Betänkandets lagförslag

1 Förslag till rättshjälpslag

 Härigenom föreskrivs följande.

Vad omfattar lagen?

1 § I denna lag finns bestämmelser om rättshjälp och om rådgivning. Med

rättshjälp avses ekonomiskt stöd i en rättslig angelägenhet. Stödet lämnas i

form av bidrag till kostnader för juridiskt biträde. Med rådgivning avses

kortare juridisk rådgivning i en rättslig angelägenhet.

I vilka fall kan rättshjälp beviljas?

2 § Rättshjälp får beviljas en fysisk person vars ekonomiska underlag inte

överstiger 200 000 kr. Närmare bestämmelser om hur det ekonomiska underlaget

skall beräknas meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer.

3 § Rättshjälp får beviljas om den rättssökande behöver juridiskt biträde utöver

rådgivning och detta behov inte kan tillgodoses på annat sätt.

 Rättshjälp får inte beviljas i sådana angelägenheter där hjälp genom offentlig

försvarare eller offentligt biträde kan komma i fråga.

4 § Rättshjälp får endast beviljas i angelägenheter där det med hänsyn till

tvisteföremålets värde, angelägenhetens art och betydelse samt omständigheterna

i övrigt framstår som rimligt att staten bidrar till den rättssökandes

kostnader.

5 § Rättshjälp skall alltid föregås av minst en timmes rådgivning. Om någon

annan än en advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå skall förordnas som

rättshjälpsbiträde är det tillräckligt om rättshjälpen har föregåtts av mot-

svarande konsultation av den som skall förordnas.

6 § Dör den som har beviljats rättshjälp övergår rättshjälpen till dödsboet, om

dödsboet begär detta och det framstår som skäligt att staten fortsätter att

bidra till kostnaderna med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse,

dödsboets och dödsbodelägarnas ekonomiska förhållanden samt omständigheterna i

övrigt.

Begränsningar av möjligheterna till rättshjälp

7 § Rättshjälp får aldrig beviljas

 1. för upprättande av självdeklaration, äktenskapsförord, testamente eller

gåvohandling,

 2. för förrättande av bouppteckning enligt 20 kap. ärvdabalken,

 3. i angelägenhet rörande skuldsanering enligt skuldsaneringslagen (1994:334),

 4. i inskrivningsärenden enligt jordabalken,

 5. i ärenden om fastighetsdeklaration,

 6. i mål eller ärenden angående fastighetstaxering eller

 7. i registerärenden enligt sjölagen (1994:1009) eller lagen (1979:377) om

registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.

8 § Rättshjälp får inte beviljas om den rättssökande har en rättsskydds-

försäkring eller annat liknande rättsskydd som omfattar angelägenheten. Om den

rättssökande inte har men borde ha haft ett sådant rättsskydd får rättshjälp

endast beviljas om det föreligger synnerliga skäl med hänsyn till den

rättssökandes personliga förhållanden och angelägenhetens art och betydelse.

9 § Rättshjälp får inte beviljas

 1. i en angelägenhet som rör trafikersättning enligt trafikskadelagen eller

som rör skadestånd som skall betalas från en ansvarsförsäkring; dock får

rättshjälp beviljas i en sådan angelägenhet om ett mål eller ärende inletts vid

domstol eller enbart rör annan skada än personskada,

 2. den som är eller har varit näringsidkare i en angelägenhet som har upp-

kommit i eller till följd av näringsverksamheten,

 3. i fråga om anspråk som har överlåtits till den rättssökande, om

överlåtelsen kan antas ha skett för att åstadkomma fördel vid prövning av

ansökan om rättshjälp,

 4. om frågan om rättshjälp kan vänta till dess en annan rättslig angelägenhet

där anspråket stöder sig på väsentligen likartad grund har avgjorts,

 5. i en angelägenhet som rör bodelning i annat fall än vid klander av

bodelning.

10 § Rättshjälp får beviljas endast när det föreligger särskilda skäl i en

angelägenhet som

 1. skall behandlas utom riket,

 2. rör äktenskapsskillnad och därmed sammanhängande frågor,

 3. rör underhåll till barn,

 4. rör skatter, tullar, avgifter eller betalningssäkring för skatter, tullar

och avgifter,

 5. skall avgöras av en lagfaren domare enligt 1 kap. 3 d § rättegångsbalken

11 § Den som inte är medborgare i en medlemsstat i Europeiska unionen och som

varken är eller tidigare har varit bosatt i Sverige får beviljas rättshjälp

endast om angelägenheten skall behandlas här i riket och det finns särskilda

skäl. I en angelägenhet som skall behandlas utom riket får rättshjälp beviljas

endast om den rättssökande är bosatt i Sverige.

 Under förutsättning av ömsesidighet kan regeringen förordna att medborgare i

vissa främmande stater skall vara likställda med svenska medborgare i fråga om

rättshjälp. Detsamma skall gälla den som, utan att vara medborgare i den

främmande staten, är bosatt där.

Rättshjälpsavgift

12 § Den som har beviljats rättshjälp skall bidra till uppkommande kostnader för

rättshjälpsbiträdet genom att betala en rättshjälpsavgift. Rättshjälpsavgiften

utgör

 1. fem procent av kostnaderna för rättshjälpsbiträdet för den vars ekonomiska

underlag inte överstiger 50 000 kr,

 2. tio procent av kostnaderna för rättshjälpsbiträdet, dock lägst 1 000 kr,

för den vars ekonomiska underlag överstiger 50 000 men inte 100 000 kr,

 3. tjugo procent av kostnaderna för rättshjälpsbiträdet, dock lägst 3 000 kr,

för den vars ekonomiska underlag överstiger 100 000 men inte 150 000 kr,

 4. fyrtio procent av kostnaderna för rättshjälpsbiträdet, dock lägst 7 000 kr,

för den vars ekonomiska underlag överstiger 150 000 kr.

 Om rättshjälp övergår till ett dödsbo beräknas rättshjälpsavgiften med ledning

av den avlidnes ekonomiska underlag.

 Avgift för rådgivning utöver en timme får avräknas från den lägsta avgift som

anges i första stycket.

13 § Procentsats för beräkning av rättshjälpsavgiften fastställs när rättshjälp

beviljas.

 Om den rättssökandes ekonomiska underlag förändras väsentligt innan

rättshjälpsärendet har avslutats, får jämkning ske till högre eller lägre

procentsats efter vad som är skäligt. Jämkning skall också ske om en väsentlig

felbedömning gjorts när procentsatsen tidigare bestämdes eller om oriktiga

uppgifter har legat till grund för beslutet.

14 § Rättshjälpsavgiften skall betalas till rättshjälpsbiträdet. Närmare

bestämmelser om rättshjälpsavgift meddelas av regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer.

Förmåner som ingår vid rättshjälp

15 § För den som beviljats rättshjälp betalas kostnaderna för rätts-

hjälpsbiträde, bevisning, utredning och särskild medlare enligt 42 kap. 17 §

rättegångsbalken av allmänna medel enligt bestämmelserna i 19 och 20 §§ och 22-

24 §§. Kostnaderna för rättshjälpsbiträde får inte överstiga 100 000 kr.

Kostnaderna för utredning får inte överstiga 10 000 kr.

16 § Den som beviljas rättshjälp behöver inte betala ansökningsavgifter eller

expeditionsavgifter enligt förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna

domstolarna eller avgifter enligt 15 § 1-3 avgiftsförordningen (1992:191).

 Om kostnaderna för kungörelser i mål eller ärenden vid domstol belastar den

som har beviljats rättshjälp skall dessa kostnader betalas av allmänna medel.

 Om befrielse från avgifter vid kronofogdemyndigheten finns bestämmelser i

förordningen (1992:1094) om avgifter vid kronofogdemyndigheterna.

17 § Den som beviljas rättshjälp behöver inte ställa säkerhet för att få till

stånd kvarstad eller annan liknande åtgärd enligt rättegångsbalken eller

konkurslagen i den angelägenhet som rättshjälpen avser. Om den rättssökande inte

kan betala för den skada som tillfogas motparten svarar staten gentemot den

skadelidande för denna skada. Uppkommer härigenom kostnader för staten skall den

rättssökande återbetala kostnaden. Återbetalningsskyldigheten får sättas ned om

det är oskäligt att den rättssökande återbetalar hela kostnaden. Beslut om

nedsättning fattas av allmän domstol efter ansökan av den rättssökande.

Om rättshjälpsbiträden

18 § Till rättshjälpsbiträde får förordnas advokat, biträdande jurist på

advokatbyrå eller, när det finns särskilda skäl, annan som är lämplig för

uppdraget. Den som sökanden föreslagit och som uppfyller dessa krav skall för-

ordnas, om det inte medför avsevärt ökade kostnader eller det i övrigt finns

särskilda skäl emot det. Ett biträde får entledigas om det finns skäl till det.

 Byte av biträde får ske efter särskilt tillstånd och bara om det finns

särskilda skäl. Om byte av biträde har skett en gång krävs synnerliga skäl för

nytt byte.

 Ett biträde får sätta annan advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå i

sitt ställe (substitution) om det inte medför avsevärt ökade kostnader. I övrigt

får substitution endast ske efter särskilt tillstånd.

19 § Ett rättshjälpsbiträde har, inom den ram som anges i 15 §, rätt till skälig

ersättning för det arbete, den tidsspillan och de utlägg som uppdraget har

krävt. Ersättning utgår inte för tiden före ansökan om rättshjälp annat än för

arbete som varit av mindre omfattning eller av brådskande art.

 Ersättningen för arbete skall bestämmas med utgångspunkt i den tidsåtgång som

är rimlig med hänsyn till uppdragets art och omfattning och med tillämpning av

den timkostnadsnorm som regeringen fastställer. Timersättningen får avvika från

timkostnadsnormen, om den skicklighet och den omsorg som uppdraget har utförts

med eller andra omständigheter av betydelse ger anledning till det.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer taxor som

skall tillämpas vid bestämmande av ersättning i vissa fall samt meddelar

föreskrifter om beräkning av ersättningen för tidsspillan.

 Har biträdet genom vårdslöshet eller försummelse föranlett kostnad för

rättshjälpen skall detta beaktas vid ersättningens bestämmande.

20 § Ersättning till ett rättshjälpsbiträde fastställs i samband med att den

rättsliga angelägenheten avgörs genom dom eller beslut eller när

rättshjälpsärendet avslutas på något annat sätt.

 Har ett biträde underlåtit att i rätt tid begära ersättning vid den domstol

som haft att besluta om ersättningen och har biträdet därigenom förlorat rätten

att få ersättningen fastställd av domstolen, får ersättning fastställas i

särskild ordning, om biträdet inte kände till att angelägenheten var anhängig

vid domstolen eller om underlåtenheten berodde på något annat ursäktligt

misstag. Den del av ersättningen som överstiger rättshjälpsavgiften skall då

stanna på staten.

21 § Ett rättshjälpsbiträde får inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av

sin huvudman utöver vad som följer av 19 §. Har detta skett är förbehållet utan

verkan och biträdet skall till huvudmannen betala tillbaka vad han eller hon har

uppburit för mycket.

Om övriga förmåner

22 § Har rättshjälp beviljats betalar staten kostnaderna för bevisning vid

allmän domstol och Arbetsdomstolen. Om inte särskilda föreskrifter gäller utgår

ersättning för bevisning med skäligt belopp.

23 § Har rättshjälp beviljats betalar staten kostnaderna för utredning som är

skäligen påkallad. Den som har medverkat vid en utredning har, inom den ram som

anges i 15 §, rätt till skälig ersättning enligt föreskrifter som regeringen

meddelar.

24 § En medlare enligt 42 kap. 17 § rättegångsbalken har rätt till skälig

ersättning för det arbete, den tidsspillan och de utlägg som uppdraget krävt.

Ersättningen fastställs av den domstol som förordnat medlaren.

Rådgivning

25 § Rådgivning lämnas av en advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå och

kan pågå i sammanlagt två timmar. Rådgivning sker mot en avgift som fastställs

av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Avgiften får sättas

ned till hälften om den rättssökandes ekonomiska underlag inte överstiger 50 000

kr.

 Den som har lämnat rådgivning har rätt till skälig ersättning av allmänna

medel för de kostnader för tolk och översättning som rådgivningen kan ha krävt.

Om rådgivning skett mot nedsatt avgift kan den som har lämnat rådgivning få

ersättning av allmänna medel enligt föreskrifter som meddelas av regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämmer.

 En advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå som önskar komma i fråga som

rättshjälpsbiträde är skyldig att lämna rådgivning som avses i första stycket.

Motparts ersättningsskyldighet

26 § Bestämmelser i lag om ansvar för motparts kostnader i rättegång eller annat

motsvarande förfarande gäller även i fråga om kostnader för motparts

rättshjälpsbiträde. Ränta behöver dock inte betalas.

 Den som är ersättningsskyldig för rättshjälpskostnader skall till den

rättssökande betala ett belopp som motsvarar dennes rättshjälpsavgift.

Återstoden skall betalas till staten. Om den ersättningsskyldige har ålagts att

ersätta endast en del av rättshjälpskostnaderna, skall han betala ersättning

till den rättssökande och till staten med motsvarande fördelning.

Medparts ersättningsskyldighet

27 § Har i ett mål eller ärende vid domstol en gemensam biträdeskostnad för

flera medparter ersatts som en rättshjälpskostnad, skall var och en av de

medparter som inte har rättshjälp åläggas att till staten betala den del av

kostnaden som kan anses belöpa på honom. Fördelningen skall göras efter

huvudtalet, om inte omständigheterna föranleder annat.Vid tillämpningen av

första stycket skall avdrag göras för den del av kostnaderna som en motpart har

ålagts att betala med stöd av 26 §.

Upphörande av rättshjälp och återbetalning av rättshjälpskostnader

28 § Rättshjälp skall upphöra om

 1. rättshjälpsavgift inte betalas enligt 14 § och de föreskrifter som

meddelats med stöd av den bestämmelsen,

 2. den rättssökande har lämnat oriktiga uppgifter och rättshjälp inte skulle

ha beviljats om riktiga uppgifter hade lämnats,

 3. den rättssökande uppsåtligen eller grovt oaktsamt har lämnat oriktiga

uppgifter, som varit ägnade att leda till för låg rättshjälpsavgift,4. det

ekonomiska underlaget har ändrats i sådan mån att den rättssökande inte längre

är berättigad till rättshjälp,

 5. om ett rättshjälpsbiträde entledigas utan att annat rättshjälpsbiträde

förordnas,

 6. det med hänsyn till tvisteföremålets värde, angelägenhetens art och

betydelse samt omständigheterna i övrigt inte längre framstår som rimligt att

staten bidrar till den rättssökandes kostnader.

 Om det med stöd av första stycket beslutas att rättshjälpen skall upphöra

skall den som haft rättshjälp i skälig omfattning betala uppkomna kostnader för

rättshjälpen.

29 § Om rättshjälp har beviljats trots att det föreligger ett sådant fall som

avses i 9 § 4, får det beslutas att rättshjälpen skall upphöra. De kostnader för

rättshjälpen som överstiger rättshjälpsavgiften skall då stanna på staten.

30 § Rättshjälp skall upphöra när den ersättning som rättshjälpsbiträdet är

berättigad till enligt 19 § uppgår till 100 000 kr. När den rättsliga

angelägenheten avslutas skall kostnaderna för rättshjälpen i ett sådant fall

fördelas enligt 26, 27 och 31 §§.

31 § Om den rättssökande genom vårdslöshet eller försummelse har orsakat ökade

kostnader för rättshjälpen, skall han ersätta staten dessa kostnader oavsett hur

ansvaret för rättshjälpskostnaderna i övrigt skall fördelas. Detsamma gäller den

rättssökandes ställföreträdare.

Beslut i rättshjälpsfrågor

32 § För handläggning av vissa frågor om rättshjälp finns Rättshjälps-

myndigheten.

33 § Om ett mål eller ärende rörande den rättsliga angelägenheten har inletts

vid domstol, beslutar domstolen i frågor enligt denna lag. I annat fall beslutar

Rättshjälpsmyndigheten i frågorna.

 Beslut att en utredning enligt 23 § skall göras fattas av rättshjälpsbiträdet.

34 § Rättshjälp beviljas efter ansökan av den rättssökande. Ansökan skall vara

skriftlig och innehålla de uppgifter som föreskrivs av regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer.

35 § Rättshjälpsmyndigheten skall fastställa den rättssökandes rätts-

hjälpsavgift, när kostnaderna för rättshjälpsbiträdet slutligt har fastställts.

36 § I samband med att handläggningen i ett mål eller ärende avslutas skall

domstolen besluta vilka belopp som skall betalas enligt 26, 27 och 31 §§.

37 § Beslut enligt 26 § andra stycket och 35 § fattas av Rättshjälpsmyndigheten

genom automatisk databehandling av uppgifter i ett av myndigheten fört register

över rättshjälpskostnader. Sådana beslut kan inte överklagas.

 Beslut enligt 26 § andra stycket får verkställas enligt bestämmelserna i

utsökningsbalken.

Överklaganden m.m.

38 § I fråga om överklaganden av domstols beslut enligt denna lag tillämpas,

utom i fall vad som avses i andra stycket, vad som i allmänhet gäller om

överklaganden av beslut av domstolen.

 Hovrättens beslut i en överklagad fråga angående ersättning till

rättshjälpsbiträde får inte överklagas. Hovrätten får dock tillåta att beslutet

överklagas, om det finns särskilda skäl för en prövning om tillstånd skall ges

enligt 54 kap. 10 § första stycket 1 rättegångsbalken.

 Beslut av rättshjälpsbiträde om utredning enligt 33 § andra stycket får inte

överklagas.

 Beslut av Rättshjälpsmyndigheten får överklagas till Rättshjälpsnämnden.

 Rättshjälpsnämndens beslut får inte överklagas.

39 § Beslut om rättshjälp får överklagas av den som är part och av den myndighet

som regeringen bestämmer. Räknas tiden för överklagande från den dag en part

fått del av beslutet, får myndigheten likväl inte överklaga beslutet senare än

två månader från dagen från beslutet. Myndigheten får överklaga ett beslut även

till förmån för en enskild part.

 Upphävs ett beslut om rättshjälp skall den som haft rättshjälp själv bära

kostnaden för denna. Om det föreligger särskilda skäl, får dock förordnas att

kostnaden helt eller delvis skall betalas av staten.

40 § Den myndighet som regeringen bestämmer får påkalla beslut om att rättshjälp

skall upphöra enligt 28-30 §§.

41 § Ett rättshjälpsbiträde som har överklagat ett beslut om ersättning får i

den högre instansen åberopa nya omständigheter till stöd för sitt yrkande endast

om det finns särskilda skäl för detta.

Rättshjälpsnämnden m.m.

42 § Rättshjälpsnämnden består av en ordförande, som skall vara eller ha varit

ordinarie domare, två ledamöter som är advokater samt två övriga ledamöter. Alla

ledamöter skall vara svenska medborgare. De får inte vara underåriga eller ha

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken.

 Regeringen förordnar ledamöter och utser ordförande för viss tid. För

ordföranden skall finnas en eller flera ersättare. I övrigt får regeringen utse

lämpligt antal ersättare. Bestämmelserna om ordförande och ledamöter tillämpas

också på ersättare.

43 § Rättshjälpsnämnden är beslutför med ordföranden och två andra ledamöter, av

vilka en skall vara advokat och en övrig ledamot. Vid avgörande av ärende, som

är av principiell betydelse eller annars är av särskild vikt, skall dock

samtliga ledamöter delta.

 Rättegångsbalkens regler om omröstning i tvistemål tillämpas när ärenden

avgörs av Rättshjälpsnämnden. Ordföranden skall dock säga sin mening först.

44 § Med domstol avses i denna lag allmän domstol, allmän förvaltningsdomstol

och Arbetsdomstolen. Vad som sägs om domstol gäller även arrendenämnd och

hyresnämnd.

Förbud

45 § Den, som i yrkesmässig verksamhet som inte utövas vid advokatbyrå

uppsåtligen använder benämningen rättshjälp på ett sätt som kan leda till att

verksamheten förväxlas med den rättshjälpsverksamhet som enligt denna lag kan

utövas vid advokatbyrå, döms till böter. Detsamma gäller den som uppsåtligen

använder benämningen allmän advokatbyrå eller benämning som är ägnad att leda

till förväxling därmed.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Genom lagen upphävs rättshjälpslagen (1972:429).

 3. Har rättshjälp beviljats eller har ansökan om rättshjälp lämnats in till

domstol eller Rättshjälpsmyndigheten före ikraftträdandet gäller äldre

bestämmelser.

2 Förslag till lag om offentligt biträde

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Offentligt biträde förordnas om det behövs i sådana mål och ärenden där det

är särskilt föreskrivet att så kan ske.

2 § Offentligt biträde förordnas efter ansökan eller när det annars finns

särskild anledning. Om inte annat är föreskrivet förordnas offentligt biträde av

den domstol eller annan myndighet som handlägger målet eller ärendet.

 Ansökan kan göras av den som biträde skall förordnas för eller av annan som

får föra talan i målet eller ärendet. Ansökan ges in till den myndighet som

handlägger målet eller ärendet.

3 § Till offentligt biträde förordnas advokat, biträdande jurist på advokatbyrå

eller, när det finns särskilda skäl, annan som är lämplig för uppdraget. Har den

för vilken biträde skall förordnas föreslagit någon som uppfyller dessa krav

skall denne förordnas om det inte medför avsevärt ökade kostnader eller det i

övrigt finns särskilda skäl emot det. Ett biträde får entledigas om det finns

skäl till det. Om ett biträde har entledigats på begäran av den som biträdet

förordnats för, får ett nytt biträde förordnas endast om det fanns skäl för byte

enligt 4 §.

4 § Byte av offentligt biträde får bara ske efter särskilt tillstånd och endast

om särskilda skäl föreligger. Om byte av biträde skett en gång krävs synnerliga

skäl för nytt byte.

 Ett biträde får sätta annan advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå i

sitt ställe (substitution) endast om detta inte medför avsevärt ökade kostnader.

I övrigt får substitution endast äga rum efter särskilt tillstånd.

5 § Förordnas offentligt biträde betalas kostnader för biträdesersättning samt

utredning enligt 6 § av allmänna medel.

6 § Ett offentligt biträde har rätt att besluta om utredning som är skäligen

påkallad till en sammanlagd kostnad om högst 5 000 kr om utredningen inte kan

erhållas genom den myndighet som handlägger målet eller ärendet.

 Den som medverkat vid sådan utredning har, inom den ram som anges i första

stycket, rätt till skälig ersättning. Ersättningen fastställs av den myndighet

som förordnar biträde.

7 § Ett offentligt biträde har rätt till skälig ersättning för det arbete, den

tidsspillan och de utlägg som uppdraget har krävt. Ersättning utgår inte för

tiden före förordnandet som offentligt biträde annat än för arbete som varit av

mindre omfattning eller av brådskande art.

 Ersättningen för arbete skall bestämmas med utgångspunkt i den tidsåtgång som

är rimlig med hänsyn till uppdragets art och omfattning och med tillämpning av

den timkostnadsnorm som regeringen fastställer. Timersättningen får avvika från

timkostnadsnormen, om den skicklighet och den omsorg som uppdraget har utförts

med eller andra omständigheter av betydelse ger anledning till det. Regeringen

eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer taxor som skall

tillämpas vid bestämmande av ersättningen i vissa fall samt meddelar

föreskrifter om beräkning av ersättningen för tidsspillan.

 Har ett offentligt biträde genom vårdslöshet eller försummelse föranlett

kostnad för staten, skall detta beaktas vid ersättningens bestämmande.

8 § Ersättning till ett offentligt biträde fastställs av den domstol eller annan

myndighet som handlagt målet eller ärendet, om inte annat är särskilt

föreskrivet. Ersättningen fastställs i samband med att den angelägenhet,

för vilken biträdet förordnats, avgörs genom dom eller beslut eller avslutas på

något annat sätt.

9 § Ett offentligt biträde får inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av

sin huvudman utöver vad som följer av 7 §. Har det skett är förbehållet utan

verkan och biträdet skall till huvudmannen återbetala vad han eller hon uppburit

för mycket.

10 § Ett beslut enligt denna lag får överklagas av den som är part och av den

myndighet som regeringen bestämmer.

11 § Ett offentligt biträde som har överklagat ett beslut om ersättning får i

den högre instansen åberopa nya omständigheter till stöd för sitt anspråk endast

om det finns särskilda skäl för det.

12 § Domstols eller annan myndighets beslut enligt denna lag överklagas i samma

ordning som gäller överklagande av beslut i det mål eller ärende där biträdet

har förordnats.

 1. Denna lag trädet i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

3 Förslag till lag om ersättningsskyldighet för kostnad för blodundersökning

i brottmål

 Härigenom föreskrivs följande.

Om staten haft kostnader för blodprov avseende den som misstänks för brott och

för undersökning av sådant blodprov skall den misstänkte, om han döms för

brottet, ersätta staten för denna kostnad. Detsamma skall gälla den som

godkänner ett strafföreläggande.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Genom lagen upphävs lag (1946:864) om återgäldande av kostnad för

blodundersökning i brottmål.

4 Förslag till lag om rätt för Domstolsverket att överklaga vissa beslut

 Härmed föreskrivs följande.

Ett beslut av domstol om ersättning, som enligt rättegångsbalken skall utgå av

allmänna medel, får överklagas av Domstolsverket. Detsamma gäller andra beslut

enligt 21 kap. rättegångsbalken, som rör offentlig försvarare.

 Denna lag träder i kraft den ...

5 Förslag till lag om ändring i brottsbalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om brottsbalken att det skall införas en ny

paragraf, 37 kap. 9 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

37 kap.

Om nämnderna

--------------------------------------------------------------------

 9 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i ärende angående förverkande av

 villkorligt medgiven frihet

 enligt 26 kap.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

6 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om rättegångsbalken

 dels att det skall införas två nya paragrafer, 11 kap 6 § och 21 kap. 2 a §,

av följande lydelse

 dels att 18 kap. 13 §, 31 kap. 1 § och 36 kap. 24 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

11 kap.

--------------------------------------------------------------------

 6 §

 En enskild part som har in-

 ställt sig till en muntlig

 förhandling får, om det är skäligt

 med hänsyn till partens

 ekonomiska förhållanden och de

 kostnader som kan uppstå i

 samband med inställelsen,

 tillerkännas ersättning av

 allmänna medel för kostnad för

 resa och uppehälle. Rätten får

 bevilja förskott på ersättningen.

 Ersättning betalas enligt be-

 stämmelser som regeringen med-

 delar.

18 kap.13 §

--------------------------------------------------------------------

 Skall kostnad för bevisning Skall kostnad för bevisning

eller annan åtgärd enligt rättens eller annan åtgärd enligt rättens

beslut utgå av allmänna medel beslut betalas av parterna en

eller utgivas av parterna en för båda och båda för en, gäller i

för båda och båda för en, gäller i fråga om skyldighet att ersätta

fråga om skyldighet att återgälda sådan kostnad vad som i detta

sådan kostnad vad i detta kapitel stadgas om rättegångs-

kapitel stadgas om rättegångs- kostnad. Om parterna skall bära

kostnad. Skola parterna bära var sin rättegångskostnad, får

var sin rättegångskostnad, må för- förordnas, att kostnaden skall

ordnas, att kostnaden skall fördelas med hälften på dem var-

fördelas med hälften å vardera. dera.

Har av allmänna medel utgått En part skall också, om det

kostnad för parts hämtande till inte är oskäligt, ersätta staten

rätten, skall kostnaden åter- för kostnader för att hämta honom

gäldas av parten. till rätten.

 Om skyldighet att ersätta

staten kostnad i anledning av

att part åtnjutit rättshjälp är

särskilt stadgat.

21 kap.

--------------------------------------------------------------------

 2 a §

 En tilltalad som inställt sig

 till en huvudförhandling får, om

 det är skäligt med hänsyn till

 hans eller hennes ekonomiska

 förhållanden och de kostnader som

 kan uppstå i samband med in-

 ställelsen, tillerkännas

 ersättning av allmänna medel för

 kostnad för resa och uppehälle.

 Rätten får bevilja förskott på

 ersättningen.

 Ersättning betalas enligt be-

 stämmelser som regeringen med-

 delar.

31 kap 1 §

--------------------------------------------------------------------

 Döms den tilltalade för Döms den tilltalade för brottet

brottet i ett mål där åklagaren i ett mål där åklagaren för talan,

för talan, skall den tilltalade skall den tilltalade ersätta

ersätta staten vad som enligt staten vad som enligt rättens

rättens beslut betalats av beslut betalats av allmänna

allmänna medel för hans medel i ersättning till

inställelse vid rätten under försvarare och målsägandebiträde

förundersökningen, för bevisning som förordnats enligt lagen

under förundersökningen eller i (1988:609) om målsägandebiträde.

rättegången samt i ersättning

till försvarare. Han skall också

ersätta staten för kostnaden att

hämta honom till rätten.

 Ersättningsskyldigheten om-

fattar dock inte kostnader,

som inte skäligen varit

motiverade för utredningen,

eller kostnader, som vållats

genom vårdslöshet eller

försummelse av någon annan än den

tilltalade, hans ombud eller Den tilltalade behöver dock

försvarare som utsetts av inte betala mer än vad han

honom. Den skulle ha fått betala i rätts-

tilltalade är inte i annat fall hjälpsavgift enligt rättshjälps-

än som sägs i 4 § första stycket lagen (1996:00). Vad som där sägs

skyldig att betala mera av om kostnad för rättshjälpsbiträde

dessa kostnader än vad som gäller i stället kostnad för

skulle ha utgått i grundavgift offentlig försvarare.

och tilläggsavgift vid allmän Den tilltalade skall också, om

rättshjälp enligt rättshjälpslagen det inte är oskäligt, ersätta sta-

(1972:429). Har han haft tens kostnader för att hämta

offentlig försvarare i målet, honom till rätten.

skall grundavgiften minskas

med vad han har betalat i råd- Ersättningsskyldigheten om-

givningsavgift till för- fattar inte kostnader som inte

svararen. skäligen varit motiverade för ut-

 redningen, eller kostnader, som

 orsakats genom vårdslöshet eller

 försummelse av någon annan än den

 tilltalade eller hans ombud

 eller försvarare som utsetts av

 honom.

 Vad den tilltalade skall

 betala får jämkas eller efterges,

 om det finns skäl till det med

 Vad den tilltalade skall hänsyn till den tilltalades

betala får jämkas eller brottslighet eller hans

efterges, om skäl härtill personliga och ekonomiska

föreligger med hänsyn till den förhållanden.

tilltalades brottslighet eller Om det belopp som den tillta-

hans personliga och ekonomiska lade skulle vara skyldig att

förhållanden. betala understiger en viss av

 Om det belopp som den till- regeringen fastställd gräns,

talade skulle vara skyldig att skall ersättningsskyldighet inte

ersätta understiger en viss av åläggas.

regeringen fastställd gräns,

skall ersättningsskyldighet

inte åläggas.

36 kap.

24 §

--------------------------------------------------------------------

 Vittne äger rätt till Ett vittne har rätt till

ersättning enligt vad som sägs ersättning enligt vad som sägs

nedan. nedan.

 Ersättning till vittne, som Ersättning till ett vittne, som

åberopats av enskild part, har åberopats av en part skall

skall utgivas av parten. Har betalas av parten. I övriga fall

rätten självmant inkallat vittne skall ersättningen betalas av

och är saken sådan, att allmänna medel.

förlikning därom är tillåten,

eller är fråga om ansvar för

brott, som ej hör under allmänt

åtal, skall ersättningen utgivas

av parterna en för båda och båda

för en. I annat fall skall er-

sättningen utgå av allmänna

medel. Om en enskild part skall

 betala ersättning till ett

 vittne får rätten, om det är

 skäligt med hänsyn till partens

 ekonomiska förhållanden och de

 kostnader som kan uppstå för

 vittnets inställelse, besluta

 att ersättningen i stället skall

 betalas av allmänna medel. Sådant

 beslut får, efter ansökan av

 parten, fattas i samband med

 att vittnet åberopas som

 bevisning. Närmare bestämmelser

 om förutsättningarna för att

 ersättningen skall betalas av

 allmänna medel meddelas av

 regeringen.

 Ersättning, som skall utgivas I de fall ersättningen skall

av part, skall innefatta gott- betalas av en part har ett

görelse för nödiga kostnader till vittne rätt till skälig ersättning

resa och uppehälle samt för för kostnader för resa, uppehälle

tidsspillan efter vad rätten och tidsspillan. Ersättning, som

prövar skäligt. Ersättning, som skall betalas av allmänna medel,

skall utgå av allmänna medel, fastställs enligt bestämmelser

fastställes av rätten enligt som regeringen meddelar.

bestämmelser som regeringen

meddelar. Ersättning som har betalats av

 allmänna medel skall stanna på

 staten.

 Denna lag träder i kraft den ...

7 Förslag till lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1944:133) om kastrering att det skall

införas en ny paragraf, 9 § av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i mål och ärenden angående

 kastrering, om giltigt samtycke

 till åtgärden inte lämnats.

 Offentligt biträde förordnas av

 länsrätten.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

8 Förslag till lag om ändring i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m.

vid utredning av faderskap

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid

utredning av faderskap

 dels att 3 § skall följande lydelse

 dels att de nuvarande 4-6 §§ skall upphöra att gälla.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 §

--------------------------------------------------------------------

 Den som, efter anmodan av Har rätten förordnat om un-

part eller enligt rättens dersökning enligt denna lag

förordnande, inställer sig för skall kostnad för att ta

undersökning som avses i denna blodprov samt blodundersökning

lag är, om han ej själv är part i betalas av allmänna medel.

målet, berättigad till ersättning Har undersökningen utförts på

och förskott efter enahanda anmodan av socialnämnd skall

grunder och i samma ordning nämnden betala sådana kostnader.

som stadgas beträffande vittnes

inställelse vid rätten. Ersättning som betalats av all-

 Om parts kostnad gäller vad männa medel skall stanna på

om rättegångskostnad är före- staten. Ersättning som betalats

skrivet. Att viss kostnad är av socialnämnden skall stanna på

att anse såsom rättshjälpskostnad nämnden.

för part som åtnjuter allmän

rättshjälp följer av

rättshjälpslagen (1972:429).

 Denna lag träder i kraft den ...

9 Förlag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med Danmark,

Finland, Island och Norge ang. verkställighet av straff m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1963:193) om samarbete med Danmark,

Finland, Island och Norge angående verkställighet av straff m.m. att det skall

införas en ny paragraf, 36 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 36 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i mål och ärenden angående

 verkställighet utomlands av fri-

 hetsberövande påföljd.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

10 Förslag till lag om ändring i lagen (1970:375) om utlämning till Danmark,

Finland, Island eller Norge för verkställighet av vård eller behandling

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1970:375) om utlämning till Danmark,

Finland, Island eller Norge för verkställighet av beslut om vård eller

behandling att det skall införas en ny paragraf, 15 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 15 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i mål eller ärende angående

 utlämnande för verkställighet av

 brottmålsdom.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

11 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt

samarbete rörande verkställighet av straff m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:260) om internationellt samarbete

rörande verkställighet av straff m.m.

 dels att det skall införas en ny paragraf, 27 §, av följande lydelse

 dels att 34 a § och 39 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 27 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i mål och ärenden angående

 verkställighet utomlands av fri-

 hetsberövande påföljd.

34 a §Fråga om verkställighet enligt överförandekonventionen i främmande stat av

här i landet ådömd påföljd upptas av Kriminalvårdsstyrelsen eller, i fråga om

verkställighet av överlämnande till rättspsykiatrisk vård, av Socialstyrelsen.

Framställning om sådan verkställighet får inte göras, om med motsvarande

tillämpning av 25 a § första stycket hinder mot verkställighet i den främmande

staten kan antas föreligga.

 Fråga om verkställighet enligt första stycket på begäran av främmande stat

prövas av Kriminalvårdsstyrelsen eller, i fråga om verkställighet av över-

lämnande till rättspsykiatrisk vård, av Socialstyrelsen med motsvarande

tillämpning av 25 a § första stycket.

 Kriminalvårdsstyrelsen eller Socialstyrelsen får, om det föreligger särskilda

skäl, med eget yttrande överlämna ett ärende om verkställighet till regeringen

för avgörande.

--------------------------------------------------------------------

 I fall som avses i denna I fall som avses i denna para-

paragraf gäller 28, 29 och 33 §§ graf gäller 27-29 och 33 §§ i

i tillämpliga delar. tillämpliga delar.

39 §

--------------------------------------------------------------------

 Av allmänna medel utgiven Ersättning till offentlig för-

ersättning till offentlig för- svarare som betalats av allmänna

svarare samt kostnad för medel skall stanna på staten, om

rättshjälp enligt 36 § det inte finns särskilda skäl för

rättshjälpslagen (1972:429) att den dömde skall återbetala

skall stanna på statsverket, om ersättningen.

icke den dömde av särskilda skäl

bör återgälda ersättningen.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

12 Förslag till lag om ändring i lagen (1974:371) om rättegången i

arbetstvister

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1974:371) om rättegången i

arbetstvister att det i lagen skall införas en ny paragraf, 5 kap. 4 §, av

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

5 kap.

--------------------------------------------------------------------

 4 §

 En part som har inställt sig

 till en förhandling får, om det är

 skäligt med hänsyn till hans

 eller hennes ekonomiska för-

 hållanden och de kostnader som

 kan uppstå i samband med

 inställelsen, tillerkännas ersätt-

 ning av allmänna medel för

 kostnad för resa och uppehälle.

 Rätten får bevilja förskott på

 ersättningen.

 Ersättning betalas enligt be-

 stämmelser som regeringen med-

 delar.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

13 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:609) om målsägandebiträde

 dels att 4-8 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det skall införas sju nya paragrafer, 9-15 §§, av följande lydelse

 dels att närmast före 1, 4, 6 och 12 §§ skall införas fyra nya rubriker av

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Angelägenhet som skall behandlas

 vid svensk domstol

1 §

3 § Målsägandebiträdet skall ta till vara målsägandens intressen i målet samt

lämna stöd och hjälp till målsäganden.

 Målsägandebiträdet skall bistå målsäganden med att föra talan om enskilt

anspråk i anledning av brottet, om detta inte görs av åklagaren.

Målsägandebiträdets uppgift kvarstår även om talan avskilts enligt 22 kap. 5 §

rätte- gångsbalken för att handläggas som särskilt mål enligt reglerna för

tvistemål, såvida inte målet handläggs enligt 1 kap. 3 d § rättegångsbalken.

Målsägandebiträdets uppgift kvarstår också om tingsrättens dom överklagas endast

i fråga om enskilt anspråk.

--------------------------------------------------------------------

 Målsägandebiträde förordnas på

 begäran av målsäganden eller när

 det annars finns särskild

 anledning till det.

 Angelägenhet som skall behandlas

 utomlands

--------------------------------------------------------------------

4 §

--------------------------------------------------------------------

 Målsägandebiträde förordnas på I en angelägenhet som skall

begäran av målsäganden eller när prövas eller på annat sätt behand-

det annars finns anledning las utomlands och som gäller

till det. Vid förordnandet brott som motsvaras av brott

tillämpas 21 § första stycket enligt 6 kap. brottsbalken kan

rättshjälpslagen (1972:429). den som utsatts för brottet

 I fråga om byte av målsägan- (målsäganden), beviljas rättsligt

debiträde och rätt för sådant bistånd om han eller hon är

biträde att sätta någon annan i bosatt i Sverige och det ekono-

sitt ställe tillämpas 21 § andra miska underlaget inte överstiger

och tredje styckena rättshjälps- 200 000 kr. Närmare bestämmelser

lagen. om ekonomiskt underlag meddelas

 Målsägandebiträdet skall ent- av regeringen eller den

ledigas, om det är påkallat med myndighet som regeringen be-

hänsyn till förhållandena i målet stämmer.

eller om det annars finns skäl Rättsligt bistånd ges i form av

för det. ekonomiskt bidrag för juridiskt

 I övrigt tillämpas i fråga om biträde efter ansökan av den som

målsägandebiträde rättegångsbalkens utsatts för brottet.

regler om rättegångsbiträde. En ansökan om rättsligt bistånd

 skall vara skriftlig och

 innehålla de uppgifter som före-

 skrivs av regeringen eller den

 myndighet som regeringen be-

 stämmer.

5 §

--------------------------------------------------------------------

 Målsägandebiträdet har rätt till Den som har beviljats rättsligt

ersättning i enlighet med vad bistånd enligt 4 § skall betala

som enligt 22 § rättshjälpslagen en avgift som beräknas på samma

(1972:429) gäller för biträde vid sätt som rättshjälpsavgift enligt

allmän rättshjälp. I fråga om 12 § rättshjälpslagen (1996:00).

ersättningen tillämpas även 19, Vad som där sägs om kostnad för

23, 49, 49 a och 49 c §§ rätts- rättshjälpsbiträde gäller i stället

hjälpslagen. kostnad för biträde enligt denna

 lag.

--------------------------------------------------------------------

 Gemensamma bestämmelser

6 §

--------------------------------------------------------------------

 Om ett målsägandebiträde Till målsägandebiträde eller

förordnas, ersätts målsägandens biträde enligt 4 § förordnas advo-

därefter uppkommande kostnader kat, biträdande jurist på

för bevisning och utredning med advokatbyrå eller, när det finns

anledning av talan om enskilt särskilda skäl, annan som är

anspråk och, i fall där målsägan- lämplig för uppdraget.

debiträdets uppgift kvarstår Den som sökanden har föreslagit

enligt 3 § andra stycket, för och som uppfyller dessa krav

resa och uppehälle i samband skall förordnas, om det inte

med inställelse inför domstol, i medför avsevärt ökade kostnader

samma utsträckning som om eller i övrigt särskilda skäl

målsäganden beviljats allmän talar emot det. Ett biträde

rättshjälp med anledning av en skall entledigas, om det är

sådan talan. påkallat med hänsyn till

 förhållandena i målet eller om det

 annars finns särskilda skäl.

 Byte av biträde får bara ske

 efter särskilt tillstånd och om

 det finns särskilda skäl. Om byte

 av biträde har skett en gång krävs

 synnerliga skäl för nytt byte. Om

 ett biträde har entledigats på

 begäran av den rättssökande, får

 ett nytt biträde förordnas endast

 om det fanns skäl för byte.

 Ett biträde får sätta annan

 advokat eller biträdande jurist

 på advokatbyrå i sitt ställe

 (substitution) om det inte

 medför någon beaktansvärd ökning av

 kostnaderna. I övrigt får sub-

 stitution endast äga rum efter

 tillstånd av domstol.

 I övrigt tillämpas i fråga om

 biträde enligt denna lag rätte-

 gångsbalkens regler om rätte-

 gångsbiträde.

7 §

--------------------------------------------------------------------

 Beslut i frågor som avses i Ett biträde har rätt till skälig

denna lag fattas av rätten. I ersättning för det arbete, den

de fall som avses i 6 § får dock tidsspillan och de utlägg som

målsägandebiträdet själv besluta uppdraget har krävt. Ersättning

om utredning i samma utsträck- utgår inte för tiden före förord-

ning som enligt 24 § rättshjälps- nandet som biträde annat än för

lagen (1972:429) gäller för bi- arbete som varit av mindre om-

träde vid allmän rättshjälp. fattning eller av brådskade art.

 Ersättningen för arbete skall

 bestämmas med utgångspunkt i den

 tidsåtgång som är rimlig med hänsyn

 till uppdragets art och

 omfattning och med tilllämpning

 av den timkostnadsnorm som

 regeringen fastställer.

 Timersättningen får avvika från

 timkostnadsnormen, om den

 skicklighet och den omsorg som

 uppdraget har utförts med eller

 andra omständigheter av bety-

 delse ger anledning till det.

 Regeringen eller den myndighet

 som regeringen bestämmer fast-

 ställer taxor som skall tillämpas

 vid bestämmande av ersättning i

 vissa fall samt meddelar

 föreskrifter om beräkning av

 ersättningen för tidsspillan.

 Har biträdet genom vårdslöshet

 eller försummelse föranlett

 kostnad för staten skall detta

 beaktas när ersättningen bestäms.

8 §

--------------------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i 31 kap. rätte- Ett biträde får inte förbehålla

gångsbalken om skyldighet för sig eller ta emot ersättning av

den tilltalade eller annan att sin huvudman utöver vad som

till staten återbetala följer av 7 §. Har detta skett är

kostnader som enligt rättens förbehållet utan verkan och

beslut betalats av allmänna biträdet skall betala tillbaka

medel gäller även i fråga om vad han eller hon har uppburit

kostnader enligt denna lag. I för mycket.

mål där målsägandebiträdets uppgift

kvarstår enligt 3 § andra

stycket gäller beträffande dessa

kostnader bestämmelserna i 18

kap. rättegångsbalken om ansvar

för motparts rättegångskostnader.

--------------------------------------------------------------------

 9 §

 Om ett målsägandebiträde har

 förordnats eller rättsligt bistånd

 enligt 4 § har beviljats betalas

 kostnader för biträde samt kost-

 nader för bevisning och utred-

 ning som är nödvändig för att måls-

 äganden skall kunna ta tillvara

 sin rätt, av allmänna medel.

 Den som har medverkat vid en

 utredning har rätt till skälig

 ersättning. Kostnaden för utred-

 ning får dock inte överstiga

 10 000 kr. Ersättning för bevis-

 ning betalas enligt bestämmelser

 som regeringen meddelar.

 10 §

 Utöver vad som följer av 9 §

 ersätts, i angelägenheter som

 skall behandlas utomlands, även

 kostnader för resa och in-

 ställelse för målsäganden och

 dennes vårdare eller annan som

 måste anlitas i samband med

 inställelse inför domstol eller

 annan myndighet om målsäganden

 kallats dit. Ersättning för resa

 och uppehälle betalas med skäligt

 belopp.

 11 §

 I fråga om angelägenheter som

 skall behandlas utomlands gäller

 9-10 §§ endast i den utsträckning

 kostnaden inte täcks genom någon

 försäkring eller ersätts av

 domstol eller annan myndighet i

 den främmande staten.

--------------------------------------------------------------------

 Beslut

 12 §

 Beslut i frågor om målsägan-

 debiträde fattas av domstol.

 Beslut om rättsligt bistånd i

 angelägenhet som skall behandlas

 utomlands fattas av Rättshjälps-

 myndigheten.

 Beslut att utredning enligt 9 §

 skall göras fattas av biträdet.

 13 §

 I fråga om domstols beslut

 enligt denna lag gäller reglerna

 i rättegångsbalken om överklagande

 av domstols beslut.

 Hovrättens beslut i en över-

 klagad fråga får dock endast

 överklagas om hovrätten tillåtit

 detta. Sådant tillstånd får ges om

 det finns särskilda skäl för en

 prövning om tillstånd skall ges

 enligt 54 kap. 10 § första

 stycket 1 rättegångsbalken.

 Ett beslut av Rättshjälpsmyn-

 digheten får överklagas till

 Rättshjälpsnämnden.

 Rättshjälpsnämndens beslut får

 inte överklagas.

 Beslut av ett biträde om ut-

 redning enligt 12 § andra

 stycket får inte överklagas.

 14 §

 Ett beslut enligt denna lag får

 överklagas av den som är part och

 av den myndighet som regeringen

 bestämmer. Räknas tiden för

 överklagande från den dag en part

 fått del av beslutet, får myn-

 digheten likväl inte överklaga

 beslutet senare än två månader från

 dagen från beslutet. Myndigheten

 får överklaga ett beslut även till

 förmån för en enskild part.

 15 §

 Ett biträde som har förordnats

 enligt denna lag och som har

 överklagat ett beslut om ersätt-

 ning får i den högre instansen

 åberopa nya omständigheter till

 stöd för sitt yrkande endast om

 det finns särskilda skäl för

 detta.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande om målsägandebiträde förordnats

före ikraftträdandet.

14 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i

vissa fall

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1988:870) om vård av missbrukare i

vissa fall att 42 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

42 §

--------------------------------------------------------------------

 Om offentligt biträde och Offentligt biträde kan förordnas

annan rättshjälp i mål och ärenden i mål och ärenden hos allmän

enligt denna lag finns be- förvaltningsdomstol angående

stämmelser i rättshjälpslagen beredande av vård enligt denna

(1972:429). lag eller angående omedelbart

 omhändertagande enligt 13 §.

 Offentligt biträde förordnas av

 den domstol eller annan myndig-

 het som handlägger målet eller

 ärendet. I ärenden hos socialnämnd

 eller social distriktsnämnd

 förordnas offentligt biträde dock

 av länsrätten.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

15 Förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (1988:1472)

 Härigenom föreskrivs i fråga om smittskyddslagen (1988:1472) att 59 § skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

59 §

--------------------------------------------------------------------

 Om offentligt biträde och Offentligt biträde kan förordnas

annan rättshjälp i mål och ärenden i mål och ärenden hos allmän

enligt denna lag finns be- förvaltningsdomstol angående

stämmelser i rättshjälpslagen tillfälligt omhändertagande

(1972:429). enligt 37 §, tvångsisolering en-

 ligt 38, 39 eller 41 § eller

 upphörande av tvångsisolering en-

 ligt 42 §.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

16 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)

 Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1989:529)

 dels att det skall införas en ny paragraf, 11 kap. 8 §, av följande lydelse

 dels att det skall införas en ny rubrik närmast före 11 kap. 8 § av följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

11 kap.

--------------------------------------------------------------------

 Offentligt biträde

 8 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i ärende angående

 1. avvisning, dock inte hos

 polismyndighet, såvida inte

 utlänningen enligt 6 kap. 2

 eller 3 § hålls i förvar sedan mer

 än 72 timmar,

 2. utvisning enligt 4 kap. 3 §,

 3. uppehållstillstånd enligt 2

 kap. 5 b §, om Utlänningsnämnden

 meddelat beslut om inhibition i

 ärendet om avvisning eller

 utvisning,

 4. verkställighet enligt denna

 lag om utlänningen hålls i förvar

 enligt 6 kap. 2 eller 3 § sedan

 mer än 72 timmar och

 5. hemsändande enligt 12 kap. 3

 §.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

17 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser

om vård av unga

 Härigenom föreskrivs ifråga om lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser om

vård av unga att 39 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

39 §

--------------------------------------------------------------------

 Om offentligt biträde och Offentligt biträde kan förordnas

annan rättshjälp i mål och ärenden för den som åtgärden avser samt för

enligt denna lag finns be- dennes vårdnadshavare i mål och

stämmelser i rättshjälpslagen ärenden angående beredande av vård

(1972:429). enligt 2 eller 3 §, omedelbart

 omhändertagande enligt 6 §,

 upphörande av vård enligt 21 §,

 flyttningsförbud enligt 24 §

 eller upphörande av

 flyttningsförbud enligt 26 § samt

 vid överklagande enligt 41 §

 första stycket.

 Behövs offentligt biträde både för

 den unge och för dennes

 vårdnadshavare, förordnas gemen-

 samt biträde, om det inte finns

 motstridiga intressen mellan

 dem.

 Offentligt biträde förordnas av

 den domstol eller annan myndig-

 het som handlägger målet eller

 ärendet. I ärenden hos socialnämnd

 eller social distriktsnämnd

 förordnas offentligt biträde dock

 av länsrätten.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

18 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild

utlänningskontroll

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll

skall införas en ny paragraf, 27 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 27 §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i ärende angående utvisning eller

 anmälningsplikt enligt denna lag

 samt i ärende hos regeringen an-

 gående beslut enligt 11§.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

19 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård

 dels att det skall införas en ny paragraf, 38 a §, av följande lydelse dels

att 48 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

--------------------------------------------------------------------

 38 a §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i mål och ärenden hos allmän

 förvaltningsdomstol angående

 medgivande till fortsatt tvångs-

 vård enligt 7, 9, 12 eller 14 §

 och vid överklagande enligt 32

 eller 33 § av beslut om

 intagning för tvångsvård eller om

 avslag på en begäran att

 tvångsvården skall upphöra.

48 §En patient som vårdas med stöd av denna lag skall så snart hans tillstånd

medger det genom chefsöverläkarens försorg upplysas om sin rätt

 1. att enligt 32 och 33 §§ överklaga vissa beslut,

 2. att anlita ombud eller biträde,

--------------------------------------------------------------------

 3. att få rättshjälp genom 3. att få offentligt biträde för-

offentligt biträde enligt rätts- ordnat enligt 38 a §, och

hjälpslagen (1972:429), och

 4. att få hjälp av en stödperson.

 Denna lag skall finnas anslagen inom sjukvårdsinrättningen, väl synlig för

patienterna.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

20 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård

 dels att det skall införas en ny paragraf, 22 a §, av följande lydelse

 dels att 30 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 22 a §

 Offentligt biträde kan förordnas

 i mål och ärenden hos allmän

 förvaltningsdomstol angående

 medgivande till fortsatt vård

 enligt 13 §, angående upphörande

 av sådan vård enligt 16 §, vid

 överklagande av beslut enligt

 18 § första stycket 1 eller 2

 eller angående tillstånd eller

 återkallelse av tillstånd att

 vistas utanför vårdinrättningens

 område före den som genomgår rätts-

 psykiatrisk vård enligt 31 kap.

 3 § brottsbalken om särskild ut-

 skrivningsprövning.

30 §En patient som vårdas med stöd av denna lag skall så snart hans tillstånd

medger det genom chefsöverläkarens försorg upplysas om sin rätt

 1. att enligt 18 § överklaga vissa beslut,

 2. att ansöka enligt 16 § andra stycket om att den rättspsykiatriska vården

skall upphöra,

 3. att ansöka enligt 10 eller 11 § om tillstånd att vistas utanför

vårdinrättningens område,

 4. att anlita ombud eller biträde,

--------------------------------------------------------------------

 5. att få rättshjälp genom 5. att få offentligt biträde för-

offentligt biträde enligt rätts- ordnat enligt 22 a §, och

hjälpslagen (1972:429), och

 6. att få hjälp av en stödperson.

 Denna lag skall finnas anslagen inom sjukvårdsinrättningen eller

undersökningsenheten, väl synlig för patienterna.

 1. Denna lag träder i kraft den ...

 2. Äldre bestämmelser tillämpas fortfarande i ärenden där offentligt biträde

förordnats före ikraftträdandet.

Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Ny

rättshjälpslag (SOU 1995:81)

Remissyttranden har avgetts av Riksdagens ombudsmän, Svea hovrätt, Göta hovrätt,

Stockholms tingsrätt, Eksjö tingsrätt, Hallsbergs tingsrätt, Malmö tingsrätt,

Svegs tingsrätt, Umeå tingsrätt, Kammarrätten i Göteborg, Länsrätten i

Stockholms län, Länsrätten i Norrbottens län, Länsrätten i Kronobergs län,

Justitiekanslern, Domstolsverket, Rättshjälpsmyndigheten, Rättshjälpsnämnden,

Riksåklagaren, Rikspolisstyrelsen, Socialstyrelsen, Jämställdhetsombudsmannen,

Statskontoret, Finansinspektionen, Riksrevisionsverket, Arbetsdomstolen, Statens

Invandrarverk, Utlänningsnämnden, Konkurrensverket, Konsumentombudsmannen,

Kommunförbundet, Landstingsförbundet, Sveriges domareförbund, Sveriges

advokatsamfund, Sveriges Försäkringsförbund, JUSEK, TCO, LO, SAF, Föreningen

jurister vid Sveriges allmänna advokatbyråer, Hyresgästernas Riksförbund,

Sveriges Köpmanna förbund, Svenska flyktingrådet, Sveriges Kristna Råd,

Samfundet för Sveriges Juridiska byråer, Bo[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl., Lars Lindstrand och

Roland Ekh, Institutet för Sociala Rättsfrågor, Mats El Kott, Riksförbundet för

familjers rättigheter, Cirkeldeltagare - Handelsanställdas Förbund avd. 16, Jan

Humlekil, Lena[REDACTED_EFTERNAMN], Sven Hamne, Telje Juristerna HB och Karl Potapoff.

 Länsrätten i Norrbottens län har bifogat ett yttrande från 1986-09-23 till

Finansdepartementet angånde kostnader i mål och ärenden om skatt.

Riksåklagaren har bifogat yttranden från åklagarmyndigheterna i Stockholm och

Göteborg.

 LO har bifogat yttrande från Industrifacket.

 Hyresgästernas riksförbund har bifogat en skrift från Jan Danneman.

Rättshjälpsavgifter nu och enligt förslaget

I tabellen är kostnader för rättshjälpsbiträdet angiven inklusive rådgivningsav-

gift. I den vänsta kolumnen anges avgift enligt nuvarande bestämmelser och i

den högra avgiften enligt förslaget. Den nuvarande avgiften (vänstra kolumnen)

beräknas på alla kostnader i ärendet, t.ex. kostnader för utredning, medan

avgiften i det föreslagna systemet (högra kolumnen) beräknas på endast

biträdeskostnaden. Det innebär att om några andra kostnader tillkommer ökar

avgiften i den vänstra kolumnen men inte i den högre.

Rättshjälpskostnad (=biträdeskostnad) 5 000

Ekonomiskt Avgift enligt Avgift enligt

underlag nuvarande regler förslaget

(årsinkomst)

 - 0-470 580

 25 000 470 1 000

 40 000 610 1 000

 50 000 610 1 500

 80 000 1 260 1 500

 90 000 1 560 2 500

 120 000 2 480 2 500

 130 000 2 860 3 000

 160 000 4 000 3 000

 175 000 5 000 5 000

 210 000 5 000 5 000

Rättshjälpskostnad (=biträdeskostnad) 10 000

Ekonomiskt Avgift enligt Avgift enligt

underlag nuvarande regler förslaget

(årsinkomst)

 - 0-470 680

 25 000 470 1 000

 40 000 1 100 1 000

 50 000 1 100 2 000

 80 000 1 760 2 000

 90 000 1 960 2 800

 120 000 3 460 2 800

 130 000 3 860 3 700

 160 000 5 400 3 700

 175 000 6 300 6 000

 210 000 9 770 6 000

Rättshjälpskostnad (=biträdeskostnad) 25 000

Ekonomiskt Avgift enligt Avgift enligt

underlag nuvarande regler förslaget

(årsinkomst)

 - 0-470 980

 25 000 470 1 700

 40 000 1 880 1 700

 50 000 1 880 3 400

 80 000 3 260 3 400

 90 000 3 460 5 800

 120 000 6 460 5 800

 130 000 6 860 7 200

 160 000 8 400 7 200

 175 000 8 300 10 600

 210 000 14 170 10 760

Rättshjälpskostnad (=biträdeskostnad) 50 000

Ekonomiskt Avgift enligt Avgift enligt

underlag nuvarande regler förslaget

(årsinkomst)

 - 0-470 1 480

 25 000 470 2 950

 40 000 1 880 2 950

 50 000 1 880 5 950

 80 000 4 560 5 950

 90 000 5 280 10 800

 120 000 8 720 10 800

 130 000 10 320 15 700

 160 000 13 420 15 700

 175 000 14 300 20 600

 210 000 21 670 20 600

Rättshjälpskostnad (=biträdeskostnad) 100 000

Ekonomiskt Avgift enligt Avgift enligt

underlag nuvarande regler förslaget

(årsinkomst)

 - 0-470 2 480

 25 000 470 5 450

 40 000 1 880 5 450

 50 000 1 880 10 900

 80 000 4 560 10 900

 90 000 5 280 20 800

 120 000 8 720 20 800

 130 000 10 320 30 700

 160 000 16 480 30 700

 175 000 20 080 40 600

 210 000 31 000 40 600

Lagrådsremissens lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

1 Förslag till rättshjälpslag

 Härigenom föreskrivs följande.

1 §

I denna lag finns bestämmelser om rättshjälp och rådgivning.

2 §

Rättshjälp får beviljas i en rättslig angelägenhet om förutsättningarna i 6-8 §§

är uppfyllda.

 För att rättshjälp skall beviljas krävs att rådgivning enligt 4 § har lämnats

i angelägenheten i minst en timme.

 I 9 § finns bestämmelser om rättshjälpens förhållande till rättsskydds-

försäkringar.I 10-13 §§ finns bestämmelser om när rättshjälp inte får beviljas

och när det krävs särskilda skäl för rättshjälp. I 21 och 22 §§ finns särskilda

bestämmelser om rättshjälp till offer för sexualbrott när angelägenheten skall

behandlas utomlands.

3 §

Rättshjälp beviljas efter ansökan av den rättssökande. Ansökan skall vara

skriftlig och innehålla de uppgifter som föreskrivs av regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer.

Rådgivning

4 §

Rådgivning enligt denna lag lämnas i en rättslig angelägenhet av en advokat

eller biträdande jurist på advokatbyrå i sammanlagt högst två timmar. Rådgivning

kan också lämnas av någon annan som kan förordnas som rättshjälpsbiträde enligt

26 §.

 Rådgivning lämnas mot en avgift som betalas till den som lämnar rådgivningen.

Den som har lämnat rådgivning får sätta ned avgiften till hälften om den

rättssökandes ekonomiska förhållanden ger anledning till det.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare

bestämmelser om rådgivningsavgift och nedsättning av rådgivningsavgift.

5 §

 Den som har lämnat rådgivning har rätt till skälig ersättning av allmänna

medel för de kostnader för tolk och översättning som rådgivningen kan ha krävt.

Om rådgivning har skett mot nedsatt avgift enligt 4 § andra stycket, kan den som

har lämnat rådgivning få ersättning av allmänna medel.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare

bestämmelser om ersättning enligt första stycket.

Allmänna förutsättningar för rättshjälp

6 §

Rättshjälp får beviljas en fysisk person vars ekonomiska underlag enligt 38 §

inte överstiger 210 000 kr.

7 §

Rättshjälp får beviljas om den rättssökande behöver juridiskt biträde utöver

rådgivning och detta behov inte kan tillgodoses på annat sätt.

 Rättshjälp får inte beviljas i sådana angelägenheter där hjälp genom genom

offentlig försvarare eller offentligt biträde kan komma i fråga.

8 §

Rättshjälp får beviljas endast om det med hänsyn till angelägenhetens art och

betydelse, tvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt är rimligt att

staten bidrar till kostnaderna.

Rättshjälpens förhållande till rättsskyddsförsäkringar

9 §

Rättshjälp får inte beviljas om den rättssökande har en rättsskyddsförsäkring

eller något annat liknande rättsskydd som omfattar angelägenheten.Om den

rättssökande saknar rättsskydd enligt första stycket men med hänsyn till sitt

försäkringsskydd i övrigt eller sina ekonomiska och personliga förhållanden

borde ha haft ett sådant skydd, får rättshjälp beviljas endast om det finns

särskilda skäl med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse för den

rättssökande.

Begränsningar i rätten till rättshjälp

10 §

Rättshjälp får inte beviljas

 1. för upprättande av självdeklaration, äktenskapsförord, testamente eller

gåvohandling,

 2. för förrättande av bouppteckning enligt 20 kap. ärvdabalken,

 3. i en angelägenhet som rör skuldsanering enligt skuldsaneringslagen

(1994:334),

 4. i inskrivningsärenden enligt jordabalken,

 5. i ärenden om fastighetsdeklaration,

 6. i mål eller ärenden angående fastighetstaxering,

 7. i registerärenden enligt sjölagen (1994:1009) eller lagen (1979:377) om

registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.,

 8. i en angelägenhet som rör bodelning i annat fall än vid klander av

bodelning,

 9. om frågan om rättshjälp kan vänta till dess en annan rättslig angelägenhet

där anspråket stöder sig på väsentligen likartad grund har avgjorts,

 10. i en angelägenhet som rör trafikskadeersättning enligt trafikskadelagen

(1975:1410) eller som rör skadestånd som skall betalas från en an-

svarsförsäkring. Rättshjälp får dock beviljas i en sådan angelägenhet om ett mål

eller ärende har inletts vid domstol eller enbart rör annan skada än person-

skada.

 Rättshjälp får inte heller beviljas i fråga om anspråk som har överlåtits till

den rättssökande, om överlåtelsen kan antas ha skett för att åstadkomma en

fördel vid prövning av ansökan om rättshjälp.

11 §

Rättshjälp får beviljas endast när det finns särskilda skäl i en angelägenhet

som

 1. rör äktenskapsskillnad och därmed sammanhängande frågor,

 2. rör underhåll till barn,

 3. rör skatter, tullar, avgifter eller betalningssäkring för skatter, tullar

och avgifter,

 4. i tingsrätt skall avgöras av en lagfaren domare enligt 1 kap. 3 d § rätte-

gångsbalken,

 5. skall behandlas utomlands.

 I 21 och 22 §§ finns särskilda bestämmelser om rättshjälp till offer för

sexualbrott i angelägenheter som skall behandlas utomlands.

12 §

Den som inte är svensk medborgare och som varken är eller tidigare har varit

bosatt i Sverige får beviljas rättshjälp endast om angelägenheten skall

behandlas i Sverige och det finns särskilda skäl. I en angelägenhet som skall

behandlas utomlands får rättshjälp beviljas endast om den rättssökande är bosatt

i Sverige.

 Under förutsättning av ömsesidighet kan regeringen förordna att medborgare i

en viss främmande stat och den som, utan att vara medborgare i den staten, är

bosatt där skall vara likställd med svensk medborgare i fråga om rättshjälp.

Rättshjälp till näringsidkare

13 §

Rättshjälp får inte beviljas den som är eller har varit näringsidkare i en

angelägenhet som har uppkommit i näringsverksamheten, om det inte finns

särskilda skäl med hänsyn till verksamhetens art och begränsade omfattning, hans

eller hennes ekonomiska och personliga förhållanden och omständigheterna i

övrigt.

 Med näringsidkare avses en fysisk person som driver verksamhet av ekonomisk

natur som kan betecknas som yrkesmässig.

Rättshjälp till dödsbo

14 §

Dör den som har beviljats rättshjälp övergår rättshjälpen till dödsboet om

dödsboet begär detta och det med hänsyn till angelägenhetens art och betydelse,

dödsboets och dödsbodelägarnas ekonomiska förhållanden och omständigheterna i

övrigt är skäligt att staten fortsätter att bidra till kostnaderna.

Förmåner som ingår vid rättshjälp

15 §

När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för rättshjälpsbiträde.

Förmånen av rättshjälpsbiträde omfattar ersättning för arbete i högst 100

timmar, om inte annat beslutas enligt 34 §.

16 §

När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för bevisning vid allmän

domstol, Arbetsdomstolen och Marknadsdomstolen. Om inte särskilda föreskrifter

gäller lämnas ersättning för bevisning med skäligt belopp.

17 §

När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för utredning, som är

skäligen påkallad för att ta tillvara den rättssökandes rätt, till en kostnad om

högst 10 000 kr. Utredning i en angelägenhet som skall prövas av

förvaltningsdomstol eller förvaltningsmyndighet betalas dock inte om den kan

erhållas genom den domstol eller myndighet som skall pröva angelägenheten.

 Den som har medverkat vid en utredning har rätt till ersättning enligt

föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer.

18 §

När rättshjälp har beviljats betalar staten kostnaderna för medlare enligt 42

kap. 17 § rättegångsbalken.

 Medlaren har rätt till skälig ersättning för det arbete, den tidsspillan och

de utlägg som uppdraget krävt.

 En medlare får inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av parterna utöver

vad som följer av andra stycket. Har detta skett är förbehållet utan verkan och

medlaren skall till parterna betala tillbaka vad han eller hon har tagit emot

för mycket.

19 §

Den som beviljas rättshjälp behöver inte betala ansökningsavgift eller

expeditionsavgift enligt förordningen (1987:452) om avgifter vid de allmänna

domstolarna, ansökningsavgift i mål enligt lagen (1990:746) om

betalningsföreläggande och handräckning eller avgift enligt 15 § 1-3

avgiftsförordningen (1992:191).

 Den som har beviljats rättshjälp i en angelägenhet som lett till ett

verkställbart avgörande eller i ett mål om verkställighet behöver inte betala

utsökningsavgifter enligt 2 § förordningen (1992:1094) om avgifter vid

kronofogdemyndigheterna.

 Den som har beviljats rättshjälp behöver inte betala några kostnader för

kungörelser i mål eller ärenden vid domstol.

20 §

Den som beviljas rättshjälp behöver inte ställa säkerhet för att få till stånd

kvarstad eller annan liknande åtgärd enligt rättegångsbalken eller konkurslagen

(1987:672) i den angelägenhet som rättshjälpen avser. Om den rättssökande inte

kan betala för den skada som tillfogas motparten svarar staten gentemot den

skadelidande för denna skada.

 Första stycket tillämpas också i fråga om verkställighet enligt 3 kap. 8 eller

9 § utsökningsbalken om rättshjälp beviljats i verkställighetsärendet.

Särskilda bestämmelser om rättshjälp till offer för sexualbrott utomlands

21 §

I en angelägenhet som skall behandlas utomlands får rättshjälp beviljas om saken

gäller ett brott mot den rättssökande som motsvarar brott enligt 6 kap. brotts-

balken och den rättssökande har behov av någon av de förmåner som anges i 22 §.

 I fråga om en angelägenhet som avses i första stycket gäller inte 2 § andra

stycket, 9 § och 11 § 5.

22 §

När rättshjälp har beviljats enligt 21 § betalar staten kostnaderna för biträde

och sådan bevisning och utredning som varit nödvändig för att ta till vara den

rättssökandes rätt, samt kostnaderna för resa och uppehälle för den rättssökande

eller hans eller hennes ställföreträdare och för vårdare eller annan som måste

anlitas i samband med inställelse inför domstol eller annan myndighet i den

främmande staten. Detta gäller dock endast i den mån kostnaderna inte täcks

genom någon försäkring eller ersätts av domstol eller annan myndighet i den

främmande staten.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare

bestämmelser om ersättning enligt första stycket.

Rättshjälpsavgift

23 §

Den som har beviljats rättshjälp skall betala en rättshjälpsavgift som bestäms

med hänsyn till kostnaderna för rättshjälpsbiträdet och den rättssökandes

ekonomiska underlag enligt 38 §.

 Rättshjälpsavgiften utgör

 1. två procent av kostnaderna om det ekonomiska underlaget inte överstiger 20

000 kr,

 2. fem procent av kostnaderna, dock minst 500 kr, om det ekonomiska underlaget

överstiger 20 000 men inte 40 000 kr,

 3. tio procent av kostnaderna, dock minst 1 000 kr, om det ekonomiska

underlaget överstiger 40 000 men inte 80 000 kr,

 4. tjugo procent av kostnaderna, dock minst 1 500 kr, om det ekonomiska

underlaget överstiger 80 000 men inte 120 000 kr,

 5. trettio procent av kostnaderna, dock minst 2 000 kr, om det ekonomiska

underlaget överstiger 120 000 men inte 160 000 kr,

 6. fyrtio procent av kostnaderna, dock minst 5 000 kr, om det ekonomiska

underlaget överstiger 160 000 kr.

 Avgift för rådgivning utöver en timme skall avräknas från den lägsta avgift

som anges i 2-6.

 Om rättshjälp övergår till ett dödsbo beräknas rättshjälpsavgiften med ledning

av den avlidnes ekonomiska underlag.

24 §

Procentsatsen för beräkning av rättshjälpsavgiften fastställs när rättshjälp

beviljas.

 Om den rättssökandes ekonomiska underlag förändras väsentligt innan

rättshjälpsärendet har avslutats, får jämkning ske till högre eller lägre

procentsats efter vad som är skäligt. Jämkning får också ske om en väsentlig

felbedömning har gjorts när procentsatsen tidigare bestämdes eller om oriktiga

uppgifter har legat till grund för beslutet.

 Jämkning till en lägre procentsats kan endast avse avgift som ännu inte

betalats.

25 §

Rättshjälpsavgiften skall fortlöpande betalas till rättshjälpsbiträdet

allteftersom kostnader uppstår.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare

bestämmelser om betalningen av rättshjälpsavgiften.

Förordnande och byte av rättshjälpsbiträde

26 §

Till rättshjälpsbiträde får förordnas advokat, biträdande jurist på advokatbyrå

eller någon annan som är lämplig för uppdraget. Har den rättssökande själv

föreslagit någon som är lämplig, skall denne förordnas, om det inte medför

avsevärt ökade kostnader eller det i övrigt finns särskilda skäl mot det. Ett

biträde får entledigas om det finns skäl till det.

 Byte av biträde får ske efter särskilt tillstånd och bara om det finns

särskilda skäl. Om byte av biträde har skett en gång, får nytt byte ske endast

om det finns synnerliga skäl.

 Ett biträde får sätta en advokat eller biträdande jurist på advokatbyrå i sitt

ställe (substitution) om det inte medför en beaktansvärd ökning av kostnaderna.

I övrigt får substitution endast ske efter särskilt tillstånd.

Ersättning till rättshjälpsbiträde

27 §

Ett rättshjälpsbiträde har rätt till skälig ersättning för arbete, tidsspillan

och utlägg som uppdraget har krävt.Ersättningen för arbete skall bestämmas med

utgångspunkt i den tidsåtgång som är rimlig med hänsyn till uppdragets art och

omfattning och med tillämpning av den timkostnadsnorm som regeringen fast-

ställer. Timersättningen får avvika från timkostnadsnormen om den skicklighet

och den omsorg som uppdraget har utförts med eller andra omständigheter av

betydelse ger anledning till det.

 Ersättning för arbete före ansökan kan endast avse arbete som varit av mindre

omfattning eller av brådskande art. Vid biträdesbyte enligt 26 § andra stycket

gäller motsvarande i fråga om det nya biträdets rätt till ersättning för arbete

som utförts före beslutet om byte.

 Om biträdet genom vårdslöshet eller försummelse har föranlett kostnad för

rättshjälpen, skall detta beaktas vid ersättningens bestämmande. Om biträdet

missbrukat sin behörighet att besluta om utredning enligt 17 § eller om

substitition eller om det annars finns särskilda skäl, får ersättningen jämkas.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer taxor som

skall tillämpas vid bestämmande av ersättning i vissa fall samt meddelar

föreskrifter om beräkning av ersättningen för tidsspillan.

28 §

Ersättning till ett rättshjälpsbiträde fastställs i samband med att den

rättsliga angelägenheten avgörs genom dom eller beslut eller när

rättshjälpsärendet avslutas på något annat sätt.

 Har ett biträde inte begärt ersättning i rätt tid och därigenom förlorat

rätten att få ersättningen fastställd av domstolen, får Rättshjälpsmyndigheten

fastställa ersättningen under förutsättning att biträdet inte kände till att

angelägenheten var anhängig vid domstolen eller att underlåtenheten beror på

något annat ursäktligt misstag. Den del av ersättningen som överstiger

rättshjälpsavgiften skall då stanna på staten.

29 §

Ett rättshjälpsbiträde får inte förbehålla sig eller ta emot ersättning av sin

huvudman utöver vad som följer av 27 §. Har detta skett är förbehållet utan

verkan och biträdet skall till huvudmannen betala tillbaka vad han eller hon har

tagit emot för mycket.

Motparts ersättningsskyldighet

30 §

Bestämmelser i lag om ansvar för motparts kostnader i rättegång eller annat

motsvarande förfarande gäller även i fråga om kostnader för motparts

rättshjälpsbiträde. Ränta skall dock inte betalas.

 Den som är ersättningsskyldig för rättshjälpskostnader skall till den rätts-

sökande betala ett belopp som motsvarar dennes rättshjälpsavgift. Återstoden

skall betalas till staten. Om den ersättningsskyldige har ålagts att ersätta

endast en del av rättshjälpskostnaderna, skall ersättningen betalas till den

rättssökande och till staten med motsvarande fördelning.

Medparts ersättningsskyldighet

31 §

Har i ett mål eller ärende vid domstol en kostnad för biträde som är gemensamt

för flera medparter ersatts som en rättshjälpskostnad, skall var och en av de

medparter som inte har rättshjälp betala den del av kostnaden som hänför sig

till medparten. Fördelningen skall göras efter huvudtalet, om inte

omständigheterna föranleder annat. Vid tillämpningen av första stycket skall

avdrag göras för den del av kostnaderna som en motpart har ålagts att betala med

stöd av 30 §.

 Om summan av rättshjälpsavgiften och vad medparterna förpliktas betala enligt

första stycket överstiger ersättningen till biträdet, skall medparterna betala

det överskjutande beloppet till den som har rättshjälp och återstoden till

staten.

Upphörande av rättshjälp

32 §

Rättshjälp skall upphöra om

 1. rättshjälpsavgift inte betalas enligt 25 §,

 2. den rättssökande har lämnat oriktiga uppgifter och rättshjälp inte skulle

ha beviljats om riktiga uppgifter hade lämnats,

 3. den rättssökande uppsåtligen eller av grov oaktsamhet har lämnat oriktiga

uppgifter, som varit ägnade att leda till för låg rättshjälpsavgift,4. den

rättssökandes ekonomiska förhållanden har ändrats så att han eller hon inte

längre är berättigad till rättshjälp,

 5. ett rättshjälpsbiträde entledigas utan att ett annat rättshjälpsbiträde

förordnas,

 6. det med hänsyn till tvisteföremålets värde, angelägenhetens art och

betydelse samt omständigheterna i övrigt inte längre är rimligt att staten

bidrar till den rättssökandes kostnader.

33 §

Om rättshjälp har beviljats trots att det föreligger ett sådant fall som avses i

10 § 10, får det beslutas att rättshjälpen skall upphöra. Detta gäller dock inte

om det är uppenbart oskäligt att rättshjälpen upphör.

34 §

Rättshjälp skall upphöra när det arbete som biträdet har rätt till ersättning

för enligt 27 § uppgår till 100 timmar, om annat inte beslutas enligt andra

stycket.

 Rättshjälpsbiträdet skall anmäla till rätten när det arbete som biträdet lagt

ned på uppdraget uppgår till eller närmar sig 100 timmar. Rätten skall genast

pröva om rättshjälpen skall upphöra. Om rättshjälpen skall fortsätta, bestämmer

rätten det antal timmar som förmånen av rättshjälpsbiträde därefter får omfatta.

 I de fall Rättshjälpsmyndigheten enligt 39 § beslutar i rättshjälpsfrågor

gäller bestämmelserna i andra stycket myndigheten.

Återbetalning av rättshjälpskostnader

35 §

Om rättshjälpen upphör på någon av de grunder som anges i 32 §, skall den

rättssökande i skälig omfattning återbetala kostnaderna för rättshjälpen till

staten.

 Om rättshjälpen upphör på den grund som anges i 33 §, skall de kostnader för

rättshjälpen som överstiger rättshjälpsavgiften inte återbetalas till staten.

36 §

Om ett beslut att bevilja rättshjälp undanröjs efter överklagande, skall den som

haft rättshjälp själv betala kostnaden för denna. Om det finns särskilda skäl,

får dock förordnas att kostnaden inte skall återbetalas till staten eller att de

endast delvis skall återbetalas till staten.

37 §

Om den rättssökande genom vårdslöshet eller försummelse har orsakat ökade

kostnader för rättshjälpen, skall han eller hon ersätta staten för dessa

kostnader oavsett hur ansvaret för rättshjälpskostnaderna i övrigt skall

fördelas. Motsvarande gäller den rättssökandes ställföreträdare.

Ekonomiskt underlag

38 §

Med ekonomiskt underlag avses i denna lag den rättssökandes beräknade årsinkomst

sedan hänsyn tagits till underhållsskyldighet, förmögenhetsförhållanden och

skuldsättning enligt andra stycket.

 Bidrar den rättssökande till underhållet av barn skall den beräknade års-

inkomsten minskas med 15 000 kr för varje barn, dock högst 75 000 kr. Är den

rättssökandes betalningsförmåga väsentligen ökad eller nedsatt på grund av

förmögenhetsinnehav eller skuldsättning eller annan särskild omständighet, skall

den beräknade årsinkomsten jämkas genom att skäligt belopp läggs till eller dras

ifrån.

 Underårigs ekonomiska underlag skall bestämmas med hänsyn till föräldrarnas

ekonomiska förhållanden.

 Närmare bestämmelser om hur det ekonomiska underlaget skall beräknas meddelas

av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Beslut i rättshjälpsfrågor

39 §

Om ett mål eller ärende rörande den rättsliga angelägenheten pågår vid domstol,

beslutar domstolen i frågor enligt denna lag. I annat fall beslutar Rätts-

hjälpsmyndigheten i frågorna. Rättshjälpsmyndigheten beslutar också till vem

ersättning enligt 30 § andra stycket och 31 § tredje stycket skall betalas.

 Vad som sägs om domstol i denna lag gäller även arrendenämnd och hyresnämnd.

 Rättshjälpsbiträdet beslutar om att sådan utredning som avses i 17 § första

stycket skall utföras.

40 §

Rättshjälpsmyndigheten skall slutligt fastställa den rättssökandes rätts-

hjälpsavgift när ersättningen till rättshjälpsbiträdet har fastställts.

 Ersättningen till biträdet skall utbetalas efter avdrag för den slutligt

fastställda rättshjälpsavgiften. Om biträdet har tagit emot en högre avgift från

den rättssökande än den som slutligt fastställs skall biträdet återbetala det

överskjutande beloppet till den rättssökande.

41 §

I samband med att handläggningen avslutas i ett mål eller ärende i vilket en

part har rättshjälp skall det bestämmas vilka belopp som motparter, medparter

och den rättssökande eller dennes ställföreträdare skall betala enligt 30 §

första stycket och 31 § första stycket. Beslut om återbetalningsskyldighet

enligt 37 § meddelas i samband med att handläggningen avslutas i ett mål eller

ärende i vilket part har rättshjälp eller i samband med rättshjälpens

upphörande. Om beslutet meddelas av någon annan än domstol eller

Rättshjälpsmyndigheten, skall betalningsskyldigheten bestämmas till att avse

kostnaderna i dess helhet eller viss kvotdel utan att ett bestämt belopp anges.

 När en borgenär har beviljats rättshjälp i en angelägenhet som rör försättande

i konkurs, skall beslut om ersättningsskyldighet meddelas senast i samband med

att utdelningen fastställs.

42 §

Beslut om till vem ersättning skall betalas enligt 30 § andra stycket och 31 §

tredje stycket och beslut om rättshjälpsavgift och avräkning med biträde enligt

40 § får fattas av Rättshjälpsmyndigheten genom automatisk databehandling av

uppgifter i ett av myndigheten fört register över rättshjälpskostnader.

 Beslut enligt 30 § andra stycket och 31 § tredje stycket får verkställas

enligt bestämmelserna i utsökningsbalken.

Överklagande m.m.

43 §

I fråga om överklagande av domstols beslut enligt denna lag tillämpas, utom i

fall som avses i andra stycket, vad som i allmänhet gäller om överklaganden av

beslut av domstolen.

 Hovrättens eller kammarrättens beslut i en överklagad fråga angående

ersättning till rättshjälpsbiträde får inte överklagas. Hovrätten eller

kammarrätten får dock tillåta att beslutet överklagas om det finns särskilda

skäl för en prövning om tillstånd skall ges enligt 54 kap. 10 § första stycket 1

rättegångsbalken respektive 36 § första stycket 1 förvaltningsprocesslagen

(1971:291).

44 §

Beslut av rättshjälpsbiträde om utredning enligt 17 § första stycket får inte

överklagas.

 Beslut av Rättshjälpsmyndigheten får överklagas till Rättshjälpsnämnden.

Rättshjälpsmyndighetens beslut enligt 30 § andra stycket, 31 § tredje stycket

och 39 § andra stycket får inte överklagas.

 Rättshjälpsnämndens beslut får inte överklagas.

45 §

Beslut om rättshjälp får överklagas av den som är enskild part och av

Domstolsverket. Räknas tiden för överklagande från den dag en part fått del av

beslutet, får Domstolsverket ändå inte överklaga beslutet senare än två månader

från dagen för beslutet. Domstolsverket får överklaga ett beslut även till

förmån för en enskild part.

46 §

Domstolsverket får påkalla beslut om att rättshjälp skall upphöra enligt 32-34

§§.

47 §

Ett rättshjälpsbiträde som har överklagat ett beslut om ersättning får i den

högre instansen åberopa nya omständigheter till stöd för sitt yrkande endast om

det finns särskilda skäl för det.

Rättshjälpsnämnden

48 §

Rättshjälpsnämnden består av en ordförande, som skall vara eller ha varit

ordinarie domare, två ledamöter som är advokater samt två övriga ledamöter. Alla

ledamöter skall vara svenska medborgare. De får inte vara underåriga eller ha

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken.

 Regeringen förordnar ledamöter och utser ordförande för viss tid. För

ordföranden skall finnas en eller flera ersättare. I övrigt får regeringen utse

lämpligt antal ersättare. Bestämmelserna om ordförande och ledamöter tillämpas

också på ersättare.

49 §

Rättshjälpsnämnden är beslutför med ordföranden och två andra ledamöter, av

vilka en skall vara advokat och en övrig ledamot. Vid avgörande av ett ärende

som är av principiell betydelse eller annars är av särskild vikt, skall dock

samtliga ledamöter delta.

 Rättegångsbalkens regler om omröstning i tvistemål tillämpas när ärenden

avgörs av Rättshjälpsnämnden. Ordföranden skall dock säga sin mening först.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997 då rättshjälpslagen (1972:429)

skall upphöra att gälla.

 2. Den upphävda lagen gäller dock fortfarande om

- allmän rättshjälp eller rättshjälp åt misstänkt i brottmål har beviljats före

den 1 december 1997, eller

- ansökan om sådan rättshjälp har lämnats in till domstol, Rättshjälps-

myndigheten eller annan myndighet som kan besluta om rättshjälp före den 1

december 1997.

2 Förslag till lag om offentligt biträde

 Härigenom föreskrivs följande.

1 §

Denna lag tillämpas när offentligt biträde skall förordnas i ett mål eller ären-

de enligt särskild föreskrift i lag.

 Bestämmelserna i denna lag gäller om inte annat är särskilt föreskrivet.

2 §

Beslut enligt denna lag fattas av den domstol eller myndighet som handlägger

målet eller ärendet utom i fall som avses i 6 §.

3 §

Offentligt biträde förordnas efter ansökan eller när det annars finns anledning

till det.

 Ansökan kan göras av den som biträde skall förordnas för eller av någon annan

som får föra talan i målet eller ärendet. Ansökan skall ges in till den

myndighet som handlägger målet eller ärendet.

 Myndighet som inte själv får förordna offentligt biträde skall överlämna

ansökan med ett eget yttrande till behörig myndighet.

4 §

Förordnas offentligt biträde betalar staten kostnader för biträdet samt för

utredning som är skäligen påkallad för att ta till vara huvudmannens rätt, om

utredningen inte kan erhållas genom den domstol eller myndighet som handlägger

målet eller ärendet.

 Den som har medverkat vid utredning som anges i första stycket har rätt till

ersättning av allmänna medel enligt föreskrifter som regeringen meddelar.

5 §

Bestämmelserna i 26-29 §§ rättshjälpslagen (1996:000) om förordnande och byte av

rättshjälpsbiträde och om ersättning till rättshjälpsbiträde skall tillämpas i

fråga om offentligt biträde.

6 §

Offentligt biträde beslutar om att sådan utredning som avses i 4 § första

stycket skall utföras.

7 §

Domstols eller myndighets beslut enligt denna lag överklagas i samma ordning som

gäller för överklagande av dom eller beslut i det mål eller ärende i vilket

biträdet har förordnats.

 Hovrättens eller kammarrättens beslut i en överklagad fråga angående

ersättning till offentligt biträde får inte överklagas. Hovrätten eller

kammarrätten får dock tillåta att beslutet överklagas om det finns särskilda

skäl för en prövning om tillstånd skall ges enligt 54 kap. 10 § första stycket 1

rättegångsbalken respektive 36 § första stycket 1 förvaltningsprocesslagen

(1971:291).

 Beslut av biträde om utredning enligt 4 § får inte överklagas.

8 §

Ett beslut enligt denna lag får överklagas av den som är enskild part och av

Domstolsverket. Räknas tiden för överklagande från den dag en part fått del av

beslutet, får Domstolsverket ändå inte överklaga beslutet senare än två månader

från dagen från beslutet. Domstolsverket får överklaga ett beslut även till

förmån för en enskild part.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

3 Förslag till lag om rätt för Domstolsverket att överklaga vissa beslut om

ersättning m.m.

 Härmed föreskrivs följande.

 Domstolsverket har rätt att, på samma sätt som en part, överklaga ett beslut

av domstol om ersättning av allmänna medel till målsägande, enskild part,

försvarare, vittne, sakkunnig eller annan som inte är part. Detsamma gäller

beslut om förordnande eller byte av offentlig försvarare.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

4 Förslag till lag om ändring i äktenskapsbalken

 Härigenom föreskrivs att det i fråga om äktenskapsbalken

 dels att det skall införas en ny paragraf, 17 kap. 7 a § av följande lydelse

 dels att 18 kap. 4 § i balken skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

17 kap.

--------------------------------------------------------------------

 7 a §

 Om det är skäligt med hänsyn

 till en makes ekonomiska och

 personliga förhållanden samt

 omständigheterna i övrigt, kan

 domstol på ansökan av denne

 besluta att ersättning till bo-

 delningsförrättare för högst fem

 timmars arbete skall betalas av

 allmänna medel på de villkor som

 anges i andra stycket (ersätt-

 ningsgaranti). I fråga som sådan

 ersättning tillämpas 27 § rätts-

 hjälpslagen (1996:000).

 Ersättning som avses i första

 stycket betalas ut till bodel-

 ningsförrättaren, efter ansökan,

 om den make som avses i första

 stycket enligt den upprättade

 bodelningshandlingen har till-

 skiftats egendom till ett värde

 som understiger 100 000 kr.

 Utbetalt belopp skall vid

 tillämpningen av 7 § tillgodo-

 räknas samme make.

 Ansökan enligt första och andra

 stycket görs hos den domstol som

 avses i 2 §.

18 kap.

4 §1Hovrättens dom eller slutliga beslut i mål om underhåll enligt 6 kap. får

inte överklagas. Hovrätten får dock tillåta att domen eller beslutet överklagas,

om det finns särskilda skäl för en prövning om tillstånd skall ges enligt 54

kap. 10 § första stycket 1 rättegångsbalken.

 Första stycket första meningen gäller inte, om någon annan del av domen

överklagas.

--------------------------------------------------------------------

 Hovrättens beslut i frågor som Hovrättens beslut i frågor som

avses i 14 kap. 7, 15 eller 16 § avses i 14 kap. 7, 15 eller 16 §

får aldrig överklagas. och 17 kap. 7 a § får aldrig

 överklagas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1989:353.

5 Förslag till lag om ändring i brottsbalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om brottsbalken att det skall införas en ny

paragraf, 37 kap. 9 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

37 kap.

--------------------------------------------------------------------

 9 §

 I ärende angående förverkande av

 villkorligt medgiven frihet

 enligt 26 kap. skall offentligt

 biträde förordnas för den som

 åtgärden avser, om det inte måste

 antas att behov av biträde

 saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

6 Förslag till lag om ändring i rättegångsbalken

 Härigenom föreskrivs i fråga om rättegångsbalken

 dels att det skall införas två nya paragrafer, 11 kap. 6 § och 21 kap. 12 §

av följande lydelse

 dels att 17 kap. 14 §, 18 kap. 8 a § och 13 §, 21 kap. 10 §, 23 kap. 13, 15

och 19 §§, 30 kap. 12 §, 31 kap. 1, 2 och 11 §§, 33 kap. 5 §, 36 kap. 24 § 48

kap. 2 § samt 49 kap. 5 och 8 §§ skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

11 kap.

--------------------------------------------------------------------

 6 §

 En part som har kallats att

 inställa sig till ett sammanträde

 får tillerkännas ersättning av

 allmänna medel för kostnad för

 resa och uppehälle, om parten är

 en fysisk person och det är

 skäligt med hänsyn till hans

 eller hennes ekonomiska för-

 hållanden, de kostnader som kan

 uppstå i samband med inställelsen

 och omständigheterna i övrigt.

 Rätten får bevilja förskott på

 ersättningen.

 Ersättning betalas enligt be-

 stämmelser som regeringen med-

 delar.

17 kap.

14 §1

--------------------------------------------------------------------

 Rätten får, när det finns skäl Rätten får, när det finns skäl

till det, i dom förordna att till det, i dom förordna att den

den får verkställas utan hinder får verkställas utan hinder av

av att den icke äger laga att den inte äger laga kraft. När

kraft. När det finns anledning, det finns anledning, skall

skall rätten därvid föreskriva rätten därvid föreskriva att

att säkerhet skall ställas för säkerhet skall ställas för

skadestånd som parten kan bli skadestånd som parten kan bli

skyldig att utge om domen skyldig att utge om domen

ändras. ändras.

 Beslut under rättegången, mot Beslut under rättegången som

vilken talan ej må föras inte får överklagas särskilt,

särskilt, skall genast gå i skall genast gå i verkställighet.

verkställighet. Detsamma gäller Detsamma gäller beslut, enligt

beslut, varigenom rätten vilket rätten

 1. avvisat ombud eller biträde,

 2. ogillat tredje mans yrkande att få som intervenient deltaga i rättegången,

--------------------------------------------------------------------

 3. utlåtit sig angående ersätt- 3. utlåtit sig angående ersätt-

ning eller förskott till ning eller förskott till biträde,

biträde, vittne, sakkunnig vittne, sakkunnig eller annan,

eller annan, som ej är part som inte är part eller inter-

eller intervenient, venient,

 4. förordnat om någons hållande i häkte eller om kvarstad eller annan åtgärd

enligt 15 kap. eller upphävande av sådan åtgärd,

 5. till biträde utsett någon annan än part föreslagit, eller

--------------------------------------------------------------------

 6. utlåtit sig i annat fall än 6. utlåtit sig i annat fall än

som avses i 3 eller 5 i fråga som avses i 3 eller 5 i fråga

som gäller allmän rättshjälp, dock som gäller rättshjälp, dock inte

ej beslut om ersättnings- beslut om ersättningsskyldighet

skyldighet enligt 31 § rätts- enligt 30 § rättshjälpslagen

hjälpslagen (1972:429). (1996:000).

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om beslut, varigenom I fråga om beslut, enligt vilket

föreläggande meddelats part föreläggande har meddelats part

eller annan att förete eller annan att lägga fram

skriftligt bevis eller att skriftligt bevis eller att

tillhandahålla föremål för syn tillhandahålla föremål för syn

eller besiktning, gäller vad eller besiktning, gäller vad som

som sägs i första stycket. sägs i första stycket.

 Är särskild föreskrift meddelad Är särskild föreskrift meddelad

därom, att dom eller beslut, om att dom eller beslut, som

som inte äger laga kraft, må inte har laga kraft, får

verkställas, vare den gällande. verkställas, är den gällande.

18 kap.8 a §2

 I mål där 1 kap. 3 d § första stycket tillämpas gäller följande i stället för

bestämmelserna i 8 §.

--------------------------------------------------------------------

 Ersättning för rättegångskost- Ersättning för rättegångskostnad

nad får inte avse annat än kost- får inte avse annat än kostnad för

nad för 1. rättslig rådgivning under en

 1. rådgivning enligt rätts- timme vid ett tillfälle för varje

hjälpslagen (1972:429) vid ett instans och med belopp som

tillfälle för varje instans, motsvarar högst den ersättning

 som betalas för rådgivning enligt

 rättshjälpslagen (1996:000) under

 en timme,

 2. ansökningsavgift,

 3. resa och uppehälle för part eller ställföreträdare i samband med

sammanträde eller, om personlig inställelse inte föreskrivits, resa och

uppehälle för ombud,

 4. vittnesbevisning,

 5. översättning av handling.

 Ersättning utgår endast i den mån kostnaden varit skäligen påkallad för

tillvaratagande av partens rätt.

 Ersättning som anges i andra stycket 3 utgår enligt bestämmelser som

regeringen meddelar.

--------------------------------------------------------------------

 Med kostnad som sägs i andra

stycket 1 jämställs kostnad för

annan rådgivning som lämnas av

advokat eller biträdande jurist

på advokatbyrå, i den mån den ej

överstiger högsta avgift för

rådgivning enligt rättshjälps-

lagen.

 Har målet till en början handlagts i annan ordning än som gäller för mål som

aves i denna paragraf, utgår ersättning för kostnad som avses den tidigare

handläggningen enligt de kostnadsregler som gäller för denna.

 Har ett mål om betalningsföreläggande eller handräckning överlämnats till

tingsrätt får, om målet därefter avgörs genom tredskodom mot svaranden,

ersättning även avse skälig kostnad för en rättegångsskrift eller för

inställelse vid ett sammanträde inför rätten. Sådan ytterligare ersättning

utgår, om inte särskilda skäl föranleder annan bedömning, enligt bestämmelser

som regeringen meddelar.

13 §3

--------------------------------------------------------------------

 Skall kostnad för bevisning Skall kostnad för bevisning

eller annan åtgärd enligt rättens eller annan åtgärd betalas av

beslut utgå av allmänna medel parterna en för båda och båda för

eller utgivas av parterna en en, gäller i fråga om skyldighet

för båda och båda för en, gälle i att ersätta sådan kostnad vad som

fråga om skyldighet att återgälda föreskrivs i detta kapitel om

sådan kostnad vad i detta rättegångskostnad. Om parterna

kapitel stadgas om rättegångs- skall bära var sin

kostnad. Skola parterna bära rättegångskostnad, får rätten

var sin rättegångskostnad, må för- besluta, att kostnaden skall

ordnas, att kostnaden skall fördelas med hälften på var och en

fördelas med hälften å vardera. av dem. Har staten haft

Har av allmänna medel utgått kostnader för att hämta en part

kostnad för parts hämtande till till rätten, skall parten ersätta

rätten, skall kostnaden åter- staten för kostnaden.

gäldas av parten. Om skyldighet att ersätta

 Om skyldighet att ersätta staten för kostnad i anledning

statsverket kostnad i av att part har beviljats

anledning av att part åtnjutit rättshjälp är särskilt föreskrivet.

rättshjälp är särskilt stadgat.

21 kap.

10 §4

--------------------------------------------------------------------

 Offentligt försvarare har rätt till skälig ersättning av allmänna medel för

arbete, tidsspillan och utlägg som uppdraget har krävt. Ersättningen för arbete

skall bestämmas med utgångspunkt i den tidsåtgång som är rimlig med hänsyn till

uppdragets art och omfattning och med tillämpning av den timkostnadsnorm som

regeringen fastställer.

--------------------------------------------------------------------

 Timersättningen får avvika från Timersättningen får avvika från

timkostnadsnormen, om den timkostnadsnormen, om den

skicklighet och den omsorg som skicklighet och den omsorg som

uppdraget utförts med eller uppdraget utförts med eller

andra omständigheter av bety- andra omständigheter av bety-

delse ger anledning till det. delse ger anledning till det.

Har försvararen lämnat den miss-

tänkte rådgivning i saken enligt

rättshjälpslagen (1972:429),

skall avdrag göras för den råd-

givningsavgift som försvararen

uppburit.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer den taxa

som skall tillämpas vid bestämmande av ersättningen i vissa fall samt meddelar

föreskrifter om beräkning av ersättningen för tidsspillan.

--------------------------------------------------------------------

 Offentlig försvarare får inte En offentlig försvarare får

förbehålla sig ytterligare inte förbehålla sig eller ta emot

ersättning av den misstänkte. Om ersättning av den misstänkte

så ändå har skett är förbehållet utöver vad som följer av första

utan verkan. stycket. Har detta skett är för-

 behållet utan verkan och den

 offentlige försvararen skall

 till den misstänkte betala

 tillbaka vad han eller hon

 uppburit för mycket.

12 §

--------------------------------------------------------------------

 En misstänkt som har kallats

 att inställa sig till ett

 sammanträde får tillerkännas

 ersättning av allmänna medel för

 kostnad för resa och uppehälle om

 det är skäligt med hänsyn till

 hans eller hennes ekonomiska

 förhållanden, de kostnader som

 kan uppstå i samband med in-

 ställelsen och omständigheterna i

 övrigt. Rätten får bevilja förskott

 på ersättningen.

 Ersättning betalas enligt be-

 stämmelser som regeringen med-

 delar.

23 kap.

13 §5

--------------------------------------------------------------------

 Vägrar någon vid förhör att Vägrar någon vid förhör att yttra

yttra sig angående omständighet, sig angående omständighet, som är

som är av vikt för utredningen, av vikt för utredningen, och är

och är han, om åtal väckes, han, om åtal väcks, skyldig att i

skyldig att i målet vittna målet vittna därom, eller är det

därom, eller finnes eljest för annars av synnerlig vikt för

utredningen av synnerlig vikt, utredningen att någon, som är

att någon, som är skyldig att skyldig att vittna i målet,

vittna i målet, redan under redan under förundersökningen hörs

förundersökningen höres som som vittne, får på under-

vittne, må på sökningsledarens begäran vittnes-

undersökningsledarens begäran förhör med honom äga rum inför

vittnesförhör med honom äga rum rätten.

inför rätten. Förhör, som avses i första styc-

 Förhör, som avses i första ket, får inte äga rum, innan

stycket, må ej äga rum, innan förundersökningen fortskridit så

förundersökningen fortskridit så långt, att någon skäligen kan

långt, att någon skäligen kan misstänkas för brottet. Om förhöret

misstänkas för brottet. Om för- gäller i tillämpliga delar vad

höret gälle i tillämpliga delar som föreskrivs om bevis-

vad om bevisupptagning utom upptagning utom huvudförhand-

huvudförhandling är stadgat; den ling. Den misstänkte skall ges

misstänkte skall erhålla till- tillfälle att närvara vid förhöret.

Ersättning för hans inställelse

fälle att närvara vid förhöret. betalas av allmänna medel enligt

 Ersättning för hans inställelse föreskrifter som meddelas av

skall utgå av allmänna medel i regeringen.

enlighet vad som gäller för

tilltalad som åtnjuter

rättshjälp.

15 §6

--------------------------------------------------------------------

 Är fara, att bevis, som skall Är fara, att bevis, som skall

åberopas vid huvudförhandlingen, åberopas vid huvudförhandlingen,

därförinnan går förlorat eller då därförinnan går förlorat eller då

endast med svårighet kan föras, endast med svårighet kan föras,

må på yrkande av får på yrkande av

undersökningsledaren eller den undersökningsledaren eller den

misstänkte rätten genast upptaga misstänkte rätten genast ta upp

beviset. Om beviset gälle i beviset. Om beviset gäller i

tillämpliga delar vad om bevis, tillämpliga delar vad som är

som upptages utom huvud- föreskrivet om bevis, som tas

förhandling, är stadgat. Kost- upp utom huvudförhandling. Kost-

naden för bevisupptagningen och naden för bevisupptagningen och

för den misstänktes inställelse för den misstänktes inställelse

vid rätten skall utgå av allmänna vid rätten skall utgå av allmänna

medel. Ersättning för den medel. Ersättning för den

misstänktes inställelse skall misstänktes inställelse betalas

utgå i enlighet med vad som enligt föreskrifter som meddelas

gäller för tilltalad som åtnjuter av regeringen.

rättshjälp.

19 §7

--------------------------------------------------------------------

 Har undersökningsledaren, Har undersökningsledaren

ehuru han slutfört den slutfört den utredning han anser

utredning han anser nödvändig utan att bifalla

erforderlig, ej bifallit begäran, som avses i 18 § andra

begäran, som avses i 18 § andra stycket, eller anser den miss-

stycket, eller förmenar den tänkte, att det finns annan

misstänkte, att annan brist i brist i utredningen kan han

utredningen föreligger, må han anmäla detta till rätten.

göra anmälan därom till rätten. Rätten skall så snart det kan

 Då anmälan inkommit till ske pröva anmälan. Om det finns

rätten, skall den, så snart ske skäl för det får rätten hålla förhör

kan, upptaga anmälan till med den misstänkte eller annan

prövning. När skäl äro därtill, må eller vidtaga den åtgärd i övrigt,

rätten hålla förhör med den som är påkallad. Ersättning för den

misstänkte eller annan eller misstänktes inställelse betalas

vidtaga den åtgärd i övrigt, som av allmänna medel enligt

finnes påkallad. Ersättning för föreskrifter som meddelas av

den misstänktes inställelse regeringen.

skall utgå i enlighet med vad

som gäller för tilltalad som

åtnjuter rättshjälp.

30 kap.

12 §8

--------------------------------------------------------------------

 Beslut under rättegången, mot Beslut under rättegången som

vilket talan ej må föras inte får överklagas särskilt skall

särskilt, skall genast gå i genast gå i verkställighet. Det-

verkställighet. Detsamma gäller samma gäller beslut enligt

beslut varigenom rätten vilket rätten

 1. avvisat ombud, biträde eller försvarare,

 2. utlåtit sig angående ersättning eller förskott av allmänna medel till

målsägande eller angående ersättning eller förskott till biträde, försvarare,

vittne, sakkunnig eller annan, som inte är part,

 3. utlåtit sig angående häktning eller åtgärd, som avses i 25-28 kap.,

 4. till försvarare utsett annan än part föreslagit, eller

--------------------------------------------------------------------

 5. utlåtit sig i annat fall än 5. utlåtit sig i annat fall än

som avses i 2 eller 4 i fråga som avses i 2 eller 4, i fråga

som gäller rättshjälp enligt som gäller rättshjälp enligt rätts-

rättshjälpslagen (1972:429), hjälpslagen (1996:000), dock

dock ej beslut om skyldighet inte beslut om skyldighet att

att till statsverket återbetala till staten återbetala kostnader

kostnad för rättshjälpen. för rättshjälpen.

--------------------------------------------------------------------

 Rätten får, när det finns skäl Rätten får, när det finns skäl till

till det, i beslut, varigenom det, i beslut, enligt vilket

föreläggande meddelats part föreläggande har meddelats part

eller annan att förete eller annan att lägga fram

skriftligt bevis eller att skriftligt bevis eller att

tillhandahålla föremål för syn tillhandahålla föremål för syn

eller besiktning, förordna att eller besiktning, bestämma att

beslutet får verkställas utan beslutet får verkställas utan

hinder av att det icke äger hinder av att det inte har laga

laga kraft. kraft.

 När det finns anledning, skall rätten därvid föreskriva att säkerhet skall

ställas för skadestånd som parten kan bli skyldig att utge om beslutet ändras.

--------------------------------------------------------------------

 Är särskild föreskrift meddelad Är särskild föreskrift meddelad

därom, att dom eller beslut, om, att dom eller beslut, som

som icke äger laga kraft, må inte har laga kraft, får verk-

verkställas, vare den gällande. ställas, är den gällande

31 kap. 1 §9

--------------------------------------------------------------------

 Döms den tilltalade för Döms den tilltalade för brottet

brottet i ett mål där åklagaren i ett mål där åklagaren för talan,

för talan, skall den tilltalade skall den tilltalade ersätta

ersätta staten vad som enligt staten vad som enligt rättens

rättens beslut betalats av beslut betalats av allmänna

allmänna medel för hans medel i ersättning till

inställelse vid rätten under försvarare. Han skall också

förundersökningen, för bevisning ersätta staten för kostnaden att

under förundersökningen eller i hämta honom till rätten och för

rättegången samt i ersättning sådan kostnad för

till försvarare. Han skall också blodprovstagning och blodunder-

ersätta staten för kostnaden att sökning som avser den tilltalade

hämta honom till rätten. och som har gjorts för utredning

 om brottet.

 Ersättningsskyldigheten omfattar dock inte kostnader, som inte skäligen varit

motiverade för utredningen, eller kostnader, som vållats genom vårdslöshet eller

försummelse av någon annan än den tilltalade, hans ombud eller försvarare som

utsetts av honom.

--------------------------------------------------------------------

 Den tilltalade är inte i Den tilltalade är inte i annat

annat fall än som sägs i 4 § fall än som sägs i 4 § första

första stycket skyldig att stycket skyldig att betala mera

betala mera av dessa kostnader av kostnaden för försvararen än

än vad som skulle ha utgått i vad han skulle ha fått betala i

grundavgift och tilläggsavgift rättshjälpsavgift vid rättshjälp

vid allmän rättshjälp enligt enligt rättshjälpslagen

rättshjälpslagen (1972:429). (1996:000). Vad som sägs i den

Har han haft offentlig för- lagen om kostnad för rättshjälps-

svarare i målet, skall grundav- biträde gäller i stället kostnad

giften minskas med vad han har för offentlig försvarare.

betalat i rådgivningsavgift

till försvararen. Vad den tilltalade skall

 Vad den tilltalade skall betala får jämkas eller efterges,

betala får jämkas eller om det finns skäl till det med

efterges, om skäl härtill hänsyn till den tilltalades

föreligger med hänsyn till den brottslighet eller hans

tilltalades brottslighet eller personliga och ekonomiska

hans personliga och ekonomiska förhållanden.

förhållanden.

 Om det belopp som den tilltalade skulle vara skyldig att ersätta understiger

en viss av regeringen fastställd gräns, skall ersättningsskyldighet inte

åläggas.

2 §10

--------------------------------------------------------------------

 Frikänns den tilltalade i mål, Frikänns den tilltalade i mål,

där åklagaren för talan, eller där åklagaren för talan, eller

avvisas eller avskrivs åtal som avvisas eller avskrivs åtal som

väckts av åklagaren, kan rätten väckts av åklagaren, kan rätten

besluta att den tilltalade besluta att den tilltalade

skall få ersättning av allmänna skall få ersättning av allmänna

medel för sina kostnader för för- medel för sina kostnader för för-

svarare, för rådgivning enligt svarare, för rådgivning enligt

rättshjälpslagen (1972:429), för rättshjälpslagen (1996:000) och

bevisning under förundersök- för bevisning under förundersök-

ningen eller i rättegången samt ningen eller i rättegången, om

för expeditionsavgifter, om kostnaderna skäligen varit

kostnaderna skäligen varit motiverade för att den

motiverade för att den tilltalade skulle kunna ta

tilltalade skulle kunna ta tillvara sin rätt.

tillvara sin rätt.

 Den tilltalade kan också få Den tilltalade kan också få

ersättning för inställelse inför ersättning för inställelse inför

rätten. Sådan ersättning utgår rätten. Sådan ersättning betalas

enligt vad som gäller för en enligt föreskrifter som meddelas

tilltalad som har rättshjälp. av regeringen.

 Döms den tilltalade för brottet, kan han få ersättning av allmänna medel för

sådana kostnader som avses i första eller andra stycket och som vållats honom

genom fel eller försummelse av åklagaren.

11 §11

--------------------------------------------------------------------

 Om rättegångskostnad i mål, Om rättegångskostnad i mål där

vari allenast målsägande för endast målsägande för talan gäller

talan, gälle i tillämpliga delar 18 kap. i tillämpliga delar.

vad i 18 kap. är stadgat. I fråga om den tilltalades

 I fråga om den tilltalades skyldighet att ersätta staten

skyldighet att ersätta staten kostnad för offentlig försvarare

kostnad för offentlig försvarare tillämpas dock 1 § andra och

och för annan rättshjälp åt honom tredje styckena detta kapitel.

själv tillämpas dock 1 § andra

och tredje styckena detta

kapitel.

 I fråga om skyldighet för målsägande att i mål, vari han biträtt allmänt åtal

eller eljest fört talan jämte åklagaren eller denne fört talan för målsäganden,

ersätta rättegångskostnad och om hans rätt till ersättning för sådan kostnad

gälle, utöver bestämmelserna i 3 och 4 §§, vad som i 18 kap. 12 § är stadgat.

33 kap.

5 §12

--------------------------------------------------------------------

 Tredskodom delges genom Tredskodom delges genom

rättens försorg endast rättens försorg endast

 om den innebär att fordran om den innebär att fordran

fastställs att utgå med särskild fastställs att utgå med särskild

förmånsrätt i lös eller fast förmånsrätt i lös eller fast

egendom, egendom,

 om den part som yrkat om den part som yrkat

tredskodom begär det, eller tredskodom begär det, eller

 om part beviljats allmän om part beviljats rättshjälp.

rättshjälp.

36 kap.

24 §13

--------------------------------------------------------------------

 Vittne äger rätt till Ett vittne har rätt till

ersättning enligt vad som sägs ersättning enligt vad som sägs

nedan. nedan.

 Ersättning till ett vittne,

 Ersättning till vittne, som som har åberopats av en enskild

åberopats av enskild part, part skall betalas av parten.

skall utgivas av parten. Har Om det är skäligt med hänsyn till

rätten självmant inkallat vittne partens ekonomiska förhållanden

och är saken sådan, att får dock rätten besluta att

förlikning därom är tillåten, ersättningen skall betalas av

eller är fråga om ansvar för allmänna medel. Har rätten

brott, som ej hör under allmänt självmant inkallat ett vittne

åtal, skall ersättningen utgivas och är saken sådan, att förlikning

av parterna en för båda och båda därom är tillåten, eller är fråga om

för en. I annat fall skall er- ansvar för brott, som inte hör

sättningen utgå av allmänna under allmänt åtal, skall ersätt-

medel. ningen betalas av parterna en

 för båda och båda för en. I annat

 fall skall ersättningen betalas

 av allmänna medel.

 Ersättning som skall betalas

 av en part, skall avse nödvändiga

 Ersättning, som skall utgivas kostnader för resa, uppehälle och

av part, skall innefatta gott- tidsspillan efter vad rätten

görelse för nödiga kostnader till prövar skäligt. Ersättning, som

resa och uppehälle samt för skall betalas av allmänna medel,

tidsspillan efter vad rätten fastställs av rätten enligt

prövar skäligt. Ersättning, som bestämmelser som regeringen

skall utgå av allmänna medel, meddelar .

fastställes av rätten enligt

bestämmelser som regeringen

meddelar.

48 kap.

2 §14Föreläggande enligt detta kapitel innebär att den misstänkte till

godkännande omedelbart eller inom viss tid föreläggs ett bötesstraff, fastställt

vid strafföreläggande efter vad åklagaren anser att brottet bör föranleda och

vid föreläggande av ordningsbot efter vad som bestämts enligt 14 §.

--------------------------------------------------------------------

 Är brott förenat med egendoms Är brott förenat med egendoms

förverkande, annan sådan särskild förverkande, annan sådan särskild

rättsverkan eller särskild rättsverkan eller särskild

rättsverkan i form av avgift rättsverkan i form av avgift

enligt lagen (1994:419) om enligt lagen (1994:419) om

brottsofferfond, skall också brottsofferfond, skall också

denna föreläggas den misstänkte denna föreläggas den misstänkte

till godkännande. Av 5 a § fram- till godkännande. Detsamma gäller

går att ett strafföreläggande kostnad för blodprovstagning och

också får omfatta ett enskilt blodundersökning som avser den

anspråk som avser betalnings- misstänkte och som har gjorts för

skyldighet. utredning om brottet. I fråga om

 sådan kostnad tillämpas bestämmel-

 serna om särskild rättsverkan. Av

 5 a § framgår att ett strafföre-

 läggande också får omfatta ett

 enskilt anspråk som avser betal-

 ningsskyldighet.

49 kap.

5 §15En tingsrätts beslut får överklagas särskilt, om tingsrätten i beslutet

 1. avvisat ett ombud, ett biträde eller en försvarare eller ogillat ett

yrkande om detta,

 2. ogillat ett yrkande av tredje man att få delta i rättegången som

intervenient eller målsägande eller prövat fråga enligt 13 kap. 7 § om

övertagande av ett käromål,

 3. förelagt en part eller någon annan att lägga fram skriftligt bevis eller

att tillhandahålla föremål för syn eller besiktning eller vid prövning enligt 3

kap. 3 § andra stycket 4 eller 5 tryckfrihetsförordningen eller 2 kap. 3 § andra

stycket 4 eller 5 yttrandefrihetsgrundlagen funnit det vara av synnerlig vikt

att en uppgift som avses där lämnas vid vittnesförhör eller förhör med en part

under sanningsförsäkran,

 4. prövat en fråga om utdömande av förelagt vite eller häkte eller om ansvar

för förseelse i rättegången eller om skyldighet för någon att ersätta

rättegångskostnad,

--------------------------------------------------------------------

 5. prövat en fråga om ersätt- 5. prövat en fråga om ersättning

ning eller förskott av allmänna eller förskott av allmänna medel

medel till målsägande eller om till målsägande eller enskild

ersättning eller förskott till part eller om ersättning eller

biträde, försvarare, vittne, förskott till biträde, försvarare,

sakkunnig eller någon annan, vittne, sakkunnig eller någon

 annan,

 6. prövat en fråga i tvistemål om kvarstad eller annan åtgärd enligt 15 kap.

eller i brottmål om häktning, restriktioner enligt 24 kap. 5 a §, en åtgärd som

avses i 25-28 kap. eller omhändertagande enligt 28 kap. brottsbalken,

 7. avslagit en begäran om biträde eller försvarare eller till sådant uppdrag

utsett någon annan än parten föreslagit,

--------------------------------------------------------------------

 8. prövat en fråga som gäller 8. prövat en fråga som gäller

allmän rättshjälp i annat fall än rättshjälp enligt rättshjälpslagen

som avses i 5 eller 7, (1996:000) i annat fall än som

 avses i 5 eller 7,

 9. avslagit en begäran om 9. avslagit en begäran om att

rättshjälp åt misstänkt i brottmål ersättning till vittne som åbe-

eller om ersättning eller ropats av en enskild part skall

förskott till en part som utgå av allmänna medel enligt 36

beviljats sådan förmån eller kap. 24 § andra stycket,

 10. prövat en fråga enligt 33 kap. brottsbalken om avräkning av tiden för

vissa frihetsberövanden.

8 §16

--------------------------------------------------------------------

 Om tingsrätten förklarat en Om tingsrätten förklarat en

domare jävig eller bifallit en domare jävig, utsett målsägande-

begäran om rättshjälp åt misstänkt biträde, beslutat att kostnader

i brottmål eller utsett måls- för enskild parts inställelse

ägandebiträde, får tingsrättens enligt 11 kap. 6 § eller för

beslut inte överklagas. tilltalads inställelse enligt

 21 kap. 2 a § skall betalas av

 allmänna medel eller bifallit en

 begäran om att ersättning till

 vittne som åberopats av enskild

 part skall betalas av allmänna

 medel får tingsrättens beslut

 inte överklagas.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997 dålagen (1946:864) om

återgäldande av kostnad för blodundersökning i brottmål skall upphöra att gälla.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1981:828.

2 Senaste lydelse 1991:847.

3 Senaste lydelse 1972:430.

4 Senaste lydelse 1995:975.

5 Senaste lydelse 1972:430.

6 Senaste lydelse 1972:430.

7 Senaste lydelse 1972:430

8 Senaste lydelse 1981:828.

9 Senaste lydelse 1993:10.

10 Senaste lydelse 1990:443.

11 Senaste lydelse 1990:443.

12 Senaste lydelse 1981:828.

13 Senaste lydelse 1974:573.

14 Senaste lydelse 1994:1412.

15 Senaste lydelse 1994:1034.

16 Senaste lydelse 1994:1034.

7 Förslag till lag om ändring i lagen (1944:133) om kastrering

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1944:133) om kastrering att det skall

införas en ny paragraf, 9 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §

 I mål och ärenden angående

 kastrering när giltigt samtycke

 till åtgärden saknas skall

 offentligt biträde förordnas för

 den som åtgärden avser, om det

 inte måste antas att behov av

 biträde saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

8 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:804) om införande av nya

rättegångsbalken

 Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1946:804) om införande av nya

rättegångsbalken skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

19 §1

 Har någon genom dom, som får verkställas, trots att den inte äger laga kraft,

dömts till straff eller annan påföljd för brott och är han för sådan

verkställighet intagen i kriminalvårdsanstalt, skall han vid fullföljd av talan

i målet anses som häktad för brottet. Detsamma gäller i fråga om den som är

omhändertagen enligt 28 kap. 11 § brottsbalken.

--------------------------------------------------------------------

 Vad i nya rättegångsbalken är Vad i nya rättegångsbalken är

föreskrivet angående brottmål föreskrivet angående brottmål

skall, om inte annat är före- skall, om inte annat är före-

skrivet, i tillämpliga delar skrivet, i tillämpliga delar

gälla, då mot någon, som blivit gälla, då mot någon, som blivit

dömd för brott, vid domstol dömd för brott, vid domstol

inleds förfarande, som avser inleds förfarande, som avser

undanröjande av påföljd och ådöman- undanröjande av påföljd och ådömande

de av annan påföljd för brott av annan påföljd för brott eller

eller som avser annan åtgärd i som avser annan åtgärd i fråga om

fråga om ådömd påföljd; är han ådömd påföljd; är han intagen i

intagen i anstalt som avses i anstalt som avses i första

första stycket, skall han anses stycket, skall han anses som

som häktad för brottet. Har häktad för brottet. Har offentlig

offentlig försvarare förordnats försvarare förordnats för den

för den dömde, skall ersättning dömde, skall ersättning till

till försvararen alltid betalas försvararen alltid betalas av

av staten. Även kostnad för staten.

annan rättshjälp åt den dömde

skall betalas av staten.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1987:763.

9 Förslag till lag om ändring i lagen (1946:817) om bevisupptagning vid

utländsk domstol

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1946:817) om bevisupptagning vid utländsk

domstol skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 §1

--------------------------------------------------------------------

 Enskild part som begärt Enskild part som begärt bevis-

bevisupptagning eller som upptagning eller som eljest en-

eljest enligt lag har att ligt lag har att utgiva

utgiva kostnaden därför åligge kostnaden därför åligge att inom

att inom tid som honom av tid som honom av rätten förelägges

rätten förelägges antingen till antingen till rätten avlämna

rätten avlämna skriftlig skriftlig förbindelse av två

förbindelse av två vederhäftiga, vederhäftiga, inom riket bosatta

inom riket bosatta personer, personer, vilka en för båda och

vilka en för båda och båda för en båda för en borga såsom för egen

borga såsom för egen skuld för skuld för den kostnad åtgärden kan

den kostnad åtgärden kan medföra, medföra, eller ock erlägga det

eller ock erlägga det belopp belopp vartill rätten finner

vartill rätten finner kostnaden kostnaden kunna skäligen

kunna skäligen beräknas. För- beräknas. Försummas det och har

summas det och har bevisupp- bevisupptagningen begärts av

tagningen begärts av part, vare part, vare frågan därom förfallen.

frågan därom förfallen. Vad nu sagts skall ej äga

 Vad nu sagts skall ej äga tillämpning, då kostnad för

tillämpning, då kostnad för bevisupptagning skall utgivas

bevisupptagning skall utgivas av staten såsom part eller

av kronan såsom part eller på annars skall utgå av allmänna

grund av parten tillkommande medel.

rättshjälp enligt rättshjälpslagen

(1972:429) skall utgå av allmän-

na medel.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1985:943.

10 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:668) om utlämning för brott

 Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1957:668) om utlämning för brott skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

18 §1

--------------------------------------------------------------------

 Högsta domstolen prövar, Högsta domstolen prövar,

huruvida utlämning kan lagligen huruvida utlämning kan lagligen

beviljas enligt vad i 1-10 §§ beviljas enligt vad i 1-10 §§

sägs. sägs.

 Om det finnes erforderligt, Om det finnes erforderligt,

skall förhandling hållas. För- skall förhandling hållas. För-

handling må ej vägras, med handling må ej vägras, med mindre

mindre tidigare förhandling tidigare förhandling måste anses

måste anses tillfyllest eller tillfyllest eller saken finnes

saken finnes uppenbar. Oaktat uppenbar. Oaktat ärendet anmälts

ärendet anmälts hos högsta hos högsta domstolen, skall fråga

domstolen, skall fråga om om tvångsmedel prövas av

tvångsmedel prövas av underrätt, underrätt, om ej högsta domstolen

om ej högsta domstolen förordnar förordnar annat. I övrigt gäller

annat. I övrigt gäller om om ärendets handläggning vad om

ärendets handläggning vad om brottmål i allmänhet är stadgat.

brottmål i allmänhet är stadgat. Ersättning åt offentlig för-

Ersättning åt offentlig för- svarare, vittne eller annan som

svarare, vittne eller annan hörts i ärendet skall stanna på

som hörts i ärendet samt kostnad staten, om det inte finns sär-

för rättshjälp enligt 36 § rätts- skilda skäl för att den skall

hjälpslagen (1972:429) skall återbetalas av den som begärs

stanna å statsverket, om ej utlämnad.

särskilda skäl äro, att den skall

återgäldas av den som begäres

utlämnad.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1973:124.

11 Förslag till lag om ändring i lagen (1958:642) om blodundersökning m.m.

vid utredning av faderskap

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1958:642) om blodundersökning m.m. vid

utredning av faderskap

 dels att 3 § skall följande lydelse

 dels att 4-6 §§ skall upphöra att gälla.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 §1

--------------------------------------------------------------------

 Den som, efter anmodan av Har rätten förordnat om un-

part eller enligt rättens dersökning enligt denna lag,

förordnande, inställer sig för skall kostnad för att ta

undersökning som avses i denna blodprov, kostnad för

lag är, om han ej själv är part i blodundersökning samt skälig

målet, berättigad till ersättning ersättning för annan undersökning

och förskott efter enahanda betalas av allmänna medel.

grunder och i samma ordning Har undersökningen utförts på

som stadgas beträffande vittnes anmodan av socialnämnd skall

inställelse vid rätten. nämnden betala de kostnader som

 Om parts kostnad gäller vad anges i första stycket.

om rättegångskostnad är före-

skrivet. Att viss kostnad är

att anse såsom rättshjälpskostnad

för part som åtnjuter allmän

rättshjälp följer av rätts-

hjälpslagen (1972:429).

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1982:1060.

12 Förslag till lag om ändring i lagen (1959:254) om utlämning för brott till

Danmark, Finland, Island och Norge

 Härigenom föreskrivs att 14 § lagen (1959:254) om utlämning för brott till

Danmark, Finland, Island och Norge skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

14 §1

--------------------------------------------------------------------

 Ersättning åt offentlig för- Ersättning åt offentlig för-

svarare, vittne eller annan svarare, vittne eller annan som

som hörts i ärendet och kostnad hörts i ärendet skall stanna på

för rättshjälp enligt 36 § rätts- staten, om det inte finns sär-

hjälpslagen (1972:429) skall skilda skäl för att den skall

stanna å statsverket, om ej återbetalas av den som begärs

särskilda skäl äro, att den skall utlämnad.

återgäldas av den som begäres

utlämnad.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1973:126.

13 Förslag till lag om ändring i lagen (1963:193) om samarbete med Danmark,

Finland, Island och Norge ang. verkställighet av straff m.m.

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1963:193) om samarbete med Danmark,

Finland, Island och Norge angående verkställighet av straff m.m. skall införas

en ny paragraf, 36 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 36 §

 I mål och ärenden angående

 verkställighet utomlands av fri-

 hetsberövande påföljd skall

 offentligt biträde förordnas för

 den som åtgärden avser, om det

 inte måste antas att behov av

 biträde saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

14 Förslag till lag om ändring i lagen (1969:644) om vissa rättigheter för

statslösa personer och politiska flyktingar

 Härigenom föreskrivs att andra stycket lagen (1969:644) om vissa rättigheter

för statslösa personer och politiska flyktingar1 skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Är i lag eller annan författning föreskrivet, att viss rättighet till kommer

utländsk medborgare under förutsättningar av ömsesidighet i lagstiftningen eller

att Konungen får under förutsättning av ömsesidighet förordna att viss rättighet

skall tillkomma utländsk medborgare, får Konungen förordna att sådan rättighet

skall tillkomma också statslös person eller politisk flykting. Rättighet som

tillkommer utländsk medborgare under förutsättning av ömsesidighet i

lagstiftningen tillkommer dock utan Konungens förordnande statslös person och

politisk flykting som vistats i riket oavbrutet under minst tre år.

--------------------------------------------------------------------

 Förordnande enligt första Förordnande enligt första

stycket första punkten får avse stycket första punkten får avse

endast den som stadigvarande endast den som stadigvarande

vistas i riket, om ej särskilda vistas i riket, om ej särskilda

skäl föranleder annat. Vad som skäl föranleder annat. Vad som

sagts nu gäller ej i fråga om sagts nu gäller ej i fråga om

allmän rättshjälp enligt rätts- rättshjälp enligt rättshjälpslagen

hjälpslagen (1972:429) och ej (1996:000) och ej heller i fråga

heller i fråga om annan rättig- om annan rättighet, om den hänför

het, om den hänför sig till sig till rättegång vid svensk

rättegång vid svensk domstol. domstol.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1973:131.

15 Förslag till lag om ändring i lagen (1970:375) om utlämning till Danmark,

Finland, Island eller Norge för verkställighet av vård eller behandling

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1970:375) om utlämning till Danmark,

Finland, Island eller Norge för verkställighet av beslut om vård eller

behandling skall införas en ny paragraf, 15 §, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 15 §

 I mål eller ärende angående

 utlämnande för verkställighet av

 beslut om vård eller behandling

 skall offentligt biträde förord-

 nas för den som åtgärden avser, om

 det inte måste antas att behov

 av biträde saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

16 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna

förvaltningsdomstolar

 Härigenom föreskrivs att 18 § lagen (1971:289) om allmänna

förvaltningsdomstolar skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

18 §1

Länsrätt är domför med en lagfaren domare ensam

 1. när åtgärd som avser endast måls beredande vidtages,

 2. vid sådant förhör med vittne eller sakkunnig som begärts av annan länsrätt,

 3. vid beslut som avser endast rättelse av felräkning, felskrivning eller

annat uppenbart förbiseende,

 4. vid beslut om återkallelse tills vidare av ett körkort, körkortstillstånd

eller traktorkort eller om vägran att tills vidare godkänna ett utländskt

körkort, när det är uppenbart att ett sådant beslut bör meddelas eller när

omhändertagande beslutas enligt 23 § körkortslagen (1977:477),

 5. vid beslut enligt luftfartslagen (1957:297) om försättande ur kraft av ett

certifikat, elevtillstånd eller behörighetsbevis, när det är uppenbart att ett

sådant beslut bör meddelas,

 6. vid annat beslut som inte innefattar slutligt avgörande av mål.

 Om det inte är påkallat av särskild anledning att målet prövas av fullsutten

rätt, är länsrätt domför med en lagfaren domare ensam vid beslut som inte

innefattar prövning av målet i sak.

 Åtgärder som avser endast beredandet av ett mål och som inte är av sådant slag

att de bör förbehållas lagfarna domare får utföras av en annan tjänsteman vid

länsrätten som har tillräcklig kunskap och erfarenhet. Närmare bestämmelser om

detta meddelas av regeringen.

 Vad som sägs i andra stycket gäller även vid avgörande av

 1. mål om utdömande av vite,

 2. mål enligt bevissäkringslagen (1975:1027) för skatte- och avgiftsprocessen,

enligt lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter,

om besiktning enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152), om handlings

undantagande från taxeringsrevision, skatterevision, eller annan granskning och

om befrielse från skyldighet att lämna upplysningar eller visa upp handling

enligt taxeringslagen (1990:324), mervärdesskattelagen (1994:200), lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller lagen (1984:151)

om punktskatter och prisregleringsavgifter samt om befrielse från skyldighet att

lämna kontrolluppgift enligt lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter,

 3. mål om omedelbart omhändertagande enligt 6 § lagen (1990:52) med särskilda

bestämmelser om vård av unga, mål om tillfälligt flyttningsförbud enligt 27 §

samma lag, mål om omedelbart omhändertagande enligt 13 § lagen (1988:870) om

vård av missbrukare i vissa fall, mål om tillfälligt omhändertagande enligt 37 §

smittskyddslagen (1988:1472), mål enligt 33 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk

tvångsvård samt mål enligt 18 § första stycket 2-4 såvitt avser de fall då

vården inte har förenats med särskild utskrivningsprövning eller 5 lagen

(1991:1129) om rättspsykiatrisk vård,

 4. mål om anstånd med att betala skatt eller socialavgifter enligt uppbörds-

eller skatteförfattningarna och annat mål enligt uppbörds- och

folkbokföringsförfattningarna med undantag av mål om arbetsgivares ansvarighet

för arbetstagares skatt och mål enligt lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare,

 5. mål om uppdelning av taxeringsvärde enligt 20 kap. 6 §, 28 kap. 1 § och 35

kap. 4 § fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

 6. mål som avser ändring av taxerad inkomst med högst 5 000 kr.,

 7. mål enligt skatte- och taxeringsförfattningarna i vilket beslutet

överensstämmer med parternas samstämmiga mening,

--------------------------------------------------------------------

 8. mål om rättshjälp genom 8. mål om offentligt biträde i

offentligt biträde i ett ärende ett ärende hos en annan myn-

hos en annan myndighet, dighet,

 9. mål enligt körkortslagen (1977:477), om beslutet innebär att något

körkortsingripande inte skall ske eller att varning meddelas eller om det är

uppenbart att ett körkort, körkortstillstånd eller traktorkort skall återkallas

eller att ett utländskt körkort inte skall godkännas,

 10. mål enligt luftfartslagen, om beslutet innebär att varning meddelas eller

om det är uppenbart att ett certifikat, elevtillstånd eller behörighets bevis

skall återkallas,

 11. mål i vilket saken är uppenbar.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1994:1914.

17 Förslag till lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971:291)

 Härigenom föreskrivs att 34 § förvaltningsprocesslagen (1971:291) skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

34 §1

 Mot beslut, som ej innebär att målet avgöres, får talan föras endast i samband

med talan mot beslut i själva målet. Talan får dock föras särskilt när rätten

 1. ogillat invändning om jäv mot ledamot av rätten eller invändning om att

hinder föreligger för talans prövning,

 2. avvisat ombud eller biträde,

 3. förordnat rörande saken i avvaktan på målets avgörande,

 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför rätten

och underlåtenhet att iakttaga föreläggandet kan medföra särskild påföljd för

honom,

 5. utdömt vite eller annan påföljd för underlåtenhet att iakttaga föreläggande

eller ådömt straff för förseelse i förfarandet eller ålagt vittne eller

sakkunnig att ersätta kostnad som vållats genom försummelse eller tredska,

 6. förordnat angående undersökning eller omhändertagande av person eller

egendom eller om annan liknande åtgärd,

 7. förordnat angående ersättning för någons medverkan i målet,

--------------------------------------------------------------------

 8. utlåtit sig i annat fall än 8. utlåtit sig i annat fall än

som avses i 7 i fråga som gäller som avses i 7 i fråga som gäller

rättshjälp enligt rättshjälpslagen rättshjälp enligt rättshjälpslagen

(1972:429) eller (1996:000) eller i fråga om

 offentligt biträde enligt lagen

 (1996:000) om offentligt biträde

 eller

 9. beslutat i fråga om förlängning av tidsfrist enligt 7 § första stycket

lagen (1978:880) om betalningssäkring för skatter, tullar och avgifter.

 Mot beslut, varigenom mål återförvisas till lägre instans, får talan föras

endast om beslutet innefattar avgörande av fråga, som inverkar på målets utgång.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1989:1001.

18 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:260) om internationellt

samarbete rörande verkställighet av straff m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:260) om internationellt samarbete

rörande verkställighet av straff m.m.

 dels att det skall införas en ny paragraf, 27 §, av följande lydelse

 dels att 34 a § och 39 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 27 §

 I mål och ärenden angående

 verkställighet utomlands av fri-

 hetsberövande påföljd skall

 offentligt biträde förordnas för

 den som åtgärden avser, om det

 inte måste antas att behov av

 biträde saknas.

34 a §1Fråga om verkställighet enligt överförandekonventionen i främmande stat

av här i landet ådömd påföljd upptas av Kriminalvårdsstyrelsen eller, i fråga om

verkställighet av överlämnande till rättspsykiatrisk vård, av Socialstyrelsen.

Framställning om sådan verkställighet får inte göras, om med motsvarande

tillämpning av 25 a § första stycket hinder mot verkställighet i den främmande

staten kan antas föreligga.

 Fråga om verkställighet enligt första stycket på begäran av främmande stat

prövas av Kriminalvårdsstyrelsen eller, i fråga om verkställighet av över-

lämnande till rättspsykiatrisk vård, av Socialstyrelsen med motsvarande

tillämpning av 25 a § första stycket.

 Kriminalvårdsstyrelsen eller Socialstyrelsen får, om det föreligger särskilda

skäl, med eget yttrande överlämna ett ärende om verkställighet till regeringen

för avgörande.

--------------------------------------------------------------------

 I fall som avses i denna I fall som avses i denna

paragraf gäller 28, 29 och 33 §§ paragraf gäller 27-29 och 33 §§ i

i tillämpliga delar. tillämpliga delar.

39 §2

--------------------------------------------------------------------

 Av allmänna medel utgiven Ersättning till offentlig för-

ersättning till offentlig för- svarare som betalats av allmänna

svarare samt kostnad för rätts- medel skall stanna på staten, om

hjälp enligt 36 § rättshjälpslagen det inte finns särskilda skäl för

(1972:429) skall stanna på att den dömde skall återbetala

statsverket, om icke den dömde ersättningen.

av särskilda skäl bör återgälda

ersättningen.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1993:205.

2 Senaste lydelse 1973:136.

19 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:188) om arrendenämnder och

hyresnämnder

 Härigenom föreskrivs att 23 § 5 lagen (1973:188) om arrendenämnder och

hyresnämnder skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

23 §1

 Om fullföljd av talan mot hyresnämndens beslut i ärende enligt 12 kap.

jordabalken eller hyresförhandlingslagen (1978:304) eller i ärende angående

bostadsrätt, eller särskild förvaltning eller i ärende enligt lagen (1975:1132)

om förvärv av hyresfastighet m. m., eller lagen (1982:352) om rätt till

fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt finns bestämmelser i 12 kap.

70 § jordabalken, 31 § hyresförhandlingslagen, 11 kap. 3 § bostadsrättslagen

(1991:614), 34 § bostadsförvaltningslagen (1977:792), 25 § lagen om förvärv av

hyresfastighet m. m. samt 15 § lagen om rätt till fastighetsförvärv för

ombildning till bostadsrätt.

 Hyresnämndens yttrande enligt 12 a § första stycket får inte överklagas.

 Hyresnämndens beslut får överklagas hos Svea hovrätt, om

nämnden

 1. avvisat ansökan som avses i 8, 11, 14-16, 16 a, 16 c eller 16 e §, eller

avvisat ett överklagande,

 2. avskrivit ärende enligt 8-10, 15 a, 16, 16 a, 16 c eller 16 e §, dock ej

när ärendet kan återupptagas,

 3. förordnat angående ersättning för någons medverkan i ärendet,

 4. utdömt vite eller annan påföljd för underlåtenhet att iaktta föreläggande

eller ådömt straff för förseelse i förfarandet,

--------------------------------------------------------------------

 5. utlåtit sig i annat fall än 5. utlåtit sig i annat fall än

som avses i 3 i fråga som gäller som avses i 3 i fråga som gäller

allmän rättshjälp. rättshjälp.

Ett överklagande som avses i tredje stycket skall ges in till hyresnämnden inom

tre veckor från den dag beslutet meddelades.

 I fråga om handläggningen hos hyresnämnden av ett överklagande som avses i

första eller tredje stycket tillämpas bestämmelserna i 52 kap. 2 och 4 §§

rättegångsbalken.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1994:833.

20 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:19) om internationellt samarbete

rörande lagföring för brott

 Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1976:19) om internationellt samarbete

rörande lagföring för brott skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

17 §

--------------------------------------------------------------------

 Har annan stat gjort fram- Har annan stat gjort fram-

ställning enligt 6 § i fråga om ställning enligt 6 § i fråga om

gärning för vilken lagföring här i gärning för vilken lagföring här i

landet kan ske endast med stöd landet kan ske endast med stöd

av denna lag eller gjort fram- av denna lag eller gjort fram-

ställning om åtgärd enligt 15 §, ställning om åtgärd enligt 15 §,

skall den som avses med fram- skall den som avses med fram-

ställningen vid behov lämnas ställningen vid behov lämnas

rättshjälp enligt vad som gäller rättshjälp enligt vad som gäller

för tilltalad i brottmål. Ersätt- för tilltalad i brottmål. Ersätt-

ning som har utgivits av ning som har utgivits av allmän-

allmänna medel till offentlig na medel till offentlig

försvarare samt kostnad för försvarare skall alltid stanna på

rättshjälp enligt 36 § staten.

rättshjälpslagen (1972:429)

skall alltid stanna på

statsverket.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

21 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:839) om statens va-nämnd

 Härigenom föreskrivs att 19 § lagen (1976:839) om statens va-nämnd skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

19 §1

Ett slutligt beslut av nämnden får överklagas.

 Ett beslut av nämnden får överklagas särskilt, om beslutet innebär att nämnden

prövat

 1. en fråga om ersättning enligt 12 § tredje stycket eller 13 eller 14 §,

--------------------------------------------------------------------

 2. en fråga som gäller allmän 2. en fråga som gäller rätts-

rättshjälp, eller hjälp, eller

 3. en fråga som avses i 15 §.

 Andra beslut av nämnden får överklagas endast i samband med överklagande av

särskilt beslut.

 Beslut av nämnden får verkställas som domstols dom.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1994:1044.

22 Förslag till lag om ändring i lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten

 Härigenom föreskrivs att 17 § lagen (1977:729) om patentbesvärsrätten skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

17 §1

 I fråga om överklagande av ett slutligt beslut av patentbesvärsrätten finns

bestämmelser i patentlagen (1967:837), mönsterskyddslagen (1970:485),

varumärkeslagen (1960:644), namnlagen (1982:670) och lagen (1991:1559) med

föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens

områden.

 Ett beslut av patentbesvärsrätten, som inte är slutligt, får överklagas endast

i samband med överklagande av beslut i själva målet. Ett beslut får dock

överklagas särskilt när rätten har

 1. ogillat invändning om jäv mot ledamot av rätten eller invändning om att

hinder föreligger för talans prövning,

 2. avvisat ombud eller biträde,

 3. utdömt vite eller straff för underlåtenhet att iakttaga föreläggande eller

ålagt vittne eller sakkunnig att ersätta kostnad som vållats genom försummelse

eller tredska,

 4. förordnat angående ersättning för någons medverkan i målet,

--------------------------------------------------------------------

 5. utlåtit sig i annat fall än 5. utlåtit sig i annat fall än

som avses i 4 i fråga som gäller som avses i 4 i fråga som gäller

allmän rättshjälp. rättshjälp.

 Sådant särskilt överklagande som avses i andra stycket får göras av den som

beslutet angår, om det har gått honom emot. Beslutet överklagas till

regeringsrätten genom besvär. Därvid tillämpas bestämmelserna i 7 §

förvaltningsprocesslagen (1971:291) och i 35-37 §§ samma lag om besvär över

kammarrättens beslut. Patentbesvärsrättens beslut skall innehålla uppgift om att

det krävs särskilt tillstånd för prövning av besvär till regeringsrätten och om

de grunder på vilka sådant tillstånd meddelas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1991:1564.

23 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:801) om internationellt

samarbete rörande kriminalvård i frihet

 Härigenom föreskrivs att 29 § lagen (1978:801) om internationellt samarbete

rörande kriminalvård i frihet skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

29 §

--------------------------------------------------------------------

 Av allmänna medel utgiven Av allmänna medel utgiven

ersättning till offentlig för- ersättning till offentlig för-

svarare samt kostnad för rätts- svarare skall stanna på staten

hjälp enligt 36 § rättshjälpslagen om det inte finns särskilda skäl

(1972:429) skall stanna på för att den dömde skall återbetala

statsverket, om ej den dömde av ersättningen.

särskilda skäl bör återgälda

ersättningen.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

24 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:395) om Kustbevakningens

medverkan vid polisiär övervakning

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1982:395) om Kustbevakningens medverkan

vid polisiär övervakning skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 §1Om anledning förekommer att brott har förövats mot någon av de föreskrifter

som avses i 1 §, har tjänsteman vid kustbevakningen (kustbevakningstjänsteman)

samma befogenhet som tillkommer polisman att

--------------------------------------------------------------------

 1. hålla förhör och vidtaga 1. hålla förhör och vidtaga

annan åtgärd med stöd av 23 kap. annan åtgärd med stöd av 23 kap. 3 §

3 § fjärde stycket rätte- tredje stycket rättegångsbalken,

gångsbalken,

 2. ta med någon till förhör med stöd av 23 kap. 8 § rättegångsbalken,

 3. gripa någon med stöd av 24 kap. 7 § första stycket rättegångsbalken,

 4. företa husrannsakan med stöd av 28 kap. 5 § rättegångsbalken, om åtgärden

har till syfte att eftersöka den som skall gripas eller att verkställa beslag.

 Denna lag träder i kraft den 1 mars 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1988:445.

25 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:97) om förfarandet hos

kommunerna, förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara

m. m.

 Härigenom föreskrivs att 23 § lagen (1988:97) om förfarandet hos kommunerna,

förvaltningsmyndigheterna och domstolarna under krig eller krigsfara m. m. skall

ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

23 §1

 Ett särskilt ombud har rätt till skälig ersättning av allmänna medel för

arbete, tidsspillan och utlägg. Ersättningen fastställs av rätten.

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om kostnaderna för I fråga om kostnaderna för

ombudet skall bestämmelserna i ombudet skall bestämmelserna i

lag om parts rättegångskostnad lag om parts rättegångskostnad

tillämpas utom beträffande tillämpas utom beträffande ersätt-

ersättning för ränta. Motpart ning för ränta. Motpart eller

eller annan som är ersättnings- annan som är ersättningsskyldig

skyldig för sådana kostnader för sådana kostnader skall åläggas

skall åläggas att utge ersätt- att utge ersättningen till

ningen till staten. Belopp, staten. Belopp, som inte annan

som inte annan sålunda sålunda förpliktas betala, skall

förpliktas erlägga, skall återbetalas till staten av den

återbetalas till staten av den för vilken ombudet har

för vilken ombudet har förordnats, dock inte mer än vad

förordnats, dock inte i den mån han skulle ha fått betala i

det överstiger den för honom rättshjälpsavgift enligt

gällande grundavgiften vid rättshjälpslagen (1996:000). Vad

allmän rättshjälp enligt som där sägs om rättshjälpsbiträde

rättshjälpslagen (1972:429). gäller kostnad fär ombudet.

 Om ersättningen till ombudet understiger ett visst av regeringen föreskrivet

belopp, skall återbetalningsskyldighet inte åläggas.

 Beträffande kostnaderna för ett särskilt ombud för en tilltalad i brottmål

tillämpas bestämmelserna i rättegångsbalken om skyldighet för tilltalad eller

annan att till staten återbetala kostnad för offentlig försvarare.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1993:11.

26 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:609) om målsägandebiträde

 Härigenom föreskrivs att 4-8 §§ lagen (1988:609) om målsägandebiträde skall ha

följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 §

--------------------------------------------------------------------

 Målsägandebiträde förordnas på Målsägandebiträde förordnas på

begäran av målsäganden eller när begäran av målsäganden eller när

det annars finns anledning det annars finns anledning till

till det. Vid förordnandet det. Vid förordnandet tillämpas

tillämpas 21 § första stycket 26 § första stycket rätts-

rättshjälpslagen (1972:429). hjälpslagen (1996:000).

 I fråga om byte av målsägan- I fråga om byte av målsägan-

debiträde och rätt för sådant debiträde och rätt för sådant

biträde att sätta någon annan i biträde att sätta någon annan i

sitt ställe tillämpas 21 § andra sitt ställe tillämpas 26 § andra

och tredje styckena rättshjälps- och tredje styckena rättshjälps-

lagen. lagen.

 Målsägandebiträdet skall entledigas, om det är påkallat med hänsyn till

förhållandena i målet eller om det annars finns skäl för det.

 I övrigt tillämpas i fråga om målsägandebiträde rättegångsbalkens regler om

rättegångsbiträde.

5§1

--------------------------------------------------------------------

 Målsägandebiträdet har rätt till Målsägandebiträdet har rätt till

ersättning i enlighet med vad ersättning i enlighet med vad

som enligt 22 § rättshjälpslagen som enligt 27 § rättshjälpslagen

(1972:429) gäller för biträde vid (1996:000) gäller för biträde vid

allmän rättshjälp. I fråga om rättshjälp. I fråga om ersättningen

ersättningen tillämpas även 19, tillämpas även 29, 43, och 47 §§

23, 49, 49 a och 49 c §§ rätts- rättshjälpslagen.

hjälpslagen.

6 §2

--------------------------------------------------------------------

 Om ett målsägandebiträde förord- Om ett målsägandebiträde för-

nas, ersätts målsägandens därefter ordnas, ersätts målsägandens där-

uppkommande kostnader för efter uppkommande kostnader för

bevisning och utredning med bevisning och utredning med

anledning av talan om enskilt anledning av talan om enskilt

anspråk och, i fall där målsägan- anspråk i samma utsträckning som

debiträdets uppgift kvarstår om målsäganden beviljats rättshjälp

enligt 3 § andra stycket, för med anledning av en sådan talan.

resa och uppehälle i samband

med inställelse inför domstol, i

samma utsträckning som om

målsäganden beviljats allmän

rättshjälp med anledning av en

sådan talan. I fall där målsägandebiträdets

 uppgift kvarstår enligt 3 § andra

 stycket har målsäganden rätt till

 ersättning av allmänna medel för

 kostnader för resa och uppehälle

 i samband med inställelse inför

 domstol enligt bestämmelser som

 regeringen meddelar.

7 §

--------------------------------------------------------------------

 Beslut i frågor som avses i Beslut i frågor som avses i

denna lag fattas av rätten. I denna lag fattas av rätten. I de

de fall som avses i 6 § får dock fall som avses i 6 § får dock

målsägandebiträdet själv besluta målsägandebiträdet själv besluta om

om utredning i samma utsträck- utredning i samma utsträckning

ning som enligt 24 § rättshjälps- som enligt 17 § rättshjälpslagen

lagen (1972:429) gäller för (1996:000) gäller för biträde vid

biträde vid allmän rättshjälp. rättshjälp.

8 §3

--------------------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i 31 kap. Bestämmelserna i 31 kap.

rättegångsbalken om skyldighet rättegångsbalken om skyldighet för

för den tilltalade eller annan den tilltalade eller annan att

att till staten återbetala till staten återbetala kostnader

kostnader som enligt rättens för försvarare som enligt rättens

beslut betalats av allmänna beslut har betalats av allmänna

medel gäller även i fråga om medel gäller även i fråga om

kostnader enligt denna lag. I kostnader för målsägandebiträde. I

mål där målsägandebiträdets mål där målsägandebiträdets

uppgifter kvarstår enligt 3 § uppgifter kvarstår enligt 3 §

andra stycket gäller beträffande andra stycket gäller beträffande

dessa kostnader bestämmelserna dessa kostnader bestämmelserna i

i 18 kap. rättegångsbalken om 18 kap. rättegångsbalken om

ansvar för motparts ansvar för motparts

rättegångskostnader. rättegångskostnader.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

 2. Äldre föreskrifter tillämpas fortfarande om målsägandebiträde förordnats

före ikraftträdandet.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1990:999.

2 Senaste lydelse 1994:59.

3 Senaste lydelse 1994:59.

27 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:870) om vård av missbrukare i

vissa fall

 Härigenom föreskrivs att 16 och 42 §§ lagen (1988:870) om vård av missbrukare

i vissa fall skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

16 §I samband med att ett beslut om omedelbart omhändertagande underställs

rätten skall den myndighet som fattat beslutet, om det inte möter hinder, låta

den omhändertagne få del av handlingarna i ärendet samt underrätta honom om hans

rätt att

 1. yttra sig skriftligt till rätten inom en viss angiven tid,

 2. begära muntlig förhandling vid rätten, och

--------------------------------------------------------------------

 3. av rätten erhålla rättshjälp 3. av rätten erhålla offentligt

genom offentligt biträde. biträde.

 Myndigheten skall också upplysa honom om att rätten kan komma att avgöra målet

även om yttrande inte lämnas.

42 §

--------------------------------------------------------------------

 Om offentligt biträde och I mål i allmän förvalt-

annan rättshjälp i mål och ärenden ningsdomstol angående beredande

enligt denna lag finns be- av vård enligt denna lag eller

stämmelser i rättshjälpslagen angående omedelbart omhänder-

(1972:429). tagande enligt 13 § skall

 offentligt biträde förordnas för

 den som åtgärden avser, om det

 inte måste antas att behov av

 biträde saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

28 Förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (1988:1472)

 Härigenom föreskrivs att 59 § smittskyddslagen (1988:1472) skall ha följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

59 §

--------------------------------------------------------------------

 Om offentligt biträde och I mål i allmän förvaltnings-

annan rättshjälp i mål och ärenden domstol angående tillfälligt

enligt denna lag finns be- omhändertagande enligt 37 §,

stämmelser i rättshjälpslagen tvångsisolering enligt 38, 39

(1972:429). eller 41 § eller upphörande av

 tvångsisolering enligt 42 §,

 skall offentligt biträde förord-

 nas för den som åtgärden avser, om

 det inte måste antas att behov

 av biträde saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

29 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)

 Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1989:529)

 dels att det skall införas en tre nya paragrafer, 11 kap. 8-10 §§, av följande

lydelse

 dels att det skall införas en ny rubrik närmast före 11 kap. 8 § av följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

11 kap.

--------------------------------------------------------------------

 Offentligt biträde

 8 §

 I ärende angående

 1. avvisning, dock inte hos

 polismyndighet, såvida inte

 utlänningen enligt 6 kap. 2

 eller 3 § hålls i förvar sedan mer

 än tre dagar,

 2. utvisning enligt 4 kap. 3

 §,

 3. uppehållstillstånd enligt

 2 kap. 5 b §, om Utlänningsnämnden

 meddelat beslut om inhibition i

 ärendet om avvisning eller

 utvisning,

 4. verkställighet enligt denna

 lag om utlänningen hålls i förvar

 enligt 6 kap. 2 eller 3 § sedan

 mer än tre dagar, och

 5. hemsändande enligt 12 kap.

 3 §,

 skall offentligt biträde förord-

 nas för den som åtgärden avser, om

 det inte måste antas att behov

 av biträde saknas.

 9 §

 I ärende hos regeringen prövas

 frågor om offentligt biträde av

 departementstjänsteman som

 regeringen bestämmer.

 10 §

 Beslut av förvaltningsmyndig-

 het i frågor om offentligt

 biträde överklagas till

 Utlänningsnämnden.

 Utlänningsnämndens beslut i

 frågor som rör offentligt biträde

 får inte överklagas.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

 2. Bestämmelserna i 10 § tillämpas inte på beslut som meddelats innan lagen

har trätt i kraft. För sådana beslut gäller fortfarande föreskrifterna i den

upphävda rättshjälpslagen (1972:429).

30 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser

om vård av unga

 Härigenom föreskrivs att 36 och 39 §§ lagen (1990:52) med särskilda

bestämmelser om vård av unga skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

36 §1

 Om den unge har fyllt 15 år, har han rätt att själv föra sin talan i mål och

ärenden enligt denna lag.

--------------------------------------------------------------------

 Den som är förordnad enligt Den som är förordnad som

rättshjälpslagen (1972:429) som offentligt biträde enligt 39 § för

offentligt biträde för någon som någon som är under 15 år, utan att

är under 15 år, utan att sam- samtidigt vara biträde för vård-

tidigt vara biträde för vårdnads- nadshavaren, är utan särskilt

havaren, är utan särskilt förord- förordnande den unges

nande den unges ställföreträdare ställföreträdare i det mål eller

i det mål eller ärende som ärende som förordnandet avser.

förordnandet avser.

 Barn som är yngre än 15 år bör höras, om det kan vara till nytta för

utredningen och det kan antas att barnet inte tar skada av att höras.

39 §

--------------------------------------------------------------------

 Om offentligt biträde och I mål och ärenden angående

annan rättshjälp i mål och ärenden beredande av vård enligt 2 eller

enligt denna lag finns be- 3 §, omedelbart omhändertagande

stämmelser i rättshjälpslagen enligt 6 §, upphörande av vård

(1972:429). enligt 21 §, flyttningsförbud

 enligt 24 § eller upphörande av

 flyttningsförbud enligt 26 § och

 vid överklagande enligt 41 §

 första stycket 1 skall

 offentligt biträde förordnas för

 den som åtgärden avser samt för

 dennes vårdnadshavare, om det

 inte måste antas att behov av

 biträde saknas.

 Behövs offentligt biträde både

 för den unge och för dennes

 vårdnadshavare, förordnas gemen-

 samt biträde, om det inte finns

 motstridiga intressen mellan

 dem.

 Offentligt biträde förordnas av

 den domstol som handlägger målet.

 I ärenden hos socialnämnd eller

 social distriktsnämnd förordnas

 offentligt biträde av länsrätten.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:1244.

31 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:572) om särskild

utlänningskontroll

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1991:572) om särskild utlänningskontroll

skall införas två nya paragrafer, 27 och 28 §§, av följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 27 §

 I ärende angående utvisning

 eller anmälningsplikt enligt

 denna lag samt i ärende hos

 regeringen angående beslut

 enligt 11 § skall offentligt

 biträde förordnas för den som

 åtgärden avser, om det inte måste

 antas att behov av biträde

 saknas.

 28 §

 I ärende hos regeringen fattas

 beslut om offentligt biträde av

 departementstjänsteman som

 regeringen utser.

 Beslut av departementstjänste-

 man i frågor om offentligt bi-

 träde överklagas till Utlännings-

 nämnden.

 Utlänningsnämndens beslut i

 frågor om offentligt biträde får

 inte överklagas.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

 2. Bestämmelserna i 28 § andra och tredje stycket tillämpas inte på beslut som

meddelats innan lagen har trätt i kraft. För sådana beslut gäller fortfarande

föreskrifterna i den upphävda rättshjälpslagen (1972:429).

32 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård

 dels att det skall införas en ny paragraf, 38 a §, av följande lydelse

 dels att 48 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

--------------------------------------------------------------------

 38 a §

 I mål hos allmän förvalt-

 ningsdomstol angående medgivande

 till fortsatt tvångsvård enligt

 7, 9, 12 eller 14 § och vid

 överklagande enligt 32 eller 33 §

 av beslut om intagning för

 tvångsvård eller om avslag på en

 begäran att tvångsvården skall

 upphöra, skall offentligt biträde

 förordnas för den som åtgärden

 avser, om det inte måste antas

 att behov av biträde saknas.

48 §En patient som vårdas med stöd av denna lag skall så snart hans tillstånd

medger det genom chefsöverläkarens försorg upplysas om sin rätt

 1. att enligt 32 och 33 §§ överklaga vissa beslut,

 2. att anlita ombud eller biträde,

--------------------------------------------------------------------

 3. att få rättshjälp genom 3. att enligt 38 a § få offent-

offentligt biträde enligt rätts- ligt biträde, och

hjälpslagen (1972:429), och

 4. att få hjälp av en stödperson.

 Denna lag skall finnas anslagen inom sjukvårdsinrättningen, väl synlig för

patienterna.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

33 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård

 dels att det skall införas en ny paragraf, 22 a §, av följande lydelse

 dels att 30 § skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 22 a §

 I mål hos allmän förvaltnings-

 domstol angående medgivande till

 fortsatt vård enligt 13 §,

 angående upphörande av sådan vård

 enligt 16 §, vid överklagande av

 beslut enligt 18 § första

 stycket 1 eller 2 eller angående

 tillstånd eller återkallelse av

 tillstånd att vistas utanför

 vårdinrättningens område för den

 som genomgår rättspsykiatrisk vård

 enligt 31 kap. 3 § brottsbalken

 om särskild utskrivningsprövning,

 skall offentligt biträde förord-

 nas för den som åtgärden avser, om

 det inte måste antas att behov

 av biträde saknas.

30 §1En patient som vårdas med stöd av denna lag skall så snart hans tillstånd

medger det genom chefsöverläkarens försorg upplysas om sin rätt

 1. att enligt 18 § överklaga vissa beslut,

 2. att ansöka enligt 16 § andra stycket om att den rättspsykiatriska vården

skall upphöra,

 3. att ansöka enligt 10 eller 11 § om tillstånd att vistas utanför

vårdinrättningens område,

 4. att anlita ombud eller biträde,

--------------------------------------------------------------------

 5. att få rättshjälp genom 5. att enligt 22 a § få offent-

offentligt biträde enligt rätts- ligt biträde och

hjälpslagen (1972:429), och

 6. att få hjälp av en stödperson.

 Denna lag skall finnas anslagen inom sjukvårdsinrättningen eller

undersökningsenheten, väl synlig för patienterna.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1991:1968.

34 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:388) om införande av lagen

(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade

 Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1993:388) om införande av lagen

(1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade skall ha följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 §

--------------------------------------------------------------------

 Specialsjuhus och vårdhem får Specialsjuhus och vårdhem får

användas för sitt användas för sitt hittillsvarande

hittillsvarande ändamål tills de ändamål tills de har avvecklats

har avvecklats helt. För helt. För innehållet i verksam-

innehållet i verksamheten och heten och för verksamhetens

för verksamhetens bedrivande i bedrivande i övrigt gäller bestäm-

övrigt gäller bestämmelserna i melserna i den nya lagen i

den nya lagen i tillämpliga tillämpliga delar. För avgifter

delar. För avgifter gäller dock gäller dock 4 § införandelagen

4 § införandelagen till till omsorgslagen i stället för

omsorgslagen i stället för 19 19 och 20 §§ nya lagen. För

och 20 §§ nya lagen. För specialsjukhusen tillämpas där-

specialsjukhusen tillämpas där- utöver bestämmelserna i 16 § första

utöver bestämmelserna i 13 och stycket och 27-30 §§ hälso- och

14 §§ och 16 § första stycket sjukvårdslagen (1982:763).

hälso- och sjukvårdslagen

(1982:763).

 Nyintagning i specialsjukhus eller i vårdhem får inte ske i annat fall än när

det är fråga om vård oberoende av samtycke. För sådan vård gäller fortfarande i

tillämpliga delar 6 och 7 §§ införandelagen till omsorgslagen.

--------------------------------------------------------------------

 I mål i allmän förvalt-

 ningsdomstol angående inskriv-

 ning i eller utskrivning från

 vårdhem eller specialsjukhus

 enligt 35 § lagen (1967:940)

 angående omsorger om vissa

 psykiskt utvecklingsstörda skall

 offentligt biträde förordnas för

 den som åtgärden avser, om det

 inte måste antas att behov av

 biträde saknas.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

35 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:242) om domstolsärenden

 Härigenom föreskrivs att 18 och 37 §§ lagen (1996:242) om domstolsärenden

skall ha följande lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

18 §Till ett sammanträde skall domstolen kalla den som är part. En myndighet som

är motpart enligt 11 § behöver dock inte kallas annat än om domstolen finner att

myndighetens närvaro behövs för utredningen i ärendet. Myndigheten skall dock

alltid underrättas om sammanträdet.

 I kallelsen skall det tas in en upplysning om betydelsen enligt 20 § av att

parten uteblir från sammanträdet. Om domstolen finner att en part bör infinna

sig personligen, får domstolen föreskriva vite.

--------------------------------------------------------------------

 I fråga om ersättning för kost-

 nader för parts inställelse till-

 lämpas 11 kap. 6 § rättegångs-

 balken.

37 §

 Ett beslut som inte innebär att ärendet avgörs får överklagas endast i samband

med överklagande av ett beslut som innebär att ärendet avgörs. Överklagande får

dock ske särskilt, när domstolen

 1. ogillat en invändning om jäv mot någon ledamot av domstolen eller en

invändning om att det finns ett hinder för ärendets prövning,

 2. avvisat ett ombud eller ett biträde,

 3. beslutat i en fråga om säkerställande av det som ärendet gäller eller

beslutat att ett överklagat beslut tills vidare inte får verkställas eller i

övrigt beslutat tills vidare rörande saken,

 4. förelagt någon att medverka på annat sätt än genom inställelse inför

domstolen och en underlåtenhet att följa föreläggandet kan medföra särskild

påföljd för honom eller henne,

 5. vid prövning enligt 3 kap. 3 § andra stycket 5 tryckfrihetsförordningen

eller 2 kap. 3 § andra stycket 5 yttrandefrihetsgrundlagen funnit det vara av

synnerlig vikt att en uppgift som avses där lämnas vid vittnesförhör,

 6. beslutat i en fråga om undersökning eller omhändertagande av person eller

egendom eller om någon annan liknande åtgärd,

 7. utdömt vite eller någon annan påföljd för underlåtenhet att följa

föreläggande eller straff för förseelse i förfarandet eller förklarat att någon

skall ersätta en kostnad för förfarandet,

 8. beslutat i en fråga som gäller någons medverkan i ärendet eller

--------------------------------------------------------------------

 9. beslutat i annat fall än 9. beslutat i annat fall än

som avses i 8 i en fråga som som avses i 8 i en fråga som

gäller rättshjälp enligt gäller rättshjälp enligt

rättshjälpslagen (1972:429). rättshjälpslagen (1996:000).

 Ett beslut genom vilket ärendet återförvisas till en lägre domstol eller till

en förvaltningsmyndighet får överklagas endast om beslutet innefattar avgörande

av någon fråga som inverkar på ärendets utgång.

 Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-09-03

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 13 juni 1996 (Justitiedepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om rättshjälp, m.fl.

 Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Ebba Sverne.

 Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till rättshjälpslag

Inledande bestämmelser

I 1972 års rättshjälpslag anges i 3 § under Inledande bestämmelser att det för

handläggningen av vissa ärenden om rättshjälp finns en rättshjälpsmyndighet. I 4

§ anges att det för prövning av överklaganden i vissa fall enligt lagen finns

en rättshjälpsnämnd. En motsvarande presentation av de två organen finns inte i

det remitterade förslaget men skulle enligt Lagrådets mening vara av värde.

 Lagrådet föreslår att det under Inledande bestämmelser tas in en paragraf av

följande lydelse.

 För handläggning av vissa ärenden om rättshjälp finns en rättshjälps-

myndighet.

 För prövning av överklaganden i vissa fall enligt denna lag finns en rätts-

hjälpsnämnd.

2 §

Enligt den föreslagna paragrafens andra stycke krävs det för att rättshjälp

skall beviljas att rådgivning enligt 4 § har lämnats i den rättsliga

angelägenheten under minst en timme. Närmare bestämmelser om rådgivning meddelas

i 4 §, där det bl.a. föreskrivs att rådgivning lämnas under sammanlagt högst två

timmar mot en avgift som betalas till den som lämnar rådgivningen. Enligt 23 §

skall avgiften för rådgivning utöver en timme avräknas från det minsta belopp

för rättshjälpsavgiften som anges i paragrafen, medan någon avräkning inte skall

ske till den del avgiften motsvarar en timmes rådgivning.

 Huvudskälet för det föreslagna systemet är enligt den allmänna motiveringen

(avsnitt 6) intresset av att den rättssökande i en inledande fas skall få

översiktlig information om exempelvis bevisläge och kostnader till underlag för

sitt beslut om hur han skall gå vidare. Detta är givetvis normalt ett angeläget

önskemål, men det synes inte av det remitterade materialet framgå huruvida det i

det avseendet finns mera allmänt förekommande brister i dagens ordning som

förslaget är ägnat att motverka. Det finns otvivelaktigt en risk för att det

system för rådgivning som föreslås och de olika avräkningsreglerna i åtskilliga

fall kommer att framstå som en komplikation i handläggningen. Detta gäller i

synnerhet som de i lagförslaget föreskrivna tidsramarna för rådgivning - minst

en timme och högst två timmar - är avsedda att tillämpas i alla slags rättsliga

angelägenheter. I den mån en naturlig inledande fas i biträdets kontakter med

den rättssökande kan urskiljas kommer denna säkert i praktiken - beroende på

angelägenhetens art, den rättssökandes förmåga att tillgodogöra sig

informationen, tillgången på relevant material och andra faktorer - ibland att

bli kortare och ibland längre än som förutsatts i lagen. Till detta kommer att

det ibland kan förutsättas vara först i ett senare skede - då man t.ex. fått

besked om motpartens inställning - som det är mest angeläget att den

rättssökande får information om vad som kan komma att krävas av honom i

bevishänseende och vilka kostnader som kan komma att uppstå.

 Under alla omständigheter bör enligt Lagrådets mening rådgivning inte ens från

det remitterade förslagets utgångspunkter föreskrivas som ett undantagslöst

obligatorium. Det kan tänkas förekomma fall då både den rättssökande och

biträdet av ett eller annat skäl är väl informerade om förutsättningarna för den

rättsliga angelägenhetens fortsatta hantering och en formaliserad ytterligare

rådgivning enligt lagen till följd härav framstår som uppenbart överflödig. Så

t.ex. kan biträdet, i ett läge då behov av rättshjälp inte kunde förutses, ha

lämnat information utan tillämpning av rättshjälpslagen eller den rättsliga

angelägenheten utgöra en fortsättning av en tidigare procedur, såsom när en

skadeståndsfråga särskilts från ett brottmål och den offentlige försvararen

skall övergå till att bli rättshjälpsbiträde. Ibland kan situationen också

tänkas vara den att den rättssökande inte disponerar över frågan om hur den

rättsliga angelägenheten skall drivas vidare och att det till följd härav är

svårt att särskilja en inledande fas avsedd att ge den rättssökande

beslutsunderlag. Det kan t.ex. gälla vissa fall då den rättssökande är instämd i

ett indispositivt mål eller talan förs mot honom eller henne i ett

förvaltningsmål. Slutligen måste man hålla i minnet att behovet av rättshjälp

ibland kan vara mycket brådskande, såsom när en tidsfrist är på väg att gå ut

eller förhandling skall äga rum. Komplikationer kan också tänkas uppstå i andra

fall, såsom när den rättssökande är bosatt utomlands.

 Lagrådet förordar med hänvisning till det anförda att ett undantag från kravet

på rådgivning föreskrivs för fall då sådan skulle framstå som uppenbart

överflödig eller annat särskilt skäl föreligger. Andra stycket kan med denna

utgångspunkt få följande lydelse: För att rättshjälp skall beviljas krävs att

rådgivning enligt 4 § har lämnats i angelägenheten i minst en timme, om inte

sådan rådgivning är uppenbart obehövlig eller det finns något annat särskilt

skäl .

6 §

Enligt denna paragraf får rättshjälp endast beviljas en fysisk person, vilket

medför att ett dödsbo, i motsats till vad som gäller enligt 7 § 1972 års

rättshjälpslag, inte kan beviljas rättshjälp.

 Till stöd för nu gällande ordning anfördes i prop. 1972 s. 245 att det kan

åberopas starka sociala skäl. Som exempel på när rättshjälp borde kunna lämnas

ett dödsbo nämndes det fallet att det i samband med avveckling av ett dödsbo

uppkommer tvist angående någon tillgång eller skuld i boet. Ett annat exempel

var att dödsboet för talan för att utfå ersättning för begravningskostnad.

 I lagrådsremissens allmänna motivering (avsnitt 8) sägs att de starka sociala

skäl för att ett dödsbo skall kunna beviljas rättshjälp, som anfördes i tidigare

lagstiftningsarbete, knappast är lika starka i dag. Därvid hänvisas till den

skyldighet som numera åligger åklagare att biträda en målsägande samt den

utbredda förekomsten av försäkringar.

 Enligt Lagrådets mening kan det, trots vad som anförs i remissen, inte

uteslutas att det kan uppkomma fall av de slag som nämndes i 1972 års

proposition och där det skulle kunna strida mot grundtankarna i

rättshjälpssystemet att utesluta möjligheterna för ett dödsbo att få rättshjälp.

Ett dödsbo kan t.ex. behöva föra talan för att utfå begravningskostnader utan

samband med ett brottmål.

 Ett av de väsentliga syftena med de föreslagna ändringarna i rätts-

hjälpssystemet - att uppnå kostnadsbesparingar - torde inte nämnvärt påverkas om

den nuvarande ordningen beträffande dödsbon behålls. I remissens avsnitt

Ekonomiska konsekvenser har inte redovisats vilka besparingar förslaget i detta

hänseende skulle medföra. Om det ändå anses ofrånkomligt att ändra på denna

ordning, bör det enligt Lagrådets mening i vart fall tillskapas en möjlighet att

för undvikande av stötande konsekvenser i speciella fall kunna bevilja ett

dödsbo rättshjälp. En bestämmelse i det syftet bör i så fall tas in i paragrafen

och ges följande lydelse.

 Rättshjälp får även beviljas ett dödsbo, om det finns synnerliga skäl.

7 §

Paragrafen anger som en allmän förutsättning för rättshjälp att den rättssökande

behöver juridiskt biträde utöver rådgivning och att detta behov inte kan

tillgodoses på annat sätt. I förhållande till gällande rätt betyder detta främst

den ändringen, att prövningen skall koncentreras på biträdesbehovet och inte

avse eventuellt behov av andra rättshjälpsförmåner. I den allmänna motiveringen

(avsnitt 7.1) redovisas hur bedömningen av om den rättssökande har behov av

biträde bör göras. Av vad som sägs där framgår att förslaget inte syftar till

någon väsentlig förändring i möjligheterna att få rättshjälp i mål vid

förvaltningsdomstol. För vissa förvaltningsmål som rör funktionshindrade

personer förespråkas dock, som det får förstås, en något liberalare tillämpning

än vad nuvarande praxis medger. Det som närmare anförs i dessa frågor ter sig

enligt Lagrådets uppfattning knappast som tillräckligt fullständigt eller

klarläggande.

 I lagrådsremissen framhålls att förvaltningsdomstolarnas materiella

processledning och utredningsansvar gör att det liksom hittills normalt inte bör

anses föreligga behov av juridiskt biträde i mål och ärenden vid

förvaltningsdomstol. Den förändring som skett genom att tvåpartsprocess införts

i förvaltningsdomstol uppges inte innebära någon minskad utredningsskyldighet

för domstolarna och därmed inte heller något ökat rättshjälpsbehov. I det

fortsatta resonemanget behandlas emellertid för vissa mål som rör

funktionshindrade personer särskilt situationer som uppstår då en

förvaltningsmyndighet - med tillämpning av den genom tvåpartsprocessen införda

överklagandemöjligheten - överklagar med yrkande till nackdel för den

rättssökande. För sådana fall anges det kunna finnas anledning att bevilja

rättshjälp. Enligt Lagrådets mening beaktar dessa uttalanden inte

tillfredsställande den utveckling som fortgår på förvaltningsprocessens område

och som medfört förändringar, vars betydelse för rättshjälpen behöver bli

föremål för diskussion.

 Lagrådet vill först erinra om den sedan en längre tid pågående utvecklingen

mot att olika frågor med större eller mindre rättslig anknytning inom

förvaltningsområdet förs över till avgörande av förvaltningsdomstol, något som

ytterligare utökat förvaltningsdomstolarnas rika flora av måltyper. Genom att

nedflyttning under de senaste åren skett av åtskilliga måltyper från kammarrätt

till länsrätt har alla tre domstolsinstanserna numera ett synnerligen brett

målområde, inom vilket de mest skiftande frågeställningar kan komma upp till

bedömning. Sedan Sverige tillträtt EES-avtalet och därpå blivit medlem i EU har

dessutom EG:s omfattande och komplexa regelverk blivit att beakta inte minst i

förvaltningsrättskipningen, något som inte sällan medför behov av ingående

diskussioner och överväganden utifrån aspekter som tidigare inte krävt

uppmärksamhet. En av konsekvenserna av att europarättsliga principer får

genomslag i vårt land är för övrigt att handläggningen i förvaltningsmål allt

oftare torde få inslag av muntlighet med partsnärvaro. Det etappvis införda

systemet med krav på prövningstillstånd i kammarrätt i flertalet mål förtjänar

också att nämnas. De förenklingar som därigenom uppnås vid handläggningen bör om

möjligt ge utrymme åt ytterligare insatser för kvalitativt högtstående

rättskipning i de mål som tas upp till fullständig sakprövning; självfallet bör

därvid förbättrad biträdeshjälp i de mer komplicerade målen ses som en positiv

faktor. Införandet av tvåpartsprocess har visserligen inte medfört förändring i

domstolarnas lagreglerade utredningsskyldighet, men det står väl ändå rätt klart

att följden blir att domstolarnas handläggning mer än tidigare blir präglad av

förhandlingsprincipen och mindre av officialprincipen.

 Mot bakgrund av bl.a. dessa förändringar och tendenser inom förvalt-

ningsprocessen ligger det enligt Lagrådets bedömning närmast till hands att utgå

ifrån att behoven av rättsligt biträde i förvaltningsmål kommer att bli i vart

fall något större än som återspeglas i hittillsvarande starkt återhållsamma

praxis (jfr även vad som anförts i Rättshjälpsutredningens betänkande på s. 209

och under remissbehandlingen av Rättshjälpsnämnden). Ett ökat biträdesbehov lär

framför allt göra sig gällande för sådana angelägenheter där de faktiska

omständigheterna är svåröverskådliga och de rättsliga frågeställningarna okända

eller svårbedömbara för de rättssökande. Det framstår emellertid knappast som

praktikabelt att på förhand urskilja speciella målgrupper som framför allt bör

komma i fråga för rättshjälp eller uteslutas från rättshjälp. För detta talar

bl.a. att EG-rättsliga problem kan tänkas komma att aktualiseras i mycket skilda

sammanhang.

 Lagrådsremissen ger motivledes stöd åt den utvidgningen, att rättshjälp i

vissa fall skall kunna beviljas personer med sådana funktionshinder som gör det

svårt för dem att föra sin egen talan i mål av väsentlig betydelse för dem.

Frågan måste ställas om avgränsningen av förslaget till funktionshindrade är den

lämpliga. Med uttrycket funktionshinder, som introducerades i lagstiftningen i

samband med tillkomsten av 1993 års lag om stöd och service till vissa

funktionshindrade (LSS), avses enligt förarbetena till LSS förvärvade eller

medfödda fysiska eller psykiska funktionshinder på grund av sjukdom eller skada

(prop. 1992/93:159 bil. 1 s. 55). Det är således ett föga precist uttryck, som i

stort sett endast anger att en person har större eller mindre nedsättning i

funktionsförmågan i något avseende, vilket som helst. Den begränsning som inryms

i lagrådsremissens motivuttalande ligger således egentligen i att personen i

fråga skall ha svårt att själv föra sin talan i en för honom viktig

angelägenhet. Som Lagrådet ser saken är anknytningen till funktionshinder inte

särskilt meningsfylld i förevarande sammanhang. För tillämpningen av rekvisitet

om biträdesbehov ger anknytningen inte någon direkt vägledning, utan riskerar

snarare att missuppfattas. Enligt Lagrådets mening är det att föredra att den

rättsliga angelägenhetens art, omfattning och betydelse betonas såsom det

grundläggande när biträdesbehovet skall prövas. Som angetts förut synes därvid

inte böra särskiljas speciella målgrupper, utan prövningen torde få ske för

varje uppkommande rättslig angelägenhet för sig gentemot de kvalitativa och

andra krav som anses böra gälla. Med utgångspunkt i en sådan bedömning får det

göras en samlad prövning av den rättssökandes förmåga att föra sin talan i

angelägenheten, oavsett om den rättssökande kan anses funktionshindrad eller ej.

Huruvida den rättssökande i angelägenheten intar positionen av klagande eller av

motpart till en förvaltningsmyndighet kan givetvis ibland vara av betydelse, men

bör inte generellt tillmätas avgörande vikt för bedömningen i rätts

hjälpsavseende.

8 §

Enligt 8 § första stycket 13 i 1972 års rättshjälpslag gäller för närvarande att

allmän rättshjälp inte får meddelas den som saknar befogat intresse av att få

sin sak behandlad. Denna regel föreslås ersatt av förevarande paragraf, enligt

vilken rättshjälp får beviljas endast om det med hänsyn till angelägenhetens art

och betydelse, tvisteföremålets värde och omständigheterna i övrigt är rimligt

att staten bidrar till kostnaderna. Den nya regeln avses enligt den allmänna

motiveringen (avsnitt 7.4) att inkludera sådana fall som omfattades av den äldre

regeln men att därutöver ge möjlighet att utestänga sådana fall från rättshjälp

då den rättssökande visserligen har befogat intresse av att få sin sak behandlad

men det inte är befogat att det allmänna helt eller delvis skall bekosta

tvisten.

 Lagrådet instämmer i att den nya regeln bör kunna tillämpas i vissa fall då

tvisten rör sådan hobbyverksamhet som ligger nära näringsverksamhet, särskilt

som begreppet näringsverksamhet enligt förslaget begränsas i förhållande till

den innebörd begreppet har enligt gällande lag. Likaledes gäller att regeln bör

kunna tillämpas i en del situationer då den angelägenhet som är i fråga redan

har varit föremål för rättslig prövning; avslag på en rättshjälpsansökan torde

dock i dessa fall ha kunnat beslutas även med tillämpning av den nuvarande

regeln i 8 § första stycket 13 i 1972 års rättshjälpslag.

 När det däremot gäller en sådan mera kvalitativ bedömning av rättsanspråkets

karaktär som förefaller åsyftas i motiven blir prövningen långt vanskligare.

Detta belyses av vissa av de exempel som lämnas. Ett av dessa utgörs av tvister

om återbetalning av svarta pengar som betalats för en hyresrätt. I den

situation som måste åsyftas har den rättssökande dock ett anspråk som normalt

har karaktär av skadestånd för ett straffbelagt åsidosättande av en social

skyddslagstiftning (12 kap. 65 § jordabalken). Enligt vad som uttalas på flera

andra ställen i motiven, t.ex. i kommentaren till 9 §, skall målsägandes

skadeståndsanspråk anses röra särskilt väsentliga och betydande intressen för

den rättssökande, och uttalandena är således något motsägelsefulla. Lagrådet har

svårt att se skälen till att tvister av nu avsett slag skall särbehandlas. En

annan sak är att målsägandens talan i dessa fall ofta kan föras av åklagare i

samband med ett brottmål.

 Ett annat exempel som nämns i motiven gäller tvister som uppkommit i samband

med aktiespekulation, varvid bl.a. uttalas att man i sådana fall kan utgå från

att den rättssökande har eller har haft stora tillgångar. Prövningen i vad mån

den rättssökande har tillgångar bör dock principiellt sett ske i samband med den

bedömning som förutsätts i 6 §, där det uppställs som en förutsättning för

rättshjälp att den rättssökandes ekonomiska underlag inte överstiger 210 000

kr. Den omständigheten åter att den rättssökande kan tänkas ha haft tillgångar

synes enligt Lagrådets mening inte utan vidare böra utestänga honom eller henne

från rättshjälp. Med i bilden finns också det förhållandet att många av de

tvister som här avses i praktiken gäller fall då den rättssökande iklätt sig

krediter och påstår sig ha blivit vilseledd i ett eller annat avseende. Det

måste vidare vara svårt och ofta bli i viss mån godtyckligt, i synnerhet i ett

inledande skede, att bedöma om ett aktieförvärv som har gett upphov till en

tvist skall karakteriseras som spekulativt eller ej. Liknande svårigheter kan

tänkas föreligga när det gäller frågan om en tvist uppkommit i samband med

skatteplanering, vilket också nämns som exempel på fall när det inte skall anses

vara rimligt att det allmänna helt eller delvis bekostar tvisten.

 Med det anförda har Lagrådet inte velat motsätta sig den föreslagna regeln

utan endast avsett att understryka att den rimlighetsbedömning som förutsätts

ofta måste bli mycket grannlaga och bör ske med försiktighet, i synnerhet om den

skall göras av den domstol som skall pröva tvisten i sak. Det synes enligt

Lagrådets mening tveksamt om, med hänsyn till de förutsättningar för rättshjälp

som i övrigt föreslås, den nya regeln i praktiken kommer att ge något

väsentligt ökat utrymme att avslå en rättshjälpsansökan i förhållande till den

nuvarande regeln i 8 § första stycket 13 i 1972 års rättshjälpslag.

9 §

Genom bestämmelserna i paragrafen föreslås rättshjälpen - på sätt som även

rättshjälpsutredningen förordade - bli generellt subsidiär till det rättsskydd

som innefattas i bl.a. de på marknaden förekommande hem- och

villaförsäkringarna. Förslaget innebär en genomgripande och principiellt viktig

förändring i förhållande till nuläget. Åtgärden är till stor del förestavad av

statsfinansiella skäl och den beräknas enligt lagrådsremissen leda till en

betydande årlig besparing på statens utgifter för rättshjälp. Förslaget är

betydelsefullt inte minst från rättssäkerhetssynpunkt och har också lett till

ingående diskussion under remissbehandlingen av utredningsförslaget, varvid

vissa instanser har framfört betänkligheter bl.a. med hänsyn till den osäkerhet

som bedöms råda om i vilka former, i vilken omfattning och till vilka kostnader

rättsskyddsförsäkringar kommer att erbjudas allmänheten framöver.

 Lagrådsremissens förslag utgår från att några större förändringar inte kommer

att ske i fråga om rättsskyddsförsäkringarna på marknaden. Rättsskydd förväntas

framdeles komma att erbjudas under i huvudsak sådana villkor som nu gäller, dock

att en mindre kostnadsökning beräknas uppstå för försäkringstagarna som följd av

att ansvaret för rättsskyddet vidgas. Som svar på framförd kritik mot

utredningsförslaget framhålls i lagrådsremissen att garantier måste skapas för

en oförändrat hög försäkringstäckning avseende rättsskydd. Vidare anges det vara

möjligt att utforma lagreglerna så att försäkringsbolagen inte får anledning att

separera rättsskyddet från hem- och villaförsäkringarna och så att

försäkringstagarna inte frestas att välja bort sitt försäkringsskydd.

 Mot bakgrund av de synpunkter som lämnats under remissbehandlingen t.ex. från

företrädare för försäkringsbranschen och från Finansinspektionen framstår det

enligt Lagrådets mening som svårt att göra några klara förutsägelser om den

framtida utvecklingen på rättsskyddsmarknaden. Att skapa egentliga garantier för

en lika god försäkringstäckning inom rättsskyddet som för närvarande lär också

möta svårigheter och någon sådan garanti synes i vart fall inte ha uppnåtts

genom nu föreslagen reglering. I linje med vad som sägs i lagrådsremissen bör

emellertid reglerna kunna utformas så att de bidrar till att främja det

angelägna önskemålet om fortsatt hög försäkringstäckning, och så långt bedömer

Lagrådet att föreslagna bestämmelser uppfyller rimliga anspråk.

 I lagrådsremissen utvecklas den närmare innebörden av de föreslagna

bestämmelserna om rättshjälpens subsidiaritet. Dessa motivuttalanden går ut på

att den kompletterande borde-regeln i paragrafens andra stycke kan och bör få

till effekt att rättshjälp oftast inte ges åt personer som inte har skaffat sig

rättsskydd; endast undantagsvis avses borde- regeln kunna leda till annat

resultat. Enligt Lagrådets mening finns, med hänsyn till vad som nämnts i det

föregående om rättsskyddsvillkoren, anledning att betona att remissens

motivdiskussion bygger på utgångspunkten att förutsättningarna inom

rättsskyddsområdet inte ändras väsentligt framöver. På ett ställe, i

författningskommentaren, berörs därutöver den situationen att en person har en

mindre omfattande rättsskyddsförsäkring, och anförs i anslutning härtill att

detta i regel inte bör gå ut över den rättssökande. Med den uppfattning som

Lagrådet på grundval av främst remissinstansernas synpunkter har fått om svårig-

heten att förutsäga rättsskyddets utveckling ter det sig som en brist att

motivdiskussionen inte klarare belyser innebörden av borde- regeln för den

händelse andra förutsättningar beträffande rättsskyddet skulle komma att råda än

de som lagrådsremissen utgår ifrån. Tydligt är väl dock att, om nuvarande

rättsskyddsvillkor inte består, borde-regeln skulle kunna få en avsevärt mer

begränsad effekt än som antagits i lagrådsremissen. Om borde-regeln under sådana

andra förutsättningar inte skulle kunna tillämpas så som avsetts i remissen,

talar starka skäl för att rättshjälp beviljas i en helt annan omfattning än den

beräknade. Vad nu sagts leder fram till att tolkningen av borde-regeln blir till

stor del direkt beroende av om och i vilken utsträckning försäkringsbolagen

väljer att behålla eller förändra rättsskyddets nuvarande omfattning och villkor

i övrigt. En flexibel tillämpning för berörda situationer som här antytts torde

från rättssäkerhetssynpunkt vara ofrånkomlig, eftersom behoven av juridiskt

biträde annars inte skulle tillgodoses i tillräcklig mån vare sig genom

rättsskyddet eller genom rättshjälpen.

13 §

I paragrafens andra stycke ges en definition av näringsidkare. Denna utgår från

den konsumenträttsliga lagstiftningens näringsidkarebegrepp men omfattar inte

juridiska personer, vilket är en konsekvens av att rättshjälp enligt förslagets

6 § endast kan beviljas en fysisk person.

 Som uttalas i remissens motiv har begreppet näringsidkare tillagts en mera

vidsträckt innebörd vid tillämpning av 1972 års rättshjälpslag än den som i

andra sammanhang brukar intolkas i begreppet. När det gäller näringsverksamhet

som bedrivs i bolagsform har sålunda inte bara bolaget utan också den som har

ett bestämmande inflytande över detta betraktats som näringsidkare i

rättshjälpslagens mening (jfr Arrfelt, Rättshjälp, 2 uppl. s. 50 ff och SOU

1995:81 s. 135 samt NJA 1981 s. 873 I-III och V). Tvister som haft samband med

exempelvis en aktieägares borgensåtagande för bolagets skulder, med det

allmännas anspråk på personlig betalningsskyldighet för innehållen

preliminärskatt eller mervärdesskatt eller med överlåtelse av aktier i bolaget

har således under angivna förutsättning betraktats som tvister som haft samband

med den rättssökandes näringsverksamhet. Av remissens motiv framgår att även den

nya lagens näringsidkarebegrepp är avsett att tillämpas på detta sätt. Lagrådet

har ingen erinran mot detta.

 Den berörda tillämpningen är emellertid svår att förena med den

legaldefinition som nu har föreslagits, eftersom denna utgår från att det skall

vara den fysiska personen som driver den verksamhet av ekonomisk natur som kan

betecknas som yrkesmässig. Lagrådet förordar med anledning härav att andra

stycket i förevarande paragraf får följande lydelse:

 Med näringsidkare avses en fysisk person som driver verksamhet av ekonomisk

natur som kan betecknas som yrkesmässig eller har ett bestämmande inflytande

över en juridisk person som bedriver sådan verksamhet.

23 §

I författningskommentaren sägs att det av ordalydelsen i förevarande paragraf

framgår att avgiften aldrig kan överstiga kostnaderna för rättshjälpsbiträdet.

Lagrådet finner dock att lagtexten inte otvetydigt ger vid handen att

bestämmelsen har den innebörden. För tydlighetens skull föreslår Lagrådet därför

att paragrafens andra stycke inleds på följande sätt.

 Rättshjälpsavgiften, som aldrig får överstiga kostnaderna för rätts

hjälpsbiträdet, utgör

27 §

Ett rättshjälpsbiträde har enligt paragrafen rätt till skälig ersättning för det

arbete, den tidsspillan och de utlägg som uppdraget krävt. I

författningskommentaren sägs att en nyhet är att ersättning till tekniskt

biträde inte kan ges inom ramen för biträdets arvode. Detta framgår emellertid

inte av lagtexten, som i sak har samma innehåll beträffande biträdesersättning

som 22 § 1972 års rättshjälpslag. Gällande rätt i detta hänseende har kommit

till uttryck i rättsfallet NJA 1985 s. 634. Högsta domstolen fann i det målet

att ersättning för arbete som tekniskt biträde inte kunde utgå enligt

rättshjälpslagen men att kostnaderna för det tekniska biträdet skulle ersättas

inom ramen för rättshjälpsbiträdets ersättning.

 I lagrådsremissen (avsnitt 19) sägs att det inte är rimligt att denna

möjlighet för ett rättshjälpsbiträde att få ersättning för kostnaderna för

tekniskt biträde behålls samtidigt som biträdeshjälpen begränsas i övrigt.

Lagrådet anser sig böra godta det resonemanget. Med hänsyn till rättsläget i

detta hänseende, såsom det kommit till uttryck i Högsta domstolens nämnda

avgörande, kan det emellertid enligt Lagrådets mening inte anses tillräckligt

att ändringen av gällande rätt kommer till stånd endast genom ett uttalande i

förarbetena till den nya rättshjälpslagen. Lagrådet föreslår att i paragrafens

första stycke införs en ny andra mening av följande lydelse.

 Ersättningen får inte avse kostnader för anlitande av tekniskt biträde.

30 §

Enligt första stycket gäller i princip bestämmelser i lag om ansvar för motparts

kostnader i rättegång eller annat motsvarande förfarande även i fråga om

kostnader för motparts rättshjälpsbiträde. I andra stycket föreskrivs att den

som är ersättningsskyldig för rättshjälpskostnader skall till den rättssökande

betala ett belopp som motsvarar dennes rättshjälpsavgift medan återstoden skall

betalas till staten.

 Med den sålunda föreslagna regleringen kommer inga särskilda bestämmelser att

gälla i fråga om den rådgivningsavgift som den rättssökande - enligt förslaget

undantagslöst - har betalat innan rättshjälp beviljades och som inte ingår i

rättshjälpskostnaderna. Konsekvensen blir att avgiften utgör en

rättegångskostnad för den rättssökande, för vilken denne, om han vinner målet,

normalt är berättigad till ersättning av motparten enligt reglerna i 18 kap.

rättegångsbalken. Ett särskilt yrkande om detta måste då framställas och

domstolen måste särbehandla denna kostnad i domen. Detta kommer ofta att behöva

ske inte bara i första instans utan också i den händelse att domen överklagas.

Eftersom det enligt 42 § ankommer på Rättshjälpsmyndigheten att fatta beslut om

återbetalningsskyldighet för motpart med avseende på rättshjälpsavgiften, blir

följden vidare att motpartens betalningsskyldighet gentemot den rättssökande för

rättshjälpsavgift och rådgivningsavgift kommer att följa av olika

exekutionstitlar.

 Vill man undvika dessa konsekvenser, som otvivelaktigt är ägnade att

komplicera handläggningen, erbjuder sig två möjligheter. Antingen kan särskilda

bestämmelser införas om att rådgivningsavgift inte skall ersättas som

rättegångskostnad eller också kan förevarande paragraf utvidgas till att också

gälla rådgivningsavgift. Lagrådet förordar det senare alternativet. Med denna

lösning bör i första stycket första meningen av förevarande paragraf anges att

bestämmelser i lag om ansvar för motparts kostnader i rättegång eller annat

motsvarande förfarande gäller även i fråga rådgivningsavgift och kostnader för

motparts rättshjälpsbiträde samt andra styckets första mening avfattas så att

att den som är ersättningsskyldig för rättshjälpskostnader skall till den

rättssökande betala ett belopp som motsvarar dennes rådgivnings- och

rättshjälpsavgifter. Om regleringen ändras på angivet sätt uppkommer visserligen

ingen ersättningsskyldighet för motparten gentemot staten i det fallet att

rådgivningsavgiften har satts ned och den som lämnat rådgivningen enligt 5 §

erhållit ersättning av staten. Från detta fall torde man emellertid i

enkelhetens intresse kunna bortse.

Förslaget till lag om ändring i äktenskapsbalken

17 kap.

7 a §

Förslaget innebär att domstolen, om det är skäligt, på ansökan av en av makarna

skall kunna besluta om s.k. ersättningsgaranti för en bodelningsförrättare,

vilket innebär att ersättning för högst fem timmars arbete från dennes sida

skall betalas av allmänna medel. Enligt andra stycket gäller dock att ersättning

av allmänna medel utgår endast om den make på vilkens ansökan beslutet har

meddelats har tillskiftats egendom till ett värde som understiger 100 000 kr.

Till enskild egendom som kan tillhöra den maken och som inte ingått i

bodelningen skall tydligen hänsyn inte tas vid denna bedömning.

 Regleringen i andra stycket synes skapa vissa problem. Den bakomliggande

tanken är uppenbarligen att, om maken tilldelats egendom till ett värde av 100

000 kr eller mer, bodelningsförrättarens anspråk på ersättning kan anses vara

säkerställt genom att han har möjlighet att vända sig mot maken och att han

alltså inte behöver ta garantin i anspråk. Att märka är emellertid att egendomen

kan tänkas vara undantagen från utmätning. Vad som i synnerhet kan vara ett

praktiskt fall är att den enda egendom av värde som tilldelats maken utgörs av

en bostadsrätt, som enligt 5 kap. 1 § 6 utsökningsbalken är undantagen från

utmätning under i lagrummet angivna förutsättningar (jfr NJA 1989 s. 409 I-IV).

Den egendom som tilldelats maken utgör då ingen säkerhet för

bodelningsförrättaren, utan denne kan fortfarande ha behov av garantin.

 En annan komplikation är att resultatet av bodelningen med den föreslagna

regleringen inte sällan kan få ekonomisk betydelse för bodelningsförrättaren.

Tilldelas den make som utverkat beslutet om ersättningsgaranti egendom som till

sitt värde understiger 100 000 kr är bodelningsförrättaren tillförsäkrad

ersättning av staten, medan han i det fallet att egendomen har högre värde

endast får en fordran mot makarna, som kan vara osäker och för vilken han själv

får svara för betalningsfastställelse och indrivning. Med hänsyn till att bodel-

ningsförrättaren har en rättskipningsuppgift är detta förhållande inte helt

tillfredsställande.

 De angivna komplikationerna kan undvikas, om regleringen i stället får den

innebörden att bodelningsförrättaren alltid kan erhålla ersättningen av staten

men att staten kan återkräva den av maken, om han eller hon tilldelas egendom

till ett värde av 100 000 kr eller mer. Andra styckets första mening skulle då,

med vissa redaktionella ändringar i övrigt, kunna ersättas av två meningar med

förslagsvis följande lydelse:

 Ersättning som avses i första stycket betalas ut till bodelningsförrättaren

efter ansökan av denne. Om den make som avses i första stycket enligt den

upprättade bodelningshandlingen på sin lott har erhållit egendom till ett värde

av 100 000 kr eller mer efter avdrag av skulder, skall domstolen förplikta maken

att återbetala ersättningen till staten.

 I andra styckets andra mening föreskrivs att utbetalt belopp vid tillämpning

av 7 § skall tillgodoräknas den make på vars ansökan beslutet om

ersättningsgaranti har meddelats. Eftersom 7 § behandlar såväl kostnadsansvaret

makarna emellan som deras solidariska ansvar gentemot bodelningsförrättaren, kan

innebörden av föreskriften möjligen ge upphov till viss tvekan. Regleringen får

emellertid antas innebära att, om bodelningsförrättaren exempelvis har arbetat

med bodelningen under åtta timmar, han under förutsättning att garantin gäller

är tillförsäkrad ersättning av staten för fem timmars arbete och att

ersättningen till denna del skall tillgodoräknas den make på vars ansökan

beslutet om ersättningsgaranti har meddelats. I fråga om ersättningen för

återstående tre timmars arbete är makarna solidariskt ansvariga gentemot bodel-

ningsförrättaren, men makarna emellan har den andre att svara för hela

ersättningen. Skulle bodelningsförrättaren ha arbetat endast fem timmar, betalar

staten hela ersättningen. I avsaknad av någon regel om regressrätt för staten

uppkommer i detta fall inte någon betalningsskyldighet för den andre maken.

Trots ordalagen av föreskriften torde det vidare stå klart att den make på vars

ansökan beslutet om ersättningsgaranti har meddelats inte får regressrätt

gentemot den andre till den del ersättningen har betalats av staten under annan

förutsättning än att beslut om återbetalningsskyldighet har meddelats enligt den

ovan skisserade föreskriften.

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 september 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1996/97:9 Ny rättshjälpslag.