuta ett mål till avgörande i stor sammansättning

(''''''''Grand Chamber'''''''') om parterna samtycker.

Mål som avgjorts av en kammare kan på begäran av

parterna hänskjutas till avgörande i stor sammansättning om

målet rör frågor av stor principiell betydelse. Prövning i stor

sammansättning förutsätter dock att prövningstillstånd ges.

Denna möjlighet till omprövning skall komma till

användning endast i undantagsfall, t.ex. i mål som får stora

politiska konsekvenser eller innebär långtgående krav på

ändringar i ett lands nationella lagstiftning.

Domstolens ledamöter skall tjänstgöra i domstolen på

heltid. De väljs av Europarådets parlamentariska församling

för en tid av sex år. Mandattiden upphör dock det år domaren

i fråga nått 70 års ålder.

Ministerkommitténs roll begränsas till att övervaka

efterlevnaden av domstolens domar. Dess befattning med

mellanstatliga klagomål upphör.

Konventionsändringarna träder i kraft först ett år efter det

att samtliga konventionsstater förklarat sig bundna av

protokollet.

6.2 De enskilda artiklarna

Tilläggsprotokollet består av 7 artiklar. Artikel 1 innehåller

de artiklar som ersätter artiklarna 19-56 i den gällande

konventionen samt protokoll nr 2 till denna. Artikel 2

innehåller konsekvensändringar och rubriker till samtliga

konventionsbestämmelser och tilläggsprotokoll. Artikel 3

innehåller bestämmelser om undertecknande och

ratifikation. Artikel 4 upptar bestämmelser om

ikraftträdande. Artikel 5 och 6 innehåller

övergångsbestämmelser, och artikel 7 slutbestämmelser.

Liksom vad gäller de flesta konventioner som utarbetats

inom Europarådet finns en kommentar -- en ''''''''Explanatory

Report'''''''' -- till protokollet som också godkänts av

ministerkommittén. För en närmare redovisning av

innebörden av den nya konventionstexten hänvisas till denna

kommentar som finns tillgänglig bl.a. i Europarådets

dokumentserie Treaties and reports (ISBN 92-871-2482-5)

med titeln ''''''''Protocol No. 11 to the Convention for the

Protection of Human Rights and Fundamental Freedoms,

Explanatory report''''''''.

Artikel 1

Genom denna artikel ändras artiklarna 19-56 i den

gällande konventionen samt protokoll nr. 2 till denna. De nya

artiklarna får följande innehåll.

Artikel 19

I artikeln anges att en permanent domstol skall inrättas.

Den utgör en ny institution som ersätter kommissionen och

den nuvarande domstolen men

övertar dess namn ''''''''Europeiska domstolen för de mänskliga

rättigheterna''''''''. Artikeln är utformad efter mönster från den

nuvarande artikel 19 i konventionen.

Artikel 20

Artikeln anger att antalet ledamöter skall vara detsamma

som antalet konventionsstater. Enligt nu gällande ordning

motsvarar antalet ledamöter antalet medlemmar i

Europarådet. Under den tid då konventionen inte var

ratificerad av samtliga medlemsstater fick detta till följd att

domstolen bestod av ledamöter också från stater som inte

ratificerat konventionen. Bestämmelsen har utformats så att

det inte längre råder ett absolut hinder mot att ha fler domare

från samma stat som ledamöter i domstolen. Detta möjliggör

för en stat som inte önskar nominera en av sina egna

medborgare att nominera en domare från en annan

konventionsstat i stället för att som idag tvingas att nominera

någon från en stat som inte är part till konventionen.

Artikel 21

Artikeln anger de kvalifikationer som en ledamot skall ha.

Dessa motsvarar i allt väsentligt de krav som ställs på

ledamöterna i domstolen enligt nu gällande ordning. Kravet

på att de skall kunna tjänstgöra på heltid framhävs i artikeln.

Artikel 22

Artikeln reglerar förfarandet vid val av domare, vilket i allt

väsentligt motsvarar vad som gäller enligt nu gällande

ordning. Ledamöterna väljs alltså av Europarådets

parlamentariska församling på förslag av ministerkommittén.

Liksom enligt nuvarande ordning skall tre kandidater

nomineras av ministerkommittén.

Artikel 23

I artikeln föreskrivs att mandattiden för en domare skall

vara sex år, jämfört med nuvarande nio. De kan omväljas.

Domstolen kommer att bestå av heltidsarbetande domare. En

åldersgräns på 70 år har införts, vilket skall ses mot bakgrund

av att en åldergräns finns för nationella domare i de flesta

europeiska rättssystem. Mandattiden utgår således alltid det

år domaren i fråga uppnår denna ålder. I övrigt är

bestämmelsen utformad på samma sätt som artikel 40 i den

gällande konventionstexten.

Artikel 24

Artikeln innehåller en regel om avskedande av domare som

inte längre uppfyller kvalifikationerna i artikel 21. Den är

utformad efter motsvarande bestämmelse i stadgan för

Internationella domstolen i[REDACTED_EFTERNAMN]. Dock krävs enligt denna

artikel endast 2/3 majoritet av domstolens ledamöter för att

avskeda en ledamot. Bestämmelsen syftar bl.a. till att

garantera domstolens oberoende.

Artikel 25

Artikeln anger att domstolen skall biträdas av ett kansli

vars uppgifter och organisation bestäms av domstolen samt

att ledamöterna får biträdas av föredragande som

ledamöterna själva föreslår.

Artikel 26

Artikeln anger de funktioner som skall utövas av

domstolen i plenum. Som framgår av artikeln har domstolen

i plenum ingen dömande funktion.

Artikel 27

Artikeln anger domstolens sammansättning vid

handläggningen av mål. Uppgifterna för kommittéerna,

kammrarna och för domstolen i stor sammansättning

(''''''''Grand Chamber'''''''') har redovisats ovan. Domaren från den

stat mot vilken ett klagomål riktas skall alltid delta vid målets

avgörande i en kammare eller av domstolen i stor

sammansättning. Om denne på grund av jäv eller annan

omständighet inte kan delta får staten utse en domare ad hoc.

Denna ordning, vilken tillämpas i den nuvarande domstolen,

har bedömts värdefull för att säkerställa domstolens

kompetens att avgöra innehållet i den berörda statens

nationella rätt i den mån det är av betydelse för prövningen

och också för att tillföra domstolen allmän information om

nationella förhållanden som kan vara av betydelse. I stor

sammansättning deltar ordföranden, vice-ordförandena och

ordförandena i kammarna ex officio i syfte att garantera en

enhetlig rättskipning av hög kvalitet.

Domstolen kommer i framtiden att bestå av mer än 30

ledamöter. I stor sammansättning begränsas antalet

ledamöter till 17. För att säkerställa att en reell omprövning

sker i de mål som hänskjuts till domstolen i stor

sammansättning enligt artikel 43 föreskrivs i artikeln att de

domare som deltagit i kammarens avgörande inte får delta

när målet avgörs i stor sammansättning. Undantag görs dock

för den nationella domaren och ordföranden i den kammare

som dömt i målet, vilka alltid skall delta också vid ett måls

prövning i stor sammansättning. Att utse nationella domare

ad hoc för sådana mål har bedömts som en sämre lösning.

Detta problem sammanhänger med att institutet omprövning

i artikel 43 utgör ett slags mellanting mellan ett regelrätt

överklagande och ett hänskjutande till plenum.

Artiklarna 28-29

Förfarandet i en kommitté är enligt artikeln i princip

detsamma som det som äger rum i kommissionens

kommittéer enligt den nu gällande ordningen. En kommitté

kan avvisa eller avskriva ett mål endast genom ett enhälligt

beslut. Ett sådant beslut kan inte omprövas. Är kommittén

inte enig behandlas målet i kammaren. Kammaren fattar

därefter beslut om målet skall tas upp till sakprövning på

samma sätt som kommissionen gör enligt nu gällande

ordning. Ett beslut att ta upp målet till prövning kan när som

helst omprövas om omständigheterna ger anledning därtill

(se artikel 35.4).

Beslut att ta upp ett mål till prövning skall meddelas

särskilt. I undantagsfall kan detta underlåtas, t.ex. i de fall då

staten medgivit att målet tas upp till sakprövning. Skälen för

beslutet skall anges. Sedan beslut fattats om att ta upp ett

mål till prövning kan kammaren -- i syfte att underlätta en

förlikningslösning -- delge parterna sin preliminära

bedömning av frågan om och i så fall i vilket hänseende ett

konventionsbrott förevarit.

Artikel 30

Bestämmelsen anger under vilka förutsättningar en

kammare skall hänskjuta ett mål för avgörande i stor

sammansättning (''''''''Grand Chamber''''''''). Bestämmelsen kan

sägas motsvara de regler som gäller för hänskjutande till

plenum i kollegiala domstolar. Hänskjutande skall ske om ett

mål ger upphov till allvarliga frågor om konventionens

tolkning och tillämpning eller om fråga uppkommer om att

avvika från tidigare fastlagd praxis. För att inte beröva

parterna rätten att själva begära omprövning enligt artikel 43

uppställs krav på samtycke från parterna. Det ursprungliga

förslaget till konventionstext innehöll inte alls någon

motsvarande bestämmelse då man menade att

omprövningsinstitutet i artikel 43 räckte för att tillgodose de

krav som bestämmelsen avser att tillgodose, nämligen

upprätthållandet av en enhetlig praxis. Den utgör en del av

den kompromiss på vilken hela reformen vilar.

Artiklarna 31-33

Dessa bestämmelser reglerar behörigheten för domstolen

i stor sammansättning (''''''''Grand Chamber'''''''') och domstolens

jurisdiktion. Av artikel 33 framgår att domstolen också skall

behandla mellanstatliga mål utan krav på särskilt

godkännande från berörda stater.

Artikel 34

Bestämmelsen är utformad efter artikel 25 i den gällande

konventionstexten. Kravet på särskilt godkännande av

behörigheten att behandla enskilda klagomål har dock tagits

bort. Skälet härtill är att samtliga konventionsstater

accepterat den enskilda klagorätten enligt artikel 25 liksom

domstolens jurisdiktion enligt artikel 46 i den gällande

konventionstexten. Ett fullständigt godkännande av

konventionens övervakningssystem har i praktiken kommit

att bli ett villkor för medlemskap i Europarådet. Genom att

domstolen ges behörighet att avgöra såväl enskilda som

mellanstatliga mål upphör ministerkommitténs roll enligt

artikel 32 i den gällande konventionstexten.

Artikel 35

Artikeln upptar förutsättningarna för att ett mål skall kunna

upptas till behandling. Villkoren har i sak behållits

oförändrade från artikel 26 och 27 i den gällande

konventionstexten. Någon ändring av den praxis som

kommissionen utvecklat på detta område är inte åsyftad.

Försök att utforma villkoren mer systematiskt och på ett mer

överskådligt sätt, vilket bland annat förslagits av

Internationella juristkommissionen, vann inte tillräckligt

gehör under förhandlingarna då det befarades att detta kunde

leda till en ny och oönskad praxisbildning.

Avvisningsbeslut kan som nämnts ovan fattas på vilket

stadium som helst under förfarandet. Detta innebär dock inte

att staten först på ett sent stadium kan resa sådana

invändningar som staten kunnat göra tidigare.

Artikel 36

Artikeln innebär en nyhet i förhållandet till gällande

ordning. Den ger en stat rätt att intervenera i mål mot en

annan stat där klagomål anförts av den

interventionsberättigade statens egna medborgare.

Interventionen kan ske skriftligen och/eller genom

deltagande i muntlig förhandling. Avsikten är att en stat på

detta vis skall ha möjlighet att bistå en medborgare som anför

klagomål mot en annan stat. Punkt 2 i artikeln motsvarar en

bestämmelse som finns intagen i domstolens nu gällande

procedurregler.

Artikel 37

Artikeln anger förutsättningarna för avskrivning av mål.

Den motsvarar i allt väsentligt artikel 30 i den gällande

konventionstexten.

Artikel 38

Bestämmelsen motsvarar artikel 28.1 i den gällande

konventionstexten. Eftersom en slags offentlighetsprincip

introducerats i artikel 40 -- förfarandet inför kommissionen

är idag konfidentiellt -- anges att handläggningen i den del

den syftar till att åstadkomma en förlikning skall vara

konfidentiell.

Artikel 39

Bestämmelsen som utformats efter regel 49.2 i domstolens

procedurregler anger hur domstolen skall förfara om en

förlikning uppnås.

Artikel 40

Genom denna bestämmelse införs en offentlighetsprincip

i förfarandet. Förfarandet inför kommissionen är idag inte

offentligt och det skriftliga material som getts in till

kommissionen är hemligt enligt kommissionens praxis.

Förhandlingar inför kommissionen äger rum inom stängda

dörrar. Skriftligt material och vad som förebringats vid en

förhandling inför kommissionen omfattas i Sverige i princip

av utrikessekretess enligt 2 kap. 1 § sekretesslagen

(1980:100). Förfarandet inför domstolen är emellertid

offentligt också idag.

Genom den ifrågavarande bestämmelsen blir i princip allt

skriftligt material som ges in till domstolen offentligt om inte

domstolens president beslutar annat. Muntliga förhandlingar

inför domstolen blir liksom idag offentliga om inte

domstolen förordnar om stängda dörrar. Eftersom

kommissionens nuvarande handläggning till stor del

kommer att övertas av den nya domstolen blir med den nya

ordningen en större del av det samlade processmaterialet

tillgängligt för allmänheten än vad som är fallet enligt vad

som gäller idag.

Artikel 41

Bestämmelsen reglerar rätten till ersättning vid

konventionsbrott och motsvarar väsentligen artikel 50 i den

gällande konventionstexten. Den har givits en enklare och

mer kortfattad utformning.

Artikel 42

Artikeln innehåller en lagakraftbestämmelse av innebörd

att en kammares dom blir slutgiltig enligt artikel 44, dvs. då

parterna förklarat att

de inte avser att begära målets hänskjutande till avgörande

i stor sammansättning (''''''''Grand Chamber'''''''') eller då sådant

hänskjutande inte begärts inom tre månader eller då

domstolen avslagit en begäran om hänskjutande.

Artikel 43

Denna artikel reglerar förfarandet vid omprövning av en

dom meddelad av en kammare. Detta institut, som varit det

mest omtvistade under förhandlingarna och som tillkommit

för att tillgodose krav bl.a. från Danmark, Irland, Italien,

Nederländerna, Storbritannien och Sverige, avser att

säkerställa en enhetlig praxisutveckling och en bibehållen

kvalitet på rättskipningen i ljuset av den stora mängden av

mål som den nya domstolen kan förväntas bli tvingad att

avgöra per år.

Enligt bestämmelsen ges parterna rätt att inom tre månader

från det en kammare meddelat dom i ett mål begära att målet

hänskjuts till domstolen i stor sammansättning (''''''''Grand

Chamber'''''''') för omprövning. Sådant hänskjutande bör

begäras endast i undantagsfall. En särskild avdelning

bestående av fem av domstolens ledamöter skall bevilja en

sådan begäran om en allvarlig fråga om konventionens

tolkning av tillämpning eller en allvarlig fråga av större

allmän betydelse uppkommit i målet. Villkoren skall

bedömas restriktivt. Avsikten är att endast ett begränsat antal

mål skall bli föremål för omprövning enligt denna artikel.

En allvarlig fråga om konventionens tolkning och

tillämpning är för handen t.ex. om målet rör en viktig

rättsfråga som inte tidigare bedömts av domstolen, om

avgörandet har betydelse för utvecklingen av domstolens

praxis eller innebär en avvikelse från fastställd praxis, eller

om en dom nödvändiggör långtgående ändringar i den

berörda statens egen lagstiftning eller i statens nationella

praxis. En fråga av större allmän betydelse kan föreligga då

målet rör en viktig politisk fråga.

Artikel 44

Denna artikel, som har berörts ovan, anger när domstolens

domar vinner laga kraft. Alla domar som vunnit laga kraft

skall publiceras. De skall emellertid även dessförinnan vara

tillgängliga för allmänheten.

Artikel 45

I artikeln föreskrivs att skäl skall anges för domstolens

domar liksom för beslut att avvisa mål eller ta upp mål till

sakbehandling. Skälen för ett avvisningsbeslut eller för

beslut att ta upp ett mål till sakbehandling kan ges i

summarisk form på sätt som för närvarande sker i

kommissionens praxis.

En ledamot som inte delar majoritetens uppfattning får

liksom enligt gällande ordning avge skiljaktig mening.

Under förhandlingarna framfördes åsikten att ett sådant

system var ägnat att undergräva domstolens auktoritet som

uttolkare av konventionen och att man istället borde följa

EG-domstolens praxis enligt vilken skiljaktliga meningar

inte tillåts. Enighet uppnåddes emellertid om att bibehålla

nuvarande system med skiljaktiga meningar.

Artikel 46

Artikeln förpliktar konventionsstaterna att efterkomma de

domar som meddelas av domstolen och anger att tillsynen

över att så sker åvilar ministerkommittén. Bestämmelsen

motsvarar artiklarna 53 och 54 i den gällande

konventionstexten.

Artiklarna 47-49

I dessa artiklar har bestämmelserna i det andra

tilläggsprotokollet om domstolens rådgivande yttranden till

ministerkommittén intagits sedan vissa redaktionella

ändringar gjorts som en följd av att kommissionen avskaffas.

Rådgivande yttranden enligt protokoll nr 2 har hitintills

aldrig förekommit och frågan om en annan utformning av

detta institut, alternativt dess avskaffande, har övervägts. På

grund av den tidspress under vilken protokollet arbetades

fram ställdes denna fråga på framtiden.

Artiklarna 50-51

Artikel 50 anger att kostnaderna för domstolen skall bäras

av Europarådet. Detta innebär att domstolens ledamöter

liksom tjänstemännen i domstolens kansli kommer att

avlönas av Europarådet.

I artikel 51 intas en föreskrift om immunitet och privilegier

som motsvarar artikel 59 i den gällande konventionstexten.

Denna artikel nödvändigör ändringar i den svenska

immunitetslagstiftningen, vars närmare utformning dock får

övervägas vid en tidpunkt då protokollets ikraftträdande

bättre kan förutses.

Artikel 2

Artikeln innehåller redaktionella ändringar samt upptar en

bestämmelse om att konventionen och dess tilläggsprotokoll

skall förses med rubriker på sätt framgår av en bilaga till

protokollet.

Artikel 3

Artikeln innehåller de slutbestämmelser som Europarådets

konventioner brukar uppta.

Artikel 4

Artikeln innehåller ikraftträdandebestämmelser. Enligt

dessa träder protokollet i kraft ett år efter det att samtliga

parter till konventionen förklarat sig bundna av protokollet.

Artikel 5

Bestämmelsen upptar övergångsbestämmelser som

reglerar upplösningen av kommissionen och domstolen och

hur pågående mål hos kommissionen och domstolen skall

hanteras. Enligt p. 2-5 i artikeln skall alla mål hos

kommissionen, där kommissionen ännu inte beslutat om de

skall tas upp till sakprövning, överföras till den nya

domstolen. Mål som tagits upp till sakprövning skall

slutbehandlas av kommissionen inom en period av ett år. Mål

som inte slutbehandlats inom denna tid skall överföras till

den nya domstolen för handläggning. Mål som är under

handläggning vid domstolen vid tiden för ikraftträdandet

skall överföras till den nya domstolen och avgöras av

domstolen i stor sammansättning.

Artikel 6

Bestämmelsen klargör att deklarationer enligt artiklarna 25

och 46 i den gällande konventionen (erkännandet av den

enskilda klagorätten till kommissionen respektive

domstolens jurisdiktion), som begränsar sig till sådana

frågor eller omständigheter som uppkommer efter det att en

sådan förklaring avgetts, kvarstår oförändrade i förhållande

till den nya domstolen.

Artikel 7

Bestämmelsen innehåller de sedvanliga slutbestämmelser

som brukar upptas i Europarådets konventioner vad gäller

underrättelser till andra konventionsstater m.m.

7 Överväganden

7.1 Protokoll nr 9 -- enskildas rätt att hänskjuta mål till

domstolen

Regeringens förslag: Riksdagen godkänner protokoll

nr 9 till Europakonventionen.

Skälen för regeringens förslag: Protokoll nr 9 avser att

avhjälpa vad som på flera håll uppfattats som en brist enligt

den gällande processordningen enligt vilken endast

kommissionen och den berörda staten kan hänskjuta ett mål

till domstolens prövning. Detta har setts som en obalans i

systemet.

På svensk sida har man tidigare varit tveksam till om det

funnits ett reellt behov av att ge den enskilde en rätt att själv

hänskjuta mål till domstolen. I detta hänseende kan

klagandens intresse sägas ha bevakats genom

kommissionens roll. Vidare har man egentligen inte, med

undantag för något enskilt fall, kunnat påvisa några exempel

på mål som behandlats av kommissionen och inte kommit

under domstolens prövning men som hade bort göra det.

Dessutom nödvändiggör en sådan ordning ett slags

förfarande med prövningstillstånd för att undvika att

domstolen blir alltför belastad med mål. Eftersom kravet på

prövningstillstånd ansetts kunna uppställas enbart

beträffande sådana mål som hänskjuts av enskilda och inte

beträffande sådana som hänskjuts av en stat eller av

kommissionen, innebär den i protokollet föreslagna

ordningen att den obalans som finns i systemet delvis

bibehålls. Slutligen har ändamålsenligheten av en sådan

reform ifrågasatts mot bakgrund av det samtidigt pågående

arbetet med en mer genomgripande reform av hela

övervakningssystemet vilket resulterat i protokoll nr 11.

Protokoll nr 9 upphävs då protokoll nr 11 träder ikraft.

Protokoll nr 9 har undertecknats av flertalet

konventionsstater däribland Sverige. Som nämnts har 15

stater ratificerat protokollet (Cypern, Finland, Irland, Italien,

Luxemburg, Nederländerna, Norge, Polen, Rumänien,

Slovakien, Slovenien, Tjeckien, Tyskland, Ungern och

Österrike). Gentemot tolv av dessa stater trädde protokollet

i kraft den 1 oktober 1994. Mot bakgrund härav och med

tanke på regeringens förslag att ratificera protokoll nr 11

finns inte längre några skäl för Sverige att inte ge dem som

anför klagomål mot Sverige möjlighet att hänskjuta mål som

behandlats av kommissionen till domstolen i enlighet med

villkoren i protokoll nr 9. Protokollet kommer som nämnts

att bli gällande endast för tiden fram till dess protokoll nr 11

träder i kraft.

7.2 Protokoll nr 11 -- reformeringen av

övervakningssystemet

Regeringens förslag: Riksdagen godkänner protokoll

nr 11 till Europakonventionen.

Skälen för regeringens förslag: Genom antagandet av

protokoll nr 11 har enighet nåtts mellan Europarådets

medlemsstater om en genomgripande reform av hela

övervakningssystemet enligt Europakonventionen i syfte att

effektivisera systemet och korta ned handläggningstiderna

för behandlingen av klagomål. Avsikten är att tillskapa ett

nytt system anpassat för ett väsentligt större antal

medlemsstater än det nuvarande systemet, som i allt

väsentligt bibehållits oförändrat sedan det tillkom år 1950.

Protokollet utgör en kompromisslösning mellan olika synsätt

på hur det nuvarande systemet bäst kan reformeras. Detta har

lett till att det nya systemet innehåller inslag som inte är

typiska för ett nationellt eller internationellt domstolssystem,

bl.a. vad gäller möjligheten till omprövning av ett avgörande

inom en och samma domstol.

Det kan i och för sig råda tvivel om den föreslagna

reformen är i alla avseenden ändamålsenlig för de syften

man vill uppnå, större effektivitet och snabbare

handläggning med bibehållen kvalitet på rättsskipningen.

Klart står emellertid att inrättandet av en heltidsarbetande

domstol bör bidra till en effektivare handläggning. Vidare

innebär protokollet, till skillnad från protokoll nr 9, att stater

och enskilda ges en rätt till omprövning på lika villkor. Det

grundläggande problemet är emellertid den

masstillströmning av klagomål som sker och kan förväntas

öka såväl från gamla medlemsstater, där möjligheten att

klaga blivit alltmer känd under senare år, som från nya stater

som successivt ansluter sig till systemet. Detta kan endast

lösas genom en ökad respekt för konventionen i de nationella

rättsordningarna och i den praktiska nationella

rättstillämpningen.

Den enighet som slutligen uppnåtts om en reform

manifesterades vid Europarådets toppmöte i Wien den 8-9

oktober 1993. Protokollet undertecknades därefter av

samtliga medlemsstater utom Italien då det öppnades för

undertecknande vid ministermötet den 11 maj 1994. Endast

en stat, Slovenien, har hittills ratificerat protokollet. Från

svensk sida är ett godkännande av protokollet genom

ratificering en naturlig konsekvens av den aktiva roll som

Sverige spelat under förhandlingsarbetet för att åstadkomma

ett så effektivt övervakningssystem som möjligt.

7.3 Lagstiftningsåtgärder

Regeringens förslag: Protokoll nr 9 inkorporeras med

svensk rätt genom en lag om ändring i lagen (1994:1219) om

den europeiska konventionen angående skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna. De

lagändringar som nödvändiggörs av protokoll nr 11 får anstå

till dess tidpunkten för detta protokolls ikraftträdande bättre

kan överblickas.

Skälen för regeringens förslag: Genom lagen

(1994:1219) om den europeiska konventionen angående

skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande

friheterna har föreskrivits att konventionen och protokollen

nr 1 -- 8 till denna skall gälla som svensk lag. Genom denna

lag har inte bara de materiella rättigheterna enligt

konventionen utan också dess processuella bestämmelser

införlivats med svensk lag. Både protokoll nr 9 och 11

innebär ändringar av konventionens processuella

bestämmelser. Ett svenskt tillträde till protokollen kräver

därför att en ändring görs i nämnda lag.

Vad gäller protokoll nr 9 står det klart att detta protokoll

träder i kraft den första dagen i den månad som följer efter

en period om tre månader efter en svensk ratifikation, dvs.

tre månader efter den dag då Sverige deponerat sitt

ratifikationsinstrument hos Europarådets generalsekreterare

(artikel 7.2). En lagändring bör träda i kraft samtidigt som

protokollet träder i kraft gentemot Sverige. Regeringen

föreslår därför att riksdagen i samband med ett godkännande

av protokoll nr. 9 också antar en lag om ändring i lagen om

den europeiska konventionen angående skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

varigenom protokollet införlivas med svensk lag, samt att

regeringen bemyndigas att besluta om lagens ikraftträdande.

Protokoll nr 11 träder i kraft den första dagen i den månad

som följer efter en period om ett år efter det att samtliga

konventionsstater uttryckt sitt samycke till att vara bundna

av protokollet (artikel 4). När detta sker kan i dagsläget inte

närmare överblickas, men det torde röra sig om en period om

flera år. Hitintills har endast en stat ratificerat protokollet. De

lagändringar som detta protokoll nödvändiggör bör träda i

kraft först då protokollet gör detta. Med hänsyn till dessa

omständigheter är det enligt regeringens uppfattning inte

lämpligt att nu föreslå någon ändring av lagen om den

europeiska konventionen angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna med

anledning av ett godkännande av protokoll nr 11. När

samtliga stater ratificerat protokollet finns tid att förbereda

och föreslå erforderliga lagändringar.

Av samma skäl avstår regeringen från att nu föreslå de

ändringar i lagen (1976:661) om immunitet och privilegier i

vissa fall som nödvändiggörs av den föreskrift om immunitet

för den nya domstolens ledamöter som intagits i artikel 51.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24

november 1994.

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Lena Hjelm-Wallén

Regeringen beslutar proposition 1994/95:115

Reformering av övervakningssystemet enligt

Europakonventionen.

Underbilaga

Artikelrubriker att införas i texten i konventionen om

skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande

friheterna och dess protokoll*

Artikel 1 -- Skyldighet att respektera de mänskliga

rättigheterna

Artikel 2 -- Rätt till livet

Artikel 3 -- Förbud mot tortyr

Artikel 4 -- Förbud mot slaveri och tvångsarbete

Artikel 5 -- Rätt till frihet och säkerhet

Artikel 6 -- Rätt till en rättvis rättegång

Artikel 7 -- Inget straff utan lag

Artikel 8 -- Rätt till skydd för privat- och familjeliv

Artikel 9 -- Tankefrihet, samvetsfrihet och

religionsfrihet

Artikel 10 -- Yttrandefrihet

Artikel 11 -- Frihet att delta i sammankomster och

föreningsfrihet

Artikel 12 -- Rätt att ingå äktenskap

Artikel 13 -- Rätt till ett effektivt rättsmedel

Artikel 14 -- Förbud mot diskriminering

Artikel 15 -- Avvikelse från konventionsförpliktelse vid

nödläge

Artikel 16 -- Inskränkningar i utlänningars politiska

verksamhet

Artikel 17 -- Förbud mot missbruk av rättigheter

Artikel 18 -- Begränsning av användningen av

inskränkningar i rättigheter

 Artikel 52 -- Förfrågningar från generalsekreteraren

Artikel 53 -- Skydd för befintliga mänskliga rättigheter

Artikel 54 -- Ministerkommitténs befogenheter

Artikel 55 -- Avstående från reglering av tvister i annan

ordning

Artikel 56 -- Territoriell tillämpning

Artikel 57 -- Förbehåll

Artikel 58 -- Uppsägning

Artikel 59 -- Undertecknande och ratifikation

Tilläggsprotokoll

Artikel 1 -- Skydd för egendom

Artikel 2 -- Rätt till undervisning

Artikel 3 -- Rätt till fria val

Artikel 4 -- Territoriell tillämpning

Artikel 5 -- Förhållande till konventionen

Artikel 6 -- Undertecknande och ratifikation

Protokoll nr 4

Artikel 1 -- Förbud mot frihetsberövande på grund av

skuldförbindelse

Artikel 2 -- Rätt att fritt röra sig

Artikel 3 -- Förbud mot utvisning av medborgare

Artikel 4 -- Förbud mot kollektiv utvisning av

utlänningar

Artikel 5 -- Territoriell tillämpning

Artikel 6 -- Förhållande till konventionen

Artikel 7 -- Undertecknande och ratifikation

Protokoll nr 6

Artikel 1 -- Avskaffande av dödsstraffet

Artikel 2 -- Dödsstraff under krigstid

Artikel 3 -- Förbud mot avvikelser

Artikel 4 -- Förbud mot förbehåll

Artikel 5 -- Territoriell tillämpning

Artikel 6 -- Förhållande till konventionen

Artikel 7 -- Undertecknande och ratifikation

Artikel 8 -- Ikraftträdande

Artikel 9 -- Depositariens uppgifter

Protokoll nr 7

Artikel 1 -- Rättssäkerhetsgarantier vid utvisning av

utlänningar

Artikel 2 -- Rätt till överklagande i brottmål

Artikel 3 -- Gottgörelse vid felaktig dom

Artikel 4 -- Rätt att inte bli lagförd eller straffad två

gånger

Artikel 5 -- Likställdhet mellan makar

Artikel 6 -- Territoriell tillämpning

Artikel 7 -- Förhållande till konventionen

Artikel 8 -- Undertecknande och ratifikation

Artikel 9 -- Ikraftträdande

Artikel 10 -- Depositariens uppgifter

----------

* Rubriker har redan lagts till i de nya artiklarna 19-51 i

konventionen genom detta protokoll

Protokoll nr 9 till konventionen angående skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

Europarådets medlemsstater, som har undertecknat detta

protokoll till konventionen angående skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad

i Rom den 4 november 1950 (nedan kallad ''''''''konventionen''''''''),

som är fast beslutna att ytterligare förbättra förfarandet

enligt konventionen,

har kommit överens om följande.

Artikel 1

För de parter i konventionen som är bundna av detta

protokoll skall konventionen ändras i enlighet med

bestämmelserna i artiklarna 2-5.

Artikel 2

Artikel 31, punkt 2, i konventionen ges följande lydelse:

''''''''2. Rapporten skall överlämnas till ministerkommittén.

Rapporten skall även delges de berörda staterna och, om den

behandlar klagomål som anförts enligt artikel 25, klaganden.

De berörda staterna och klaganden har inte rätt att

offentliggöra den.''''''''

Artikel 3

Artikel 44 i konventionen ges följande lydelse:

''''''''Endast de höga fördragsslutande parterna, kommissionen

samt enskilda personer, icke-statliga organisationer eller

grupper av enskilda personer som har anfört klagomål enligt

artikel 25 skall ha rätt att hänskjuta ett mål till domstolen.''''''''

Artikel 4

Artikel 45 i konventionen ges följande lydelse:

''''''''Domstolens behörighet omfattar alla mål som rör

tolkningen och tillämpningen av denna konvention och som

hänskjuts till den i enlighet med artikel 48.''''''''

Artikel 5

Artikel 48 i konventionen får följande lydelse:

''''''''1. Under förutsättning att den berörda höga

fördragsslutande parten, om det finns endast en sådan, eller

de berörda höga fördragsslutande parterna, om det finns

flera, obligatoriskt är underkastade domstolens jurisdiktion

eller, om så ej är fallet, med samtycke av den berörda höga

fördragsslutande parten, om det finns endast en sådan, eller

de berörda höga fördragsslutande parterna, om det finns

flera, kan ett mål hänskjutas till domstolen av

a. kommissionen,

b. en hög fördragsslutande part vars medborgare påstås ha

blivit utsatt för ett konventionsbrott,

c. en hög fördragsslutande part som hänskjutit målet till

kommissionen,

d. en hög fördragsslutande part mot vilken klagomålet

riktats,

e. den enskilda person, icke-statliga organisation eller

grupp av enskilda personer som har anfört klagomål till

kommissionen.

2. Om ett mål hänskjuts till domstolen endast i enlighet

med punkt 1.e, skall det först underställas en särskild

avdelning bestående av tre ledamöter av domstolen. I

avdelningen skall som självskriven medlem sitta den domare

som valts för den höga fördragsslutande part mot vilken

klagomålet är riktat eller, om det inte finns någon sådan, en

av den parten utsedd person som skall sitta i avdelningen

som domare. Om klagomålet är riktat mot fler än en hög

fördragsslutande part, skall antalet medlemmar i

avdelningen utökas i enlighet därmed.

Om någon allvarlig fråga som rör tolkningen eller

tillämpningen av konventionen inte uppkommer i målet och

det inte heller av annan orsak bör föranleda en prövning i

domstolen, får avdelningen enhälligt besluta att målet inte

skall prövas av domstolen. I så fall skall ministerkommittén,

i enlighet med bestämmelserna i artikel 32, avgöra huruvida

en kränkning av konventionen har ägt rum.''''''''

Artikel 6

1. Detta protokoll skall stå öppet för undertecknande av de

medlemsstater i Europarådet som undertecknat

konventionen, vilka kan uttrycka sitt samtycke till att vara

bundna genom

a. undertecknande utan förbehåll för ratifikation,

godtagande eller godkännande eller

b. undertecknande med förbehåll för ratifikation,

godtagande eller godkännande, följt av ratifikation,

godtagande eller godkännande.

2. Ratifikations-, godtagande- eller

godkännandeinstrumenten skall deponeras hos Europarådets

generalsekreterare.

Artikel 7

1. Detta protokoll träder i kraft den första dagen i den

månad som följer efter utgången av en period av tre månader

från den dag då tio medlemsstater i Europarådet har uttryckt

sitt samtycke till att vara bundna av protokollet i enlighet

med bestämmelserna i artikel 6.

2. I förhållande till en medlemsstat som senare uttrycker

sitt samtycke till att vara bunden av protokollet träder detta

i kraft den första dagen i den månad som följer efter

utgången av en period av tre månader från dagen för

undertecknandet eller från den dag då ratifikations-,

godtagande- eller godkännandeinstrumentet deponerades.

Artikel 8

Europarådets generalsekreterare skall underrätta alla

Europarådets medlemsstater om

a. undertecknande,

b. deponering av ratifikations-, godtagande- eller

godkännandeinstrument,

c. dag för detta protokolls ikraftträdande enligt artikel 7,

d. andra åtgärder, notifikationer eller förklaringar som rör

detta protokoll.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill

vederbörligen befullmäktigade, undertecknat detta

protokoll.

Upprättat i Rom den 6 november 1990 på engelska och

franska, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda exemplar

som skall deponeras i Europarådets arkiv. Europarådets

generalsekreterare skall sända en bestyrkt kopia till varje

medlemsstat i Europarådet.

Bilaga

Protokoll nr 11 till konventionen om skydd för de

mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna

avseende förändring av det övervakningssystem som

upprättats genom konventionen

Europarådets medlemsstater, som har undertecknat detta

protokoll till konventionen om skydd för de mänskliga

rättigheterna och de grundläggande friheterna, undertecknad

i Rom den 4 november 1950 (nedan kallad ''''''''konventionen''''''''),

som beaktar att det föreligger ett starkt behov av att

förändra det övervakningssystem som upprättats genom

konventionen i syfte att upprätthålla och förbättra

effektiviteten i dess skydd för de mänskliga rättigheterna och

de grundläggande friheterna, främst på grund av det ökande

antalet klagomål och det växande antalet medlemmar av

Europarådet,

som anser att det därför är önskvärt att ändra vissa

bestämmelser i konventionen, i syfte särskilt att ersätta den

nuvarande europeiska kommissionen och domstolen för de

mänskliga rättigheterna med en ny permanent domstol,

som beaktar resolution nr 1, antagen vid den europeiska

ministerkonferensen om de mänskliga rättigheterna, vilken

hölls i Wien den 19 och 20 mars 1985,

som beaktar rekommendation nr 1194 (1992), antagen av

Europarådets parlamentariska församling den 6 oktober

1992,

som beaktar det beslut om reformering av konventionens

övervakningssystem som fattats av stats- och

regeringsschefer från Europarådets medlemsstater i

Wiendeklarationen den 9 oktober 1993,

har kommit överens om följande.

Artikel 1

Den nuvarande texten i avdelningarna II-IV i konventionen

(artiklarna 19-56) och i protokoll nr 2, avseende behörighet

för den europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna

att avge rådgivande yttranden, skall ersättas med följande

avdelning II i konventionen (artiklarna 19-51):

''''''''AVDELNING II -- EUROPEISKA DOMSTOLEN FÖR

DE MÄNSKLIGA RÄTTIGHETERNA

Artikel 19 -- Upprättande av domstolen

För att säkerställa att de förpliktelser fullgörs som de höga

fördragsslutande parterna åtagit sig genom konventionen och

protokollen till denna skall en europeisk domstol för de

mänskliga rättigheterna upprättas, nedan kallad

''''''''domstolen''''''''. Den skall verka på permanent grundval.

Artikel 20 -- Antal ledamöter

Domstolen skall bestå av lika många ledamöter som höga

fördragsslutande parter.

Artikel 21 -- Villkor för ämbetet

1. Domstolens ledamöter skall vara moraliskt oförvitliga

och skall antingen uppfylla de villkor som erfordras för

utnämning till högre domarebefattningar eller vara rättslärda

med erkänd kompetens.

2. Ledamöterna skall tjänstgöra i sin personliga egenskap.

3. Under sin mandattid får ledamöterna inte åta sig

uppdrag som är oförenliga med deras oavhängighet och

opartiskhet eller med de krav som ett heltidsämbete ställer;

alla frågor som rör tillämpningen av denna punkt skall

avgöras av domstolen.

Artikel 22 -- Val av ledamöter

1. Domstolens ledamöter väljs, en för varje hög

fördragsslutande part, av den parlamentariska församlingen

med en majoritet av antalet avgivna röster och från en lista

över tre kandidater som nominerats av den höga

fördragsslutande parten.

2. Samma ordning skall iakttas vid utnämning av nya

ledamöter av domstolen om nya höga fördragsslutande

parter ansluter sig och när ledigblivna platser skall besättas.

Artikel 23 -- Mandattid

1. Domstolens ledamöter väljs för en tid av sex år. De får

omväljas. Mandatet för hälften av de ledamöter som valts vid

det första valet skall dock upphöra efter tre år.

2. De ledamöter, vilkas mandattid skall upphöra efter den

inledande treårsperioden, skall utses genom lottdragning av

Europarådets generalsekreterare omedelbart efter deras val.

3. I syfte att säkerställa att såvitt möjligt halva antalet

ledamöter förnyas vart tredje år, får den parlamentariska

församlingen, innan ett senare val genomförs, besluta att

mandattiden för en eller flera av de ledamöter som skall

väljas skall omfatta en annan period än sex år; dock får denna

period inte överstiga nio år och inte understiga tre år.

4. I sådana fall där fråga är om mer än en mandattid och

den parlamentariska församlingen tillämpar föregående

punkt, skall fördelningen av mandattider verkställas genom

lottdragning av Europarådets generalsekreterare omedelbart

efter det att valet ägt rum.

5. En ledamot av domstolen, som utsetts att efterträda en

ledamot vars mandattid inte gått ut, skall inneha uppdraget

under återstoden av företrädarens mandattid.

6. Ledamöternas mandattid skall upphöra när de uppnår 70

års ålder.

7. Ledamöterna innehar sitt uppdrag till dess att de blir

ersatta. De skall dock fullfölja handläggningen av sådana

mål som redan påbörjats.

Artikel 24 -- Entledigande

En domstolsledamot får inte entledigas från sitt ämbete om

inte de andra ledamöterna med två tredjedels majoritet

beslutar att han inte längre uppfyller de villkor som

uppställts.

Artikel 25 -- Kansli och föredragande jurister

Domstolen skall ha ett kansli vars uppgifter och

organisation skall fastställas i domstolens arbetsordning.

Domstolen skall biträdas av jurister som föredragande.

Artikel 26 -- Domstolen i plenum

Domstolen i plenum skall

a) välja ordförande och en eller två vice ordförande för en

treårsperiod; de får omväljas,

b) inrätta kamrar för en bestämd tid,

c) välja ordförande till domstolens kamrar; de får

omväljas,

d) utfärda arbets- och rättegångsordning för domstolen och

e) välja kanslichef samt en eller flera ställföreträdare.

Artikel 27 -- Kommittéer, kamrar och stor sammansättning

(''''''''Grand Chamber'''''''')

1. Domstolen skall vid handläggningen av mål som

hänskjutits till den sammanträda i kommittéer sammansatta

av tre ledamöter, i kamrar sammansatta av sju ledamöter och

i stor sammansättning med sjutton ledamöter. Domstolens

kamrar skall tillsätta kommittéer för en bestämd tid.

2. Den ledamot som valts för den stat som är part i ett mål

eller, om det inte finns någon sådan eller om denne inte kan

delta, en person som staten utser, skall sitta med som

självskriven ledamot i kammaren och vid prövning av mål i

stor sammansättning.

3. Domstolen i stor sammansättning skall även innefatta

domstolens ordförande, vice ordförande, ordförande i

kamrarna och andra ledamöter som valts enligt domstolens

arbetsordning. När ett mål hänskjutits till domstolen i stor

sammansättning enligt artikel 43, får ingen ledamot från den

kammare som meddelat domen delta, med undantag av

kammarens ordförande och den ledamot som satt som

domare för den stat som var part i målet.

Artikel 28 -- Beslut av kommittéer om avvisande av

klagomål

En kommitté får enhälligt avvisa eller avskriva ett enskilt

klagomål enligt artikel 34 om ett sådant beslut kan fattas utan

ytterligare prövning. Beslutet är slutgiltigt.

Artikel 29 -- Beslut av kamrar om upptagande av klagomål

till prövning samt avgöranden i sak

1. Om inget beslut har fattats enligt artikel 28, skall en

kammare besluta om att ta upp enskilda klagomål enligt

artikel 34 till prövning och i sådant fall avgöra målet i sak.

2. En kammare skall besluta om att ta upp mellanstatliga

klagomål enligt artikel 33 till prövning och i sådant fall

avgöra målet i sak.

3. Beslut om att ta upp ett klagomål till prövning skall

fattas särskilt om inte domstolen i undantagsfall beslutar

annat.

Artikel 30 -- Hänskjutande till domstolen i stor

sammansättning

Om ett pågående mål i en kammare ger upphov till en

allvarlig fråga som rör tolkningen av konventionen eller

protokollen till denna eller om avgörandet av en fråga i en

kammare kan leda till ett resultat som strider mot en tidigare

dom av domstolen, får kammaren när som helst, innan den

meddelar sin dom, hänskjuta målet till domstolen i stor

sammansättning, om inte någon av parterna i målet motsätter

sig detta.

Artikel 31 -- Behörighet för domstolen i stor

sammansättning

I stor sammansättning skall domstolen

a) avgöra klagomål som anförts enligt artikel 33 eller

artikel 34 när en kammare har hänskjutit målet enligt artikel

30 eller när målet har hänskjutits till den enligt artikel 43 och

b) behandla framställningar om rådgivande yttranden

enligt artikel 47.

Artikel 32 -- Domstolens behörighet

1. Domstolen är behörig i alla frågor som rör tolkningen

och tillämpningen av konventionen och protokollen till

denna vilka hänskjuts till den enligt artiklarna 33, 34 och 47.

2. Om en tvist uppkommer rörande domstolens behörighet,

skall domstolen avgöra frågan.

Artikel 33 -- Mellanstatliga mål

En hög fördragsslutande part får till domstolen hänskjuta

ett påstående om brott mot bestämmelserna i konventionen

och i protokollen till denna begånget av en annan hög

fördragsslutande part.

Artikel 34 -- Enskilda klagomål

Domstolen får ta emot klagomål från enskilda personer,

icke-statliga organisationer eller grupper av enskilda

personer, som påstår sig av någon av de höga

fördragsslutande parterna ha utsatts för en kränkning av

någon av de i konventionen eller i protokollen till denna

angivna rättigheterna. De höga fördragsslutande parterna

förbinder sig att inte på något sätt förhindra ett effektivt

utövande av denna klagorätt.

Artikel 35 -- Villkor för upptagande av mål till prövning

1. Ett mål får anhängiggöras hos domstolen först när alla

nationella rättsmedel har uttömts i enlighet med den

internationella rättens allmänt erkända regler, och senast sex

månader från den dag då det slutgiltiga beslutet meddelades.

2. Domstolen får inte ta upp ett enskilt klagomål enligt

artikel 34 till behandling som

a) är anonymt eller

b) väsentligen innefattar samma omständigheter som

redan prövats av domstolen eller redan hänskjutits till

internationell undersökning eller reglering i annan form och

som inte innehåller nya relevanta upplysningar.

3. Domstolen skall avvisa varje enskilt klagomål enligt

artikel 34, som domstolen anser vara oförenligt med

bestämmelserna i denna konvention och i protokollen till

denna, eller uppenbart ogrundat eller utgöra ett missbruk av

rätten att klaga.

4. Domstolen skall avvisa varje klagomål som den inte

anser sig behörig att pröva enligt denna artikel. Den får göra

detta på vilket stadium som helst av förfarandet.

Artikel 36 -- Intervention av tredje part

1. I alla mål inför en kammare eller inför domstolen i stor

sammansättning skall en hög fördragsslutande part, vars

medborgare är klagande, ha rätt att avge skriftliga yttranden

och att delta i förhandlingarna.

2. Domstolens ordförande får för att tillgodose intresset av

en god rättskipning inbjuda varje hög fördragsslutande part,

som inte är part i förfarandet, eller varje annan person som

berörs än klaganden, att avge skriftliga yttranden eller delta

i förhandlingarna.

Artikel 37 -- Avskrivning av klagomål

1. Domstolen får på varje stadium av förfarandet besluta

att avskriva ett mål om de faktiska omständigheterna leder

till slutsatsen att

a) klaganden inte har för avsikt att fullfölja sitt klagomål

eller

b) frågan har lösts eller

c) det av någon annan av domstolen konstaterad anledning

inte längre är befogat att fortsätta prövningen av klagomålet.

Domstolen skall dock fortsätta prövningen av klagomålet

om respekten för de mänskliga rättigheterna, sådana de

definierats i denna konvention och i protokollen till denna,

så kräver.

2. Domstolen får besluta att återuppta ett klagomål till

behandling om den anser att omständigheterna föranleder en

sådan åtgärd.

Artikel 38 -- Prövning av målet och förlikning

1. Om klagomålet tas upp till behandling, skall domstolen

a) fullfölja prövningen av målet tillsammans med

parternas företrädare och vid behov göra en utredning; de

berörda staterna skall på alla sätt underlätta att utredningen

kan genomföras effektivt,

b) ställa sig till parternas förfogande i syfte att nå en

förlikning grundad på respekten för de mänskliga

rättigheterna, sådana de definierats i denna konvention och i

protokollen till denna.

2. Handläggningen enligt punkt 1 b) skall vara

konfidentiell.

Artikel 39 -- Förlikning

Om en förlikning uppnås, skall domstolen avskriva målet

genom ett beslut som endast skall uppta en kortfattad

redogörelse för de faktiska omständigheterna och för den

lösning som nåtts.

Artikel 40 -- Offentliga förhandlingar och tillgång till

handlingar

1. Förhandlingar skall vara offentliga om inte domstolen i

undantagsfall beslutar annat.

2. Handlingar som givits in till kanslichefen skall vara

tillgängliga för allmänheten om inte domstolens ordförande

beslutar annat.

Artikel 41 -- Skälig gottgörelse

Om domstolen finner att ett brott mot konventionen eller

protokollen till denna ägt rum och om den berörda höga

fördragsslutande partens nationella rätt endast till en del

medger att gottgörelse lämnas, skall domstolen, om så anses

nödvändigt, tillerkänna den förfördelade parten skälig

gottgörelse.

Artikel 42 -- Kamrarnas domar

Kamrarnas domar skall bli slutgiltiga i enlighet med

bestämmelserna i artikel 44, punkt 2.

Artikel 43 -- Hänskjutande till domstolen i stor

sammansättning

1. Var och en av parterna i målet får inom en period av tre

månader från den dag då kammaren meddelat dom i

undantagsfall begära att målet skall hänskjutas till domstolen

i stor sammansättning.

2. En särskild avdelning med fem ledamöter av domstolen

i stor sammansättning skall bevilja en sådan begäran om

målet ger upphov till en allvarlig fråga som rör tolkningen

eller tillämpningen av konventionen eller protokollen till

denna eller rör en allvarlig fråga av stor allmän betydelse.

3. Om avdelningen beviljar begäran, skall domstolen i stor

sammansättning avgöra målet genom dom.

Artikel 44 -- Slutgiltiga domar

1. Dom som meddelas av domstolen i stor sammansättning

är slutgiltig.

2. Dom som meddelas av en kammare blir slutgiltig

a) när parterna förklarar att de inte kommer att begära att

målet hänskjuts till domstolen i stor sammansättning eller

b) tre månader efter den dag då domen meddelades, om

hänskjutande till domstolen i stor sammansättning inte har

begärts eller

c) när panelen i domstolen i stor sammansättning avslår en

begäran om hänskjutande enligt artikel 43.

3. Den slutgiltiga domen skall offentliggöras.

Artikel 45 -- Skäl för domar och beslut

1. Skäl skall anges för domar samt för beslut om att uppta

ett mål till prövning eller avvisa det.

2. Om en dom helt eller delvis inte ger uttryck för

ledamöternas enhälliga uppfattning, har varje ledamot rätt att

avge sin särskilda mening.

Artikel 46 -- Bindande kraft och verkställighet av domar

1. De höga fördragsslutande parterna förbinder sig att rätta

sig efter domstolens slutgiltiga dom i varje mål där de är

parter.

2. Domstolens slutgiltiga dom skall överlämnas till

ministerkommittén, som skall övervaka dess verkställande.

Artikel 47 -- Rådgivande yttranden

1. På begäran av ministerkommittén får domstolen avge

rådgivande yttranden i rättsfrågor avseende tolkningen av

konventionen och protokollen till denna.

2. Dessa yttranden får inte avse frågor om innehållet i eller

omfattningen av de rättigheter och friheter som upptagits i

avdelning I i konventionen och i protokollen till denna och

inte heller någon annan fråga till vilken domstolen eller

ministerkommittén kan ha att ta ställning till följd av ett

sådant förfarande som kan komma att inledas enligt

konventionen.

3. Ministerkommitténs beslut att begära ett rådgivande

yttrande av domstolen fattas med en majoritet av de

ledamöter som är berättigade att sitta med i kommittén.

Artikel 48 -- Domstolens behörighet att avge rådgivande

yttranden

Domstolen avgör om en begäran från ministerkommittén

om ett rådgivande yttrande faller inom domstolens

behörighet enligt artikel 47.

Artikel 49 -- Skäl för rådgivande yttranden

1. Skäl skall anges för domstolens rådgivande yttranden.

2. Om ett yttrande helt eller delvis inte ger uttryck för

ledamöternas enhälliga uppfattning, har varje ledamot rätt att

avge sin särskilda mening.

3. Domstolens rådgivande yttranden skall överlämnas till

ministerkommittén.

Artikel 50 -- Domstolens utgifter

Domstolens utgifter skall bekostas av Europarådet.

Artikel 51 -- Privilegier och immunitet för domstolens

ledamöter

Domstolens ledamöter har under utövandet av sitt ämbete

rätt till de privilegier och den immunitet som anges i artikel

40 i Europarådets stadga och i de avtal som ingåtts i enlighet

med den artikeln''''''''.

Artikel 2

1. Avdelning V i konventionen skall betecknas avdelning

III i konventionen; artikel 57 i konventionen skall betecknas

artikel 52 i konventionen; artiklarna 58 och 59 i

konventionen skall utgå och artiklarna 60-66 i konventionen

skall betecknas artiklarna 53-59.

2. Avdelning I i konventionen får rubriken

''''''''RÄTTIGHETER OCH FRIHETER'''''''' och den nya

avdelning III i konventionen får rubriken ''''''''DIVERSE

BESTÄMMELSER''''''''. Artiklarna 1-18 och de nya artiklarna

52-59 i konventionen skall förses med rubriker enligt bilagan

till detta protokoll.

3. I den nya artikel 56, punkt 1 införs orden '''''''', med

förbehåll för punkt 4 i denna artikel,'''''''' efter ordet ''''''''skall''''''''; i

punkt 4 ersätts orden ''''''''kommissionens behörighet att ta emot

klagomål'''''''' och ''''''''i enlighet med artikel 25 i denna

konvention'''''''' med respektive ''''''''domstolens behörighet att ta

emot klagomål'''''''' och ''''''''i enlighet med artikel 34 i

konventionen''''''''. I den nya artikel 58, punkt 4 ersätts orden

''''''''artikel 63'''''''' med orden ''''''''artikel 56''''''''.

4. Protokollet till konventionen skall ändras enligt

följande:

a) artiklarna skall förses med rubriker enligt bilagan till

detta protokoll och

b) i artikel 4, sista meningen byts orden ''''''''med artikel 63''''''''

ut mot orden ''''''''med artikel 56''''''''.

5. Protokoll nr 4 skall ändras enligt följande:

a) artiklarna skall förses med rubriker enligt bilagan till

detta protokoll,

b) i artikel 5, punkt 3 byts orden ''''''''med artikel 63'''''''' ut mot

orden ''''''''med artikel 56''''''''; en ny punkt 5 läggs till med följande

lydelse:

''''''''En stat som har avgivit en förklaring enligt punkt 1 eller

2 i denna artikel får när som helst därefter förklara att staten

beträffande ett eller flera av de med förklaringen avsedda

territorierna erkänner domstolens behörighet att ta emot

klagomål från enskilda personer, icke-statliga organisationer

eller grupper av enskilda i enlighet med artikel 34 i

konventionen vad avser alla eller någon av artiklarna 1-4 i

detta protokoll.'''''''' och

c) punkt 2 i artikel 6 utgår.

6. Protokoll nr 6 skall ändras enligt följande:

a) artiklarna skall förses med rubriker enligt bilagan till

detta protokoll och

b) i artikel 4 ersätts orden ''''''''enligt artikel 64'''''''' med orden

''''''''enligt artikel 57''''''''.

7. Protokoll nr 7 skall ändras enligt följande:

a) artiklarna skall förses med rubriker enligt bilagan till

detta protokoll,

b) i artikel 6, punkt 4 byts orden ''''''''med artikel 63'''''''' ut mot

orden ''''''''med artikel 56''''''''; en ny punkt 6 läggs till med följande

lydelse:

''''''''En stat som har avgivit en förklaring enligt punkt 1 eller

2 i denna artikel får när som helst därefter förklara att staten

beträffande ett eller flera av de med förklaringen avsedda

territorierna erkänner domstolens behörighet att ta emot

klagomål från enskilda personer, icke-statliga organisationer

eller grupper av enskilda i enlighet med artikel 34 i

konventionen vad avser artikel 1-5 i detta protokoll.'''''''' och

c) punkt 2 i artikel 7 utgår.

8. Protokoll nr 9 upphävs.

Artikel 3

1. Detta protokoll står öppet för undertecknande av de

medlemsstater i Europarådet som har undertecknat

konventionen, vilka kan uttrycka sitt samtycke till att vara

bundna genom

a) undertecknande utan förbehåll för ratifikation,

godtagande eller godkännande eller

b) undertecknande med förbehåll för ratifikation,

godtagande eller godkännande, följt av ratifikation,

godtagande eller godkännande.

2. Ratifikations-, godtagande- eller

godkännandeinstrument skall deponeras hos Europarådets

generalsekreterare.

Artikel 4

Detta protokoll träder i kraft den första dagen i den månad

som följer efter utgången av en period på ett år efter den dag

då alla parter i konventionen har uttryckt sitt samtycke till att

vara bundna av protokollet i enlighet med bestämmelserna i

artikel 3. Val av ledamöter till den nya domstolen får äga rum

och ytterligare nödvändiga åtgärder får vidtas för att upprätta

den nya domstolen i enlighet med protokollets bestämmelser

från den dag då alla parter i konventionen har uttryckt sitt

samtycke till att vara bundna av protokollet.

Artikel 5

1. Utan hinder av bestämmelserna i punkterna 3 och 4

nedan skall mandattiden för domstolens ledamöter,

ledamöterna av kommissionen, kanslichefen och

ställföreträdande kanslichefen utgå den dag då detta

protokoll träder i kraft.

2. Klagomål som är under handläggning i kommissionen

och som inte har tagits upp till prövning den dag då detta

protokoll träder i kraft, skall prövas av domstolen i enlighet

med bestämmelserna i detta protokoll.

3. Klagomål som har tagits upp till prövning av

kommissionen den dag då detta protokoll träder i kraft skall

även fortsättningsvis handläggas av kommissionens

ledamöter för en period av ett år efter ikraftträdandet.

Klagomål som inte har hunnit slutligt behandlas inom denna

period skall överlämnas till domstolen, som skall behandla

dem som mål som har tagits upp till prövning i enlighet med

bestämmelserna i detta protokoll.

4. Vad gäller sådana klagomål rörande vilka

kommissionen, efter det att detta protokoll har trätt i kraft,

har antagit en rapport i enlighet med den tidigare artikel 31

i konventionen, skall rapporten överlämnas till parterna, som

inte skall ha rätt att offentliggöra den. I enlighet med de

bestämmelser som var tillämpliga före detta protokolls

ikraftträdande får ett sådant mål hänskjutas till domstolen.

Panelen i domstolen i stor sammansättning skall besluta

huruvida en av kamrarna eller domstolen i stor

sammansättning skall avgöra målet. Om målet avgörs av en

kammare, skall kammarens beslut vara slutgiltigt. Mål som

inte hänskjutits till domstolen skall behandlas av

ministerkommittén i enlighet med bestämmelserna i tidigare

artikel 32 i konventionen.

5. Mål som är under handläggning i domstolen och som

inte har avgjorts den dag då detta protokoll träder i kraft skall

överlämnas till domstolen i stor sammansättning, som skall

pröva dem i enlighet med bestämmelserna i detta protokoll.

6. Mål som är under handläggning i ministerkommittén och

som inte har avgjorts enligt tidigare artikel 32 i konventionen

den dag då detta protokoll träder i kraft, skall slutföras av

ministerkommittén i enlighet med denna artikel.

Artikel 6

I de fall då en hög fördragsslutande part har avgivit en

förklaring som erkänner kommissionens eller domstolens

behörighet enligt tidigare artikel 25 eller 46 i konventionen

såvitt avser frågor som uppstår efter eller är grundade på

omständigheter som inträffar efter det att en sådan förklaring

avgivits, skall denna begränsning fortsättningsvis gälla

domstolens behörighet enligt detta protokoll.

Artikel 7

Europarådets generalsekreterare skall underrätta

medlemsstaterna om

a) undertecknande,

b) deponering av ratifikations-, godtagande- eller

godkännandeinstrument,

c) dag för detta protokolls ikraftträdande enligt artikel 4

och

d) andra åtgärder, notifikationer eller underrättelser som

rör detta protokoll.

Till bekräftelse härav har undertecknade, därtill

vederbörligen befullmäktigade, undertecknat detta

protokoll.

Upprättat i Strasbourg den 11 maj 1994 på engelska och

franska, vilka båda texter är lika giltiga, i ett enda exemplar

som skall deponeras i Europarådets arkiv. Europarådets

generalsekreterare skall överlämna bestyrkta kopior till varje

medlemsstat i Europarådet.

Protocol No. 11 to the Convention for the Protection of

Human Rights and Fundamental Freedoms, restructuring the

control machinery established thereby

The member States of the Council of Europe, signatories to

this Protocol to the Convention for the Protection of Human

Rights and Fundamental Freedoms, signed at Rome on 4

November 1950 (hereinafter referred to as ``the

Convention''''''''),

Considering the urgent need to restructure the control

machinery established by the Convention in order to

maintain and improve the efficiency of its protection of

human rights and fundamental freedoms, mainly in view of

the increase in the number of applications and the growing

membership of the Council of Europe;

Considering that it is therefore desirable to amend certain

provisions of the Convention with a view, in particular, to

replacing the existing European Commission and Court of

Human Rights with a new permanent Court;

Having regard to Resolution No. 1 adopted at the European

Ministerial Conference on Human Rights, held in Vienna on

19 and 20 March 1985;

Having regard to Recommendation 1194 (1992), adopted

by the Parliamentary Assembly of the Council of Europe on

6 October 1992;

Having regard to the decision taken on reform of the

Convention control machinery by the Heads of State and

Government of the Council of Europe member States in the

Vienna Declaration on 9 October 1993,

Have agreed as follows:

Article 1

The existing text of Sections II to IV of the Convention

(Articles 19 to 56) and Protocol No. 2 conferring upon the

European Court of Human Rights competence to give

advisory opinions shall be replaced by the following Section

II of the Convention (Articles 19 to 51):

``Section II -- European Court of Human Rights

Article 19 -- Establishment of the Court

To ensure the observance of the engagements undertaken

by the High Contracting Parties in the Convention and the

protocols thereto, there shall be set up a European Court of

Human Rights, hereinafter referred to as ``the Court''''''''. It shall

function on a permanent basis.

Article 20 -- Number of judges

The Court shall consist of a number of judges equal to that

of the High Contracting Parties.

Article 21 -- Criteria for office

1. The judges shall be of high moral character and must

either possess the qualifications required for appointment to

high judicial office or be jurisconsults of recognised

competence.

2. The judges shall sit on the Court in their individual

capacity.

3. During their term of office the judges shall not engage in

any activity which is incompatible with their independence,

impartiality or with the demands of a full-time office; all

questions arising from the application of this paragraph shall

be decided by the Court.

Article 22 -- Election of judges

1. The judges shall be elected by the Parliamentary

Assembly with respect to each High Contracting Party by a

majority of votes cast from a list of three candidates

nominated by the High Contracting Party.

2. The same procedure shall be followed to complete the

Court in the event of the accession of new High Contracting

Parties and in filling casual vacancies.

Article 23 -- Terms of office

1. The judges shall be elected for a period of six years.

They may be re-elected. However, the terms of office of one-

half of the judges elected at the first election shall expire at

the end of three years.

2. The judges whose terms of office are to expire at the end

of the initial period of three years shall be chosen by lot by

the Secretary General of the Council of Europe immediately

after their election.

3. In order to ensure that, as far as possible, the terms of

office of one-half of the judges are renewed every three

years, the Parliamentary Assembly may decide, before

proceeding to any subsequent election, that the term or terms

of office of one or more judges to be elected shall be for a

period other than six years but not more than nine and not

less than three years.

4. In cases where more than one term of office is involved

and where the Parliamentary Assembly applies the preceding

paragraph, the allocation of the terms of office shall be

effected by a drawing of lots by the Secretary General of the

Council of Europe immediately after the election.

5. A judge elected to replace a judge whose term of office

has not expired shall hold office for the remainder of his

predecessor''''s term.

6. The terms of office of judges shall expire when they

reach the age of 70.

7. The judges shall hold office until replaced. They shall,

however, continue to deal with such cases as they already

have under consideration.

Article 24 -- Dismissal

No judge may be dismissed from his office unless the other

judges decide by a majority of two-thirds that he has ceased

to fulfil the required conditions.

Article 25 -- Registry and legal secretaries

The Court shall have a registry, the functions and

organisation of which shall be laid down in the rules of the

Court. The Court shall be assisted by legal secretaries.

Article 26 -- Plenary Court

The plenary Court shall

a) elect its President and one or two Vice-Presidents for a

period of three years; they may be re-elected;

b) set up Chambers, constituted for a fixed period of time;

c) elect the Presidents of the Chambers of the Court; they

may be re-elected;

d) adopt the rules of the Court; and

e) elect the Registrar and one or more Deputy Registrars.

Article 27 -- Committees, Chambers and Grand Chamber

1. To consider cases brought before it, the Court shall sit

in committees of three judges, in Chambers of seven judges

and in a Grand Chamber of seventeen judges. The Court''''s

Chambers shall set up committees for a fixed period of time.

2. There shall sit as an ex officio member of the Chamber

and the Grand Chamber the judge elected in respect of the

State Party concerned or, if there is none or if he is unable

to sit, a person of its choice who shall sit in the capacity of

judge.

3. The Grand Chamber shall also include the President of

the Court, the Vice-Presidents, the Presidents of the

Chambers and other judges chosen in accordance with the

rules of the Court. When a case is referred to the Grand

Chamber under Article 43, no judge from the Chamber

which rendered the judgment shall sit in the Grand Chamber,

with the exception of the President of the Chamber and the

judge who sat in respect of the State Party concerned.

Article 28 -- Declarations of inadmissibility by

committees

A committee may, by a unanimous vote, declare

inadmissible or strike out of its list of cases an individual

application submitted under Article 34 where such a decision

can be taken without further examination. The decision shall

be final.

Article 29 -- Decisions by Chambers on admissibility and

merits

1. If no decision is taken under Article 28, a Chamber shall

decide on the admissibility and merits of individual

applications submitted under Article 34.

2. A Chamber shall decide on the admissibility and merits

of inter-State applications submitted under Article 33.

3. The decision on admissibility shall be taken separately

unless the Court, in exceptional cases, decides otherwise.

Article 30 -- Relinquishment of jurisdiction to the Grand

Chamber

Where a case pending before a Chamber raises a serious

question affecting the interpretation of the Convention or the

protocols thereto, or where the resolution of a question

before the Chamber might have a result inconsistent with a

judgment previously delivered by the Court, the Chamber

may, at any time before it has rendered its judgment,

relinquish jurisdiction in favour of the Grand Chamber,

unless one of the parties to the case objects.

Article 31 -- Powers of the Grand Chamber

The Grand Chamber shall

a) determine applications submitted either under Article

33 or Article 34 when a Chamber has relinquished

jurisdiction under Article 30 or when the case has been

referred to it under Article 43; and

b) consider requests for advisory opinions submitted under

Article 47.

Article 32 -- Jurisdiction of the Court

1. The jurisdiction of the Court shall extend to all matters

concerning the interpretation and application of the

Convention and the protocols thereto which are referred to it

as provided in Articles 33, 34 and 47.

2. In the event of dispute as to whether the Court has

jurisdiction, the Court shall decide.

Article 33 -- Inter-State cases

Any High Contracting Party may refer to the Court any

alleged breach of the provisions of the Convention and the

protocols thereto by another High Contracting Party.

Article 34 -- Individual applications

The Court may receive applications from any person, non-

governmental organisation or group of individuals claiming

to be the victim of a violation by one of the High Contracting

Parties of the rights set forth in the Convention or the

protocols thereto. The High Contracting Parties undertake

not to hinder in any way the effective exercise of this right.

Article 35 -- Admissibility criteria

1. The Court may only deal with the matter after all

domestic remedies have been exhausted, according to the

generally recognised rules of international law, and within a

period of six months from the date on which the final

decision was taken.

2. The Court shall not deal with any individual application

submitted under Article 34 that

a) is anonymous; or

b) is substantially the same as a matter that has already

been examined by the Court or has already been submitted

to another procedure of international investigation or

settlement and contains no relevant new information.

3. The Court shall declare inadmissible any individual

application submitted under Article 34 which it considers

incompatible with the provisions of the Convention or the

protocols thereto, manifestly ill-founded, or an abuse of the

right of application.

4. The Court shall reject any application which it considers

inadmissible under this Article. It may do so at any stage of

the proceedings.

Article 36 -- Third-party intervention

1. In all cases before a Chamber or the Grand Chamber, a

High Contracting Party one of whose nationals is an

applicant shall have the right to submit written comments

and to take part in hearings.

2. The President of the Court may, in the interest of the

proper administration of justice, invite any High Contracting

Party which is not a party to the proceedings or any person

concerned who is not the applicant to submit written

comments or take part in hearings.

Article 37 -- Striking out applications

1. The Court may at any stage of the proceedings decide

to strike an application out of its list of cases where the

circumstances lead to the conclusion that

a) the applicant does not intend to pursue his application;

or

b) the matter has been resolved; or

c) for any other reason established by the Court, it is no

longer justified to continue the examination of the

application.

However, the Court shall continue the examination of the

application if respect for human rights as defined in the

Convention and the protocols thereto so requires.

2. The Court may decide to restore an application to its list

of cases if it considers that the circumstances justify such a

course.

Article 38 -- Examination of the case and friendly

settlement proceedings

1. If the Court declares the application admissible, it shall

a) pursue the examination of the case, together with the

representatives of the parties, and if need be, undertake an

investigation, for the effective conduct of which the States

concerned shall furnish all necessary facilities;

b) place itself at the disposal of the parties concerned with

a view to securing a friendly settlement of the matter on the

basis of respect for human rights as defined in the

Convention and the protocols thereto.

2. Proceedings conducted under paragraph 1.b shall be

confidential.

Article 39 -- Finding of a friendly settlement

If a friendly settlement is effected, the Court shall strike

the case out of its list by means of a decision which shall be

confined to a brief statement of the facts and of the solution

reached.

Article 40 -- Public hearings and access to documents

1. Hearings shall be public unless the Court in exceptional

circumstances decides otherwise.

2. Documents deposited with the Registrar shall be

accessible to the public unless the President of the Court

decides otherwise.

Article 41 -- Just satisfaction

If the Court finds that there has been a violation of the

Convention or the protocols thereto, and if the internal law

of the High Contracting Party concerned allows only partial

reparation to be made, the Court shall, if necessary, afford

just satisfaction to the injured party.

Article 42 -- Judgments of Chambers

Judgments of Chambers shall become final in accordance

with the provisions of Article 44, paragraph 2.

Article 43 -- Referral to the Grand Chamber

1. Within a period of three months from the date of the

judgment of the Chamber, any party to the case may, in

exceptional cases, request that the case be referred to the

Grand Chamber.

2. A panel of five judges of the Grand Chamber shall

accept the request if the case raises a serious question

affecting the interpretation or application of the Convention

or the protocols thereto, or a serious issue of general

importance.

3. If the panel accepts the request, the Grand Chamber

shall decide the case by means of a judgment.

Article 44 -- Final judgments

1. The judgment of the Grand Chamber shall be final.

2. The judgment of a Chamber shall become final

a) when the parties declare that they will not request that

the case be referred to the Grand Chamber; or

b) three months after the date of the judgment, if reference

of the case to the Grand Chamber has not been requested; or

c) when the panel of the Grand Chamber rejects the request

to refer under Article 43.

3. The final judgment shall be published.

Article 45 -- Reasons for judgments and decisions

1. Reasons shall be given for judgments as well as for

decisions declaring applications admissible or inadmissible.

2. If a judgment does not represent, in whole or in part, the

unanimous opinion of the judges, any judge shall be entitled

to deliver a separate opinion.

Article 46 -- Binding force and execution of judgments

1. The High Contracting Parties undertake to abide by the

final judgment of the Court in any case to which they are

parties.

2. The final judgment of the Court shall be transmitted to

the Committee of Ministers, which shall supervise its

execution.

Article 47 -- Advisory opinions

1. The Court may, at the request of the Committee of

Ministers, give advisory opinions on legal questions

concerning the interpretation of the Convention and the

protocols thereto.

2. Such opinions shall not deal with any question relating

to the content or scope of the rights or freedoms defined in

Section I of the Convention and the protocols thereto, or with

any other question which the Court or the Committee of

Ministers might have to consider in consequence of any such

proceedings as could be instituted in accordance with the

Convention.

3. Decisions of the Committee of Ministers to request an

advisory opinion of the Court shall require a majority vote

of the representatives entitled to sit on the Committee.

Article 48 -- Advisory jurisdiction of the Court

The Court shall decide whether a request for an advisory

opinion submitted by the Committee of Ministers is within

its competence as defined in Article 47.

Article 49 -- Reasons for advisory opinions

1. Reasons shall be given for advisory opinions of the

Court.

2. If the advisory opinion does not represent, in whole or

in part, the unanimous opinion of the judges, any judge shall

be entitled to deliver a separate opinion.

3. Advisory opinions of the Court shall be communicated

to the Committee of Ministers.

Article 50 -- Expenditure on the Court

The expenditure on the Court shall be borne by the Council

of Europe.

Article 51 -- Privileges and immunities of judges

The judges shall be entitled, during the exercise of their

functions, to the privileges and immunities provided for in

Article 40 of the Statute of the Council of Europe and in the

agreements made thereunder.''''''''

Article 2

1. Section V of the Convention shall become Section III of

the Convention; Article 57 of the Convention shall become

Article 52 of the Convention; Articles 58 and 59 of the

Convention shall be deleted, and Articles 60 to 66 of the

Convention shall become Articles 53 to 59 of the Convention

respectively.

2. Section I of the Convention shall be entitled ``Rights and

freedoms'''''''' and new Section III of the Convention shall be

entitled ``Miscellaneous provisions''''''''. Articles 1 to 18 and

new Articles 52 to 59 of the Convention shall be provided

with headings, as listed in the appendix to this Protocol.

3. In new Article 56, in paragraph 1, the words ``subject to

paragraph 4 of this Article,'''''''' shall be inserted after the word

``shall''''''''; in paragraph 4, the words ``Commission to receive

petitions'''''''' and ``in accordance with Article 25 of the present

Convention'''''''' shall be replaced by the words ``Court to

receive applications'''''''' and ``as provided in Article 34 of the

Convention'''''''' respectively. In new Article 58, paragraph 4,

the words ``Article 63'''''''' shall be replaced by the words

``Article 56''''''''.

4. The Protocol to the Convention shall be amended as

follows

a) the Articles shall be provided with the headings listed

in the appendix to the present Protocol; and

b) in Article 4, last sentence, the words ``of Article 63''''''''

shall be replaced by the words ``of Article 56''''''''.

5. Protocol No. 4 shall be amended as follows

a) the Articles shall be provided with the headings listed

in the appendix to the present Protocol;

b) in Article 5, paragraph 3, the words ``of Article 63''''''''

shall be replaced by the words ``of Article 56''''''''; a new

paragraph 5 shall be added, which shall read

``Any State which has made a declaration in accordance

with paragraph 1 or 2 of this Article may at any time

thereafter declare on behalf of one or more of the territories

to which the declaration relates that it accepts the

competence of the Court to receive applications from

individuals, non-governmental organisations or groups of

individuals as provided in Article 34 of the Convention in

respect of all or any of Articles 1 to 4 of this Protocol.''''''''; and

c) paragraph 2 of Article 6 shall be deleted.

6. Protocol No. 6 shall be amended as follows

a) the Articles shall be provided with the headings listed

in the appendix to the present Protocol; and

b) in Article 4 the words ``under Article 64'''''''' shall be

replaced by the words ``under Article 57''''''''.

7. Protocol No. 7 shall be amended as follows

a) the Articles shall be provided with the headings listed

in the appendix to the present Protocol;

b) in Article 6, paragraph 4, the words ``of Article 63''''''''

shall be replaced by the words ``of Article 56''''''''; a new

paragraph 6 shall be added, which shall read

``Any State which has made a declaration in accordance

with paragraph 1 or 2 of this Article may at any time

thereafter declare on behalf of one or more of the territories

to which the declaration relates that it accepts the

competence of the Court to receive applications from

individuals, non-governmental organisations or groups of

individuals as provided in Article 34 of the Convention in

respect of Articles 1 to 5 of this Protocol.''''''''; and

c) paragraph 2 of Article 7 shall be deleted.

8. Protocol No. 9 shall be repealed.

Article 3

1. This Protocol shall be open for signature by member

States of the Council of Europe signatories to the

Convention, which may express their consent to be bound by

a) signature without reservation as to ratification,

acceptance or approval; or

b) signature subject to ratification, acceptance or approval,

followed by ratification, acceptance or approval.

2. The instruments of ratification, acceptance or approval

shall be deposited with the Secretary General of the Council

of Europe.

Article 4

This Protocol shall enter into force on the first day of the

month following the expiration of a period of one year after

the date on which all Parties to the Convention have

expressed their consent to be bound by the Protocol in

accordance with the provisions of Article 3. The election of

new judges may take place, and any further necessary steps

may be taken to establish the new Court, in accordance with

the provisions of this Protocol from the date on which all

Parties to the Convention have expressed their consent to be

bound by the Protocol.

Article 5

1. Without prejudice to the provisions in paragraphs 3 and

4 below, the terms of office of the judges, members of the

Commission, Registrar and Deputy Registrar shall expire at

the date of entry into force of this Protocol.

2. Applications pending before the Commission which

have not been declared admissible at the date of the entry

into force of this Protocol shall be examined by the Court in

accordance with the provisions of this Protocol.

3. Applications which have been declared admissible at the

date of entry into force of this Protocol shall continue to be

dealt with by members of the Commission within a period

of one year thereafter. Any applications the examination of

which has not been completed within the aforesaid period

shall be transmitted to the Court which shall examine them

as admissible cases in accordance with the provisions of this

Protocol.

4. With respect to applications in which the Commission,

after the entry into force of this Protocol, has adopted a report

in accordance with former Article 31 of the Convention, the

report shall be transmitted to the parties, who shall not be at

liberty to publish it. In accordance with the provisions

applicable prior to the entry into force of this Protocol, a case

may be referred to the Court. The panel of the Grand

Chamber shall determine whether one of the Chambers or

the Grand Chamber shall decide the case. If the case is

decided by a Chamber, the decision of the Chamber shall be

final. Cases not referred to the Court shall be dealt with by

the Committee of Ministers acting in accordance with the

provisions of former Article 32 of the Convention.

5. Cases pending before the Court which have not been

decided at the date of entry into force of this Protocol shall be

transmitted to the Grand Chamber of the Court, which shall

examine them in accordance with the provisions of this

Protocol.

6. Cases pending before the Committee of Ministers which

have not been decided under former Article 32 of the

Convention at the date of entry into force of this Protocol

shall be completed by the Committee of Ministers acting in

accordance with that Article.

Article 6

Where a High Contracting Party had made a declaration

recognising the competence of the Commission or the

jurisdiction of the Court under former Article 25 or 46 of the

Convention with respect to matters arising after or based on

facts occurring subsequent to any such declaration, this

limitation shall remain valid for the jurisdiction of the Court

under this Protocol.

Article 7

The Secretary General of the Council of Europe shall

notify the member States of the Council of

a) any signature;

b) the deposit of any instrument of ratification, acceptance

or approval;

c) the date of entry into force of this Protocol or of any of

its provisions in accordance with Article 4; and

d) any other act, notification or communication relating to

this Protocol.

Protocole n° 11 à la Convention de sauvegarde des Droits

de l''''Homme et des Libertés fondamentales, portant

restructuration du mécanisme de contrôle établi par la

Convention

Les Etats membres du Conseil de l''''Europe, signataires du

présent Protocole à la Convention de sauvegarde des Droits

de l''''Homme et des Libertés fondamentales, signée à Rome

le 4 novembre 1950 (ci-après dénommée çla Convention è),

Considérant qu''''il est nécessaire et urgent de restructurer le

mécanisme de contrôle établi par la Convention afin de

maintenir et de renforcer l''''efficacité de la protection des

droits de l''''homme et des libertés fondamentales prévue par la

Convention, en raison principalement de l''''augmentation des

reque tes et du nombre croissant des membres du Conseil de

l''''Europe;

Considérant qu''''il convient par conséquent d''''amender

certaines dispositions de la Convention en vue, notamment,

de remplacer la Commission et la Cour européennes des

Droits de l''''Homme existantes par une nouvelle Cour

permanente;

Vu la Résolution n° 1 adoptée lors de la Conférence

ministérielle européenne sur les droits de l''''homme, tenue à

Vienne les 19 et 20 mars 1985;

Vu la Recommandation 1194 (1992), adoptée par

l''''Assemblée parlementaire du Conseil de l''''Europe le 6

octobre 1992;

Vu la décision prise sur la réforme du mécanisme de

contrôle de la Convention par les Chefs d''''Etat et de

Gouvernement des Etats membres du Conseil de l''''Europe

dans la Déclaration de Vienne du 9 octobre 1993,

Sont convenus de ce qui suit:

Article 1

Le texte des titres II à IV de la Convention (articles 19 à

56) et le Protocole n° 2 attribuant à la Cour européenne des

Droits de l''''Homme la compétence de donner des avis

consultatifs sont remplacés par le titre II suivant de la

Convention (articles 19 à 51):

çTitre II -- Cour européenne des Droits de l''''Homme

Article 19 -- Institution de la Cour

Afin d''''assurer le respect des engagements résultant pour

les Hautes Parties contractantes de la présente Convention et

de ses protocoles, il est institué une Cour européenne des

Droits de l''''Homme, ci-dessous nommée çla Courè. Elle

fonctionne de façon permanente.

Article 20 -- Nombre de juges

La Cour se compose d''''un nombre de juges égal à celui des

Hautes Parties contractantes.

Article 21 -- Conditions d''''exercice des fonctions

1. Les juges doivent jouir de la plus haute considération

morale et réunir les conditions requises pour l''''exercice de

hautes fonctions judiciaires ou e tre des jurisconsultes

possédant une compétence notoire.

2. Les juges siègent à la Cour à titre individuel.

3. Pendant la durée de leur mandat, les juges ne peuvent

exercer aucune activité incompatible avec les exigences

d''''indépendance, d''''impartialité ou de disponibilité requise par

une activité exercée à plein temps; toute question soulevée en

application de ce paragraphe est tranchée par la Cour.

Article 22 -- Election des juges

1. Les juges sont élus par l''''Assemblée parlementaire au titre

de chaque Haute Partie contractante, à la majorité des voix

exprimées, sur une liste de trois candidats présentés par la

Haute Partie contractante.

2. La me me procédure est suivie pour compléter la Cour en

cas d''''adhésion de nouvelles Hautes Parties contractantes et

pourvoir les sièges devenus vacants.

Article 23 -- Durée du mandat

1. Les juges sont élus pour une durée de six ans. Ils sont

rééligibles. Toutefois, les mandats d''''une moitié des juges

désignés lors de la première élection prendront fin au bout de

trois ans.

2. Les juges dont le mandat prendra fin au terme de la

période initiale de trois ans sont désignés par tirage au sort

effectué par le Secrétaire Général du Conseil de l''''Europe,

immédiatement après leur élection.

3. Afin d''''assurer, dans la mesure du possible, le

renouvellement des mandats d''''une moitié des juges tous les

trois ans, l''''Assemblée parlementaire peut, avant de procéder

à toute élection ultérieure, décider qu''''un ou plusieurs

mandats des juges à élire auront une durée autre que celle de

six ans, sans qu''''elle puisse toutefois excéder neuf ans ou e tre

inférieure à trois ans.

4. Dans le cas où il y a lieu de conférer plusieurs mandats et

où l''''Assemblée parlementaire fait application du paragraphe

précédent, la répartition des mandats s''''opère suivant un tirage

au sort effectué par le Secrétaire Général du Conseil de

l''''Europe immédiatement après l''''élection.

5. Le juge élu en remplacement d''''un juge dont le mandat

n''''est pas expiré achève le mandat de son prédécesseur.

6. Le mandat des juges s''''achève dès qu''''ils atteignent l''''âge

de 70 ans.

7. Les juges restent en fonctions jusqu''''à leur

remplacement. Ils continuent toutefois de conna tre des

affaires dont ils sont déjà saisis.

Article 24 -- Révocation

Un juge ne peut e tre relevé de ses fonctions que si les autres

juges décident, à la majorité des deux tiers, qu''''il a cessé de

répondre aux conditions requises.

Article 25 -- Greffe et référendaires

La Cour dispose d''''un greffe dont les tâches et

l''''organisation sont fixées par le règlement de la Cour. Elle est

assistée de référendaires.

Article 26 -- Assemblée plénière de la Cour

La Cour réunie en Assemblée plénière

a) élit, pour une durée de trois ans, son président et un ou

deux vice-présidents; ils sont rééligibles;

b) constitue des Chambres pour une période déterminée;

c) élit les présidents des Chambres de la Cour, qui sont

rééligibles;

d) adopte le règlement de la Cour; et

e) élit le greffier et un ou plusieurs greffiers adjoints.

Article 27 -- Comités, Chambres et Grande Chambre

1.[REDACTED_EFTERNAMN] l''''examen des affaires portées devant elle, la Cour

siège en comités de trois juges, en Chambres de sept juges et

en une Grande Chambre de dix-sept juges. Les Chambres de

la Cour constituent les comités pour une période déterminée.

2. Le juge élu au titre d''''un Etat partie au litige est membre

de droit de la Chambre et de la Grande Chambre; en cas

d''''absence de ce juge, ou lorsqu''''il n''''est pas en mesure de

siéger, cet Etat partie désigne une personne qui siège en qualité

de juge.

3. Font aussi partie de la Grande Chambre le président de

la Cour, les vice-présidents, les présidents des Chambres et

d''''autres juges désignés conformément au règlement de la

Cour. Quand l''''affaire est déférée à la Grande Chambre en

vertu de l''''article 43, aucun juge de la Chambre qui a rendu

l''''arre t ne peut y siéger, à l''''exception du président de la

Chambre et du juge ayant siégé au titre de l''''Etat partie

intéressé.

Article 28 -- Déclarations d''''irrecevabilité par les comités

Un comité peut, par vote unanime, déclarer irrecevable ou

rayer du rôle une reque te individuelle introduite en vertu de

l''''article 34 lorsqu''''une telle décision peut e tre prise sans

examen complémentaire. La décision est définitive.

Article 29 -- Décisions des Chambres sur la recevabilité et

le fond

1. Si aucune décision n''''a été prise en vertu de l''''article 28,

une Chambre se prononce sur la recevabilité et le fond des

reque tes individuelles introduites en vertu de l''''article 34.

2. Une Chambre se prononce sur la recevabilité et le fond

des reque tes étatiques introduites en vertu de l''''article 33.

3. Sauf décision contraire de la Cour dans des cas

exceptionnels, la décision sur la recevabilité est prise

séparément.

Article 30 -- Dessaisissement en faveur de la Grande

Chambre

Si l''''affaire pendante devant une Chambre soulève une

question grave relative à l''''interprétation de la Convention ou

de ses protocoles, ou si la solution d''''une question peut

conduire à une contradiction avec un arre t rendu

antérieurement par la Cour, la Chambre peut, tant qu''''elle n''''a

pas rendu son arre t, se dessaisir au profit de la Grande

Chambre, à moins que l''''une des parties ne s''''y oppose.

Article 31 -- Attributions de la Grande Chambre

La Grande Chambre

a) se prononce sur les reque tes introduites en vertu de

l''''article 33 ou de l''''article 34 lorsque l''''affaire lui a été déférée

par la Chambre en vertu de l''''article 30 ou lorsque I''''affaire

lui a été déférée en vertu de l''''article 43; et

b) examine les demandes d''''avis consultatifs introduites en

vertu de l''''article 47.

Article 32 -- Compétence de la Cour

1. La compétence de la Cour s''''étend à toutes les questions

concernant l''''interprétation et l''''application de la Convention

et de ses protocoles qui lui seront soumises dans les

conditions prévues par les articles 33, 34 et 47.

2. En cas de contestation sur le point de savoir si la Cour

est compétente, la Cour décide.

Article 33 -- Affaires interétatiques

Toute Haute Partie contractante peut saisir la Cour de tout

manquement aux dispositions de la Convention et de ses

protocoles qu''''elle croira pouvoir e tre imputé à une autre

Haute Partie contractante.

Article 34 -- Reque tes individuelles

La Cour peut e tre saisie d''''une reque te par toute personne

physique, toute organisation non gouvernementale ou tout

groupe de particuliers qui se prétend victime d''''une violation

par l''''une des Hautes Parties contractantes des droits

reconnus dans la Convention ou ses protocoles. Les Hautes

Parties contractantes s''''engagent à n''''entraver par aucune

mesure l''''exercice efficace de ce droit.

Article 35 -- Conditions de recevabilité

1. La Cour ne peut e tre saisie qu''''après l''''épuisement des

voies de recours internes, tel qu''''il est entendu selon les

principes de droit international généralement reconnus, et

dans un délai de six mois à partir de la date de la décision

interne définitive.

2. La Cour ne retient aucune reque te individuelle

introduite en application de l''''article 34, lorsque

a) elle est anonyme; ou

b) elle est essentiellement la me me qu''''une reque te

précédemment examinée par la Cour ou déjà soumise à une

autre instance internationale d''''enque te ou de règlement, et si

elle ne contient pas de faits nouveaux.

3. La Cour déclare irrecevable toute reque te individuelle

introduite en application de l''''article 34, lorsqu''''elle estime la

reque te incompatible avec les dispositions de la Convention

ou de ses protocoles, manifestement mal fondée ou abusive.

4. La Cour rejette toute reque te qu''''elle considère comme

irrecevable en application du présent article. Elle peut

procéder ainsi à tout stade de la procédure.

Article 36 -- Tierce intervention

1. Dans toute affaire devant une Chambre ou la Grande

Chambre, une Haute Partie contractante dont un ressortissant

est requérant a le droit de présenter des observations écrites et

de prendre part aux audiences.

2. Dans l''''intére t d''''une bonne administration de la justice,

le président de la Cour peut inviter toute Haute Partie

contractante qui n''''est pas partie à l''''instance ou toute

personne intéressée autre que le requérant à présenter des

observations écrites ou à prendre part aux audiences.

Article 37 -- Radiation

1. A tout moment de la procédure, la Cour peut décider de

rayer une reque te du rôle lorsque les circonstances

permettent de conclure

a) que le requérant n''''entend plus la maintenir; ou

b) que le litige a été résolu; ou

c) que, pour tout autre motif dont la Cour constate

l''''existence, il ne se justifie plus de poursuivre l''''examen de

la reque te.

Toutefois, la Cour poursuit l''''examen de la reque te si le

respect des droits de l''''homme garantis par la Convention et

ses protocoles l''''exige.

2. La Cour peut décider la réinscription au rôle d''''une

reque te lorsqu''''elle estime que les circonstances le justifient.

Article 38 -- Examen contradictoire de l''''affaire et

procédure de règlement amiable

1. Si la Cour déclare une reque te recevable, elle

a) poursuit l''''examen contradictoire de l''''affaire avec les

représentants des parties et, s''''il y a lieu, procède à une

enque te pour la conduite efficace de laquelle les Etats

intéressés fourniront toutes facilités nécessaires;

b) se met à la disposition des intéressés en vue de parvenir

à un règlement amiable de l''''affaire s''''inspirant du respect des

droits de l''''homme tels que les reconnaissent la Convention

et ses protocoles.

2. La procédure décrite au paragraphe 1.b est confidentielle.

Article 39 -- Conclusion d''''un règlement amiable

En cas de règlement amiable, la Cour raye l''''affaire du rôle

par une décision qui se limite à un bref exposé des faits et de

la solution adoptée.

Article 40 -- Audience publique et accès aux documents

1. L''''audience est publique à moins que la Cour n''''en décide

autrement en raison de circonstances exceptionnelles.

2. Les documents déposés au greffe sont accessibles au

public à moins que le président de la Cour n''''en décide

autrement.

Article 41 -- Satisfaction équitable

Si la Cour déclare qu''''il y a eu violation de la Convention

ou de ses protocoles, et si le droit interne de la Haute Partie

contractante ne permet d''''effacer qu''''imparfaitement les

conséquences de cette violation, la Cour accorde à la partie

lésée, s''''il y a lieu, une satisfaction équitable.

Article 42 -- Arre ts des Chambres

Les arre ts des Chambres deviennent définitifs

conformément aux dispositions de l''''article 44, paragraphe 2.

Article 43 -- Renvoi devant la Grande Chambre

1. Dans un délai de trois mois à compter de la date de

l''''arre t d''''une Chambre, toute partie à l''''affaire peut, dans des

cas exceptionnels, demander le renvoi de l''''affaire devant la

Grande Chambre.

2. Un collège de cinq juges de la Grande Chambre accepte

la demande si l''''affaire soulève une question grave relative à

l''''interprétation ou à l''''application de la Convention ou de ses

protocoles, ou encore une question grave de caractère général.

3. Si le collège accepte la demande, la Grande Chambre se

prononce sur l''''affaire par un arre t.

Article 44 -- Arre ts définitifs

1. L''''arre t de la Grande Chambre est définitif.

2. L''''arre t d''''une Chambre devient définitif

a) lorsque les parties déclarent qu''''elles ne demanderont pas

le renvoi de l''''affaire devant la Grande Chambre; ou

b) trois mois après la date de l''''arre t, si le renvoi de l''''affaire

devant la Grande Chambre n''''a pas été demandé; ou

c) lorsque le collège de la Grande Chambre rejette la

demande de renvoi formulée en application de l''''article 43.

3. L''''arre t définitif est publié.

Article 45 -- Motivation des arre ts et décisions

1. Les arre ts, ainsi que les décisions déclarant des reque tes

recevables ou irrecevables, sont motivés.

2. Si l''''arre t n''''exprime pas en tout ou en partie l''''opinion

unanime des juges, tout juge a le droit d''''y joindre l''''exposé

de son opinion séparée.

Article 46 -- Force obligatoire et exécution des arre ts

1. Les Hautes Parties contractantes s''''engagent à se

conformer aux arre ts définitifs de la Cour dans les litiges

auxquels elles sont parties.

2. L''''arre t définitif de la Cour est transmis au Comité des

Ministres qui en surveille l''''exécution.

Article 47 -- Avis consultatifs

1. La Cour peut, à la demande du Comité des Ministres,

donner des avis consultatifs sur des questions juridiques

concernant l''''interprétation de la Convention et de ses

protocoles.

2. Ces avis ne peuvent porter ni sur les questions ayant trait

au contenu ou à l''''étendue des droits et libertés définis au titre

I de la Convention et dans les protocoles ni sur les autres

questions dont la Cour ou le Comité des Ministres pourraient

avoir à conna tre par suite de l''''introduction d''''un recours

prévu par la Convention.

3. La décision du Comité des Ministres de demander un avis

à la Cour est prise par un vote à la majorité des représentants

ayant le droit de siéger au Comité.

Article 48 -- Compétence consultative de la Cour

La Cour décide si la demande d''''avis consultatif présentée

par le Comité des Ministres relève de sa compétence telle que

définie par l''''article 47.

Article 49 -- Motivation des avis consultatifs

1. L''''avis de la Cour est motivé.

2. Si l''''avis n''''exprime pas en tout ou en partie l''''opinion

unanime des juges, tout juge a le droit d''''y joindre l''''exposé

de son opinion séparée.

3. L''''avis de la Cour est transmis au Comité des Ministres.

Article 50 -- Frais de fonctionnement de la Cour

Les frais de fonctionnement de la Cour sont à la charge du

Conseil de l''''Europe.

Article 51 -- Privilèges et immunités des juges

Les juges jouissent, pendant l''''exercice de leurs fonctions,

des privilèges et immunités prévus à l''''article 40 du Statut du

Conseil de l''''Europe et dans les accords conclus au titre de

cet article.è

Article 2

1. Le titre V de la Convention devient le titre III de la

Convention; l''''article 57 de la Convention devient l''''article 52

de la Convention; les articles 58 et 59 de la Convention sont

supprimés, et les articles 60 à 66 de la Convention

deviennent respectivement les articles 53 à 59 de la

Convention.

2. Le titre I de la Convention s''''intitule çDroits et libertésè

et le nouveau titre III çDispositions diversesè. Les intitulés

figurant à l''''annexe du présent Protocole ont été attribués aux

articles 1 à 18 et aux nouveaux articles 52 à 59 de la

Convention.

3. Dans le nouvel article 56, au paragraphe 1, insérer les

mots ç, sous réserve du paragraphe 4 du présent article,è après

le mot çs''''appliqueraè; au paragraphe 4, les mots

çCommissionè et çconformément à l''''article 25 de la présente

Conventionè sont respectivement remplacés par les mots

çCourè et ç, comme le prévoit l''''article 34 de la Conventionè.

Dans le nouvel article 58, paragraphe 4, les mots çl''''article

63è sont remplacés par les mots çl''''article 56è.

4. Le Protocole additionnel à la Convention est amendé

comme suit

a) les articles sont présentés avec les intitulés énumérés à

l''''annexe du présent Protocole; et

b) à l''''article 4, dernière phrase, les mots çde l''''article 63è

sont remplacés par les mots çde l''''article 56è.

5. Le Protocole n° 4 est amendé comme suit

a) les articles sont présentés avec les intitulés énumérés à

l''''annexe du présent Protocole;

b) à l''''article 5, paragraphe 3, les mots çde l''''article 63è

sont remplacés par les mots çde l''''article 56è; un nouveau

paragraphe 5 s''''ajoute et se lit comme suit

çTout Etat qui a fait une déclaration conformément au

paragraphe 1 ou 2 du présent article peut, à tout moment par

la suite, déclarer relativement à un ou plusieurs des territoires

visés dans cette déclaration qu''''il accepte la compétence de la

Cour pour conna tre des reque tes de personnes physiques,

d''''organisations non gouvernementales ou de groupes de

particuliers, comme le prévoit l''''article 34 de la Convention,

au titre des articles 1 à 4 du présent Protocole ou de certains

d''''entre eux.è; et

c) le paragraphe 2 de l''''article 6 est supprimé.

6. Le Protocole n° 6 est amendé comme suit

a) les articles sont présentés avec les intitulés énumérés à

l''''annexe du présent Protocole; et

b) à l''''article 4, les mots çen vertu de l''''article 64è sont

remplacés par les mots çen vertu de l''''article 57è.

7. Le Protocole n° 7 est amendé comme suit

a) les articles sont présentés avec les intitulés énumérés à

l''''annexe du présent Protocole;

b) à l''''article 6, paragraphe 4, les mots çde l''''article 63 sont

remplacés par les mots çde l''''article 56è; un nouveau

paragraphe 6 s''''ajoute et se lit comme suit

çTout Etat ayant fait une déclaration conformément au

paragraphe 1 ou 2 du présent article peut, à tout moment par

la suite, déclarer relativement à un ou plusieurs des territoires

visés dans cette déclaration qu''''il accepte la compétence de la

Cour pour conna tre des reque tes de personnes physiques,

d''''organisations non gouvernementales ou de groupes de

particuliers, comme le prévoit l''''article 34 de la Convention,

au titre des articles 1 à 5 du présent Protocole.è; et

c) le paragraphe 2 de l''''article 7 est supprimé.

8. Le Protocole n° 9 est abrogé.

Article 3

1. Le présent Protocole est ouvert à la signature des Etats

membres du Conseil de l''''Europe signataires de la

Convention, qui peuvent exprimer leur consentement à e tre

liés par

a) signature sans réserve de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation; ou

b) signature sous réserve de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation, suivie de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation.

2. Les instruments de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation seront déposés près le Secrétaire Général du

Conseil de l''''Europe.

Article 4

Le présent Protocole entrera en vigueur le premier jour du

mois qui suit l''''expiration d''''une période d''''un an après la date

à laquelle toutes les Parties à la Convention auront exprimé

leur consentement à e tre liées par le Protocole conformément

aux dispositions de l''''article 3. L''''élection des nouveaux juges

pourra se faire, et toutes autres mesures nécessaires à

l''''établissement de la nouvelle Cour pourront e tre prises,

conformément aux dispositions du présent Protocole, à partir

de la date à laquelle toutes les Parties à la Convention auront

exprimé leur consentement à e tre liées par le Protocole.

Article 5

1. Sans préjudice des dispositions des paragraphes 3 et 4

ci-dessous, le mandat des juges. membres de la Commission,

greffier et greffier adjoint expire à la date d''''entrée en vigueur

du présent Protocole.

2. Les reque tes pendantes devant la Commission qui n''''ont

pas encore été déclarées recevables à la date d''''entrée en

vigueur du présent Protocole sont examinées par la Cour

conformément aux dispositions du présent Protocole.

3. Les reque tes déclarées recevables à la date d''''entrée en

vigueur du présent Protocole continuent d''''e tre traitées par les

membres de la Commission dans l''''année qui suit. Toutes les

affaires dont l''''examen n''''est pas terminé durant cette période

sont transmises à la Cour qui les examine, en tant que

reque tes recevables, conformément aux dispositions du

présent Protocole.

4.[REDACTED_EFTERNAMN] les reque tes pour lesquelles la Commission, après

l''''entrée en vigueur du présent Protocole, a adopté un rapport

conformément à l''''ancien article 31 de la Convention, le

rapport est transmis aux parties qui n''''ont pas la faculté de

le publier. Conformément aux dispositions applicables avant

l''''entrée en vigueur du présent Protocole, une affaire peut e tre

déférée à la Cour. Le collège de la Grande Chambre détermine

si l''''une des Chambres ou la Grande Chambre doit se

prononcer sur l''''affaire. Si une Chambre se prononce sur

l''''affaire, sa décision est définitive. Les affaires non déférées à

la Cour sont examinées par le Comité des Ministres agissant

conformément aux dispositions de l''''ancien article 32 de la

Convention.

5. Les affaires pendantes devant la Cour dont l''''examen

n''''est pas encore achevé à la date d''''entrée en vigueur du

présent Protocole sont transmises à la Grande Chambre de

la Cour, qui se prononce sur l''''affaire conformément aux

dispositions de ce Protocole.

6. Les affaires pendantes devant le Comité des Ministres

dont l''''examen en vertu de l''''ancien article 32 n''''est pas encore

achevé à la date d''''entrée en vigueur du présent Protocole sont

réglées par le Comité des Ministres agissant conformément à

cet article.

Article 6

Des lors qu''''une Haute Partie contractante a reconnu la

compétence de la Commission ou la juridiction de la Cour

par la déclaration prévue à l''''ancien article 25 ou à l''''ancien

article 46 de la Convention, uniquement pour les affaires

postérieures, ou fondées sur des faits postérieurs, à ladite

déclaration, cette restriction continuera à s''''appliquer à la

juridiction de la Cour aux termes du présent Protocole.

Article 7

Le Secrétaire Général du Conseil de l''''Europe notifiera aux

Etats membres du Conseil

a) toute signature;

b) le dépôt de tout instrument de ratification, d''''acceptation

ou d''''approbation;

c) la date d''''entrée en vigueur du présent Protocole ou de

certaines de ses dispositions conformément à l''''article 4; et

d) tout autre acte, notification ou communication ayant

trait au présent Protocole.

In witness whereof, the undersigned, being duly authorised

thereto, have signed this Protocol.

Done at Strasbourg, this 11th day of May 1994, in English

and French, both texts being equally authentic, in a single

copy which shall be deposited in the archives of the Council

of Europe. The Secretary General of the Council of Europe

shall transmit certified copies to each member State of the

Council of Europe.

En foi de quoi, les soussignés, dûment autorisés à cet effet,

ont signé le présent Protocole.

Fait à Strasbourg, le 11 mai 1994, en français et en anglais,

les deux textes faisant également foi, en un seul exemplaire

qui sera déposé dans les archives du Conseil de l''''Europe. Le

Secrétaire Général du Conseil de l''''Europe en communiquera

copie certifiée conforme à chacun des Etats membres du

Conseil de l''''Europe.

Appendix

Annexe

Appendix

Headings of articles to be inserted into the text of the

Convention for the Protection of Human Rights and

Fundamental Freedoms and its protocols*

Article 1 Article 2 Article 3 Article 4 Article 5 Article 6

Article 7 Article 8 Article 9 Article 10 Article 11 Article 12

Article 13 Article 14 Article 1 5 Article 16 Article 17 Article

18

[. . .]

Article 52 Article 53 Article 54 Article 55 Article 56

Article 57 Article 58 Article 59

Protocol

Article 1

Article 2

Article 3

Article 4

Article 5

Article 6

-- Obligation to respect human rights -- Right to life --

Prohibition of torture -- Prohibition of slavery and forced

labour -- Right to liberty and security -- Right to a fair trial --

No punishment without law -- Right to respect for private

and family life -- Freedom of thought, conscience and

religion -- Freedom of expression -- Freedom of assembly

and association -- Right to marry -- Right to an effective

remedy -- Prohibition of discrimination -- Derogation in time

of emergency -- Restrictions on political activity of aliens --

Prohibition of abuse of rights -- Limitation on use of

restrictions on rights

-- Enquiries by the Secretary General

-- Safeguard for existing human rights

-- Powers of the Committee of Ministers

-- Exclusion of other means of dispute settlement

-- Territorial application

-- Reservations

-- Denunciation

-- Signature and ratification

-- Protection of property

-- Right to education

-- Ri ht to free elections

-- Territorial application

-- Relationship to the Convention

-- Signature and ratification

* Headings have already been added to new Articles 19 to 51

of the Convention by the present Protocol.

Annexe

Intitulés des articles à insérer dans le texte de la Convention

de sauvegarde des Droits de l''''Homme et des Libertés

fondamentales et de ses protocoles*

Article 1 Article 2 Article 3 Article 4 Article 5 Article 6

Article 7 Article 8 Article 9 Article 10 Article 11 Article 12

Article 13 Article 14 Article 15 Article 16 Article 17 Article

18

[ . . .]

Article 52 Article 53 Article 54 Article 55 Article 56

Article 57 Article 58 Article 59

-- Obligation de respecter les droits de l''''homme

-- Droit à la vie

-- Interdiction de la torture

-- Interdiction de l''''esclavage et du travail forcé

-- Droit à la liberté et à la sûreté

-- Droit à un procès équitable

-- Pas de peine sans loi

-- Droit au respect de la vie privée et familiale

-- Liberté de pensée, de conscience et de religion

-- Liberté d''''expression

-- Liberté de réunion et d''''association

-- Droit au mariage

-- Droit à un recours effectif

-- Interdiction de discrimination

-- Dérogation en cas d''''état d''''urgence

-- Restrictions à l''''activité politique des étrangers

-- Interdiction de l''''abus de droit

-- Limitation de l''''usage des restrictions aux droits

-- Enque tes du Secrétaire Général

-- Sauvegarde des droits de l''''homme reconnus

-- Pouvoirs du Comité des Ministres

-- Renonciation à d''''autres modes de règlement des

différends -- Application territoriale -- Réserves --

Dénonciation -- Signature et ratification

Protocole additionnel

Article 1 -- Protection de la propriété

Article 2 -- Droit à l''''instruction

Article 3 -- Droit à des élections libres

Article 4 -- Application territoriale

Article 5 -- Relations avec la Coonvention

Article 6 -- Signature et ratification

* Les intiulés des nouveaux articles 19 à 51 de la Convention

figurent déjà dans le présent protocole.

Protocol No. 4 Article 1 Article 2 Article 3 Article 4

Article 5 Article 6 Article 7

Protocol N. 6Article 1 Article 2 Article 3 Article 4

Article 5 Article 6 Article 7 Article 8 Article 9

Protocol No. 7 Article 1 Article 2 Article 3 Article 4

Article 5 Article 6 Article 7 Article 8 Article 9 Article 10

-- Prohibition of imprisonment for debt

-- Freedom of movement

-- Prohibition of expulsion of nationals

-- Prohibition of collective expulsion of aliens

-- Territorial application

-- Relationship to the Convention

-- Signature and ratification

-- Abolition of the death penalty

-- Death penalty in time of war

-- Prohibition of derogations

-- Prohibition of reservations

-- Territorial application

-- Relationship to the Convention

-- Signature and ratification

-- Entry into force

-- Depositary functions

-- Procedural safeguards relating to expulsion of aliens

-- Right of appeal in criminal matters

-- Compensation for wrongful conviction

-- Right not to be tried or punished twice

-- Equality between spouses

-- Territorial application

-- Relationship to the Convention

-- Signature and ratification

-- Entry into force

-- Depositary functions

Protocole n° 4 Article 1 Article 2 Article 3 Article 4

Article 5 Article 6 Article 7

Protocole n° 6 Article 1 Article 2 Article 3 Article 4

Article 5 Article 6 Article 7 Article 8 Article 9

Protocole n° 7 Article 1 Article 2 Article 3 Article 4

Article 5 Article 6 Article 7 Article 8 Article 9 Article 10

-- Interdiction de l''''emprisonnement pour dette

-- Liberté de circulation

-- Interdiction de l''''expulsion des nationaux

-- Interdiction des expulsions collectives d''''étrangers

-- Application territoriale

-- Relations avec la Convention

-- Signature et ratification

-- Abolition de la peine de mort

-- Peine de mort en temps de guerre

-- Interdiction de dérogations

-- Interdiction de réserves

-- Application territoriale

-- Relations avec la Convention

-- Signature et ratification

-- Entrée en vigueur

-- Fonctions du dépositaire

-- Garanties procédurales en cas d''''expulsion d''''étrangers

-- Droit à un double degré de juridiction en matière pénale

-- Droit d''''indemnisation en cas d''''erreur judiciaire

-- Droit à ne pas e tre jugé ou puni deux fois

-- Egalité entre époux

-- Application territoriale

-- Relations avec la Convention

-- Signature et ratification

-- Entrée en vigueur

-- Fonctions du dépositaire

Protocol no. 9 to the convention for the Protection of

Human Rights and Fundamental Freedoms

 The member States of the Council of Europe, signatories

to this Protocol to the Convention for the Protection of

Human Rights and Fundamental Freedoms, signed at Rome

on 4 November 1950 (hereinafter referred to as ``the

Convention''''''''),

Being resolved to make further improvements to the

procedure under the Convention,

Have agreed as follows:

Article I

 For Parties to the Convention which are bound by this

Protocol, the Convention shall be amended as provided in

Articles 2 to 5.

Article 2

 Article 31, paragraph 2, of the Convention, shall read as

follows:

``2. The Report shall be transmitted to the Committee of

Ministers. The Report shall also be transmitted to the States

concerned, and, if it deals with a petition submitted under

Article 25, the applicant. The States concerned and the

applicant shall not be at liberty to publish it.''''''''

Article 3

 Article 44 of the Convention shall read as follows:

``Only the High Contracting Parties, the Commission, and

persons, non-governmental organisations or groups of

individuals having submitted a petition under Article 25 shall

have the right to bring a case before the Court.''''''''

Article 4

 Article 45 of the Convention shall read as follows:

``The jurisdiction of the Court shall extend to all cases

concerning the interpretation and application of the present

Convention which are referred to it in accordance with

Article 48.''''''''

Article 5

 Article 48 of the Convention shall read as follows:

``1 . The following may refer a case to the Court, provided

that the High Contracting Party concerned, if there is only

one, or the High Contracting Parties concerned, if there is

more than one, are subject to the compulsory jurisdiction of

the Court or, failing that, with the consent of the High

Contracting Party concerned, if there is only one, or of the

High Contracting Parties concerned if there is more than one:

a. the Commission;

b. a High Contracting Party whose national is alleged to be

a victim;

c. a High Contracting Party which referred the case to the

Commission;

d. a High Contracting Party against which the complaint

has been lodged;

e. the person, non-governmental organisation or group of

individuals having lodged the complaint with the

Commission.

2. If a case is referred to the Court only in accordance with

paragraph 1. e, it shall first be submitted to a panel composed

of three members of the Court. There shall sit as an ex-

officio member of the panel the judge who is elected in

respect of the High Contracting Party against which the

complaint has been lodged, or, if there is none, a person of

its choice who shall sit in the capacity of judge. If the

complaint has been lodged against more than one High

Contracting Party, the size of the panel shall be increased

accordingly.

If the case does not raise a serious question affecting the

interpretation or application of the Convention and does not

for any other reason warrant consideration by the Court, the

panel may, by a unanimous vote, decide that it shall not be

considered by the Court. In that event, the Committee of

Ministers shall decide, in accordance with the provisions of

Article 32, whether there has been a violation of the

Convention.''''''''

Article 6

 1. This Protocol shall be open for signature by member

States of the Council of Europe signatories to the

Convention, which may express their consent to be bound

by:

a. signature without reservation as to ratification,

acceptance or approval; or

b. signature subject to ratification, acceptance or

approval, followed by ratification, acceptance or approval.

2. The instruments of ratification, acceptance or approval

shall be deposited with the Secretary General of the Council

of Europe.

Article 7

 1. This Protocol shall enter into force on the first day of

the month following the expiration of a period of three

months after the date on which ten member States of the

Council of Europe have expressed their consent to be bound

by the Protocol in accordance with the provisions of Article

6.

2. In respect of any member State which subsequently

expresses its consent to be bound by it, the Protocol shall

enter into force on the first day of the month following the

expiration of a period of three months after the date of

signature or of the deposit of the instrument of ratification,

acceptance or approval.

Article 8

 The Secretary General of the Council of Europe shall

notify all the member States of the Council of Europe of:

a. any signature;

b. the deposit of any instrument of ratification,

acceptance or approval;

c. any date of entry into force of this Protocol in

accordance with Article 7;

d. any other act, notification or declaration relating to

this Protocol.

In witness whereof the undersigned, being duly authorised

thereto, have signed this Protocol.

Done at Rome, this 6th day of November 1990, in English

and French, both texts being equally authentic, in a single

copy which shall be deposited in the archives of the Council

of Europe. The Secretary General of the Council of Europe

shall transmit certified copies to each member State of the

Council of Europe.

Protocole N° 9 á la Convention de sauvegarde des Droits

de l''''Homme et des Libertés fondamentales

 Les Etats membres du Conseil de l''''Europe, signataires

du présent Protocole à la Convention de sauvegarde des

Droits de l''''Homme et des Libertés fondamentales, signée à

Rome le 4 novembre 1950 (ci-après dénommée çla

Conventionè),

Résolus à apporter de nouvelles améliorations à la

procédure prévue par la Convention,

Sont convenus de ce qui suit:

Article 1

[REDACTED_EFTERNAMN] les Parties à la Convention qui sont liées par le

présent Protocole, la Convention est amendée suivant les

dispositions des articles 2 à 5.

Article 2

 L''''article 31, paragraphe 2, de la Convention se lit

comme suit:

ç2. Le rapport est transmis au Comité des Ministres. Il est

également communiqué aux Etats intéressés et, s''''il concerne

une reque te introduite en application de l''''article 25, au

requérant. Les Etats intéressés et le requérant n''''ont pas la

faculté de le publier.è

Article 3

 L''''article 44 de la Convention se lit comme suit:

çSeules les Hautes Parties Contractantes, la Commission

et la personne physique, l''''organisation non gouvernementale

ou le groupe de particuliers qui a introduit une reque te en

application de l''''article 25 ont qualité pour se présenter devant

la Cour.è

Article 4

 L''''article 45 de la Convention se lit comme suit:

çLa compétence de la Cour s''''étend à toutes les affaires

concernant l''''interprétation et l''''application de la présente

Convention qui lui sont soumises, dans les conditions

prévues par l''''article 48.è

Article 5

 L''''article 48 de la Convention se lit comme suit:

ç1. A la condition que la Haute Partie Contractante

intéressée, s''''il n''''y en a qu''''une, ou les Hautes Parties

Contractantes intéressées, s''''il y en a plus d''''une, soient

soumises à la juridiction obligatoire de la Cour ou, à défaut,

avec le consentement ou l''''agrément de la Haute Partie

Contractante intéressée, s''''il n''''y en a qu''''une, ou des Hautes

Parties Contractantes intéressées, s''''il y en a plus d''''une, une

affaire peut e tre déférée à la Cour:

a. par la Commission;

b. par une Haute Partie Contractante dont la victime est le

ressortissant;

c. par une Haute Partie Contractante qui a saisi la

Commission;

d. par une Haute Partie Contractante mise en cause;

e. par la personne physique, l''''organisation non

gouvernementale ou le groupe de particuliers qui a saisi la

Commission.

2. Si une affaire n''''est déférée à la Cour que sur la base de

l''''alinéa e du paragraphe 1, l''''affaire est d''''abord soumise à

un comité composé de trois membres de la Cour. Fera partie

d''''office du comité le juge élu au titre de la Haute Partie

Contractante contre laquelle la reque te a été introduite ou, à

défaut, une personne de son choix pour siéger en qualité de

juge. Si la reque te a été introduite contre plus d''''une Haute

Partie Contractante, le nombre de membres du comité sera

augmenté en conséquence.

Si l''''affaire ne soulève aucune question grave relative à

l''''interprétation ou à l''''application de la Convention, et si elle

ne justifie pas, pour d''''autres raisons, un examen par la Cour,

le comité peut décider, à l''''unanimité, qu''''elle ne sera pas

examinée par la Cour. En pareil cas, le Comité des Ministres

décide, dans les conditions prévues par l''''article 32, s''''il y a eu

ou non violation de la Convention.è

Article 6

 1. Le présent Protocole est ouvert à la signature des Etats

membres du Conseil de l''''Europe signataires de la

Convention, qui peuvent exprimer leur consentement à e tre

liés par:

a. signature sans réserve de ratification, d''''acceptation

ou d''''approbation; ou

b. signature sous réserve de ratification, d''''acceptation

ou d''''approbation, suivie de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation.

2. Les instruments de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation seront déposés près le Secrétaire Général du

Conseil de l''''Europe.

Article 7

 1. Le présent Protocole entrera en vigueur le premier jour

du mois qui suit l''''expiration d''''une période de trois mois après

la date à laquelle dix Etats membres du Conseil de l''''Europe

auront exprimé leur consentement à e tre liés par le Protocole

conformément aux dispositions de l''''article 6.

2.[REDACTED_EFTERNAMN] tout Etat membre qui exprimera ultérieurement son

consentement à e tre lié par le Protocole, celui-ci entrera en

vigueur le premier jour du mois qui suit l''''expiration d''''une

période de trois mois après la date de la signature ou du dépôt

de l''''instrument de ratification, d''''acceptation ou

d''''approbation.

Article 8

 Le Secrétaire Général du Conseil de l''''Europe notifiera à

tous les Etats membres du Conseil de l''''Europe:

a. toute signature;

b. le dépôt de tout instrument de ratification,

d''''acceptation ou d''''approbation;

c. toute date d''''entrée en vigueur du présent Protocole

conformément à son article 7;

d. tout autre acte, notification ou déclaration ayant trait au

présent Protocole.

En foi de quoi, les soussignés, dûment autorisés à cet effet,

ont signé le présent Protocole.

Fait à Rome, le 6 novembre 1990, en français et en

anglais, les deux textes faisant également foi, en un seul

exemplaire qui sera déposé dans les archives du Conseil de

l''''Europe. Le Secrétaire Général du Conseil de l''''Europe en

communiquera copie certifiée conforme à chacun des Etats

membres du Conseil de l''''Europe.

Appendix

Headings of articles to be inserted into the text of the

Convention for the Protection of Human Rights and

Fundamental Freedoms and its protocols*

Article 1 -- Obligation to respect human rights

Article 2 -- Right to life

Article 3 -- Prohibition of torture

Article 4 -- Prohibition of slavery and forced labour

Article 5 -- Right to liberty and security

Article 6 -- Right to a fair trial

Article 7 -- No punishment without law

Article 8 -- Right to respect for private and family life

Article 9 -- Freedom of thought, conscience and

religion

Article 10 -- Freedom of expression

Article 11 -- Freedom of assembly and association

Article 12 -- Right to marry

Article 13 -- Right to an effective remedy

Article 14 -- Prohibition of discrimination

Article 15 -- Derogation in time of emergency

Article 16 -- Restrictions on political activity of aliens

Article 17 -- Prohibition of abuse of rights

Article 18 -- Limitation on use of restrictions on rights

 Article 52 -- Enquiries by the Secretary General

Article 53 -- Safeguard for existing human rights

Article 54 -- Powers of the Committee of Ministers

Article 55 -- Exclusion of other means of dispute

settlement

Article 56 -- Territorial application

Article 57 -- Reservations

Article 58 -- Denunciation

Article 59 -- Signature and ratification

Protocol

Article 1 -- Protection of property

Article 2 -- Right to education

Article 3 -- Right to free elections

Article 4 -- Territorial application

Article 5 -- Relationship to the Convention

Article 6 -- Signature and ratification

Protocol No. 4

Article 1 -- Prohibition of imprisonment for debt

Article 2 -- Freedom of movement

Article 3 -- Prohibition of expulsion of nationals

Article 4 -- Prohibition of collective expulsion of aliens

Article 5 -- Territorial application

Article 6 -- Relationship to the Convention

Article 7 -- Signature and ratification

Protocol No. 6

Article 1 -- Abolition of the death penalty

Article 2 -- Death penalty in time of war

Article 3 -- Prohibition of derogations

Article 4 -- Prohibition of reservations

Article 5 -- Territorial application

Article 6 -- Relationship to the Convention

Article 7 -- Signature and ratification

Article 8 -- Entry into force

Article 9 -- Depositary functions

Protocol No. 7

Article 1 -- Procedural safeguards relating to expulsion

of aliens

Article 2 -- Right to appeal in criminal matters

Article 3 -- Compensation for wrongful conviction

Article 4 -- Right not to be tried or punished twice

Article 5 -- Equality between spouses

Article 6 -- Territorial application

Article 7 -- Relationship to the Convention

Article 8 -- Signature and ratification

Article 9 -- Entry into force

Article 10 -- Depositary functions

----------

* Headings have already been added to new Articles 19 to

51 of the Convention by the present Protocol.

Annexe

Intitulés des articles à insérer dans le texte de la Convention

de sauvegarde des Droits de l''''Homme et des Libertés

fondamentales et de ses protocoles*

Article 1 -- Obligation de respecter les droits de

l''''homme

Article 2 -- Droit à la vie

Article 3 -- Interdiction de la torture

Article 4 -- Interdiction de l''''esclavage et du travail forcé

Article 5 -- Droit à la liberté et à la sûreté

Article 6 -- Droit à un procès équitable

Article 7 -- Pas de peine sans loi

Article 8 -- Droit au respect de la vie privée et familiale

Article 9 -- Liberté de pensée, de conscience et de

religion

Article 10 -- Liberté d''''expression

Article 11 -- Liberté de réunion et d''''association

Article 12 -- Droit au mariage

Article 13 -- Droit à un recours effectif

Article 14 -- Interdiction de discrimination

Article 15 -- Dérogation en cas d''''état d''''urgence

Article 16 -- Restrictions à l''''activité politique des

étrangers

Article 17 -- Interdiction de l''''abus de droit

Article 18 -- Limitation de l''''usage des restrictions aux

droits

 Article 52 -- Enque tes du Secrétaire Général

Article 53 -- Sauvegarde des droits de l''''homme

reconnus

Article 54 -- Pouvoirs du Comité des Ministres

Article 55 -- Renonciation à d''''autres modes de

règlement des différends

Article 56 -- Application territoriale

Article 57 -- Réserves

Article 58 -- Dénonciation

Article 59 -- Signature et ratification

Protocole additionnel

Article 1 -- Protection de la propriété

Article 2 -- Droit à l''''instruction

Article 3 -- Droit à des élections libres

Article 4 -- Application territoriale

Article 5 -- Relations avec la Convention

Article 6 -- Signature et ratification

Protocole n° 4

Article 1 -- Interdiction de l''''emprisonnement pour

dette

Article 2 -- Liberté de circulation

Article 3 -- Interdiction de l''''expulsion des nationaux

Article 4 -- Interdiction des expulsions collectives

d''''e trangers

Article 5 -- Application territoriale

Article 6 -- Relations avec la Convention

Article 7 -- Signature et ratification

Protocole n° 6

Article 1 -- Abolition de la peine de mort

Article 2 -- Peine de mort en temps de guerre

Article 3 -- Interdiction de dérogations

Article 4 -- Interdiction de réserves

Article 5 -- Application territoriale

Article 6 -- Relations avec la Convention

Article 7 -- Signature et ratification

Article 8 -- Entrée en vigueur

Article 9 -- Fonctions du dépositaire

Protocole n° 7

Article 1 -- Garanties procédurales en cas d''''expulsion

d''''e trangers

Article 2 -- Droit à un double degré de juridiction en

matière pénale

Article 3 -- Droit d''''indemnisation en cas d''''erreur

judiciaire

Article 4 -- Droit à ne pas e tre jugé ou puni deux fois

Article 5 -- Egalité entre époux

Article 6 -- Application territoriale

Article 7 -- Relations avec la Convention

Article 8 -- Signature et ratification

Article 9 -- Entrée en vigueur

Article 10 -- Fonctions du dépositaire

----------

* Les intitulés des nouveaux articles 19 à 51 de la

Convention figurent déjà dans le présent protocole.