Regeringens proposition

1994/95:161

Regionalpolitik

Prop.

1994/95:161

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 12 april 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Arbetsmarknadsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag till delvis omformulerade mål för

regionalpolitiken samt förslag och bedömningar beträffande inriktning och

utformning av olika regionalpolitiska åtgärder.

 En geografiskt i stort sett oförändrad regionalpolitisk problembild med de

grundläggande regionala skillnader som funnits sedan länge utgör utgångspunkten

för förslagen.

 Förslagen är i korthet följande.

 En kraftfull och aktiv regionalpolitik har stor betydelse för att skapa

sysselsättning och bidrar därför till den tillväxthöjning som är nödvändig för

att obalanserna i den svenska ekonomin skall kunna rättas till. Målen för

regionalpolitiken skall vara att skapa hållbar tillväxt, rättvisa och valfrihet

så att likvärdiga levnadsvillkor skapas för medborgarna i hela riket. Bärande

tema i propositionen är att främja tillväxt, satsa på småföretagen och att

koncentrera de regionalpolitiska resurserna till de mest utsatta regionerna.

 Propositionen innehåller såväl reformåtgärder som vissa besparingar.

Sammantaget kommer regionalpolitiken - i och med medlemskapet i Europeiska

unionen - att få ett betydande nettotillskott av resurser.

 Följande reformpunkter redovisas:

-Bidrag från EG:s strukturfonder, som innebär ett återflöde på ca 2 500 miljoner

 kronor per år. Av detta belopp är drygt 1 000 miljoner kronor renodlad

 regionalpolitik.

-Bättre villkor för småföretag i stödområde 1. Den maximala bidragsnivån för

 investeringar föreslås höjd till 40 % för små- och medelstora företag.

-Den tidigare beslutade indragningen av medel från Norrlandsfonden föreslås

 reduceras med 40 miljoner kronor.

-Expertgruppen för forskning om regional utveckling föreslås få särskilda medel

 för att analysera regionala konsekvenser av EUmedlemskapet.

 Dessa åtgärder leder sammantaget till en kraftig förstärkning av resurserna för

regionalpolitik. Även regionalpolitiken måste dock bidra i arbetet med sanering

av statsfinanserna. Totalt föreslås en minskning av de nationella anslagen med

244 miljoner kronor räknat på en 12-månadersperiod. Räknat på nästa budgetår,

som omfattar 18 månader, är besparingen 366 miljoner kronor. Besparingen

omfattar följande huvudpunkter:

-Transportstödet föreslås i enlighet med EG-kommissionens regler upphöra utanför

 det s.k. gleshetsområdet.

-Den tidigare beslutade höjningen av sysselsättningsbidraget föreslås inte

 genomföras.

-Anslaget för särskilda regionalpolitiska infrastrukturåtgärder föreslås slopas.

 I propositionen understryks vikten av att andra samhällssektorer skall väga in

de regionalpolitiska målen i sin verksamhet. Det är den s.k. "stora

regionalpolitiken" som avgör om målet om regional balans kan nås. Mot bakgrund

av de senaste årens förändringar inom den statliga förvaltningen avser

regeringen att göra en kartläggning. I detta arbete skall regionalpolitiska

konsekvenser av bl.a. bolagiseringar, privatiseringar och avregleringar

kartläggas och analyseras.

 En översyn av de regionalpolitiska företagsstöden skall göras och i samband

härmed skall försöksverksamhet drivas i några län.

 Behovet av långsiktiga strategier i det regionala utvecklingsarbetet

understryks. Särskilt viktigt är att uppmärksamma och stödja verksamhet som

gynnar kvinnor.

 Sammanlagt föreslås att drygt 4,2 miljarder kronor anvisas för regio-

nalpolitiska åtgärder budgetåret 1995/96.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 5

2 Lagtext.................................. 6

3 Ärendet och dess beredning............... 10

4 Den regionala utvecklingen............... 11

5 Mål och riktlinjer för regionalpolitiken

 m.m...................................... 14

 5.1 Regionalpolitikens mål och riktlinjer

 för det regionalpolitiska arbetet.... 14

 5.2 Nya möjligheter genom medlemskapet i

 Europeiskaunionen.................... 17

6 Utfall av de särskilda regionalpolitiska

 medlen................................... 18

 6.1 Länsstyrelsernas projektverksamhet... 18

 6.2 Företagsinriktade åtgärder........... 20

7 Olika samhällssektorers betydelse för den

 regionala utvecklingen................... 27

8 Regionalt utvecklingsarbete för tillväxt. 28

 8.1 Strategi-, program- och projektarbete 28

 8.2 Strukturfondsprogram................. 30

9 Företagsinriktade åtgärder............... 35

 9.1 Utgångspunkter....................... 35

 9.2 Tillväxtinriktade stödformer......... 41

 9.2.1Lokaliseringsstöd............... 41

 9.2.2Utvecklingsbidrag............... 43

 9.2.3Sysselsättningsbidrag........... 44

 9.3 Driftstöd............................ 45

 9.3.1Nedsatta socialavgifter......... 45

 9.3.2Transportstöd................... 48

 9.4 Stiftelsen Norrlandsfonden........... 49

 9.5 Fortsatt förändringsarbete........... 51

10 Anslagsfrågor............................ 52

11 Författningskommentar till förslaget till

 lag om ändring i lagen (1990:912) om

 nedsättning av socialavgifter............ 64

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 12 april 1995............................. 66

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen om nedsättning av

 socialavgifter (1990:912),

2. godkänner det som regeringen förordar om målen för regionalpolitiken (avsnitt

 5),

3. godkänner det som regeringen förordar om lokaliseringsstöd (avsnitt 9.2.1),

4. godkänner det som regeringen förordar om utvecklingsbidrag (avsnitt 9.2.2),

5. godkänner det som regeringen förordar om sysselsättningsbidrag (avsnitt

 9.2.3),

6. godkänner det som regeringen förordar om nedsatta socialavgifter (avsnitt

 9.3.1),

7. godkänner det som regeringen förordar om transportstöd (avsnitt 9.3.2),

8. godkänner det som regeringen förordar om Norrlandsfondens finansiering m.m.

 (avsnitt 9.4),

9. till Lokaliseringsbidrag m.m. för budgetåret 1995/96 anvisar ett

 reservationsanslag på 450 000 000 kr,

10.till Regionala utvecklingsinsatser m.m. för budgetåret 1995/96 anvisar ett

 reservationsanslag på 1 988 625 000 kr,

11.medger att statlig kreditgaranti för lån till företag på landsbygdenoch för

 lån till kommersiell service får beviljas i sådan omfatning att det

 sammanlagda beloppet för utestående garantier som beslutats efter den 1 juli

 1985 uppgår till högst 290 000 000 kr,

12.till Täckande av förluster på grund av kreditgarantier till företag på

 landsbygden m.m. för budgetåret 1995/96 anvisar ett förslagsanslag på 1 000

 kr,

13.till Ersättning för nedsättning av socialavgifter för budgetåret 1995/96

 anvisar ett förslagsanslag på 693 000 000 kr,

14.till Sysselsättningsbidrag för budgetåret 1995/96 anvisar ett förslagsanslag

 på 300 000 000 kr,

15.till Transportstöd för budgetåret 1995/96 anvisar ett förslagsanslag på

 430 000 000 kr,

16.till Glesbygdsverket för budgetåret 1995/96 anvisar ett ramanslag på

 30 930 000 kr,

17.till Expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU) för budgetåret

 1995/96 anvisar ett ramanslag på 12 075 000 kr,

18.till Lokaliseringslån för budgetåret 1995/96 anvisar ett reservationsanslag

 på 1 000 kr,

19.till Europeiska regionala utvecklingsfonden för budgetåret 1995/96 anvisar

 ett förslagsanslag på 338 000 000 kr.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om ändring i lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1990:912) om nedsättning av

socialavgifter[1]

 dels att 9 och 10 §§ skall upphöra att gälla,

 dels att rubriken närmast före 9 § skall utgå,

 dels att 1, 3 och 6 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att rubriken närmast före 11 § skall lyda "Bestämmelser för om-råden

enligt 1 § tredje stycket-.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

I denna lag ges I denna lag ges

föreskrifter om stöd föreskrifter om stöd

till näringslivet m.m. till näringslivet m.m.

genom nedsättning helt genom nedsättning av

eller delvis av socialavgifter enligt

socialavgifter enligt lagen (1981:691) om

lagen (1981:691) om socialavgifter.

socialavgifter.

 Stödet ges i den omfattning som framgår av 6-8 §§ till näringslivet m.m. i

Arjeplogs, Arvidsjaurs, Gällivare, Haparanda, Jokkmokks, Kalix, Kiruna, Pajala,

Överkalix och Övertorneå kommuner i Norrbottens län, Dorotea, Malå, Sorsele,

Storumans, Vilhelmina och Åsele kommuner samt Björksele församling i Lycksele

kommun i Västerbottens län, Bergs, Härjedalens, Ragunda och Strömsunds kommuner,

Håsjö och Hällesjö församlingar i Bräcke kommun, Alsens, Föllinge, Hotagens,

Laxsjö och Offerdals församlingar i Krokoms kommun samt Kalls församling i Åre

kommun i Jämtlands län, Edsele, Junsele, Ramsele och Ådals-Lidens församlingar i

Sollefteå kommun samt f.d. Solbergs kyrkobokföringsdistrikt i Örnsköldsviks

kommun i Västernorrlands län (stödområde 1).

 Stödet ges också i den Stödet ges också i den

omfattning som framgår omfattning som framgår

av av

 1. 9 och 10 §§ till 11-13 §§ till

näringslivet i Bodens, näringslivet m.m. i

Luleå, Piteå och Älvsbyns Älvsbyns kommun,

kommuner i Norrbottens Edefors och

län, Gunnarsbyns

 2. 11-13 §§ till församlingar i Bodens

näringslivet m.m. i kommun samt f.d.

Bjurholms, Norsjö och Markbygdens

Vindelns kommuner och kyrkobokföringsdistrikt

Lycksele kommun, med i Piteå kommun i

undantag av Björksele Norrbottens län,

församling, samt Bjurholms, Norsjö och

Fällfors, Jörns och Vindelns kommuner och

Kalvträsks församlingar Lycksele kommun, med

i Skellefteå kommun i undantag av Björksele

Västerbottens län, Näs församling, samt

och Häggenås Fällfors, Jörns och

församlingar i Kalvträsks församlingar

Östersunds kommun och i Skellefteå kommun i

Näskotts församling i Västerbottens län, Näs

Krokoms kommun, Bräcke och Häggenås församlingar

kommun, med undantag i Östersunds kommun och

av Håsjö och Hällesjö Näskotts församling i

församlingar, Åre Krokoms kommun, Bräcke

kommun, med undantag kommun, med undantag

av Kalls församling, i av Håsjö och Hällesjö

Jämtlands län, Sollefteå församlingar, Åre

kommun, med undantag kommun, med undantag

av Edsele, Junsele, av Kalls församling, i

Ramsele och Jämtlands län, Sollefteå

Ådals-Lidens försam- kommun, med undantag

lingar, och Ånge kommun av Edsele, Junsele,

samt Holms och Lidens Ramsele och

församlingar i Ådals-Lidens

Sundsvalls kommun och församlingar, och Ånge

Anundsjö församling, med kommun samt Holms och

undantag av f.d. Lidens församlingar i

Solbergs kyrko- Sundsvalls kommun och

bokföringsdistrikt, och Anundsjö försam-ling,

Björna, Skorpeds och med undantag av f.d.

Trehörningsjö för- Solbergs kyrko-

samlingar i bokföringsdistrikt, och

Örnsköldsviks kommun i Björna, Skorpeds och

Västernorrlands län, Trehörningsjö

Ljusdals kommun i församlingar i

Gävleborgs län, Trans- Örnsköldsviks kommun i

trands och Lima försam- Västernorrlands län,

lingar i Malungs Ljusdals kommun i

kommun samt Särna och Gävleborgs län,

Idre församlingar i Transtrands och Lima

Älvdalens kommun i församlingar i Malungs

Kopparbergs län, Norra kommun samt Särna och

Finnskoga, Södra Finn- Idre församlingar i

skoga och Dalby försam- Älvdalens kommun i Kop-

lingar i Torsby kommun parbergs län, Norra

i Värmlands län. Finnskoga, Södra

 Finnskoga och Dalby

 församlingar i Torsby

 kommun i Värmlands län.

 3 §

Lagen tillämpas på Lagen tillämpas på

socialavgifter som är socialavgifter som är

hänförliga till arbete hänförliga till arbete

inom sådan verksamhet inom sådan verksamhet

som är stödberättigad som är stödberättigad

enligt 6, 9 eller enligt 6 eller 11 §.

11 §.

 Verksamhet inom

 stålindustri som

 omfattas av Fördraget

 om upprättandet av

 Europeiska kol- och

 stålgemenskapen är inte

 stödberättigad enligt

 denna lag.

 En arbetsgivare eller En arbetsgivare eller

en försäkrad vars en försäkrad vars

verksamhet verksamhet huvudsa-

huvudsakligen hänför kligen hänför sig till

sig till sådan stödberättigad

verksamhet som anges i verksamhet, skall

de paragraferna, skall beviljas nedsättning

beviljas nedsättning av avgifter för hela

av avgifter för hela sin verksamhet om

sin verksamhet om övriga förutsättningar för

övriga förutsättningar detta är uppfyllda. Om

för detta är uppfyllda. verksamheten bara i

Om verksamheten bara i mindre omfattning hänför

mindre omfattning hänför sig till sådan

sig till sådan verksamhet, får

verksamhet, får nedsättning beviljas

nedsättning beviljas endast om

endast om

 1. arbetsgivaren eller den försäkrade påverkas på grund av lagens bestämmelser

i mer betydande grad av konkurrens, och

 2. den del av verksamheten som berättigar till nedsättning kan avgränsas från

den övriga.

 I fall som avses i I fall som avses i

andra stycket andra tredje stycket andra

meningen får nedsättning meningen får nedsättning

beviljas endast efter beviljas endast efter

särskild prövning av särskild prövning av

regeringen eller den regeringen eller den

myndighet som rege- myndighet som

ringen bestämmer. regeringen bestämmer.

Nedsättning får beviljas Nedsättning får

bara för den del av beviljas bara för den

avgifterna som hänför del av avgifterna som

sig till den hänför sig till den ned-

nedsättningsberättigade sättningsberättigade

verksamheten. verksamheten.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1994:548.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:1843.

 6 §

Inom stödområdet är följande verksamheter stödberättigade:

 1. gruvor och mineralbrott, med undantag för malmgruvor,

 2. tillverkning, med 2. tillverkning, med

undantag av undantag av

tillverkning inom tillverkning inom

massa- och massa- och

pappersindustri samt pappersindustri samt

järn-, stål- och järnverk, stålverk och

ferrolegeringsverk, ferrolegeringsverk,

 3. produktionsvaruinriktad partihandel,

 4. uppdrags-, uthyrnings- och reparationsverksamhet,

 5. hotell-, pensionats- och campingverksamhet eller

 6. restaurang- och kaféverksamhet som bedrivs i kombination med hotell-,

pensionats- eller campingverksamhet,

 7. renhållnings-, städnings- och tvätteriverksamhet,

 8. rekreationsverksamhet och kulturell serviceverksamhet, med undantag av

biblioteksverksamhet,

 9. jord- och skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske,

 10. verksamhet som bedrivs av ideella, kulturella och religiösa organisationer,

samt intresseorganisationer,

 11. annan personlig serviceverksamhet, med undantag av verksamhet vid

varmbadhus.

__________________________________

 1. Denna lag träder ikraft den 1 januari 1996.

 2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om avgifter som avser tid före

ikraftträdandet.

3 Ärendet och dess beredning

Våren 1994 fattade riksdagen sitt senaste beslut om regionalpolitiken (prop.

1993/94:140, bet. 1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366).

 Sedan dess har ett par väsentliga förändringar skett som påverkar för-

utsättningarna för regionalpolitiken.

 Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen fr.o.m. den 1 januari 1995 innebär

bl.a. att vi omfattas av gemenskapens struktur- och regionalpolitik. Detta

innebär att väsentliga resurser för bl.a. regionalpolitiska åtgärder tillförs

Sverige, samtidigt som delvis nya krav ställs på det regionala

utvecklingsarbetet.

 Redan i anslutningsförhandlingarna avgränsades den mest prioriterade regionen,

den s.k. mål 6-regionen och beslutades preliminärt hur stort belopp som den

skulle tillföras från strukturfonderna m.m.. Regeringen överlämnade i december

1994 ett förslag till EG-kommissionen om hur strukturfondsmedlen bör fördelas

mellan de övriga målen samt om avgränsning av regioner som bör omfattas av målen

2 och 5b. Den 22 mars 1995 fattade kommissionen sitt preliminära beslut härom.

Därmed är vissa förutsättningar för det regionalpolitiska utvecklingsarbetet

klarlagda. Den 5 april 1995 beslutade kommissionen vidare om riktlinjer för

arbetet med de s.k. gemenskapsinitiativen, vilka bl.a. omfattar gränsregionalt

samarbete inom ramen för strukturfonderna.

 Saneringen av den svenska statsbudgeten, som för närvarande är den ena av

regeringens två huvuduppgifter, måste med nödvändighet beröra alla

samhällssektorer. En stor statsskuld och ett fortsatt stort budgetunderskott med

åtföljande högt ränteläge drabbar mycket hårt utvecklingsmöjligheterna i hela

landet. Även inom regionalpolitiken behöver därför vissa besparingar göras och

verksamheten effektiviseras. För beredningsarbetet i övrigt har

följande rapporter utgjort underlag:

- Närings- och teknikutvecklingsverkets (NUTEK), Expertgruppens för forskning

 om regional utveckling (ERU), Glesbygdsverkets, Riksförsäkringsverkets (RFV)

 samt länsstyrelsernas anslagsframställningar och årsredovisningar.

- Riksrevisionsverkets (RRV) revisionsrapporter.

- 1994 års rapport om den regionala utvecklingen i Sverige, NUTEK (1994:59).

- Statsbudgetens regionala fördelning, NUTEK (B 1994:3).

- Informationsteknologi (IT). En översiktlig regional redovisning, NUTEK

 (1994:50).

- Regionalt program- och strategiarbete, NUTEK (1994:65).

- Länsstyrelsernas projektverksamhet 1993/94, NUTEK (1994:63).

 Dessutom har ett antal skrivelser och rapporter m.m. inkommit från

myndigheter, kommuner, företag, organisationer samt enskilda personer.

Lagrådet

Det ämnesområde som behandlas i lagen om nedsatta socialavgifter faller under

Lagrådets granskningsområde. De föreslagna ändringarna är emellertid av enkel

beskaffenhet. Lagrådet behöver därför inte höras.

4 Den regionala utvecklingen

Långsiktiga tendenser

Det finns betydande regionala skillnader mellan olika delar av landet. Norra

Sverige har under lång tid drabbats av en betydande utflyttning, främst som

följd av en omfattande strukturomvandling inom jord- och skogsbruket. Detta har

i sin tur lett till en ogynnsam åldersstruktur med en förhållandevis hög andel

äldre. Norrlands kustområden har i dessa avseenden klarat sig väsenligt bättre

än inlandet. Norra Sverige, och då främst inlandet, utmärks även av en

förhållandevis låg andel sysselsatta inom tillverkningsindustrin och den privata

tjänstesektorn samt en hög andel offentligt sysselsatta.

 I Mellansverige har främst Bergslagen sedan länge haft betydande

arbetsmarknads- och regionalpolitiska problem som följd av en omfattande

strukturomvandling inom gruv-, järn- och stålindustrin. Dessa branscher har

tidigare betytt mycket för sysselsättningen, vilket gjort att problemen blivit

omfattande på många orter inom denna region. Även Bergslagen har därför drabbats

av en betydande utflyttning. Avstånds- och gleshetsfaktorn är i denna region

något mindre framträdande än i Norrland.

 Även inom områden i den södra delen av landet har strukturförändringar inom

främst industrin inneburit att regionalpolitiska problem uppstått under olika

perioder. Exempel på detta är tekoindustrin i Sjuhäradsbygden, varvsindustrin på

främst Västkusten samt bilindustrin på vissa orter. I södra Sverige är Blekinge

ett län som under en längre period haft särskilt stora sysselsättningsproblem

och en mycket svag befolkningsutveckling. Det geografiska läget med bl.a. närhet

till stora marknader gynnar dock i allmänhet dessa områden i jämförelse med

Norrland och vissa delar av Bergslagen.

Aktuell utveckling

Beträffande befolkningsutvecklingen i Sverige konstateras i "1994 års rapport om

den regionala utvecklingen i Sverige" (R 1994:59) NUTEK bl.a. att utvecklingen i

landet följt ett förhållandevis stabilt mönster sedan 1980-talet.

Storstadsregionerna och andra stora arbetsmarknadsregioner har haft årliga

befolkningsökningar på en halv till en procent medan de små och mellanstora

regionerna haft minskningar på ungefär en tredjedels procent per år.

 De inrikes flyttningarna varierar enligt NUTEK:s studie kraftigt mellan olika

delar av landet. I de från regionalpolitisk synpunkt viktiga yngre

åldersgrupperna (15-24 år) går flyttströmmarna mot storstäder samt universitets-

och högskoleregioner. Utflyttningen är störst från de regionalpolitiska

stödområdena. Generellt gäller också att kvinnorna flyttar i större omfattning

än männen i denna åldersgrupp.

 NUTEK:s regionala jämförelser av sysselsättningsutvecklingen visar att den

kraftiga lågkonjunkturen med åtföljande sysselsättningsminskning slagit hårt i

hela landet. Under perioden 1991-1993 har minskningarna legat på mellan 4,3 och

5,4 % per år i samtliga studerade regiontyper.

 Denna utveckling har lett till att andelen förvärvsarbetande minskat på ett

dramatiskt sätt i hela landet. För män har den på riksnivå gått ned från 83 % år

1988 till 74 % år 1992. Under samma tidsperiod var nedgången något mindre för

kvinnor - från 80 % till 73 %. Relativt stora geografiska variationer finns.

Således var förvärvsfrekvensen för män 68 % i stödområde 1 år 1992 medan den för

kvinnor låg på 71 %. Att kvinnor i detta område har högre förvärvsfrekvens än

män är en följd av att kvinnodominerade yrken inom främst offentlig sektor min-

skat relativt sett mindre än industriarbeten under lågkonjunkturen. Enligt

Statistiska centralbyråns (SCB) s.k. arbetskraftsundersökningar har

sysselsättningsgraderna fortsatt att falla dramatiskt bland båda könen mellan

åren 1992 och 1994. Det handlar om en minskning med mellan fem och sex pro-

centenheter.

 Arbetslösheten har utvecklats på följande sätt. Inklusive arbetsmark-

nadspolitiska åtgärder har andelen personer utanför arbetsmarknaden ökat med

omkring 8 procentenheter mellan åren 1990 och 1994 såväl inom stödområde 1 och

2 som i övriga landet. År 1994 var andelen 15,0 % respektive 12,1 % i stödområde

1 och 2 och utanför dessa områden 10,0 %. Riksgenomsnittet var samtidigt 10,2 %

av befolkningen inom åldersgruppen 16-64 år. Skillnaderna är väsentligt större

mellan enskilda kommuner. År 1994 varierade nivån, med de arbets-

marknadspolitiska åtgärderna inräknade, mellan 18,9 % (Övertorneå) och 3,8 %

(Danderyd).

 Länsarbetsnämndernas senaste prognoser uppvisar förhållandevis likartade

tendenser bland länen. Arbetslösheten inklusive åtgärder väntas minska och

antalet sysselsatta att öka och då främst inom industrin och den del av den

privata tjänstesektorn som främst är inriktad mot företagssektorn. Inom

flertalet län väntas en fortsatt minskning av sysselsättningen inom den

offentliga sektorn. När det gäller byggnadsverksamheten är den regionala bilden

något mer splittrad med en ökad sysselsättning i omkring hälften av länen, en

stagnation i en fjärdedel och en minskning inom den resterande fjärdedelen.

Ovannämnda tendenser kan komma att leda till ökade regionala obalanser på

arbetsmarknaden. Detta genom att regioner med en hög andel sysselsatta inom

offentlig sektor och inom den del av tjänstesektorn som främst är inriktad mot

hushållen kan komma att beröras mer negativt än andra regioner.

 Den konjunkturuppgång som inträffat under de senaste åren har framförallt

berört den exportinriktade delen av industrin, vilken gynnats av en

förhållandevis låg kronkurs. Denna utveckling har dock även medfört positiva

effekter för underleverantörer till den exportinriktade industrin och för vissa

delar av den privata tjänstesektorn. På sikt kan denna goda utveckling även

komma att beröra den mer hemmamarknadsinriktade delen av industrin, vilket i

sin tur kan väntas ge positiva spridningseffekter inom den privata

tjänstesektorn.

 Sverige har idag en tudelad ekonomi. Den mycket goda konjunkturen inom

exportsektorn och medlemskapet i den Europeiska unionen ger förutsättningar för

nyinvesteringar och nyanställningar inom främst exportindustrin. Den

hemmamarknadsinriktade industrins utveckling är mer osäker beroende på den svaga

inhemska efterfrågan.

 Inom den offentliga sektorn kan fortsatta sysselsättningsminskningar väntas

som följd av redan beslutade besparingar. Inom den privata tjänstesektorn kan

vissa delar väntas få en mycket positiv utveckling, främst som följd av en

fortsatt positiv utveckling för den exportinriktade delen av industrin. Å andra

sidan kan en fortsatt svag inhemsk efterfrågan bidra till en svag utveckling

inom andra delar av den privata tjänstesektorn liksom inom handeln. De regionala

mönstren kan här bedömas bli mer splittrade än inom den offentliga sektorn.

 Sverige är för närvarande mitt i en teknisk revolution vilket även har

regionala implikationer. Informationsteknikens utveckling förändrar pro-

duktionens inriktning och har varit en förutsättning för övergången från

massproduktion till mer flexibel sådan. Den innebär också att kunskapsinnehållet

i varje produkt måste öka i framtiden. Likaså ställs stora krav på en

kvalificerad och konkurrenskraftig tjänstesektor.

 Den tekniska utveckling och utbyggnad som skett inom informationstekniken

under de senaste åren har bl.a. möjliggjort lokalisering av nya verksamheter

till de regionalpolitiskt högst prioriterade delarna av landet. Bara för något

decennium sedan skulle dylika lokaliseringar knappast ha varit möjliga att

genomföra. Denna utveckling har även medfört ökade krav på kompetens hos

arbetskraften men samtidigt också möjliggjort för åtskilliga individer, som

skaffat sig den erforderliga kompetensen, att kunna få arbete i den egna

regionen. Denna utveckling har öppnat helt nya möjligheter för den framtida

utvecklingen på arbetsmarknaden inom dessa delar av landet.

5 Mål och riktlinjer för regionalpolitiken m.m.

5.1 Regionalpolitikens mål och riktlinjer för det regionalpolitiska arbetet

Regeringens förslag: De övergripande målen för

regionalpolitiken skall vara uthållig tillväxt,

rättvisa och valfrihet så att likvärdiga levnads-

villkor skapas för medborgarna i hela riket.

Skälen för regeringens förslag: En mycket viktig utgångspunkt för regeringens

politik är att bygga vidare på den tradition av solidaritet och sammanhållning

som präglar det svenska samhället. Sverige har sluppit de skarpa regionala

spänningar som inte är ovanliga i vår omvärld. Sammanhållningen och utjämningen

mellan olika landsdelar har varit en förutsättning för att tillvarata hela

landets resurser. Ett litet land som Sverige har inte råd att mista

tillväxtpotentialen i någon del av landet.

 Häri ligger också regionalpolitikens viktigaste uppgift - att bidra till

sammanhållning och till att alla regioner som ingår i nationalstaten Sverige kan

bidra till landets utveckling. Detta är dock självfallet inte en uppgift som

enbart regionalpolitiken kan bära. Regionalpolitiska hänsyn ska genomsyra

arbetet inom alla politikområden.

 Regionalpolitiken ska främja uthållig ekonomisk tillväxt genom att ta vara på

befintliga resurser och bygga vidare på naturliga förutsättningar för

produktion. I detta avseende har regionalpolitiken samma mål som

näringspolitiken.

 Dessutom ska regionalpolitiken medverka till en jämn fördelning av välfärden.

Det betyder att människor i olika delar av landet ska ha en likvärdig standard.

 Regionalpolitiken bör vidare leda till valfrihet genom att göra det möjligt för

människor att bo och arbeta i olika delar av landet; i storstäder, större och

mindre tätorter och i glesbygd.

 De tre målen är alla av samma värde, men likväl finns det i nuvarande situation

skäl att särskilt lyfta fram det ekonomiska tillväxtmålet. En balanserad

regional utveckling är således ett mycket viktigt instrument för att den

starkare tillväxtorienterade politik som regeringen vill driva ska bli

framgångsrik. Hela landets resurser måste tas tillvara och alla delar av landet

ges möjligheter att utvecklas.

 Från samhällsekonomisk synpunkt är det därför viktigt att de nya jobb som nu

skapas inte koncentreras till någon enstaka ort eller region samt att alla

regioner får en väl differentierad arbetsmarknad. Regional balans främjar

samhällsekonomisk tillväxt.

 Utifrån de övergripande målen vill regeringen ange följande punkter som

riktlinjer för det regionalpolitiska arbetet:

Samordnad sektorspolitik

En grundläggande förutsättning för att de regionalpolitiska målsättningarna ska

kunna förverkligas är att regionalpolitiska hänsyn genomsyrar hela regeringens

arbete. Levnadsförhållandena och möjligheterna för näringslivsutveckling i olika

regioner påverkas av betydligt fler omständigheter än

arbetsmarknadsdepartementets regionalpolitiska anslag.

 Det är många politikområden som måste samverka om vi ska nå regional balans.

Beslut om telekommunikationer, statsbidrag till kommunerna, forskning, högre

utbildning, insatser inom kulturområdet, energiförsörjning, vägar, järnvägar,

riktlinjer för statliga verk och myndigheter m.m. påverkar på olika sätt

möjligheterna till regional utveckling.

 Det är därför av yttersta vikt att insatserna inom olika sektorer utformas och

samordnas på ett sådant sätt att de möjliggör en positiv utveckling i hela

Sverige. Sektorssamordning är en viktig ledstjärna i regeringens

regionalpolitik. Intet är vunnet i arbetet för regional balans om staten ger med

ena handen och tar tillbaka med den andra.

 På lokal och regional nivå finns många exempel på hur en effektiv

nätverkssamverkan byggts upp. En sådan samverkan är viktig. De formella

strukturerna stat, kommun och landsting måste samverka för att på bästa sätt

tillvarata samhällets resurser.

Lokal mobilisering

Människors initiativkraft och engagemang för den egna närmiljön är en annan

grundläggande faktor för en positiv utveckling av sysselsättning och

företagande. Den lokala mobiliseringen är livsnödvändig för landsbygd och

glesbygd. För regeringen är det därför angeläget att stödja och underlätta denna

verksamhet.

 Därför måste det viktigaste perspektivet i regionalpolitiken vara det lokala

initiativet och engagemanget. Engagemang och aktivitet underifrån måste

uppmuntras och stödjas.

 Detta synsätt ställer mycket höga krav på alla inblandade aktörer; lokala

föreningar, kommuner, länsstyrelser, centrala myndigheter m.fl.. Det krävs

lyhördhet, respekt, delaktighet, samverkan och samordning på varje nivå.

Därutöver krävs att man lokalt och regionalt noggrant analyserar hur de lokala

förutsättningarna ser ut, fastställer mål för framtiden och bestämmer sig för

vilka vägar man skall gå för att nå dessa mål.

 Vi tror att genomarbetade utvecklingsplaner kommer att ha ännu större betydelse

i framtiden. Det finns exempel på hur planer med ökad integrering av fysisk,

ekonomisk, lokal och regional planering resulterat i ett effektivare sätt att

hantera samhällets resurser. Dessa goda exempel kan ligga till grund för en

förnyad och utvecklad samhällsplanering. I dessa planer måste statens resurser

integreras på ett flexibelt sätt och i enlighet med lokala och regionala

önskemål.

 Med detta synsätt som grund blir statens roll både viktigare och svårare än

tidigare. För statens del innebär det att den måste bli bättre på att ta

tillvara förslag och idéer från medborgarna. Det leder till ökad decen-

tralisering av resurser, ansvar och befogenheter och ställer krav på samordning,

helhetssyn och samverkan mellan många olika aktörer.

 Flera undersökningar visar att kvinnorna i stor utsträckning deltar i det

lokala utvecklingsarbetet. Kvinnokraften, som utgör en stor del av ut-

vecklingskraften i landsbygd och glesbygd, måste uppmärksammas och stödjas.

Insatser för kvinnors företagande kostar mindre per jobb än andra åtgärder.

 Det är viktigt att kvinnorna uppmärksammas i regionalpolitiken. Det är alldeles

för få åtgärder som är riktade till kvinnor och som gynnar kvinnors verksamhet.

I glesbygden råder det idag ett kvinnounderskott och kvinnoflykten har inte

kunnat stoppas. Exempel finns tyvärr på att kvinnors engagemang, kvinnliga

eldsjälar och kvinnliga insatser inte har tagits tillvara.

 Länsstyrelserna bör ha ett stort ansvar för att kvinnor och ungdom ska kunna

göra sig gällande i regionalpolitiken.

Koncentration av resurserna

Varje krona i de regionalpolitiska anslagen måste användas så effektivt som

möjligt för att bidra till regional balans. Det gäller i synnerhet i ett kärvt

statsfinansiellt läge.

 Det innebär att resurserna måste koncentreras till de mest utsatta regionerna.

 I förhandlingarna mellan Sverige och EG-kommissionen har dessa geografiska

områden preciserats mycket noggrant.

 Det handlar om målområde 2 (regioner med industrier på tillbakagång), målområde

5b (landsbygdsområden med problem) och målområde 6 (glest befolkade områden).

 Denna prioritering kommer att genomsyra även den nationella regionalpolitiken.

De regionalpolitiska stöden ska i första hand gå till de regioner som har störst

problem.

5.2 Nya möjligheter genom medlemskapet i Europeiskaunionen

Regeringens bedömning: EU-medlemskapet innebär nya

möjligheter för regionalpolitiken.

Skälen för regeringens bedömning:Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen

innebär att nya former för lokalt och regionalt inflytande byggs upp. Nya och

spännande samarbetsmönster kan utvecklas inom ramen för strukturfondernas olika

målområden. Det innebär att traditionella läns- och kommungränser överskrids och

att det blir nya kontaktvägar mellan regioner, regering och EG-kommissionen.

 Vidare tillförs regional-, arbetsmarknads- och landsbygdspolitiken nya

resurser. Av de ca 2,5 miljarder kronor per år som det handlar om kommer drygt

en miljard att gå till programmen för målområdena 2, 5b och 6 - dvs. de mest

utsatta regionerna. Därutöver kommer betydande delar av gemenskapsinitiativen,

målen 3, 4 och 5a att beröra målområdena 2 och 5. Det innebär att

regionalpolitiskt prioriterade regioner kommer att få en stor del av återflödet.

 Trots ett kärvt statsfinansiellt läge, blir det en kraftig förstärkning av

regionalpolitiken. Medlen från EG:s strukturfonder uppväger mer än väl

besparingen på 244 miljoner kronor per år i den nationella regionalpolitiken.

 Regeringens uppfattning är att det ska finnas ett starkt regionalt och lokalt

inflytande vid fördelningen av medlen från EG:s strukturfonder. Den princip som

gäller i den nationella regionalpolitiken ska gälla även i EU-sammanhang. Den

moderna regionalpolitiken bygger på att ge hjälp till självhjälp - att stödja

och uppmuntra lokala och regionala initiativ.

 Förutom EU-medlemskapet har även andra förutsättningar ändrats som leder till

att regionalpolitiken kräver öppenhet för omtänkande och nya lösningar. Vi

tänker bl.a. på de omvälvande förändringarna inom den offentliga sektorn och

förskjutningen från varu- till tjänsteproduktion inom den privata sektorn.

 Med utgångspunkt i de föreslagna målen och redovisade riktlinjerna kommer

regeringen, vilket redovisas i propositionen, att inom olika områden fortsätta

eller initiera ett förändringsarbete.

6 Utfall av de särskilda regionalpolitiska medlen

Budgetåret 1993/94 uppgick de regionalpolitiska anslagen på Arbets-

marknadsdepartementets huvudtitel till knappt 2,6 miljarder kronor. I det

följande redovisas utfallen av de olika verksamheter som fått stöd av eller

bedrivits med dessa medel.

6.1 Länsstyrelsernas projektverksamhet

Under anslaget C 2. Regionala utvecklingsinsatser m.m., det s.k. länsanslaget,

anvisade riksdagen 1 112 miljoner kronor för budgetåret 1993/94. Av dessa

använde länsstyrelserna sammanlagt 515 miljoner kronor till projektverksamhet,

vilket motsvarar 42 % av anslaget. Medlen fördelades på totalt omkring 2 500

projekt. De sju skogslänen stod för över 60 % av den totala projektverksamheten.

Länsstyrelsen i Norrbottens län har beviljat mest medel till projektverksamhet,

nästan 80 miljoner kronor. Därefter följer de övriga tre nordligaste länen,

Västerbotten, Jämtland och Västernorrland. Projektverksamheten minskade

kraftigast jämfört med budgetåret 1992/93 i Blekinge, Örebro, Gävleborgs och

Västernorrlands län. Dessa län använde istället ökade medel till

lokaliseringsbidrag och utvecklingsbidrag.

 Sammantaget minskade projektverksamheten något under budgetåret 1993/94 i

jämförelse med budgetåret 1992/93. Skillnaden är dock marginell. Diagram 1 visar

att nio län minskat projektverksamheten mot föregående budgetår. Sju av de nio

länen har betydande delar inom stödområdet.

Diagram 1: Medel anslagna för projektverksamhet fördelade på län under

budgetåren 1992/93 och 1993/94 (tkr)

NUTEK redovisar utfallet av verksamheten i en rapport: "Länsstyrelsernas

projektverksamhet 1993/94" (R 1994:63).

 Av rapporten framgår bl.a. att medlen under budgetåret främst användes till

projekt inom industrisektorn, över 82 miljoner kronor, till forskning och

utveckling, 66 miljoner kronor, samt till utbildning, 65 miljoner kronor.

Jämställdhet och utbildning är de sakområden som ökat mest. Sakområdet

kommunikationer har minskat, medan antalet kunskapsspridande projekt ökat. Minst

medel har beviljats för handels- och energiprojekt, 9 respektive 10 miljoner

kronor.

 När det gäller det genomsnittliga beloppet som beviljats ett projekt noteras en

relativt jämn bild över sakområdena. Tre sakområden har ett snitt på över

250 000 kronor, nämligen forskning och utveckling, teknikspridning och

kommunikationer. Beloppet är minst för kulturprojekt, 112 000 kronor.

 Diagram 2 visar projektmedlens totala fördelning mellan olika sakområden.

Diagram 2: Projektverksamheten fördelad på sakområden under budgetåret 1993/94

(tkr)

6.2 Företagsinriktade åtgärder

I det följande redovisas utfallet av de olika stödformerna under senare år. De

stödformer som kan användas i samband med investeringar, lokaliseringsstöd och

utvecklingsbidrag redovisas tillsammans.

 Förutom de redovisade stödformerna bör nämnas att riksdagen har anslagit 800

miljoner kronor som en temporär insats under innevarande budgetår för särskilda

regionala åtgärder för regional utveckling och tillväxt. Dessa medel används

till dels ett tillfälligt småföretagsstöd, dels kompetenshöjande och andra

företagsinriktade åtgärder.

Lokaliseringsstöd och utvecklingsbidrag

Förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd omfattar

lokaliseringsstöd (lokaliseringsbidrag och lokaliseringslån), utvecklings- och

sysselsättningsbidrag samt lån till regionala investmentbolag.

 Av följande sammanställning framgår beviljat stöd (exkl. sysselsättningsbidrag

och lån till regionala investmentbolag), antal arbetsställen, beräknad

sysselsättningsökning samt subvention per nytt arbetstillfälle under de fem

senaste budgetåren.

___________________________________________________________

Budgetår 1989/90 1990/91 1991/92 1992/93 1993/94

___________________________________________________________

Antal arbetsställen 732 654 589 538 769

Beviljat stöd (mkr)

Lokaliseringsbidrag 921 774 645 430 667

m.m.1)

Lokaliseringslån 146 94 - 43 125

___________________________________________________________

Summa 1067 868 645 473 792

Beräknad sysselsätt-

ningsökning, antal 4494 4239 3386 2473 3865

", varav kvinnor, antal1557 1284 1280 743 1242

", " " , % 35 30 38 30 32

Subvention per nytt 174 169 178 174 170

arbetstillfälle (tkr)2

___________________________________________________________

1) Inkl. utvecklingsbidrag och de äldre stödformerna investeringsbidrag,

offertstöd och regionalpolitiskt utvecklingskapital.

2) I beloppet ingår inte stöd till lokaler för uthyrning. Inte heller

lokaliseringsbidrag på sammanlagt 314 miljoner kronor som lämnats till Boliden

Mineral AB under budgetåren 1987/88-1989/90 i syfte främst att bevara

sysselsättningen vid vissa av bolagets gruvor.

 Efterfrågan på regionalpolitiskt företagsstöd var under budgetåret 1993/94

högre än under de två föregående budgetåren. Totalt fick 769 företag (arbets-

ställen) stöd i samband med investeringar på cirka 2,6 miljarder kronor som

skall genomföras under de närmaste åren. Detta är en kraftig uppgång i

förhållande till de två föregående budgetåren. Uppgången gäller såväl beräknade

investeringskostnader som beviljat stöd och beräknad sysselsättningsökning. Den

sammanlagda summan av beviljade lokaliseringsstöd och utvecklingsbidrag beror,

som bl.a. framgår av sammanställningen, till stor del på den ekonomiska

konjunkturens utveckling. Subventionen per beräknat nytt arbetstillfälle har,

trots inflation och lågkonjunktur, legat på ungefär samma nominella nivå under

de senaste åren.

 Cirka 3 900 nya arbetstillfällen beräknas bli effekten av de redovisade

besluten under budgetåret 1993/94. Till detta skall läggas den beräknade

nettoeffekten av sysselsättningsbidraget.

 Enligt nämnda förordning skall minst 40 % av det antal arbetsplatser som

tillkommer till följd av beviljat lokaliseringsstöd förbehållas vartdera könet.

Om det finns särskilda skäl får undantag medges från denna bestämmelse.

 Såsom framgår av sammanställningen har andelen kvinnor inte under något av de

redovisade åren uppgått till kvoteringsregelns angivna 40 %.

 Regeringen anser det otillfredsställande att villkoret om könskvotering inte

uppfylls. NUTEK har i uppgift att följa den regionalpolitiska stödgivningen och

utvärdera de regionalpolitiska stöden till företag. NUTEK har enligt vad vi

erfarit också på senare tid ökat sina ansträngningar för att det uppställda

målet skall uppnås av samtliga berörda stödgivare.

 Av följande sammanställning framgår länsvis beviljat stöd i miljoner kronor

budgetåret 1993/94 fördelat på antalet arbetsställen, investeringskostnad,

stödform och beräknad sysselsättningsökning.

___________________________________________________________

Län Antal Investe- Beviljat stöd Ber. syssel-

 arbets-rings- Bidrag1 Lok.- sättn.ökn.

 ställenkostnad lån totalt kv.

___________________________________________________________

Östergötlands 7 8,0 2,5 1,0 20 7

Kalmar 25 132,8 24,1 2,3 192 59

Blekinge 63 532,8 90,4 20,8 914 288

Älvsborgs 27 208,9 27,4 3,4 94 32

Skaraborgs 11 28,1 6,7 6,2 66 31

Värmlands 63 307,6 82,5 7,2 281 68

Örebro 38 63,6 19,0 5,0 169 35

Västmanlands 14 43,1 9,2 0,3 49 12

Kopparbergs 45 155,5 34,2 7,7 247 84

Gävleborgs 68 94,6 28,3 6,6 286 95

Västernorrlands 110 295,2 78,6 14,4 288 83

Jämtlands 78 215,5 90,5 22,4 355 149

Västerbottens 148 272,8 95,8 22,7 583 199

Norrbottens 72 215,0 78,3 4,7 323 101

____________________________________________________________

Summa 769 2573,4 667,5 125,0 3865 1242

____________________________________________________________

1)Lokaliserings- och utvecklingsbidrag

 Totalt har under budgetåret 1993/94 beviljats 792 miljoner kronor i form av

bidrag och lån. Antalet företag som beviljats stöd är högst i Västernorrlands

och Västerbottens län. Företag i Blekinge, Jämtlands och Västerbottens län har

beviljats det mesta stödet, över 100 miljoner kronor i vardera länet. Den

beräknade sysselsättningsökningen är klart störst i Blekinge län, närmare en

fjärdedel av det totala antalet nya arbetstillfällen.

 Av följande sammanställning framgår fördelningen av antalet arbetsställen,

investeringskostnader och beviljat stöd i miljoner kronor, beräknad

sysselsättningsökning och subvention per nytt arbetstillfälle på olika

stödområden under budgetåret 1993/94.

______________________________________________________________

 Antal Inv.- Beviljat stöd Ber. syssel- Subv./

Stöd- arbets- kost- Lok. sättn.ökn. arb.tillf.

område ställen nad Bidrag1) lån tot. kv. (tkr)2)

______________________________________________________________

1 158 425,0 186,5 34,7 790 296 236

2 249 916,4 226,2 33,1 1138 342 199

Tillfälligt 358 1183,3 243,1 56,9 1638 566 148

Utanför 4 48,7 11,6 0,0 299 38 39

______________________________________________________________

Totalt 769 2573,4 667,5 124,7 3865 1242 170

______________________________________________________________

1) Lokaliserings- och utvecklingsbidrag

2) I beloppet ingår inte stöd till lokaler för uthyrning

 Under lågkonjunkturen har det tillfälliga stödområdet utökats väsentligt. Det

omfattar för närvarande 6,3 % av landets befolkning jämfört med 2,3 respektive

5,0 för stödområdena 1 respektive 2.

 Branschmässigt dominerar liksom tidigare verkstadsindustrin vad avser såväl

antalet företag, beviljat stöd som beräknad sysselsättningseffekt. 287 företag

beviljades stöd på 266 miljoner kronor som beräknas skapa närmare 740 nya jobb

inom denna bransch. Tjänsteföretagen tillhör också en bransch som fått mycket

stöd. Bidrag och lån har beviljats 116 företag som bedriver uppdragsverksamhet,

vilket har skapat en sysselsättningsökning på drygt 500 personer. Till detta kan

läggas stöd som beviljats till partihandel och turism som beräknas ge

ytterligare närmare 200 nya arbetstillfällen. Stödet till tjänsteföretag har

till stor del bestått av utvecklingsbidrag för utgifter i samband med

lokalisering av verksamhet till stödområdena.

 Även trävaruindustrin har under 1993/94 beviljats jämförelsevis mycket stöd.

 Andelen nyetablerade företag låg under budgetåret 1993/94 på samma nivå som

under de tre tidigare budgetåren, 17 % av stödföretagen var nyetablerade.

Däremot har på senare tid aldrig ett så stort antal nyetablerade företag fått

stöd som under budgetåret 1993/94.

 En fördelning av de företag som fått stöd under budgetåret 1993/94 efter antal

anställda visar att 83 % av företagen hade färre än 20 anställda. Andelen

företag i denna storleksklass har trendmässigt ökat under de senaste budgetåren.

 Beslut om regionalpolitiskt stöd fattades under budgetåret 1993/94 av

länsstyrelser, NUTEK och regeringen. Länsstyrelserna svarade under budgetåret

för närmare 90 % av alla beslut. Deras andel av det totalt beviljade

stödbeloppet uppgick till 440 miljoner kronor eller ca 55 %.

Lokaliseringssamråd med tjänstesektorn

Arbetet med att genom samråd påverka tjänsteföretag att lokalisera till

stödområden har gett goda resultat för både företag och regioner.

 Syftet med verksamheten är att bredda arbetsmarknaden i de regionalpolitiskt

prioriterade regionerna genom etablering av privata tjänsteföretag som använder

sig av modern tele- och datateknik. Detta skapar dessutom nya arbetstillfällen

för i första hand kvinnor. En grundläggande förutsättning för verksamheten är en

väl utbyggd informationsteknisk infrastruktur.

 Regeringskansliets aktiva uppsökande samrådsverksamhet började 1987. Sedan

dess har beslut fattats av regeringen och SIND/NUTEK om stöd till företag som

beräknats leda till drygt 5 100 nya arbetstillfällen i stödområden och

stödjepunkter i anslutning till dessa. Av dessa beslut har projekt omfattande ca

200 arbetstillfällen inte kommit till stånd och stöden inte heller utbetalats,

medan företag som initierat projekt rörande ca 440 arbetstillfällen försatts i

konkurs efter det att stöd beviljats. I de fall företagen försatts i konkurs

bevakar NUTEK regelmässigt statens intressen i konkurserna.

 Under budgetåret 1993/94 fattades beslut om stöd som beräknas leda till

sammanlagt 500 nya arbetstillfällen i tjänsteföretag.

 Regeringen avser att uppdra åt NUTEK att också bedriva en uppsökande verksamhet

gentemot tjänsteföretag.

Lån till privata regionala investmentbolag

Denna stödform har alltsedan den infördes 1982 haft en begränsad omfattning.

Sammanlagt har under åren 117 miljoner kronor beviljats i lån vid etablering av

15 investmentbolag. Under budgetåret 1993/94 beviljades ytterligare ett lån på

10 miljoner kronor.

Glesbygdsstöd

Glesbygdsstöd lämnades under budgetåret 1993/94 dels i form av stöd till företag

(numera landsbygdsstöd), dels som stöd till kommersiell service i glesbygd.

Sammanlagt beslutade länsstyrelserna om stöd för 320 miljoner kronor, varav 42

miljoner kronor till kommersiell service. Totalt sett innebar detta en ökning

med 15 miljoner kronor jämfört med budgetåret före.

 Stöd till företag lämnades med 278 miljoner kronor vilket innebar en ökning med

ca 10 miljoner kronor jämfört med föregående budgetår. Det var drygt 2 000

småföretag som erhöll denna form av investeringsstöd med en beräknad

sysselsättningsökning på över 3 000 arbetstillfällen. Dessutom tryggades

sysselsättningen för de 3 800 personer som fanns i företagen vid

ansökningstillfället. En tredjedel av företagen fanns inom de areella

näringarna. En fjärdedel avsåg företag inom industri och hantverk. Övriga

företag fanns främst inom turism och servicenäringar.

 Glesbygdsstöd i form av stöd till kommersiell service lämnades under budgetåret

1993/94 med ca 45 miljoner kronor, vilket var 7 miljoner kronor högre än under

budgetåret före. Hela ökningen avsåg investeringar. Enligt Konsumentverkets

beräkningar bidrog stödinsatserna under förra budgetåret till att mer än 100 000

hushåll i glesbygden fick sin service säkrad eller förbättrad.

Sysselsättningsbidrag

Sysselsättningsbidrag lämnas enligt gällande regler per kalenderår för ett år i

sänder under högst fem år. För att få stöd måste företagen öka sysselsättningen

och bibehålla den nya sysselsättningsnivån under hela perioden. Stöd lämnas

endast i stödområdena 1 och 2.

 Av följande sammanställning framgår beviljat sysselsättningsbidrag för åren

1989-93 fördelat på antalet arbetsställen, årsarbetskrafter och beviljat belopp.

År 1989 1990 1991 1992 19931

_____________________________________________________

Antal arbetsställen 1457 1375 1195 1301 1225

Antal årsarbetskrafter 8887 8416 6957 6074 5099

Beviljat belopp (mkr) 213 255 212 186 156

_____________________________________________________

1 Ytterligare beslut kommer att fattas för 1993.

Nedsatta socialavgifter

Systemet med nedsatta socialavgifter är för närvarande inte utformat så att

korrekta utfallsdata kan tas fram. Regeringen har givit Riksskatteverket (RSV) i

uppdrag att utreda vilka åtgärder som krävs för att man med hjälp av uppgifter

från skattemyndigheterna regelbundet skall kunna följa upp nedsättningen av

socialavgifter med avseende på geografisk och branschvis fördelning. Verket har

nyligen redovisat uppdraget och därvid bl.a. angett att en sådan uppföljning

torde kunna genomföras till en relativt låg kostnad fr.o.m. år 1998.

Transportstöd

Under 1993 utbetalades drygt 293 miljoner kronor i transportstöd. Den

geografiska fördelningen på de verksamhetsställen som bedrev verksamhet och som

fick stöd år 1993 framgår av följande tabell.

___________________________________________________________

Län Utbetalt bidrag, milj. kr.

___________________________________________________________

Värmlands län 8,4

Kopparbergs län 8,9

Gävleborgs län 11,1

Västernorrlands län 35,3

Jämtlands län 36,6

Västerbottens län 117,2

Norrbottens län 75,7

___________________________________________________________

Summa 293,2

___________________________________________________________

De näringsgrenar som år 1993 var de största stödmottagarna framgår av

nedanstående tablå.

___________________________________________________________

Näringsgrenar Utbetalt belopp, milj. kr.

___________________________________________________________

Trävaruindustri 108,8

Verkstadsindustri 93,1

Kemisk industri 43,9

Livsmedelsindustri 28,2

Övriga 19,2

___________________________________________________________

Summa 293,2

____________________________________________________________

Sammanfattning

Sammanfattningsvis har enligt regeringens bedömning de regionalpolitiska

företagsstöden varit av betydelse för näringslivet och medverkat till att skapa

nya arbetstillfällen i regionalpolitiskt utsatta orter och regioner. Genom dessa

olika åtgärder har också resurser i form av underutnyttjad arbetskraft och

samhällelig infrastruktur kunnat tas till vara på ett sätt som bidragit till

ekonomisk tillväxt i hela landet.

7 Olika samhällssektorers betydelse för denregionala utvecklingen

Regeringens bedömning: Utformningen och inrikt-

ningen av politiken inom en rad samhällssektorer,

"den stora regionalpolitiken", har stor betydelse

för utvecklingen i landets olika delar. De föränd-

ringar som skett under senare år bör kartläggas

och analyseras.

Skälen för regeringens bedömning: Den statliga politiken inom flera sektorer har

de senaste åren genomgått stora förändringar i fråga om styrning, finansiering

m.m. Ett flertal bolagiseringar, privatiseringar och avregleringar har

genomförts. Detta påverkar på flera sätt situationen i olika delar av landet. I

rapporten "Statsbudgetens regionala fördelning" (B 1994:3), NUTEK redovisas

också bl.a. att den inkomstutjämning mellan regioner som, via den "stora

regionalpolitiken", skedde under senare delen av 1980-talet har upphört under

1990-talet.

 Regeringen avser därför att kartlägga och analysera de regionala konsekvenserna

av de senaste årens förändringar i den statliga sektorn. Arbetet ska ge underlag

för en bedömning av i vad mån förutsättningarna förändrats för att nå de

regionalpolitiska målen. Kartläggningen ska bl.a. belysa hur verksamheten,

servicen och tillgängligheten påverkats inom några sektorer som utsatts för

stora förändringar. Regionala konsekvenser av bolagiseringar, privatiseringar

och avregleringar skall sammanställas och bedömas.

8 Regionalt utvecklingsarbete för tillväxt

8.1 Strategi-, program- och projektarbete

Regeringens bedömning: Det regionala utvecklings-

arbetet bör utgå från en långsiktig strategi.

Strategin för länens långsiktiga utveckling skall

syfta till ekonomisk tillväxt inom ramen för en

hållbar utveckling. Frågor som rör samordning av

regional utveckling och övrig samhällsplanering

bör ges ökad vikt. För att det regionala utveck-

lingsarbetet skall bli framgångsrikt krävs en god

samverkan mellan länsstyrelse, kommun och land-

sting samt andra berörda regionala organ. Den

regionala projektverksamhet som i fortsättningen

kan bedrivas i länen bör ha sin grund i en lång-

siktig strategi och inriktas mot tillväxt och

inomregional balans.

Underlagsrapporter: NUTEK, som bedriver ett långsiktigt arbete för att stödja

länen i deras strategiarbete, har hösten 1994 gjort en inventering, "Regionalt

program- och strategiarbete" (R 1994:65), av det pågående regionala program- och

strategiarbetet. Av rapporten framgår att många län har hunnit långt med sitt

arbete. Strategi- och programarbete är en process som sker i samverkan mellan

olika aktörer och som syftar till att nå en samsyn kring länets problem och

möjligheter. För att strategin för länets utveckling skall kunna genomföras är

det enligt NUTEK viktigt att lägga fast en plan för genomförandet.

Skälen för regeringens bedömning: För att skapa en god ekonomisk tillväxt i hela

landet krävs fler företag och fler företagare. Nya arbetstillfällen bör i första

hand tillkomma i näringslivet och i de små och medelstora företagen.

Arbetsmarknads- och regionalpolitiken måste därför i högre utsträckning

stimulera tillväxt och arbete. Ett effektivt och långsiktigt regionalt strategi-

och programarbete bör som sitt främsta syfte ha att främja den ekonomiska

tillväxten. I detta perspektiv blir målet för regionalpolitiken detsamma som för

hela näringspolitiken. Regionalpolitikens specifika uppgift är att bidra till

att skapa produktiva miljöer för näringslivsutveckling i hela landet.

 Det är utomordentligt viktigt att det bedrivs ett långsiktigt strategiarbete i

länen. Den s.k. regionberedningen har i sitt slutbetänkande (SOU 1995:27) bl.a.

föreslagit att det regionala utvecklingsansvaret förs över från länsstyrelserna

till landstingen. Regeringen har inte tagit ställning till de föreslagna

ändringarna. De riktlinjer för regionalt utvecklingsarbete som nu lämnas bygger

på nuvarande ansvarsfördelning. Det åligger således länsstyrelserna att ansvara

för en samordnad strategi och att så långt möjligt genomföra åtgärderna i

programform. Regeringen vill understryka vikten av en god förankring och samsyn

i strategiarbetet. Arbetet kan bli framgångsrikt endast om länsstyrelser, kommu-

ner och landsting samverkar på ett bra sätt, dels sinsemellan, dels med andra

berörda regionala organ.

 Regeringen vill också betona behovet av en lokal mobilisering för att frigöra

så mycket utvecklingskraft som möjligt. Ett väl förankrat strategiarbete kan

bidra till att bryta ned sektorsgränserna och därmed öka effektiviteten i

utvecklingsarbetet. Länsstrategin kan också ses som ett viktigt instrument i

dialogen mellan den regionala och nationella nivån och för utformningen av den

"stora" regionalpolitiken. Ett effektivt och samordnat arbete blir än viktigare

när resurserna dras ned inom olika områden. Det statsfinansiella läget

accentuerar behovet av att anslagna medel används på ett optimalt sätt.

 Behovet av långsiktiga strategier blir vidare starkare genom Sveriges

medlemskap i EU bl.a. genom kravet på att utarbeta strukturfondsprogram. Vissa

län omfattas till stora delar av ett eller flera strukturfondsområden. Andra

län har inga strukturfondsområden och kan samtidigt ha inomregionala

obalansproblem. Detta ställer stora krav på avvägningar mellan olika typer av

insatser och prioriteringar.

 Länsstrategierna bör innehålla tydliga prioriteringar för att främja

inomregional balans och sysselsättning. Strategierna kan därmed tjäna som

underlag för sådana regionalpolitiska insatser som finansieras med hjälp av

anslaget för regionala utvecklingsinsatser.

 För att skapa en långsiktigt hållbar utveckling är det viktigt att det i

strategierna görs avvägningar mellan den ekonomiska och fysiska planeringen.

Regeringen anser det angeläget att insatserna inom detta område på den regionala

nivån nu intensifieras. I detta arbete har även de centrala verken en viktig

roll.

 Som framgår av nästa avsnitt (8.2) och anslagsavsnittet (10) bedömer regeringen

att en stor del av de medel som hittills använts för projektverksamhet i

framtiden i stor utsträckning kommer att användas för medfinansiering vid

genomförandet av strukturfondsprogrammen. Därav följer att de krav på

strategier, uppföljning, utvärdering m.m. som gäller för strukturfondsprogram

kommer att gälla de projektmedel som används som nationell medfinansiering. Det

innebär att riktlinjerna för denna användning av projektmedlen kan behöva

omformuleras och preciseras.

 Regeringen anser att den kvarvarande projektverksamheten fortsättningsvis bör

bedrivas så att kunskap och engagemang kan tas till vara, vilket leder till att

en mångfald verksamheter skapas. Därför bör inte riktlinjerna för projektmedlen

ändras. Regeringen vill dock betona vikten av att den regionala

projektverksamheten grundas på tydliga prioriteringar och inriktas mot tillväxt

och inomregional balans.

8.2 Strukturfondsprogram

Regeringens bedömning: Medlen från den EG:s struk-

turfonder kommer att innebära en avsevärd för-

stärkning av insatserna i regionalpolitiskt ut-

satta regioner. Programarbetet kommer att innebära

en breddning av det regionala utvecklingsarbetet

och en ökad lokal och regional förankring.

Skälen för regeringens bedömning: I medlemskapsförhandlingarna, som avslutades

våren 1994, beslöts att inrätta ett nytt mål för EG:s strukturfonder, mål 6,

som avser utveckling av glest befolkade regioner. Samtidigt fastställdes den

geografiska avgränsningen av en mål 6-region i Sverige och att den skulle

tillföras 230 miljoner ecu från strukturfonderna under perioden 1995-1999.

 I avtalet om medlemskap bestämdes också att för målen 2-5b samt de s.k.

Gemenskapsinitiativen m.m. skulle EU tillföra 1 190 miljoner ecu. Innebörden av

dessa mål framgår av följande sammanställning:

Mål 2 Omstrukturering av regioner med industrier på tillbakagång

Mål 3 Bekämpning av långtids- och ungdomsarbetslöshet

Mål 4 Utbildning och kompetensutveckling av arbetskraft vidnedläggningar och

 produktionsförändringar inom industrin

Mål 5a Omstrukturering av jordbruket

Mål 5b Utveckling av landsbygden

 Sverige överlämnade i slutet av 1994 ett förslag till EG-kommissionen om hur

tilldelade medel borde fördelas på de olika målen tillsammans med förslag till

geografisk avgränsning av målen 2 och 5b. Samtidigt begärdes att få överföra en

viss del av medlen för målen 2-5b till den högst prioriterade regionen dvs. mål

6-området.

 EG-kommissionen fattade den 22 mars i år ett preliminärt beslut om

medelsfördelningen för samtliga mål samt om den geografiska avgränsningen av mål

2- och 5b-områdena. Innebörden av detta beslut var bl.a. att kommissionen

tillmötesgick Sveriges begäran om att få överföra 50

miljoner ecu till mål 6-regionen. Fördelningen på samtliga mål för perioden

1995-1999 framgår av följande tabell.

Mål EU-medel (miljoner ecu)

2 160

3-4 520

5a 208

5b 138

6 (inkl. initiativ m.m.) 280

Initiativ m.m. (utanför 114

mål 6)

Summa 1 420

 Vad gäller den geografiska avgränsningen av mål 2 blev den endaavvikelsen i

förhållande till det svenska förslaget att Karlskrona kommun inte godtogs, medan

Surahammars kommun tillkom. Beslutet om 5b-områden överensstämde i sin helhet

med Sveriges förslag. Den geografiska avgränsningen framgår av bifogad karta.

 Regeringen kommer inom kort att överlämna sina förslag till program för

genomförande av åtgärder under 1995-1999 avseende målen 3, 4 och 6 till

EG-kommissionen. Vad gäller målen 2 och 5b beslutade regeringen den 23 mars i

år om riktlinjer för programarbetet i de olika regionerna. Mål 2- och

5b-områdena har delats upp i vardera fem regioner. Av kartan framgår inte den

särskilt avgränsade 5b-regionen Skärgården.

karta

 Regeringen har för avsikt att överlämna programförslag för de flesta av

regionerna omkring månadsskiftet maj/juni i år. Programförslag kommer också att

lämnas, sannolikt något senare, för de gemenskapsinitiativ som kommissionen

utfärdat riktlinjer för. Av den totala strukturfondsramen på 2,5 miljarder

kronor per år avsattes 9 % till gemenskapsinitiativ. Den största delen, ca 40 %,

kommer att avse INTERREG, som innebär gränsregionalt samarbete längs

landgränserna mot Norge och Finland samt över Öresund, Kvarken och Ålands hav.

 Totalt sett för de geografiskt avgränsade målen 2, 5b och 6 kommer

genomförandet av program och projekt att få en omfattande volym under

femårsperioden. Strukturfondsmedlen tillsammans med den nationella

medfinansieringen kommer att uppgå till storleksordningen 14 miljarder kronor.

Därutöver tillkommer finansieringen från den privata sektorn.

Programmet för mål 6-området

Regeringen uppdrog den 8 december 1994 åt en särskild utredare att leda arbetet

med att utarbeta ett program för användningen av medel från strukturfonderna i

mål 6-området. Regeringen beslutade också om vissa riktlinjer för arbetet.

 Den 16 mars i år överlämnade utredaren ett förslag till utvecklingsplan för mål

6-regionen till regeringen. Programförslaget har utarbetats under bred medverkan

från olika intressenter i regionen. Till arbetet har en referensgrupp med främst

företrädare för kommunerna och landstingen varit knuten. Programarbetet har

inneburit en vitalisering av samarbetet över läns- och kommungränser och mellan

företrädare för olika samhällssektorer och andra intressen. Det är viktigt att

detta samarbete utvecklas ytterligare i genomförandet av programmet.

 Utredaren föreslår att medlen används för insatser inom fem programområden

enligt följande:

 1. Utveckling av arbete och näringsliv

 2. Förstärkning av infrastrukturen

 3. Ta tillvara och utveckla mänskliga resurser

 4. Varsamt utnyttjande av naturresurserna

 5. Utveckling av samekulturen.

 Tyngdpunkten i programmet föreslås ligga inom programområde 1.

 När det gäller formerna för hur programmet skall genomföras föreslår utredaren

en långtgående decentralisering med en genomförandegrupp i vart och ett av de

berörda länen. I dessa grupper föreslås kommunerna och landstingen ha en klar

majoritet för att arbetet skall få en tydlig lokal och regional förankring.

 Efter att ha beretts i regeringen avses förslaget till mål 6-program inom kort

att överlämnas till EG-kommissionen för beslut.

Vissa finansieringsfrågor

Medlen från strukturfonderna kommer att innebära ett betydande tillskott för

regionalpolitiska åtgärder. Strukturfondsprogrammen avses både komplettera och

förstärka de nationella insatserna. Åtgärder kommer att kunna genomföras inom en

rad såväl statliga som kommunala verksamhetsområden. En betydande del av

åtgärderna kommer dessutom att vara inriktade på att stimulera tillväxt och

utveckling inom den privata sektorn. Bl.a. som en följd av EG:s regler kommer

miljöfrågorna att integreras med de regionala utvecklingsfrågorna.

 För att strukturfondsmedel skall kunna tillföras olika projekt krävs en

nationell medfinansiering. Det innebär att flera statliga myndigheter, liksom

berörda kommuner och landsting, kan förstärka sina insatser genom att - inom

ramen för de olika programmen - kombinera egna medel med medel från

strukturfonderna. Som tidigare nämnts kommer t.ex. medlen för regionala

utvecklingsinsatser att kunna utgöra en del av den nationella medfinansieringen.

Åtgärder som berör den privata sektorn förutsätter dessutom medfinansiering från

berörda företag eller motsvarande.

 Regeringen ser för närvarande inte något behov av att göra några omfördelningar

inom statsbudgeten med anledning av de strukturfondsprogram avseende målen 6, 2

och 5b, liksom program för gemenskapsinitiativ, som håller på att arbetas fram.

En självklar utgångspunkt är dock att återflödet från strukturfonderna skall

kunna nyttiggöras fullt ut.

9 Företagsinriktade åtgärder

9.1 Utgångspunkter

Regeringens bedömning: De regionalpolitiska före-

tagsstöden fungerar i huvudsak väl med hänsyn till

de riktlinjer som nu gäller för dem. Det är utom-

ordentligt viktigt att olika former av företags-

stöd främjar den ekonomiska tillväxten i landet.

Detta behov, en kvarstående osäkerhet om hur vissa

stödformer överensstämmer med EG:s statsstöds-

regler liksom önskvärdheten av förenklingar och

det faktum att tillskotten från EG:s struktur-

fonder innebär förändrade förutsättningar, medför

att det finns anledning att göra en översyn av

olika företagsinriktade åtgärder.

 Det statsfinansiella läget gör dock att vissa

besparingar föreslås ske på de regionalpolitiska

företagsstöden. Vid utformningen av besparingarna

bör, förutom behovet av att främja den ekonomiska

tillväxten, särskilt beaktas utvecklingen i de

högst prioriterade stödområdena. Även inom ramen

för totalt minskade anslag finns dock utrymme för

förbättrade stödåtgärder för särskilt angelägna

ändamål.

Underlagsrapporter: Som underlag till den föregående regeringens proposition

1993/94:140 "Bygder och regioner i utveckling" utvärderade NUTEK de

regionalpolitiska företagsstöd som funnits tillgängliga under den senaste

tjugoårsperioden. Utvärderingarna visade enligt verket att stöden i huvudsak

fungerat väl.

 Det samlade stödsystemet, med insatser riktade till företagen från olika

politikområden, bedöms dock så omfattande att det är svåröverskådligt, vilket

leder till brister i samordning och samverkan såväl mellan olika typer av medel

som mellan olika aktörer.

 Enligt NUTEK framstår både i ett regionalt och nationellt perspektiv de

selektiva investeringsstöden, dvs. lokaliserings- och utvecklingsbidrag, som

mest effektiva för att skapa långsiktigt livskraftiga företag. Även sysselsätt-

ningsbidraget bedöms stimulera företagens tillväxt. Driftstöd bör enligt verket

endast förekomma i de långsiktiga stödområdena.

Skälen för regeringens bedömning:

Företagsinriktade åtgärder

De regionalpolitiska åtgärder som är direkt riktade till företag består främst

av ett antal former av företagsstöd. Dessa kan grovt indelas i tillväxtinriktade

stöd och driftstöd.

 De tillväxtinriktade stöden är för närvarande lokaliseringsstöd (lokali-

seringsbidrag och lokaliseringslån), utvecklingsbidrag, landsbygdsstöd, lån till

privata regionala investmentbolag samt sysselsättningsbidrag. Driftstöd lämnas i

form av nedsatta socialavgifter och transportstöd.

 Andra företagsinriktade åtgärder är Stiftelsen Norrlandsfondens fi-

nansieringsverksamhet och lokaliseringssamrådet med tjänsteföretag.

 Som framgått av gjorda utvärderingar fungerar de regionalpolitiska

företagsstöden i huvudsak väl i förhållande till givna riktlinjer.

 Vi har tidigare redogjort för utfallet av stödverksamheten för de olika

stödformerna under senare år (avsnitt 6.2).

Stödområden för företagsstöd

För de regionalpolitiska företagsstöden, exklusive transportstödet, finns för

närvarande tre olika stödområden. Dels två långsiktiga stödområden, benämnda

stödområde 1 respektive 2, som omfattar ett stort sammanhängande geografiskt

område i norra och västra Sverige. Dels är vissa kommuner eller delar av

kommuner inplacerade i tillfälligt stödområde. Dessutom kan landsbygdsstöd

lämnas, förutom i nämnda stödområden, i glesbygds- och landsbygdsområden.

 Omfattningen av stödområdena 1 och 2 har lagts fast genom beslut av riksdagen,

senast våren 1994 (prop. 1993/94:140, bet. 1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366). I

stödområde 1 och 2 bor för närvarande 2,3 % respektive 5,0 % av Sveriges

befolkning.

 Regeringen beslutar om inplacering av områden i tillfälligt stödområde. För

närvarande är 27 kommuner eller delar av kommuner inplacerade i tillfälligt

stödområde. I dessa områden bor 6,3 % av Sveriges befolkning.

 De nämnda stödområdenas nuvarande geografiska omfattning framgår av bifogade

karta.

 EFTA:s övervakningsmyndighet ESA godkände den 30 december 1994 dessa

stödområdens omfattning. Godkännandet omfattar beträffande långsiktiga

stödområden ett större område än stödområdena 1 och 2, totalt 14 % av

befolkningen. Eftersom det huvudsakliga kriteriet för detta större område är att

det har en befolkningstäthet på högst 12,5 invånare/km2 kallas det i detta

sammanhang gleshetsområde. Inom detta gleshetsområde ligger mål 6-området, som

egentligen avser strukturfondernas verksamhet. Det är prioriterat såtillvida att

högre bidragsandelar kan användas i mål 6-området.

 Om det i en ort utanför stödområdena 1 och 2 eller tillfälligt stödområde

förutses eller har uppkommit avsevärda sysselsättningssvårigheter till följd av

industrinedläggning eller liknande orsak kan regeringen, eller inom vissa

områden NUTEK, lämna lokaliseringsstöd och utvecklingsbidrag inom orten. Om

orten ligger utanför det ovan nämnda gleshetsområdet måste dock stödet numera

godkännas av EG-kommissionen.Som framgått av vår redogörelse för den regionala

problembilden i landet väntas denna inte undergå några större förändringar under

den närmaste framtiden (avsnitt 4). De nuvarande långsiktiga stödområdena 1 och

2 bör därför tills vidare behållas i sin nuvarande omfattning.

 Beträffande transportstödet kommer vi dock senare att föreslå att den

geografiska omfattningen skall minskas något (avsnitt 9.3.2).

karta

Landsbygdsstöd m.m.

Den 1 juli 1994 infördes ett landsbygdsstöd som bl.a. ersatte det tidigare

glesbygdsstödet samt mindre lokaliserings- och utvecklingsbidrag. Samtidigt

infördes utöver glesbygdsområden även landsbygdsområden som områden där stöd kan

lämnas, om än med lägre maximal stödnivå än i glesbygdsområdena. I de

regionalpolitiska stödområdena innebar det nya landsbygdsstödet att fler

verksamheter i centralorterna blev stödberättigade, t.ex. lokal service.

 Landsbygdsstödet finansieras av länsstyrelsernas medel för regionala

utvecklingsinsatser. Vi föreslår inte några regeländringar vad gäller

landsbygdsstödet. Vi förutsätter dock att länsstyrelserna gör en noggrann

prioritering av stödansökningarna. Som utgångspunkt för denna bör gälla att

tillväxtfrämjande investeringar med direkt sysselsättningsökning bör

prioriteras. Vidare bör de mest utsatta områdena i länet prioriteras, vilket

innebär att investeringar i glesbygdsområden bör prioriteras före investeringar

i landsbygdsområdena.

 För de boende i glesbygden är det väsentligt att dagligvaruförsörjningen kan

tryggas. Stödet till kommersiell service utgör en viktig del för att slå vakt om

lanthandeln. Det är därför nödvändigt att länsstyrelserna även prioriterar detta

stöd vid medelsfördelningen.

EG:s statsstödsreglers inverkan på de företagsinriktade åtgärderna

I detta sammanhang är det viktigt att vara medveten om att de svenska

företagsstöden numera omfattas av statsstödsreglerna inom den Europeiska

gemenskapens konkurrenspolitik. Utförliga redogörelser för dessa reglers

inverkan på den nationella svenska regionalpolitiken har lämnats till riksdagen

i olika sammanhang under de senaste åren. Senast i regeringens proposition om

Sveriges medlemskap i Europeiska unionen (prop. 1994/95:19 del 1 s. 368-370,

bet. 1994/95:KU17, rskr. 1994/95:64). Den övergripande bedömningen har härvid

varit att vi även i fortsättningen bör kunna bedriva en nationell

regionalpolitik med i stort sett samma inriktning och av minst samma omfattning

som i dag. Samtidigt har konstaterats att det i vissa avseenden kan bli

nödvändigt med modifieringar av företagsstöden.

 Dessa statsstödsregler har i princip gällt sedan EES-avtalet trädde i kraft den

1 januari 1994. EFTA:s övervakningsorgan ESA har därför under 1994 granskat de

svenska regionalpolitiska stödområdenas omfattning och företagsstödens

utformning. Den 30 december 1994 beslöt ESA att godkänna de nuvarande

stödområdena, samt, med smärre modifieringar, ett antal av företagsstöden. Det

gäller lokaliseringsstöd, utvecklingsbidrag och lån till privata regionala

investmentbolag. Landsbygdsstödet behöver inte godkännas. Frågan om övriga

stödformers överensstämmelse med statsstödsreglerna har ESA överlämnat till EG-

kommissionen för avgörande.

 Efter särskilda överläggningar med kommissionen under medlemskapsförhand-

lingarna beslöt denna den 1 juni 1994 att göra vissa ändringar i sina regler om

regionalpolitiska stöd. Dessa ändringar innebär bl.a. att transportstöd i

princip kan godkännas som stödform i Sverige inom det s.k. gleshetsområdet. De

stödformer som ännu inte behandlats är sysselsättningsbidrag och nedsatta

socialavgifter samt Norrlandsfondens finansieringsverksamhet.

Utgångspunkter för de förslag som läggs nu

Som framgått tidigare kommer Sverige att genom EG:s strukturfonder tillföras

avsevärda belopp för bl.a. utveckling av näringslivet i regionalpolitiskt

prioriterade regioner (avsnitt 8.2). Dessa medel är främst inriktade mot att

förbättra de allmänna förutsättningarna för småföretagen. För att

regionalpolitiken även framdeles på ett effektivt sätt skall kunna bidra till

ekonomisk tillväxt och regional balans är det enligt regeringens uppfattning

nödvändigt att som komplement härtill även fortsättningsvis lämna stöd direkt

till enskilda företag.

 Det statsfinansiella läget gör det dock nödvändigt att nu göra vissa

besparingar även på företagsstöden. Genom tillskotten från strukturfonderna kan

dessa besparingar göras utan att de sammanlagda regionalpolitiska medlen riktade

till näringslivet minskar. Besparingarna föreslås utformas så att företags-

stöden även i fortsättningen i största möjliga utsträckning främjar den ekono-

miska tillväxten i landet samt värnar om näringslivet i de högst prioriterade

stödområdena.

 Nödvändigheten av besparingar utesluter dock inte att vissa angelägna åtgärder,

som innebär förbättrade möjligheter till stöd, kan genomföras. Så bör t.ex.

enligt vår mening de maximala andelarna lokaliserings- och utvecklingsbidrag

höjas för små och medelstora företag i stödområde 1.

 De förslag beträffande ändringar av företagsinriktade åtgärder som vi kommer

att lägga i det följande är att:

-den maximala andelen lokaliserings- och utvecklingsbidrag skall höjas till 40 %

 för små och medelstora företag i stödområde 1 (avsnitten 9.2.1 och 9.2.2),

-lokaliseringsbidrag till tjänsteföretag i fortsättningen skall kunna lämnas med

 samma maximala bidragsandelar som till övriga verksamheter. För att detta skall

 vara möjligt bör ett nytt investeringsbegrepp införas i detta sammanhang

 (avsnitt 9.2.1),

-sysselsättningsbidragen inte skall höjas i enlighet med riksdagens senaste

 beslut (avsnitt 9.2.3),

-nedsättningen av socialavgifterna skall från den 1 januari 1996 vara tio

 procentenheter i Älvsbyns kommun samt i de delar av Bodens och Piteå kommuner

 som ingår i stödområde 2, (avsnitt 9.3.1),

-transportstödet skall upphöra i vissa kommuner i Värmlands och Kopparbergs län

 (avsnitt 9.3.2),

-Norrlandsfonden inte skall behöva återbetala en del av sitt stiftelsekapital

 (avsnitt 9.4).

 I detta sammanhang bör också nämnas att regeringen i propositionen 1994/95:218

"En effektivare arbetsmarknadspolitik m.m." föreslår att ytterligare 400

miljoner kronor skall anslås till särskilda åtgärder för regional utveckling och

tillväxt. Dessa medel skall bl.a. användas till ett förlängt tillfälligt

småföretagsstöd särskilt inriktat på glesbygds- och landsbygdsområden med låg

sysselsättningsgrad.

Utgångspunkter för en översyn

Vi har tidigare redogjort för de delvis ändrade målsättningar som vi föreslår

skall gälla för regionalpolitiken (avsnitt 5). Dessa innebär bl.a. en ökad

betoning av behovet av att regionalpolitiken inriktas mot att stödja den

ekonomiska tillväxten i landet. Det krävs en expansion av näringslivet genom

modernisering och förnyelse av dess struktur. Detta gäller i hela landet, men i

synnerhet i de regionalpolitiskt prioriterade områdena.

 Väsentligt ändrade förutsättningar för regionalpolitiken skapas genom Sveriges

EU-medlemskap. Genom återflödet från strukturfonderna kommer Sverige att

tillföras avsevärda belopp för regionalpolitiska åtgärder. Som tidigare framgått

råder fortfarande också osäkerhet beträffande en del av företagsstödens

överensstämmelse med EG:s statsstödsregler. Det finns även starka skäl för att

förenkla företagsstöden, liksom för en bättre samverkan mellan arbetsmarknads-,

närings- och regionalpolitiska företagsstöd.

 Regeringen avser därför att se över de företagsinriktade åtgärderna. Vi

återkommer senare till detta (avsnitt 9.5).

9.2 Tillväxtinriktade stödformer

9.2.1 Lokaliseringsstöd

Regeringens förslag: Den maximala andelen lokali-

seringsbidrag skall för små och medelstora företag

i stödområde 1 höjas till i normalfallet högst 40

% av en investering.

 Lokaliseringsbidrag till tjänsteföretag m.fl.

skall fortsättningsvis kunna lämnas med samma

maximala bidragsandelar som till övriga stöd-

berättigade verksamheter.

Skälen för regeringens förslag: Lokaliseringsstöd (lokaliseringsbidrag och

lokaliseringslån) kan för närvarande lämnas i samband med investeringar i

byggnader, maskiner m.m. Stöd lämnas efter en individuell prövning av varje

enskilt ärende. Ett lokaliseringsstöd får inte lämnas med högre belopp än vad

som behövs för att investeringen skall komma till stånd.

 Ett lokaliseringsbidrag får i normalfallet uppgå till högst 35 % av

investeringsutgifterna i stödområde 1 och högst 20 % i stödområde 2.

 Vi har tidigare redogjort för utfallet av verksamheten med lokaliseringsstöd

(avsnitt 6.2).

 För att den svenska ekonomin skall växa och den nuvarande höga arbetslösheten

minska är det nödvändigt att de små och medelstora företagen utvecklas positivt.

Detta gäller särskilt i de regionalpolitiskt högst prioriterade stödområdena.

Med hänsyn bl.a. härtill och till de besparingar som vi senare kommer att

föreslå anser vi det motiverat att höja den maximala andelen lokaliseringsbidrag

i stödområde 1 för dessa företag till i normalfallet högst 40 % av utgifterna i

samband med en investering.

 Med små och medelstora företag avses i detta sammanhang företag med högst 250

anställda och som antingen har en årsomsättning på högst ca 180 miljoner kronor

eller en balansomslutning på högst ca 90 miljoner kronor. Företagen får inte

heller till mer än 25 % ägas av ett företag som inte uppfyller nyss nämnda

villkor. Denna definition på små och medelstora företag ansluter sig till

EG-kommissionens statsstödsregler.

 Riksdagen beslutade förra året att lokaliseringsbidrag fortsättningsvis skall

lämnas även i samband med att tjänsteföretag m.fl. expanderar, och i dessa fall

utan direkt koppling till en investering (prop.1993/94:140, bet. 1993/94:AU13,

rskr. 1993/94:366). Storleken på ett lokaliseringsbidrag skulle i dessa fall

vara högst 250 000 kronor per nytillkommande årsarbetskraft i stödområde 1 och

högst 150 000 kronor i stödområde 2 och i tillfälliga stödområden.

 Detta beslut har därefter granskats av EFTA:s övervakningsmyndighet ESA. För

att stödformen skall rymmas inom EG:s statsstödsregler har det därvid befunnits

nödvändigt att, även när det gäller tjänsteföretag m.fl., ange den maximala

bidragsandelen som en andel av vissa typer av investeringar.

 Riksdagens beslut har inte trätt i kraft. Vi föreslår därför att i fort-

sättningen den maximala storleken på ett lokaliseringsbidrag till tjänsteföretag

m.fl. i stället skall vara högst samma andel som för övriga stödberättigade

verksamheter. Bidragsgrundande utgifter skall i dessa fall, förutom

investeringar i byggnader och maskiner m.m., kunna vara t.ex. utgifter för

flyttning av maskiner och andra inventarier samt investeringar i forskning och

utveckling, rekrytering och utbildning. Det bör vara en uppgift för regeringen

att, inom ramen för EG:s statsstödsregler, närmare bestämma vad som skall vara

bidragsgrundande utgifter.

 Riksdagen beslutade samtidigt att lokaliseringslån för tjänsteföretag m.fl. i

vissa fall skall kunna lämnas även till rörelsekapital. Inte heller detta beslut

har ännu trätt i kraft. Denna stödform har dock nyligen godkänts av ESA och

regeringens avsikt är att den skall träda i kraft den 1 juli 1995.

 Sammanfattningsvis bedömer vi att stöd till tjänsteföretag m.fl. även efter

dessa förändringar skall kunna lämnas på ett effektivt sätt.

9.2.2 Utvecklingsbidrag

Regeringens förslag: Den maximala andelen direkt

utvecklingsbidrag skall för små och medelstora

företag i stödområde 1 höjas till i normalfallet

högst 40 % av en investering.

Skälen för regeringens förslag: Utvecklingsbidrag kan för närvarande lämnas

bl.a. till immateriella investeringar. Med immateriella, även kallade mjuka

investeringar, avses i detta sammanhang främst åtgärder för produktutveckling,

marknadsföring, utbildning eller liknande som ligger utanför ett företags

löpande drift.

 Ett utvecklingsbidrag får inte vara större än vad som behövs för att en

investering skall komma till stånd och vidare, enligt nu gällande regler, uppgå

till högst 50 % av de totala utgifterna för investeringen. Förutom i särskilda

fall får utvecklingsbidraget heller inte överstiga 500 000 kronor.

 Utvecklingsbidrag används i dag också som stödform vid lokalisering av

tjänsteföretag till stödområden.

 Utfallet av verksamheten med utvecklingsbidrag har vi redovisat tidigare

(avsnitt 6.2).

 Riksdagen beslutade förra året om delvis ändrade regler för utvecklingsbidrag

(prop. 1993/94:140, bet. 1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366). Det gällde dels

ändrade maximala stödandelar m.m. för immateriella investeringar, dels att stöd

till tjänsteföretag m.fl. i fortsättningen skall lämnas som lokaliseringsbidrag.

 Stöd till sistnämnda ändamål har vi behandlat tidigare (avsnitt 9.2.1).

 Beträffande stöd till investeringar i produktutveckling, marknadsföring m.m.

innebar riksdagens senaste beslut att den maximala andelen utvecklingsbidrag

även fortsättningsvis skall vara 50 % av en investering, men att av denna andel

i normalfallet högst 35 % i stödområde 1 och 20 % i stödområde 2 skall kunna

vara direkt bidrag. Vidare beslutades att den andel av ett utvecklingsbidrag,

som inte lämnas som ett direkt bidrag, skall kunna lämnas antingen i form av ett

lån, vars återbetalning är beroende av investeringens framtida lönsamhet, eller

i form av ett bidrag kopplat till att staten förbehåller sig en del av

investeringens avkastning.

 Riksdagens beslut har ännu inte verkställts. Detta beror på den osäkerhet som

EFTA:s övervakningsmyndighet ESA:s granskning av svenska stödformer inneburit

under år 1994. Stödformen godkändes dock av ESA den 30 december 1994 och de nya

reglerna avses träda i kraft den 1 juli 1995.

 De immateriella investeringarna spelar en allt viktigare roll för näringslivets

utveckling. Vi har tidigare också framhållit nödvändigheten av att de små och

medelstora företagen utvecklas positivt, särskilt i de regionalpolitiskt högst

prioriterade stödområdena. Med hänsyn bl.a. härtill och till de besparingar som

vi senare kommer att föreslå, anser vi det motiverat att höja den maximala

andelen direkt utvecklingsbidrag i stödområde 1 för dessa företag till i

normalfallet högst 40 % av utgifterna. Vad som i detta sammanhang avses med små

och medelstora företag har vi behandlat i föregående avsnitt.

 Regeringen har riksdagens bemyndigande att i särskilda fall, främst vid stöd

till privata tjänsteföretag, bevilja utvecklingsbidrag i ett visst ärende, dels

med högre belopp än normalt, dels utan samband med investeringar.

 Att stöd till tjänsteföretag m.fl. i fortsättningen skall beviljas i form av

lokaliseringsstöd har vi redogjort för i föregående avsnitt. Efter det att EG:s

statsstödsregler nu gäller i Sverige måste regeringen, om den vill bevilja

utvecklingsbidrag med högre belopp än normalt eller utan samband med

investeringar, inhämta godkännande från EG-kommissionen i varje enskilt fall.

9.2.3 Sysselsättningsbidrag

Regeringens förslag: Sysselsättningsbidrag skall,

liksom för närvarande, lämnas med 200 000 kronor i

stödområde 1 och med 120 000 kronor i stödområde 2

beräknat per ny årsarbetskraft.

Underlagsrapporter: NUTEK:s anslagsframställning, årsredovisning och

utvärdering.

Skälen för regeringens förslag: Sysselsättningsbidrag är avsett att täcka en del

av de initialkostnader som uppkommer när företag nyetableras eller utökar sin

personalstyrka. Bidrag lämnas för närvarande med 200 000 kr i stödområde 1 och

med 120 000 kr i stödområde 2 och utbetalas under en femårsperiod. Bidraget

lämnas till företag som varaktigt ökar sin sysselsättning och beräknas per ökad

årsarbetskraft. Sysselsättningsbidrag gäller för all stödberättigad verksamhet

med undantag för lokaler för uthyrning och privata investmentbolag. Sysselsätt-

ningsbidrag kan dock inte beviljas för den som omfattas av riktat an-

ställningsstöd (RAS). Vi har tidigare redogjort för utfallet av verksamheter med

sysselsättningsbidrag under de senaste åren (avsnitt 6.2).

 Riksdagen beslutade våren 1994 att sysselsättningsbidraget skulle höjas från

200 000 kr till 250 000 kr i stödområde 1 och från 120 000 kr till 150 000 kr i

stödområde 2 (prop. 1993/94:140, bet. 1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366).

 EES-avtalet, som började gälla den 1 januari 1994, innebar bl.a. att nya eller

höjda företagsstöd skulle underställas EFTA:s övervakningsorgan ESA för

godkännande. Överläggningarna med ESA om sysselsättningsbidragets framtida

utformning hann inte bli slutförda under år 1994. Riksdagens beslut om höjning

har därför inte kunnat verkställas. Sedan den 1 januari 1995 fortsätter

överläggningarna med EG-kommissionen. En höjning av bidraget ökar inte

möjligheten att få det godkänt av kommissionen.

 Mot bakgrund härav bör höjningen inte genomföras. Sysselsättningsbidraget bör

således även fortsättningsvis uppgå till 200 000 kr i stödområde 1 och till

120 000 kr i stödområde 2.

 Utbetalning sker i fallande skala under en femårsperiod med följande belopp.

 Stödområde 1 Stödområde 2

Förstaårsstöd 60 000 kr 40 000 kr

Fortsatt stöd för

 andra året 50 000 kr 30 000 kr

 tredje året 40 000 kr 25 000 kr

 fjärde året 30 000 kr 15 000 kr

 femte året 20 000 kr 10 000 kr

Sammanlagt 200 000 kr 120 000 kr

9.3 Driftstöd

9.3.1 Nedsatta socialavgifter

Regeringens förslag: Systemet med nedsatta social-

avgifter som stöd till näringslivet behålls. En

marginell utvidgning av systemet föreslås genom

att vissa verksamheter i Älvsbyns kommun samt i de

delar av Bodens och Piteå kommuner som ingår i

stödområde 2 och i mål 6-området får nedsättning

med tio procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1996.

Underlagsrapporter: RFV:s anslagsframställning och NUTEK:s utvärdering.

Skälen för regeringens förslag: Nedsatta socialavgifter är en regionalpolitisk

stödform vars syfte är att kompensera företag i Norrlands inland för bestående

konkurrensnackdelar i form av gleshet, kyla och långa avstånd för att därigenom

bidra till tillväxt i dessa regionalpolitiskt prioriterade regioner.

 Systemet med nedsatta socialavgifter utökades både branschmässigt och

geografiskt år 1992 (prop. 1991/92:100, bet. 1991/92:AU13, rskr. 1991/92:175,

176). Nedsättningen är för närvarande tio procentenheter t.o.m. år 2000 för

vissa branscher i stödområde 1 och i större delen av stödområde 2. I Bodens,

Luleå, Piteå och Älvsbyns kommuner är nedsättningen, enligt riksdagsbeslutet,

fem procentenheter t.o.m. år 1995.

 Edefors och Gunnarsbyns församlingar i Bodens kommun, Älvsbyns kommun samt f.d.

Markbygdens kyrkobokföringsdistrikt i Piteå kommun ingår i såväl mål 6-området

som i nuvarande stödområde 2. I stort sett samtliga kommuner inom mål 6-området

omfattas av systemet med nedsatta socialavgifter. För att jämställa den nyss

nämnda kommunen och församlingarna med övriga kommuner i Norrlands inland bör

även de omfattas av den nedsättning med tio procentenheter som gäller för

verksamheter i stödområde 2. I övriga delar av Bodens och Piteå kommuner samt i

hela Luleå kommun upphör nedsättningen av socialavgifter fr.o.m. den 1 januari

1996.

 I stödområde 1 skall följande verksamheter i fortsättningen omfattas av

nedsättning med tio procentenheter:

1. gruvor och mineralbrott, med undantag av malmgruvor,

2. tillverkning, med undantag av tillverkning inom massa- och pappersindustri

 samt järnverk, stålverk och ferrolegeringsverk,

3. produktionsvaruinriktad partihandel,

4. uppdrags-, uthyrnings- och reparationsverksamhet,

5. hotell-, pensionats- och campingverksamhet eller

6. restaurang- och kaféverksamhet som bedrivs i kombination med hotell-,

 pensionats- eller campingverksamhet,

7. renhållnings-, städnings- och tvätteriverksamhet,

8. rekreationsverksamhet och kulturell serviceverksamhet, med undantag av

 biblioteksverksamhet,

9. jord- och skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske,

10 verksamhet som bedrivs av ideella, kulturella och religiösa organisationer,

 samt intresseorganisationer,

11.annan personlig serviceverksamhet, med undantag av verksamhet vid varmbadhus,

12.företagsledning, ekonomi- och löneadministration, bokföring, automatisk

 databehandling, registreringsverksamhet, telefonförsäljning samt

 ordermottagning som bedrivs i klart avgränsade avdelningar eller enheter inom

 företag vars huvudverksamhet i sig inte är stödberättigad.

 Följande kommuner och delar av kommuner i stödområde 2 skall i fortsättningen

omfattas av systemet med nedsatta socialavgifter:

Norrbottens län

Boden (Edefors och Gunnarsbyns församlingar, fr.o.m. 1 januari 1996).

Älvsbyn (fr.o.m. 1 januari 1996).

Piteå (f.d. Markbygdens kyrkobokföringsdistrikt, fr.o.m. 1 januari 1996).

Västerbottens län

Norsjö

Skellefteå (Fällfors, Jörns och Kalvträsks församlingar)

Lycksele (med undantag av Björksele församling)

Vindeln

Bjurholm

Jämtlands län

Krokom (Näskotts församling)

Åre (med undantag av Kalls församling)

Östersund (Näs och Häggenås församlingar)

Bräcke (med undantag av Håsjö och Hällesjö församlingar)

Västernorrlands län

Örnsköldsvik (Anundsjö församling med undantag av f.d. Solbergs

kyrkobokföringsdistrikt, samt Björna, Skorpeds och Trehörningssjö församlingar)

Sollefteå (med undantag av Edsele, Junsele, Ramsele och Ådals-Lidens

församlingar)

Sundsvall (Holms och Lidens församlingar)

Ånge

Gävleborgs län
[REDACTED_EFTERNAMN]

Kopparbergs län

Älvdalen (Särna och Idre församlingar)

Malung (Transtrand och Lima församlingar)

Värmlands län

Torsby (Norra Finnskoga, Södra Finnskoga och Dalby församlingar)

Följande verksamheter, i de delar av stödområde 2 som berörs, skall i

fortsättningen omfattas av nedsättning med tio procentenheter:

1. uppdrags- och uthyrningsverksamhet,

2. hotell-, pensionats- och campingverksamhet eller

3. restaurang- och kaféverksamhet som bedrivs i kombination med hotell-,

 pensionats- eller campingverksamhet,

4. skidliftsverksamhet som bedrivs fristående eller i kombination med

 restaurang- eller kaféverksamhet,

5. jord- och skogsbruk, trädgårdsskötsel, jakt och fiske,

6. kanslifunktionerna hos ideella, kulturella och religiösa organisationers

 riks- och centralförbund samt kanslifunktionerna hos intresseorganisationers

 riks- och centralförbund,

7. företagsledning, ekonomi- och löneadministration, bokföring, automatisk

 databehandling, registreringsverksamhet, telefonförsäljning och

 ordermottagning som bedrivs i klart avgränsade avdelningar eller enheter inom

 företag vars huvudverksamhet i sig inte är stödberättigad.

9.3.2 Transportstöd

Regeringens förslag: Transportstödet skall upphöra

i vissa kommuner i Värmlands och Kopparbergs län.

 Det bör fortsättningsvis vara en uppgift för

regeringen att besluta om vilka varuslag och

branscher som skall omfattas av transportstöd.

Skälen för regeringens förslag: Transportstöd infördes år 1971. Reglerna har

förändrats vid flera tillfällen men har i allt väsentligt varit oförändrade

sedan år 1988.

 Transportstöd lämnas för godstransporter med tåg eller lastbil. Det lämnas till

den som erlagt kostnader för stödberättigade transporter till och från företag i

stödområdet, som består av fem transportstödzoner. Stödnivån varierar mellan 10

och 50 % av fraktkostnaden beroende på avstånd och var verksamheten är belägen.

Transportavståndet måste vara minst 251 km och sändningens vikt får inte

understiga 100 kg.

 Vi har tidigare redovisat utfallet av verksamheten med transportstöd (avsnitt

6.2).

 Den 1 juni 1994 beslutade EG-kommissionen om ändringar av tillämpningen av

artikel 92(3)c i Romfördraget på regionalstöd. Beslutet innebär bl.a. att

transportstöd kan lämnas inom ett område med en befolkningstäthet som

understiger 12,5 invånare per kvadratkilometer (det s.k. gleshetsområdet)

förutsatt att åtta specifika kriterier är uppfyllda. Det svenska transportstödet

kommer enligt beslutet att granskas av EG-kommissionen på grundval av dessa

kriterier före utgången av år 1996.

 Eftersom stödet avser att kompensera för högre transportkostnader till eller

från transportstödsområdet stimuleras företag inom vissa näringsgrenar till

ekonomisk aktivitet i detta område. Vi anser att stödet, som kompenserar för de

högre transportkostnaderna på grund av långa avstånd, är ett värdefullt

komplement till övriga regionalpolitiska stimulanser. Därför föreslås endast en

begränsad förändring genom en geografisk anpassning till de villkor som

EG-kommissionen beslutat om.

 Utanför det på grundval av EG:s villkor av regeringen fastställda

gleshetsområdet hamnar tre kommuner i Värmlands län och nio i Kopparbergs län.

Dessa kommuner är f.n. inplacerade i transportstödzon 1 med en högsta

bidragsnivå på 10 %. Det sammanlagda transportstödet för transporter till och

från företag i dessa kommuner uppgick 1993 till drygt 10 miljoner kronor.

Berörda kommuner är Munkfors, Filipstad och Hagfors i Värmlands län samt Gagnef,

Leksand, Rättvik,[REDACTED_EFTERNAMN], Falun, Borlänge, Säter, Hedemora och Avesta i

Kopparbergs län. I dessa kommuner föreslås således transportstödet upphöra.

 Under 1970-talet och första hälften av 1980-talet fattade riksdagen ett antal

beslut om vilka varuslag och branscher som skall få respektive inte få

transportstöd.

 För att kunna anpassa stödet till den omvandling som ständigt sker inom

industrin och stimulera till ökad vidareförädling och ekonomisk tillväxt,

föreslås att det i fortsättningen skall vara en uppgift för regeringen att

besluta om stödets omfattning vad beträffar vilka varuslag och branscher som

skall vara berättigade till transportstöd.

9.4 Stiftelsen Norrlandsfonden

Regeringens förslag: Norrlandsfonden behöver inte

återbetala 40 miljoner kronor av sitt stiftelse-

kapital avseende år 1995.

Skälen för regeringens förslag: Stiftelsen Norrlandsfonden spelar en viktig roll

för näringslivsutvecklingen i norra Sverige. Genom att fonden kan medverka i

hela utvecklingskedjan från idé till marknadsfärdig produkt har den en unik

ställning som finansiär av större projekt i de fyra nordligaste länen. Därigenom

kompletterar fonden också övriga aktörer på kapitalmarknaden. Fonden skall ägna

särskild uppmärksamhet åt små och medelstora företag i inlandet för att främja

deras utveckling. För företagen i inlandet är fonden en dominerande finansiär av

riskvilligt lånekapital.

 Regeringen har, mot bakgrund av riksdagens beslut härom, tagit upp

överläggningar med Norrlandsfondens styrelse om att 200 miljoner kronor av

stiftelsens kapital skall betalas in till staten under perioden 1993-1997

(prop. 1991/92:51, bet. 1991/92:NU14, rskr. 1991/92:93).

 Efter förslag i 1993 års budgetproposition (bil. 11) beslutade riksdagen att 80

miljoner kronor av beloppet inte behövde betalas in.

 Med anledning av förslag i propositionen "Bygder och regioner i utveckling" har

riksdagen därefter bl.a. beslutat att Stiftelsen Norrlandsfonden skall få ett

tillskott till kapitalet med 200 miljoner kronor samt tillföras Stiftelsen

Industricentras tillgångar (prop. 1993/94:140, bet. 1993/94:AU13, rskr.

1993/94:366). Riksdagen beslutade samtidigt att fondens verksamhetsområde i

fortsättningen även skall omfatta Gävleborgs län.

 Under innevarande budgetår har ovannämnda kapitaltillskott om 200 miljoner

kronor utbetalats till Norrlandsfonden och regeringen har vidare i enlighet med

EES-avtalet, anmält Stiftelsen Norrlandsfondens verksamhet till EFTA:s

övervakningsmyndighet ESA, som efter årsskiftet 1994/95 överlämnat ärendet till

EG-kommissionen.

 Vidare har Stiftelsen Industricentra den 16 mars 1995 överfört sina tillgångar,

sammanlagt ca 113 miljoner kronor, till Norrlandsfonden.

 I proposition 1993/94:140 redovisade dåvarande regeringen även en avsikt att

reducera antalet ledamöter i styrelsen för Norrlandsfonden i syfte att få en

styrelse som kan arbeta aktivt. Vi gör emellertid den bedömningen att styrelsen

inte är för stor eller att sammansättningen i övrigt behöver ändras.

 Stiftelsen Norrlandsfonden har nyligen hos regeringen hemställt om att

resterande inbetalningar till staten om sammanlagt 120 miljoner kronor inte

skall behöva betalas in. Som skäl för detta anför fonden att det

kapitaltillskott som den nyligen erhållit mer än väl behövs för att svara upp

mot det behov av riskvilligt lånekapital som föreligger hos det norrländska

näringslivet. Fonden menar vidare att det inte heller kan ha varit regeringens

och riksdagens avsikt att omedelbart efter att ha tilldelat fonden ett

kapitaltillskott inleda en urholkning av fondens utlåningskapacitet.

 Mot bakgrund av den begränsning som tillgången till riskkapital och

risklånekapital utgör för näringslivets utveckling i Norrlandslänen föreslår

regeringen att den återbetalning av 40 miljoner kronor avseende 1995 som

riksdagen tidigare beslutat om inte skall behöva göras.

9.5 Fortsatt förändringsarbete

Regeringens bedömning: En översyn av hur de regio-

nalpolitiska företagsstöden bör utformas i fram-

tiden bör göras. Ett led i denna översyn bör vara

en försöksverksamhet med samordning av den stat-

liga stödgivningen i några regioner.

Skälen för regeringens bedömning: De regionalpolitiska åtgärderna behöver

ständigt anpassas till nya förutsättningar. Just nu sker många förändringar i

omvärlden som påverkar regionalpolitiken.

 En grundläggande utgångspunkt för hur de regionalpolitiska företagsstöden skall

utformas i framtiden är naturligtvis hur det svenska näringslivet utvecklas. En

viktig faktor i detta sammanhang är den omvandling av näringslivet som medför

att sysselsättningen minskar inom de varuproducerade näringsgrenarna medan olika

tjänstenäringar expanderar. Viktig är naturligtvis också t.ex. den ständiga

tekniska utvecklingen, där informationstekniken nu påverkar alla sektorer i

samhället.

 En annan avgörande förändring i de regionalpolitiska förutsättningarna är

Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen. Det återflöde av medel som kommer

Sverige till del genom dess olika strukturfonder innebär, trots de besparingar

som nu måste göras, en betydande förstärkning av regionalpolitiken. Av de cirka

2,5 miljarder kronor som det årliga återflödet uppgår till kommer en betydande

andel att komma regionalpolitiskt prioriterade områden till del.

 EU-medlemskapet innebär också ändrade förutsättningar genom att de svenska

företagsstöden i fortsättningen måste anpassas till statsstödsreglerna inom EG:s

konkurrenspolitik. Det är i detta avseende ännu inte helt klart vilka

förändringar som detta kommer att medföra.

 Bland annat dessa viktiga faktorer gör det enligt regeringens mening nödvändigt

att göra en ny översyn av de regionalpolitiska företagsinriktade åtgärdernas

framtida inriktning. Översynen innebär främst att överväga i vilka former dessa

åtgärder bör sättas in för att politiken på ett så effektivt sätt som möjligt

skall bidra till ekonomisk tillväxt och regional balans. Fördelningen mellan

olika former av företagsstöd bör t.ex. avvägas, såväl mellan olika direkta

tillväxtinriktade stöd och driftstöd, som mellan direkta stöd och andra

företagsfrämjande åtgärder. Sådana åtgärder är t.ex. att förbättra tillgången

till olika former av infrastrukturella förutsättningar; kommunikationer av olika

slag, utbildningsinsatser, tillgång till riskkapital m.m.

 I detta sammanhang bör den moderna informationsteknikens betydelse för

regionalpolitiskt prioriterade regioners utveckling belysas. Det är således av

stor vikt att kostnaderna för olika former av teletjänster kan utjämnas över

landet.

 En översyn av de olika stödformerna och antalet inblandade aktörer i

hanteringen av dessa bör vidare ske. En effektivisering, samordning och

förenkling av stödgivningen är mycket angelägen. Utvärderingar av stödformerna

samt en utveckling och teknisk samordning av dessa bedömer vi kommer att bli

viktiga inslag i översynen. Regeringen avser också att inleda en

försöksverksamhet med ökad samverkan mellan olika regionala organ vid

stödgivningen. Lovande steg i denna riktning har redan tagits på olika håll i

landet.

 I detta sammanhang är det också viktigt att belysa möjligheterna till en bättre

samverkan mellan de regionalpolitiska företagsinriktade åtgärderna och liknande

insatser som görs inom främst arbetsmarknads- och näringspolitikens områden.

10 Anslagsfrågor

TIONDE HUVUDTITELN

C. Regional utveckling

I årets budgetproposition (prop. 1994/95:100, bil. 11) har regeringen föreslagit

att, i avvaktan på förslag avseende regional utveckling i kompletterings-

propositionen, till Regional utveckling för budgetåret 1995/96 beräkna ett

anslag på 3 519 383 000 kronor.

 Som en följd av bl.a. de förslag som lämnas i denna proposition förordar vi att

4 242 632 000 kronor ställs till regeringens förfogande till regional utveckling

för budgetåret 1995/96 över följande anslag och huvudändamål. Förslaget innebär

bl.a. att det tidigare anslaget C 6. Särskilda regionalpolitiska infrastruktur-

åtgärder m.m. utgår av statsfinansiella skäl. Ett nytt anslag tillkommer med

anledning av EU-medlemskapet, C 10. Europeiska regionala utvecklingsfonden

Anslag Huvudändamål

C 1. Lokaliseringsbidrag m.m. Lokaliserings- och utvecklings-

 bidrag (centrala beslut)

 Lån till privata regionala invest-

 mentbolag

C 2. Regionala utvecklings- Lokaliserings- och utvecklings-

 insatser m.m. bidrag (regionala beslut)

 Landsbygdsstöd

 Stöd till kommersiell service

 Regional projektverksamhet

 Medfinansiering av strukturfonds-

 program

 Viss central utvecklingsverksamhet

C 3. Täckande av förluster på grund Infriande av kreditgarantier

 av kreditgarantier till företag

 på landsbygden m.m.

C 4. Ersättning för nedsättning Täckande av bortfall av social-

 av socialavgifter avgifter

C 5. Sysselsättningsbidrag Sysselsättningsbidrag

C 6. Transportstöd Godstransportstöd för norra

 Sverige

C 7. Glesbygdsverket Glesbygdsutvecklingsinsatser

 på central nivå

C 8. Expertgruppen för forskning Initiering och genomförande av

 om regional utveckling regionalpolitisk forskning

 (ERU)

C 9. Lokaliseringslån Lokaliseringslån

C 10.Europeiska regionala Utbetalningar från Europeiska

 utvecklingsfonden regionala utvecklingsfonden

C 1. Lokaliseringsbidrag m.m.

1993/94 Utgift - 59 315 668 Reservation 1 710 136 094(1

1994/95 Anslag 300 000 000

1995/96 Förslag 450 000 000

 varav 300 000 000 beräknat för juli 1995-juni 1996

1) De medel som vid budgetårsskiftet inte var ianspråktagna genom beslut uppgick

till 1 064 miljoner kronor.

 Regeringen föreslår att medel även fortsättningsvis anvisas till följande

ändamål över detta anslag:

- lokaliserings- och utvecklingsbidrag som beviljas av NUTEK eller regeringen,

- lån till privata regionala investmentbolag, samt

- viss administration, uppföljning och utvärdering av regionalpolitiskt

 företagsstöd m.m.

 Vi har tidigare (avsnitt 6.2) redogjort för utfallet av stödverksamheten under

de senaste budgetåren. Beslut om lokaliseringsbidrag har av NUTEK och regeringen

under budgetåret 1993/94 fattats för 191,9 miljoner kronor. Utvecklingsbidrag

har beviljats med 109,0 miljoner kronor.

 Ett lån till ett privat regionalt investmentbolag på 10 miljoner kronor har

beviljats under budgetåret. Tidigare beviljade utestående lån till detta ändamål

uppgår till 75,2 miljoner kronor.

 För vissa garantiåtaganden gentemot banker har utbetalats 3,1 miljoner kronor,

för administration av det regionalpolitiska stödet har 3,9 miljoner kronor

utbetalats till Svenska Handelsbanken i Östersund och för uppföljning och

utvärdering har NUTEK använt 2,2 miljoner kronor.

 Efter att staten återkrävt delar av tidigare utbetalade lokaliseringsbidrag

till Saab Automobil AB och Volvo Personvagnar Uddevallaverken AB för

investeringar i de nedlagda bilfabrikerna i Malmö respektive Uddevalla har dessa

bolag återbetalat sammanlagt 192,5 miljoner kronor.

 Som del av finansieringen av kapitaltillskott till Norrlandsfonden har, enligt

riksdagens beslut, 80 miljoner kronor avförts från anslaget (prop. 1993/94:140,

bet. 1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366). Regeringen har vidare beslutat att som

besparing föra bort 700 miljoner kronor från anslaget. Efter dessa transaktioner

uppgick de medel som inte var ianspråktagna genom beslut vid budgetårets ingång

till 284 miljoner kronor.

Närings- och teknikutvecklingsverket

NUTEK uppskattar att behovet av bidragsmedel för centrala beslut under

budgetåret 1995/96 kommer att uppgå till 525 miljoner kronor varav 350 miljoner

kronor för juli 1995-juni 1996. Uppskattningen bygger på den ökade

investeringsaktivitet hos företagen som NUTEK noterat.

Regeringens överväganden

Till Lokaliseringsbidrag m.m. har för budgetåret 1994/95 anvisats ett

reservationsanslag på 300 miljoner kronor.

 Efterfrågan på lokaliserings- och utvecklingsbidrag från detta anslag var

under tidigare år stor. Trots en successivt ökad delegering av beslutanderätten

till länsstyrelserna uppstod därför ofta medelsbrist.

 Riksdagen anslog därför tidigare regelmässigt ytterligare medel till detta

ändamål på tilläggsbudget till statsbudgeten.

 De senaste årens lågkonjunktur innebar dock att efterfrågan på stöd i samband

med investeringar minskade. Stora besparingar har därför under denna tid kunnat

göras på anslaget. Vi har tidigare redogjort för storleken på de medel som inte

var ianspråktagna genom beslut vid budgetårets början och de besparingar som

hittills gjorts på anslaget. Den ökade investeringsaktiviteten hos näringslivet

måste klaras genom en hård prioritering mellan olika projekt.

 För beslut om lokaliserings- och utvecklingsbidrag m.m., som beviljas av NUTEK

och regeringen, beräknar vi mot bakgrund härav ett oförändrat medelsbehov av

450 000 000 kronor för budgetåret 1995/96, varav 300 000 000 kronor för juli

1995-juni 1996.

C 2. Regionala utvecklingsinsatser m.m.

1993/94 Utgift 830 740 959 Reservation1 511 355 4911)

1994/95 Anslag 1 330 000 000

1995/96 Förslag 1 988 625 000

 varav 1 325 750 000 beräknat för juli 1995- juni 1996

1) De medel som vid det senaste budgetårsskiftet inte var ianspråktagna genom

beslut uppgick till ca 105 miljoner kronor, att jämföras med ca 146 miljoner

kronor ett år tidigare.

 Genom riksdagens beslut om regionalpolitiken år 1994 (prop. 1993/94:140, bet.

1993/94:AU13, rskr. 1993/94:366) har länsstyrelserna möjlighet att inom en given

ram använda medlen under detta anslag till lokaliserings- och utvecklingsbidrag,

till landsbygdsstöd och stöd till kommersiell service samt till regional

projektverksamhet. Medlen får även i begränsad utsträckning användas till

uppföljning och utvärdering.

 Under budgetåret 1993/94 fattade länsstyrelserna beslut om sammanlagt 1 205

miljoner kronor med följande fördelning mellan ändamålen:

- lokaliserings- och utvecklingsbidrag 357 mkr

- glesbygdsstöd 322 mkr

- regional projektverksamhet 515 mkr

 Därutöver användes ca 10 miljoner kronor för uppföljningsverksamhet.

 En utförligare redovisning av utfallet har vi lämnat tidigare (avsnitten 6.1

och 6.2).

Länsstyrelserna

Länsstyrelserna beräknar i sina anslagsframställningar att medelsbehovet för

regionala utvecklingsinsatser kommer att öka med sammanlagt 222 miljoner kronor

för budgetåret 1995/96 jämfört med innevarande budgetår uppräknat till 18

månader.

Regeringens överväganden

Medlemskapet i EU skapar nya förutsättningar för den regionala utvecklingen och

regionalpolitiken. Tillkomsten av EG:s strukturfonder ändrar förutsättningarna

för det regionala utvecklingsarbetet liksom finansieringen av detta.

 För att få del av medel från EG:s strukturfonder krävs nationell

medfinansiering av minst samma omfattning. Detta kommer att ställa anspråk på

medel från flera huvudtitlar på statsbudgeten. Under tionde huvudtiteln bör i

första hand detta anslag vara aktuellt. Skälet härtill är att de insatser som

görs i form av projektverksamhet inom anslaget har klara likheter med de

åtgärder som väntas inom ramen för strukturfondsprogrammen.

 Huvuddelen av detta anslag bör, enligt vår bedömning, användas för dels

stödverksamhet, dels medfinansiering av strukturfondsprogram. I begränsad

omfattning bör även regional projektverksamhet kunna bedrivas, i första hand i

de län som i liten utsträckning berörs av strukturfonderna. Viss del av anslaget

får användas för uppföljning och utvärdering av stödverksamheten.

 Strukturfondsprogrammens innehåll är i nuläget inte kända, eftersom arbetet

med att utarbeta sådana pågår. Därigenom kan behovet av medfinansiering från

detta anslag inte preciseras nu, varken i volym eller vad gäller geografisk

fördelning. Vi gör dock den bedömningen att medfinansieringen kommer att utgöra

ett betydande ändamål under anslaget.

 Med de förändringar vi föreslagit kommer länsstyrelserna under detta anslag

att fr.o.m. budgetåret 1995/96 disponera medel för följande ändamål:

- lokaliserings- och utvecklingsbidrag,

- landsbygdsstöd,

- stöd till kommersiell service,

- medfinansiering av strukturfondsprogram,

- regional projektverksamhet,

- uppföljning och utvärdering.

 Det bör även fortsättningsvis vara en uppgift för regeringen att fördela

anslaget mellan länen och utfärda de föreskrifter som krävs. En mindre del av

anslaget bör i fortsättningen disponeras av regeringen och NUTEK för viss

central utvecklingsverksamhet, som tidigare belastat anslaget C 6. Särskilda

regionalpolitiska infrastrukturåtgärder m.m.

 Vid avgränsningen av målområdena för EG:s strukturfonder, 2, 5b och 6 har de

nationella regionalpolitiska prioriteringarna bildat utgångspunkt, dvs. områden

med svårast regionala problem har inkluderats. Vid fördelningen av medel mellan

länen bör således även fortsättningsvis de regionala problemens svårighet utgöra

fördelningsnyckel, men med särskilt beaktande av medfinansieringsbehovet.

C 3. Täckande av förluster på grund av kreditgarantier till företag på

landsbygden m.m.

1993/94 Utgift 12 789 733

1994/95 Anslag 1 000

1995/96 Förslag 1 000

 varav 1 000 beräknat för juli 1995-juni 1996

 Från anslaget betalas utgifterna för att infria statliga garantier för lån

till företag som fått stöd enligt förordningen (1994:577) om landsbygdsstöd och

stöd till kommersiell service.

 Från anslaget betalas också utgifterna för att infria statliga garantier för

lån till företag i glesbygder och lån till kommersiell service enligt förord-

ningen (1990:643) om glesbygdsstöd (upphävd 1994:577). Vidare betalas från

anslaget utgifterna för att infria garantier för lån som har lämnats enligt

förordningen (1985:619) om glesbygdsstöd (upphävd 1990:643), enligt förordningen

(1979:638) om statligt stöd till glesbygd (upphävd 1985:619), enligt

förordningen (1973:608) om statligt stöd till kommersiell service i glesbygd

(upphävd 1980:877) samt enligt förordningen (1976:208) om statligt stöd till

skärgårdsföretag och förordningen (1978:465) om särskilt stöd till

lantbruksföretag i vissa glesbygder (upphävda 1979:638).

 Den 1 juli 1985 skedde en övergång till engagemangsram för kreditgarantier

till företag i glesbygder m.m. (prop. 1984/85:115, bet. 1984/85:AU13, rskr.

1984/85:354). Engagemangsramen kan successivt byggas upp tills den uppgår till

290 miljoner kronor. Länsstyrelsernas utrymme för ny kreditgivning skapas dels

genom amorteringar av lån med statliga kreditgarantier som beslutats efter den 1

juli 1985, dels genom den successiva uppbyggnaden av en engagemangsram för

respektive län. Förluster till följd av infriade garantier ger inte utrymme för

ny garantigivning.

Länsstyrelserna

Samtliga länsstyrelser utom de i Kristianstads, Malmöhus och Hallands län har

inkommit med anslagsframställningar. Sammanlagt föreslår länsstyrelserna en

engagemangsram t.o.m. budgetåret 1995/96 på 353 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

För budgetåret 1994/95 är engagemangsramen fastställd till 290 miljoner kronor,

vilket är den maximala nivå som beslutades 1985. Nivån höjdes med 35 miljoner

kronor till innevarande budgetår. Eftersom beslutsnivån vad gäller nya garantier

under förra budgetåret förblev låg, ca 20 miljoner kronor, och infriandena visar

en sjunkande trend, bedömer vi att nuvarande engagemangsram är tillräcklig även

för budgetåret 1995/96. Om utrymmet i något enskilt län ändå tenderar att bli

knappt förordar vi att garantier i första hand bör lämnas för tillväxtfrämjande

investeringar i glesbygdsområden samt till kommersiell ser-vice i glesbygd.

Ramen bör för tiden fram t.o.m. budgetåret 1995/96 tas upp med oförändrat belopp

290 miljoner kronor.

 Anslaget bör för nästa budgetår tas upp med oförändrat belopp, 1 000 kronor.

C 4. Ersättning för nedsättning av socialavgifter

1993/94 Utgift 471 144 174

1994/95 Anslag 500 000 000

1995/96 Förslag 693 000 000

 varav 462 000 000 beräknat för juli 1995 - juni 1996

 Från anslaget, som disponeras av Riksförsäkringsverket (RFV), täcks fr.o.m.

den 1 januari 1991 bortfall av avgiftsinkomster till följd av tillämpning av

lagen (1990:912) om nedsättning av socialavgifter.

 Enligt denna lag skall den procentsats, efter vilken arbetsgivaravgifter

respektive egenavgifter sammanlagt beräknas, sättas ned med tio procentenheter

t.o.m. utgiftsåret 2000 för verksamheter inom vissa näringsgrenar som bedrivs i

stödområde 1. I de delar av Norrbottens län, som inte ingår i stödområde 1,

skall nedsättningen vara fem procentenheter t.o.m. utgiftsåret 1995 och i de

delar av stödområde 2 som omfattas av nedsättningen skall nedsättningen vara tio

procentenheter t.o.m. utgiftsåret 2000.

Riksförsäkringsverket

I sin anslagsframställning beräknar RFV, med utgångspunkt från gällande regler,

medelsbehovet till 635 miljoner kronor för budgetåret 1995/96, varav 445

miljoner kronor för juli 1995 - juni 1996.

Regeringens överväganden

Vi har tidigare (avsnitt 9.3.1) föreslagit att systemet med nedsatta so-cial-

avgifter som stöd till näringslivet skall behållas. En marginell utökning i

systemet föreslås genom att verksamheter i Älvsbyns kommun samt i de delar av

Bodens och Piteå kommuner som ingår i stödområde 2 och i mål 6-området får, i

likhet med övriga kommuner i Norrlands inland, nedsättning med tio

procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1996. I övriga delar av Bodens och Piteå

kommuner samt i hela Luleå kommun upphör nedsättningen av socialavgifter fr.o.m.

1 januari 1996.

 Medelsbehovet på anslaget beräknas därför till 693 miljoner kronor för

budgetåret 1995/96 varav 462 miljoner kronor för juli 1995 - juni 1996.

C 5. Sysselsättningsbidrag

1993/94 Utgift 173 066 468

1994/95 Anslag 250 000 000

1995/96 Förslag 300 000 000

 varav 200 000 000 beräknat för juli 1995 - juni 1996

 Över anslaget, som disponeras av NUTEK, anvisas medel för sysselsättningsbidrag

enligt förordningen (1990:642) om regionalpolitiskt företagsstöd.Enligt denna

förordning lämnas sysselsättningsbidrag med 200 000 kronor per ökad

årsarbetskraft i stödområde 1 och med 120 000 kronor i stödområde 2 och

utbetalas under en femårsperiod (se avsnitt 9.2.3).

 Vi har tidigare redogjort för utfallet av verksamheten med sysselsätt-

ningsbidrag under de senaste budgetåren (avsnitt 6.2).

Närings- och teknikutvecklingsverket

I sin anslagsframställning beräknar NUTEK, med utgångspunkt från gällande

regler, medelsbehovet till 375 miljoner kronor för budgetåret 1995/96, varav 250

miljoner kronor för juli 1995 - juni 1996.

Regeringens överväganden

Vi har tidigare föreslagit att den av riksdagen beslutade höjningen av

sysselsättningsbidraget inte skall genomföras och att bidrag fortsättningsvis

skall lämnas med samma belopp som för närvarande (avsnitt 9.2.3).

 Medelsbehovet på anslaget beräknas därför till 300 000 000 kronor för

budgetåret 1995/96 varav 200 000 000 kronor för juli 1995 - juni 1996.

C 6. Transportstöd

1993/94 Utgift 292 379 306

1994/95 Anslag 300 000 000

1995/96 Förslag 430 000 000

 varav 286 667 000 beräknat för juli 1995 - juni 1996

Från anslaget lämnas bidrag till merkostnader för godstransporter enligt

förordningen (1980:803) om regionalpolitiskt transportstöd.

 Vi har tidigare redogjort för utfallet av verksamheten med transportstöd

(avsnitt 6.2).

Närings- och teknikutvecklingsverket

NUTEK yrkar i sin anslagsframställning att 450 miljoner kronor anvisas för

transportstöd för budgetåret 1995/96.

Regeringens överväganden

Vi har tidigare föreslagit att det regionalpolitiska stödet till godstransporter

skall behållas oförändrat, men att en begränsad geografisk anpassning till EG:s

villkor skall ske (avsnitt 9.3.2).

 Medelsbehovet på anslaget beräknas därför till 430 miljoner kronor för

budgetåret 1995/96 varav 286 667 000 kronor för juli 1995 - juni 1996.

C 7. Glesbygdsverket

1993/94 Utgift 17 717 174 Reservation 4 883 615

1994/95 Anslag 20 000 000

1995/96 Förslag 30 930 000

 varav 20 620 000 beräknat för juli 1995-juni 1996

 Regeringen beslutade den 6 april i år att Glesbygdsmyndigheten fortsättningsvis

skall heta Glesbygdsverket. Som en följd härav bör anslaget fr.o.m. nästa

budgetår benämnas C 7. Glesbygdsverket. Verket har till uppgift att verka för

förbättring av glesbygds- och landsbygdsbefolkningens levnadsförhållanden i

olika delar av landet med tyngdpunkt i skogslänens inre delar samt i

skärgårdsområdena.

 Från anslaget betalas såväl förvaltnings- som projektkostnader.

Glesbygdsverket

Glesbygdsverket lämnade hösten 1992 en fördjupad anslagsframställning för

budgetåren 1993/94-1995/96. I sin förenklade anslagsframställning för budgetåret

1995/96 begär verket oförändrad anslagsvolym men med pris- och löneuppräkning.

 Verket har i sin årsredovisning beskrivit hur det bedrivit utrednings-

verksamhet, sektorssamordning, informations- och rådgivningsverksamhet,

pilotprojekt samt uppföljning och utvärdering.

 RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar.

Regeringens överväganden

Verket skall enligt sin instruktion särskilt

1. bedriva utredningsverksamhet,

2. verka för central sektorssamordning,

3. lämna information och råd i glesbygdsfrågor,

4. initiera och medverka i projekt av pilotkaraktär av betydelse

 för glesbygdens utveckling,

5. genomföra central uppföljning och utvärdering

 av glesbygdsinsatser samt

6. samverka med andra organ i utvecklingen av glesbygden.

 Med dessa direktiv har Glesbygdsverket i uppgift att utifrån ett hel-

hetsperspektiv arbeta med glesbygdsfrågor.

 Verkets årsredovisning, som följer riktlinjerna i regleringsbrevet, visar att

arbetet efter en uppbyggnadsperiod nu funnit sina former.

 Regeringen konstaterar att RRV inte har haft några invändningar i

revisionsberättelsen.

 Sveriges medlemskap i den Europeiska unionen innebär en rad nya förutsättningar

för den regionala utvecklingen och därmed också för glesbygd och landsbygd. Inom

EU:s strukturfondspolitik får Sverige del av bl.a. mål 5b-stöd, som innebär

främjande av landsbygdsutveckling. För närvarande pågår programarbete i de fem

svenska 5b-regionerna. Glesbygdsverket har tilldelats sekretariatsfunktionen för

5b-regionen Skärgården samt vissa samordningsfunktioner för övriga 5b-regioner.

Regeringen beräknar vissa medel för detta under anslaget.

 Av anslaget avser 3 miljoner kronor Glesbygdsverkets fortsatta medverkan i ett

utvecklingsarbete kring marknadsföringsfrågornas betydelse för

landsbygdsutvecklingen inom ALA-gruppen vid Sveriges Lantbruksuniversitet.

C 8. Expertgruppen för forskning om regional utveckling (ERU)

1993/94 Utgift 5 586 140 Reservation 1 306 170

1994/95 Anslag 6 500 000

1995/96 Förslag 12 075 000

 varav 8 050 000 beräknat för juli 1995-juni 1996

 Från anslaget betalas utgifterna för den verksamhet som Expertgruppen för

forskning om regional utveckling (ERU) bedriver.

 ERU har till uppgift att initiera och samordna forskning på regionalpolitikens

område samt se till att forskningsresultaten blir kända och tillgängliga för

olika intressenter.

 ERU har i sin årsredovisning angivit att huvudmålet för verksamhetsåret har

varit att anta samt påbörja genomförandet av ett nytt forskningsprogram. Vid

verksamhetsårets slut pågick tretton projekt inom programmet som omfattar

perioden 1993-1996.

 RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar.

Regeringens överväganden

Av ERU:s årsredovisning framgår att de riktlinjer för verksamheten som

regeringen tidigare lagt fast väl återspeglas i det forskningsprogram som

antagits och vars genomförande påbörjats under verksamhetsåret.

 Regeringen konstaterar att RRV inte haft några invändningar i sin

revisionsberättelse avseende ERU.

 Sveriges medlemskap i EU innebär en rad nya förutsättningar för såväl den

regionala utvecklingen i stort som för regionalpolitiken. Regeringen anser att

det är en viktig uppgift att forskningsmässigt följa upp och analysera

konsekvenserna av EU-medlemskapet i ett regionalt/regionalpolitiskt perspektiv.

Det gäller t.ex. jämförelser av utvecklingen i olika avseenden mellan olika

regioner i Sverige samt mellan dessa och jämförbara regioner i andra länder.

Det bör också vara av stort intresse att studera hur olika aktörer lokalt och

regionalt utnyttjar medlemskapet. I arbetet bör även ingå studier av den

demokratiska förankringen av strukturfondsarbetet.

 Regeringen anser mot denna bakgrund att ERU:s forskningsprogram bör

kompletteras med forskning om konsekvenserna av ett EU-medlemskap i ett

regionalt/regionalpolitiskt perspektiv. Regeringen beräknar vissa ytterligare

medel för detta.

C 9. Lokaliseringslån

1993/94 Utgift -67 965 050 Reservation554 692 3901)

1994/95 Anslag 1 000

1995/96 Förslag 1 000

 varav 1 000 beräknat för juli 1995-juni 1996

1) De medel som vid budgetårsskiftet inte var ianspråktagna genom beslut uppgick

till 437 miljoner kronor.

 Över anslaget anvisas medel för lokaliseringslån som kan beviljas av

länsstyrelserna, NUTEK eller regeringen. Räntor, avbetalningar och andra

återbetalningar på lånen återförs till anslaget.

 Vi har tidigare redogjort för utfallet av bl.a. lokaliseringslåneverksamheten

under de senaste budgetåren (avsnitt 6.2).

 Riksdagen beslutade våren 1992 att lokaliseringslån åter skall kunna lämnas

för finansiering av projekt inom ramen för det regionalpolitiska företagsstödet

(prop. 1991/92:100 bil. 11, bet. 1991/92:AU13, rskr. 1991/92:175).

 Under budgetåret 1993/94 utbetalades 45,7 miljoner kronor i lokaliseringslån.

I räntor och amorteringar inbetalades 32,2 respektive 80,6 miljoner kronor.

Utestående belopp vid låntagares konkurs var 43,4 miljoner kronor och eftergivet

belopp i samband med företagsrekonstruktioner uppgick till 10,3 miljoner kronor.

Utestående fordringar på lokaliseringslån uppgick den 30 juni 1994 till 745,8

miljoner kronor.

Närings- och teknikutvecklingsverket

NUTEK föreslår att anslaget förlängs med ett formellt belopp för nästa budgetår.

Regeringens överväganden

Till lokaliseringslån har för budgetåret 1995/96 anvisats ett formellt belopp på

1 000 kronor.

 Vi har tidigare berört hur verksamheten med lokaliseringslån fortsättningsvis

bör bedrivas (avsnitt 9.2.1). Bland annat skall lån fortsättningsvis kunna

lämnas även till rörelsekapital vid stöd till tjänsteföretag.

 De förhållandevis stora förlusterna i verksamheten under de senaste åren har

kraftigt reducerat lokaliseringslånefondens storlek. Att fonden ökat under

budgetåret 1993/94 beror på att utbetalningarna var små under detta budgetår på

grund av att låneformen var avskaffad under ett par år.

 Vi förväntar oss att en högre investeringsvilja i näringslivet skall medföra

ökad efterfrågan på lokaliseringslån. Lokaliseringslån kan ofta vara ett

alternativ till lokaliseringsbidrag som innebär mindre utgifter för staten.

 Några ytterligare medel behöver dock inte anvisas för nästa budgetår utan

anslaget bör föras upp med endast ett formellt belopp.

C 10. Europeiska regionala utvecklingsfonden

Nytt anslag (förslag) 338 000 000

 varav 225 333 000 beräknat för juli 1995-juni 1996

Över detta anslag kommer utbetalningarna från EG:s regionalfond att redovisas.

Programperioden för strukturfonderna löper för Sveriges del mellan åren 1995 och

1999. Utbetalningarna från detta anslag kommer successivt att öka från år 1996

för att trappas ned i slutet av perioden. De sista utbetalningarna för

programperioden beräknas ske under år 2001.

 Utbetalningarna från EG:s övriga strukturfonder kommer att återfinnas dels

under Arbetsmarknadsdepartementets anslag A. 7 Europeiska socialfonden dels

under Jordbruksdepartementets huvudtitel avseende jordbruks- och fiskefonderna.

Regeringens överväganden

Under våren 1995 har regeringen tillsatt utredare som skall utarbeta förslag

till utvecklingsprogram för de s.k. målområdena. Regeringen kommer därefter att

överlämna förslag till program för de olika målområdena till EG-kommissionen som

väntas fatta beslut om dessa under hösten. Innan kommissionen fattat sina beslut

råder osäkerhet om tiden för utbetalningarna. Från vilken av strukturfonderna

utbetalningarna kommer att ske beror på inriktningen av programmen och de

konkreta projekten. Från EG:s regionalfond kommer medel att utbetalas till vissa

projekt som ingår i strukturfondsprogrammen för målområdena 2, 5b, 6 och de s.k.

gemenskapsinitiativen (se avsnitt 8.2).

11 Författningskommentar till förslaget till lag om ändring i lagen (1990:912)

om nedsättning av socialavgifter

1 §

I paragrafen har stödområdesindelningen ändrats. Den nuvarande nedsättningen av

socialavgifter med fem procentenheter såvitt avser näringslivet i Bodens, Luleå,

Piteå och Älvsbyns kommuner i Norrbottens län löper ut vid utgången av år 1995.

När det gäller Älvsbyns kommun, Edefors och Gunnarsbyns församlingar i Bodens

kommun samt f.d. Markbygdens kyrkobokföringsdistrikt i Piteå kommun skall de

från den 1 januari 1996 omfattas av nedsättningen med tio procentenheter enligt

reglerna i 11-13 §§.

3 §

Första stycket har ändrats redaktionellt till följd av att stöd enligt 9 §

upphör vid utgången av år 1995.

 Andra stycket innehåller en ny bestämmelse varav framgår att verksamhet inom

stålindustri, som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och

stålgemenskapen, är inte berättigad till stöd enligt denna lag.

 Även de nuvarande andra och tredje styckena har ändrats redaktionellt.

6 §

Paragrafen har ändrats redaktionellt för att tydliggöra undantagen i punkt 2.

Arbetsmarknadsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 april 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:161 Regionalpolitik.