Regeringens proposition

1991/92:120

om reglering av priserna på fisk m. m.

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits

upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 19 mars 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om reglering av priserna på

fisk m. m. under budgetåret 1992/93.

Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 19 mars 1992

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.

Wester-

berg,[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],

Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om reglering av priserna på fisk m. m.

Mitt förslag: Prisregleringen på fisk under regleringsåret 1992/93

utformas enligt fiskeriverkets förslag. Det innebär en fortsatt

anpassning och neddragning av det generella statliga ekonomiska

stödet

till fisket i enlighet med vad som har kommits överens om i interna-

tionella förhandlingar om en liberaliserad handel med bl. a. fisk

och fiskprodukter.

 Skälen för mitt förslag: Regeringen uppdrog den 19 december

1991 åt fiskeriverket att avge förslag beträffande prisregleringen

på fisk m. m. för budgetåret 1992/93. Förslaget skulle rymmas

inom en total utgiftsram på 100 milj.kr. Kostnader för olika former

av pristillägg skulle inom denna ram få uppgå till högst 50

milj.kr. Vidare skulle inom den totala utgiftsramen föreslås

offensiva

åtgärder inom fiskerinäringen i syfte att öka rationaliseringen

och förbättra konkurrenskraften inför den ökade

internationaliseringen.

Prisregleringssystemets förenlighet med EG:s gemensamma

fiskeripolitik

och relevanta artiklar i Romfördraget skulle utredas. Fiskeriverket

skulle vid fullgörandet av uppdraget samråda med kommerskol-

legium, Svensk fisk, ekonomisk förening, Sveriges fiskares

riksförbund

och Fiskbranschens riksförbund. Fiskeriverket har i skrivelse den

13 februari 1992 redovisat sitt förslag med anledning av uppdraget.

Verkets skrivelse bör fogas till protokollet i detta ärende som

bilaga.

 Länsstyrelsen i Blekinge län och länsstyrelsen i Kristianstads

län har i skrivelser till regeringen den 3 februari 1992 resp. den

10 februari 1992 begärt åtgärder till stöd för fiskerinäringen.

 I prop. 1991/92:100 (bil. 10 s. 50) har regeringen föreslagit

riksdagen

att för budgetåret 1992/93 anvisa ett förslagsanslag på 1 000

kr. till prisreglerande åtgärder på fiskets område. En närmare

redogörelse för hur prisregleringen på fisk är utformad finns

i prop. 1984/85:143 (s. 19--21).

 Enligt fiskeriverket var de totala kostnaderna regleringsåret

1990/91

för pristillägg för normprissatta fiskslag 54,3 milj.kr. jämfört

med 43,6 milj.kr. föregående regleringsår. Av det totala stödbeloppet

för 1990/91 gick ca 92 %

 till sill/strömming. Behållningen hos regleringsföreningen Svensk

fisk var 43,9 milj.kr. den 1 juli 1991, en minskning med 1,2 milj.kr.

Behållningen i prisregleringskassan var 91,8 milj.kr., en ökning

med 13 milj.kr.

 Prisregleringsavgiften samt importavgifterna beräknas innevarande

regleringsår tillföra prisregleringskassan ca 64 milj.kr.

Ränteintäkterna

på medlen hos Svensk fisk och i regleringskassan beräknas till

19,6 milj.kr. De sammanlagda tillgångarna för prisregleringen

innevarande

regleringsår uppgår till ca 220 milj.kr.

 De sammanlagda kostnaderna för prisregleringen under innevarande

regleringsår beräknas till 109,9 milj.kr. Enligt riksdagens beslut

våren 1991 skulle prisregleringen för innevarande budgetår rymmas

inom en utgiftsram på 111 milj.kr. Detta skulle innebära att

behållningen

i prisreglerings-

kassan och hos Svensk fisk skulle komma att uppgå till sammanlagt

ca 108 milj.kr. vid regleringsårets utgång. För innevarande

regleringsår

har normkvantiteten för sill/strömming fastställts till 40 000

ton och normpriset för stor och liten sill/strömming till 3,55

kr./kg resp. 2,75 kr./kg. För regleringsåret 1992/93 föreslås,

mot bakgrund av den av regeringen angivna kostnadsramen, att

normkvantiteten

för sill/strömming fastställs till 30 000 ton och att normpriset

för stor sill/strömming fastställs till 3,00 kr./kg och för

liten sill/strömming till oförändrat 2,75 kr./kg. Inom ramen

för den totala normkvantiteten föreslås att fiskeriverket får

bemyndigande att fastställa olika andelar stödberättigade kvantiteter

för olika kuststräckor.

 Under innevarande regleringsår lämnas rörliga pristillägg med 75 %

 av skillnaden mellan normpris och jämförelsepris för sill/strömming

och för torsk med 75 %

 av skillnaden mellan nedre prisgräns och jämförelsepris. För

regleringsåret 1992/93 föreslås oförändrade regler för dessa

fiskslag. Överskottspriset får för samtliga lägstaprissatta

fiskslag och kokräka uppgå till högst 75 %

 av lägstapris. För nästa regleringsår föreslås oförändrade

nivåer och att fiskeriverket om så anses påkallat får meddela

Svensk fisk ytterligare föreskrifter vad gäller

överskottshanteringen.

 Det lämnas ett särskilt stöd i form av regionalt pristillägg

för sill/strömming till fiskare bosatta vid syd- och ostkusten.

Detta motiveras med att fisket på dessa kuststräckor har en svagare

utveckling än fisket för fiskare på västkusten. Stödet lämnas

som fasta pristillägg inom ramen för gällande normkvantitet

och för fisk som avsätts för human konsumtion. För regleringsåret

1992/93 föreslås att fiskare bosatta på Gotland får samma villkor

som fiskare bosatta på norra ostkusten. I övrigt föreslås att

stödet får lämnas med oförändrade belopp.

 Vidare lämnas pristillägg för export av sill/strömming till

vissa östeuropeiska länder med högst 80 öre/kg inom en ram

på sammanlagt 8,5 milj.kr., varav högst 2,5 milj.kr. får avse

sill från Kattegatt, Skagerrak och Nordsjön. Högst 500 000 kr.

får avse sill från Nordsjön. För nästa regleringsår föreslås

att pristillägget sänks till högst 30 öre/kg och att stödet

får lämnas enbart för sill/strömming som har fångats i Östersjön,

allt inom en ram på högst 6 milj.kr.

 Pristillägg för foderfisk lämnas under innevarande budgetår

med högst 50 öre/kg inom en ram på sammanlagt högst 6,5 milj.kr.

Mot bakgrund av den fastställda totala kostnadsramen för

prisregleringen

för 1992/93 bedömer fiskeriverket att detta stöd är av mindre

betydelse för fisket jämfört med andra stödformer varför

det bör slopas.

 Under innevarande regleringsår lämnas regionalt pristillägg

för foderfisk på norra ostkusten och pristillägg för foderfisk

som har fångats i insjöar. För nästa regleringsår föreslås

att fiskare bosatta på Gotland får samma villkor som fiskare bosatta

på norra ostkusten. Detta motiveras av de höga fraktkostnaderna

för fisk från Gotland. I övrigt föreslås oförändrade villkor

för regleringsåret 1992/93. Särskilda fasta pristillägg lämnas

under innevarande regleringsår för räka, garnmakrill, gädda,

gös, sik, lake, abborre och siklöja. För regleringsåret 1992/93

föreslås att pristillägget upphör för garnmakrill mot bakgrund

av den relativt gynnsamma prisutvecklingen. För övriga fiskslag

som stöds under innevarande regleringsår med fasta pristillägg

föreslås att samma belopp lämnas under nästa regleringsår.

 Fiskeriverket skulle, som tidigare nämnts, inom den totala

utgiftsramen

för prisregleringen för 1992/93, föreslå offensiva åtgärder

inom fiskerinäringen i syfte att öka rationaliseringen och förbättra

konkurrenskraften inför den ökade internationaliseringen.

Fiskeriverket

föreslår följande. Under innevarande regleringsår betalas 6,8

milj.kr. från prisregleringskassan för att bestrida kostnader för

utsättning av fisk. För nästa regleringsår föreslås att

9,2 milj.kr. avsätts för nämnda ändamål. Vidare föreslås

att 4,3 milj.kr. disponeras för Svensk fisks informations- och

upplysningsverksamhet,

vilket är samma belopp som för innevarande regleringsår.

Fiskeriverket

föreslår också att oförändrat 5 milj.kr. avsätts som särskilt

stöd till yrkesfisket på ostkusten under regleringsåret 1992/93.

 Följande nya former av insatser föreslås av fiskeriverket. För

regleringsåret 1992/93 bör avsättas 2 milj.kr. för ett projekt

rörande produktutveckling av sill/strömming. Syftet med projektet

är att stärka kompetensen inom bl. a. råvaru-, teknologi- och

marknadsområdet genom samarbete mellan SIK-Institutet för

livsmedelsforskning,

fiskare och fiskberedare för att öka avsättningen av sill/strömming.

Det föreslås vidare att 5 milj.kr. avsätts för bidrag till

investeringar som syftar till att höja kvaliteten på fisken vid

hanteringen från fångst till mottagare. Exempel på investeringar

som åsyftas är ismaskiner och kyltankar för förvaring av fisk

ombord på fiskefartyg. Med tanke på typen av investeringar föreslås

att endast moderna häcktrålare skall kunna komma i fråga för

stödet. För kompetenshöjande åtgärder inom fiskerinäringen

i form av bl. a. utbildning i företagsekonomi föreslås 1,7 milj.kr.

 Prisregleringens kostnader för regleringsåret 1992/93 beräknas

till sammanlagt 100 milj.kr., varav 50 milj.kr. för olika former

av pristillägg. Kostnaderna för trygghetsförsäkringen beräknas

till ca 8 milj.kr. och kostnaderna för överskottshanteringen till

6,3 milj.kr. Härtill kommer 27,2 milj.kr. för de föreslagna

offensiva åtgärderna inom fiskerinäringen. Kostnaderna för

uppbörd och kontroll beräknas till 1,2 milj.kr. och kostnaderna

för Svensk fisks administration till 7,3 milj.kr.

 I fråga om prisregleringens finansiering föreslås att fiskeriverket

bemyndigas att under regleringsåret 1992/93 från prisregleringskassan

för fisk till Svensk fisk överföra nödvändiga medel för

att täcka kostnaderna för rörliga, fasta och regionala pristillägg,

pristillägg för export av sill/strömming till vissa östeuropeiska

länder, överskottshantering samt Svensk fisks administration m.

m. Vidare föreslås att fiskeriverket bemyndigas att inom den

fastställda

utgiftsramen genomföra mindre omdisponeringar av medel.

 I prop. 1989/90:123 om fisket påpekades att EFTA-överenskommelsen

om frihandel med fisk och fiskprodukter innebär att en anpassning

måste ske av prisstödet inom prisregleringen på fisk och av övrigt

statsstöd. Riksdagen uttalade i samband därmed bl. a. att den

svenska avregleringen bör hålla jämna steg med motsvarande process

i övriga EFTA-länder.

 En överenskommelse har träffats mellan EFTA-länderna och EG

om ett EES-avtal. Avtalet innebär för fiskets del bestämmelser

bl. a. om minskning av gränsskyddet för fisk och fiskprodukter

och avskaffande av konkurrenssnedvridande statsstöd till

fiskerisektorn.

Avtalet avses träda i kraft den 1 januari 1993.

 För egen del kan jag biträda fiskeriverkets förslag till

prisreglering

på fisk under regleringsåret 1992/93. Detta innebär att kostnaderna

för prisregleringen för regleringsåret 1992/93 skall rymmas inom

totalt 100 milj.kr. och att kostnaderna för olika former av

pristillägg

inom denna ram får uppgå till högst 50 milj.kr. Detta är en

minskning med 10 %

 resp. 31 %

 i förhållande till de beräknade kostnaderna för innevarande

regleringsår. Minskningen är enligt min bedömning i linje med

de internationella överenskommelserna om att avskaffa generella

konkurrenssnedvridande statsstöd till fiskerinäringen. I konsekvens

med dessa överenskommelser avvecklas de generella pristilläggen

och prisregleringsavgiften på fisk i och med utgången av

regleringsåret

1992/93. Jag återkommer i det följande till den framtida

utvecklingen.

De angivna ramarna bör inte få överskridas av fiskeriverket.

 Jag föreslår att prisregleringen utformas på det sätt jag har

redogjort för i det föregående och att de av fiskeriverket föreslagna

normpriserna och prisgränserna samt den föreslagna normkvantiteten

fastställs.

 Procentsatserna för rörliga pristillägg och procentsatsen för

överskotts-

pris bör fastställas på det sätt som fiskeriverket har föreslagit.

Svensk fisk bör få besluta om avsättningen av överskotten i

samma utsträckning som för närvarande. De regionala pristilläggen

och de fasta pristilläggen bör fastställas på det sätt som

har föreslagits. Förslaget om att sänka rambeloppet för stöd

till export av sill/strömming till vissa östeuropeiska länder

bör genomföras. Stödet bör i fortsättningen ges enbart till

sill/strömming som har fångats i Östersjön. Förslaget om

att slopa stödet till foderfisk bör genomföras med hänsyn

till behovet av att begränsa kostnaderna för olika former av

pristillägg.

 Vad gäller förslagen till offensiva åtgärder inom fiskerinäringen

vill jag framhålla följande. Den svenska fiskerinäringen står

inför stora förändringar den närmaste framtiden till följd

av internationella överenskommelser. EFTA-länderna har träffat

en överenskommelse om frihandel med fisk och fiskprodukter. Det

mellan EFTA och EG träffade EES-avtalet berör bl. a. fisket. Jag

har för avsikt att återkomma till regeringen i denna fråga i

anslutning

till att EES-avtalet skall underställas riksdagen. Vidare har Sverige

ansökt om medlemskap i EG. Medlemskapsförhandlingar som rör

bl. a. fisket väntas inledas under innevarande år. Mot denna bakgrund

är det av största vikt att rationaliseringen av fiskeflottan

fortsätter

och att hanteringen av fångsterna i de efterföljande leden förbättras

och effektiviseras i syfte att möta den ökade internationella

konkurrensen. De medel som finns till förfogande inom ramen för

prisregleringen på fisk bör därför i större utsträckning

än hittills användas för åtgärder som främjar detta syfte.

 Utsättning av fisk under regleringsåret 1992/93 bör genomföras

inom de ekonomiska ramar som fiskeriverket har föreslagit. Verket

bör vid fördelning av medel inhämta synpunkter från Sveriges

fiskares riksförbund. Svensk fisks informations- och

upplysningsverksamhet

bör under nästa regleringsår bedrivas inom lika stor ekonomisk

ram som gäller för innevarande regleringsår. Särskilt stöd

till yrkesfisket på ostkusten bör under regleringsåret 1992/93

lämnas med samma belopp och enligt samma regler som gäller för

innevarande regleringsår. För att stimulera avsättningen av

sill/strömming

bör 2 milj.kr. användas för produktutveckling under nästa

regleringsår. Vidare bör 5 milj.kr. disponeras för bidrag till

investeringar som syftar till att höja kvaliteten på fisk och 1,7

milj.kr. för kompetenshöjande åtgärder inom fiskerinäringen.

 Fiskeriverket bör av regeringen kunna bemyndigas att betala ut

60 milj.kr. till Svensk fisk för kostnaderna för pristillägg,

överskottshantering och Svensk fisks administration m. m. För

dessa ändamål bör Svensk fisk få disponera även sina ränteintäkter

och vid behov även hos föreningen behållna medel. Medel som har

anslagits ur prisregleringskassan och som inte tas i anspråk under

perioden bör tillföras Svensk fisk. Medel bör avsättas för

att täcka kostnaderna för trygghetsförsäkringen för fisket

med preliminärt 8 milj.kr. För utsättning av fisk, stöd till

ostkusten, produktutveckling, investeringsbidrag och

kompetensutveckling

bör anvisas sammanlagt 22,9 milj.kr.

 Kostnader för uppbörd och kontroll, 1,2 milj.kr., bör täckas

med medel ur prisregleringskassan. Medel ur prisregleringskassan för

fisk bör även under nästa regleringsår få användas för

andra ändamål om regeringen anser det påkallat.

 Fiskeriverket har redovisat vissa förslag rörande det nuvarande

pris-

regleringssystemets förenlighet med EG:s gemensamma fiskeripolitik

och relevanta artiklar i Romfördraget. Förslagen kommer att behandlas

i det fortsatta arbetet inför de kommande förhandlingarna om ett

svenskt medlemskap i EG. För att skapa bättre förutsättningar

för fiskerinäringen att anpassa sig till kommande förändringar

bör dock vissa riktlinjer för framtiden anges redan nu. Som jag

har angett i det föregående avvecklas prisregleringsavgiften, som

i dag helt finansierar prisregleringen, och alla generella

pristillägg

inom prisregleringen på fisk i och med utgången av regleringsåret

1992/93 till följd av internationella överenskommelser. Genom

dessa åtgärder ändras förutsättningarna för regleringsföreningen

Svensk fisk att fortsätta sin verksamhet efter den 1 juli 1993.

Det är därför angeläget att den kompetens som finns hos Svensk

fisk tas till vara för att i linje med anpassningen till EG

underlätta

bildandet och driften av en producentorganisation. Om en sådan

organisation

bildas är det enligt min mening rimligt att staten bidrar med vissa

prisregleringsmedel under uppbyggnaden av denna. Den betydelsefulla

informationsverksamhet som Svensk fisk i dag bedriver bör fortsätta

också framdeles. Finansieringen av denna verksamhet får förutsättas

ankomma på fiskbranschen i vid bemärkelse. Finansieringen av

utsättning

av fisk och den kollektiva trygghetsförsäkringen på fiskets område,

som i dag bekostas av prisregleringsmedel, blir en fråga för

yrkesfisket.

 Fiskeriverket har i uppdrag att senast den 1 juni i år redovisa

förslag till anpassningar på fiskets område med anledning av

EES-avtalet.

Särskilt skall utredas vilka statliga åtgärder som behövs för

att bilda en producent-

organisation på fiskets område. I det sammanhanget kommer verket

även att lämna förslag som underlag för regeringens beslut

till mera långsiktigt verkande åtgärder som bör finansieras

med de 30 milj.kr. vilka har reserverats för konsumentfrämjande

åtgärder.

 Jag avser föreslå regeringen att om så behövs återkomma till

riksdagen sedan fiskeriverket har redovisat sina förslag om

anpassningsåtgärder.

Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att

regeringen föreslår riksdagen

 att medge att för tiden den 1 juli 1992--den 30 juni 1993 reglering

av priserna på fisk m. m. jämte vad därmed hänger samman samt

användningen av medel får ske enligt de grunder som jag har förordat.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och

beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag

som föredraganden har lagt fram.

Bilaga

Fiskeriverket 1992-02-13

Uppdrag att utreda vissa frågor rörande fisket

1 Inledning

Regeringen har gett fiskeriverket i uppdrag att lämna ett detaljerat

förslag till prisreglering på fisk m. m. för budgetåret 1992/93

inom en utgiftsram på 100 milj.kr. Kostnaderna för olika former

av pristillägg får uppgå till högst 50 milj.kr. Inom den totala

utgiftsramen bör inrymmas offensiva åtgärder inom fiskerinäringen

i syfte att öka rationaliseringen och förbättra konkurrenskraften

inför den ökade internationaliseringen. Vidare skall särskilt

utredas prisregleringssystemets förenlighet med EG:s gemensamma

fiskeripolitik (CFP) och relevanta artiklar i Romfördraget.

Fiskeriverket har haft samråd med kommerskollegium, Svensk fisk,

ekonomisk förening, Sveriges fiskares riksförbund och Fiskbranschens

riksförbund. Skriftliga synpunkter, baserade på ett tidigare utsänt

utkast har lämnats av Sveriges fiskares riksförbund (underbilaga

1) och Fiskbranschens riksförbund (underbilaga 2).

2 Förslag till olika former av pristillägg 1992/93

2.1 Rörliga pristillägg

Sill/Strömming

För budgetåret 1991/92 är normkvantiteten 40 000 ton och normpriset

för stor sill/strömming 3:55 kr./kg och för liten 2:75 kr./kg.

Under budgetåret 1990/91 utbetalades i rörliga pristillägg 15,6

milj.kr. till stor och 38,4 milj.kr. till liten sill/strömming.

Under budgetåret 1991/92 beräknas pristilläggen för stor och

liten sill/strömming uppgå till totalt ca 46 milj.kr.

För budgetåret 1992/93 föreslår fiskeriverket, mot bakgrund

av den angivna kostnadsramen, att normkvantiteten sätts till 30

000 ton och att för stor sill/strömming normpriset sätts till

3:00 kr./kg och för liten sill/strömming till 2:75 kr./kg.

Anledningen

till att sänkningen av normpriset enbart gäller stor sill/strömming

är att de större sorteringarna har haft en något bättre

marknadssituation

än den mindre. Inom ramen för den totala normkvantiteten föreslås

fiskeriverket få bemyndigande att fastställa olika andelar

stödberättigade

kvantiteter för olika kuststräckor.

Under innevarande budgetår utgår pristillägg med 75 %

 av skillnaden mellan normpriset och jämförelsepriset. Fiskeriverket

föreslår att samma procentbelopp skall gälla för budgetåret

1992/93. Verket beräknar att kostnaderna för rörliga pristillägg

till sill/strömming kommer att uppgå till 30 milj.kr. med de

föreslagna

förändringarna.

Torsk

Under innevarande budgetår får pristillägg lämnas med 75 %

 av det belopp som jämförelsepriserna understiger följande nedre

prisgränser.

{tab}

Period Nedre prisgräns

 kr./kg

1 juli--29 december 1991 7:00

30 december--28 juni 1992 6:50

Fiskeriverket föreslår att samma system tillämpas under budgetåret

1992/93 och att gränsen för den högre prisgränsen sätts

till den 3 januari 1993. Verket bedömer att några pristillägg

inte heller under nästa budgetår behöver utbetalas för torsk.

2.2 Fasta pristillägg

Under innevarande budgetår utgår fasta pristillägg till följande

arter och ändamål

-- räka och garnmakrill

-- gädda, gös, sik, lake, abborre och siklöja

-- sill/strömming för export till statshandelsländer

-- foderfisk

-- regionala tillägg för foderfisk

-- regionala tillägg för sill/strömming

Räka och garnmakrill

Under budgetåret 1990/91 uppgick kostnaderna för pristilläggen

på räka till 3,5 milj.kr. och på makrill till 0,2 milj.kr. Under

budgetåret 1991/92 beräknas kostnaderna vara oförändrade.

Under innevarande budgetår utgår ett pristillägg med 2:00 kr./kg

för räka och med 2:05 kr./kg för garnmakrill. Fiskeriverket

föreslår att pristill-

läggen för räka utgår med oförändrade belopp under budgetåret

1992/93. För garnmakrill föreslås att pristilläggen slopas.

Anledningen är, förutom den angivna kostnadsramen, att

prisutvecklingen

på garnmakrill varit relativt gynnsam. Verket bedömer mot bakgrund

av den något högre räkkvoten i Skagerrack att kostnaderna kommer

att uppgå till 3,7 milj.kr.

Gädda, gös, sik, lake, abborre och siklöja

Under budgetåret 1990/91 uppgick kostnaderna för pristilläggen

på dessa arter till 2,7 milj.kr. Under budgetåret 1991/92 beräknas

kostnaderna vara oförändrade.

Under innevarande budgetår utgår ett pristillägg med 2:10 kr./kg

för gädda, gös, sik och rensad eller flådd lake samt med 1:70

kr./kg för abborre och siklöja. Pristilläggen utbetalas endast

om fisken avsätts till mänsklig konsumtion och till minst ett

pris som motsvarar pristilläggets storlek. Fiskeriverket föreslår

att pristilläggen utgår med oförändrade belopp och villkor

under budgetåret 1992/93.

Sill/strömming för export till vissa östeuropeiska länder

Eftersom länderna i f. n. östblocket knappast längre kan

karakteriseras

som statshandelsländer har fiskeriverket valt att omformulera

rubriken.

Under budgetåret 1990/91 uppgick kostnaderna för dessa pristillägg

till 11,7 milj.kr. Under budgetåret 1991/92 får fast pristillägg

lämnas med högst 0:80 kr./kg och kostnaderna är maximerade till

8,5 milj.kr.

För budgetåret 1992/93 föreslår fiskeriverket att pristillägg

för export till vissa östeuropeiska länder får lämnas med

högst 0:30 kr./kg och enbart till sill/strömming som fångats

i Östersjön. Det totala beloppet bör begränsas till 6 milj.kr.

Fiskeriverket har gjort en avvägning mellan att sänka kostnaderna

för de rörliga pristilläggen och att avskaffa stödet för

export till vissa östeuropeiska länder. Verket bedömer det då

som mer angeläget att behålla det senare stödet. Anledningen

är att det inom något eller några år bör vara möjligt att

exportera sill/strömming till dessa länder på kommersiella villkor.

Befolkningen har traditionellt varit stora konsumenter av

sill/strömming

men köpkraften är i dag för svag för att avtal skall komma

till stånd på normala villkor. Verket bedömer det som viktigt

att nuvarande marknadskontakter kan behållas.

Foderfisk

Under budgetåret 1990/91 uppgick kostnaderna för dessa pristillägg

till 5,4 milj.kr. Under budgetåret 1991/92 är kostnaderna maximerade

till 6,5 milj.kr.

För budgetåret 1992/93 föreslår fiskeriverket att pristilläggen

för foderfisk tas bort. Verket bedömer att detta stöds betydelse

för fisket är mindre än betydelsen av de alternativa stöd

som kan komma i fråga för besparingar.

Regionala tillägg för foderfisk

Under budgetåret 1990/91 uppgick kostnaderna för dessa pristillägg

till 0,4 milj.kr. Under budgetåret 1991/92 beräknas kostnaderna

vara oförändrade.

Under innevarande budgetår lämnas ett pristillägg till fiskare

bosatta på norra ostkusten (Uppsala län och norrut) med högst

0:25 kr./kg för foderfisk som fångats i saltvatten och levererats

och sålts till förstahandsmottagare på norra ostkusten eller

ilandförts

på norra ostkusten och levererats och sålts till en fiskmjölsfabrik

på västkusten. Dessutom lämnas pristillägg med högst 0:75

kr./kg för foderfisk som fångats i insjöar.

Fiskeriverket föreslår att fiskare på Gotland får samma villkor

som fiskare på norra ostkusten. Skälet är de höga fraktkostnaderna

för det gotländska fisket. För övrigt föreslår verket att

oförändrade belopp och villkor skall gälla för budgetåret 1992/93.

Regionala tillägg för sill/strömming

Under budgetåret 1990/91 uppgick kostnaderna för dessa pristillägg

till 4,5 milj.kr. Under budgetåret 1991/92 beräknas kostnaderna

vara oförändrade.

Under innevarande budgetår lämnas inom ramen för normkvantiteten

ett fast pristillägg för sill/strömming som avsätts till mänsklig

konsumtion med:

-- 0:20 kr./kg till fiskare bosatta på sydkusten (Blekinge,

Kristianstads

och Malmöhus län) för kvantitet levererad och såld till

förstahandsmottagare

på syd- och ostkusten.

-- 0:35 kr./kg till fiskare bosatta på södra ostkusten (Stockholms

län och söderut) för kvantitet levererad och såld till

förstahandsmottagare

på ostkusten samt med 0:20 kr./kg för kvantitet levererad och såld

till förstahandsmottagare på sydkusten.

-- 0:85 kr./kg till fiskare bosatta på norra ostkusten (Uppsala län

och norrut) för kvantitet levererad och såld till

förstahandsmottagare

på norra ostkusten och med 0:35 kr./kg för kvantitet levererad

och såld till förstahandsmottagare på södra ostkusten samt 0:20

kr./kg för kvantitet levererad och såld till förstahandsmottagare

på sydkusten.

Fiskeriverket föreslår att fiskare på Gotland får samma villkor

som fiskare på norra ostkusten. Skälet är de höga fraktkostnaderna

för det gotländska fisket. För övrigt föreslår verket att

samma belopp och villkor skall gälla för budgetåret 1992/93 som

under innevarande budgetår.

2.3 Sammanfattning av kostnaderna

Med de besparingar som föreslagits bedömer fiskeriverket att den

av regeringen angivna ramen för prisregleringen skall räcka hela

budgetåret 1992/93.

Den beräknade medelsförbrukningen för pristilläggen framgår

av följande uppställning:

{tab}

Rörliga pristillägg 30 milj.kr.

Räka 3,7 milj.kr.

Sötvattenfisk 2,7 milj.kr.

Sill/strömming, Östeuropa 6,0 milj.kr.

Regionalt foderfiskstöd 0,4 milj.kr.

Regionalt stöd sill/strömming 4,5 milj.kr.

Reserv 2,7 milj.kr.

 50,0 milj.kr.

3 Överskottshanteringen

Svensk fisk övertog under budgetåret 1990/91 6 900 ton, huvudsakligen

sill/strömming, som överskott. Nettokostnaderna uppgick till 6,3

milj.kr. För budgetåret 1991/92 beräknas oförändrade kostnader.

Under innevarande budgetår har Svensk fisk bemyndigande att överta

fångster och fastställa överskottspriser för följande fiskslag:

sill/strömming, torsk, makrill, kokräka, gråsej, vitling, sandskädda,

pigghaj, kolja, röd-

spätta, havskatt, lyrtorsk, kummel, rödtunga, bergtunga, lubb,

skrubba och horngädda. Överskottspriset får uppgå till högst 75 %

 av lägstapriset.

Fiskeriverket föreslår att för budgetåret 1992/93 skall gälla

oförändrade villkor. Kostnaderna beräknas vara oförändrade.

4 Sociala åtgärder

Fiskets kollektiva trygghetsförsäkring finansieras med medel ur

prisregleringskassan. Premien fastställs för kalenderår och uppgick

1991 till 4,8 milj.kr. och 1992 till 7,7 milj.kr. Omräknat till

budgetår blir kostnaderna 6,4 milj.kr. för 1990/91 och 6,2 milj.kr.

för 1991/92. Inför nästa budgetår kan kostnaderna uppskattas

till 8 milj.kr. Fiskeriverket föreslår att kostnaderna för fiskarnas

kollektiva trygghetsförsäkring under budgetåret 1992/93 betalas

med medel från prisregleringskassan.

5 Administrationskostnader

Svensk fisks kostnader för administration och kontroll har av

föreningen

beräknats till 7,3 milj.kr. Innevarande budgetår maximerade

fiskeriverket

Svensk fisks kostnader för administration och kontroll till 7,5

milj.kr. Enligt Svensk fisk kan lönekostnaderna på grund av gällande

löneavtal beräknas öka. Vid bibehållande av nuvarande prisreglering

finns små möjligheter att nu ändra personalstyrkan. Svensk fisk

anser att det finns behov av en kontroll med nuvarande omfattning.

Under denna post har också beräknats fiskeriverkets kostnader för

uppbörd och kontroll av prisregleringsavgifterna.

Fiskeriverket föreslår att för budgetåret 1992/93 avsätts

7,3 milj.kr. till Svensk fisk och 1,2 milj.kr. till verkets egna

kostnader.

6 Offensiva åtgärder

6.1 Utsättning av fisk

Fiskutsättningar är i många fall en samhällsekonomiskt lönsam

åtgärd som bl. a. kan medföra att lönsamheten i ett pågående

fiske upprätthålls eller ökas. Därutöver är utsättningar

ett viktigt led i fiskevården. På grund av att de bestånd, som

utgör grunden för det traditionella havsfisket, sviktar på många

håll, finns det internationellt ett stort intresse för odling och

utsättning av även marina arter. Stora program har satts i gång

och planeras i flera länder, främst i Norge och EG.

Under budgetåret 1991/92 används 6,8 milj.kr. av prisregleringsmedel

för fiskutsättningar. I planer som finns för utsättningar

under 1992/93 ingår bl. a. kustutsättningar av ål för 1,3 milj.kr.

Utsättningar av ål längs östersjökusten har medfört att

blankålsfångsterna kunnat hållas på en hög nivå trots det minskade

insteget av ålyngel till Östersjön. Vidare ingår utsättningar

i insjöar på 5,5 milj.kr. Större delen av dessa medel avses användas

för utplantering av ål i vissa insjöar, där ett lönsamt yrkesfiske

därigenom kan upprätthållas. I Vänern och Vättern planeras

även utsättningar av laxsmolt. I planen ingår för övrigt

smärre utsättningar av lax längs östersjökusten samt ett

nytt projekt för att kartlägga de ekonomiska och biologiska

förutsättningarna

för gösutsättningar.

De minskade bestånden av östersjötorsk beror bl. a. på försämrade

möjligheter för torskens ägg och larver att överleva. Fiskeriverket

planerar därför att under år 1992 fortsätta och utöka försöken

med att odla fram yngel och larver av torsk för utsättning i syfte

att hålla beståndet uppe. Odlingen kommer att bedrivas i Lysekil

och, i samarbete med Stockholms universitet, i Ar på Gotland. Om

försöken är framgångsrika kommer sedan utsättningar att göras

i Bottenhavet och i Stockholms skärgård. Verket beräknar för

detta projekt en kostnad på ca 2 milj.kr.

Fiskeriverket föreslår att för budgetåret 1992/93 avsätts

för detta ändamål 9,2 milj.kr. Därigenom möjliggörs dels

en allmän utökning av utsättningarna, dels en särskild satsning

på att utveckla odlingen av torsk för utsättning i Östersjön.

6.2 Informations- och upplysningsverksamhet

Svensk fisk bedriver i dag en informationsverksamhet som syftar till

att öka fiskkonsumtionen. Föreningens informationsinsatser har

dels bestått i receptsamlingar, utbildningsinsatser, mediakontakter

och allmän information, dels i konsumentinriktade kampanjer. Under

hösten 1991 beslutades om kompletteringar i den gällande

marknadsföringsplanen.

Beslutet innebar att föreningens informationsverksamhet skulle ha

samma inriktning även framöver, dock med en delvis ny inriktning

av konsumentinformationen. Fiskeriverket bedömer det som mycket

viktigt att Svensk fisk även under nästa regleringsår bedriver

en informationsverksamhet. Den av Svensk fisk angivna inriktningen

bör fullföljas. Särskild tyngdpunkt bör dock läggas vid

insatser av typ utbildningsinsatser, mediakontakter, receptservice m.

m.

Fiskeriverket föreslår att till informationsverksamhet under

budgetåret

1992/93 anvisas samma belopp som under innevarande regleringsår,

dvs. 4,3 milj.kr.

6.3 Särskilt stöd till yrkesfisket på ostkusten

Ostkuststödet stimulerar till en förnyelse eftersom stödet innefattar

en förhöjd skrotningspremie samt bidrag till nybyggen och till

inköp av bättre begagnade fartyg. Stödet stimulerar också till

rationaliseringsåtgärder ombord och till åtgärder för beredning

och distribution av fisk.

Under budgetåret 1991/92 har fiskeriverket inom en medelsram på

5 milj.kr. möjligheter att ge detta särskilda stöd till yrkesfisket

på ostkusten. Eftersom den regeringsförordning som reglerar stödet

inte utkom från trycket förrän den 10 december 1991 är det

ännu inte möjligt för verket att bedöma stödets effekter.

Regionens fiskeföretag har i dagssituationen ett stort behov av

stöd för att klara den framtida konkurrensen och inget talar mot

det nuvarande stödets utformning. Därför föreslår verket

att stödet förlängs ett budgetår med oförändrade belopp och villkor.

6.4 Produktutveckling av sill/strömming

Det svenska fisket är beroende av relativt få arter. Traditionellt

har sill/strömming och torsk varit helt dominerande.

Det svenska sillfisket hade en blomstringsperiod i slutet av

1970-talet

och första hälften av 1980-talet då sillfiskestopp rådde i Nordsjön.

Därefter har dess betydelse avtagit. Priserna har sjunkit betydligt

och avsättnings-

problem har uppkommit. Torskfisket har ekonomiskt sett intagit

tätplatsen.

Under de senaste åren har torskbeståndet i Östersjön minskat

drastiskt. Bestånden av sill/strömming runt våra kuster är däremot

goda eller mycket goda. Avsättningsmöjligheterna till lönsamma

priser är dock mycket begränsade.

Kombinationen av brist på torsk -- som torde bli bestående några

år framåt -- och avsättningsproblem för sill/strömming är

en huvudorsak till dagens ekonomiska problem. På kort sikt går det

inte att göra något för att förbättra torsktillgången. Det

har även visat sig svårt att förbättra avsättningsmöjligheterna

för sill/strömming, men här borde det vara möjligt att göra

något, t. ex. genom produktutveckling. Varje förbättring skulle

bli av stort värde för det svenska fisket.

Den produktutveckling som fiskeriverket bedömer vara mest intressant

är att för human konsumtion ta fram alternativ till rund eller

filead sill/strömming. Denna traditionella avsättning har stagnerat

eller minskat trots betydande insatser för att motverka denna

utveckling.

Bland tänkbara alternativ bör i första hand nämnas färs

eller massa. Trots betydande utvecklingsinsatser både i Sverige och

i andra länder finns en hel del problem förknippade med dessa

produkter. Det gäller t. ex. att få fram en attraktiv produkt och

att få kontroll över härskningsprocessen.

Vid SIK (Institutet för livsmedelsforskning) i Göteborg har nedlagts

relativt omfattande resurser på att söka lösa de grundläggande

problemen med att utveckla nya produkter med sillmassa som bas. Det

är fiskeriverkets bedömning att en ytterligare insats relativt

snabbt kan ge positiva resultat. Fiskeriverket föreslår därför

att 2 milj.kr. avsätts för produktutveckling av sill/strömming vid

SIK.

Huvudsyftet är att skapa en idébank för produktutveckling

baserad på kompetens inom råvara, teknologi, receptur, marknad m.

fl. områden. Detta är viktigt för att stärka konkurrenskraften.

Meningen är alltså att varje företag skall kunna hämta idéer

till utveckling av processer och produkter ur detta projekt.

Inriktningen

kommer att bestämmas av de befintliga eller nytillkomna idéer

som finns hos SIK, hos deltagande företag eller som framkommer under

den omvärldsanalys som är en viktig inledande del av projektet.

Målsättningen med projektet är att i samarbete mellan SIK, fiskare

och fiskberedare öka avsättningen av sill genom teknik- och

produktutveckling

parallellt med ökade marknadsföringsinsatser.

6.5 Investeringsbidrag

Med hänsyn till den situation för det svenska fisket som råder

och beräknas råda under de närmaste åren, bedömer fiskeriverket

det vara angeläget att fiskeföretagen gör nödvändiga investeringar

för att åstadkomma en hög flexibilitet avseende fiskeinriktning.

Det är väsentligt att på kort tid kunna ställa om sitt fiske

för att utnyttja fartyget maximalt och rationellt.

För att ett fiskeföretag skall kunna konkurrera på

konsumtionsmarknaden

krävs att produktionskostnaden är låg och kvaliteten god. Dessa

självklarheter, som i princip alltid har gällt för fria företagare

i en marknadsekonomi, kommer naturligtvis att accentueras vid en

avreglering

och vid inträde i den större marknad som EG innebär.

En väsentlig förutsättning för hög kvalitet är att fisken

förvaras i kyla under hela tiden från fångst till mottagare. Det

traditionella sättet i svenskt fiske har varit att isa fisken i

lådor vilket är ett tungt arbete. För att arbeta rationellt behöver

isningen automatiseras. Metoder finns framtagna för ishantering

och nedläggning i lådor och container. På vissa kuststräckor

kan det vara svårt att få tag på is i tillräckliga mängder.

Ismaskin ombord kan då vara en lösning. Många fiskefartyg behöver

också isolera sina lastrum för att inte isåtgången skall bli

alltför stor. En annan metod är att förvara fisken i kylt vatten

i tankar, sk RSW-tankar (Refrigerated Sea Water). Ganska stora

investeringar

måste då göras och pumpkapacitet bör installeras för snabb

lossning. Ytterligare en metod är att förvara fisken i container

tillsammans med vatten och is. Fiskeriverket bedömer åtgärder

för att förbättra fiskhanteringen -- framför allt kylning

-- vara mycket viktiga led i arbetet för att stärka den svenska

fiskeflottans konkurrens-

kraft.

Enligt gällande förordning kan stöd lämnas för övergång

till annan fångstinriktning. Mot bakgrund av de utgiftsramar som

stått till fiskeriverkets förfogande har stöd till dessa åtgärder

i allmänhet utgått i form av fiskerilån. Bidrag har endast

undantagsvis

lämnats. Fiskeriverket har heller inte, mot bakgrund av

föredragandens

överväganden i prop. 1984/85:143 s. 18, lämnat stöd till fartyg

som kan komma i fråga för sk varvsstöd. Undre gränsen för

detta stöd ligger vid 200 BRT och vid ombyggnad gäller att kostnaden

skall överstiga 1,5 milj.kr. I ett modernt nybygge tangeras gränsen

200 BRT vid en längd på ca 24 meter.

Med hänsyn till nuvarande torsksituation i Östersjön har många mo-

derna fartyg med höga kapitalkostnader svårt att klara sig i

konkurrensen.

Flera av dessa byggdes i slutet på 1980-talet och ligger i

storleksklassen

över 200 BRT. Dessa nybyggen erhöll inget statligt stöd enligt

förordningen (1985:439) om statligt stöd till yrkesfisket. Dessa

fartygs svårigheter beror på att de är specialiserade på enbart

en typ av fiske (torsk) och att de har uppenbara problem att

diversifiera

sin fångstinriktning. Förmodligen kommer flera att gå i konkurs

inom en nära framtid. Risken är då stor att fartygen säljs

utomlands till låga priser. Fiskeriverket anser att dessa fartyg

är lämpade för ombyggnad till RSW-system och att det vore en

nationalekonomisk förlust om de skulle säljas till utlandet.

Torsktillgången

i Östersjön kommer sannolikt att ändras och då behöver svenskt

fiske ett modernt tonnage för att klara EG-konkurrensen.

Fiskeriverket föreslår mot denna bakgrund att 5 milj.kr. används

för bidrag till investeringar för att höja kvaliteten på den

fångade fisken. Förordningen om statligt stöd till yrkesfisket

m. m. (1985:439) 38 och 12 §§ bör ändras så att det blir möjligt

för fiskeriverket att ge bidrag med högst 1,5 milj.kr.

6.6 Kompentensutveckling

Låga produktionskostnader står i relation till bl. a.

kapitalbindningen

och hur skickligt företaget drivs. Det är också i fisket viktigt

med duktiga företagare som driver sin rörelse företagsekonomiskt

rationellt. Fiskeriverket har sett flera exempel på fiskeföretag,

där infiskningen gått mycket bra men där lönsamheten varit

låg. Orsaken till den låga lönsamheten har i de flesta fall varit

att delägarna icke haft nödvändig insikt i och förståelse

för hur ett företag skall drivas på sunda företagsekonomiska

grunder. Ägarna har i många fall inte haft kontroll över företaget

och dess kostnadsutveckling. Några av de fiskeföretag som gått

i konkurs de senaste åren är exempel på företagsekonomiskt vanskötta

företag.

Fiskeriverket anser att det bör anordnas utbildning i företagsekonomi

och företagsledning. Syftet med utbildningen är att höja

kunskapsnivån

och intresset för företagsekonomiskt tänkande vilket skulle

leda till mer rationellt skötta fiskeföretag.

Fiskeriverket anser att det föreslagna stödet bör utgå i form

av ersättning för förlorad fiskeinkomst. Därutöver bör

stöd utgå för att täcka själva utbildningskostnaderna.

Fiskeriverket har med hänsyn till den korta tid som stått till

förfogande inte hunnit utreda förslaget mera i detalj utan avser

att återkomma med en mer detaljerad uppläggning, om statsmakterna

följer verkets förslag i denna del.

Mot bakgrund av vad som anförts föreslår fiskeriverket att 1,7

milj.kr. avsätts till kompetenshöjande åtgärder inom fiskerinäringen.

Åtgärderna bör inriktas på områdena företagsekonomi och

företagsledning.

7 Regleringskassans utgifter och inkomster

7.1 Intäkter och kostnader 1991/92

Behållningen hos Svensk fisk uppgick den 1 juli 1991 till 43,9

milj.kr.,

en minskning med 1,2 milj.kr. jämfört med den 1 juli 1990.

Motsvarande

belopp för den prisregleringskassa som fiskeriverket den 1 juli

1991 övertog från statens jordbruksnämnd var 91,8 milj.kr., en

ökning med 13 milj.kr.

Regleringsekonomins totala intäkter under innevarande regleringsår

beräknas nu till ca 83,6 milj.kr. Prisregleringsavgiften som tas

ut på såväl svenskfångad som importerad fisk beräknas tillföra

kassan ca 64 milj.kr. Ränteintäkterna beräknas uppgå till 19,6

milj.kr. sammanlagt, varav 15 milj.kr. i fiskeriverkets kassa och

4,6 milj.kr. hos Svensk fisk.

Sammanlagt finns således ca 219,3 milj.kr. till prisregleringens

förfogande under innevarande budgetår.

De sammanlagda kostnaderna för prisregleringen under budgetåret

beräknas till 109,9 milj.kr. Enligt riksdagens beslut utgör 111

milj.kr. en total ram för kostnaderna.

Enligt beräkningar kommer tillgången i fiskeriverkets prisreglerings-

kassa och hos Svensk fisk sammanlagt att uppgå till ca 108,3 milj.kr.

vid utgången av innevarande regleringsår. Behållningen hos

fiskeriverkets

prisregleringskassa beräknas till ca 81,3 milj.kr. och hos Svensk

fisk till ca 27 milj.kr.

I följande tabell jämförs prognosticerade kostnader för

prisregleringen

med de i efterhand konstaterade utfallen.

{tab}Beräknade och faktiska kostnader för prisregleringen på

fisk regleringsåren 1981/82 -- 1991/92 (milj.kr.)

 Rörliga pristillägg Totala kostnader

 Beräknat i Utfall Beräknat i Utfall

 samband med samband med

 förslag förslag

1981/82 41,5--59,5 57,8 61--79 75,7

1982/83 76 45,9 98 63,7

1983/84 68--82 52,5 100 76,3

1984/85 56--61 60,4 84 80,8

1985/86 75 46,4 103 76,6

1986/87 62 34,0 97 68,6

1987/88 46 37,0 120 116,6

1988/89 30 36,6 117 119,2

1989/90 51,5 43,6 121,8 108,9

1990/91 47,8 54,3 119,3 114,3

Prognos:

1991/92 46,0 109,9

7.2 Intäkter och kostnader 1992/93

Tillgångarna hos fiskeriverket och hos Svensk fisk kan som tidigare

nämnts beräknas uppgå till ca 108 milj.kr. den 1 juli 1992.

Intäkterna

under budgetåret 1992/93 kan beräknas vara oförändrade jämfört

med innevarande budgetår, dvs. ca 84 milj.kr.

En sammanfattning av kostnaderna för olika ändamål för regleringsåren

1990/91--1992/93 redovisas i följande tabell:

{tab}Fördelning av kostnader för prisregleringen på fisk

regleringsåren 1990/91--1992/93 (milj.kr.)

 1990/91 1991/92 1992/93

 Utfall Beräknat Beräknat

Pristillägg

Rörliga pristillägg 54,3 46,0 30,0

Fasta pristillägg 6,4 6,4 6,4

Sill/strömming, Östeuropa 11,7 8,5 6,0

Foderfisk 5,4 6,5 -

Regionalt foderfiskstöd 0,4 0,4 0,4

Reg. stöd sill/strömming 4,5 4,5 4,5

Reserv - - 2,7

Summa pristillägg 82,7 72,3 50,0

Överskottshantering 6,3 6,3 6,3

Trygghetsförsäkring 6,4 6,2 8,0

Administration 7,9 9,0 8,5

Offensiva åtgärder

Utsättning av fisk 6,8 6,8 9,2

Information och upplysning 4,2 4,3 4,3

Stöd till ostkusten - 5,0 5,0

Produktutveckling - - 2,0

Investeringsbidrag - - 5,0

Kompetensutveckling - - 1,7

Summa offensiva åtgärder - - 27,2

TOTALT 114,3 109,9 100,0

Fiskeriverket föreslås få bemyndigande att under budgetåret 1992/93

överföra nödvändiga medel till Svensk fisk för att klara

de löpande utbetalningarna. Verket bör också få ett bemyndigande

att inom den ram som anges av statsmakterna genomföra smärre

omdisponeringar.

8 Det svenska prisregleringssystemets förenlighet med EG:s gemensamma

fiskeripolitik

Vid analysen av det svenska prisregleringssystemets förenlighet

med EG:s system har utgångspunkterna varit EG:s rådsförordning

3687/91 om den gemensamma marknadsorganisationen för fiskprodukter,

kommissionens föreskrifter (88/C 313/09) om riktlinjer vid analys

av det statliga stödet samt relevanta artiklar i Romfördraget.

8.1 Den svenska prisregleringen

Det svenska prisregleringssystemet består för närvarande av följande

element:

-- importlicenstvång

-- exportlicenstvång

-- rörliga pristillägg (normpriser)

-- fasta pristillägg för räka och garnmakrill

-- fasta pristillägg för gädda, gös, sik, lake, abborre och siklöja

-- fasta pristillägg för sill/strömming för export till

statshandelsländer

-- fasta pristillägg för foderfisk

-- regionala fasta pristillägg för foderfisk

-- regionala fasta pristillägg för sill/strömming

-- överskottshantering

Licenstvånget för export och import har under årens lopp luckrats

upp. Numera är det i stort sett bara vid import av färsk torsk

och sill som ansökningar avslås. Det bör också i detta sammanhang

noteras att gentemot de flesta EFTA-länderna och för de flesta

arterna är det inte längre möjligt att ha kvantitativa restriktioner.

På sikt skall alla kvantitativa restriktioner inom EFTA upphöra.

Genom prisregleringskassan finansieras vidare följande åtgärder

som dock inte kan inräknas i begreppet prisreglering:

-- utsättning av vissa arter i naturliga vattenmiljöer

-- fiskarnas kollektiva trygghetsförsäkring

-- fiskinformation

-- viss administration

Den viktigaste utsättningsarten är ål som sätts både i insjöar

och längs kusten.

Prisregleringssystemet finansieras med en prisregleringsavgift på

högst 6 %

 på import och egenproduktion av vissa fiskarter. Dessa medel samt

vissa införselavgifter tillförs prisregleringskassan som

administreras

av fiskeriverket och Svensk fisk.

8.2 EG:s gemensamma fiskeripolitik (CFP)

EG:s gemensamma fiskeripolitik består av följande tre element:

-- marknadsreglering

-- resurspolitik (fiskeregler, TAC:er, kvotfördelningar,

fiskekontroll

etc.)

-- strukturåtgärder (investerings- och rationaliseringsstöd)

8.2.1 Marknadsreglering

Till grund för marknadsregleringen ligger följande principiella

utgångspunkter:

-- enhetlig marknad

-- företräde för EG produktion

-- ekonomisk solidaritet

Marknadsregleringen har följande målsättningar:

a) att stabilisera marknaden

b) att garantera ett säkert och jämnt utbud på marknaden

c) att tillförsäkra konsumenterna skäliga priser

Marknadsregleringen består av följande fyra delelement:

1) försäljningsbestämmelser (marketing standards)

2) producentorganisation (PO)

3) prisreglering

4) handeln med tredje land

I detta sammanhang bör det noteras att EG:s marknadsreglering till

helt övervägande del är baserad på den fria marknadens spelregler.

De budgetmedel som står till regleringens förfogande är

förhållandevis

obetydliga. För år 1990 omfattade EG:s fiskebudget 446 milj. ECU

varav marknadsregleringen svarade för 24 milj. ECU. Det bör noteras

att de ECU som anges i denna promemoria är sk gröna ECU, vars

växelkurs inte motsvarar växelkursen för den kommersiella ECU:n.

8.2.1.1 Försäljningsbestämmelser

Försäljningsbestämmelserna omfattar gemensamma kvalitets- och

marknadsföringsbestämmelser vilka är tvingande i EG:s

marknadsreglering.

I dessa bestämmelser finns bl. a. storlekssorteringar och rent

livsmedelshygieniska

regler om t. ex. färskhet. Medlemsstaten ansvarar för att

bestämmelserna

efterlevs. Fiskeriverket avser att närmare analysera regelkom-

plexet och hur det tillämpas i Danmark. Verket kommer därför

att ta kontakt med andra berörda svenska myndigheter och

organisationer.

När en komplett bild av situationen och dess finansiella konsekvenser

föreligger kommer en rapport att tillställas regeringen.

8.2.1.2 Producentorganisation (PO)

Fiskeriverket kommer inom föreskriven tidsram att informera

regeringen

vilka statliga åtgärder som behövs för att bilda en

producentorganisation

(PO). Vad beträffar överskottshanteringen återfinns denna under punkt

8.4.

8.2.1.3 Prisreglering

Regelsystemet ger möjlighet till finansiering över EG:s budget

på följande områden:

-- överskottshanteringen

-- pristillägg för sardiner

-- lagringsstöd

-- pristillägg på tonfisk

-- pristillägg på lax och hummer (har aldrig tillämpats)

8.2.1.4 Handeln med tredje land

EG:s gemensamma bestämmelser gentemot omvärlden syftar till att

ge den inhemska produktionen ett försteg på den egna marknaden. EG:s

regel-

system omfattar i huvudsak följande element:

-- gemensam tullmur

-- referenspriser

EG:s referensprissystem är ett slags minimiprissystem som syftar

till att förhindra import till lägre priser än dem som EG:s

prisreglering ger utrymme för.

8.3 Diskussion och slutsatser

8.3.1 Inkomster till prisregleringskassan

Enligt artikel 95 i Romfördraget och EG-domstolens utslag (ECR 1970,

p. 487, case 47/69, France v. Commission) är alla avgifter förbjudna

som läggs på import och egenproduktion och där inkomsterna används

till att stödja den egna produktionen. Genom sin konstruktion innebär

en sådan avgift att konkurrensen snedvrids. Detta betyder att den

svenska prisregleringsavgiften inte är förenlig med EG:s regelsystem.

8.3.2 Import- och exportlicenser

EG:s gemensamma fiskeripolitik innebär att ett gemensamt tull- och

gränsskydd har skapats. Under senare år har praxis vid handläggningen

av importlicensansökningarna i Sverige varit att förhindra import

av färsk sill och torsk när svenskproducerad vara funnits tillgänlig.

Det svenska import- och exportlicenssystemet innebär nationella

kvantitativa restriktioner vilka inte är förenliga med EG:s

regelsystem.

EG:s tullmur är i allmänhet högre än den svenska. Svenska

företag skulle alltså, inom EG, i princip få ett bättre skydd

gentemot konkurrens från länder som står utanför EG. Förutom

i EG-länderna finns den svenska fiskerinäringens allvarligaste

konkurrenter i EFTA-länderna. Inom EFTA råder frihandel enligt

EFTA-konventionen. Även om ur fiskesynpunkt viktiga EFTA-länder

kommer att stå utanför ett framtida EG kan man inte räkna med

att konkurrensen från dessa skulle minska radikalt. Både Norge och

Island har i dag bilaterala avtal med EG som ger en relativt

förmånlig

behandling på EG-marknaden. För det fall att Sverige kommer med

i EG men inte Norge och Island måste EG förhandla med dessa länder

om att bryta det frihandelsavtal som i dag finns inom EFTA. Enligt

GATT:s regler måste då EG erbjuda Island och Norge andra förmåner

som kompenserar den förlust som dessa länder gör när Sverige

lämnar EFTA. För det fall att EES-avtalet träder i kraft kommer

Norge och Island därmed att få ett ytterligare relativt omfattande

marknadstillträde. Detta minskar behovet av kompensation för den

förlust som dessa länder gör på den svenska marknaden.

EG:s referenspris innebär att svenska företag blir skyddade mot

s. k. lågprisimport. Hittills har Sverige inte varit utsatt för

sådan import i större omfattning.

8.3.3 Fasta och rörliga pristillägg

EG:s förordningar och riktlinjer för analys av det statliga stödet

fastslår att hela fiskesektorn inkl. odling omfattas av

bestämmelserna.

Förordningarna gäller dock inte fritidsfiske. EG:s fiskeförordningar

omfattar allt offentligt stöd, vare sig det kommer från centrala

eller regionala myndigheter, är benämnt regionalt stöd eller

någonting annat. Bestämmelserna omfattar bl. a. alla slags bidrag,

subventionerade lån, lånegarantier, skattenedsättningar, förmånliga

avskrivningsregler och nedsättning av sociala avgifter.

Enligt EG:s bestämmelser skall allt stöd på något sätt syfta

till att främja produktivitet och effektivitet. Detta betyder att

stöd som sänker producentens produktionskostnader eller ökar

producentens intäkter inte är tillåtna. Konsekvensen av detta

är att alla de former av pristillägg som finns i den svenska

regleringen

inte är tillåtna i EG:s marknadsreglering. EG har undantagsvis

tillämpat pristillägg på vissa arter (tonfisk och sardiner) men

dessa är av ringa intresse för svenskt yrkesfiske.

Eftersom avräkningspriserna inte får kompletteras med pristillägg

skulle sannolikt den sammantagna effekten av en EG-anpassning av

prisregleringen

innebära vissa kostnadsfördelar för beredningsindustrin, medan

främst sillfisket skulle få vidkännas försämrad lönsamhet

till följd av uteblivna pristillägg och en ökad självfinansiering

av överskotten.

8.4 Överskottshanteringen

8.4.1 Den svenska överskottshanteringen

Den svenska överskottshanteringen omfattar följande fiskslag:

sill/strömming, torsk, makrill, kokräka, gråsej, vitling, sandskädda,

pigghaj, kolja, rödspätta, havskatt, lyrtorsk, kummel, rödtunga,

bergtunga, lubb, skrubba och horngädda. Svensk fisk fastställer

överskottspriset som får uppgå till högst 75 %

 av lägstapriset. Bestämmelserna för budgetåret 1991/92 framgår

av FIFS 1991:4.

8.4.2 EG:s överskottshantering

8.4.2.1 Allmänt

För att en överskottshantering över huvud taget skall få ske

inom EG måste fiskarna bilda en producentorganisation (PO).

Fiskeriverket

har under hand diskuterat frågan med Sveriges fiskares riksförbund

som försäkrat att organisationen kommer att göra allt för

att en PO skall bildas. EG ställer vissa krav på en PO för att

den skall bli erkänd och det är först efter ett erkännande

som PO kan fungera bl. a. som auktoriserad mottagare av

överskottskvantiteter

och få del av de bidrag som utgår.

8.4.2.2 Återtagspriser

En PO kan bildas för samtliga de arter som förekommer i den svenska

överskottshanteringen. PO kan sätta återtagspriser (överskottspriser)

enligt de regler som gäller i EG:s system.

8.4.2.3 Bidrag från EG

Det ekonomiska stödet utbetalas av medlemsstaten till PO, men enligt

EG:s bestämmelser får medlemsstaten full kostnadstäckning för

de utgifter som är hänförliga till marknadsregleringen. Vissa

undantag finns från denna allmänna huvudregel och i de fall det

blir aktuellt för svenskt vidkommande kommer det att särskilt

anges. När det gäller det ekono-

miska bidraget från EG finns olika regler för olika arter. PO:s

återtagspriser måste också ligga inom de av EG angivna ramarna.

PO finansierar sin verksamhet, förutom med bidrag från EG, med

försäljningsavgifter från sina medlemmar och intäkter från

de försålda överskottskvantiteterna. Överskottskvantiteterna

får inte säljas till mänsklig konsumtion. Fiskeriverket har i

denna analys valt att indela de arter som ingår i EG:s

överskottsregler

i olika grupper för att lättare kunna beskriva systemet.

Överskottsgrupp I

Följande arter finns i denna grupp: rödspotta, glasvar, sill,

torsk, sardin (Sardina pilchardus), kolja, gråsej, makrill, pigghaj,

kungsfisk, vitling, långa, äkta ansjovis, kummel (Merluccius

merluccius),

havsbrax (Brama spp), marulk och sandräka. För dessa arter utgår

följande bidrag till PO:

-- 85 %

 av återtagspriset för kvantiteter som inte överskrider 5 %

 av PO:s årliga försäljning.

-- 70 %

 av återtagspriset för kvantiteter som överskrider 5 %

 men inte 10 %

 av PO:s årliga försäljning.

-- 55 %

 av återtagspriset för kvantiteter som överskrider 10 %

 men inte 15 %

 av PO:s årliga försäljning.

-- 40 %

 av återtagspriset för kvantiteter som överskrider 15 %

 men inte 20 %

 av PO:s årliga försäljning.

För kvantiteter som för resp. art överskrider 20 %

 av PO:s försäljning utgår inga bidrag.

I denna grupp är följande arter gemensamma mellan EG:s och Sveriges

nuvarande överskottssystem: rödspotta, sill, torsk, kolja, gråsej,

makrill, pigghaj, vitling och kummel.

För vissa arter i överskottsgrupp I kan i stället för

överskottsbidrag

förädlingsbidrag (carry-over premium) utgå. Bidrag utgår bl.

a. för frysning, saltning och torkning och de kvantiteter som kan

komma i fråga för detta bidrag får inte överskrida 15 %

 av PO:s totala årliga försäljning av produkten i fråga.

EG-kommissionen

har i förordningen nr 3867/91 fastställt de arter som för år

1992 är aktuella och också bidragets storlek. Det kan noteras att

sill finns med på EG:s lista och att för frysning och lagring utgår

82 ECU/ton, för filetering i samband med lagring och infrysning

145 ECU/ton och för saltning eller torkning 130 ECU/ton. Bidraget

får dock inte överskrida 50 %

 av EG:s återtagspris för råvaran.

Överskottsgrupp II

Denna grupp omfattar krabba och havskräfta för vilka PO kan få

ett lagringsbidrag om de inte säljer dessa arter under EG:s

försäljningspris.

Bidraget utgår endast till kvantiteter som inte överstiger 20 %

 av PO:s försäljning. Bidraget får inte överskrida de tekniska

och finansiella kostnaderna för hanteringen. Enligt EG:s förordning

3868/91 utgår för havskräfta under år 1992 följande bidrag per ton:

{tab}

process första mån. per följande mån.

frysning och lagring, hela 210 ECU 21 ECU

stjärtar 126 ECU 31 ECU

huvudkapning, frysning och

lagring 108 ECU 21 ECU

kokning, frysning och lagring 227 ECU 21 ECU

Överskottsgrupp III

Följande arter finns i denna grupp: sandskädda, bergtunga, olika

arter av tonfisk, bleka (lyrtorsk), blåvitling, skäggtorsk

(Trisopterus

luscus), ox-

ögonfisk (Boops boops), picarel (Maena smaris), havsål, knot,

taggmak-

rill, multe och rocka (Raja spp).

För dessa arter ges inget bidrag till de kvantiteter som överstiger

10

%

 av PO:s försäljning. EG:s bidrag är 75 %

 av återtagspriset om fisken avsätts till ändamål som inte stör

den normala marknaden. PO kan också välja att förädla och lagra

fisken. I det fallet utgår bidraget med högst 50 %

 av återtagspriset eller kostnaden för förädlingen. Bidrag

utbetalas till det alternativ som är billigast.

I denna grupp är följande arter gemensamma mellan EG:s och Sveriges

nuvarande överskottssystem: sandskädda, bergtunga och bleka

(lyrtorsk).

Överskottsgrupp IV

Under vissa specificerade villkor kan PO få lagringsstöd. Följande

arter kan komma i fråga för sådant bidrag: sardiner, havsruda,

olika arter av bläckfisk och tonfisk.

8.4.3 Diskussion och slutsatser

Under förutsättning att överskotten inte är alltför stora

bör det vara möjligt för en PO att få ekonomi i

överskottshanteringen.

Följande arter återfinns i den svenska överskottshanteringen

men har inget finansiellt stöd i EG:s system: kokräka (Pandalus

spp), rödtunga, lubb, skrubba och horngädda. Om det uppstår stora

överskott av dessa arter kommer problemen att bli stora. PO kan

nämligen fastställa återtagspriser men något finansiellt bidrag

från medlemsstaten eller EG utgår inte.

Underbilaga 1

Sveriges fiskares riksförbund -- -- --

Angående uppdrag att utreda vissa frågor rörande fisket -- synpunkter

och begäran om att få införa text från SFR

Några sakfrågor kommenteras inte enligt tidigare överenskommelse

på grund av regeringens direktiv om att pristillägg får högst

utgå regleringsåret 1992/93 med 50 milj.kr.

Sid. 1, 2:a stycket. ". . . som medför en så smidig nedtrappning

som möjligt av nuvarande prisstöd". Ett värdeomdöme från

verket som klart tar ställning till att regeringens direktiv om

prisstöd på högst 50 milj.kr. möjliggör en "smidig" anpassning.

SFR:s åsikt är, som redovisats ej denna. Verket bör, enligt vår

mening, vara neutrala till direktiven med beaktande av förbundets

fortsatta agerande i frågan.

Sid. 5. 6.1 offensiva åtgärder, 1:a stycket.

"Stora program planeras i flera länder" bör bytas ut mot: Stora

program har satts i gång och planeras i flera länder; företrädesvis

i Norge och EG.

8.3.2. Import- och exportpriser

Priserna på torsk har ej varit högre. Genom frivilliga

överenskommelser

mellan handeln och fisket har priset vissa perioder t. o. m. varit

lägre. När det gäller sill finns det viss relevans vad beträffar

stor sill (0:an och 1:an).

Justeringen av lägsta priset på sill i januari (Svensk fisk AU)

har dock förändrat bilden.

8.4.3. Diskussion och slutsatser

Felaktiga slutsatser på grund av de uppräknade svenska arterna

måste förhandlas innan man kan konstatera att de ej kommer att

ingå i en framtida svensk PO och slutsatserna därav. Snarare bör

understrykas att t. ex. kokräka bör ingå i ett PO system; detta

nämnt som en förhandlingsposition.

Text som Sveriges fiskares riksförbund önskar införd alt. bifogad

till verkets PM.

"Förbundet vill på detta stadium inte ta ställning till

fiskeriverkets

slutliga förslag, eftersom regeringens direktivdel om att prisstöd

får utgå med högst 50 milj.kr. motverkar en uppläggning som

bäst skulle gagna yrkesfisket 1992/93. Beroende på de uppenbara

svårigheter som vi för närvarande har inom svenskt fiske, speciellt

i Östersjön, vill förbundet återkomma till jordbruksdepartementet

med förslag. Detta har varit omöjligt på grund av vissa delar

av regeringens direktiv".

Underbilaga 2

Fiskbranschens Riksförbund -- -- --

Beträffande promemoria den 14 februari 1992--vissa frågor rörande

fisket

Fiskbranschens riksförbund har den 10 januari mottagit med post

ovanstående promemoria för yttrande senast tisdagen den 11 februari,

kl. 13.00.

Vi vill i detta sammanhang referera till vårt brev den 28 januari

1992, där vi framförde vissa synpunkter efter vårt besök hos

fiskeriverket.

Med hänsyn till den korta tid vi haft på oss kan vi endast lämna

vissa summariska kommentarer, som dock inte desto mindre har stor

betydelse för branschen.

6.2 Informations- och upplysningsverksamhet

Fiskbranschens riksförbund delar fiskeriverkets åsikt att

informations-

verksamheten, som bedrivs genom Svensk fisk, har stor betydelse och

att denna bör fortsätta med minst nuvarande omfattning.

6.4 Produktutveckling av sill/strömming

Vi delar också fiskeriverkets oro för det svenska sillfisket och

välkomnar de initiativ som tas för att produktutveckla sill/

strömming.

Vi stöder fiskeriverkets förslag att 2 milj.kr. avsätts för

produktutveckling av sill vid SIK.

6.5 Investeringsbidrag

Som vi nämnde i vårt brev anser vi att strukturåtgärder är

både nödvändiga och ofrånkomliga.

Åtgärder att höja kvalitén på den fångade fisken är positiva.

Fiskbranschens riksförbund stöder brevet från Sveriges

fiskgrossister,

Fiskhamnen, Göteborg, beträffande ansökan om prisregleringspengar

till ny fiskauktion i Göteborg.

På vår fråga vid besök hos fiskeriverket, fick vi uppfattningen

att också denna typ av investeringar kunde betraktas som "offensiva

åtgärder inom fiskerinäringen i syfte att öka rationaliseringen".

Fiskbranschens riksförbund föreslår att denna ansökan inkluderas

i Fiskeriverkets förslag till regeringen.

7.2 Intäkter och kostnader 1992--1993

Under denna punkt anges att intäkterna beräknas vara oförändrade

jämfört med innevarande år, vilket kan antas innebära att

prisregleringsavgiften

kommer att föreslås till 6 %

.

I punkt 8.1 -- den svenska prisregleringen anges att

"prisregleringssystemet

finansieras med en prisregleringsavgift på högst 6 %

".

Vi föreslår, som också nämndes i vårt brev efter besöket,

att prisregleringsavgiften sänks till 4 %

 och att hänsyn tas till detta vid den beräknade budgeten under punkt

7.2.

Som vi framförde i vårt brev den 24 januari 1992, bedömde vi

risken som stor för minskade landningar i Sverige och därigenom

minskad sysselsättning i vår bransch om den nyligen höjda

prisregleringsavgiften

från ett öretal till 6 %

 vidhålls också under kommande budgetår.

2.2 Fasta pristillägg--sill/strömming för export till vissa

östeuropeiska länder

Utöver vad som anges under denna punkt, föreslår Fiskbranschens

riksförbund, att produkter baserade på sill/strömming, används i vårt

U-

landsbidrag.

Vi föreslår att belopp, förslagsvis 10 milj.kr., avsätts för

ett sådant U-landsbidrag och att bidraget fördelas dels på färsk,

dels på bearbetad sill/strömming.

Upphandling och produktion kan styras av Svensk fisk.

Fiskbranschens riksförbund anser vidare att den i

jordbruksdepartementets

direktiv givna ramen för pristillägg bör övervägas med hänsyn

till fiskets svåra situation.