Regeringens proposition 1992/93:131

om vissa företagsskattefrågor, m.m.

Prop. 1992/93:131

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag sora har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 10 noveraber 1992.

På regeringens vägnar

Bengt Vksterberg

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag om skatteregler som skall möjliggöra att en ekonomisk förening på visst sätt ombildas till aktiebolag utan några omedelbara skattekonsekvenser.

De föreslagna regleraa tar sikte på det fallet att en ekonomisk förening överför sina tillgångar och skulder till ett aktiebolag varefter föreningen upplöses. Utskiftning vid upplösning av föreningen föreslås under vissa föratsättningar bli skattefri för raottagaren.

För skattefrihet krävs att det är fråga ora utskiftning av samtliga aktier i ett svenskt aktiebolag. Andra tillgångar än aktier får inte skiftas ut i annat än begränsad orafattning. Värdet fär inte överstiga 5 % av aktieraas nominella värde. Utskiftning av andra tillgångar än aktier beskattas fullt ut. Aktien övertar andelens anskaffningsvärde och det innebär att vinsten vid en försäljning beskattas fiillt ut.

I propositionen föreslås även vissa ändringar i bestämmelsen om uppskov med beskattningen då aktier avyttras till ett bolag och vederlaget uteslutande utgörs av nyemitterade aktier i det köpande bolaget. Förslaget iimebär att uppskovsmöjligheten skall gälla även vid avyttring av andelar i en ekonomisk förening. En generell jämkning förslås också beträffende kravet att vederlaget uteslutande skall utgöras av aktier. Uppskov skall kunna medges även om vederlaget till viss del utgörs av pengar motsvarande högst 10 % av de nyemitterade aktieraas nominella värde.

1 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 131

Ett annat förslag gäller andelar som erhållits vid fusion av ekonoiniska    Prop. 1992/93:131 föreningar   Sådana andelar  skall  överta  anskaffningsvärdet  från  de andelar som löstes in i saraband raed fiisionen. Vid avyttring av andelar sora förvärvats före den 1 januari 1992 får anskaffningsvärdet schablon­mässigt beräknas till 20 % av försäljningsvederlaget.

De nya bestämmelseraa föreslås träda i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas första gången vid 1994 års taxering.

I propositionen föreslås också att lagen (1958:575) ora avskrivning å vissa oljelagringsanläggningar, ra.m. och lagen (1969:738) om rätt att vid inkomsttaxering erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumindustriens Beredskapsfond, m.ra. upphävs. Det innebär bl.a. att den orafettande raöjligheten till nedskrivning av beredskapslager av olja för fredskriser tas bort. Lagerreservema föreslås kunna skattas av under en tvåårsperiod.

Vissa justeringar föreslås i regleraa ora skatteutjämningsreserv. Ett av förslagen innebär att aktier, andelar m.m. vid beräkning av kapital­underlaget skall tas upp till de anskaffningsvärden som skall användas vid en reavinstberäkning. Ett annat förslag är att ora festigheter sora förvärvats före ingången av år 1991 värderas enligt alteraativregeln får utgifter för exempelvis tillbyggnader sora utförts fr.o.ra. den 1 januari 1991 läggas till det på så sätt beräknade anskaffningsvärdet. Ändringama bör tillämpas första gången vid 1993 års taxering. I fråga om värderingen av aktier ra.m. får dock skattskyldiga sora avslutar sitt räkenskapsår före den 31 deceraber 1992 tillämpa bestämmelsema i dess nuvarande utformning.

Till följd av det nya taxeringsförferandet föreslås vidare en ändring i bestäraraelsen om avdrag för överavskrivning.

Den i olika sammanhang tidigare aviserade förändringen av reglerna för beskattning av enskilda näringsidkare cx:h handelsbolag kommer inte att genomföras nu. Som en följd av detta skjuts även förslaget ora ändrade bolagsskatteregler upp. Avsikten är emellertid att ett förslag skall presenteras under nästa år. Med hänsyn till detta föreslås att tillämp­ningen av regleraa om räntefördelning för enskilda näringsidkare skjuts upp ytterligare ett ån

Vid 1992 års taxering gäller en särskild regel för skadeförsäkrings­företag för att dessa företag skall få ett ökat reserveringsutrymme. Säkerhetsreserven anses sora skuld vid survavsättningen endast till den del den överstiger 70 % av säkerhetsreserven enligt bokslutet till lednmg för 1991 års taxering. Även denna bestämmelse bör förlängas och tillärapas också vid 1993 års taxering.

1 fråga ora allraän investeringsreserv föreslås att något tillägg inte skall utgå vid återföring av reserver fr.o.ra. 1993 års taxering.

Ett annat förslag rör upphovsmannakonton. Medel som är insatta på sådana konton skall utan skattekonsekvenser kunna flyttas över från en bank till en annan.

Reglema för avdragsrätt för företagshälsovård justeras på grand av att statsbidraget för sådan verksamhet upphör.

1   Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att punkt 1 av anvisningaraa till 20 §, punkt 1 av anvisningaraa till 22 §, punkteraa 13 cx:h 19 av anvisningaraa till 23 §, punkt 2 av anvisningaraa till 24 § och punkt 7 av anvisningaraa till 33 § särat punkteraa 12 och 13 av övergångsbestäraraelseraa till lagen (1990:650) ora ändrmg i komraunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Anvisningar

till 20 § 1.' Till skattskyldigs levnadskostnader, för vilka avdrag enligt denna paragraf ej medges, räknas bland annat premier för egna personliga försäkringar och avgifter till kassor, föreningar och andra sammanslut­ningar, i vilka den skattskyldige är medlera. Avdrag fär dock göras för sådana premier och avgifter i den omfetming som anges i 33 §, 46 §

2 mom., punkteraa 21 och 23 av anvisningaraa till 23 § och punkt 6 av

anvisningaraa till 33 §.

Bestämmelseraa i första stycket gäller inte avgifter till arbetsgivarorga­nisationen Beträffende sådana avgifter gäller att avdrag medges till den del avgifteraa avser raedel för konfliktäncfemål. Bedömningen av vad avgifteraa avser får grandas på uppgifter i organisationens budget ora inte särskilcfe skäl felar raot det. Vid bedönmingen skall dcxk avgifteraa alltid i försfe hand avräknas mot kostnaderaa för den övriga organisa­tionsverksamheten.

Utgifter för representation (x;h liknande ancfemål är att hänföra till omkostnader i förvärvskälla endast om de har oraedelbart saraband med verksamheten, såsom då fråga uteslutande är om att inleda eller bibehålla affärsförbindelser och liknande eller då utgifteraa avser jubileum för företaget, invigning av raera betydande anläggning för verksaraheten, stapelavlöpiung eller järaförliga händelser eller då utgifteraa är att hänföra till personalvård. Avdrag raedges i det enskilcfe fellet inte raed större belopp än som kan anses skäligt och inte i något fell för utgifter för spritdrycker och vin. Avdrag för måltidsutgifter medges normalt inte raed större belopp än sora motsvarar skäliga utgifter för lunch.

Till kostnader för hälsovård. Till kostnader för hälsovård,

sjukvård samt förefegshälsovård, sjukvård samt företagshälsovård,

för vilka avdrag inte medges enligt för vilka avdrag inte medges enligt

denna paragraf, räknas

denna paragraf, räknas

kostnader för hälso- cx:h sjukvård kostnader för hälso- cx;h sjukvård för vilken ersättning inte utges för vilken ersättning inte utges enligt lagen (1962:381) ora allraän enligt lagen (1962:381) ora allraän försäkring i den mån kostnaderaa försäkring i den mån kostnaderaa inte avser antingen sjuk- och tand-    inte avser antingen sjuk- och tand-

Senaste lydelse 1992:688.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:131

vårdskostnader som uppkommer vid insjuknande i saraband med tjänsteförrättning utomlands eller sjuk- och tandvårdskostaader för anställd som inte är försäkrad enligt lagen om allmän försäkring,

kostnader för företagshälsovård som inte uppfyller villkoren för bidrag enligt förordningen (1985:326) om bidrag till företags-liälsovård samt

kostnader för sådan verksamhet som avser rehabilitering eller lik­nande och sora inte bedrivs efter grander sora festställs i kollektiv­avtal mellan arbetsmarknadens huvudoi;ganisationen

vårdskostnader sora uppkoraraer vid insjuknande i samband raed tjänsteförrättning utoralands eller sjuk- och tandvårdskostaader för anställd som inte är försäkrad enligt lagen om allmän försäkring,

kosmader för företagshälsovård som inte uppfyller villkoren i 3 § 1-7 den upphävda förordningen (1985:326) om bidrag till förefegs-liälsovård samt

kostnader för sådan verksamhet sora avser rehabilitering eller lik­nande och sora inte bedrivs efter grander sora festställs i kollektiv­avtal raellan arbetsmarknadens huvudorganisationen

till 22 §

1. Till intakt av näringsverksamhet hänförs samtliga mtäkter i pengar eller varor, sora har influtit i verksaraheten. Detta innebär, att mtäkten skall vara av sådan beskaffenhet, att den normalt är att räkna med och ingår som ett led i verksaniheten. Hit räknas inflytande betalning för varor, sora den skattskyldige handlar med eller tillverkan Det sagda gäller även då näringsidkaren vid överlåtelse av verksamheten låter befintiiga varor ingå i överlåtelsen. Denna överlåtelse utgör då så att säga den sista affärshändelsen i verksaraheten.

Till intäkt av näringsverksamhet hänförs också vad som inflyter vid avyttring av maskiner och andra för sfedigvarande brak avsedcfe raventarier eller av tillgångar sora är likställda med dessa vid beräkning av värderainskningsavdrag. Även ersättning sora i fell sora avses i 2 § andra och tredje styckena lagen (1990:663) ora ersättaingsfonder uppbärs av en fysisk person eller ett dödsbo utgör intäkt av näringsverksarahet ora den skattskyldige begär det.

Till intäkt av näringsverksamhet hänförs vidare vinst vid icke yrkesmässig avyttring (realisationsvinst) av andel i sådan ekonomisk förening som avses i 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om sfetiig rakorast-skatt såvida itmehavet av andelen betmgats av sådan verksamhet. 1 fråga om handelsbolag hänförs till intäkt av näringsverksamhet också reali­sationsvinst vid avyttring av andra tillgångar sora avses i 27 § 1 mom., av tillgångar sora avses i 28 §, 29 § 1 raora., 30 § 1 raom. och 31 § samt av förpliktelser som avses i 3 § 1 mom. nämnda lag.

Har en tillgång togits ut ur en Har en tillgång togits ut ur en förvärvskälla sker beskattaing som    förvärvskälla sker beskattning som

ora tillgången i stället hade avytt­rats för ett vederlag raotsvarande marknadsvärdet (uttogsbeskatt-ning).  Vad nu sagts gäller dock

om tillgången i stället hade avytt­rats för ett vederlag motsvarande marknadsvärdet (uttogsbeskatt-ning).  Vad nu sagts gäller dock

 Senaste lydelse 1991:411.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

encfest om vederlag eller vinst vid

endast ora vederlag eller vinst vid

en avyttring skulle ha togits upp

en avyttring skulle ha togits upp

som intäkt av näringsverksamhet

som intäkt av näringsverksamhet

och särskilda skäl mot uttogsbe-

och särskilcfe skäl raot uttogsbe-

skattning inte föreliggen Uttog av

skattning inte föreliggen Uttog av

bränsle från festighet sora är toxe-

bränsle från festighet som är toxe-

rad som lantbraksenhet för upp-

rad som lantbraksenhet för upp­

värmning av den skattskyldiges

värmning av den skattskyldiges

privatbostad på denna beskattos ej.

privatbostod på denna beskattos ej.

Uttog av andra aktier än sådana

Uttog av andra aktier än sådana

sora utgör orasättiungstillgångar

som utgör omsättningstillgångar

enligt punkt 4 av anvisningaraa till

enligt punkt 4 av anvisningaraa till

21 § beskattas inte heller om akti-

21 § beskattas inte heller om akti­

eraa delats ut enligt 3 § 7 mom.

eraa delats eller skiftats ut enligt

Qärde stycket lagen om stotlig

3 § 7 mora. fjärde stycket eller 3 §

inkomstskatt.

8 mom.  tredje stycket lagen om

stotlig inkomstskatt.

Uttogsbeskattning sker också vid

uttog i mer än ringa orafettning av

tjänst. Värdet av bilförmån beräknas enligt bestämmelserna i punkteraa

2 och 4 av anvisningaraa till 42 §.

till 23 § 13. Skattskyldig har rätt till avdrag för värdeminskning av sina inventorier enligt reglema i denna anvisningspunkt om räkenskapsenlig avskrivning. Som föratsättning för detto gäller

a)

att den skattskyldige har haft ordnad bokföring som avslutas med årsbokslut;

b)

att avdraget motsvarar avskrivningen i räkenskaperaa;

c)

att tillfredsställande utredning föreligger om inventorieraas skatte­mässiga restvärde;

d)   att mvenferieraa och avskrivna belopp redovisas på ett sådant sätt

i den skattskyldiges räkenskaper och i företedd utrediung att trygghet

föreligger att vinster vid avyttring av tillgångaraa inte undgår be­

skattning; samt

e)   att om den skattskyldige inte upprättot årsbokslut för det närmast

föregående räkenskapsåret det bokförcfe värdet av inventoriema före

avskrivning bestämts med utgångspunkt i inventorieraas skattemässiga

restvärde vid beskattningsårets ingång.

Som anskaffningsvärde för mventorier skall anses, då inventoriema har förvärvats genom köp, byte eller därmed jämförligt fång, den verkliga utgiften för deras anskaffande och, då inventorieraa har förvärvats på annat sätt, deras marknadsvärde vid tiden för förvärvet. Har invento­rieraa ingått i en näringsverksamhet, som den skattskyldige har förvärvat på annat sätt än genom köp eller byte eller därmed jämförligt fång, skall, om inte särskilda omständigheter föranleder annat, som anskaffningsvärde för inventorieraa anses det för den tidigare ägaren gällande skattemässiga restvärdet. Har den skattskyldige eller någon, som står honom nära, vidtogit åtgärd för att den skattskyldige skall kunna tillgodoräkna sig ett

 Senaste lydelse 1990:650.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

högre anskaffningsvärde än som synes rimligt och kan det antas att detto har skett för att bereda obehörig förmän i beskattningsavseende åt någon av dem, skall anskaffningsvärdet i skälig mån jämkas.

Har skattskyldig medgivits avdrag för kontraktsavskrivning avseende invenferier, som har anskaffets imder beskattningsåret, skall som anskaffningsvärde anses den verkliga utgiften minskad med det tidigare medgivna avdraget.

Avdrag för avskrivning får för visst beskattningsår göras med högst 30 procent för år räknat av summan av bokfört värde på inventorieraa enligt balansräkningen för närmast föregående räkenskapsår och anskaffnings­värdet på sådana under beskattningsåret anskaffede inventorier, vilka vid beskattningsårets utgång fortferande tillhörde näringsverksamheten. Vad nu sagts gäller oavsett när under beskattningsåret inventorieraa har anskaffets.

Har inventorier, som har anskaffets före beskattaingsårets ingång, avyttrats under beskathimgsåret eller har den skattskyldige rätt till försäkringsersättning för inventorier, som har gått förlorade imder beskattningsåret, medges ett särskilt avdrag med belopp motsvarande den i anledning av avyttringen eller försäkringsfellet uppkomna intäkten. Avdraget får dcKk inte överstiga underlaget för beräknmg av avdrag enligt Qärde stycket. Har den skattskyldige fått avdrag som nu sagts skall nämnda underlag festställas till motsvarande lägre belopp.

Har ett särskilt högt pris eller eljest en särskilt hög utgift för invento­rier berott på att de skall utayttjas för ett särskilt arbetstillfälle eller för en konjunktur, som väntas bli endast tillfällig, eller av annan liknande omständighet, medges for det beskattningsår, varunder inventorieraa har anskaffets, avdrag för sådant överpris eller sådan meratgift. Ora avdrag sora nu sagts har medgivits, skall avdrag enligt bestämmelseraa i Qärde stycket beräknas på därefter återstående del av anskafftiingsvärdet.

Oavsett vad ovan föreskrivs fär avdrag för avskrivning medges raed belopp sora erfordras för att det bokförda värdet inte skall överstiga anskafftungsvärdet av samtliga inventorier, vilka vid beskattningsårets utgång tillhörde näringsverksamheten, sedan från detto värde har avräknats en beräknad årlig avskrivning av 20 procent. Visar den skattskyldige att inventorieraas verkliga värde understiger även ett såluncfe beräknat värde, raedges avdrag för den ytterligare avskrivning sora raotiveras av detfe.

Då inventorier, som har anskaffets under beskattningsåret, avyttras, förloras eller utrangeras under samma år, medges avdrag för anskaff­ningsvärdet. Med avyttring likställs att inventorier tas ut ur närings­verksamheten för att tillföras annan förvärvskälla eller för att användas för annat ändamål. Av bestämmelseraa i 22 § med anvisningar framgår att belopp, som erhålls vid avyttring av inventarier, i sin helhet skall tas upp som intäkt av näringsverksamhet.

Har skattskyldig gjort avskriv- Har skattskyldig gjort avskriv­ning med större belopp i räkenska-    ning med större belopp i räkenska-

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

peraa än han fär dra av vid toxe- pema än han får dra av vid toxe­ringen, föranleder inte detto att det ringen, föranleder inte detto att det värde, på vilket räkenskapsenlig värde, pä vilket räkenskapsenlig avskrivning beräknas, påverkas, avskrivning beräknas, påverkas. Det överskjutande beloppet får i Det överskjutande beloppet får i stället, sedan taxeringen i fråga stället dras av genora årlig avskriv-har blivit slutligt avgjord, dras av ning efter 20 procent för helt år, genom årlig avskrivning efter 20 räknat från och med beskattnings­procent för helt år, räknat från och året efter det under vilket avskriv-med beskattningsåret efter det ningen i fråga verkställdes, under vilket avskrivningen i fråga verkställdes.

Den omständigheten att vid tillämpning av bestämmelserna ovan avdrag vid beskattaingen skall överensstämma med avskrivning enligt räkenska­peraa utgör inte hinder för skattskyldig att efter öveigång till räken­skapsenlig avskrivning utöver avdrag enligt räkenskaperaa tillgodogöra sig avdrag för sådana avskrivningar, sora har gjorts i räkenskaperaa före övergången raen inte har föranlett avdrag vid beskattningen. Avdrag för sådant belopp görs genora årlig avskrivning efter 20 present för helt ån

Har skattskyldig före övergång till räkenskapsenlig avskrivning tillgodoräknats större värderainskningsavdrag vid toxeringen än enligt räkenskaperaa, skall, för åstodkoininande av överensstämmelse mellan inventariernas bokförda värde och deras skattemässiga restvärde, det belopp, varmed invenferieraas skattemässiga restvärde understiger det bokförcfe värdet, tas upp som skattepliktig intäkt under det försfe beskattningsår, för vilket räkenskapsenlig avskrivning gäller, eller, ora den skattskyldige begär det, med en tredjedel för nämnda beskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren.

19.* Avdrag medges för påförda egenavgifter enligt lagen (1981:691) ora socialavgifter i den mån avgiftema hänför sig till näringsverksam­heten.

Fysisk person får dessutom avdrag för belopp sora har avsatts för att täcka på beskattningsåret belöpande egenavgifter avseende närings­verksamhet här i riket. Den som enligt bokföringslagen (1976:125) eller jordbraksbokföringslagen (1979:141) är skyldig att upprätta årsbokslut skall ha satt av ett mot avdraget svarande belopp i räkenskaperaa för beskattningsåret. Medgivet avdrag skall återföras till beskattning nästföljande beskattningsån

Avdrag enligt andra stycket beräknas på ett underlag som raotsvarar den skattskyldiges inkorast av förvärvskällan, beräknad enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, före avdraget, rainskad raed

1)    sjukpenning eller annan ersättning som avses i punkt 11 av

anvisningaraa till 22 §,

2)

intäkt som är att hänföra till inkomst av anställning enligt 11 kap. 2 § försfe stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring, och

3)

intäkt som omfetfes av överenskommelse enligt 3 kap. 2 § andra stycket lagen om allmän försäkring.

 Senaste lydelse 1990:650.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Avdrag enligt andra stycket får Avdrag enligt andra stycket fär

uppgä till högst 25 procent av uppgå till högst 23 procent av

underlaget, beräknat enligt tredje underlaget, beräknat enligt tredje

stycket.

stycket. Ifråga om sådana inkoms-

ter   som   avses   i   2    §   lagen (1990:659) om särskild löneskan pä vissa förvärvsinkomster får dock avdraget uppgå till högst 15 pro­cent. Vad som har sagts i förstofjärde styckena gäller också för en fysisk person, som är delägare i ett handelsbolag, under föratsättning att bolaget har haft inkomst av näringsverksamhet här i riket. Avdrag enligt första och andra styckena skall därvid göras av delägaren. Vad som nu har sagts gäller cxkså i fråga om en delägare i ett dödsbo, för vilket regleraa om handelsbolag skall tillämpas.

Beskattos enligt tredje stycket av anvisningaraa till 52 § en med­hjälpande raake för del av inkorast av en verksarahet, sora bedrivs av den andra maken, skall avdrag enligt försto och andra styckena göras särskilt för envar av makaraa.

Skattskyldig som har gjort avdrag enligt andra stycket skall vid självdeklarationen foga uppgifter om avdragets beräkning. Uppgifteraa skall lämnas på blankett enligt festställt formulär

till 24 §

2. Tillgångar avsedda för omsättning eller förbrakning (lager) fär inte fes upp till lägre värde än det lägsfe av anskafihingsvärdet (K:h verkliga värdet. Begreppen anskaffningsvärde cx:h verkligt värde har den innebörd som anges i 13 § andra stycket och 14 § andra stycket bokföringslagen (1976:125).

Vid bestämmande av lagrets anskaffningsvärde skall de lagertillgångar, som ligger kvar i den skattskyldiges lager vid beskattningsårets utgång, anses sora de av honora senast anskaffede eller tillverkade.

Utan hinder av vad som sägs i första stycket får annat varalager än lager av festigheter CK:h liknande tillgångar och lager av aktier, obligatio­ner, lånefordringar och liknande tillgångar fes upp till lägst 97 procent av det samlade anskaffningsvärdet.

Djur i jordbrak och renskötsel skall alltid anses som lagen Sådant lager får inte tos upp till lägre belopp än 85 procent av den genomsnittliga produktionskostaaden för djur av det slag cx:h den ålderssammansättning som det är fråga om. Djuren behöver dcKk inte i något fell tas upp till ett högre belopp än som raotsvarar djurens sammanlagcfe allraänna saluvärde. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer festställer för varje taxeringsår föreskrifter för beräkning av produktions­kostnaden. Har denna kostaad inte festställts, t.ex. i fråga om särskilt dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp lägst till 85 procent av det lägsfe av anskafftiingsvärdet och allmänna saluvärdet.

5 Senaste lydelse 1992:693.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Nedskrivning av värdet på rättigheter till leverans av lagertillgängar enligt ej fullgjorda köpekontrakt (kontraktsnedskrivning) fär gcxlkännas endast i den mån det visas, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balanscfegen understiger det kontraherade priset. Beträffande värdet på rättigheter till leverans av maskiner och andra för stadigvarande brak avsedda inventarier enligt ej fullgjorda köpekontrakt kan avskrivning (kontraktsavskrivning) godkännas endast i den mån den skattskyldige visar, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balansdagen understiger det kontraherade priset.

Förvärvas aktie i svenskt aktiebolag av skattskyldig, som driver bank-eller annan penningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skattskyldig, för vilken aktien utgör omsättningstillgång, cxh är det inte uppenbart att den skattskyldige därigenom erhåller tillgång av verkligt och särskilt värde för honom med hänsyn till hans näringsverksamhet, fär sådan nedgång i aktiens värde som beror på utdelning till den skattskyldi­ge av raedel, vilka fanns hos det utdelande bolaget vid förvärvet cxh inte motsvarar tillskjutet belopp, inte föranlecfe att aktien vid inkomstbe­räkningen för den skattskyldige tas upp till lägre belopp än som raotsvarar hans anskafftiingskostaad för aktien. Har denna, iiman sådan utdelning skett, tagits upp till lägre belopp än den skattskyldiges anskaffhingskostaad, fär aktien vid utgången av det beskattningsår, under vilket utdelningen äger ram, inte tas upp till lägre belopp än aktiens värde i beskattningshänseende vid ingången av samma år raed tillägg av ett belopp, som motsvarar skillnaden mellan den skattskyldiges an­skafftiingskostaad för aktien txh nämncfe värde, dcxk högst av det utdelade beloppet. Sker utdelning utan att det värde för aktien, som ligger till grand för beräkningen av den skattskyldiges inkomst, påverkas och medför detfe att den skattskyldige efter överlåtelse av aktien eller upplösning av bolaget redovisar förlust, skall därifrån avräknas det belopp som motsvarar utdelningen. Utdelning sora avses i detto stycke anses i försto hand gälla andra raedel än såcfena sora raotsvarar tillskjutet belopp. Vad som sägs om aktie i detto stycke gäller även beträffande andel i ekonomisk förening. Med tillskjutet belopp avses därvid inbefeld insats.

I fråga om aktier som utgör lager I fråga om aktier som utgör lager gäller vicfere följande. Har aktier gäller vicfere följande. Har aktier erhållits genom såcfen utdelning erhållits genom sådan utdelning som avses i 3 § 7 mom. ärde som avses i 3 § 7 raora. Qärde stycket lagen (1947:576) om stetlig stycket lagen (1947:576) om stotlig inkomstskatt skall som anskaff- inkomstskatt skall som anskaff­ningsvärde för dessa aktier anses ningsvärde för dessa aktier anses så stor del av anskafihingsvärdet så stor del av anskaffningsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget för aktieraa i det utdelande bolaget sora svarar raot förändringen i sora svarar mot förändringen i marknadsvärdet pä dessa aktier till marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen. Anskaffnings- följd av utdelningen. Anskaffnings­värdet för aktieraa i det utdelande    värdet för aktieraa i det utdelande

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

bolaget skall rainskas i raotsvaran­de raån. För sådan raottogare som avses i 3 § 7 raora. femte stycket lagen ora stotlig inkomstskatt skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget anses som anskaffningsvärde. I annat fell skall de utdelade aktieraa anses anskaffede utan kostaad.

bolaget skall minskas i motsvaran­de raån. För sådan mottogare sora avses i 3 § 7 raora. femte stycket lagen ora stotlig inkomstskatt skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget anses som anskaffningsvärde. I annat fell skall de utdelade aktieraa anses anskaffede utan kostnad. Har akti­er erhållits genom sådan utskift­ning som avses 138 mom. tredje stycket nämnda lag skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses anskaffningsvärdet för an­delarna i den förening som skiftat ut aktierna.

till 33 §

7.* Avdrag medges för påförda egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter i den mån avgifteraa hänför sig till sådan intäkt av tjänst sora enligt 11 kap. 3 § lagen (1962:381) ora allraän försäkring utgör inkomst av annat förvärvsarbete.

Från sådan intäkt av tjänst med- Från såcfen intäkt av tjänst raed­ges dessutom avdrag med 25 pro-    ges dessutom avdrag raed 23 pro-

cent eller, om den skattskyldige vid ingången av året före toxe­ringsåret fyllt 65 år eller avlidit under året före toxeringsåret, med 18 procent av ett underlag beräknat enligt nästo stycke. Medgivet av­drag skall återföras till beskattning nästföljande beskattningsån

cent eller,  om den skattskyldige vid     ingången     av     året     före toxeringsåret fyllt 65 år eller inte fyllt 65 år men under hela året uppburit  hel  ålderspension  eller avlidit under året före toxerings­året, med 75 procent av ett under­lag beräknat enligt nästo stycke. Medgivet avdrag skall återföras till beskattning   nästföljande   beskatt­ningsån Underfeget utgörs av sådan intäkt av tjänst sora avses i försto stycket rainskad med andra från intäkten avdragsgilla kostnader än som avses i föregående stycke och med inkomst sora avses i 11 kap. 3 § försto stycket d lagen om allmän försäkring.

12. Intäkt enligt punkt 16 av anvisningaraa till 22 § (räntefördel­ning) skall inte påföras vid 1992 och 1993 års texeringar, eller, om den skattskyldige på gnmd av förlängt räkenskapsår inte skall toxeras för inkorast från företoget vid 1993 års toxering, vid 1994 års toxering. Vid 1994 och 1995 års taxeringar skall underlaget för räntefördelning raultipliceras med

12. Intäkt enligt punkt 16 av anvisningaraa till 22 § (räntefördel­ning) skall inte påföras vid 1992-1994 års texeringar, eller, ora den skattskyldige på grand av förlängt räkenskapsår inte skall toxeras för mkomst från företoget vid 1994 års fexering, vid 1995 års fexering. Vid 1995 års taxering skall under­laget för räntefördelning raulti­pliceras med 85 procent av sfets-

* Senaste lydelse 1990:1421. '' Senaste lyddse 1991:1832.

10

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

70 respektive 85 procent av stots­låneräntan vid utgången av novem­ber året före beskattningsåret.

13.' Vid tillärapning av bestära­raelseraa ora räntefördelning i punkt 16 tredje stycket av anvis­ningaraa till 22 § skall vid 1993-1999 års toxermgar i fråga om delägare i handelsbolag, utöver vad sora följer av Qärde stycket i nämncfe punkt, bortses från en övergångspost. Oveigångsposten är ett belopp motsvarande ett negativt underlag för räntefördelning vid 1993 års taxering, eller, om del­ägaren på grand av förlängt räken­skapsår inte skall taxeras för in­komst från handelsbolaget detta år, vid 1994 års taxering, till den del detta negativa underlag överstiger fribeloppet. Vid beräkning av skillnadsbeloppet enligt tredje stycket tredje och fjärde meningar­na i nämnda punkt skall tillgångar sora avses där tas upp till det högsta av de värden sora följer av 6 § andra stycket lagen ora skatte­utjämningsreserv.

Oveigångsposten skall reduceras i den raån delägarens nettouttag från bolaget (uttag utöver tillskott) under beskattningsår sora taxerats år 1991 och 1992 överstigit såväl hans skattepliktiga nettoinkomst från bolaget (skattepliktiga inkoms­ter utöver avdragsgilla underskott) som hans andel av bolagets resul­tot.

låneräntan vid utgången av novem­ber året före beskattningsåret.

13. Vid tillämpning av bestära­raelseraa ora räntefördelning i punkt 16 tredje stycket av anvis­ningaraa till 22 § skall vid 7994-1999 års texeringar i fråga ora delägare i handelsbolag, utöver vad som följer av Qärde stycket i nämncfe punkt, bortses från en övergångspost. Oveigångsposten är ett belopp motsvarande ett negativt underlag för räntefördelning vid 1994 års texering, eller, om del­ägaren på grand av förlängt räken­skapsår inte skall toxeras för in­komst från handelsbolaget detto år, vid 7995 års taxering, till den del detta negativa underlag överstiger fribeloppet. Vid beräkning av skillnadsbeloppet enligt tredje stycket tredje och Q ärde raeningar-na i nänrnda punkt skall tillgångar sora avses där tas upp till det högsta av de värden som följer av 6 § andra stycket lagen om skatte­utjämningsreserv.

Oveigångsposten skall reduceras i den mån delägarens nettouttag från bolaget (uttag utöver tillskott) under beskattningsår som taxerats år 1991-1993 överstigit såväl hans skattepliktiga nettoinkomst från bolaget (skattepliktiga inkomster utöver avdragsgilla underskott) sora hans andel av bolagets resul­fet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas första gången vid 1994 års taxering i den mån inte annat följer av punkteraa 1-3 nedan.

1.

Den nya lydelsen av punkt 13 nionde stycket av anvisningaraa till 23 § får tillämpas första gången i fråga ora överskjutande belopp sora hänför sig till 1991 års taxering.

2.

Äldre bestäraraelser i punkt 19 av anvisningaraa till 23 § och punkt 7 av anvisningaraa till 33 § tillärapas alltjämt i fråga om avdrag som belöper pä tiden före ikraftträdandet.

3.

De nya bestämmelseraa i punkteraa 12 och 13 av övergångsbe­stämmelseraa till lagen (1990:650) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas förste gången vid 1993 års toxering.

' Senaste lydelse 1991:1832.

11

2   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § 8 mora., 24 § 2 raora. särat 27 § 2 och 4 mom. fegen (1947:576) om stotlig mkomstskatt' skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:131

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

3§ 8mom. Till utdelning räknas vad som i samband med ideell förenings upplösning, medlems avgång ur föreningen e.d. utskiftas till medlera utöver inbetold insate.

Såsom utdelning från svensk ekonoraisk förening anses jämväl vad sora vid föreningens upp­lösning utskiftats till raedlera ut­över inbetold insats, dock att vid upplösning genom fusion, sora avses i 2 § 4 raora. försto stycket, såsom utdelning i intet fall skall anses större belopp än som mot­svarar vad medlemmen erhålUt kontant eller eljest i annat än an­delar i den övertagande föreningen.

Såsom utdelning från svensk ekonomisk förening anses med de begränsningar som anges i tredjefemte styckena järaväl vad som vid föreningens upp­lösning utskiftas till medlera.

Som utdelning skall inte anses större belopp än som motsvarar vad medlemmen erhåller i annat än aktier i ett svenskt aktiebolag. Som förutsättningar gäller följ ande. Den utskiftande föreningen får inte vara sådant företag som avses i 3 § 72 mom. nioride stycket. Förening­en skall äga samtliga aktier i bola­get och samtliga aktier skall skiftas ut. Värdet av den egendom som skiftas ut i annan form än aktier får inte överstiga fem procent av det nominella värdet på aktierna. Utgör de utskiftade aktierna lager hos mottagaren skall denne som intäkt ta upp värdet av aktierna. Värdet skcdl bestämmas enligt punkt 2 första och sjunde styckena av anvisningarna till 24 § kommu­nabkattelagen (1928:370).

Vid fiision, sora avses i 2 § 4 mom. försto stycket, skall som utdelning inte anses större belopp än sora raotsvarar vad raedleraraen erhåller i annat än andelar i den överfegande föreningen. Som inbe­tald insats i den övertagande före­ningen skall anses inbetald insats i den överlåtande föreningen.

I andra fall än som avses i tredje och fiärde styckena skall som ut-

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.  Senaste lydelse 1990:651.

12

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

delning anses vad som utskiftas till medlem utöver inbetold insats.

24 §

2 raora.'' Med avyttring av 2 mora. Med avyttring av

egendora avses försäljning, byte egendora avses försäljning, byte

eller cferraed järaförlig överlåtelse eller därraed jämförlig överlåtelse

av egendora. Med avyttring jäm- av egendom. Med avyttring jäm­

ställs det fellet att ett fmansieUt ställs det fellet att ett finansiellt

instrament definitivt förlorar sitt instrament definitivt förlorar sitt

värde genora att det bolag sora värde genora att det bolag eller den

givit ut instraraentet upplöses ekonomiska förening sora givit ut

genom konkurs eller likvicfetion instraraentet upplöses genom kon-

eller genora fusion enligt 14 kap. 1 kurs eller likvicfetion eller genora

eller 2 § aktiebolagslagen fusion enligt 14 kap. I eller 2 §

(1975:1385) eller 11 kap. 1 eller aktiebolagslagen (1975:1385) eller

2 § bankaktiebolagslagen 11 kap. 1 eller 2 § bankaktiebo-

(1987:618). Med avyttring jära- lagslagen (1987:618). Med avytt-

ställs också att tiden för utnytt- ring jämställs också att tiden för

jande av en option löpt ut utan att utnyttjande av en option löpt ut

optionen har utayttjats. Med avytt- utan att optionen har utayttjats.

ring avses däreraot inte utlåning av Med avyttring avses däreraot inte

egendom för blankning.

utlåning av  egendora för blank-

ning. Avyttring anses inte heller föreligga när en andel definiti-vt förlorar sitt värde ifall som avses / J § 5 mom. tredje stycket.

En delägare i ett handelsbolag skall anses ha avyttrat sin andel i bolaget ora andelen inlöses eller bolaget upplöses.

Har andelen övergått till någon arman på annat sätt än genom köp, byte eller cferraed järaförligt fång och är det justerade ingångsvärdet enligt 28 § negativt, skall beskattning ske sora om andelen avyttrats.

Inlöses andel i värdepappersfond eller utskiftas fondens behållna tillgångar till fondandelsägarc i samband raed att fonden upplöses, skall avyttring av andelen anses ha skett raot vederlag raotsvarande vad fondandelsägaren uppbär vid inlösen eller utskiftning.

Utnyttjas ett finansiellt instraraent, sora avser teckningsrätt, delrätt, företrädesrätt till teckning av vinstandel slån, köpoption, termin, optionsrätt, konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt vinstandelsbevis, för förvärv av aktier eller annan egendom, anses detto inte som en avyttring av det utnyttjade instramentet. Anskafftiingsvärdet för den förvärvade egendomen är summan av anskaffningsvärdet för instramentet och annat vederlag.

27 § 2 mom.'* Som anskaffnings- 2 raom. Som anskaffnings­värde anses det genomsnittliga värde anses det genomsnittliga anskafihingsvärdet för samtliga anskaffiiingsvärdet för samtliga fmansiella instrament av samma finansiella instraraent av sarama slag och sort som det avyttrade,    slag och sort som det avyttrade,

' Senaste lydelse 1990:1422.

, -,

"Senaste lydelse 1991:412.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

beräknat på grandval av fektiska anskaffningsutgifter och raed hän­syn till inträffede förändringar beträffende ranehavet (genorasnitts-raetoden). Har aktier erhållits genora sådan utdelning sora avses i 3 § 7 raora. §ärde stycket skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses så stor del av det genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget sora svarar raot förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen. Det genom­snittliga anskaffningsvärdet för aktiema i det utdelande bolaget skall rainskas i raotsvarande mån. För sådan mottogare sora avses i 3 § 7 mom. femte stycket skall, ora vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget anses sora anskaffningsvärde. 1 annat fell skall de utdelade aktieraa anses anskaffede utan kostnad.

Är finansiella instraraent som avses i 1 mora. föreinål för note­ring på inländsk eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig omsättning, som är allmänt tillgänglig (mark­nadsnoterade), får utom såvitt avser optioner och terminer an­skaffningsvärdet bestäramas till 20 procent av vad den skattskyldige erhåller vid avyttringen efter av­drag för kostnad för avyttringen.

Delbevis eller teckningsrättsbevis, bolag, anses anskaffet utan kostnad. 4 ra o m.     Har en här i riket bosatt eller hemmahörande person avyttrat   aktier  till   ett     svenskt aktiebolag   eller  ett   raotsvarande

beräknat på grandval av fektiska anskaffningsutgifter och med hän­syn till inträffede förändringar beträffande innehavet (genorasnitts-raetoden). Har aktier erhållits genom sådan utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses så stor del av det genomsnittliga anskaffningsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget som svarar mot förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen. Det genom­snittliga anskaffiiingsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget skall minskas i motsvarande mån. För såcfen raottogare som avses i 3 § 7 mom. femte stycket skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget anses som anskaffningsvärde. I annat fell skall de utdelade aktiema anses anskaffede utan kostaad. Har akti­er erhållits genom sådan utskift­ning som avses / 5 § S mom. tredje stycket skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses anskaffnings­värdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

Ifråga om finansiella instraraent sora avses i 1 raora. och som är föreinål för notering på inländsk eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknads­mässig omsättning, som är allmänt tillgänglig (marknadsnotera­de) samt andelar i ekonomiska föreningar som förvärvats före den 1 januari 1992 får anskaffnings­värdet bestämmas till 20 procent av vad den skattskyldige erhåller vid avyttringen efter avdrag för kostaad för avyttringen. Vtd nu sagts gäller inte optioner och ter­minen sora grancfes på aktieinnehav i ett

4 raora. Har en här i riket bo­satt eller hemmahörande person avyttrat aktier till ett svenskt aktie­bolag     eller     ett     motsvarande

Senaste lydelse 1990:651.

14

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

utländskt bolag cxh utgörs veder­laget för de avyttrade aktieraa uteslutande av nyemitterade aktier i det köpande bolaget, skall skatte­pliktig intäkt inte anses uppkomma. Detta gäller dock inte person sora har avflyttot från riket raen sora till följd av regleraa ora väsentlig anknytning hit äncfe anses bosatt hän De mottogna aktieraa skall anses förvärvade till det anskaff­ningsvärde som gällde för de av­yttrade aktieraa.

\bd som sagts i första stycket gäller dock inte vid avyttring av aktier i bolag som avses i 3 § 12 mom. nionde stycket, ora inte skattemyndigheten lämnar med­givande till detto. Sådant raedgi­vande får lämnas om inte någon del av vinsten skulle ha togits upp som intäkt av tjänst. Skatterayn-dighetens beslut får överklagas hos Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får mte överklagas.

Flytter en skattskyldig utomlands och har han tidigare avyttrat aktier till ett utländskt bolag varvid skat­tepliktig intäkt inte ansetts upp­komma på grund av bestämraelser­na i försto och andra styckena, skall denna intäkt anses skatteplik­tig när utflyttningen sken

utländskt bolag och utgörs veder­laget för de avyttrade aktieraa av nyemitterade aktier i det köpande bofeget och eventuelU pengar mot­svarande högst tio procent av de nyemitterade aktiernas nominella värde skall som skattepliktig reali­sationsvinst räknas den del av vederlaget som utgörs av pengar. Mid nu sagts tillämpas också vid avyttring av andelar i ekonomisk förening. De mottogna aktieraa skall anses förvärvade till det anskaffningsvärde sora gällde för de avyttrade aktieraa eller andelar­na.

Bestämmebema i första stycket gäller inte person sora har avflyttot från riket raen sora till följd av regleraa ora väsentlig anknytning hit äncfe anses bosatt hän

Vid avyttring av aktier eller andelar i företag som avses i 3 § 12 mom. nionde stycket, tillämpas första stycket endast ora skatterayn­digheten läranar medgivande till detto. Sådant medgivande får lära­nas om inte någon del av vinsten skulle ha togits upp sora intäkt av tjänst. Skattemyndighetens beslut får överklagas hos Riksskattever­ket. Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

Flyttar en skattskyldig utomlands och har han tidigare avyttrat aktier eller andelar till ett utländskt bolag varvid bestämmelseraa i första eller tredje styckena tillämpats, skall skatteplikt anses uppkomma när utflyttningen sker i fråga om den del av realisationsvinsten som tidigare inte tagits upp till beskatt­ning.

Denna lag träder i kraft den I januari 1993 txh tillämpas första gången vid 1994 års taxering. Bestäraraelseraa i 3 § 8 raom. fjärde stycket och 27 § 4 mora. i deras nya lydelse tillärapas inte i fråga om avyttringar sora skett före utgången av år 1992.

15

3    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om ändring i lagen (1990:654) om skatteutjämnings­reserv

Härigenom föreskrivs att 5 § samt punkteraa 6 och 8 av övergångsbe­stämmelseraa till lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

5§' Vid värderingen av tillgångaraa hos juridiska personer sora avses i 1 § förste stycket 1-6 skall

1.

festighet sora utgör omsättaingstillgäng tas upp till värdet enligt räkenskaperaa minskat raed sådana värdeminskningsavdrag cxh liknande avdrag som inte har gjorte i räkenskaperaa,

2.

andra lagertillgångar än som avses i punkt 1 och kundfordringar tas upp till de värden som gäller vid inkomsttexeringen,

3.

sådana tillgångar för vilka avdrag raedges enligt punkteraa 12-14 av anvisningaraa till 23 § komraunalskattelagen (1928:370) tas upp till skattemässiga restvärden,

4.

annan fastighet än sora avses i punkt 1 tas upp till anskaffnings­värdet för mark, byggnad och markanläggning minskat med raedgivna värderainskningsavdrag och liknande avdrag,

5.

aktier i svenska aktiebolag och 5. aktier i svenska aktiebolag och andelar i svenska ekonoraiska andelar i svenska ekonoraiska föreningar tas upp till de värden föreningar tas upp till anskaffhings-som anges i 27 % 2 mom. första värden beräknade enligt genom­stycket lagen (1947:576) om statlig snittsmetoden och andelar i utländ-inkomstskatt och andelar i utland- ska juridiska personer till 65 pro-ska juridiska personer till 65 pro-    cent cferav,

cent (ferav,

6.   andra tillgångar sora avses i

6. andra tillgångar som avses i

27 § 1 raora. nämnda lag än aktier

27 § 1 raora. lagen (1947:576) om

och andelar tas upp till de värden

statlig inkomstskatt än aktier och

som anges i 27 § 2 mom. första

andelar tes upp till anskaffnings­

stycket och 3 mom. samma lag

värden beräknade enligt genom-

eller, ora den underliggande egen-

snittsmetoden eller, ora den under-

doraen är andel i utländsk juridisk

liggande egendoraen är andel i

person, till 65 procent cferav,

utländsk juridisk person,  till 65

procent därav,

7.

fordringar i utländsk valute tes upp till de värden som gäller vid inkomsttaxeringen,

8.

andra tillgångar än som avses i punkteraa 1-7 tas upp till an­skaffningsvärdet minskat med medgivna värderainskningsavdrag och liknande avdrag.

Har festighet som avses i första Vid tillämpning av första stycket stycket 4 förvärvats före ingången    4 får festighet som förvärvats före

' Senaste lydelse 1990:1446.

6

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

av år 1991 fär som anskaffnings­värde i stället anses viss del av det för år 1991 gällande taxeringsvär­det rainskat med vid 1982-1991 års taxeringar medgivna värderainsk­ningsavdrag och liknande avdrag ora avdragen för år räknat uppgått till sammanlagt rainst 10 prcxent av nänmcfe värde. Med del av toxeringsvärdet avses i fråga om

1.

småhusenheter 70 procent av toxeringsvärdet,

2.

hyreshusenheter 60 procent av texeringsvärdet,

3.

industrienheter 75 procent av toxeringsvärdet,

4.

lantbruksenheter 100 procent av toxeringsvärdet.

utgången av år 1990 i stället anses förvärvad den 1 januari 1991. Anskaffningsvärdet vid denna tid­punkt anses motsvara viss del av det för år 1991 gällande taxerings­värdet minskat med vid 1982-1991 års taxeringar medgivna värde­rainskningsavdrag cxh liknande avdrag ora avdragen för år räknat uppgått till sammanlagt minst 10 procent av nämncfe väide. Med del av taxeringsvärdet avses i fråga ora

1.

småhusenheter 70 procent av taxeringsvärdet,

2.

hyreshusenheter 60 procent av toxeringsvärdet,

3.

industrienheter 75 procent av texeringsvärdet,

4.

lantbraksenheter 100 procent av taxeringsvärdet.

Värdet enligt andra stycket skall i skälig mån jämkas om marknads­värdet vid beskattningsårete ingång på fastighetens byggnader, mark och markanläggningar inte översti­ger 75 procent av värdet enligt andra stycket.

Värdet enligt andra stycket skall i skälig mån järakas om marknads­värdet pä byggnader, mark cxh markanläggningar vid beskattnings­årets ingång inte överstiger 75 procent av detta värde. Jämförel­sen skall avse marknadsvärdet på den egendom som omfattas av värderingen enligt andra stycket. Vid tillämpning av förste cxh andra styckena avses med värdeminsk­ningsavdrag cxkså belopp varmed ersättningsfond e.d. tegits i anspråk.

Har den skattskyldige flera förvärvskällor skall vid tillämpmng av förste stycket övergångsposten bestämmas med ledning av förvärvskällor-

6. Vid beräkning av kapitel-underlaget för fysiska personer och dödsbon gäller följande. Vid 1993-1999 års texeringar skall som kapifelunderlag anses den skatt­skyldiges kapitolunderlag enligt 4 § med tillägg för en övergångspost. Oveigångsposten är ett belopp motsvarande den skattekyldiges negativa kapitelunderlag vid 1993 års texering eller, om företeget på grand av förlängt räkenskapsår inte skall toxeras detto år, vid 1994 års toxering, till den del detta negativa underlag överstiger fribeloppet en­ligt punkt 16 gärde stycket av anvisningaraa till 22 § kommunal­skattelagen (1928:370).

6. Vid beräkning av kapitalunder­laget för fysiska personer och dödsbon gäller följande. Vid 1994-1999 ärs texeringar skall som kapitelunderlag anses den skatt­skyldiges kapitalunderlag enligt 4 § med tillägg för en övergångspost. Overgångsposten är ett belopp motsvarande den skattskyldiges negativa kapifelunderlag vid 1994 års fexering eller, ora företeget på grand av förlängt räkenskapsår inte skall texeras detta år, vid 1995 års taxering, till den del detta negativa underlag överstiger fribeloppet enligt punkt 16 Qärde stycket av anvisningaraa till 22 § kommunal­skattelagen (1928:370).

 Senaste lydelse 1991:1845.

2 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 131

17

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

nas sammanlagda kapitolunderlag. Är det sammanlagcfe kapitolunderlaget negativt skall det fördelas mellan förvärvskälloraa med negativt kapitolunderlag i förhåUande till deras andet av det sanunanlagcfe kapitolunderlaget i dessa förvärvskällon Det sålimcfe beräknade negativa underlaget utgör förvärvskällans övergångspost till den del beloppet överstiger det till förvärvskällan hänförliga fribeloppet.

Vid beräkning av kapitolunderla-       Vid beräkning av kapitolunderla­get vid 1993 års taxering eller, om    get vid 1994 års toxering eller, om

Bestämmelseraa i förstetredje styckena gäller inte vid tillämpning av 11 §.

företoget på grand av förlängt räkenskapsår inte skall toxeras detto är, vid 1994 års toxering, skall festigheter sora inte utgör omsättningstillgångar tos upp till det högsto av de värden sora följer av 6 § andra stycket.

8.' Vid beräkning av kapitel­underlaget för skadeförsäkrings-företeg skall vid 1992 års taxering säkerhetsreserv räknas som skuld endast till den del reserven översti­ger 70 prcxent av säkerhetsreser­ven i bokslut till ledning för 1991 års toxering.

företoget på grand av förlängt räkenskapsår inte skall toxeras detto år, vid 1995 års toxering, skall festigheter sora inte utgör omsättningstillgångar tas upp till det högste av de värden sora följer av 6 § andra stycket.

8. Vid beräkning av kapitolun­derlaget för skadeförsäkringsföre­tog skall vid 1992 och 1993 års taxeringar säkerhetsreserv räknas som skuld endast till den del reser­ven överstiger 70 procent av säker­hetereserven i bokslut till ledning för 1991 års toxering.

Denna lag träder i kraft den 1 december 1992 och tillärapas första gången vid 1993 års taxering. Äldre bestämmelser i 5 § försto stycket 5 och 6 tillämpas dock vid 1993 års toxering i fråga om skattskyldiga vars räkenskapsår avslutots före den 31 deceraber 1992.

' Senaste lydelse 1991:1845.

18

4    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om ändring i lagen (1990:655) om återföring av obeskat­tade reserver

Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1990:655) om återföring av obeskattede reserver skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

8§'

Vid fusion som avses i 2 § Vid fusion som avses i 2 §

4 mora. lagen (1947:576) om stet- 4 mom. lagen (1947:576) om stet­

lig inkomstekatt, vid ombildning lig inkomstskatt, vid ombildning

enligt 8 kap. sparbankslagen enligt 8 kap. sparbankslagen

(1987:619) och vid övertagande (1987:619) och vid övertagande

enligt 10 kap. 8 a § förenings- enligt 10 kap. 8 a § förenings­

bankslagen (1987:620) skall över- bankslagen (1987:620) skall över­

låtande och övertagande företag låtande och övertagande företag

anses som en skattekyldig.

anses som en skattskyldig. Har en

ekonomisk förening skiftat ut aktier

enligt 3 % 8 mom. tredje stycket

lagen om statlig inkomstskatt skall

föreningen och det aktiebolag vars

aktier skiftats ut anses som en

skattskyldig.

Har uppskovsbeloppet för det överlätande företaget bestämts enligt 4

och 5 §§ och har uppskovsbeloppet för det övertagande företaget tagite

upp till beskattning enligt 6 § andra stycket skall återstående del av det

överlåtande företegets uppskovsbelopp samt i förekommande fell tillägg

enligt 5 § tredje stycket omedelbart tas upp till beskattning hos det

övertegande företeget. Bestämmelseraa i 6 § andra stycket skall därvid

äga motsvarande tillämpning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas förste gången vid 1994 års texering.

' Senaste lydelse 1992:705.

19

5    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om ändring i lagen (1990:663) om ersättningsfonder

Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1990:663) om ersättningsfonder skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

9§ Ersättningsfond skall återföras till beskattning om

1.

fonden har tegite i anspråk i strid raed 4-6 §§,

2.

hela eller den huvudsakliga 2. hela eller den huvudsakliga delen av den förvärvskälla där delen av den förvärvskälla där avsättningen till fonden har gjorts avsättningen till fonden har gjorts under beskattaingsäret har överlå- under beskattningsåret har överlå­tits eller verksaniheten har upp- tits eller verksaraheten har upphört hört,

och fonden   inte   har  övertagits

enligt sjätte stycket,

3.

företeget har upplösts genom fusion och fonden inte har övertagits enligt sjätte stycket,

4.

beslut har fetfets om att det företeg som iimehar fonden skall träda i likvidation,

5.

beslut har meddelats om att den skattskyldige skall försättes i konkurs, eller

6.

fonden inte har tagits i anspråk senast under det beskattaingsår för vilket taxering sker under tredje taxeringsåret efter det cfe avdrag för avsättningen har medgetts.

Vad sora sägs i första stycket 2 gäller inte ora avsättningen grandas på avyttring sora avses i 2 § andra stycket 1-3.

Med överlåtelse som avses i förste stycket 2 likställs att hela eller en del av den förvärvskälla cfer avsättningen har gjorte tillfellit en ny ägare genom bodelning eller arv eller genora förordnande i testeraente. Skattemyndigheten får dock, ora det finns särskilcfe skäl, raedge att fonden i stället för att återföras till beskattning övertes av förvärvskällans nye ägare. I beslutet skall anges i vilken förvärvskälla hos den nye ägaren fonden skall anses avsatt. Vidare skall bestämmelseraa i 11 § tredje stycket tillämpas.

Återföring till beskattning skall göras i den förvärvskälla där avsätt­ningen har gjorte. Har fysisk person fått avdrag för avsättaing till ersättningsfond för byggnader och raarkanläggiungar i fell sora avses i 2 § andra cxh tredje styckena skall återföring till beskattning göras i den förvärvskälla där avsättningen har gjorts till den del fonden motsvarar belopp som tegits upp sora intäkt av näringsverksamhet enligt be­stämmelseraa i punkt 5 försto och tredjesjätte styckena av anvisningaraa till 22 § kommunalskattelagen (1928:370). Fonden i övrigt skall återföras till beskattning i inkomstslaget kapitol. Ersättningsfond för mark skall återföras till beskattning i inkomstslaget kapitol.

20

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Skattemyndigheten kan, om det finns särskilda skäl, medge att fond som skall återföras enligt förste stycket 6 får behållas under viss tid, dock längst till och med det beskattaingsår för vilket texering sker under sjätte texeringsåret efter det cfe avdrag för avsättningen har medgetts.

Vid såcfen fusion som avses i 2 § 4 mom. förste stycket lagen (1947:576) om stetiig mkomstskatt får ersättaingsfond övertas. Har fonden övertegite skall anses som om det övertagande företaget har gjort avsättningen under det be­skattningsår (fe avsättningen gjorts hos det överlåtande företaget.

Vid sådan ftision som avses i 2 § 4 mora. första stycket lagen (1947:576) om statiig inkomstskatt får ersättaingsfond övertas. Har en ekonomisk förening skiftat ut aktier enligt 5 §

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas förste gången vid 1994 års taxering.

21

6   Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om ändring i lagen (1979:611) om upphovsmannakonto

Härigenom föreskrivs att 10 och 12 §§ lagen (1979:611) om upphovs­mannakonto skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

10 §' Belopp för vilket uppskov med beskattning har erhållits samt resterande ränte på sådant belopp skall tas upp som intäkt av näringsverksarahet för det beskattningsår då utbetalning från upphovsmannakontot sker eller skulle ha skett enligt 9 §. Med resterande ränte avses ränte efter avdrag för skatt enligt 7 §. Utbetalat belopp skall inte anses som upphovsmannaintäkt.

Beskattning enligt första stycket skall inte ske om medel på upp­hovsmannakonto hos en bank till hela beloppet direkt överförs till ett motsvarande konto i en annan bank.

12 §

Skattekyldig som yrkar uppskov Skattekyldig som yrkar uppskov

raed beskattning skall till självde- med beskattning skall till självde­

klarationen foga utredning på blan- klarationen foga utredning på

kett enligt av riksskaneverket låst- blankett enligt av Riksskatteverket

ställt formulär samt besked från festställt formulär samt besked från

banken om insättningen.

banken om insättningen.

Skattekyldig skall i självdeklaration lämna uppgift om tillgodohavande på upphovsmannakonto vid beskattningsårets utgång.

Vid överföring av kontomedel skall den överförande banken läm­na den mottagande banken de uppgifter som behövs för att den mottagande banken skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. De nya bestämmelseraa tillämpas endast på överföringar av kontomedel som gjorte efter ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1990:679.

22

7    Förslag till

ProP- 1992/93:131

Lag om ändring i lagen (1967:94) om avdrag vid inkomst­taxeringen för viss aktieutdelning

Härigenora föreskrivs att 4 § lagen (1967:94) om avdrag vid mkorast-taxeringen för viss aktieutdehiing* skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

4§

Avdrag medges inte senare än vid texeringen för tjugonde beskatt­

ningsåret efter det beskattningsår då inbetehiing för aktieraa först skedde.

Det belopp varmed avdrag med-       Det belopp varmed avdrag med­

ges får sammanlagt inte överstiga    ges fär sammanlagt mte överstiga

vad sora inbetelats för aktieraa.

vad som inbetelats för aktieraa.

Har aktierna skiftats ut enligt 3 § 8 mom. tredje stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskan får avdraget dock ej överstiga en belopp som svarar mot insatskapi­talet i den förening som skiftat ut aktiema.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas försto gången vid 1994 års toxering.

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1978:955.  Senaste lydelse 1978:955.

23

8   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1969:630) om viss skattefrihet för utdelning på aktie i Svensk interkontinental lufttrafik aktie­bolag (SILA)

Härigenom föreskrivs att lagen (1969:630) om viss skattefrihet för utdelning på aktie i Svensk interkontinentel lufttrafik aktiebolag (SILA)' skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:131

Nuvararuie lydebe

För svenskt aktiebolag och svensk ekonomisk förening, som i kapitelplaceringssyfte innehar aktie i Svensk interkontinentel lufttrafik aktiebolag (SILA) och som ej är sådant företeg som avses i 7 § 8 mom. tredje stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, skall utdehiing på aktie i SILA icke utgöra skattepliktig inkorast vid texering till stetlig inkorastskatt i den mån sammanlagcfe beloppet av utdelning, som SILA utbetalat för ett beskattningsår, motsvaras av utdelning som detta bolag under samraa beskattaingsår uppburit på aktier i Aktiebolaget Aerotransport (ABA). Vid bedömningen härav skall av SILA verkställd utdelning anses i första hand motsvara ut­delning från ABA.

Föreslagen lydebe

För svenskt aktiebolag och svensk ekonomisk förening, som i kapifelplaceringssyfte innehar aktie i Svensk interkontinentel lufttrafik aktiebolag (SILA) txh som ej är sådant företeg som avses i 7 § 8 mom. andra stycket lagen (1947:576) om stetlig inkomstskatt, skall utdelning på aktie i SILA icke utgöra skattepliktig inkomst vid texering till stetlig inkomstskatt i den mån sammanlagda beloppet av utdelning, som SILA utbefelat för ett beskattningsår, motsvaras av utdelning som dette bolag under samma beskattningsår uppburit på aktier i Aktiebolaget Aerotransport (ABA). Vid bedömningen härav skall av SILA verkställd utdelning anses i förste hand motsvara ut­delning från ABA.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 cxh tillämpas förste gängen vid 1992 års taxering.

Senaste lydelse 1984:1065.

24

9    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om ändring i skogskontolagen (1954:142)

Härigenom föreskrivs att 9 a § skogskontolagen (1954:142)' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

9a§

Har under året medel på skogs- Har under året medel på skogs­konto eller skogsskadekonto be- konto eller skogsskadekonto be­felats ut enligt 6 § skall banken felats ut enligt 6 § skall banken lämna uppgift om dette till skatte- lämna uppgift om dette till skatte­rayndigheten. Detsararaa gäller om myndigheten. Detsamma gäller om medlen överförts till annan bank banken fått kännedom om avtel enligt 8 § andra stycket eller ban- som avses i 9 § tredje stycket, ken fatt kännedora ora avtel som Uppgiften skall lämnas senast den avses i 9 § tredje stycket. Upp- 31 januari följande ån giften skall lämnas senast den 31 januari följande ån

Vid överföring av kontomedel skall den överförande banken lärana den mottegande banken de uppgifter som behövs för att den mottegande banken skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt denna lag

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. Den nya bestämmelsen tillämpas endast på överföringar av kontomedel som gjorts efter ikraftträcfendet.

Lagen omtryckt 1982:325. Senaste lydelse av lagens rubrik 1975:263.  Senaste lydelse 1990:345.

25

10     Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om återföring av allmän investeringsreserv 

Härigenom föreskrivs följande.

Vid tillämpning av lagen (1990:685) om upphävande av lagen (1979:610) om allmän investeringsreserv gäller följande. Återförs allmän investeringsreserv till beskattaing enligt 11 § förste stycket ae eller 12 § andra stycket den upphävcfe lagen skall särskilt tillägg enligt 13 § försfe stycket sagda lag inte tas upp som skattepliktig intäkt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas förste gången vid 1993 års taxering.

26

11     Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om upphävande av lagen (1958:575) om avskrivning å vissa oljelagringsanläggningar, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1958:575) om avskrivning å vissa oljelagringsanläggningar, ra.ra.' skall upphöra att gälla vid utgången av år 1992.

1.

Den upphävcfe lagen skall dock fortferande tillämpas vid 1993 och tidigare ärs taxeringan

2.

Föreskrifteraa om värdering av tvångslagret i 7 § den upphävcfe lagen tillämpas även på 50 procent av tvångslagret vid 1994 års fexering, eller om företeget inte texeras då, vid 1995 års taxering, i den mån företeget vid närmast föregående texering tegit upp tvångslagret till lägre värde än vad som följer av bestäraraelseraa i punkt 2 av anvisningaraa till 24 § kommunalskattelagen (1928:370).

3.

Obeskattede lagerlån som avses i 5 § 2 mom. den upphävcfe lagen skall utan hinder av vad som föreskrivs i förste stycket näranda lagram tas upp till beskattning vid 1994 års texering, eller om förefeget inte taxeras då, vid 1995 års texering.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1977:940 Lagen omtryckt 1977:940.

27

12     Förslag till

Prop. 1992/93:131

Lag om upphävande av lagen (1969:738) om rätt att vid inkomsttaxering erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumindustriens Beredskapsfond, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1969:738) om rätt att vid inkorasttexe-ring erhålla avdrag för belopp som tillförte Stiftelsen Petroleumindustri-ens Beredskapsfond, ra.ra. skall upphöra att gälla vid utgången av år 1992.

Den upphävcfe lagen skall dcxk fortferande tillämpas i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före den 1 januari 1993.

28

Finansdepartementet

°p- 

1992/93:131

Utdrag ur protokoll vid regeringssamraanträde den 10 noveraber 1992

Närvarande: stetsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, Laurén, Höralund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Könbeig,[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: sfetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa företagsskattefrågor, m.m. 1   Inledning

Tidigare har i olika sammanhang aviserats en förändring av företegsbe-skattningen till i höst (jfr t.ex. din 1992:61). Den mest angelägna frågan var att införa nya regler för beskattaing av enskilcfe näringsidkare och handelsbolag. Ett sådant förslag redovisas i betänkandet (SOU 1991:100) Neutral företegsbeskattning. Dette förslag har anknytning till ett förslag ora vissa ändringar i bolagsbeskattaingen, (SOU 1992:67) Fortsatt reformering av företegsbeskattningen. Betänkandena har remissbehand­lats. Flertelet remissinstanser ställer sig bakom huvudlinjeraa i förslagen.

Ett led i den krisuppgörelse som slutite mellan regeringen och den socialdemokratiska oppositionen är att förslaget om beskattningen av enskilcfe näringsidkare och handelsbolag inte skall genomföras nu. Enligt min bedöraning bör raan cferraed också awakta raed att ta ställning till ändrade bolagsskattereglen Jag avser eraellertid att återkomma till regeringen raed ett sammanhållet förslag sora bör komraa att gälla fno.m. den 1 januari 1994. Det finns emellertid vid sidan av det berörda arbetet ett antel frågor sora bör bli föremål för lagstiftning redan i höst.

Inom Finansdeparteraentet har utorbetots en proraeraoria raed förslag till ändrade skatteregler för vissa oinstraktureringsfell. Det gäller framför allt frågor som är specifika för omstrakturering av ekonomiska föreningar och cfe särskilt möjligheteraa att orabilcfe en ekonomisk förening till aktiebolag.

Vicfere har i en annan inom Finansdeparteraentet utorbetod proraeraoria behandlats frägan att to bort de särskilcfe skatteregleraa sora finns avseende beredskapslagring av olja.

Proraeraorioraa har reraissbehandlats. En förteckning över de remissin­stanser sora yttrat sig bör fogas sora bilaga 1 till protokollet. Reraissara-manställningar finns tillgängliga i lagstiftningsärendena (dnr 3480/92 cxh 3324/92). Vicfere bör som bilaga 2 fogas ett utdrag ur promemorian om oljelagring.

Rikscfegen har i ett tillkännagivande begärt att regeringen prövar frågan om överföring av medel på upphovsmannakonto från en bank till en annan (bet. l99l/92:SkU30, iskr. 324).

29

Riksskatteverket (RSV) har i framstälhiingar till Finansdepartementet hemställt om vissa lagändringar Det gäiler bl.a. vissa ändringar i lagen (1990:654) om avsättning till skatteutjämningsreserv, survlagen. Det förordas att bestämmelseraa om värdering av aktier cxh andelar samt bestämmelserna om värdering av fastigheter som inte utgör omsättnings­tillgångar justeras. Vidare föreslås en ändring i bestämmelseraa om avdrag för värdeminskning av inventarier i punkt 13 nionde stycket av anvisningaraa till 23 § kommunalskattefegen (1928:370), KL, som en följd av det nya texeringsförferandet med en femårig oraprövningsperiod. Framställningaraa bor fogas till protokollet som bilaga 3 och 4.

Vidare har i framställningar från vissa näringslivsorganisationer önskemål framförte om lättnader vid beskattningen för främst småföretog. En annan fråga som uppmärksammats gäller företegens rätt till avdrag för kostaader för företegshälsovård.

Regermgen beslutade den 22 oktober 1992 att inhämte Lagrådets yttrande över vissa lagförslag. De till Lagrådet remitterade lagförslagen bör fogas till protokollet som bilaga 5. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet som bilaga 6. Jag redovisar mina förslag i anledning av Lagrådets yttrande i avsnitt 3.2. samt i avsnitt 10.2.

Jag kommer i det följande att redovisa mina förslag med anledning av de nu anmärkte frågoraa. Vidare tas upp bl.a. frågan om en upprepning av de lagstiftningsärenden avseende räntefördelning och skadeförsäkrings-företegens beskattning sora beslutedes förra hösten (jfr prop. 1991/92:60).

Prop.1992/93:131

2  Ombildning av ekonomisk förening till aktiebolag

2.1   Skattefrihet för utskiftning i samband med upplösning av föreningen

Mitt förslag: Särskilda skatteregler föreslås för att en ekonomisk förening skall kunna ombildas till ett aktiebolag utan omedelbara inkomstskattekonsekvenser. Utgångspunkten är att föreningen överför tillgångar och skulder till ett aktiebolag varefter föreningen upplöses. Utskiftningen vid upplösningen skall under vissa föratsätt­ningar vara skattefri för mottagaren. Samtliga aktier i aktiebolaget skall skiftas ut. Det får inte vara fråga om utskiftning av andra tillgångar än aktier i annat än obetydlig omfattning. Värdet får inte överstiga 5 % av aktieraas nominella värde. Skattefriheten orafattar endast utskiftning av aktier. De utskiftade aktieraa övertar an­skaffningsvärdet för andelaraa i föreningen.

Bestämmelsen om skattefrihet för utskiftning kombineras med undantag från uttagsbeskattning hos föreningen.

Promemorieforslaget: Överensstämmer med mitt.

30

Remissinstansema: Majoriteten av remissinstanseraa tillstyrker Prop. 1992/93:131 förslaget. Juridiska fakulteten vid Uppsala Universitet cxh Sveriges Industriförbund m.fl. framhåller dock behovet av en allmän översyn av omstraktareringsregleraa. Sveriges Industriförbund m.fl. anser vidare att det inte finns skäl att undanfe föreningar som utgör fämansföreteg från möjligheten till skattelättaad. Några remissinstanser anser att det saknas ett resonemang huravicfe det finns bestämmelser i föreningslagen sora kan förhindra ett ombildningsförferande. LRF anser att ytterligare klarläggan­den behövs utifrån skatterättsliga aspekter men framför allt med tanke på föreningsrättsliga aspekten LRF fer därför inte ställning till förslaget utan föratsätter att ett fullständigare förslag presenteras. Kammarrätten i Stockholm framför vissa lagtekniska synpunkten

Bakgrunden till mitt förslag: Den ekonomiska föreningen är vid sidan av aktiebolaget den encfe associationsform som är avsedd för närings­verksarahet utan personligt ansvar för ägaraa. Bestämmelser om ekonomiska föremngar finns i lagen (1987:667) ora ekonoraiska föreningar, föreningslagen.

En ekonomisk förening har till ancfemål att genora ekonoraisk verksamhet främja medlemmaraas ekonomiska mtressen. Uppkomna överskott delas i huvudsak ut i form av efterlikvid eller återbäring. Utmärkande för föreningsformen är det kooperativa inslaget, dvs. att medlemmaraa skall delte i verksamheten sora konsuraenter, leverantörer eller på annat sätt.

En ekonomisk förening kan beskrivas sora en personassociation vars ändamål är att tillgodose medlemmaraas ekonomiska intressen i deras egenskap av exempelvis leverantörer eller konsuraenten Den ekonomiska föreningen skiljer sig härigenora från ett aktiebolag som är en kapifel-association cfer utgångspunkten är att varje delägare skall få del av bolagete vinst i förhållande till sin andel av bofegets aktiekapital.

Medlemmar i den ekonomiska föreningen kan vara fysiska cxh/eller juridiska personen Förenmgen skall ha minst 5 medlemman Antalet raedlemmar får dock vara 3 eller 4 om minst 3 medlemmar är ekonomis­ka föreningar eller andra föreningar som är juridiska personer (2 kap. 1 § förerungslagen)'. Om antalet medleraraar går ned under det lägsta antalet inträder likvicfetionsplikt.

Föreningslagen bygger på den grandläggande kcxiperativa principen ora självfinansiering. Den ekonoraiska föreningen är för sin kapitalförsörjning frärast hänvisad till raedlemsinsatser och till de vinster sora kan genereras i verksamheten.

Vissa begränsade möjligheter finns att anskaffe riskkapital - utöver vinstkonsolidering och medlemsinsatser - genom förlagsinsatsen Det är fråga om särskilcfe kapifelinsateer som räknas till föreningens bundna egna kapital men intar en mellanstälhiing raellan raedleraskapital och

' Regeringen har i en nyligen avlämnad lagrådsremiss föreslagit en ändring i föreningslagen av innebörd att det minsta antal medlemmar som skall ingå i en ekono­misk förening sänks frän fem till tre. Förslaget innebär ocksä att den nuvarande skillnaden mellan fysiska och juridiska personer slopas.

31

lånat kapital. Vid föreningens upplösning har förlagsinsatserna rätt till    Prop. 1992/93:131 betalning framför medleinsinsatseraa raen efter alla borgenären Förlags­insatser kan tecknas av andra än medlemmaraa. Avkastningen på för­lagsinsatser utgör utdelning cxh inte ränte. Insatseraa är bundna under minst 5 ån

I 10 kap. föreningslagen finns bestämmelser som reglerar i vilken utsträckning föreningens medel fär utbetelas till medlemmaraa. Utbe­telning i annan form än utdelning fär förekomma vid nedsättning eller återbetelning av medlemsinsatseraa och vid likvicfetion av föreningen.

Utdelning av överskott i föreningen kan ske på två olika sätt. Överskot­tet kan fördelas efter den orafettning i vilken raedleraniaraa deltagit i föreningens verksamhet eller i övrigt tagit denna i anspråk. Det kan exempelvis vara fråga om efterlikvider, återbäring ete. Överskottet kan också fördelas i förhållande till varje medlems inbeteida raedlemsinsatser

Beskattningen av ekonomiska föreningar

I fråga om principeraa för inkomstberäkning, koncerabidrag, kedje­beskattning ete. överensstämmer i huvudsak beskattningsregleraa för ekonomiska föreningar med de bestämmelser som gäller för aktiebolag.

I princip skall vinsten i en ekonoraisk förening dubbelbeskattas. Det innebär att vinsten först beskattas hos föreningen och cferefter - när den delas ut - hos delägaraa. Principen om dubbelbeskattning har eraellertid luckrats upp för ekonoiniska föreningar sora i beskattningshänseende anses som kcx)perativa.

En förening anses sora kooperativ om den är öppen och i sina angelägenheter tillämpar lika rösträtt (2 § 8 mora. tionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL). Har en kooperativ förening av vinsten på sm kcx)perativa verksamhet lämnat rabatt eller pristillägg i förhållande till gjorcfe köp eller försäljningar har föreningen rätt till avdrag för denna utdelning. En kcx)perativ förening har också rätt till avdrag för insateutdelning, dvs. vinstatdelning i förhällande till insatser­nas storlek (2 § 8 mora. förste och andra styckena SIL).

Beskattningen av medlemmarna

När en enskild näringsidkare innehar en andel i en ekonomisk förening och andelsinnehavet är betingat av den verksamhet som bedrivs skall utdelning från föreningen och reavinst vid försäljning av andelen tas upp som intäkt av näringsverksamhet (punkt I tredje stycket och punkt 2 förste stycket av anvisningaraa till 22 § KL). 1 annat fell skall utdelning och reavinst tas upp som inkoinst av kapitel (3 § 1 raora. SIL). Koopera­tiv utdelning som utgör en besparing av levnadskostnaderaa är dock skattefri för medlemmen (3 § 7 mom. förste stycket SIL).

För aktiebolag m.fl. juridiska personer hänförs alla inkomster till inkomstslaget näringsverksamhet.

Särskilcfe regler gäller för utskiftning vid föreningens likvicfetion. Sådan utskiftning behandlas skattemässigt som utdelning till den del det utskiftade beloppet överstiger mbetald insats (3 § 8 mom. andra stycket

32

SIL). I samband med ftision sora avses i 2 § 4 mora. SIL skall dock    Prop. 1992/93:131 encfest den del av utekiftningen sora utgörs av annat än andelar i den övertagande föreningen behandlas som utdelning.

Med inbetald insate avses det belopp som finns bokfört på andelskapita­lets konto i den ekonomiska föreningen. Har insatekontot ökats på annat sätt än genom inbetalcfe insateer under den ekonomiska föreningens bestånd skall medlemmaraa beskattas för utdelning vid ökningstillfället för att förhindra att vinstmedlen blir obeskattade vid föreningens likvidation.

Skälen för mitt förslag: Den ekonomiska föreningen har till ändamål att genora medlemmaraas deltagande skapa en direkt ekonomisk fördel för medlemmaraa. De begränsade möjligheteraa till kapitelförsörjning gör emellertid att den ekonomiska föreningen kan vara mindre lämpad sora asscxiationsform för mer kapitalkrävande verksamheten För en verksam­het som en gäng stertedes i föreningsform kan därför en expansion med krav på ökade investeringar innebära ett behov av att övergå till aktiebolagsformen för att förbättra möjligheteraa att anskaffe riskkapitel.

Föreningslagen innehåller bestämmelser om fusion i vissa fell. En ftision kan ske genora att en ekonomisk förening går upp i en annan ekonomisk förening (absorption) eller genom att två eller flera ekonomis­ka föreningar förenas så att de bilcfer en ny förening (kombination). Fusion mellan ekonomisk förening cxh aktiebolag är endast möjlig i fråga om en moderförening cxh ett helägt dotteraktiebolag.

Beslut om fiision fettas av föreningsstämman. För ett sådant beslut gäller särskilcfe omröstningsreglen Vidare fordras rättens tillstånd att genomföra fusionen. De civilrättsliga regleraa skydcfer såväl borgenärer­na i den överlåtande föreningen som den eventuella rainoritet raedlemmar som motsätter sig fusionen. Innebörden av en ftision är att det överlåtan­de företeget upphör utan likvidation och dess tillgångar och skulder övertes av det övertegande företeget utan särskilda uppgörelser med borgenärema.

Föreningslagen innehåller inte några särskilcfe regler för ombildning av en ekonomisk förening till ett aktiebolag. En sådan orabildning är likväl möjlig raen den niåste genoraföras i flera steg. Olika alteraativ är tänkbara men oavsett vilken lösning som väljs koraraer de allmänna inkomstskatteregleraa norraalt att raedföra skatteeffekter för såväl föreiungen som dess medlemman

Min inställning är att det i möjligaste mån bör undvikas att skattereg­leraa lägger hinder i vägen för valet av företegsform. I olika samraan­hang har också särskilda skatteregler införte för att underlätte sarahälls-ekonoraiskt önskvärcfe omstraktureringar Även i dette sammanhang finns skäl att föreslå såcfena regien

En självklar utgångspunkt för mina fortsatte överväganden är att ombildning av en ekonomisk förening till aktiebolag skall ske enligt gällande civilrättsliga regler i föreningslagen.

Det är medlemmaraa - direkt eller indirekt genom deltegande i föreningsstämman - som skall te ställning till om formen för verksara­heten i det enskilcfe fellet skall ändras. För den förening vars medlemmar

33

3 Riksdagen 1992193. I saml. Nr 131

besluter att övergå till bolagsformen innebär de förslag jag nu koramer    Prop. 1992/93:131 att lägga fram att det på ett enkelt och rationellt sätt skali vara möjligt att ombilda en ekonoraisk förening till aktiebolag utan omedelbara skatte­effekter för föreningen cxh dess medlemman

Även om olika alteraativ kan vara möjliga ligger det närmast till hands att de särskilcfe skatteregleraa utforraas för följande orabildningsförferan-de. Föreningen bilcfer ett aktiebolag. Vid bolagsbildningen använder föreningen sina tillgångar som apportegendora. Föreningens tillgångar koraraer cferefter att utgöras av aktier i bolaget. Föreningen upplöses genom likvidation cxh tillgångaraa skiftas ut till raedleraniaraa.

En fördel med det nu beskrivna förferandet är att föreningsstämman utöver nödvändiga stadgeändringar bör kunna fetfe saratliga beslut sora erfordras för en ombildning. Förferandet kräver alltså inte direkt aktivitet från samtliga medlemman Det här är också det förferande sora använts vid bl.a. ombildning av sparbank till bankaktiebolag (jfr prop. 1990/91:136).

Svenska Banlföreningen har framfört den synpunkten att en ekonoraisk förening norraalt inte får överlåte verksaraheten till ett dotterbolag eftersom föreningen inte enbart fär syssla raed aktieförvaltning. För att överlåtelsen från föreningen till aktiebolag skall bli giltig förenings-rättsligt torde det enligt Bankföreningen krävas en ändring i förenings­lagen.

Av 1 kap. 1 § föreningslagen fraragår att ett kriteriura för en ekono­raisk förening är att medlemmaraa delter i verksamheten. En förening som har till ändamål att äga och förvalte aktier i syfte att fä avkastning på insatt kapital kan inte registreras. Någon aktieförvaltning i den meningen är det inte fråga om när en förening i samband med om­bildning iimehar ett aktiebolag. I dessa fell är det endast fråga om att som ett led i en awecklingsprocess flytta över den verksamhet med­lemmaraa tidigare bedrev i föreningen till aktiebolaget. Bestäraraelseraa i föreningslagen torde cferför inte lägga hinder i vägen för ett såcfent förferande.

En överlåtelse av tillgångar i saraband raed en omstrakturering betraktas sora en avyttring sora i princip skall beskattas enligt allmänna regien Överlåtelser vid omstraktureringar sker i inånga fell till skatte­mässiga restvärden. Vid en överlåtelse som sker till underpris kan det bli fråga om uttagsbeskattning (punkt 1 Qärde stycket av anvisningaraa till 22 § KL). Uttagsbeskattaing innebär att skatteeffekten blir densamma som om egendomen sålts till marknadspris.

Om särskilda skäl föreligger far enligt det nämncfe lagrammet uttagsbe­skattning underiåtas (jfr pfop. 1989/90:110 s. 556 f.). Under vissa föratsättningar godtas alltså att tillgångar vid företagsombildning överförs från ett företag till ett annat till skattemässiga restvärden även om marknadsvärdet ar högre. Till skillnad raot tidigare gäller efter skattere­formen att uttegsbeskattning kan aktualiseras även i fråga om reavinstbe-skattad egendom, t.ex. aktien

I promemorian uttalades att särskilcfe skäl att underlåta uttagsbe­skattning torde föreligga när en ekonomisk förening sora ett första steg

34

i ett ombildningsförferande överlåter sm verksamhet till ett dotteraktiebo-    Prop. 1992/93:131 lag mot ett vederlag av nyemitterade aktien Några invändningar har inte framkommit vid remissbehandlingen. Juridiska fakulteten vid Uppsala Universitet anser emellertid att dette undanteg uttryckligen bör regleras.

En reglering i denna fråga skulle begränsas till överlåtelser som sker under samma beskattningsår som föreningen löses upp cxh tillgångaraa skiftas ut till raedleraniaraa. Frågan ora uttegsbeskattnmg avgörs ju vid texeringen för det beskattningsår under vilket överlåtelsen sken Den omständigheten att utskiftning av de nyemitterade aktieraa sker först ett senare beskattningsår bör emellertid inte utgöra hinder mot att underlåte uttegsbeskattning.

När en förening som ett led i en awecklingsprocess överlåter sin verksamhet till ett helägt dotterbolag i utbyte mot nyemitterade aktier fär särskilcfe skäl mot uttagsbeskattning anses föreligga (jfr cxkså Regerings­rättens dom i det s.k. Sipanomålet, dnr 3745-1991, dom den 26 maj 1992). Någon särskild reglering kan enligt min mening inte anses nödvändig.

Näste steg i ombildningsprocessen är att föreningsstämman fetfer beslut om likvicfetion av föreningen. Tillgångaraa, dvs. aktieraa, skall cfe skiftas ut till medlenunaraa.

Utskiftning i samband med likvicfetion av föreningen behandlas skatte­mässigt som utdelning till den del det utekiftede beloppet överstiger inbeteld insate i föreningen (3 § 8 mora. andra stycket SIL). Det finns inte några uttryckliga regler sora innebär att utdelningsbeskattning kan underlåtas om särskilcfe skäl föreliggen Att dette äncfe kan raedges i vissa situationer torde framgå av praxis (jfr Regeringsrättens dom i det s.k. Sipanomålet).

Betydelsefiilla undanteg har gjorts från principen om dubbelbeskattning i fråga om vinster i ekononuska föreningar En utskiftning från en ekonomisk förening till dess medlemmar får ändå anses mnebära att tillgångar lämnar den dubbelbeskattede sektora. Dette torde utgöra ett hinder mot att - utan särskilda regler - underlåte utdelningsbeskattning. Att de tillgångar som skiftas ut utgörs av aktier förändrar inte denna bedömnråg (jfr också prop. 1990/91:167 s. 18).

Allmänna regler innebär att förenrågen vid utskiftnråg kan komma att uttegsbeskattas. Möjlighet torde råte heller föreligga att underlåte uttegsbeskattnråg när det är fråga ora utteg av tillgångar sora skall skiftas ut cxh lärana den dubbelbeskattede sektora.

Sammanfettnrågsvis krävs således särskilcfe bestämmelser om skattefri­het för raedlemmaraa för utskiftning i form av aktier vid upplösnråg av den ekonomiska föreningen cxh om undanteg från uttegsbeskattnråg för förenrågen i fråga om utteg av de aktier som skall skiftas ut.

En skattefrihet för utskiftnråg i form av aktier bör råte regleras som en defimtiv skattebefrielse utan encfest sora ett uppskov raed beskattiungen. Framticfe utdehung på aktien och en vråst vid en eventaell försäljnråg av aktien bör beskattes enligt allmänna regien En uppskovsregel bör råte vara generell utan begränsas till sådan utskiftnråg av aktier som sker i anslutaråg till att förenrågen övergår till aktiebolagsformen.

35

En natarlig utgångspunkt skulle kunna vara att ställa det kravet att Prop. 1992/93:131 föreningen skall överföra saratliga tillgångar till ett nybildat aktiebolag och cferefter skifta ut aktieraa i bolaget. Detta krav skulle säkerställa att den verksainhet som bedrivits i föreningen i oförändrad omfettning kommer att överföras till bolaget. För att tidsmässigt hålla ihop de olika feseraa i ombildningsförferandet kunde vidare det kravet ställas att utskiftning sker råom viss tid efter överlåtelsen till bofeget.

Förhållandena kan emellertid vara sådana att föreningen överlåter verksamheten till ett dotteraktiebolag i vilket redan viss del av verksara­heten bedrivs. Dette är rimligen inte något som bör diskvalificera från skattebefrielse. Villkoren skall säkerställa att den verksamhet som bedrivits i föreningen forsättningsvis koraraer att bedrivas i aktiebolaget. Dette syfte bör uppnås ora det krävs att utskiftningen väsentligen skall avse aktier i ett bolag och att samtliga aktier i bolaget skall skiftas ut.

Enligt föreningslagen är det tillåtet raed olika insatsskyldighet för olika raedlemsgrappen För att inte praktiska problem skall uppkomma vid utskiftning av aktieraa till raedlemmaraa kan det av avrandningsskäl vara nödvändigt att viss kontantersättning lämnas. Värdet av den del av utskiftningen som avser annat än aktier bör dock begränsas till maximalt 5 % av det nominella värdet på aktieraa. Skattebefrielsen bör enbart omfette utskiftnråg i förra av aktien Ersättaing sora utgår i annan förra bör beskattas fullt ut. Av allraänna regler följer att vid beskattningen skall andra tillgångar än kontanter tes upp till marknadsvärdet.

Ett uttryckligt undanteg föreslås från huvudregeln om uttegsbeskattnråg beträffande uttag av aktier sora skall skiftas ut. I den mån andra tillgångar än aktier och kontanter skiftas ut gäller den allmänna regeln om uttagsbeskattaing.

I promemorian undantogs föreningar som utgör fåmansföretag från raöjligheten till skattelättnad. Skälet var att de särskilcfe regleraa för beskattning av utdelning och reavinst annars skulle kunna kringgås i saraband raed att en förening ombilcfes till ett aktiebolag. Särregleraa för delägare i fåmansföretag innebär att utdelning och reavinst på aktier och andelar skall beskattas i inkomstslaget kapital till den del inkorasten kan anses utgöra en schablonmässigt beräknad nonnal kapitalavkastaing medan eventaell överskjutande utdelning och reavinst i princip skall beskattas sora ora det vore fråga om lön (3 § 12 mora. SIL).

Sveriges Industriförbund m.fl. har hävcfet att de allraänna raotiv som ligger till grand för förslaget gör sig lika starkt gällande i fråga om fåmansföretag sora andra föreningar Jag delar givetvis den uppfettningen raen jag är raed hänsyn till de särskilda fåniansföretagsregleraa ändå inte beredd att i det här sammanhanget låta fåmansföretag omfettas av bestämmelsen.

Mitt förslag om skattefrihet för utskiftning av aktier bör tas in i 3 § 8 raora. SIL och den korapletterande bestäraraelsen ora undantag från uttagsbeskattning i punkt I av anvisningama till 22 § KL.

36

2.2   Särskilda frågor

2.2.1    Obeskattade reserver m.m.

Prop. 1992/93:131

Mitt förslag: Vid orabildnråg av en ekonoraisk förenråg som uppfyller de krav sora ställs för skattebefrielse fär den del av uppskovsbeloppet i föreningen sora ännu inte återförte till be­skattning återföras till beskattning i aktiebolaget enligt de villkor som gällde för föreningen.

Promemorieforslaget: Överensstämmer raed raitt.

Remissinstansema: Majoriteten av remissinstanserna lämnar förslaget utan ermran. Svenska Banlföreningen framför synpunkter avseende möjligheten att neutralisera effekten av en återföring av skatteutjäranrågs-reserven. Juridiska fakulteten vid Uppsala Universitet framhåller att det kan underlätte raed en uttrycklig regel som medger att avsättning till skatteutjämnrågsreserv får övertas av aktiebolaget.

Skälen för mitt förslag: Avsättning till skatteutjänmingsreserv (surv) kan enligt survlagen beräknas på ett underlag raotsvarande bolagets egna kapitol (K-surv) eller på lönesumman (L-surv). En raot survavdraget svarande avsättnmg skall göras i räkenskaperaa. Avsättarågen skall återföras till beskattnråg nästföljande beskattnrågsår varefter ny avsättnråg för året kan beräknas.

När en ekonomisk förenråg sora gjort en survavsättning upplöses kommer förenrågen att beskattes för en intäkt som svarar mot återföring­en av föregående års survavsättnråg. För att denna återföring inte skall föranlecfe några skattekonsekvenser i föreningen i samband med en ombildning kan förenrågen lämna ett koncerabidrag till bolaget med ett belopp som svarar mot den återförda survavsättnrågen. Bolaget kan i sin tar kvitte denna råtäkt mot en survavsättaråg.

Föratsättmngaraa för rätt till avdrag för koncembidrag finns i 2 § 3 raora. SIL. En av föratsättningaraa är att dotterföreteg sora raotter koncerabidrag skall ha varit helägt under hela beskattningsåret för både givare cxh raottegare eller sedan dotterföreteget började driva verksarahet av något slag. Svenska Banlföreningen är av den uppfettningen att föratsättnrågaraa för koncerabidrag råte är uppfyllcfe under det beskatt­nrågsår som förenrågen upplöses bercxnde på att kravet att dotterföre­taget skall vara helägt under hela beskattnrågsåret för såväl givare som mottagare i sädant fell inte är uppfyllt.

Mrå råställnråg är att om förenrågen lämnar koncerabidrag och därefter upplöses under samma beskattningsår får det anses som om förenrågen avkortat sitt beskattnrågsår Kravet att dotterföretaget skall ha varit helägt under hela beskattmngsåret för mottagaren får därraed anses vara uppfyllt. Även om motsvarande krav råte är uppfyllt när det gäller givaren torde det äncfe vara förenligt med grandema för lagstiftningen att medge avdrag. Skälet till att kravet inte formellt är uppfyllt är ju att

37

förenrågen har upphört att existera (jfr bl.a. RÅ 1973 ref 37). Det innebär alltså att det råte torde finnas något behov av en uttrycklig bestämmelse i survlagen att survavsättning fär övertas.

Lagen (1990:655) om äterförråg av obeskattede reserver reglerar i vilken omfettnråg cxh under vilken tid obeskattade reserver skall återföras till beskattnråg. Vid 1992 års taxering - i vissa fell vid 1993 års texering - beslutas ett uppskovsbelopp som utgörs av skilråaden mellan de obeskattede reserver förenrågen redovisar cxh den survavsättnråg som gjorte. Uppskovsbeloppet skall återföras till beskattnråg raed i princip 25 % per år under fyra ån

Utan särskilcfe regler komraer återstående uppskovsbelopp i förenrågen att i srå helhet återföras till beskattnråg vid förenrågens upplösnråg. Vid en ombildning som uppfyller de krav som ställs för skattebefrielse bör den del av uppskovsbeloppet i förenrågen som ännu råte återförte till beskattnråg få återföras till beskattnråg i aktiebolaget enligt de villkor som gällde för förenrågen.

Förslaget föranleder en ändrråg i 8 § återföringslagen.

Prop.1992/93:131

2.2.2    Annell-avdrag

Mitt förslag: För det bolag till vilket förenrågen överfört sråa tillgångar begränsas rätten till Annell-avdrag för nyemissioner före utekiftnrågstillfället till ett belopp som svarar mot råsatskapitalet i förenrågen.

Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt.

Remissinstansema: RSV ifrågasätter om rätt till Aimell-avdrag skall medges eftersom något nytt kapital inte har tillförts företegssektora genora orabildnrågen.

Skälen för mitt förslag: Enligt lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttexeringen för viss aktieutdelnmg, Annell-lagen, raedges avdrag (Annell-avdrag) för utdehung som lämnas på nyemitterade aktien Genora avdraget begränsas förste ledet i dubbelbeskattarågen. I princip skall avdrag råte medges när utdehiingen går till en aktieägare som är befriad från skatt pä utdelnrågen.

Det förhållandet att råbetehung för aktieraa skett genom tillskott av apportegendom hrådrar råte att Annell-avdrag medges. Apportegendomen får emellertid råte bestå av aktier, andelar i ekonomiska förenrågar eller i vissa fell andelar i handelsbolag (5 § Annell-lagen). Ett skäl till dette är att det emitterande bolaget kan vara frikallat från skattskyldighet för utdehung på de som apportegendom erhålråa aktieraa eller andelaraa. Möjlighet till dispens finns om bestämmelsen kan antes hrådra struktarra-tionaliserråg som är önskvärd från allmän synpunkt (5 § andra stycket Annell-lagen).

Det bolag till vilket förenrågen överfört srå verksamhet bör råte ha rätt till Annell-avdrag för nyemissioner som ligger i tiden före utskiftnrågs-

38

tillfället. Skälet är att den dubbelbeskattede sektora inte har tillförts något nytt eget kapitel vid emissionstillfället. I fråga om ett belopp som svarar mot råsatskapitalet i förenrågen är emellertid förhållandena annorlunda. Det kapitalet har en gång tillförte företegssektora cxh när förenrågen upplöses bör aktiebolaget få tillgodoräkna sig beloppet som underlag för Annell-avdrag. Mitt förslag föranleder en ändring i 4 § Annell-lagen.

Prop.l992/93:131

2.2.3    Ersättningsfonder m.m.

Mitt förslag: Vid orabildnråg till aktiebolag får ersättningsfond i den ekonoraiska föreningen övertes av bolaget.

Promemorieförslaget: Förslaget innehöll råte någon raöjlighet att överte ersättnrågsfond.

Remissinstansema: SVanser att generella regler bör göra det möjligt att vid orabildnråg av en ekonoraisk förening till aktiebolag föra över olika fonder till bolaget.

Skälen för mitt förslag: Före skattereforraen hade företegen möjlighet att göra avsättnrågar till olika fonder vars syfte var att företeget skulle kunna undvika ett besvärande skatteutteg om vissa tillgångar realiserades och äterinvestering därefter skedde i sararaa slag av tillgångan

De olika fondlagaraa byggde i huvudsak på sararaa teknik. Den skattepliktiga vmst som uppkom när en viss tillgång realiserades fick sättas av till en särskild fond. Fonden skulle tas i anspråk för råvesterråg-ar i samma slags tillgångar råom tre ån Tidsrymden kunde efter dispens förlängas med tre ån När fonden togs i anspråk för en viss tillgång reducerades tillgångens avskrivnrågsunderlag.

Genom skattereformen sänktes skattesatsen för ekononuska förenmgar, aktiebolag m.fl. till 30 %. Vid fiill avsättnråg till K-surv sjunker den effektiva skatten på en reavråst till ca 23 %. Det ansågs därför råte föreligga tillräckliga skäl för att behålla regleraa ora allmänna råveste-ringsfonder, fertygsfonder, särskilcfe nyanskafftungsfonder m.fl.

Eftersom det råte längre finns raöjlighet att göra avsättning till dessa fonder anser jag att det råte bör råföras en möjlighet att föra över eventaella kvarvarande fonder till ett aktiebolag. För övrigt finns enligt gällande regler möjligheter att efter ansökan överte vissa fondavsätt-nrågar, exempelvis allmän mvesterrågsfond.

För extraordråära fell fanns möjlighet att skjute upp beskattiungen genom en avsättnråg till de s.k. eldsvådefonderaa. Avsättnrågen gjordes i en force majeuresituation. Tillämpningsområdet för fondema utvidgades i och med skattereformen och fonderaa benänms numera ersättnrågs-fonden För dessa fonder bör råföras en möjlighet till övertagande när en ekonomisk förening ombilcfes till ett aktiebolag.

Mitt förslag föranleder ändring i 9 § lagen (1990:663) om ersättnings­fonden

39

2.2.4    Aktiemas anskaffningsvärde

Prop.1992/93:131

Mitt förslag: Föreligger föratsättmngar för skattefrihet vid ut­skiftnråg av aktier i samband med likvicfetion av förenrågen skall den mottegna aktien överte andelens anskaffhrågsvärde.

Promemorieförslaget: Överensstänuner med mitt.

Remissinstansema: Förslaget lämnas utan erinran.

Skälen for mitt försli: När föratsättmngar för skattefrihet föreligger för utekiftnråg av aktier i saraband raed likvidation av förenrågen bör den mottagna aktien överta andelens anskaffhrågsvärde. Framticfe utdehung på aktien och vråst vid en eventaell försäljnråg av aktien skall beskattas enligt allmänna regien

Är det fråga ora utskiftnråg sora utgörs dels av aktier, dels av annan egendora, omfettar skattebefrielsen endast värdet av de aktier som skiftas ut. Annan ersättmng beskattas fullt ut utan hänsyn till andelens an­skaffhrågsvärde.

I undantegsfeU kan den situationen uppkomma att de utskiffede aktieraa utgör omsättnrågstillgångar hos mottegaren. Skattelättaaden bör gälla även i dessa situationen Huvudregerå får anses vara att en bokförings-skyldig som erhåller utdehung på sråa aktier skall te upp en råtäkt som motsvarar den utdelade egendomens marknadsvärde. Denna princip får anses gälla oavsett i vilken form utdehung lämnas och oavsett om den är skattepliktig eller ej (jfr prop. 1990/91:167, s.20). En bestämmelse om skattefrrået för utskiftnråg i form av aktier raåste därför kombråeras med en särskild lagervärderrågsregel. Den närmare utformnrågen av reglema redovisas i specialraotiveringen.

En bestänunelse om anskaffoingsvärdet på utskiftade aktier bör tas rå i 27 § 2 mom. SIL och en regel om värdering av lagret i punkt 2 av anvisnrågama till 24 § KL. I bestämmelsen om skattefrrået för utskiftnråg av aktier i 3 § 8 mom. SIL föreslås en särskild bestämmelse för de fell de utskiftade aktieraa utgör omsättnrågstillgångar hos mottogaren.

För en medlem som bedriver näringsverksamhet kan andelsinnehavet vara betrågat av verksamheten. I sådant fell skall reavråsten vid avyttring av andelen beskattas som råtäkt av näringsverksamhet. En enskild näringsidkares innehav av aktier kan däremot - ora aktiema råte utgör omsättnrågstillgångar - aldrig ingå i näringsverksamheten. Byte av andelar till aktier i samband med orabildnråg skulle alltså forraellt kunna betraktas som ett utteg ur näringsverksamheten. När skattefrihet föreligger i fråga om utskiftnråg av aktier i samband med orabildnråg blir det självfellet råte aktaellt att tillärapa den allraänna regerå ora uttagsbe-skattnråg.

Som bl.a. /iSV påpekat kommer reavråsten vid avyttring av aktier som erhålls vid ombildnråg av en förenråg att beskattas som inkomst av kapital. Den lägre skattesatsen vid beskattnråg av reavråsten motverkas till viss del av att aktien inte får räknas in i survunderlaget. Någon åtgärd från mm sicfe i denna fråga torde inte vara påkallad.

40

3  Byte av aktier och andelar 

3.1   Byte av andelar

Prop.1992/93:131

Mitt förslag: Möjlighet till uppskov skall fmnas även när andelar i en ekonoraisk förenråg avyttras till ett bolag cxh vederfeget utgörs av nyemitterade aktier i det köpande bolaget.

Promemorirförslaget: Överensstämmer med mitt.

Remissinstansema: Förslaget tillstyrks av en majoritet av remissrå-stansema. Erinringar framförs emellertid mot att ett ombildnrågs-förferande som sker med hjälp av uppskovsregerå råte kan ske helt utan skattekonsekvensen Det finns exerapelvis råte regler som medger att uppskovsbelopp som ännu råte har återförte till beskattnråg får återföras till beskattnråg i aktiebolaget. LRF anser råte att det är lämpligt att utvidgningen av uppskovsregerå - som föreslagits i proraeraorian -används för ett altemativt orabildningsförferande.

Bakgrunden till mitt förslag: Med avyttring avses i reavråsthänseende försäljnråg, byte eller cfermed jämförlig överlåtelse av egendom (24 § 1 raom. SIL).

I samband med skattereformen infördes en bestämmelse som innebär att uppskov raed beskattiungen kan raedges vid avyttrråg av aktier i vissa situationen Föratsättnrågaraa är att aktieraa avyttras till ett bofeg och att vederlaget uteslutande utgörs av nyemitterade aktier i det köpande bolaget (27 § 4 mora. SIL). Under dessa förhållanden anses att bytet regelmässigt genomförs av straktarella skäl (jfr prop- 1989/90:110, s. 453). Skatte­plikt råträder först när de nyemitterade aktier som erhållits i utbyte avyttras. De mottegna aktieraa anses förvärvade till det anskaffningsvärde som gällde för de avyttrade aktieraa.

Skälen för mitt förslag: Möjligheten till uppskov som infördes i och med skattereformen ersatte den s.k. stniktarrationaliserrågsregeln som innebar att regeringen helt eller delvis kunde medge befrielse från reavråstbeskattnråg vid avyttring av aktier och andelar sora innehafts raer än två år (35 § 3 raora. tredje stycket KL i dess lydelse t.o.m. den 30 juni 1990). En föratsättnråg för såcfen befrielse var att beskattnrågen kunde antas hrådra struktarrationaliserråg som ansågs önskvärd från allmän synpunkt.

1 motsate till den s.k. straktarrationaliseringsregerå omfetter råte bestämmelsen i 27 § 4 mom. SIL andelar i ekonomiska förenrågar Något skäl som telar raot att föra rå andelar i tillärapnrågsorarådet för be­stämmelsen torde råte finnas. Jag föreslår att så sken

För en enskild närrågsidkare kan som redan nämnts ett andelsinnehav vara betrågat av den bedrivna verksamheten. Dette gäller däreraot råte aktier om det råte är fråga om aktier som utgör omsättnrågstillgångan Avyttrråg av andelaraa innebär cferför ett utteg ur näringsverksamheten. I de fell uppskov raed beskattnrågen medges enligt 27 § 4 raom. SIL vid

41

byte av andelar mot aktier blir det emellertid råte aktaellt att beskatte utteget av andelan

En uteträcknråg av tillämpmngsorarådet för uppskovsregerå kan cxksä innebära en alteraativ raöjlighet att ombilda en förenråg till aktiebolag. En sådan ombildnråg skulle ske på så sätt att medlemmaraa och råte förenmgen bilcfer ett aktiebolag. Som apportegendom använder med­lemmaraa sråa andefen I och med bolagsbildnmgen övergår med­lemmaraa till att vara aktieägare. Därefter besluter bolaget som ensam ägare till samtliga andelar i föremngen att upplösa förenrågen genom likvicfetion. Vid upplösnråg av förenrågen skiftas samtliga tillgångar ut till förenmgens medlemmar som i detto fell enbart utgörs av aktiebolaget.

Som tidigare närants (avsnitt 2.1) behandfes utekiftnråg vid likvidation skattemässigt som utdehung till den del utskiftat belopp överstiger råbeteld råsate (3 § 8 mom. SIL). I 7 § 8 mom. SIL finns regler för ett aktiebolags eller en ekonomisk förenrågs skattefrrået för mottegen utdehung. Skattefrihet föreligger bl.a. ora det sammanlagda röstetelet för företegete aktier eller andelar i det utdelande företeget vid beskattnrågs-årets utgång motsvarade en flärdedel eller mer av röstetelet. När det är fråga om upplösnråg av det utdelande bolaget får innehavete storlek vid utskiftnrågstillfållet antas vara avgörande för bedönmrågen av om innehavet är så stort att föratsättmngar för utdelnrågsskattefrihet föreliggen

Ett ombildnrågsförferande enligt den nu beskrivna modellen har den nackdelen att det kräver aktivitet från samtliga medleraraan Var cxh en skall vara beredd att avyttra srå andel. Ora aktiebolaget råte kan förvärva saratliga andelar niåste andra lösningar använcfes beträffande de andelar sora råte kan förvärvas. Det innebär praktiska svårigheter eftersora upplösnråg av förenrågen kan dra ut på tiden. Som uttolades i pro­memorian kan emellertid förferandet vara en lämplig lösmng för en förenråg med ett begränsat antol medleraraan

Nägra remissråstanser har påpekat att en ombildnråg enligt detto alteraativ råte är möjlig att genomföra helt utan skattekonsekvensen Bl.a. saknas bestämmelser som medger att förenrågens uppskovsbelopp övertas av bolaget.

Mrå avsikt är råte att det nu beskrivna ombildningsförferandet skall omfettas av andra skattelättaader än den som följer av uppskovsregerå. Det innebär alltså bl.a. att jag råte föreslår någon särskild bestämmelse för övertagande av uppskovsbelopp.

Mitt förslag föranleder en ändrråg i 27 § 4 mora. SIL.

Prop.1992/93:131

3,2  Vederlaget vid byte

Mitt förslag: Vederlaget vid byte av aktier cxh andelar får föratora nyemitterade aktier i det köpande bolaget utgöras av kontanter motsvarande högst 10 % av de nyemitterade aktieraas nområella värde. Den del av vederlaget som utgörs av pengar beskattas fullt ut.

42

Promemoridiirslaget: Överensstänuner i huvudsak med mitt. Den del    Prop. 1992/93:131 av vederlaget sora råte utgår i nyemitterade aktier kunde dcxk utgå i annan form än pengan

Remissinstansema: Svenska Banlföreningen tillstyrker förslaget men anser att det råte är nödvändigt att begränsa den del av vederfeget som får utgä i annan form än aktier eftersom det förhållandet att sådan ersättmng skall beskattas i srå helhet torde utgöra en tillräcklig spärr mot annat än begränsade kontantersättnrågan Bedöms en spärr ändå vara nödvändig anser förenrågen att den bör knytas till marknadsvärdet och råte till aktieraas nområella värde som ofta är mycket lågt.

Skälen för mitt förslag: En föratsätttung för uppskov med be­skattnrågen vid avyttrråg av aktier är enligt 27 § 4 raom. SIL att vederlaget uteslutande utgörs av nyemitterade aktier i det köpande bolaget.

Uppköpsvillkor som läranas till aktieägaraa i ett bolag kan formuleras pä olika sätt. Ett alteraativ kan omfette nyemitterade aktier cxh ett annat kontant vederlag. Huravida 27 § 4 mora. SIL är tillämplig bedöms utifrån varje aktieägares avyttring för sig.

Praktiska svårigheter kan föreligga att formulera utbytesvillkoren så att föratsättnrågaraa för uppskov är uppfyllcfe. Är det exempelvis firäga om aktier i olika serier noterade till olika kurser kan det vara nödvändigt att koraplettera erbjudandet ora nyemitterade aktier med viss kontantersätt-nråg. När det är fråga om en mrådre kontantersättnråg kan ifrågasättas om förekomsten av denna skall uteslute möjligheten till uppskov.

Till bilden hör att EG:s ministerråd har antegit ett direktiv (90/434/EEG) som behandlar frågan om gemensamma skatteregler vid fusion m.m. Syftet med direktivet är att vissa omstraktareringar skall kunna genomföras utan att några omedelbara skattekonsekvenser uppkommer för det överlåtande bolaget cxh dess aktieägare. En föratsätttung för att uppskov med beskattnrågen skall medges vid byte av aktier är enligt direktivet att vederlaget utgörs av aktier i det köpande bolaget cxh att eventaell kontant ersättaråg uppgår till högst 10 % av det nområella värdet på aktieraa.

Mrå råställnråg är att det bör ges möjlighet till uppskov även ora en del av vederlaget utgörs av annat än nyemitterade aktien Uppskov skall dock råte koraraa ifråga för den del av reavråsten som belöper på annat än aktieraa. Denna del motsvarar i prråcip så stor del av den totela reavråsten (vederlaget med avdrag för det genorasmttliga anskafftungs­värdet) sora svarar mot förhållandet mellan kontant ersättmng och det totela vederlaget. En sådan reavråstberäkning innebär emellertid praktiska svårigheten Bl.a. uppkommer problem om det är fråga om olika serier av aktier för vilka olika genomsnittsberäknrågar raåste göras.

I proraeraorieförslaget anses ett praktiskt hanterbart alteraativ vara att den del av vederlaget som utgår i annat än aktier beskattas utan hänsyn till de avyttrade aktiemas anskaffaingsvärde. Jag delar den uppfettnrågen. En remissråstans har framfört den synpunkten att denna lösnråg i sig utgör en tillräcklig spärr mot annat än begränsade kontantersättnrågan Det skulle därför råte fiimas något behov att begränsa utrymmet för kontant ersättmng.

43

Ett motiv för uppskov med beskattnrågen är att ett byte av aktier råte Prop. 1992/93:131 innebär att den skattskyldige får några kontante medel att betela en reavråstskatt raed. Det arguraentet förlorar givetvis i betydelse ora en större del av vederlaget betelas ut i annan form än aktien Mrå råställnråg är cferför att det bör vara en uttrycklig föratsättnråg för uppskov att vederlaget endast till en begränsad del får utgå i annat än aktien

I promeraorieförslaget sattes gränsen för värdet av annan ersättmng än nyemitterade aktier till högst 10 % av de nyemitterade aktieraas nominella värde. Det förhållandet att marknadsvärdet på aktieraa många gånger kan vara högre ansågs sakna betydelse.

Svenska Banlföreningen har framhållit att många företeg har låga nområella värden pä sråa aktier cxh att det kan vara praktiskt oraöjligt att råför ett aktiebyte höja dessa värden. Om skillnaden är stor mellan marknadsvärdet på aktieraa cxh det nområella värdet ger ett utrymme för kontant ersättmng på högst 10 % av det nområella värdet råte tillräcklig möjlighet att formulera utbytesvillkor som täcker olika innehav cxh samtidigt uppfyller föratsättnrågaraa för uppskov.

Att knyte möjligheten till kontantersättning till aktieraas nområella belopp innebär att utrymmet blir bercxnde av relationen raellan mark­nadsvärdet cxh det nområella värdet pä aktieraa. Det kan hävdas att ett mer rättvisande resulfet erhålls om utrymmet i stället knyte till aktieraas marknadsvärde men det altemativet innebär också praktiska problem. Bl.a. uppkommer värderrågsfrågor för aktier sora råte är noterade. Utformnrågen av uppköpsvillkor kan också försvåras av att föratsätt­nrågaraa för uppskov kan ändras bercxnde på fellande aktiekursen Behovet av att kunna föratse skattekonsekvenseraa när ett erbjudande om uppköp lämnas skulle cferför kunna kräva att föratsättmngaraa för uppskov knyts till den tidpunkt cfe erbjudandet lämnas.

Frågan om utrymmet för kontantersättnråg blir aktaell även vid an-passnråg till det EG-direktiv sora behandlar fusioner och andra företegs-ombildnrågan I möjligaste mån bör en raed direktivet likformig lösnråg eftersträvas. I awaktan på denna anpassning anser jag cferför att en läraplig begränsning för den del av vederlaget sora - utan att raöjligheten till uppskov går förlorad - får utgöras av annat än aktier bör vara högst 10 % av aktieraas nområella värde.

Förslaget i lagrådsremissen innebar att den del av vederlaget som utgår i annat än nyemitterade aktier råte var begränsad till pengan Lagrådet har emellertid påpekat att aktiebolagskommittén nyligen lagt fram förslag (SOU 1992:83) till anpassnråg av aktiebolagslagen till bl.a. EG:s tredje bolagsdirektiv (78/855/EEG) som handlar ora fusionen Enligt förslaget får vederlaget vid fusion - föratom aktier - råte utgöras av annat än kontant ersättmng. Lagrådet anser att den nya regleringen i 27 § 4 mora. bör utformas på motsvarande sätt för att man skali vara säker på att den står i överensstäraraelse med EG:s direktiv.

Jag mstämmer i Lagrådets synpunkten Bestämmelsen i 27 § 4 mom. bör alltså utformas så att vederlaget utöver nyemitterade aktier får utgöras av pengar motsvarande högst 10 % av de nyemitterade aktieraas nområella värde.

44

Att skattepliktig råtäkt råte anses uppkomma vid ett aktiebyte enligt 27 § 4 mom. SIL innebär också att avdrag råte medges för en eventaell förlust vid ett aktiebyte. En förlust uppkommer om värdet på de aktier sora erhållits i byte understiger anskaffhrågsvärdet på de utbytte aktieraa. Avdrag kan i ett såcfent fell medges först när de mottegna aktieraa avyttras.

Försfeget att kontantersättnråg skall beskattas fiillt ut gäller även i de fell marknadsvärdet pä aktier som erhålls i byte understiger anskafftungs­värdet på de avyttrade aktieraa. En eventaell förlust blir avdragsgill först när de mottegna aktieraa säljs. Är det fråga om aktier som råte är marknadsnoterade är förlusten avdragsgill till 70 % (3 § 2 mom. SIL). Det kan således i dessa fell bli fråga om en viss merbeskattning. Det köpande bolaget torde dcxk vanligen kunna utforma bytesvillkoren så att vederlag läranas i sådan förra att uppskovsbestänunelsen råte blir tillämplig för de aktieägare för vilka bytet innebär en förlust. Det kan exempelvis vara fråga ora ett vederlag sora uteslutande utgörs av kontant ersättaing.

Eftersom bytesvillkoren kan variera raellan olika aktieägare är det natariigt att beräkna utbytesförhållandet med utgångspunkt från de aktier som tillfeller den enskilde aktieägaren.

Mitt förslag föranleder ändring i 27 § 4 mom. SIL.

Prop.1992/93:131

4  Anskaffningsvärdet för andelar som erhållits i samband med fusion av ekonomiska föreningar

Mitt förslag: Andelar som erhållite vid ftision raellan två eller flera ekonomiska föreningar skall överta anskaftarågsvärdet för de andelar som avyttrades vid fusionen. För andelar sora förvärvats före den I januari 1992 får anskaffhrågsvärdet beräknas till 20 % av försälj­ningsvederlaget.

Promemorieförslaget: Överensstämmer med raitt.

Remissinstansema: LRF anser att det saknas tillräckligt bärande skäl för att ändra den hittillsvarande ordningen. I vart fell anser LRF - med instämmande av FAR - att en ändring bör gälla encfest fusioner som äger ram efter att bestämmelsen trätt i kraft.

Skälen för mitt förslag: I föreningslagen finns bestämmelser ora ftision mellan ekonoraiska föreningar, ora fusion raellan en ekonomisk förening och ett helägt dotterbolag samt om en ekonomisk förenings rålösen av aktieraa i ett dotteraktiebolag. Utmärkande för en ftision enligt föreningslagen är att medlemmaraa i den överlåtande föreningen alltid blir medlemmar i den övertegande föreningen om de inte utträder enligt särskilcfe regien

Vid fusion upphör en eller flera föreningar att existera. Medlemmaraa beskattas encfest till den del de erhåller annat än andelar i den övertagan-

45

46

de förenrågen (3 § 8 mom. andra stycket SIL). Medlemmaraa i den    Prop. 1992/93:131

överlåtande förenrågen kan tillgcxloföras ett högre råsatsbelopp i den

övertagande förenrågen än de råbetalt i den överlätande förenrågen utan

att mellanskilråaden föranleder att de beskattas. Det kan bl.a. bero pä att

det finns övervärden i den överlåtande förenrågen. Eftersom beskattnråg

vid en framtida försäljnråg eller inlösen av andelaraa torde ske med

utgängspunkt från råsatsbeloppet i den övertegande föremngen kommer

ett belopp motsvarande skilråaden raellan råsatsbeloppen i den gamla

resp. den nya förenrågen att bli obeskattet.

Den gällande regleringen för beskattning av andelsägare i samband raed fusion råfördes år 1957. Av förarbetena (prop. 1957:46 s. 29) framgår att man bl.a. diskuterade att vid en senare avyttring beskatte andelsägaren med utgängspunkt från råbeteld råsats i den överlåtande föremngen. En såcfen bestämmelse ansågs emellertid föranleda stora praktiska svårig­heten

Utgångspunkten för skattelättaader vid orastraktarerrågar är att det skall vara fråga om ett uppskov med beskattnrågen och inte en defimtiv skattebefrielse. Jag föreslår cferför en uttrycklig bestämmelse som slår fest att vid fusion skall anskafråingsvärdet för de avyttrade andelaraa övertas av de andelar som erhålls i byte.

Den av mig föreslagna regeln ger ett korrekt materiellt resultet. Däremot kan det råte undvikas att mitt förslag att anskaffhrågsvärdet för andelar som avyttrats i samband med en fusion skall övertas av de andelar som erhålls i byte kan innebära vissa praktiska svårigheten Det gäller särskilt i de fell lång tid förflutit sedan fusionen genomfördes. Det förhållandet är dock råte specifikt för äldre innehav av andelan

I fråga om marknadsnoterade aktier - och andra finansiella råstrament utora optioner och termmer - finns en särskild schablonregel för beräknråg av anskafihingsvärdet. Denna schablonregel innebär att anskafihingsvärdet bestäms till 20 % av vederlaget vid avyttringen (27 § 2 raora. andra stycket SIL). Ett skäl till att schablonregeln behölls i samband med skattereformen var svårigheteraa att visa den verkliga anskaffhrågskostnaden speciellt när aktieraa förvärvats genora ett benefikt fång (prop. 1989/90:110 s. 456).

Av praktiska skäl bör schablonregerå få tillärapas även vid avyttrråg av andelar i ekonoiniska förenrågar Det innebär att anskaffhrågsvärdet för andelar får beräknas till en kvotdel av försäljningsintäkten. En föratsätt­nråg bör dock vara att andelen har förvärvats före den I januari 1992. Det iimebär att ora andelen har erhållits i saraband raed en fiision bör schablonregerå vara tilläraplig ora fiisionen genomförts före den 1 januari 1992.

Förslaget om ändrråg av beräknråg av anskafftungsvärdet för andelar som erhållits i saraband raed fusion föranleder en ändring i 3 § 8 mom. SIL. En utvidgnråg av schablonregerå vid beräknråg av anskafftiings­värdet för andelar bör tas rå i 27 § 2 mora. SIL.

5  Avyttring av andel i ekonomisk förening vid likvidation och konkurs

Prop.1992/93:131

Mitt förslag: På samma sätt som för finansiella råstrament sora utgivits av ett aktiebolag införs en uttrycklig regel att finansiellt råstrament sora utgivits av en ekonoraisk förerång anses avyttrat ora det definitivt förlorat sitt värde till följd av att föremngen har upplösts genora likvicfetion eller konkurs.

Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt.

Remissinstansema: Förslaget lännnas utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Avgörande för om en avyttrråg skett är att egendoraen eller en del av egendoraen defirativt avhänts ägaren. Av rättspraxis framgår att en avyttring i vissa fell ansetts föreligga även när en egendom utslocknar utan att den byter ägare. I syfte att undanröja vissa oklarheter raen även i viss mån utsträcka området för vad som anses sora avyttring råfördes i saraband raed skattereformen en be­sferaraelse i 24 § 2 raora. SIL att raed avyttrråg jämställs förlust som uppkommit genora att aktier och andra finansiella råstrament blivit värdelösa beroende på att det bolag sora utgett råstraraentet upplösts genora konkurs eller likvidation (prop. 1989/90:110, s. 392).

Bestäraraelsen har utforraats så att den endast avser finansiella instraraent som utgetts av bolag. Även andelar och andra finansiella råstrament som utgetts av en ekonomisk förening bör emellertid omfettes av regeln.

Förslaget föranleder en ändring i 24 § 2 mora. förste stycket SIL.

6  Den särskilda skattelagstiftningen om beredskapslagring av olja avvecklas

Mitt förslag: Lagen om avskrivning å vissa oljelagringsanlägg­ningar, m.m. upphävs. Den praktiska konsekvensen av en sådan åtgärd är att de alteraativa raöjligheteraa att värdera beredskapsla­ger av olja tos bort.

Övergången till en tillämpning av generella lagervärderingsregler föreslås ske under en tvåårsperiod med början vid 1994 års texering.

Lagen om rätt att vid inkomsttexerråg erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumindustriens Beredskaps fond, ra.ra. upphävs.

Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med mitt. Remissinstanserna: Fyra remissinstanser, Sveriges Industriförbund, Svenska Petroleum Institutet (SPI),  Mittenfall AB och Krafiverksföre-

47

ningen, avstyrker förslaget att te bort lagervärderrågsregleraa.  Bl.a.    Prop. 1992/93:131

anförs att beredskapslagret råte bör tas upp till något värde vid inkorast-

texerrågen eftersora det råte kan disponeras fritt av lagerhållaren. En

annan aiguraentetionslråje är att lagervärderingsregleraa bör omprövas

först vid en framticfe översyn av beredskapslagrrågspolitiken. Vicfere

anförs frän några håll att avskattarågspericxlen bör förlängas till fyra år

om förslaget genomförs. Övriga remissråstanser tillstyrker förslaget eller

lämnar det utan erråran.

Förslagen i övrigt tillstyrks eller läranas utan erinran. När det gäller avskrivnrågsregler för skydcfede anläggmngar - sora begränsats till att gälla anläggmngar som fårdigsfellts under en viss tidsperiod - anser SPI att motsvarande regler kan korama att behövas ora en diskuterad ändrråg av lagringsskyldigheten genoraförs sora innebär att de stetliga krigslagren sprids till ett större antel platser och ansluts till oljerådustriens an­läggmngar

Bakgrunden till mitt förslag: I den remissbehandlade proraeraorian finns bl.a. en utförlig redovisnråg av utvecklrågen av den svenska beredskapspolitiken avseende oljelagring. Redovisningen har bifogats sora bilaga 2. En sainraanfettnråg kan göras enligt följande. År 1938 råfördes en skyldighet för oljehanderå cxh raffinaderieraa att hålla lager av oljeprodukter i händelse av avspärrnråg eller andra krisen Något stöd från samhället utgick råte till de lagrrågsskyldiga förefegen vare sig i form av direkfe bidrag eller genom gynnande skatteregler knutna till lagrrågen.

Under perioden fram till slutet av 1950-telet gjordes endast smärre förändrrågar av den ursprangliga beredskapspolitiken. De bedömnrågar som då gjordes var att oljekonsumtionen under den närmaste trettioärspe-rioden skulle tredubblas (se bl.a. SOU 1957:4 s. 16). Det var cferför nödvändigt att radikalt utvidga oljeberedskapen. Det raedförde att lagringsskyldigheten ökade i avsevärd omfettnråg. Vidare kom företeg sora iraporterade olja för egen förbrakning och vissa större förbrakare att orafettas av lagrrågsskyldigheten. Regeringen fick också rätt att förordna att del av lagret skulle förvaras i bergrara. Olika stödforraer infördes. Stetliga anläggnings- cxh lagrrågslån (i realiteten bidrag) utgick till oljebranschen för att uppföra lagringsanläggningar och anskaffe lagen Särskilda skatteregler råfördes genora lagen (1958:575) om avskrivnråg å vissa oljelagrrågsanläggnrågar, m.m. cxh senare även genom lagen (1969:738) om rätt att vid inkomsttexerråg erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumrådustriens Beredskapsfond, ra.ra. Regleraa gjorde det bl.a. raöjligt för företegen att på skattemässigt fördelaktiga villkor skriva av bergramsanläggnrågar särat skriva ner värdet på beredskapslagren.

Nuvarande bestäraraelser ora lagringsskyldighet finns i lagen (1984:1049) ora beredskapslagring av olja och kol. I lagen föreskrivs att säljare och förbrakare skall hålla beredskapslager (tvångslager) av bl.a. olika oljeprodukter om försäljningen eller förbrakningen uppgått till en viss nivå. Förslagen i lagrådsremissen innebär inte några förändrrågar av lagstiftningen att hålla beredskapslagen Sedan år 1975 bestäras lagrings-

48

skyldigheten för fredskrissituationer även av vissa åtaganden som Sverige    Prop. 1992/93:131

gjort  mot  andra  länden   Fredskrislagren  skall  motsvara  90  cfegars

förbniknråg.

Den utveckling av oljeanvändnrågen som föratsågs på 1950-talet har bratits. Sedan år 1970 har oljeförbruknrågen halverats, från 31000 000 m' till 15 000 000 m För budgetåret 1991/92 uppgår närrågslivets beredskapslager av bensrå och olja till drygt 3 000 000 m'. Antalet lagrrågsskyldiga oljehandelsföretag cxh förbrakare är ungefär 140. Av dessa svarar 7 oljebolag för 70 % av lagrrågen. 1958 års lag om avskrivnråg å vissa oljelagringsanläggnrågar, m.m. innehåller dels fördelaktiga bestäraraelser ora värderråg av beredskapslager av olja, dels bestämmelser om de stetliga lån som utgick för uppbyggnaden av oljelagringen och dels bestänunelser om avskrivning av skydcfede olj elagrrågsanläggningan

Reglema innebär i korthet följande. Bestämmelser finns bl.a. om beskattnråg av lagerlån cxh om värderråg av beredskapslagen Dessa regler är kopplade till varandra. Lagerlånen är sfetiiga bidrag utformade som amorterings- cxh räntefria lån. Lånen skrivs av eller efterskänks med 5 % om året. SamUiga lån är i srå helhet avskrivna per den 30 juni 1989. Lagerlånen tas upp till beskattaråg enligt den skattskyldiges bestäramande. Värderrågsregerå innebär att den i räkenskapema gjorda värdesättnrågen på beredskapslagret skall godkännas vid texeringen om råte värdet understiger värdet på obeskattade lagerlån. När ett lån beskattats i srå herået kan beredskapslagret värderas till O kronon

Lagen innehåller cxkså särskilcfe bestämmelser om avskrivnråg på olje-lagrrågsanläggnrågan Bestämmelsema som var tidsbegränsade har råte förlängts efter den senaste tidsperiodens utgång (1989 års fexering). Skyddade lagringsanläggnrågar i bergram skrevs av under fem är. Stet­liga anläggningslån som utgick för uppförande av beigrammen beskatte­des med en femtedel ora året. råtäkteraa kunde alltså kvittas raot avskrivmngaraa.

En föratsättnråg för att få tillämpa de särskilda lagervärderrågsregleraa är att lagerlän utgått. Sådana lån lämnades till år 1978. Säljare och förbrukare av olja som råte fått lageriån kan alltså råte värdera sråa beredskapslager enligt de förmånliga regleraa. Till den kategorin hör nästan två tredjedelar av de lagrrågsskyldiga företegen. Dessa företeg svarar dock för endast en liten del av den totola lagrrågsmängden. Enligt uppgift från Närrågs- cxh teknikutvecklrågsverket (NUTEK) har lagerlån råte utgått för lagring av gasol (som i det här sanunanhanget järasfells med olja), råte heller förbrakare av nataias som lagrar ersättaings-bränsle lär ha tillämpat regleraa. Skatteregleraa gäller överhuvudteget råte för beredskapslager av kol.

För den del av ett lagrrågsskyldigt företags lager som råte värderas enligt den särskilda lagen (kommersiellt lager) tillämpas de generella lagervärderrågsregleraa i KL. Dessa gav före skattereformen möjlighet att i normalfellet värdera lagret till ungefår halva anskafråingsvärdet. Skattereformen innebar en radikal förändring på den punkten. Möjlig­heteraa att utayttja lagervärderrågen i ett allmänt resultetatjämnande syfte

49

4 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 131

är mycket begränsade. Numera anknyts bestämmelsen till lägste värdets Prop. 1992/93:131 princip. Den värdering av lagret som gjorte i räkenskaperna godtas skattemässigt om värderingen inte understiger det lägste av anskafftungs­värdet eller verkliga värdet. Alteraativt får lagret tas upp till 97 % av lagrets samlade anskafftiingsvärde (prop. 1991/92:86, bet. 1991/92: SkU30, SFS 1992:693). Besferaraelseraa återfinns numera i punkt 2 av anvisningama till 24 § KL. Regleraa för tvångslager av olja i 1958 års lagstiftning behandlades inte i skattereformen.

För att cfempa skatteeffekterna av omläggningen av lagervärderingen i skattereforraen tillskapades en möjlighet att återföra företegens lagerreserver successivt. Besferaraelseraa finns i lagen (1990:655) ora återföring av obeskattade reserver (återföringslagen). Systeraet innebär i stora drag att ett belopp motsvarande de reserver som formellt skall tas upp till beskattning vid 1992 års taxering minskat med det årets avsättning till skatteutjämningsreserv i sfellet får skattas av under en fyraårsperiod (i normalfellet vid 1992 - 1995 års taxeringar).

Vissa företeg synes, trots att de fortferande är lagringsskyldiga för olja, ha återfört sina lagerreserver avseende beredskapslager raed stöd av återföringslagen cxh tillämpar numera fiillt ut de generella lagervärde­ringsregleraa. Många lagringsskyldiga företeg använder emellertid fortferande 1958 års lagstiftning.

Skälen for mitt förslag: Lagervärderingsregleraa infördes tillsammans raed andra subventionsforraer när skyldigheten att lagra olja kraftigt utvidgades raot slutet på 1950-talet sora en följd av den ökade oljekon­sumtionen. Redan vid införandet betonades att åtgärderaa skulle vara tidsbegränsade (prop. 1958:124 s. 40). De behov som motiverade införandet föreligger inte längre. Nu är utvecklingen den motsatta. Sedan 1970-talet har konsurationen gradvis gått nen Lagringsskyldigheten har också minskat.

Derma utveckling har också en raotsvarighet när det gäller statens syn på de olika stödformeraa i tvångslagringssystemet. Några lagerlån har inte länmats sedan slutet av 1970-tolet. Möjligheten att få lagerlån var särskilt betydelsefull eftersom rätten att tillämpa lagervärderingsregleraa bl.a. föratsätter att den skattskyldige fått sådana lån. Sora en följd av ett ändrat lagringssystera där stoten övertogit ansvaret för krigslagringen förlängdes inte de tidsbegränsade föreskrifteraa om avdrag för avskriv­ning på oljelagringsanläggningar ytterligare.

Mot bakgrand av utvecklrågen under de senaste decenniema framsfer det som konsekvent att också slopa det stöd som lagervärderingsregleraa innebär Frågan om att nu to detta steg har en natarlig koppling till beslutet i skattereformen att to bort rätten till nedskrivning på lager enligt de generella regleraa i KL. Jag delar därför uppfettningen i promeraorian att de särskilcfe lagervärderingsregleraa bör tas bort. Mitt ställnmgs-togande innebär att det inte finns anledning att vänta med ett beslut tills resultotet av en eventaell fraratida översyn av beredskapslagringspolitiken föreliggen

1 fråga om lagervärderingen bör särskilcfe övergångsregler införas. En rimlig awägnråg är att övergångsperioden anknyter till den avskattnings-

50

period som skulle ha gällt för ett företog som i sfellet valt att utayttja    Prop. 1992/93:131 återförrågslagens regler för återförråg av obeskattede reserver i skattere­formen. Nämnas kan att motsvarande gäller för hypoteksförenrågaraas obeskattade reserver (prop.   1991/92:119, bet.   1991/92:NU32,  SFS 1992:702).

Det leder till att KL:s lagervärderingsregler i normalfellet tillämpas på hela beredskapslagret senast vid 1995 års fexering. I promemorian föreslogs att det vid 1994 års taxering borde vara möjligt att använcfe de förmänliga bestämmelseraa i 7 § I mom. lagen om avskrivnråg ä vissa oljelagrrågsanläggmngar, m.m. på en fjärdedel av tvångslagret. För att få en mjukare övergång anser jag att den särskilcfe lagervärderings-regerå i stället bör få tillämpas pä högst hälften av beredskapslagret vid 1994 års taxerråg.

Rätten att utayttja övergångsregleraa bör gälla endast i den mån ett företeg vid närmast föregående taxering - i normalfellet vid 1993 års toxering - utayttjat besfemmelseraa i 7 § 1 mom., dvs. redovisat tvångslagret till ett lägre värde än som skulle ha följt vid en tillärapnråg av KL:s generella regler (punkt 2 av anvisnrågaraa till 24 § KL). Det innebär att nedskrivnrågsrätten begränsas till högst 50 % av föregående års nedskrivnråg av tvångslagret. Om ett företeg vid 1993 åns texerråg skrivit ned sitt tvångslager (värde 100 enligt KL:s regler) med t.ex. 20 och redovisat det till 80 får tvångslagret vid 1994 års texerråg skrivas ned enligt öveigångsbesfemmelseraa med högst 10 (50 % av 20). Om tvångslagret fortferande är värt 100 vid 1994 års texerråg skall det således tas upp till lägst 90 (lagerreserv 10).

Punkt 2 av övergångsbesfeinraelseraa till upphävandelagen bör därför justeras nägot i förhållande till promemorieförslaget.

Bokförrågsnämnden (BFN) har i sitt remissyttrande framfört synpunkter till lednråg för redovisningen av reserveraa under awecklrågen. BFN anför bl.a. följande.

BFN hänvisar beträffande de redovisnrågsmässiga aspekteraa på upphävandet av de särskilcfe lagervärderrågsregleraa cxh på de nämncfe övergångsregleraa till två av närandens utfelanden.

I uttelandet BFN U 91:1 behandlas frågan hur uppskovsbelopp cxh awecklråg av obeskattede reserver i bl.a. lager skall redovisas. Av uttelandet fraragår att upplösrång av öppet redovisade reserver i )ager redovisas som bokslutsdisposition i resultoträkningen. Övrig resultotpåverkan till följd av att bolaget i sin bokföring ändrat prråciper för värderråg av lager rågar i rörelseresultotet före avskrivnrågan Storleken av denna resultetpåverkan skall, ora den råte är oväsentlig, framgå av not till resulteträkningen. Den del av uppskovsbeloppet som råte tas upp till beskattnråg omedelbart redovisas i balansräknrågen som obeskatted reserv under beteck-nrågen uppskovsbelopp för lagerreserv m.m. Avsättnråg till liksom framtida upplösnråg av uppskovsbelopp redovisas som boksluts­disposition tmder betecknrågen avsättnråg till/upplösning av uppskovsbelopp för lagerreserv m.m.

1 uttelandet BFN U 92:1 behandlas frågan hur lagret skall redovisas i bokförrågen om företag utnyttjar möjligheten att enligt den s.k. alteraativregeln vid beskattningen ta upp lagret till 97 % av

51

det samlade anskafråingsvärdet. Av uttalandet fraragår att det tidigare    Prop. 1992/93:131

var vanligt att lagret på tillgångssidan togs upp netto efter reducering

raed det cfe tillåtna skattemässiga inkuransavdraget även om värdet

därmed kora att understiga ett värde beräknat enligt lägste värdets

princip. En raotsvarande redovisning - innebärande att lagret tes upp

till ett enligt alteraativregeln skattemässigt godteget värde - bör även

fortsättningsvis kunna tillätes under föratsättning att avvikelsen från

en värdering enligt lägste värdets princip inte i  väsentiig grad

påverkar bedöraningen av företegets resultet och stellning.

Regleraa om avskrivning av skydcfede anläggningar innebär bl.a. att

bergrammen får skrivas av under en femårsperiod på liknande sätt som

ovanjordscisteraer eller andra inventerien De förste avskrivningsregleraa

gällde anläggningar sora fårdigsfelldes under de beskattningsår för vilka

texering verksfelldes åren 1959 - 1966. Härefter har regleraa förlängts

till att orafette anläggningar som fårdigsfelldes under det beskattaingsår

för vilket texering skedde år 1989.

Genom lagen om rätt att vid inkomsttexering erhålla avdrag för belopp sora tillförte Stiftelsen Petroleuniindustriens Beredskapsfond, ra.ra. kunde företegen betela in medel till stiftelsen med avdragsrätt. När utbeteråing sker beskattas beloppen hos företeget. Genora dette systera kunde intäkteraa (pristillägg) för att uppföra lagringsanläggningar kvittas raot kostnaderaa (avskrivningaraa).

Fno.ra. år 1987 har steten tagit över ansvaret för den skydcfede lagringen. Sora ett led i onisfellningen har flertelet av näringslivets skyddade anläggningar överlåtits till steten. Enligt vad sora inhämtats från NUTEK och SPI finns det inte längre kvar några oavskrivna skydcfede anläggningar i privat regi. Enligt SPI utnyttjas inte längre stiftelsen. Eftersora de tidsbegränsade avskrivningsregleraa inte längre kan tillämpas bör det inte firmas något hinder mot att de forraellt upphävs. Stiftelselagen bör också kunna upphävas. Gamla regler bör fortfarande gälla för avsättningar sora skett före avskaffandet.

Eventaella obeskattade lagerlån bör tas upp till beskattning vid 1994 års taxering.

52

7  Övriga frågor

7.1   Skatteutjämningsreserv (surv)

Prop. 1992/93:131

Mitt förslag: Vid beräknråg av kapitelunderlaget skall aktier, andelar m.m. tas upp till anskaffningsvärden beräknade enligt genomsnittsmetoden, dvs. de anskafråingsvärden som skall använcfes vid en reavinstberäkning.

Fastigheter sora värderas enligt alteraativregeln skall anses an­skaffade den 1 januari 1991. Det innebär bl.a. att utgifter för tillbyggnad av fastigheten fr.o.ra. denna tidpunkt får läggas till ett enligt altemativregeln beräknat anskafråingsvärde.

Skälen för mitt förslag: Regler för värderingen av tillgångar vid beräknråg av kapitelunderlaget finns i 5 § survlagen. Av 5 § förste stycket 5 nämncfe lag framgår att aktier i svenska aktiebolag och andelar i svenska ekonoraiska föreningar skall fes upp till de värden sora anges i 27 § 2 mom. försfe stycket SIL. Andelar i utländska företag skall tas upp till 65 % av dessa värden.

I 27 § 2 mora. första stycket SIL finns grandregeln för beräkrang av anskaffningsvärden enligt genomsnittsraetoden. Vid beräkmngen utgår man från faktiska anskafrårågsutgifter för finansiella instrament av samma slag cxh sort som det avyttrade råstramentet.

Vid avyttring av aktier kan i vissa fall uppskovsregler bli tillärapliga. En uppskovsregel i 2 § 4 raora. tionde stycket SIL gäller vid kon-cemråteraa avyttringar av aktier och andelar som innehas av orgamsato­riska skäl. När det köpande företeget avyttrar den erhållna aktien till en köpare utanför konceraen beräknas den skattepliktiga reavinsten eller avdragsgilla reaförlusten med utgångspunkt från anskaffhingspriset hos det bolag som ursprangligen innehade aktien.

En annan uppskovsregel har tidigare beskrivits. Det är besferaraelsen i 27 § 4 mom. SIL som är tillämplig när aktier förvärvas av ett bolag och vederlaget för aktieraa uteslutande utgörs av nyemitterade aktier i det köpande bolaget. Här övertar de mottagna aktiema de avyttrade aktieraas anskaffhrågsvärde.

Vid försäljnråg av aktier beräknas anskafrårågsvärdet enligt huvudre­geln i 27 § 2 mora. första stycket SIL. I fråga ora koncerainteraa avytt­ringar används det faktiska anskafrårågsvärdet för det bolag inora kon­cemen som ursprungligen innehade aktieraa (2 § 4 mom. tionde stycket). Har aktieraa erhällits genom sådant byte att uppskovsregerå i 27 § 4 mom. SIL tillämpats används det faktiska anskaffningsvärdet för de vid bytet avyttrade aktieraa.

Underlaget för survavsättnråg är det beskattede egna kapitelet. Avsätt-ningsunderlaget skall råte påverkas av andra förändringar i det egna kapitalet än såcfena som haft skattemässig verkan. Har uppskov med beskattningen av en reavinst medgetts bör det belopp som svarar mot

53

reavråsten råte heller påverka kapitalunderlaget. Att dette varit avsikten    Prop. 1992/93:131 framgår av ett uttelande i förarbetena i anslutmng till 5 § survlagen (prop. 1989/90:110 s. 739).

Enligt 2 § 4 mom. åttonde stycket SIL får avdrag för förlust råte göras vid koncernråteraa avyttringar av fastigheter, aktier m.m. Det förvärvande företeget överter alltså det rågångsvärde som gällde för det övertagande företaget. Av detta följer cxkså att det förvärvande företaget övertar det överlätande företagete kapitalimderlag avseende egendomen. Avyttringen leder alltså till ett mråskat kapitalunderlag för det överlåtande företaget och ett i sainma mån ökat kapital­underlag för det förvärvande företaget.  Motsvarande gäller vid sådana fusioner som avses i 2 § 4 mom. SIL. Någon uttrycklig besfemmelse om detta har råte ansetts nödvändig. Regeringsrätten har i en av RSV åberopad dora den 28 septeraber 1992 avseende ett överklagat förhandsbesked (mål  nr  1254-1991) prövat utforranrågen av 5 § förste stycket 5 survlagen. Omständigheteraa i målet var i huvudsak följande. Ett företeg hade till ett utländskt konceraföreteg apporterat andelar i ett antel dotterföretag. I utbyte erhölls nyemitterade andelar i det motfegande företeget. Uppskovsregerå i 27 § 4 mom. förste stycket SIL var tillämplig på avyttrrågen av andelama. Frågan gällde vilket värde pä de nyemitterade andelaraa sora skulle ligga till grund för beräknråg av survunderlaget. Regeringsrätten förklarade att det genom-smttiiga anskaffhrågsvärdet  skulle beräknas  raed  utgångspunkt  från marknadsvärdet av de apporterade aktieraa vid bytestidpunkten.

I domen anförde Regeringsrätten bl.a. att hänvisningen i 5 § förste stycket 5 survlagen till 27 § 2 mom. förste stycket SIL avser en av ett stort antel föreskrifter i SIL sora är av betydelse för hur reavråst skall beräknas. Eftersora survlagen encfest hänvisar till detfe lagram kan något annat lagram råte vara tillämpligt vid besfemmande av survunderlaget. Det innebär att till grund för beräkning av kapitelunderlaget skall läggas de "faktiska anskaffhrågsutgifter" som avses i 27 § 2 mom. första stycket SIL.

Regeringsrätten konstaterade vidare att de ovan återgivna motivuttalan­dena visar att avsikten varit att de anskaffhrågsvärden som skall användas vid en reavråstberäknråg också skall använcfes vid beräknråg av survunderlaget. Regeringsrätten ansåg emellertid att en såcfen tillämpnråg skulle vara oförenlig med lagtextens ord "faktiska anskaffhrågsutgifter" och raed det förhållandet att 5 § förste stycket 5 lagen ora skatteutjäm­nrågsreserv innehåller en hänvisnråg enbart till 27 § 2 mom. förste stycket SIL men råte till övriga nyss nämnda lagram.

Regeringsrätten har således ansett att den aktaella besfemmelsen i survlagen skall tillämpas så att det råte finns något utrymme att beakte olika föreskrifter i SIL om övertegande av anskaffhrågsvärden i samband med att en uppskovsregel tillämpats vid reavråstberäknrågen. Det får bl.a. till följd att en obeskatted reavråst kan påverka kapitelunderlaget och ge utrymme för en större survavsättnråg. En sådan tillämpmng strider mot granderaa för fegstiftmngen och kan ge ett materiellt helt otillfredsfellande resultet. Utformnrågen av värderrågsbesfenunelseraa i survlagen bör cferför ändras så att dette undviks och att syftet vid lagens tillkomst uppfylls.

54

Den föreslagna ändringen bör tillämpas förste gången vid 1993 års texering. Med hänsyn till att besfemmelsen raed den tolknråg Regerings­rätten gett den kan ge ett gynnsammare resultet bör skattskyldig som har ett räkenskapsår som avslutas före den 31 deceraber 1992 få beräkna kapitalunderlaget i enlighet med äldre besferaraelsen

RSV har aktualiserat ytterligare en fråga sora rör survlagens till­lämpning. I 5 § försfe stycket 4 survlagen finns huvudregeln för värderråg av fastighet som inte utgör omsättningstillgång. En sådan festighet skall tas upp till anskafråingsvärdet för mark, byggnad och markanläggning minskat med medgivna värderainskningsavdrag och liknade avdrag. I 5 § andra stycket survlagen finns en alteraativ värderrågsregel. Besferaraelsen erbjuder ett alteraativ för att värdera äldre fastigheter med låga anskaffningsvärden. I dessa fell kan det också vara praktiskt svårt att säkert iåstsfella det skattemässiga restvärdet. Fastighet som förvärvats före rågängen av år 1991 får i sfellet tas upp till viss del av taxerrågsvärdet minskat med värderainskningsavdrag och liknande avdrag sora medgetts vid 1982-1991 års taxeringar om avdraget per år räknat uppgått till ininst 10 % av det nämnda värdet.

Med hänsyn till syftet med besfemmelsen bör utgifteraa för exempel­vis en tillbyggnad som sker efter utgängen av år 1990 få läggas till det värde som räknats fram enligt den alteraativa värderingsregeln. Det har satts i fråga om en tillämpning av den nuvarande besfemmelsen leder till ett sådant resultet. Besfemmelsen bör justeras för att undanröja denna oklarhet.

Mråa förslag föranleder ändringar i 5 § förste stycket 5 och 6 survlagen och i andra stycket nämncfe paragraf.

Prop.1992/93:131

7.2  Kompenserande avdrag på grund av överavskrivning av inventarier

Mitt förslag: I gällande rätt finns ett krav på att en toxering skall ha blivit slutligt avgjord för att avdrag för överavskrivnråg av råventarier skall kunna medges vid följande års taxeringar. Detta krav slopas.

Skälen för mitt förslag: Den som har gjort avskrivning av råventarier i räkenskaperaa med större belopp än han kan medges avdrag för vid taxeringen får dra av det överskjutande beloppet genom en årlig avskrivnråg efter 20 %. Beloppet behandlas som en tillkomraande post i deklarationen cxh avskrivs sedan planmässigt under fem år räknat från och med beskattaingsäret efter det då överavskrivningen gjordes. Det värde på vilket räkenskapsenlig avskrivning beräknas påverkas råte. En föratsättnråg för att få tillämpa förfarandet är att texeringen i fråga skall ha blivit slutligt avgjord. Besfemmelser om dette finns i punkt 13 nionde stycket av anvisningama till 23 § KL.

55

I en skrivelse (dnr 4233/92) till Fråansdepartementet har RSV föreslagit att kravet på att taxeringen i fråga skall ha blivit slutligt avgjord slopas.

I det nya taxerrågsförfarandet, som tillärapas fno.m. 1991 års texerråg (prop. 1989/90:74, bet. 1989/90:SkU32, SFS 1990:324), kan en omprövnråg av taxeringen göras inom fem år efter utgången av taxerings­året. En texering som råte överklagas anses slutiigt avgjord först vid femårsperiodens utgång. Regleraa om omprövnråg innebär att i det fall ett texeringsbeslut ändras vid onrövnråg eller efter överklagande kan följdändrråg ske i efterföljande taxeringar (4 kap. 13 § andra stycket 1 och 17 § 3 texeringslagen (1990:324)). Det finns därför enligt mrå mening råte skäl att behålla ett krav på att taxeringen skall ha blivit slutligt avgjord för att avdrag för överavskrivnråg skall kunna medges.

Jag föreslår cferför att en ändring görs i punkt 13 monde stycket av anvisningaraa till 23 § KL. Eftersom regerå bör tillämpas när beslut om awikelse från avskrivnrågen i räkenskaperaa har fattets vid texerrågen enligt den nya ordnrågen bör de föreslagna nya besfemmelseraa få tillärapas förste gängen i fråga om avskrivnråg som skett i räkenskaper som legat till grund för 1991 års texerråg. Frågan ora när överavskriv­nråg får börja avskrivas kan då uppkonuna förste gången vid 1992 års taxerråg. Har avdrag vid denna taxerråg vägrats före lagens ikraftträdan­de kan omprövnråg ske.

Prop.l992/93:131

7.3  Räntefördelning

Mitt förslag: Tillämpmngen av regleraa om ränteförderåing m.ra. för enskilcfe närrågsidkare och handelsbolag skjute upp ytterligare ett år.

Skälen för mitt förslag: För enskilcfe näringsidkare finns särskilcfe regler om räntefördelnråg. Dessa innebär att om en förvärvskällas kapitelunderlag, beräknat enligt 4 och 6 §§ survlagen, är negativt skall ett belopp motsvarande det negativa kapitelunderlaget multiplicerat raed stetslåneräntan redovisas sora intäkt av näringsverksamhet. Ett motsva­rande belopp får dras av i inkomstslaget kapifel. Besfemmelseraa verkar så att avdragseffekten för vissa skuldräntor schablonmässigt begränsas till 30 %.

Regleraa om räntefördelnråg råfördes i cxh med skattereformen. För att Irådra öveigängen råfördes vissa lättaadsreglen Negativa underlag som uppkommit före öveigängen till det nya skattesystemet undantas t.o.m. 1999 års taxering genom besfemmelser om en öveigångspost. Vid beräkmng av kapitelunderlaget får fastigheter som utgör anläggnrågs-tillgångar tas upp till 70 % av det bokförda restvärdet alteraativt 70 % av 60-100 % av det för år 1991 gällande texeringsvärdet. Övergångspos­ten motsvarar det negativa kapifelunderlaget till den del det överstiger ett fribelopp om 50 000 kr. Vicfere gäller att övergångsposten får behandlas som en tillgångspost vid beräknråg av kapitelunderlaget i survsammanhang.

56

Enligt de ursprungliga öveigångsregleraa skulle oveigångsposten normalt ha beräknats vid 1992 års taxerråg på grundval av kapitel­underlaget per den 1 januari 1991. Genom lagändringar förra hösten uppsköts tillänq>nrågen av regleraa ett år i awaktan på resulfetet av utredmngsarbetet om beskattnrågen av enskilcfe näringsidkare cxh handelsbolag (prop. 1991/92:60 s. 92 ff.). Arbetet har slutförts (SOU 1991:100). Betänkandet har remissbehandlate Som jag inlednmgsvis redovisat avser jag att senare återkomma till regeringen med ett förslag på grandval av förslaget i betänkandet. De nuvarande besfemmelsema om räntefördelnråg m.m. bör cferför råte börja tillämpas. I awaktan på slutiigt sfellningstegande bör tillämpningen av reglema om räntefördel­nråg skjutas upp ytterligare ett ån

Overgångsposten skall således - om råte mitt senare förslag innebär annat - beräknas tidigast vid 1994 års taxerråg på grundval av kapitel­underlaget den 1 januari 1993. Det föranleder ändringar i övergångsbe­sfemmelsema till KL cxh survlagen.

7.4  Skadeförsäkringsföretag

Prop.1992/93:131

Mitt forslag: De särskilcfe reglema för skadeförsäkrrågsföreteg vid beräkmngen av kapitalunderlaget i survhänseende skall gälla även vid 1993 års taxerråg.

Skälen för mitt förslag: En fråga som uppkom vid övergången till det nya företagsskattesystemet och som ännu råte fått en slutiig lösmng gäller skadeförsäkrrågsföretegens reserveringsmöjligheter cxh avskattnråg av obeskattede reserver (se prop. 1991/92:60 s. 94 ff.).

Svårighetema har srå grund i främst skattefördelar vid byte av företegs­form från ömsesidigt bolag till försäkringsaktiebolag. Särskilt de ömsesidiga bolagen har ansett sig bli missgynnade i jämförelse med till försäkringsaktiebolag ombildade ömsesidiga bolag. En ombildnråg ökar kapitelunderlaget för survavsättaråg (K-surv) och utrynunet för avsättnråg till säkerhetsreserv.

I awaktan pä att ett förslag till permanent lösnråg skulle kunna läggas frara råfördes särskilcfe besfemmelser för 1992 års taxerråg (prop. 1991/92:60, bet. 1991/92:SkU 10, SFS 1991:1845). Enligt dessa räknas säkerhetsreserven som skuld vid beräknråg av survunderlaget endast till den del reserven överstiger 70 % av säkerhetsreserven i bokslutet till lednråg för 1991 års texerråg (punkt 8 av övergångsbesfemmelseraa till survlagen). Besferaraelseraa innebär att nägon avskattnråg av obeskattede reserver råte aktualiseras vid 1992 års taxerråg.

Som jag inlednrågsvis redovisat (avsnitt 1) pågår ett arbete med ytterligare förändrrågar av förefegsbeskattnrågen. Bl.a. föreslås i betänkandet (SOU 1992:67) Fortsatt reformering av förefegsbeskattnrågen sänkt bolagsskattesate cxh att avdragsrätten för survavsättnråg slopas. Förslaget innebär alltså ändrade föratsättmngar för skadeförsäkrrågs-förefegens beskattning.

57

Enligt mrå raemng bör sfelrårågstegandet till frågan om skadeförsäk-ringsföretegens beskattnråg tas i samband med beslut om den fraratida företegsbeskattnrågen. Den övergångsbesferaraelse till survlagen som råfördes förra året bör cferför förlängas till att gälla även vid 1993 års taxering.

7.5   Flyttning av medel på upphovsmannakonto mellan banker m.m.

Prop.1992/93:131

Mitt förslag: Medel på upphovsmannakonto skall kunna flyttes över från en bank till en annan utan skattekonsekvenser.

Bankeraas uppgiftsskyldighet cfe medel på skogskonto flyttas mellan olika banker tas bort.

Skälen för mitt förslag: Upphovsmannakonto är ett särskilt bankkonto för fysiska personer cxh för sådana dödsbon som råte beskattes enligt handelsbolagsregleraa. Syftet med regleraa i lagen (1979:611) ora upphovsmannakonto är att göra det möjligt för fria kultararbetere att fördela de ofte mycket varierande råtäkteraa över en femårsperiod.

Regleraa anknyter tekniskt sett till skogskontoregleraa och innebär att uppskov med texerrågen raedges för belopp sora svarar raot vad sora betelats rå på upphovsmannakonto. Beloppet räknas av från råtäkteraa i förvärvskällan och träffes råte av inkomstekatt och scxialavgifter e.d. under den tid medlen sfer inne pä kontot. De medel som sfer iime på upphovsmannakonto löper med ränte. På gottskriven ränte utgår en särskild skatt enligt lagen (1990:676) om skatt på ränte på skogskonto-medel m.m. När utteg görs råtäktsförs dessa i näringsverksamheten cxh inkomstekatt cxh scxialavgifter e.d. tas ut. råga krav gäller för an-vändnrågen av uttegna raedel.

Uppskovsrätten omfatter bara råtäkter som fysisk person får i egenskap av upphovsman enligt lagen (1960:729) ora upphovsrätt till litterära och konstaärliga verk (upphovsinannaråtäkt). Lagen omfatter vicfere bara råtäkter av närrågsverksamhet cxh är alltså råte tilläraplig pä råtäkter sora uppbärs på grund av ansfellnråg (inkomst av tjänst).

Det finns ett anfel beloppsgränser i lagen om upphovsmannakonto. En är att upphovsmannaråtäkten det aktaella året skall överstiga råtäkteraa under något av de två nännast föregående åren raed mråst 50 prcxent. Kostnaderaa beaktas råte vid denna jämförelse. Vicfere får uppskovsbe­loppet avse högst två tredjedelar av nettoråtäkten före uppskov och avdrag för avsättnråg för egenavgiften Uppskov får aldrig medges med högre belopp än att nettoråtäkten efter uppskov uppgår till 30 000 kronon Minste uppskovsbelopp är 10 000 kronon

Uppskov medges för den del av upphovsmannaråtäkten som har betelats rå på upphovsmannakonto i bank (riksbanken, affårsbank, sparbank eller förenrågsbank). råbetelnrågen till banken skall ha gjorts senast den cfeg cfe den skattskyldige skall ha avlämnat självdeklaration.

58

59

Den skattekyldige har för ett och samma beskattnrågsår rätt till uppskov    Prop. 1992/93:131 endast för råbetehung på upphovsmannakonto i en bank.  Har den skattskyldige för visst beskattarågsår gjort råbetelnråg till mer än en bank, föreligger rätt till uppskov endast för råbefelnråg till den först anlitade banken.

Enligt förordnrågen (1979:825) om upphovsmannakonto får råsättnråg på kontot göras vid ett eller flera tillfållen. Den som gör råsättning på kontot skall lämna uppgift till banken om vilket beskattningsår som råsättnrågen avsen Banken skall bokföra medel pä kontot på såcfent sätt att det av bokförrågen framgår hur stort belopp innehavaren har innesfeende för varje beskattningsån

Utfeg från kontot får göras efter utgången av november månad texeringsåret och delutteg får råte understiga 1 000 kronon Sedan fem år förflutit från utgången av det år dä råbefelnråg för visst beskattnrågsår senast skall ha gjorts är banken skyldig att betela ut eventaellt kvarsfeen­de medel cxh resterande ränte (ränte efter avdrag för utfegen skatt).

Vid utbefelnråg från kontot skall motsvarande belopp tas upp sora intäkt av näringsverksamhet. Återförråg till beskattnråg skall vidare ske om avtel träffate om överlåtelse eller pantsättnråg av medlen, om medlen tillagts den skattskyldiges make genom bodelnråg eller om den skattskyl­dige råte längre är bosatt i Sverige.

Medel som tas ut från upphovsmannakontot tas upp till beskattmng för det beskattnrågsår cfe utbetelnråg sken Beskattnråg aktualiseras även när kontomedel förs över från en bank till en annan. En överföring anses som ett utteg. Tidigare beskattedes även skogskontoraedel som fördes över mellan banken Fno.m. den 1 januari 1989 har en möjlighet öppnats att flytte skogskontomedel mellan banker utan skattekonsekvenser (prop. 1988/89:41, bet. 1988/89:SkU3, SFS 1988:1520 och 1521).

Skattskyldig som yrkar uppskov med beskattnråg skall till självdeklara­tionen foga utrednråg på blankett enligt av RSV fästsfellt formulär samt besked från banken ora råsättnrågen. Skattekyldig skall vicfere lärana uppgift i självdeklarationen ora tillgodohavande på upphovsmannakonto vid beskattnrågsårete utgång. Sedan 1992 års texering fullgörs upp­giftsskyldigheten på de ordråarie deklarationsblanketteraa för inkomst av närrågsverksamhet (N 1 resp. N 2). Någon uppgiftsskyldighet för bankeraa i samband raed utteg från kontot finns råte.

Frågan ora raöjligheten att flytte medel sora satts rå på upphovsmanna­konto från en bank till en annan utan skattekonsekvenser behandlades av skatteutskottet i våras med anledmng av en motion (bet.l991/92:SkU30, rskr. 324). Utskottet anförde att 1988 års ändrråg i skogskontolagen (1954:142) syftade till att undanröja eventaella ölägenheter med att vara bunden till en bank och att man i det sammanhanget framhållit skogskon­tots förhållandevis långa omloppstid, tio ån Även ora omloppstiden för ett upphovsmannakonto är väsentligt kortere än för ett skogskonto, fanns det enligt utekottets menråg anledmng att pröva om en möjlighet att byte bank utan skattekonsekvenser skall råföras även för innehavare av upphovsmannakonto. Utekottet ansåg det var lämpligt att regeringen gjorde denna prövnråg.

För egen del får jag anföra följande. Under den tid som gått sedan    Prop. 1992/93:131 möjligheten till bankbyte råfördes i skogskontolagstiftnrågen har i olika .sammanhang  önskemål  fraraförte  ora en  raotsvarande  reglerråg  för upphovsmannakontona. Även om medel råte får sfe inne på upphovs­mannakonto längre tid än fem år kan det finnas behov av att byte bank.

En fråga är vilka kontrolltekmska eller andra administrativa konsekven­ser en ändrråg kan medföra. Som framgått skiljer sig lagstiftningaraa om skogskonto och upphovsmannakonto åt bl.a. i fråga ora underlag för kontroll av utteg av medel från konto ra.ra. En bank är skyldig att lärana uppgift till skatterayndigheten cfe skogskontoraedel tes ut eller cfe sådana raedel överförs från en bank till en annan. I systemet raed upphovs­mannakonton bygger skattemyndigheteraas hantering på uppgifter sora läranas av den skattekyldige.

En uppgiftsskyldighet från en tredje man ger typiskt sett ett tillförlit­ligare underlag för kontroll än ora uppgiften läranas av den skattskyldige. Enligt RSV:s bedömnråg får emellertid den möjlighet till kontroll som upphovsmannakontosystemet för närvarande erbjuder anses tillräcklig (jfr RSV:s utrednråg av vissa frågor rörande upphovsmannakonto, maj 1989). En rätt att byte bank innebär knappast att möjligheteraa till kontroll försämras. Företrädare föf bankeraa har från sråa utgångspunkter också sfellt sig bakom att systemet görs flexiblare.

Någon råvändnråg raot den föreslagna ändringen har alltså råte framförte vare sig från skattemyndighetemas eller bankemas sida. Med hänsyn till det bör önskemålet om en möjlighet att överföra medel på upphovsmannakonto från en bank till annan tillmötesgås. En reglerråg bör ske efter förebild av 1988 års lagstifhung om skogskonto.

En föratsättnråg för att byte av bank skall få ske bör vara att över­förrågen görs direkt mellan bankeraa och på ett såcfent sätt att medlen råte blir tillgängliga för kontohavaren i samband raed överförrågen (jfr 8 § skogskontolagen). När det gäller skogskonto måste hela behällnrågen på kontot flyttas. Även för upphovsmannakonto bör en överföring avse hela behällnrågen på kontot.

Systeraet raed upphovsmannakonto föratsätter medverkan från bankeraas sicfe. Det gäller t.ex. för banken att bevaka att medlen råte sfer inne för kort eller för lång tid. Om medlen får föras över till en annan bank måste den överförande banken lämna den mottegande banken de uppgifter om urspranglig råbeterårågstidpunkt m.m. som behövs för att den mottegande banken skall kunna fullgöra sråa skyldigheter (jfr 9 a § skogskontolagen). En motsvarande besferaraelse ora skyldighet att raeddela den raottegande banken relevante uppgifter bör tas rå i lagen om upphovsmannakonto.

En effekt av att flytte ett konto till en annan bank är att den överföran­de banken är skyldig att innehålla skatt ora den ränfe som gottskrivs kontot vid överförrågstillfållet uppgår till mråst 100 kronor (3 cxh 5 §§ lagen om skatt på ränte på skogskontomedel m.m.). Det iimebär att det är det belopp för vilket uppskov med beskattnråg erhållits och resterande ränta som förs över till den andra banken.

60

Jag vill avslutmngsvis ta upp en fråga om bankeraas uppgiftsskyldighet till skatterayndigheten enligt skogskontolagen. Som framgått av den tidigare redogörelsen är en bank skyldig att lämna uppgift till skattemyn­digheten såväl cfe skogskontomedel befelats ut som då medlen överförts till en annan bank. Företräcfere för RSV har framfört att bankeraas uppgifteskyldighet vid överförråg av skogskontomedel bör tas bort så att regleraa för skogskonto cxh upphovsmannakonto överenssfemmer även på denna punkt. En ändrråg medför att bankeraas uppgiftsskyldighet nunskar något saratidigt sora skatteförvaltnrågen kan utforma vissa gemensamma ratiner för de båcfe kontoformeraa kring överförråg av bankmedel.

Med hänvisnråg till det anförcfe bör skogskontolagen ändras. Förslaget innebär att 9 a § justeras.

Prop.l992/93:131

7.6   Avdrag för företagshälsovård

Mitt förslag: Besfemmelsen ora avdrag för företegshälsovård justeras på grand av att förordningen (1985:326) ora bidrag till företagshälsovård upphävs.

Skälen för mitt förslag: Arbetsgivares kostnader för den sjukvård m.m. sora erbjuds ansfållcfe är principiellt en personalkostaad i verksara­heten och cferraed avdragsgill. De nuvarande regleraa fick srå utfonnnråg i samband med en översyn av beskattningen av nataraförmåner på 1980-telet. Då råfördes bl.a. besfemmelser sora begränsade arbetsgivares avdragsrätt (prop. 1987/88:52, bet. 1987/88:SkU8, SFS 1987:1303). Begränsnrågaraa råfördes saratidigt sora beskattningen av de ansfellcfes förraåner av fri sjukvård ra.ra. i väsentliga delar togs bort.

I stora drag innebär nuvarande regler att avdrag medges för kostaader för ansfellcfes hälso- cxh sjukvård. Undanteg görs för kostnader sora hänför sig till privat sjukvård vilka inte ersätts via den allmänna försäkringen. Avdrag medges för kostnader för företegshälsovård sora uppfyller villkoren för stetsbidrag enligt förordnrågen ora bidrag till företegshälsovård. Avdrag raedges vidare för kostnader för rehabilitering sora bedrivs efter grander sora festsfells i kollektivavtel raellan arbets­marknadens huvudorganisationen Besferaraelseraa finns i 20 § och 32 § 3 b raora. KL särat punkt 1 av anvisrångaraa till 20 §. Några förändringar av reglema gjordes råte i saraband med skattereforraen.

För närvarande pågår en översyn av företegshälsovården. Riksdagen beslutade i våras att statsbidraget till företagshälsovården skall awecklas vid årsskiftet 1992/93 (prop. 1991/92:100 bil. 11, bet. 1991/92:AU12, rskn 251). Det innebär att bidragsförordnrågen koraraer att upphävas före årsskiftet. 1 våras tillsattes en särskild utrecfere med uppdrag att utreda företegshälsovårdens organisation och finansiering. Arbetet har, nyligen slutförts och redovisas i betänkandet (SOU 1992:103) i'BU92.

61

Bl.a. beroende på resultetet av sådana överväganden kan det finnas behov av att se över skattereglema på området.

Med anlednråg av att förordnrågen om bidrag till företegshälsovård skall upphävas behövs ett lagstiftnrågsrågripande redan nu. Som nämnts är en föratsättnråg för rätt till avdrag för kostaader för företagshälsovård att verksaraheten uppfyller villkoren för stetsbidrag enligt förordnrågen. För att undvika att avdragsrätten ändras till följd av att förordnrågen upphävs bör besfemmelseraa i punkt 1 av anvisningaraa till 20 § KL justeras. Avdragsrätten bör i sfellet knytas till den upphävcfe förord­nrågen. Med hänsyn till att några bidrag råte längre kommer att betelas ut kan en kopplråg begränsas till 3 § 1 - 7. Dessa besfemmelser anger de grandläggande föratsättarågaraa för bidragsrätt.

7.7   Återföring av allmän investeringsreserv utan särskilt tillägg

Prop.l992/93:13I

Mitt förslag: Avsättnrågar till allmän råvesterrågsreserv får återföras till beskattnråg utan särskilt tillägg.

Skälen för mitt förslag: Lagen (1979:610) om allmän råvesterrågs­reserv upphävdes i samband med skattereformen men tillämpas alltjämt i fråga om äldre avsättnrågar Avsättrångar till råvesteringsreserv kunde göras av enskilda närrågsidkare och handelsbolag i vissa fall. Enligt gällande frisläpp får råvesterrågsreserven tas i anspråk för bl.a. bygg-nadsråvesterrågar cxh råventerieanskaffhrågan Görs utteg från råveste-rrågskonto utan att beloppet tas i anspråk för sådana råvesteringar skall en raotsvarande del av råvesterrågsreserven återföras till beskattning järate ett särskilt tillägg ora 30 % av det återförcfe beloppet. RSV kan ora särskilcfe skäl föreligger raedge befrielse från det särskilcfe tillägget.

Företegaraas Riksorgamsation, Svensk rådustriförening. Svenska Arbetegivareföreningen, Sveriges rådustriförbund och Sveriges Köp­mannaförbund, som samverkar i skattefrågor råom raraen för Familj eför-etegens Skatteberedning (FAMS), har i gemensamma framsfellnrågar till Fråansdeparteraentet föreslagit vissa åtgärder i syfte att lindra be­skattnrågen för sraåförefeg. Beredningen har bl.a. krävt att det särskilcfe tillägget råte skall påföras när allmän investeringsreserv återförs till beskattnråg.

I den situation som för närvarande råder raed högt ränteläge och låg efterfrågan är raånga företagare tvrågade att rikta rå alla tillgängliga resurser på att förse den löpande driften med kapital. Nuvarande regler medför att företagare kan tvrågas till ökad extera finansiering till höga räntesatser samtidigt sora deras innesfeende raedel på allraänt investe­ringskonto förräntes efter en raycket lägre räntesats. Med hänsyn bl.a. härtill bör råvesterrågsreserveraa kunna få återföras till beskattnråg utan att särskilt tillägg påförs. Dette bör gälla återförrågar i bokslut till ledning  för   1993  och  senare års texeringar   Eftersora  investerings-

62

reserveraa är under awecklråg finms råte anlednråg att tidsbegränsa de    Prop. 1992/93:131 nya besfemmelseraa, som bör tas rå i en särskild lag.

Som tidigare nänmte innebär uppgörelsen mellan regeringen och den socialdemokratiska oppositionen att den nödvändiga omläggnrågen av enskilcfe näringsidkares cxh handelsbolags beskattnråg skjuts upp. Jag avser snarast att återkomma med förslag i denna del. Utöver vad som nu föreslagits är jag därför inte beredd att för närvarande vidte ytterligare åtgärder i syfte att tillfålligt Irådra beskattningen för småföreteg.

7.8  Vissa lagtekniska justeringar

Ytterligare en sak kan nämnas hän I regeringens proposition 1992/93:50 om åtgärder för att stebilisera den svenska ekonområ föreslås sänknrågar av socialavgifteraa i syfte att förbättra kostnadsläget i närrågslivet. Arbetegivaravgiften cxh egenavgiften föreslås sänkte raed 4,3 procenten­heter till 30,53 % resp. 29,55 % fno.m. den 1 januari 1993. Den särskilda löneskatten föreslås sänkt med 4,16 procentenheter till 17,69 %. Egenavgifter och särskild löneskatt är avdragsgilla vid inkomsttexeringen. Uttryckt som procent av inkoraster före avdrag uppgår de nya pro­centsatseraa till högst 22,81 % resp. 15,03 % vilket bör avrandas till 23 % resp. 15 %. Nedsättningaraa av procentsatseraa raedför cferför följdändrrågar i KL (anvisnrågaraa till 23 och 33 §).

En redaktionell ändrråg förefes i lagen (1969:630) ora viss skattefrrået för utdehung på aktie i Svensk interkontråentel lufttrafik aktiebolag (SILA).

8  Budgeteffekter

Förslaget om upphävande av de särskilcfe skattereglema för beredskaps­lagring av olja leder till följande beräknade budgeteffekten Värdet av beredskapslagren uppgår till 3-3,5 miljarder kronon Under föratsättnråg att lagren skrivits ned maximalt kan skatteintäkteraa på grand av åter­förcfe reserver vid 1994 och 1995 års taxeringar antas uppgå till 400 miljoner kronor per ån

Om företagens ökade skattebelastning leder till ett fullt och genomsnitt­ligt prisgenomslag för olika oljeprodukter kan prisema under år 1994 beräknas öka med 3 öre/1 jämfört med prisnivån året dessförinnan. Under år 1995 bör det högre priset ligga fest för att år 1996 sjunka till den ursprangliga nivån.

De temporärt höjcfe priseraa ger tillfålligt förhöjcfe morasråtäkter sora emellertid, låt vara med viss fördröjmng, balanseras av likaledes temporära effekter pä offentliga utgifter och skatteskalan.

De övriga förslagen är av sådan karakfer att de statsfinansiella effekteraa är obetydliga.

63

9  Upprättade lagförslag

Prop. 1992/93:13i

I enlighet med vad jag nu anfört har råom Fråansdepartementet upprättats förslag till

1.

lag om ändrråg i kommunalskattelagen (1928:370),

2.

lag om ändrråg i lagen (1947:576) om sfetlig inkomstekatt,

3.

lag om ändrråg i lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv,

4.

lag om ändring i lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver,

5.

lag om ändrråg i lagen (1990:663) om ersättnrågsfonder,

6.

lag ora ändrråg i lagen (1979:611) om upphovsmannakonto,

7.

lag ora ändrråg i lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen fiör viss aktieutdelnråg,

8.

lag ora ändrråg i lagen (1969:630) ora viss skattefrihet för utdehung på aktie i Svensk råterkontråentel lufttrafik aktiebolag (SILA),

9.

lag ora ändrråg i skogskontolagen (1954:142),

10.

lag ora återförråg av allraän investerrågsreserv,

11.

lag om upphävande av lagen (1958:575) ora avskrivnråg å vissa oljelagrrågsanläggnrågar, m.m.,

12.

lag om upphävande av lagen (1969:738) om rätt att vid mkomsttexe-rråg erhålla avdrag för belopp sora tillförte Stiftelsen Petroleumrådu­striens Beredskapsfond, m.ra.

Förslaget under punkten 1 har till viss del upprättate i samråd med chefen för Arbetsmarknadsdepartementet. Försfegen under punkteraa 11 och 12 har upprättets i samråd med chefen för Närrågsdepartementet.

Vid beredmngen av förslagen under punkteraa 6 och 9 har synpunkter inhäratets från RSV, Sparbankeraas Bank, Svenska Bankföremngen och Sveriges Förenrågsbank.

Lagrådets yttrande har inhäratets beträffande förslagen under punkteraa 2, 4-5, 7 och 11-12 och i vissa delar beträffande förslagen under punkteraa 1 cxh 3 (jfr bilaga 5). Övriga förslag har inte granskats av Lagrådet eftersom de är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

10   Specialmotivering

10.1   Kommunalskattelagen (1928:370)

Anvisningar

till 20 §

punkt 1

För att undvika att avdragsrätten ändras på grand av att bidragsförord-mngen upphävs knyts avdragsrätten i sfellet till den upphävda förord­mngen. Hänvisnrågen sker till 3 § som innehåller de grandläggande

64

föratsättnrågaraa för avdragsrätt. Någon hänvisnråg behöver råte ske till    Prop. 1992/93:131 punkten 8 som har betydelse enbart för bidragssystemet.

till 22 §

punkt 1

I Qärde stycket finns besfemmelser om utfegsbeskattnråg. En undanfegs-regel gör det möjligt att i vissa omstraktarerrågsfall underlåte uttegsbe-skattmng. Tillägget i fiärde stycket sista meningen innebär ytterligare ett undanfeg cxh avser utteg av aktier som skall skiftas ut från en ekononusk förenråg enligt 3 § 8 mora. tredje stycket SIL. Utteg av andra tillgångar än aktier omfattas råte av undanteget. Detsamma gäller utteg av sådana aktier som enligt punkt 4 av anvisningaraa till 21 § utgör omsättnrågs­tillgångar i föreningen.

till 23 §

punkt 13

Ändringen har kommenterats i avsnitt 7.2.

punkt 19

Anvisnrågspunkten handlar om avdrag för egenavgiften Fjärde stycket ändras på grund av den i annat saramanhang föreslagna nedsättnrågen av egenavgifteraa fno.m. den 1 januari 1993 (prop. 1992/93:50). Genom den tillagda menrågen anges nu uttryckligen en lägre prcxentsats för skattskyldiga som erlägger egenavgifter i form av särskild löneskatt. Tillägget görs i förtydligande syfte txh innebär - bortsett från den faktiska nedsättnrågen med tre procentenheter - ingen ändring av gällande rätt.

till 24 §

punkt 2

Anvisnrågspunkten innehåller besferaraelser för värderingen av lagertill-gångan Tillägget i sista stycket behandlar värderrågen av aktier sora skiftas ut från en ekonomisk förenråg enligt 3 § 8 raora. tredje stycket SIL. Som anskaffhrågsvärde för de motfegna aktieraa skall anses anskafrårågsvärdet för andelaraa i den förenråg som företegit utskift-nrågen. Dessa värden skall använcfes såväl vid inkomstberäknrågen vid eventaell avyttrråg som vid lagervärderingen. Eftersora värdet på andelaraa i den utskiftande föreningen i och med utskiftnrågen kan skrivas ned till noll uppkommer emellertid råte någon skatteeffekt.

65

5 Riksdagen 1992193. I saml. Nr 131

till 33 §

Prop.l992/93:131

punkt 7

Andra stycket ändras på grand av den i annat sanunanhang föreslagna nedsättnrågen av socialavgiftema fno.ra. den 1 januari 1993 (prop. 1992/93:50). Den inskjutaa bisatsen "eller råte fyllt 65 år men under hela året uppburit hel ålderspension" föranleds av en ändring i 2 § lagen (1990:659) ora särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster (SFS 1991:1846).

Övergångsbestämmelserna till lagen (1990:650) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

punkt 12

Ändringama innebär att någon räntefördelning inte skall göras vid 19921994 års texeringar Skall den skattekyldige på grand av förlängt räkenskapsår inte taxeras för inkoinst från företaget vid 1994 års taxering skall räntefördelning inte heller ske vid 1995 ärs taxering.

punkt 13

Lagrammet handlar om beräkning av övergångspost för delägare i handelsbolag. Enligt första stycket skall övergångsposten beräknas först vid 1994 års texering, eller, om delägaren på grand av förlängt räken­skapsår inte skall texeras för inkomst från handelsbolaget det året, vid 1995 års texering.

10.2   Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

J § 5 mom.

I nuvarande andra stycket anges att utskiftning i saraband raed upplösning av svensk ekonoraisk förening skall behandlas sora utdelning. Förslaget om skattefrihet för utskiftning av aktier i ett aktiebolag i vissa fall har föranlett vissa redaktionella ändringar i moraentet.

I det nya andra stycket anges att utskiftning från en svensk ekonoraisk förening i samband med dess upplösning skall behandlas sora utderåing raed de begränsningar sora anges i tredje ferate styckena.

I tredje stycket finns de besferaraelser sora innebär att utskiftnråg av aktier kan vara skattefri.

Den grandläggande föratsättningen att det skall vara fråga ora utskiftning från en svensk ekonoraisk förening i samband raed att föreningen upplöses fraragår redan av andra stycket. För att hindra att de särskilda regleraa om beskattning av fåmansföreteg i 3 § 12 mora. SIL kringgås sfells det kravet att den utskiftande föreningen inte är ett fåmansföreteg. Av hänvisningen till nionde stycket nämncfe lagrara framgår att det är definitionen av fåmansförefeg i punkt 14 av an­visningaraa till 32 § KL som skall tillärapas.

66

Utskiftnrågen skall i huvudsak avse aktier i ett svenskt aktiebolag. Det    Prop. 1992/93:131 skall vara fräga om ett helägt bolag cxh samtliga aktier i bolaget skall skiftas ut.

Utöver aktieraa får utekiftnrågen utan att raöjligheten till skattefrihet går förlorad innefatta kontanter eller andra tillgångar under föratsätt­nråg att värdet på dessa tillgångar råte överstiger 5 % av det nområella värdet på aktieraa. Andra tillgångar än kontanter tes upp till marknads­värdet.

Särskilda besfemmelser finns för den situationen att de utdelade aktiema kommer att utgöra lager hos mottegaren. Denne skall te upp en råtäkt motsvarande värdet på de utskiftade aktiema. Värdet skall besfemmas med ledning av punkt 2 första cxh sjunde styckena av anvisnrågaraa till 24 § KL. Någon skatteeffekt uppkommer emellertid råte eftersom andelaraa i den utskiftande föremngen råte längre har något värde och cferför kan skrivas ned till noll (jfr specialmotiverrågen till punkt 2 siste stycket av anvisnrågama till 24 § KL).

Till fiärde stycket har flyttete den nuvarande besfemmelsen om be­skattnråg av utskiftnråg i samband med ftision enligt 2 § 4 mom. SIL. Som utdehung behandlas endast utskiftnråg i annan form än andelar i den övertegande förenrågen. Vissa redaktionella ändrrågar har gjorte. I sista meningen i stycket fiims ett tillägg. En medlem i en överlåtande förening kan i samband med fusion tillgcxloföras ett högre råbetelt råsatsbelopp i den övertegande föreiungen än han faktiskt betelat rå i den överlåtande förenrågen. I sista meningen regleras vråstberäknrågen vid avyttrråg av andelar som erhållits genom ftision. Ändrrågen innebär råte någon skilråad i den skattemässiga behandlingen i samband med fusionen. Däremot säkersfeller den kontråuitet i fråga om vråstberäkning vid en senare överlåtelse eller vid inlösen av andelen. En sådan vråstberäknråg skall ske med utgångspunkt från råsatsbeloppet i den överlåtande föremngen.

Utskiftnråg i samband med likvicfetion av en förening skall om det råte är fråga om utskiftnråg av aktier enligt tredje stycket eller om utskiftnråg i samband med fusion enligt femte stycket behandlas som utdehung till den del beloppet överstiger råbeteld råsats.

24 % 2 mom.

I förste stycket finns en besferaraelse att raed avyttrråg skall järasfellas den situationen att aktier cxh andra fråansiella råstrament blir definitivt värdelösa genora att det bolag som givit ut råstramentet upplöses. Tillägget i första stycket innebär att dette gäller även finansiella råstrament sora givite ut av en ekonomisk förenråg. I fråga om reavråst­beräknrågen gäller emellertid i dette hänseende olika regler för aktier resp. andelan

Alla utbefelnrågar från ett aktiebolag till aktieägaren vid bl.a. likvidation behandlas som utdelnråg (jfr 3 § 1 mom. tredje stycket). Det innebär att utbefelt belopp inte till någon del kan anses utgöra vederlag för själva aktien. Bolagets upplösnråg kommer cferför alltid att lecfe till en reaförlust motsvarande anskafftungspriset på aktien.

67

I fråga om andelar i ekonomiska föremngar gäller enligt 3 § 8 mom. Prop. 1992/93:131 att utskiftat belopp behandlas som utderåing till den del det överstiger inbetald insats. I de fall anskafråingsvärdet och inbetald råsats överens­sfemmer koraraer besfemmelseraa om avyttring därför att vara av råtresse först om utbetalat belopp understiger råbetald insats. I dessa fall anses andelen avyttrad för mottaget belopp och reaförlusten motsvarar skillnaden mellan inbetald råsats och utbetalat belopp. Eftersom utskiftning av aktier enligt 3 § 8 mom. tredje stycket inte behandlas som utdelning anses enligt den nya sista meningen iförsta stycket andelen inte avyttrad vid såcfen orabildning av föreningen till aktiebolag. Att avyttring inte heller anses föreligga vid fusion enligt föreningslagen beror på att vid en fusion kommer raedlemmaraa i den överlåtande föreningen alltid att bli medlemmar i den övertagande förenrågen och de erhåller alltså andelar i den övertegande föreningen.

27  2 mom.

Av tillägget iförsta stycket fraragår att aktier som erhållits genom sådan utskiftning från ekonomisk förening som avses i 3 § 8 mom. tredje stycket skall överfe det anskafråingsvärde sora gällde för andelaraa i den förening som skiftat ut aktieraa.

I andra stycket finns en alteraativregel för fastsfellande av anskaff­ningsvärdet för marknadsnoterade finansiella instrament. Tillägget innebär att denna schablonregel får användas även i fråga om andelar i ekonomiska föreningar under föratsättning att andelen har förvärvats före den 1 januari 1992. Ändringen hänger samman med att andelar sora erhållits genora fusion skall överta anskafråingsvärdet för andelaraa i den överlåtande föreningen. Möjligheten att utnyttja schablonregeln är generell och alltså inte begränsad till andelar som erhållits genom tasion. I övrigt har vissa redaktionella ändringar gjorts i moraentet.

27 § 4 mom.

Momentet innehåller den uppskovsregel sora är tilläraplig när vederlaget utgörs av nyemitterade aktien Två ändringar har gjorts i första stycket. Den förste innebär att uppskov kan medges även när andelar i en ekonoraisk förening avyttras. Vidare har skett en generell jämkning av det nuvarande kravet att vederlaget uteslutande skall utgöras av nyemitte­rade aktien

Den del av vederlaget sora utgörs av annat än nyemitterade aktier får råte överstiga 10 % av det nominella värdet av aktieraa. Det får encfest vara fråga om pengan

Begränsningen till 10 % hänför sig till det nominella värdet av de aktier som tillfaller den enskilde aktieägaren. Det är alltså inte möjligt att beräkna maximigränsen på det totela värdet av samtliga nyemitterade aktier som länmas i vederlag och på så sätt ge vissa aktieägare en högre kontantersättning än som motsvarar 10 % av det nominella värdet.

68

Uppskovet avser enbart den del av vederlaget som utgår i aktien    Prop. 1992/93:131 Vederlaget i övrigt beskattes fullt ut utan hänsyn till anskafråingsvärdet på de avyttrade aktieraa eller andelaraa.

Ändringaraa i andra och tredje styckena är av redaktionell karakfer

Övergångsbestämmelser

De nya besferaraelseraa träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas försfe gången vid 1994 års texering. Lagrådet har påpekat att det kan förekomma att avyttringar sora skett före utgången av år 1992 skall redovisas först vid 1994 års texering, exerapelvis beroende på att det förefeg som är skattskyldigt har ett bratet räkenskapsår En särskild besferaraelse föreslås cferför för att de nya besfemmelseraa om uppskov i 27 § 4 raom. resp. regleringen begräffände råbetold råsats vid fusioner i 3 § 8 mora. §ärde stycket skall tillärapas först i fråga om avyttringar som skett efter utgången av år 1992.

10.3   Lagen (1990:654) om skatteutjämningsreserv

Genom ändringaraa i första stycket 5 cxh 6 har den uttryckliga hän-visrången till 27 § 2 mom. försfe stycket SIL tegits bort. I sfellet hänvisas till begreppet anskafrårågsvärde beräknat enligt genomsmttsrae-toden. Eftersom detfe begrepp inte närmare definieras i survlagen har begreppet samma betydelse som i KL cxh SIL (jfr 14 § survlagen). Det innebär att föratom besfemmelseraa i 27 § 2 mom. försfe stycket SIL blir även besfemmelseraa om överfegande av anskafthingsvärden i exerapelvis 27 § 4 mom. SIL i förekommande fall aktaella vid beräkning av kapifel­underlaget.

Ändringen i andra stycket innebär att festigheter som förvärvats före utgången av år 1990 skall anses förvärvade den 1 januari 1991. Det på visst sätt beräknade taxerrågsvärdet får cfe användas sora anskaffhrågs­värde för festigheten. Värdet av exempelvis tillbyggnader som uppförts efter den I januari 1991 får läggas till det enligt alteraativregerå beräknade anskafråingsvärdet. I tredje stycket finns en jämknrågsregel. Jämkmng kan bli aktaell exempelvis ora fastighetens värde minskat till följd av brand eller av andra orsaken Marknadsvärdet vid beskattnrågs-årets rågång på fastig-hetens byggnader, mark och markanläggning skall jämföras raed 75 % av värdet beräknat enligt alteraativregerå. Av ändrrågen framgår att det är marknadsvärdet på de delar av fastigheten sora fanns den 1 januari 1991 cxh sora finns kvar vid den tidpunkt då jämförelsen görs som skall utgöra utgångspunkt för jämkningen.

69

övergångsbestämmelser

Prop. 1992/93:131

punkt 6

Lagrammet handlar om öveigångspost vid räntefördelnråg. Ändrrågen i första stycket innebär att övergångsposten skall beräknas först vid 1994 års texerråg eller, för det fall företeget på grand av förlängt räkenskapsår råte skall texeras cfe, vid 1995 ärs texerråg. Har näringsidkaren kalender­år som räkenskapsår skall således oveigångsposten beräknas vid 1994 års texerråg pä gnmdval av kapitel imderlaget den 1 januari 1993.

I tredje stycket görs en följdändrråg.

punkt 8

Ändringen har kommenterats i avsnitt 7.4.

10.4 Lagen (1990:655) om återföring av obeskattade

reserver

Tillägget iförsta stycket rånebär att när en ekonomisk förenråg orabildas till ett aktiebolag får återstående del av ett eventaellt uppskovsbelopp i förenrågen återföras till beskattnråg i bolaget enligt samma regler som gäller för förenrågen. Föratsättnrågen är att förenrågen i samband med upplösnråg har skiftet ut aktieraa i bolaget i enlighet med 3 § 8 raora. tredje stycket SIL.

10.5 Lagen (1990:663) om ersättningsfonder

När en ekonomisk förenråg ombildas till ett aktiebolag får ersättnrågsfond i förenrågen övertas av aktiebolaget.

10.6 Lagen (1979:611) om upphovsmannakonto

10 och 12 §§

Ändringaraa har kommenterats i avsmtt 7.5.

10.7 Lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen för

viss aktieutdelning

4%

Enligt andra stycket är avdragsrätten för Annell-avdrag begränsad till ett belopp som motsvarar vad som inbetelate för aktieraa. Har aktiema i bolaget har skiftate ut enligt 3 § 8 mom. tredje stycket SIL begränsas dock underlaget för Annell-avdrag på dessa aktier till ett belopp motsvarande råsatskapitelet i den ekonomiska förenråg som skiftat ut aktieraa.

70

10.8 Lagen (1969:630) om viss skattefrihet för utdelning på   Prop. 1992/93:131

aktie i Svensk interkontinental lufttrafik aktiebolag (SILA)

I lagen har gjorts en redaktionell ändrråg föranledd av att styckerådel-ningen i 7 § 8 mom. SIL tidigare ändrats (SFS 1990:651) med verkan från och med 1992 års texerråg.

10.9 Skogskontolagen (1954:142)

Ändrrågen har kommenterats i avsnitt 7.5.

10.10        Lagen om återföring av allmän investeringsreserv

Förslaget har kommenterats i avsrått 7.7. Det bör obeserveras att återförrågar enligt 11 § förste stycket f) eller g) råte orafettas av lagen. Vid såcfena återföringar skall särskilt tillägg alltjämt tes upp som råtäkt.

10.11-10.12 Lagen (1958:575) om avskrivning å vissa oljelagringsanläggningar, m.m., och lagen (1969:738) om rätt att vid inkomsttaxeringen erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumindustriens Beredskapsfond, m.m

Lagaraa upphävs och övergångsbesfemmelsema har kommenterats i avsnitt 6.

11   Hemställan

Jag herasfeller att regerrågen föreslår riksdagen att ante förslagen till

1.

lag om ändrråg i kommunalskattelagen (1928:370),

2.

lag ora ändring i lagen (1947:576) ora stetlig inkomstskatt,

3.

lag ora ändrråg i lagen (1990:654) ora skatteutjämnrågsreserv,

4.

lag ora ändrråg i lagen (1990:655) om återföring av obeskattede reserver,

5.

lag ora ändrråg i lagen (1990:663) om ersättnrågsfonder,

6.

lag om ändring i lagen (1979:611) ora upphovsmannakonto,

7.

lag om ändrråg i lagen (1967:94) om avdrag vid inkorastfexerrågen för viss aktieutderåing,

8.

lag om ändrråg i lagen (1969:630) om skattefrihet för utdelnråg på aktie i Svensk råterkontråentel lufttrafik aktiebolag (SILA),

9.

lag om ändring i skogskontolagen (1954:142),

10.

lag om återförråg av allmän investerrågsreserv,

11.

lag ora upphävande av lagen (1958:575) om avskrivnråg å vissa oljelagrrågsanläggnrågar, m.ra.,

12.

lag om upphävande av lagen (1969:738) om rätt att vid råkomsttexe-ring erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumrådu­striens Beredskapsfond, m.m.

71

12    Beslut

Prop. 1992/93:131

Regerrågen ansluter sig till föredragandens överväganden cxh besluter att genom proposition föreslå rikscfegen att anfe de förslag sora föredragan­den har lagt firam.

72

Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över

Prop. 1992/93:131

Finansdepartementets promemoria Inkomstskattefrågor vid      Bilaga 1 omstrukturering av ekonomiska föreningar, m.m.

Efter remiss har yttranden över promeraorian avgette av Hovrätten för Västra Sverige, Kammarrätten i Stockholm, Riksskatteverket (RSV), Fråansråspektionen, Juridiska fakulteten vid Uppsala Umversitet, Centralorgamsationen SACO/SR, Förenrågen Auktoriserade Revisorer FAR, HSB:s Riksförbund ek.fön. Kooperativa Förbundet (KF), Landsoigamsationen i Sverige (LO), Lantbrakaraas riksförbund (LRF), Riksförbundet Energileverantöreraa REL ekonomisk förenråg, Stockholras fondbörs. Svenska Bankförenrågen, Svenska Åkeriförbundet, Sveriges Köpmannaförbund, Tjänsteraännens Centraloigamsation (TCO) och Värdepapperscentralen VPC AB.

Företegaraas Riksorganisation, Svenska Arbetsgivarföremngen (SAF) och Sveriges rådustriförbund har avgett ett gemensarat yttrande.

Yttrande har också inkonunit från revisor Stig Beiströra.

Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över Finansdepartementets promemoria Skatteregler vid beredskapslagring av olja.

Efter reraiss har yttranden över proraeraorian avgetts av Riksskatteverket, Kammarrätten i Jönköpråg, Bokförrågsnämnden, KomraerskoUegiura, Försvarets Materielverk, Överstyrelsen för civil beredskap. Konkurrens­verket, Riksrevisionsverket, Närings- och teknikutvecklrågsverket. Svenska Gasförenrågen, Svenska Kraftverksförenrågen, Svenska Petroleum råstitatet, Sveriges rådustriförbund, Vattenfell AB cxh Värraeverksförenrågen.

73

Utdrag ur promemorian Skatteregler vid beredskapslagring     Prop. 1992/93:131

av olja

Bilaga 2

INNEHÅLL

1

INLEDNING

75

2

BAKGRUNDEN TILL NUVARANDE REGLER

76

2.1

De förste regleraa ora beredskapslagring av olja

76

2.2

1958 - 1962 års oljelagrrågsprogram

76

2.3

Avskrivnråg av oljelagrrågsanläggnrågar

77

2.4

Värderråg av oljelager

78

2.5

1963 - 1969 års oljelagrrågsprogram

80

2.6

1970 - 1977 års oljelagrrågsprogram

81

2.7

Stiftelsen Petroleumrådustriens Beredskapsfond

81

2.8

1978 - 1986 års oljelagrrågsprogram

82

2.9

Nya regler för beredskapslagring

82

2.10

1987/88 - 1991/92 års oljelagrrågsprogram

83

2.11

1992/93 - 1996/97 års oljelagrrågsprogram

84

74

1    INLEDNING

Prop. 1992/93:131

Bilaga 2 Sedan 1930-telet har företeg varit skyldiga att hålla lager av olja för att

trygga landets behov av oljeprodukter i händelse av krig eller andra kriser (tvångslager, i fortsättmngen används synonymt även begreppet beredskapslager). Enligt nuvarande besfemmelser lagen (1984:1049) om beredskapslagrråg av olja cxh kol skall säljare cxh förbrakare hälla beredskapslager av bl.a. olika oljeprodukter om försäljnrågen eller förbruknrågen uppgått till en viss råvå. Sedan år 1975 besferas lagrrågs­skyldigheten för fredskrissituationer bl.a. av vissa åteganden som Sverige gjort mot andra länder (se avsmtt 2.6).

Skyldigheten att lagra olja för beredskapsäncfemål kompletterades raed början år 1958 med särskilda skatteregien Dessa föreskrifter finns i lagen (1958:575) om avskrivnråg å vissa oljelagrrågsanläggnrågar, m.ra. och lagen (1969:738) om rätt att vid inkomstfexerråg erhålla avdrag för belopp sora tillförte Stiftelsen Petroleumrådustriens Beredskapsfond, m.m.

Skattereglerna innebär i korthet följande.

1. Avdrag medgavs för avskrivnråg av anläggnråg i bergrara för lagrråg av raråeralolja eller annan anläggnråg för lagrråg av mråeralolja sora innefattede skäligt skydd mot förstörråg genom borabanfall eller beskjutnråg. Avskrivnrågstiden var fem ån En föratsättnråg var att anläggnrågen fårdigsfelldes under något av de beskattnrågsår för vilka texerråg i förste råstans verksfelldes åren 1959 - 1989. Avdrag medgavs endast för godkända anläggmngar raed en volyra på mråst 1 000 ra'. För det lagrrågsskyldiga företaget var fördelen med besfemraelseraa att anläggnrågaraa kunde skrivas av i snabbare takt än vad sora var möjligt enligt de vanliga avskrivrångsregleraa.

2.

Statliga lån (bidrag) för att uppföra lagringsanläggnrågar beskattades i takt med att anläggnrågaraa skrevs av. Statliga lån (bidrag) för anskaffiiråg av oljelager beskattas i prråcip enligt företagets besfemman­de. Obeskattade lagerlån nunskar eraellertid företagete möjlighet att skriva ner tvångslagret med stöd av den nedan beskrivna särskilcfe lagervärderrågsregerå.

3.

Tvångslager (beredskapslager) av mråeralolja får i räkenskaperaa skrivas ned i takt raed att lagerlånen tas upp till beskattmng. Avdrag för nedskrivnråg medges vid inkomsttexeringen. När hela lagerlånet beskattete får lagret skrivas ned till O kr.

4.

Företag, sora träffat visst avtal raed Stiftelsen Petroleumrådustriens Beredskapsfond, medges avdrag för bidrag till stiftelsen. När företaget får medel från stiftelsen beskattas dessa hos företaget. Stiftelsen är frikallad från inkomst- cxh förraögenhetsskatt för belopp sora enligt avtalet betalats till stiftelsen särat avkastnrågen av råbetelnrågaraa.

Skatteregleraa kom till under en tid cfe beredskapslagrrågen var under ett uppbyggnadsskede. Under årens lopp har förhållandena ändrats på sätt som gör att besfemmelseraa antrågen helt saknar aktualitet eller kan ifrågasättas,   råte  mråst  genom  skattereformen  har  föratsättnrågaraa

75

ändrats.   Mot bakgrund  av  de ändrade förhållandena görs i  denna    Prop. 1992/93:131

promeraoria en översyn av skatteregleraa.

Bilaga 2

2   BAKGRUNDEN TILL NUVARANDE REGLER

2.1      De första reglema om beredskapslagring av oa

Redan år 1938 råfördes skyldighet för oljehanderå att hålla lager av oljeprodukter för att trygga landets behov i händelse av avspärrnråg eller andra krisen Denna skyldighet reglerades genora förordnrågen (1938:367) angående handel raed vissa mråeraloljon Förordnrågen trädde i kraft den 1 juli 1939 (SOU 1933:25, prop. 1938:233, 2LU 1938:56).

Enligt förordnrågen skulle importörer av olja hålla lager råom riket. Samma skyldighet hade den sora köpte raffråerad olja från svenskt oljeraffmaderi för försäljnråg inora landet. Även raffråaderieraa var lagrrågsskyldiga för viss andel av den raffinerade olja sora såldes till svenska förbrakare. Lagret skulle uppgå till viss andel av den olja som företeget sålt till förbrukare under föregående kalenderår Regerrågen besfemde lagrrågsskyldighetens storlek. Under år 1957, sora var det siste året förordnrågen tillärapades, var den 25 % för bensrå och fotogen särat 15 % för motor- cxh eldnrågsolja.

Några särskilda skatteregler knutna till lagrrågsskyldigheten enligt 1938 års lagstiftnråg fanns råte.

Under femtiotelet steg oljekonsumtionen. Sverige var på tredje plate bland världens länder i fråga om oljekonsuration per råvånare. Oljoraas andel i förbraknrågen av importerade bränslen, som år 1938 var ca 17 %, hade år 1955 stigit till ca 62 %. År 1939 förbrukades i landet 1,5 miljoner ra' drivraedel cxh eldnrågsoljor medan motsvarande siffra år 1955 var 9 miljoner m'.

2.2      1958 - 1962 års oljelagringsprogram

Under 1950-telet kom krav på att utvidga beredskapslagrrågen. Ett nytt system för oljelagrrågen föreslogs av 1955 års oljelagrrågskomraitté (SOU 1957:4). År 1957 antogs ett nytt prograra för lagrråg av mråeral-oljor under femårsperioden 1958 - 1962 (prop. 1957:144, 2LU 34, SFS 1957:343).

Genom den nya lagstiftnrågen ökade lagrrågsskyldigheten för oljehan­derå och raffinaderieraa i avsevärd omfattnråg. Även närrågsidkare som importerade olja för egen förbraknråg och vissa större förbrakare kom att omfattas.

Oljelagrrågsprogrammet innebar en övergång till fäste lagringsmål för olika oljeslag. Lagringsraålet fastsfelldes raed beaktande av dels den raängd sora i krig bedörades komma att erfordras under viss tidsperiod (krigsreserven), dels vad som kunde behövas med hänsyn till tänkbara störnrågar i oljetillförserå under fred (försörjnrågsreserven). Krigs­reserven skulle tillgodose behoven såväl för totolförsvaret som för sarahället i övrigt. Försörjnrågsreservens storlek besferades raed hänsyn till vad som ansågs erforderligt för att trygga försörjnrågen under vråtrar med svåra isförhåUanden.

76

Lagrrågen sköttes främst av oljebolagen. De som importerade olja för    Prop. 1992/93:131 egen förbraknråg, samt återförsäljare av olja med en orasättnråg av    Bilaga 2 lägst 20 000 ra' ora året, var också lagrrågsskyldiga. Vicfere föreskrevs lagringsskyldighet för företeg sora under en treårsperiod förbrukat mråst 15 000 m' per anläggnråg.

År 1958 uppgick antelet lagrrågsskyldiga företeg till något över 100, varav 85 utgjordes av storförbrakare.

2.3 Avskrivning av oljelagringsanläggningar

De förste lagringsbesfemmelsema hade saknat föreskrifter ora utförandet och karakferen av lagrrågscisteraanläggnrågar och övriga lageratryramen. Emellertid underströks redan i förarbetena till 1938 års förordmng behovet av skydcfed lagrråg (prop. 1938:233). Under fyrtio- och femtiotelen anlades bergramsanläggnrågar företrädesvis i stetlig regi. Stetsbidrag kunde utgå för att fecka framför allt raerkostnaderaa jämfört med anläggmngar ovanjord (SFS 1948:73). Bergram hyrdes i många fell ut till näringslivet. Anläggnrågaraa nyttiggjordes även under fredstid.

Enligt 1957 års förordning ora oljelagring ra.ra. kunde regerrågen, beträffande olja av visst slag, besferaraa att del av lagret skulle förvaras i bergram eller pä annat säkert sätt. Oljelagrrågskomraittén ansåg att det var angeläget att så stor del av oljelagren sora raöjligt förvarades i skyddade anläggningar

För lagringsanläggningar i berg gjorde kommittén bedönmingen att man kunde utgå från att dessa i regel ansågs som byggnaden Skatte­mässigt kunde cferför i allraänhet råte godkännas en högre avskrivnråg än I å 2 %. Anläggnrågar ovan jord (cisteraer med lednrågar och pumpan-ordmngar) fick skrivas av som råventerien Kostnaden för dessa anläggningar kunde skrivas av på fem ån Det var cferför ofördelaktigare att uppföra en skydcfed bergramsanläggning än en cistera ovanjord. Från de synpunkter sora oljelagringskoraraittén företrädde framstod en uppmjuknråg av de skattemässiga avskrivnrågsprråciperaa som starkt befogad (SOU 1957:4 s. 76). Koramittén lämnade dock råte något förslag till lagändring.

Frågan ora skattemässiga avskrivningsregler för anläggningar i bergrara togs raed anledning av oljelagringskoraraitténs betänkande upp av några remissinstansen Företräcfere för industrin och oljebranschen samt bl.a. riksskattenämnden ansåg att lättnader borde komma till stånd. Man ansåg att valet mellan skydcfed och oskydcfed lagrråg inte skulle påverkas av skattetekniska överväganden (prop. 1957:144 s. 30-31).

Frågan ora avskrivning av bergrara och andra skyddade anläggnrågar behandlades av en särskild utrecfere. Förslaget finns redovisat i en proraeraoria som i valcfe delar återges i prop. 1958:124. Av förslaget fraragår bl.a. följande. Ränte- och araorteringsfria anläggnrågslån avskrevs av steten med 1/20 ora året. Eftersom lånen efterskänktes av staten skulle 1/20 tas upp till beskattning varje ån De skattemässiga avskrivningsregleraa gick därför inte i takt med låneavskrivningaraa. Särskilcfe avskrivrångsregler kunde vara berättigade om de var avsedcfe

77

att dels stimulera till en frivillig ökad lagring i skydcfede utrymmen, dels    Prop. 1992/93:131 mildra de ekonoiniska verknrågaraa av en snabb tvångsvis utbyggnad av    Bilaga 2 skydcfede anläggmngar. Besfemmelseraa borde gälla anläggnrågar som fårdigsfelldes under en viss begränsad tid.

Genom lagen (1958:575) om avskrivnråg å vissa oljelagrrågsanlägg­nrågar, m.m. råfördes särskilda avskrivnrågsregler för anläggnrågar i bergram för lagrråg av mråeralolja eller annan anläggnråg för lagrråg av mråeralolja, som innefattar skäligt skydd mot förstöring genom bomban­fall eller beskjutnråg (prop. 1958:B 6, BeU Bil). Avskrivrångsregleraa var tidsbegränsade och tog i prråcip sikte på det förste oljelagrrågspro­grammet som sträckte sig under åren 1958 - 1962. Eftersom det var ett omfattande arbete att fårdigsfella ett bergram till oljelager gällde avskrivrångsregleraa anläggnrågar som fårdigsfelldes under de be­skattnrågsår för vilka taxering verksfelldes åren 1959 - 1966. Avskriv­rångsregleraa för en skydcfed anläggning utformades så, att avdrag för avskrivnråg medgavs med en femtedel av anskaffhrågskostnaden per ån

En föratsättnråg för att få tillämpa de särskilcfe avskrivrångsregleraa var att anläggnrågen hade en volyra ora mråst 1 000 m' och att riksnänm-den för ekonoraisk försvarsberedskap gcxikände aråäggnrågen som skydcfed. (I lagen anges numera överstyrelsen för ekonomiskt försvar som tillsynsrayndighet. Myndigheten, sora ändrat naran till överstyrelsen för civil beredskap, har råte längre kvar ansvaret för eneiiberedskapen utan tillsynsmyndighet är i dag närings- cxh teknikutvecklrågsverket, NUTEK.)

2.4 Värdering av oljelager

Som tidigare nämnte föreslog oljelagrrågskommittén i sitt betänkande (SOU 1957:4) att lagrrågsskyldigheten skulle öka. I remissvar över betänkandet uttelade ett fiertel myndigheter och orgamsationer, bl.a. riksskattenämnden, att det fanns skäl att råföra särskilda lättnadsregler för värderrågen av beredskapslager (prop. 1958:124 s. 32-33). Sveriges rådustriförbund förorcfede att lagerägare befriades från skyldighet att vid lagervärderrågen uppfe något värde eftersom lagret representerade en fest tillgång sora lagerhållaren råte kunde fritt disponera (a. prop. s. 34).

Utrecferen ora avskrivnråg av oljelagrrågsanläggmngar berörde även frågan om särskilcfe värderrågsregler vid inkomstbeskattnrågen för beredskapslagret (a. prop. s. 20).

I det föregående har encfest berörts frågan om ökade avskrivnrågs-raöjligheter i fråga ora oljelagringsanläggnrågar Men även kostnaden att hålla beredskapslager är betydande cxh kan föranleda svårigheter vid fråansieringen. Emellertid synes, sora tidigare framhållits, den omständigheten att en viss verksamhet göres mera kapitelkrävande råte böra föranleda permanente regler av speciell karakfer i skattelag-stiftmngen. Av praktiska skäl bör varken permanente eller tillfålliga besfemmelser utformas så, att den del av oljelagret, som vid viss tidpunkt överstiger vad sora kräves för den löpande driften, får värderas på särskilt sätt. Vill raan råföra speciella besfemmelser av

78

tillfållig karakfer, synes de böra innebära, att lager av olja (evenråellt Prop. 1992/93:131 även annat bränsle) hos sådana skattekyldiga, som omfattas av Bilaga 2 tvångslagrrågsbesferaraelsema, under en övergångsperiod får värderas lägre än enligt koraraunalskattelagens besfemmelsen Med hänsyn till att sfetsbidrag skall utgå med 60 prcxent av sammanlagda kost­nadema för öknråg av anläggnrågar cxh lager under åren 1958 -1962 synes, ora tillfålliga avskrivnrågsregler för skyddade anläggnrågar råföres på sätt i det föregående föreslagits, specialbesfemraelser i fråga om lagervärderråg kunna undvikas. Nägot förslag till dylika besferaraelser har cferför råte utformats.

Det sagcfe gäller den lagerökmng som föraråeds av förordnrågen om oljelagring m.m. Vill raan genora liberala värderrågsregler stimulera till en frivillig lagerhålråing utöver den gräns, som betrågas av rent koraraersiella cxh drifttekmska hänsyn, kan besfemmelser att lager av olja vid inkorasttexerrågen får värderas lägre än andra lagertillgångar vara tänkbara.

I prop. 1958:124 anförde departeraentschefen (s. 40).

Jag har tidigare i saraband med behandlrågen av avskrivnrågsregleraa för de skydcfede anläggnrågaraa förorcfet en lösnråg, sora i prråcip innebär att avskrivmng skall få ske i samma takt som lånen uppfeges till beskatråråg. Jag är beredd att tillstyrka en liknande anordnråg i fråga om tvångslagret. Besferaraelseraa för värdering av tvångslagret synes kunna utformas så, att den i räkenskaperaa gjorda värdesätt­nrågen å detfe lager godkännes, cferest sistnämncfe värde råte understiger vid beskattnrågsårets utgång obeskattede lagerlån. Den del av tvångslagret sora finansierats med stetsmedel bör, som allmänna ombudet hos mellankommunala prövnrågsnämnden i sitt yttrande framhållit, endast få nedskrivas i den takt som lånemedlen uppteges som råtäkt vid beskattnrågen. Ora lagerlänen i srå herået uppteges till beskattmng får såluncfe tvångslagret nedskrivas till noll vid inkorastfexeringen. Utformas regleraa på detfe sätt kan man överlåte till den skattskyldige att avgöra när han vill upptega lagerlånen till beskattmng.

Det är alltså encfest företeg som fått lagerlån som kan uråyttja de särskilcfe lagervärderingsregleraa. Dessutom krävs att företeget fullgjort sin lagrrågsskyldighet.

Redan vid lagens tillkorast stod det klart att regleraa var av tillfållig karakfer (a. prop. s. 40).

Vissa övergångsbesfemmelser kan bli erforderliga när de tillfålliga besfemmelseraa om värderrågen av tvångslagret upphör att gälla. Även för det fallet att tvångslagren under en tillfållig kris får tas i anspråk i större utsträcknråg kan möjligen specialbesfemraelser bli erforderliga. Dylika övergångs- och specialbesfemraelser torde böra utformas först när behov cferav uppkommen

Till fråansieringen av råvesteringskostnaderaa för 1958 - 1962 års oljelagrrågsprogram råfördes ett system med statliga lån. Lånen bekostades bl.a. genom införandet av den allmänna energiskatten.

79

De lagrrågsskyldiga företegen tog ut sråa kostaader för programraet    Prop. 1992/93:131 genom prissättnrågen pä oljeprodukteraa. De stetliga lånen fördelades    Bilaga 2 mellan de lagrrågsskyldiga i förhållande till den mängd olja sora de skulle hålla i lagen Lånen, som löpte på 20 år, var ränte- cxh amorteringsfria och avskrevs av steten raed 5 % om året.

Som fraragår ovan beskattas anläggnrågslänen raed mråst en femtedel om året. Huvudregerå för lagerlånen är att de beskattes enligt företegets besfemmande. Obeskatfede lagerlån beskattas emellertid till den del de överstiger värdet på lagret. Beredskapslagret får å andra sidan råte skrivas ner till ett värde som understiger de obeskattede lagerlånen. Härigenom beskattedes de sfetiiga lånen i takt med att lagrrågsan-läggrångaraa skrevs av och oljelagren skrevs nen

Lagerlånen skall tes upp till beskatråråg senast under det år då den särskilcfe lagervärderrågsregerå upphör att gälla. Särskilda regler råfördes för det fell beredskapslagren raråskade genom eldsvåda eller liknande. I sådana situationer kan tillsynsmyndigheten ge dispens under viss tid från lagringsskyldigheten. Under denna tid kan lagerlånen kvarsfe obeskattede trots att värdet på beredskapslagret är lägre än de obeskattade lagerlånen. Vicfere infördes besferaraelser sora tog sikte på företeg som har obeskat­tade lagerlån och råte fullgjort sin lagrrågsskyldighet.

2.5 1963 - 1969 års oljelagringsprogram

Energi- och bränsleförbraknrågen fortsatte att stiga. Vidare fortsatte förbraknrågen att förskjutas från fasta bränslen till eldnrågsoljon Konsurationen av fiytande drivraedel och eldmngsoljor steg från 1,5 miljoner ra' år 1939 till Över 13 railjoner ra' år 1960. Iraporten av olja uppgick år 1965 till 19 miljoner ra'.

År 1963 hade antelet lagrrågsskyldiga företeg ökat till omkring 130, varav 100 var storförbrakare. Oljelagrrågsprograraraet för åren 1963 -1969 raedförde en ytterligare ökning av lagren (SOU 1962:40, prop. 1962:194, BeU 68, 2LU 45). Vidare ökade mängden oljeprodukter sora skulle förvaras i skyddade anläggnrågar

Som tidigare finansierades programmet genom statliga lån och branschens pristillägg. Enligt departeraentechefen var det i och för sig riraligt att oljehanderå svarade för hela fmansierrågen av oljelagrrågen eftersom fullgörandet av lagrrågsskyldigheten var en föratsättnråg för handerå med olja i landet (prop. 1962:194 s. 45). Att steten i ökad omfattnråg bidragit till finansieringen fick ses mot bakgrand av att det varit fråga ora en snabb uppbyggnad och försferknråg under ett begränsat antel ån

Lagringsanläggnrågar kunde skrivas av först när de var fårdigsfellda. Pristilläggen beskattedes oraedelbart hos företegen. Beskattnrågen reducerade de medel som skulle användas till anläggmngaraa. Genom förordmngen (1963:565) om rätt att vid texerråg för inkomst njute avdrag för belopp, som tillförts Stiftelsen Petroleurabranschens Beredskapsfond, ra.ra. (prop. 1963:168, BeU 54) infördes ett system med reglerråg av pristilläggen via en stiftelse. Ett företeg kunde med avdragsrätt betela rå

80

medel till stiftelsen. Utbeteråing från stiftelsen av tillförda belopp skedde    Prop. 1992/93:131

i prråcip i proportion till varje företegs andel i de stetiiga ränte- och    Bilaga 2

araorteringsfria lånen, dcxk raed den råskränknrågen att råget oljeföreteg

hade rätt att få ut större belopp än vad företeget befelat rå till stiftelsen.

När stiftelsen betelade ut medel inkomstbeskattedes dessa hos företeget.

Skatteregleraa tog enbart sikte på företeg som hade träffat ett visst avtal

med stiftelsen. Stiftelsen befriades från skyldigheten att betela skatt för

inkomst cxh förraögenhet för medel sora företegen råbetelade eller

avkastnrågen av dessa.

De tidsbegränsade avskrivnrågsregleraa förlängdes till att avse lagrrågs-anläggmngar som fårdigsfelldes senast under beskattnrågsåret 1972.

2.6      1970 - 1977 års oljelagringsprogram

På grundval av 1968 års oljelagrrågskoramittés betänkande (SOU 1969:31) beslöts om en ny oljelagrrågperiod som till en början avsåg åren 1970 - 1976 (prop. 1969:136, BeU66, 2LU86).

Samtidigt utvidgades lagrrågsskyldigheten till att avse även gasol och råvaror för framsfellnråg av stedsgas. Gasol betraktedes som olja i lagens raenråg.

Med hänsyn till att saratliga gasverk var koraraunala ansågs det råte finnas skäl att råföra stetliga län till lagrrågen. Bidrag utgick råte heller till gasollagrrågen eftersom den var av ringa omfattnråg.

De tidsbegränsade avskrivnrågsregleraa förlängdes till att avse lagrrågs-anläggiungar som fårdigsfelldes senast under beskattnrågsåret 1979.

Efter oljekrisen åren 1973 - 1974 upprättedes under år 1974 råom OECD ett råtemationellt energiorgan, råtemational Energy Agency (lEA) med uppgift att genoraföra ett eneigiprogram, råtemational Enei;gy Prograra (lEP). År 1975 beslöt rikscfegen att Sverige skulle anslute sig till dette program. Syftet är bl.a. att tillförsäkra de avtalsslutande ländema en råbördes likvärdig försörjmng i händelse av en oljekris. Varje land har åtagit sig att hålla en försörjnrågsberedskap i form av särskilcfe lager, i dagsläget motsvarande 90 cfegars konsuration. Det gällande oljelagrrågsprogrammet för åren 1970 - 1977 avsåg att skapa beredskap mot krig och avspärraråg. Genom lEP-avtalet utvidgades kravet på beredskap.

Lagrrågsprograraraet för perioden 1970 - 1976 förlängdes raed ett år (prop. 1975/76:152, FöU 35).

2.7      Stiftelsen Fetroleumindustriens Beredskapsfond

De statliga bidragen mråskade jämfört med tidigare prograra. Staten svarade för raerkostnaden för den skyddade lagrrågen bl.a. med hänsyn till de fortifikatoriska krav, som gäller för skyddad lagrråg. Av sainma skäl förordades stetlig finansiering av merkostaaderaa för lokaliserad lagring (SOU 1969:31 s.53 och 54).

För åren 1963 - 1969 medgavs rätt till avdrag för de pristillägg som betelades in till Stiftelsen Petroleumbranschens Beredskapsfond. Avdrags­rätten var tidsbegränsad (jfr avsmtt 2.6). Med anlednråg av 1968 års

81

6 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 131

oljelagringskommittés förslag till oljelagrrågsprogram för påföljande    Prop. 1992/93:131 period begärde Svenska Petroleum Institatet att ett motsvarande system    Bilaga 2 raed stiftelse skulle råföras.

Den del av oljelagringsprograraraet för vilken inga stetsbidrag utgick finansierades genom beredskapslagringsavgifter (pristillägg) som togs ut av konsumentema. Genom fegen (1969:738) om rätt att vid inkomsttexe­ring erhålla avdrag för belopp sora tillförts Stiftelsen Petroleuniindustri­ens Beredskapsfond, m.ra. råfördes det andra systeraet raed reglering av pristilläggen via stiftelse (prop. 1969:141, BeU 68).

2.8      1978 - 1986 års oljelagringsprogram

I slutet av 1970-telet svarade iraporten av olja för omkring 70 % av landets energitillförsel. 1 början av åttiotalet hade oljans andel gått ned till omkring 55 %. Mellan åren 1979 och 1983 sjönk tillförseln av olja från 30 till 20 miljoner ton.

Nästa lagringsperiod omfettade åren 1978 - 1984 (SOU 1976:67, prop. 1976/77:74 bil. 2, FöU 35).

För beredskapslagringen utgick avgifter i två forraen Oljehandeln tog ut beredskapslagringsavgifter, dvs. pristillägg. Vidare tog sfeten ut en särskild beredskapsavgift på vissa oljeprodukter för finansiering av stetlig lagring. En del av beredskapsavgiftema gick ut till näringslivet sora bidrag till skyddade anläggrångan

De stetliga bidragen för finansieringen av uppbyggnaden av närings­livets beredskapslager upphörde helt fno.m. år 1978. Härefter har inte några lager- eller anläggningslån beviljats.

Prograraraet föriängdes raed två år, t.o.ra. år 1986 (prop. 1981/82:102 bil. 3, FÖU 18). Avskrivningsregleraa för skydcfede lagringsanläggnrågar förlängdes t.o.m. det beskattaingsår för vilket taxering skedde år 1989.

2.9 Nya rler for beredskapslagring

Omsfellningen av eneigisystemet gick snabbt. Av den totala energitillför­seln utgjorde år 1985 oljeprodukteraa omkring 50 % jämfört med omkring 70 % år 1973.

Nya regler infördes för beredskapslagringen genom lagen (1984:1049) ora beredskapslagring av olja och kol (prop. 1984/85:53, FöU 6); den lag sora i cfeg reglerar lagringsskyldigheten. Lagen ersatte bl.a. lagen (1957:343) om oljelagring m.m.

En viktig förändring genom den nya lagstiftningen gällde ordningen för att fastsfeUa beredskapslagren. Reglema innebar en återgång till systemet raed procentaella lagringsnfel, vilket medförde att varje lagringsskyldig under lagringsåret skulle lagra en procentaeU andel av sin basraängd av den lagringspliktiga varan. Regeringen fastsfeller den procentaella andelen utifrån en bedömning av det tofela beredskapslagringsbehovet. Tillsynsmyndigheten NUTEK fastefeller sedan beredskapslagrete storlek för varje lagringsskyldig för ett år i teget fno.m. den I juli (lagrrågs-året). Storleken grancfer sig på försäljningen eller förbrakningen under närmast föregående kalenderår (basåret).   Den lagringsskyldige skall

82

därför före den 1 februari närmast efter basåret konuna rå till NUTEK    Prop. 1992/93:131 med en deklaration över försäljnrågen eller förbruknrågen av lagrrågs-    Bilaga 2 bränslen under basåret.

Ytterligare en förändrråg som den nya lagstiftnrågen medförde var att importörer, säljare cxh förbrukare av kol blev lagrrågsskyldiga fr.o.m. den 1 januari 1985. Enligt riktlråjema för beredskapslagrrågen av kol skall denna avse endast neutralitets/krigsfallen.

I grova drag avser lagrrågsskyldigheten kol, bensin, fotogen, dieselolja, olika slag av eldmngsoljor samt gasol.

Skyldiga att hålla beredskapslager är saratliga importörer samt vissa säljare cxh förbrukare av lagrrågsbränslen. Oljeraffinaderieraa är alltid lagrrågsskyldiga. Övriga säljare är lagrrågsskyldiga om försäljningen nått en viss mvå. Även natargas är i vissa fall lagringsgrandande (för närvarande med ersättnrågsbränsle).

2.10  1987/88 - 1991/92 års oljelagringsprogram

Oljans andel av den svenska energiförsörjnrågen var år 1989 ca 44 % mot närraare 70 % i slutet av 1970-tolet. Omsfelråingen av energisyste-raet mot en mråskad oljeandel väntas fortgå men i något långsammare takt. Beroendet av importerad olja ligger dock kvar på en mycket hög mvå när det gäller drivmedel, dvs. bensrå cxh dieselolja.

Gällande mäl cxh inriktnråg för energiberedskapen besfemdes genom 1987 ärs försvarsbeslut (prop. 1986/87:95 bilaga 12, FöUll).

Enligt nuvarande regler skall beredskapslagret avseende fredskriser raotsvara 25 % av föregående års förbraknråg eller försäljnråg.

Under programperioden omstraktarerades ansvaret för oljelagrrågen. De sfetiiga lagren av råolja och oljeprodukter var avsedcfe frärast för kriser i fredstid. NäringsUvete beredskapslager var avsedda frärast för behoven under avspärrnråg och krig. Ett förkrigsskede kan delvis liknas vid en fredskris - åtmråstone i ett inlednrågsskede. I sådana lägen ansågs det natariigt att oljebranschen i det längste fungerade på normala företagsekonomiska villkor, dvs. med så små krav som möjligt på direkt statligt agerande råora raffinering, distribution, osv. I allvarligare lägen väntas staten reglera varamarknaden. Det fanns därför skäl för att steten tog ansvar för de lager som var avsedda för de allvarligaste kriseraa.

En ändrråg på oljeområdet var att steten fick det samlade ansvaret för de delar av oljelagren som är avsedda för neutralitet/krig och att närrågslivet svarade för övrig lagrråg. Som ett led i den ändrade ansvarsfördelnrågen förvärvade steten bergramsanläggnrågar från närrågslivet. Mot bakgrand av rikscfegs- cxh regeringsbeslut avskrev stetens energiverk (nuvarande NUTEK) sråa fordringar hos de företeg som hade lån för utbyggnaden av oljelagringen. Med hänsyn till bl.a. den sjunkande oljeförbrakmngen kunde lagrrågsskyldigheten mråska i väsentlig uteträcknråg.

År 1991 beslöts (prop. 1990/91:102, FöU8) att programperioden skulle ändras och omfatfe perioden t.o.m. budgeferet 1991/92.

83

2.11  1992/93 - 1996/97 ärs oUelagringsprogram

Prop. 1992/93:131

Bilaga 2 Minskmngen av oljeberoendet har gått mycket snabbt och oljans andel av

energiförsörjningen har i cfeg nunskat till drygt 40  %.  Regerrågen föreslog (prop. 1991/92:102) att beredskapslagren kan mråskas.

För programperioden 1992/93 - 1996/97 föreslog regermgen vidare att anfelet sfetiiga lagringsanläggningar kan mråskas samtidigt som lagringen flyttas närmare marknaden bl.a. genom anslutning till oljehandelns lagen Den nuvarande ordningen att oljebranschen svarar för landete fredskris­lagring föreslås behållas. Samtidigt bör fredskrislagringen kompletteras genom att ett stetiigt buffertlager byggs upp. Förslagen har nyligen beslutets av riksdagen (FÖU12).

84

SkatteTdrvaltningen

1992-09-04      Dnr 34090-92/900    Prop. 1992/93:131

Bilaga 3 Fråansdepartementet

Hemställan om ändring i 23 § anv p 13 nionde stycket kommunal­skattelagen (1928:370), KL

Om en skattekyldig i räkenskapema har gjort avskrivnråg med större belopp än han fär dra av vid taxeringen (s.k. överavskrivning), får det överskjutande beloppet enligt 23 § anv p 13 st 9 KL dras av genom 20 % ärlig avskrivnråg. Dette får ske först sedan taxeringen vid vilken avdraget vägrate blivit slufligt avgjord.

Det nya texerrågsförfarandet med en femårig omprövningsperiod och sakprocess innebär att oklarhet kan uppsfe om från vilken tidpunkt avskrivnråg enligt särskild plan skall medges. Härtill komraer att omprövnråg av de avdrag som medges enligt nyssnämncfe regel kan ske som en följdändrråg om den skattekyldige efter omprövning eller överklagande medges avdrag i enlighet med den avskrivning som skett i räkenskaperaa eller eljest med högre belopp än det ursprungligen medgivna (se 4 kap 17 § p 3 TL).

Riksskatteverket föreslår cferför att kravet på att taxeringen i fråga skall ha blivit slutligt avgjord får utgä ur lagrammet.

Eftersom regerå bör tillämpas i samtliga fall av överavskrivnråg cfer beslut om awikelse från avskrivnrågen i räkenskapema fattete vid taxerråg enligt den nya ordnrågen bör de föreslagna nya besfemmelseraa tillämpas försfe gången i fråga om avskrivnråg som skett i räkenskaper som legat till grand för 1991 års taxerråg. Frågan om när överavskriv­nråg får börja avskrivas kan då uppkomma försfe gången vid 1992 års taxering. Har avdrag vid denna taxerråg vägrats före lagens ikraftträdan­de kan omprövnråg ske.

Beslut i detta ärende har fatfets av undertecknad överdirektör Vid den slutliga handläggningen har i övrigt närvarit skattechefen Hulgaard samt skattedirektören[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande.

Lennart Grafberg

Sune B[REDACTED_EFTERNAMN]

85

Skatteförvaltningen

1992-10-08      Dnr 36761-92/900    Prop. 1992/93:131

Bilaga 4 Fråansdepartementet

Hemställan om vissa lagändringar

Riksskatteverket (RSV) hemsfeUer att Fråansdepartementet ter imtiativ till ändrrågar av gällande skatteregler i nedan åteigivna avseenden.

/    Begreppet faktiska anskaffningsutgifter

Regeringsrätten (RR) har i dom den 28 september 1992 (överklagat förhandsbesked, sekretessbelagt) ansett att uttrycket "faktiska anskaff-nrågsutgifter" i 27 § 2 mom. försto stycket lagen (1947:576) om stoflig inkomstskatt, (SIL), vid utbyte av aktier råte kan avse annat än mark­nadsvärdet på de utbytte aktiema vid bytestidpunkten.

I de situationer när beskattnråg pä grund av bytet råte skall ske, t.ex. enligt 27 § 4 mom. SIL, leder RRs tolknråg till att olika värden kommer att användas vid beräknråg av realisationsvråst cxh vid beräknråg av underlag för avsättnråg till skatteutjämmngsreserv enligt 5 § förste stycket 5. lagen (1990:654) om skatteutjämnrågsreserv (SurvL). Dette trots att avsättnrågen i prråcip skall baseras på skattemässiga värden. Sanuna gäller när beskattnråg råte skall ske enligt 2 § 4 mom. tionde stycket SIL. Surv-underlaget påverkas alltså av sådana bytestransaktioner trots att beskattnråg i övrigt råte utiöses.

Det kan cxkså diskuteras om RRs dom även leder till oklarhet om vad som gäller t.ex. i det fall att aktier i utländskt dotterbolag överlåts råom en koncera och marknadsvärdet på aktiema vid bytestidpunkten är lägre än det ursprangliga anskaffhrågsvärdet. Den förlust som cfe uppkommer får eråigt 2 § 4 raora. monde stycket SIL råte utayttjas skattemässigt nu utan först när aktieraa avyttras utanför konceraen. Skall dessa aktier vid beräknråg av Surv-underlag tas upp till det lägre värdet?

Det är enligt RSVs uppfattmng angeläget att regleraa i nu berörda avseenden ses över snarast så att underlag vid Surv-avsättnråg och anskaffhrågsvärdet vid reavråstberäkmng kommer att beräknas på samma sätt samt att den osäkerhet som RRs dom i vissa avseenden medför undanröjs.

2    Fastigheter i K-Surv-underlag

Enligt 5 § försfe stycket 4. SurvL tas anläggnrågsfastighet upp till anskaffrångsvärdet för mark, byggnad och markaråäggmng mråskat med medgivna värdeminskmngsavdrag o.d. (huvudregerå). Enligt andra stycket (alteraativregerå) får i fråga om fastighet som förvärvats före rågången av 1991 som anskaffhrågsvärde i sfellet anses viss del av 1991 års taxeringsvärde mråskat med angivna värdemråskningsavdrag o.d. vid 1982-1991 års fexerrågar (om dessa uppgått till viss storlek). Lagranunete utfonnnråg är olycklig i två hänseenden.

86

För det försfe skall det värde som beräknas enligt andra stycket ersätfe    Prop. 1992/93:131 anskafråingsvärdet vilket strikt formellt innebär att det sedan skall    Bilaga 4 raråskas med alla medgivna värdemråskmngsavdrag. Dette kan uppen­barligen inte vara avsikten.

För det andra råder oklarhet vad som skall inträffa vid förändringar efter rågängen av år 1991 t.ex. när tillbyggnad (eller ny- eller om­byggnad) sken Vid en strikt formell läsmng kan denna inte beaktas utan den skattskyldige får välja mellan att tillärapa huvudregeln eller altemativregeln. Ora alteraativregeln väljs cxh tillbyggnaden råte beaktes torde det ändcxk vara nödvändigt att reducera värdet raed alla kommande värdemråskmngsavdrag, även sådana som belöper på tillbyggnaden. Dette innebär att de svårigheter i fråga om mycket gamla anskafråingsvärden som alteraativregeln avsåg att eliminera återappsfen Motsvarande, fäst i motsatt riktaing, råträffar om en byggnad brinner ner cxh inte byggs upp igen.

Fastighetens orafattning kan cxkså förändras genom förvärv av tili-skottsmark eller genom avstycknråg. Fråga kan då uppsfe om även i detto fall 1991 års toxeringsvärde kan användas. I vissa fall torde t.o.m. tvekan kunna uppkomma vilken av de nybildade fastigheteraa sora skall anses raotsvara den gamla fastigheten. En rent mekanisk anknytaing till fastighetsbeteckmngen kan ge egendomliga resultet.

De berörda problemen synes kunna undvikas och ett materiellt mer tillfredssfellande resultot uppnås om regeln i andra stycket uppfattos så att en fastighet som innehas vid 1991 års rågång får anses förvärvad vid denna tidpunkt med det anskafftungsvärde som en beräkning enligt lagrammet gen Vad som råträffar därefter skulle beaktas på samma sätt som om ett köp verkligen skett då. En sådan tolknråg är emellertid råte helt förenlig med utformnrågen cxh det kan inte med säkerhet sägas att den varit åsyfted. Det är cferför enligt RSVs uppfatråråg angeläget raed ett förtydligande av regleraas innebörd i nu berörda avseenden.

Beslut i dette ärende har fattets av undertecknad överdirektör Vid den slutliga handläggningen har i övrigt närvarit skattechefen[REDACTED_EFTERNAMN] samt skattedirektören[REDACTED_EFTERNAMN], föredragande.

Lennart Grafbeig

Sune E[REDACTED_EFTERNAMN]

87

Skatteförvaltningen

1992-10-16      Dnr 38179-92/900    Prop. 1992/93:131

Bilaga 4 Fråansdepartementet

Komplettering av hemställan om vissa lagändringar

RSVs skrivelse 8 oktober 1992 dnr 36761-92/900

För att ytterligare belysa punkt 1 i hemsfellan bifogas en redogörelse för skälen för regeringsrättens avgörande.

SKALEN FOR REGERINGSRATTENS AVGÖRANDE

Enligt ansöknrågen om förhandsbesked gäller följande föratsättmngar: AB A har apporterat aktier i helägcfe utiändska dotterföreteg till ett likaledes helägt utländskt dotterföreteg B, och därvid som enda likvid erhållit nyemitterade aktier i dette senare företeg. -Riksskatteverkets nämnd för rättsärenden har i ett förhandsbesked förklarat att besfemmelseraa i 27 § 4 mom. förste stycket SIL är tillämpliga på apporten. De överlåtaa dotterbolagsaktieraa hade AB A ursprungligen förvärvat genom en koncernråtera transaktion. AB A skulle därför vid beräknråg av realisationsvråst i anlednråg av en avyttrråg av dotterbolagsaktieraa ha rätt att tillgodoräkna sig de anskaffhrågsvärden som överlåteren haft rätt till. Det faktiska vederlag som AB A länmat vid sitt förvärv av aktieraa i dotterbolagen översteg nämncfe anskaffhrågsvärden.

Enligt lagen om skatteutjämnrågsreserv får bl.a. ett svenskt aktiebolag göra avdrag för avsättnråg till skatteutjämnrågsreserv. Sådan avsättnråg beräknas på bl.a. ett kapitelunderlag (2 §). Kapitolunderlaget är skilråaden vid beskattnrågsårete utgång mellan tillgångar cxh skulder (3 §). I fråga om värderråg av tillgångaraa hos juridiska personer föreskrivs i 5 § förste stycket 5. lagen om skatteutjämnrågsreserv att "aktier i svenska aktiebolag cxh andelar i svenska ekonomiska förenrågar tos upp till de värden som anges i 27 § 2 mora. försto stycket lagen (1947:576) ora stotlig inkorastskatt cxh andelar i utländska juridiska personer till 65 prcxent därav".

I 27 § 2 mom. försto stycket föreskrivs såvitt är av råtresse i detto mål följande: "Som anskafftiingsvärde anses det genorasmttliga anskaffiirågs-värdet för samtliga fråansiella råstrament av samraa slag och sort som det avyttrade, beräknat på grandval av faktiska anskaffiorågsutgifter cxh raed hänsyn till råträffede förändrrågar beträffande innehavet (genomsnittsme­toden)."

AB A:s fråga i målet avser vilket värde de nyemitterade aktiema i B skall tes upp med vid den genomsmtteberäkrång som anges i 27 § 2 mom. förste stycket SIL när kapitelunderlaget för skatteutjämnrågs-reserven skall beräknas. Enligt bolagets yrkande ar det marknadsvärdet på de utbytta aktieraa vid bytestidpunkten som bör läggas till grand.

88

Riksskatteverket gör i målet gällande att avsikten med hänvisnrågen i    Prop. 1992/93:131 5 § förste stycket 5. lagen om skatteutjämnrågsreserv till 27 § 2 mom.    Bilaga 4 förste stycket SIL är att sainma anskafrårågsvärde skall tiUämpas vid be­sferaraande av kapitelunderlaget för skatteutjäranrågsreserven som vid realisationsvråstberäknrågen.

Regerrågsrätten konsteterar att hänvisnrågen i 5 § förste stycket 5. lagen om skatteutjämnrågsreserv till 27 § 2 raora. förste stycket SIL avser en av ett stort antel föreskrifter i SIL sora är av betydelse för hur realisationsvråst skall beräknas. En föreskrift i SIL om beräknråg av realisationsvråst, till vilken lagen om skatteutjämnrågsreserv råte hänvisar men som i cxh för sig skulle kunna vara av råtresse vid beräknråg av skatteutjämnrågsreserven, är föreskriften om konceraråteraa överlåtelser i 2 § 4 mom. SIL. En annan föreskrift av råtresse är 27 § 4 mom. SIL om realisationsvråst vid avyttrråg av aktier mot vederlag uteslutande i nyemitterade aktier i det köpande bolaget. Enligt denna föreskrift skall de mottegna aktieraa anses förvärvade till det anskafråingsvärde som gällde för de avyttrande aktieraa.

Den omständigheten att hänvisnrågen i 5 § förste stycket 5. lagen om skatteutjänmrågsreserv encfest avser 27 § 2 mora. förste stycket SIL cxh råte saratliga de besfemmelser i SIL som är av betydelse för beräknråg av realisationsvråst kan inte leda till annat än att endast 27 § 2 mom. förste stycket är tillämpligt vid besfemmande av underlaget för avsätt­nrågen till skatteutjänmingsreserv. Till grand för besferaraande av kapitelunderlaget för avsättnråg till skatteutjämnrågsreserv skall alltså läggas endast de "faktiska anskafforågsutgifter" som avses i 27 § 2 mom. förste stycket SIL. Däremot skall de övriga lagram i SIL som redovisats i det föregående råte tillämpas.

Det återsfer då att avgöra vilken närmare innebörd som man bör ge uttrycket "faktiska anskaffmngsutgifter" i 27 § 2 mom. förste stycket SIL i det fall som avses i ansöknrågen om förhandsbesked. I motiven finns vissa uttalanden som ger vid handen att avsikten varit att sarama anskafftirågsvärden skall tillärapas vid besferaraande av kapitalunderlaget för avsättaing till skatteutjänmingsreserv sora vid realisationsvråstbe-räknråg (prop. 1989/90:110 s. 522 f och 739). Där uttalas nämligen att tillgångaraa skall värderas till skattemässiga värden. Vicfere sägs att till grand för skatteutjämningsreserven bör ligga sådana förändringar i det egna kapitelet som haft skattemässig verkan. I fråga om koncerainteraa överlåtelser anförs bl.a. att avyttringen leder till ett mråskat kapitel­underlag för det överlåtande företeget cxh ett i samma mån ökat kapitelunderlag för det förvärvande företeget.

En tillämpnråg av hänvisnrågen till 27 § 2 mora. förste stycket SIL i enlighet med de citerade motivuttelandena på den transaktion som redovisas i ansöknrågen om förhandsbesked skulle nämiast lecfe till att värdet pä de nyemitterade aktieraa i B skulle besfemmas till det värde som skulle gälla om man tillämpade föreskrifteraa om konceraråteraa förvärv i 2 § 4 mom. tionde stycket SIL eller föreskriftema i 27 § 4 mom. SIL. En sådan tillämpnråg skulle emellertid vara oförenlig med lagtextens ord "faktiska anskafrårågsutgifter" och med det förhållandet

89

att 5 § förste stycket 5. lagen om skatteutjämnrågsreserv innehåller en    Prop. 1992/93:131 hänvisnråg enbart till 27 § 2 mom. första stycket SIL men råte till övriga    Bilaga 4 nyss nänmcfe lagram. En sådan tolknråg kan cferför råte accepteras.

Som "faktiska anskaffhrågsutgifter" i det fall som anges i ansöknrågen torde endast kunna accepteras marknadsvärdet på de utbytte aktiema vid bytestidpunkten, då dette värde är det riktiga uttrycket för vad det faktiskt kostet AB A att förvärva de nyermtterade aktiema.

90

1    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att punkt 1 av anvisnrågaraa till 22 §, punkt 13 av anvisnrågaraa till 23 § cxh punkt 2 av anvisnrågaraa till 24 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Anvisningar

till 22 §

1. Till råtäkt av näringsverksamhet hänförs samtliga råtäkter i pengar eller varor, som har råfiutit i verksamheten. Dette innebär, att råtäkten skall vara av sådan beskaffenhet, att den normalt är att räkna med och rågar som ett led i verksamheten. Hit räknas råflytande befelnråg för varor, som den skattskyldige handlar med eller tillverkan Det sagda gäller även (fe näringsidkaren vid överlåtelse av verksamheten låter befintliga varor råga i överlåtelsen. Deima överlåtelse utgör cfe så att säga den sista affårshändelsen i verksamheten.

Till råtäkt av näringsverksamhet hänförs cxkså vad som råflyter vid avyttrråg av maskråer cxh andra för stadigvarande brak avsedcfe råventarier eller av tillgångar som är liksfellcfe med dessa vid beräknråg av värdemråskmngsavdrag. Även ersättnråg som i fall som avses i 2 § andra cxh tredje styckena lagen (1990:663) om ersättnrågsfonder uppbärs av en fysisk person eller ett dödsbo utgör råtäkt av närrågsverksamhet om den skattskyldige begär det.

Till råtäkt av närrågsverksamhet hänförs vidare vråst vid icke yrkesmässig avyttrråg (realisationsvråst) av andel i sådan ekonomisk förenråg som avses i 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om sfetiig inkomst­skatt såvida innehavet av andelen betrågats av sådan verksamhet. I fråga om handelsbolag hänförs till råtäkt av närrågsverksamhet också reali­sationsvråst vid avyttrråg av andra tillgångar sora avses i 27 § 1 mora., av tillgångar som avses i 28 §, 29 § 1 mom., 30 § 1 mora. och 31 § samt av förpliktelser som avses i 3 § 1 mora. nämncfe lag.

Har en tillgång fegite ut ur en Har en tillgång tegits ut ur en förvärvskälla sker beskattnråg som förvärvskälla sker beskattnråg som ora tillgången i sfellet hade avytt- om tillgången i sfellet hade avytt­rats för ett vederlag motsvarande rats för ett vederlag motsvarande marknadsvärdet (utfegsbeskatt- marknadsvärdet (utfegsbeskatt­nråg). Vad nu sagts gäller dock nråg). Vad nu sagts gäller dock endast om vederlag eller vråst vid endast om vederlag eller vråst vid en avyttrråg skulle ha fegits upp en avyttrråg skulle ha tegite upp som råtäkt av närrågsverksamhet som råtäkt av närrågsverksamhet och särskilcfe skäl mot uttegsbe- och särskilcfe skäl mot uttegsbe­skattnråg råte föreliggen Uttag av skattnråg råte föreliggen Utteg av bränsle från fastighet som är taxe- bränsle från fastighet som är taxe­rad som lantbruksenhet för upp-    rad som lantbraksenhet för upp-

* Senaste lydelse 1991:411.

91

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Bilaga S

värranråg av den skattskyldiges vännnråg av den skattskyldiges

privatbosted på denna beskattas ej. privatbosted på denna beskattas ej.

Utteg av andra aktier än sådana Utfeg av andra aktier än sådana

som utgör omsättnrågstillgångar som utgör omsättnrågstillgångar

enligt punkt 4 av anvisnrågaraa till enligt punkt 4 av anvisnrågaraa till

21 § beskattas inte heller om akti- 21 § beskattas råte heller om akti­

eraa delats ut enligt 3 § 7 mom. eraa delats eller skiftats ut enligt

Qärde stycket lagen ora stetlig 3 § 7 mom. Qärde stycket eller 3 §

inkorastskatt.

8 mom.  tredje stycket lagen ora

stetlig inkomstekatt. Uttegsbeskattnråg sker cxkså vid utteg i mer än ringa omfattnråg av tjänst. Värdet av bilförmän beräknas enligt besfemraelseraa i punkteraa 2 och 4 av anvisnrågaraa till 42 §.

till 23 § 13.    Skattskyldig har rätt till avdrag för värdeminsknråg av sråa råventerier enligt regleraa i denna anvisnrågspunkt om räkenskapsenlig avskrivning. Som föratsättnråg för dette gäller

a)

att den skattskyldige har haft ordnad bokföring sora avslutas med årsbokslut;

b)

att avdraget motsvarar avskrivnrågen i räkenskaperaa;

c)

att tillfredssfellande utrednråg föreligger om råventerieraas skatte­mässiga restvärde;

d)   att råventerieraa cxh avskrivna belopp redovisas på ett sådant sätt

i den skattskyldiges räkenskaper cxh i företedd utrednråg att trygghet

föreligger att vråster vid avyttrråg av tillgångaraa råte undgår be­

skattmng; samt

e)   att om den skattskyldige råte upprättet årsbokslut för det närmast

föregående räkenskapsåret det bokförda värdet av råventerieraa före

avskrivnråg besfåmts med utgångspunkt i råventerieraas skattemässiga

restvärde vid beskattnrågsårets ingång.

Som anskafftungsvärde för råventerier skall anses, cfe råventerieraa har förvärvate genora köp, byte eller därmed jämförligt fäng, den verkliga utgiften för deras anskaffande och, cfe råventerieraa har förvärvats pä annat sätt, deras marknadsvärde vid tiden för förvärvet. Har råvente­rieraa rågätt i en närrågsverksamhet, som den skattskyldige har förvärvat pä annat sätt än genora köp eller byte eller cfermed jämförligt fång, skall, om råte särskilda omständigheter föranleder annat, som anskafrårågsvärde för råventerieraa anses det för den tidigare ägaren gäUande skattemässiga restvärdet. Har den skattskyldige eller någon, som sfår honom nära, vidtegit åtgärd för att den skattskyldige skall kunna tillgodoräkna sig ett högre anskaffhrågsvärde än som synes rimligt cxh kan det antas att dette har skett för att berecfe obehörig fömiån i beskattnrågsavseende åt någon av dem, skall anskaffhrågsvärdet i skälig mån jämkas.

 Senaste lydelse 1990:650.

92

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5

Har skattskyldig medgivits avdrag för kontraktsavskrivnråg avseende råvenferier, som har anskaffets under beskattnrågsåret, skall som anskafrårågsvärde anses den verkliga utgiften mråskad med det tidigare raedgivna avdraget.

Avdrag för avskrivmng får för visst beskattaingsår göras med högst 30 procent för år räknat av summan av bokfört värde på invenferieraa enligt balansräkningen för nännast föregående räkenskapsår cxh anskafrårågs­värdet på sådana under beskattnrågsåret anskaffade råventerier, vilka vid beskattmngsårete utgång fortfarande tillhörde näringsverksamheten. Vad nu sagts gäller oavsett när under beskatrårågsåret råventerieraa har anskaffate.

Har inventerier, som har anskaffats före beskattnrågsårets rågång, avyttrats under beskattmngsåret eller har den skattskyldige rätt till försäkringsersättning för råventerier, som har gått förlorade under beskattningsåret, raedges ett särskilt avdrag raed belopp motsvarande den i anledning av avyttrrågen eller försäkringsfellet uppkomna intäkten. Avdraget får dcxk råte överstiga underlaget för beräknråg av avdrag enligt Qärde stycket. Har den skattskyldige fått avdrag som nu sagts skall nämncfe underlag fastsfeUas till raotsvarande lägre belopp.

Har ett särskilt högt pris eller eljest en särskilt hög utgift för råvente­rier berott på att de skall utnyttjas för ett särskilt arbetstillfålle eller för en konjunktar, som väntas bli endast tillfållig, eller av annan liknande omständighet, medges för det beskattnrågsår, varander råventerieraa har anskaffats, avdrag för sådant överpris eller sådan raeratgift. Ora avdrag sora nu sagts har medgivits, skall avdrag enligt besfemmelseraa i Qärde stycket beräknas på cferefter återsfeende del av anskafråingsvärdet.

Oavsett vad ovan föreskrivs får avdrag för avskrivning medges med belopp som erfordras för att det bokförcfe värdet råte skall överstiga anskaffhrågsvärdet av samtiiga råventerier, vilka vid beskattaingsårets utgång tilråörde närrågsverksamheten, sedan från detto värde har avräknats en beräknad årlig avskrivmng av 20 procent. Visar den skattskyldige att inventorieraas verkliga värde understiger även ett såluncfe beräknat värde, medges avdrag för den ytterligare avskrivnråg som motiveras av dette.

Då råventerier, som har anskaffats under beskattmngsåret, avyttras, förloras eller utrangeras under sararaa år, medges avdrag för anskaff­ningsvärdet. Med avyttrråg liksfells att råventerier tas ut ur närrågs­verksamheten för att tillföras annan förvärvskälla eller för att användas för annat ändamål. Av besfemmelseraa i 22 § med anvisnrågar framgår att belopp, som erhålls vid avyttring av råventerier, i sin helhet skall tas upp sora råtäkt av närrågsverksamhet.

Har skattskyldig gjort avskriv- Har skattskyldig gjort avskriv­ning med större belopp i räkenska- ning med större belopp i räkenska­peraa än han får dra av vid toxe- pema än han får dra av vid toxe­ringen, föranleder inte detto att det rrågen, föranleder inte detto att det värde, på vilket räkenskapsenlig värde, på vilket räkenskapsenlig avskrivning   beräknas,    påverkas,    avskrivnråg   beräknas,    påverkas.

93

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 Det överskjutande beloppet får i    Det överskjutande beloppet får i sfellet, sedan taxeringen i fråga    sfellet dras av genom årlig avskriv-har blivit slutligt avgjord, dras av    nråg efter 20 procent för helt år, genom årlig avskrivnråg efter 20    räknat från cxh med beskattnrågs-procent för helt år, räknat från cxh    året efter det under vilket avskriv-med   beskattnrågsåret   efter   det    nrågen i fråga verksfelldes. under vilket avskrivnrågen i fråga verksfelldes.

Den omständigheten att vid tillämpnråg av besfemmelseraa ovan avdrag vid beskattnrågen skall överenssfemma med avskrivnråg enligt räkenska­pema utgör råte hråder för skattskyldig att efter övei;gång till räkenskap­senlig avskrivnråg utöver avdrag enligt räkenskaperna tillgodogöra sig avdrag för såcfena avskrivnrågar, som har gjorts i räkenskaperaa före övergången men råte har föranlett avdrag vid beskattmngen. Avdrag för sådant belopp görs genora årlig avskrivnråg efter 20 procent för helt ån

Har skattskyldig före övergång till räkenskapsenlig avskrivnråg tillgodoräknats större värdemråskningsavdrag vid taxerrågen än enligt räkenskaperaa, skall, för ästodkommande av överenssfemmelse mellan råvenferieraas bokförcfe värde cxh deras skattemässiga restvärde, det belopp, varmed råventerieraas skattemässiga restvärde understiger det bokförda värdet, tas upp som skattepliktig råtäkt under det försto beskattaingsår, för vilket räkenskapsenlig avskrivnråg gäller, eller, om den skattskyldige begär det, med en tredjedel för nämncfe beskattnrågsår och vart cxh ett av de två nämiast följande åren.

till 24 §

2.' Tillgångar avsedcfe för orasättnråg eller förbrakning (lager) får råte tas upp till lägre värde än det lägste av anskaffhrågsvärdet och verkliga värdet. Begreppen anskaffhrågsvärde och verkligt värde har den iimebörd som anges i 13 § andra stycket cxh 14 § andra stycket bokföringslagen (1976:125).

Vid besfemmande av lagrets anskaffhrågsvärde skall de lagertillgångar, som ligger kvar i den skattskyldiges lager vid beskattnrågsårets utgång, anses som de av honom senast anskaffade eller tillverkade.

Utan hråder av vad som sägs i förste stycket får annat varalager än lager av fastigheter och liknande tillgångar och lager av aktier, obligatio­ner, lånefordringar cxh liknande tillgångar tas upp till lägst 97 procent av det samlade anskafftungsvärdet.

Djur i jordbrak och renskötsel skall alltid anses som lagen Sådant lager får råte tas upp till lägre belopp än 85 procent av den genomsnittliga produktionskostnaden för djur av det slag och den ålderssaramansättnråg sora det är fråga om. Djuren behöver dock råte i något fall tas upp till ett högre belopp än som raotsvarar djurens sammanlagcfe allmäima saluvärde. Regeringen eller myndighet som regeringen besfemmer fastsfeller för varje texerrågsår föreskrifter för beräkmng av produktions­kostnaden. Har denna kostnad råte fastsfeUts, t.ex. i fråga om särskilt

' Senaste lydelse 1992:693.

- .

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp lägst till 85 prcxent av det lägsfe av anskafftungsvärdet och allmänna saluvärdet.

Nedskrivmng av värdet på rättigheter till leverans av lagertillgängar enligt ej fullgjorcfe köpekontrakt (kontraktenedskrivnråg) fär godkännas encfest i den mån det visas, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balansdagen understiger det kontraherade priset. Beträffande värdet på rättigheter till leverans av maskråer och andra för stedigvarande brak avsedcfe råvenferier enligt ej rållgjorcfe köpekontrakt kan avskrivnråg (kontraktsavskrivmng) godkännas endast i den mån den skattskyldige visar, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balansdagen understiger det kontraherade priset.

Förvärvas aktie i svenskt aktiebolag av skattskyldig, som driver bank-eller annan penningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skattskyldig, för vilken aktien utgör orasättarågstillgång, cxh är det råte uppenbart att den skattskyldige cferigenom erhåller tillgång av verkligt och särskilt värde för honom med hänsyn till hans närrågsverksamhet, får sådan nedgång i aktiens värde som beror på utdelnråg till den skattskyldi­ge av medel, vilka fanns hos det utdelande bolaget vid förvärvet cxh råte motsvarar tillskjutet belopp, råte föraråecfe att aktien vid inkomstbe­räkningen för den skattskyldige tas upp till lägre belopp än som motsvarar hans anskaffmngskostnad för aktien. Har denna, innan sådan utdelnråg skett, tegits upp till lägre belopp än den skattskyldiges anskaffiirågskosråad, får aktien vid utgången av det beskattningsår, under vilket utderårågen äger ram, inte tas upp till lägre belopp än aktiens värde i beskattmngshänseende vid ingången av samma år med tillägg av ett belopp, sora raotsvarar skilråaden mellan den skattskyldiges an-skafråingskostnad för aktien och nämncfe värde, dock högst av det utdelade beloppet. Sker utdelnråg utan att det värde för aktien, som ligger till grand för beräkrungen av den skattskyldiges inkorast, påverkas och medför dette att den skattskyldige efter överlåtelse av aktien eller upplösrång av bolaget redovisar förlust, skall därifrån avräknas det belopp som motsvarar utderåingen. Utderåing som avses i detto stycke anses i försto hand gälla andra medel än sådana som motsvarar tillskjutet belopp. Vad som sägs ora aktie i detto stycke gäller även beträffande andel i ekonomisk förerång, Med tillskjutet belopp avses därvid råbeteld råsats.

I fråga om aktier som utgör lager I fråga om aktier som utgör lager gäller vicfere följande. Har aktier gäller vicfere följande. Har aktier erhållits genom sådan utderåing erhållits genom sådan utdelnråg som avses i 3 § 7 mom. Qärde som avses i 3 § 7 mom. Qärde stycket lagen (1947:576) ora stetlig stycket lagen (1947:576) om stotiig inkomstskatt skall som anskaff- inkomstekatt skall som anskaff-mngsvärde för dessa aktier anses nrågsvärde för dessa aktier anses så stor del av anskafråingsvärdet så stor del av anskafråingsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget för aktieraa i det utdelande bolaget som svarar mot förändringen i som svarar mot förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till    marknadsvärdet på dessa aktier till

95

Nuvarande lydebe

följd av utdelnrågen. Anskaff­rångsvärdet för aktieraa i det ut­delande bolaget skall mråskas i motsvarande mån. För såcfen mot­togare som avses i 3 § 7 mom. ferate stycket lagen om stetlig rå-komstskatt skall, om vederlag erlagts för rätten till utderåing, vederlaget anses sora anskafftirågs-värde. I annat fall skall de utdelade aktiema anses anskaffade utan kostnad.

Föreslagen lydebe

följd av utdelnrågen. Anskaffhrågs­värdet för aktiema i det utdelande bolaget skall mråskas i motsvaran­de mån. För såcfen motfegare som avses i 3 § 7 mom. femte stycket lagen om stetlig inkomstskatt skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelnråg, vederlaget anses som anskafftungsvärde. I annat fall skall de utdelade aktiema anses anskaffade utan kostaad. Har akti­er erhållits genom sådan utskift­ning som avses i 3 % 8 mom. tredje stycket nämnda lag skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses anskaffningsvärdet för an­delarna i den förening som skiftat ut aktierna.

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas försfe gången vid 1994 års texerråg. Den nya lydelsen av punkt 13 råonde stycket av anvisnrågama till 23 § får dock tillämpas försto gången i fråga om överskjutande belopp som hänför sig till 1991 års toxering.

96

2   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § 8 mom., 24 § 2 mom. samt 27 § 2 och 4 mom. lagen (1947:576) om stotlig inkomstskatt' skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

3§ 8mom. Till utderåråg räknas vad sora i samband med ideell förenings upplösrång, medleras avgång ur föreningen e.d. utskiftas till raedlera utöver råbetold insats.

Såsora utderåråg från svensk ekonomisk förening anses jämväl vad som vid föreningens upp­lösnråg utskiffete till raedlera ut­över råbeteld råsats, dock att vid upplösnråg genom råsion, sora avses i 2 § 4 mom. förste stycket, såsom utdelnråg / intet fall skall anses större belopp än som raot­svarar vad raedleraraen erhållit kontant eller eljest i annat än an­delar i den övertegande förenrågen.

Såsora utdelmng från svensk ekonomisk förening anses - med de begränsningar som anges i tredje­femte styckena - järaväl vad sora vid föremngens upplösning utskif-tets till medlem.

Som utdelning skall inte anses större belopp än som motsvarar vad medlemmen erhålUt i annat än aktier i ett svenskt aktiebolag. Som förutsättningar gållerföljande. Den utskiftande föreningen får inte vara sådant företag som avses i 3  12 mom. nionde stycket. Samtliga aktier i bolaget skall skiftas ut. Värdet av den egendom som skiftas ut i annan form än aktier får inte överstiga fem procent av det nomi­nella värdet på aktierna. Utgör de utskiftade aktierna lager hos motta­garen skall denne som intäkt ta upp värdet av aktierna. Värdet skall bestämmas enligt punkt 2 första och sjunde styckena av an­visningarna till 24 § kommunal­skattelagen (1928:370f

Vid råsion, sora avses i 2 § 4 raora. förste stycket, skall som utderåing inte anses större belopp än sora raotsvarar vad medlemmen erhållit i annat än andelar i den överfegande föreningen. Som inbe­tald insats i den övertagande före­ningen skall anses inbetald insats i den överlåtande föreningen.

' Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.  Senaste lydelse 1990:651.

7 Riksdagen 1992193. I .saml. Nr 131

97

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 / atuira fall än som avses i tredje och fiärde styckena skall som ut­delning anses vad som utskiftas till medlem utöver råbeteld råsats.

24 §

2 raora.' Med avyttrråg av 2 mom. Med avyttrråg av

egendora avses försälj mng, byte egendom avses försäljning, byte

eller därmed jämförlig överlåtelse eller cfermed järaförlig överlåtelse

av egendom. Med avyttrråg jäm- av egendom. Med avyttrråg jära­

sfells det fallet att ett fråansiellt sfells det fallet att ett fmansieUt

råstrament definitivt förlorar sitt råstrament defimtivt förlorar sitt

värde genom att det bolag som värde genom att det bolag eller den

givit ut råstramentet upplöses ekonomiska förening som givit ut

genora konkurs eller likvicfetion råstramentet upplöses genom kon-

eller genora råsion eråigt 14 kap. 1 kurs eller likvidation eller genom

eller 2 § aktiebolagslagen råsion enligt 14 kap. 1 eller 2 §

(1975:1385) eller 11 kap. 1 eller aktiebolagslagen (1975:1385) eller

2 § bankaktiebolagslagen 11 kap. 1 eller 2 § bankaktiebo-

(1987:618). Med avyttrråg jäm- lagslagen (1987:618). Med avytt-

sfells också att tiden för uråytt- ring järasfells också att tiden för

jande av en option löpt ut utan att utayttjande av en option löpt ut

optionen har utnyttjats. Med avytt- utan att optionen har utayttjats.

rråg avses cferemot inte utiånråg av Med avyttrråg avses cferemot råte

egendom för blanknråg.

utiånråg av  egendom för blank-

nråg. Avyttring anses inte heller föreligga när en andel definitivt förlorar sin värde till följd av att föreningen upplöses enligt 5 § 5 mom. tredje stycket.

En delägare i ett handelsbolag skall anses ha avyttrat sin andel i bolaget om andelen iråöses eller bolaget upplöses.

Har andelen övergått till någon annan på annat sätt än genora köp, byte eller cferraed jämförligt fäng och är det justerade rågångsvärdet enligt 28 § negativt, skall beskattnråg ske som om andelen avyttrats.

Inlöses andel i värdepappersfond eller utskiftas fondens behålråa tillgångar till fondandelsägare i samband med att fonden upplöses, skall avyttrråg av andelen anses ha skett mot vederlag motsvarande vad fondandelsägaren uppbär vid iråösen eller utekiftnråg.

Utnyttjas ett finansiellt råstrament, som avser tecknrågsrätt, delrätt, företrädesrätt till tecknråg av vråstandelslån, köpoption, termrå, optionsrätt, konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt vråstandelsbevis, för förvärv av aktier eller annan egendora, anses dette råte sora en avyttring av det utnyttjade råstraraentet. Anskaffrångsvärdet för den förvärvade egendomen är summan av anskafrårågsvärdet för råstramentet och annat vederlag.

Senaste lydelse 1990:1422.

98

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

27 

§

2 mom.* Som anskafftiings­värde anses det genorasmttliga anskafrårågsvärdet för samtliga fråansiella råstrament av samma slag och sort som det avyttrade, beräknat på grundval av faktiska anskafrårågsutgifter och med hän­syn till råträffede förändrrågar beträffande innehavet (genomsråtts-metoden). Har aktier erhållits genora såcfen utderåråg sora avses i 3 § 7 raom. Q ärde stycket skall som anskaffhrågsvärde för dessa aktier anses så stor del av det genomsråttliga anskafftungsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget som svarar mot förändringen i marknadsvärdet pä dessa aktier till följd av utdelnrågen. Det genom­sråttliga anskafrårågsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget skall mråskas i motsvarande män. För sådan mottegare som avses i 3 § 7 mora. femte stycket skall, om vederlag erlagte för rätten till utdelnråg, vederlaget anses som anskafftiingsvärde. I annat fall skall de utdelade aktieraa anses anskaffade utan kostaad.

Är fmansiella råstrament som avses i 1 raom. föremål för note­ring på råländsk eller utländsk börs eller annan kontråuerlig notering av marknadsmässig orasättnråg, som är allmänt tillgänglig (mark­nadsnoterade), får utom såvitt avser optioner cxh termråer an­skaffrångsvärdet besfemmas till 20 procent av vad den skattskyldige erhåller vid avyttrrågen efter av­drag för kosråad för avyttrrågen.

2 mom. Som anskafftungs­värde anses det genorasmttliga anskafftirågsvärdet för samtiiga fråansiella råstrament av samma slag och sort som det avyttrade, beräknat på grundval av faktiska anskafftungsutgifter och med hän­syn till råträffede förändrrågar beträffande innehavet (genomsråtts-raetoden). Har aktier erhållits genora sådan utdelnråg som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket skall som anskafftungsvärde för dessa aktier anses så stor del av det genomsråttliga anskafftirågsvärdet för aktiema i det utdelande bolaget som svarar mot förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelnrågen. Det genom­sråttliga anskafrårågsvärdet för aktieraa i det utdelande bolaget skall mråskas i motsvarande mån. För såcfen motfegare sora avses i 3 § 7 raora. femte stycket skall, om vederlag erlagte för rätten till utdelnråg, vederlaget anses som anskaffhrågsvärde. I annat fall skall de utdelade aktieraa anses anskaffede utan kosråad. Har akti­er erhållits genom sådan utskift­ning som avses i J § 5 mom. tredje stycket skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses anskaffnings­värdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

Ifräga om fråansiella råstrament sora avses i 1 raom. och som är föreraål för notering på inländsk eller utiändsk börs eller annan kontråuerlig notering av marknads­mässig omsättnråg, som är allmänt tillgänglig (marknadsnotera­de) samt andelar i ekonomiska föreningar som förvärvats före den 1 januari 1992 får anskafftirågs­värdet besfemmas till 20 prcxent av vad den skattskyldige erhåller vid avyttrrågen efter avdrag för kostnad för avyttringen. Mul nu sagts gäller inte optioner cxh ter­mmen

'' Senaste lydelse 1991:412.

99

Nuvarande lydebe

Delbevis eller tecknrågsrättsbevis, bolag, anses anskaffat utan kostnad.

4 mom.  Har en här i riket bo­satt eller hemmahörande person avyttrat aktier till ett svenskt aktie­bolag eller ett motsvarande ut­ländskt bolag och utgörs vederlaget för de avyttrade aktieraa uteslutan­de av nyemitterade aktier i det kö­pande bolaget, skall skattepliktig intäkt inte anses uppkomma. Dette gäller dock råte person som har avflyttet från riket men som till följd av regleraa ora väsentlig anknytaråg råt ändå anses bosatt hän De raottegna aktieraa skall anses förvärvade till det anskaff-rångsvärde som gällde för de av­yttrade aktiema.

Vad som sagte i förste stycket gäller dock inte vid avyttrråg av aktier i bolag som avses i 3 § 12 mom. råonde stycket, om råte skattemyndigheten lämnar raed­givande till dette. Sådant medgi­vande får länmas om råte någon del av vråsten skulle ha tegits upp som råtäkt av tjänst. Skattemyn­dighetens beslut får överklagas hos riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får råte överklagas.

Flytfer en skattekyldig utomlands och har han tidigare avyttrat aktier till ett utiändskt bolag varvid skat­tepliktig råtäkt råte ansetts upp­komma på grund av besferamelser-na i förste cxh andra styckena, skall denna råtäkt anses skatteplik­tig när utflyttnrågen sken

Föreslagen lydebe

som gruncfes på aktieinnehav i ett

4 mom. Har en här i riket bo­satt eller hemmahörande person avyttrat aktier eller andelar i eko­nomisk förening till ett svenskt aktiebolag eller ett motsvarande utländskt bolag cxh utgör värdet av den del av vederlaget för de avytt­rade aktieraa eller andelarna som utgår i annat än nyemitterade aktier i det köpande bolaget högst tio procent av det nominella värdet på dessa aktier skall som skatte­pliktig realisationsvinst räknas endast den del av vederlaget som utgörs av annat än aktier Dette gäller dock råte person som har avflyttet från riket raen som till följd av regleraa om väsentlig anknytnråg råt äncfe anses bosatt hän De raottegna aktieraa skall an­ses förvärvade till det anskafftiings­värde som gällde för de avyttrade aktiema eller andelarna.

Vad som sagts i försto stycket gäller dock råte vid avyttrråg av aktier eller andelar i företag sora avses i 3 § 12 mom. råonde styck­et, om råte skatterayndigheten lämnar medgivande till dette. Så­dant medgivande får lämnas om råte någon del av vråsten skulle ha tegite upp som råtäkt av tjänst. Skattemyndighetens beslut får överklagas hos riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får råte överklagas.

Flytter en skattskyldig utomlands och har han tidigare avyttrat aktier eller andelar till ett utländskt bolag varvid skattepliktig råtäkt råte ansette uppkomma på grand av besfemmelseraa i förste cxh andra styckena, skall denna råtäkt anses skattepliktig när utflyttnrågen sken

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas försto gången vid 1994 års texerråg.

' Senaste lydelse 1990:651.

100

3   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:654) om skatteutjämnings­reserv

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1990:654) om skatteutjämnrågs­reserv skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

5

§

Vid värderrågen av tillgångaraa hos juridiska personer som avses i 1 § försto stycket 1-6 skall

1.

fastighet som utgör omsättnrågstillgång tas upp till värdet eråigt räkenskaperaa mråskat med sådana värdemråskmngsavdrag cxh liknande avdrag som råte har gjorte i räkenskaperaa,

2.

andra lagertillgångar än som avses i punkt 1 och kundfordringar tas upp till de värden som gäller vid inkorasttexerrågen,

3.

sådana tillgångar för vilka avdrag raedges eråigt punkteraa 12-14 av anvisnrågaraa till 23 § kommunalskattelagen (1928:370) tas upp till skattemässiga restvärden,

4.

annan festighet än som avses i punkt 1 tas upp till anskaffhrågs­värdet för mark, byggnad och markaråäggnråg mråskat med medgivna värdemråsknrågsavdrag cxh liknande avdrag,

5.

aktier i svenska aktiebolag och 5. aktier i svenska aktiebolag och andelar   i   svenska   ekonomiska    andelar   i   svenska   ekonomiska

förenrågar tas upp till de värden som anges i 27 \ 2 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskan cxh andelar i utländ­ska juridiska personer till 65 pro­cent cferav,

6. andra tillgångar som avses i 27 § 1 raora. nämnda lag än aktier och andelar tas upp till de värden som anges i 27 § 2 mom. första stycket och 3 mom. samma lag eller, ora den underliggande egen­doraen är andel i utländsk juridisk person, till 65 prcxent därav.

förenrågar tas upp till genomsnitt­liga anskaffningsvärden cxh an­delar i utländska juridiska perso­ner till 65 procent därav.

6. andra tillgångar som avses i 27 § 1 mora. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt än aktier och andelar tas upp till genomsnittliga anskaffningsvärden eller, om den underliggande egendoraen är andel i utländsk juridisk person, till 65 procent cferav,

7.

fordringar i utländsk valufe tas upp till de värden sora gäller vid inkorastfexeringen,

8.

andra tillgångar än sora avses i punkteraa 1-7 tas upp till an­skaffhrågsvärdet mråskat med medgivna värdeminskmngsavdrag och liknande avdrag.

Har fastighet som avses i första Vid tillämpning av första stycket stycket 4 förvärvats före rågången 4 får fastighet som förvärvats före av år 1991 får som anskaffaings-    rågången av år 1991 i stället anses

8 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 131

101

Nuvarande lydebe

värde i sfellet anses viss del av det för år 1991 gäUande taxerrågsvär­det minskat med vid 1982-1991 års taxeringar medgivna värdeminsk­ningsavdrag och liknande avdrag om avdragen för år räknat uppgått till sammanlagt minst 10 prcxent av näranda värde. Med del av texeringsvärdet avses i fråga om

1.

småhusenheter 70 procent av texeringsvärdet,

2.

hyreshusenheter 60 procent av texeringsvärdet,

3.

industrienheter 75 procent av texeringsvärdet,

4.

lantbraksenheter 100 procent av taxeringsvärdet.

Föreslagen lydebe

förvärvad den 1 januari 1991. Anskaffningsvärdet vid denna tid­punkt anses motsvara viss del av det för år 1991 gällande taxerings­värdet minskat med vid 1982-1991 års taxeringar raedgivna värde­rainskningsavdrag och liknande avdrag ora avdragen för år räknat uppgått till sammanlagt minst 10 procent av nämnda värde. Med del av taxeringsvärdet avses i fråga om

1.

småhusenheter 70 procent av taxeringsvärdet,

2.

hyreshusenheter 60 procent av taxeringsvärdet,

3.

industrienheter 75 procent av taxeringsvärdet,

4.

lantbraksenheter 100 procent av taxeringsvärdet.

Värdet enligt andra stycket skall i skälig mån jämkas ora marknads­värdet vid beskattningsårets rågång på fastighetens byggnader, mark och markanläggningar inte översti­ger 75 procent av värdet enligt andra stycket.

Värdet enligt andra stycket skall i skälig raån järakas ora marknads­värdet vid beskattningsårets ingång pä byggnader, mark och markan­läggningar som fanns på fastig­heten den 1 januari 1991 inte överstiger 75 procent av värdet enligt andra stycket. Vid tillärapning av första och andra styckena avses raed värderainsk­ningsavdrag också belopp varmed ersättningsfond e.d. tagits i anspråk.

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Denna lag träder i kraft den 1 december 1992 och tillärapas första gången vid 1993 års taxering. Äldre besferaraelser i 5 § första stycket 5 och 6 tillärapas dock vid 1993 års taxering i fråga ora skattskyldiga vars räkenskapsår avslutats före den 31 deceraber 1992.

' Senaste lydelse 1990:1446.

102

4   Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:655) om återföring av obeskat­tade reserver

Härigenom föreskrivs att 8  § lagen (1990:655) om återförråg av obeskattade reserver skall ha följande lydelse.

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

8§'

Vid råsion som avses i 2 § 4 raora. lagen (1947:576) ora statiig inkorastskatt, vid orabildnråg eråigt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) och vid överfegande enligt 10 kap. 8 a § föreningsbankslagen (1987:620) skall överiåtande och övertagande företag anses sora en skattskyldig.

Vid råsion som avses i 2 § 4 mom. lagen (1947:576) om statiig inkomstskatt, vid ombildnråg eråigt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) cxh vid övertagande eråigt 10 kap. 8 a §    föreningsbankslagen (1987:620) skall överiåtande och övertagande företag anses som en skattskyldig.   Har  en  ekonomisk förening skiftat ut aktier enligt 3 § 5 mom.  tredje stycket lagen om statlig inkomstskatt skall föreningen och   det   aktiebolag   vars   aktier skiftats ut anses som en skattskyl­dig. Har uppskovsbeloppet för det överlåtande företaget besferats enligt 4 och 5 §§ cxh har uppskovsbeloppet för det övertagande företaget tagits upp till beskattnråg eråigt 6 § andra stycket skall återsfeende del av det överlåtande förefegets uppskovsbelopp samt i förekommande fall tillägg eråigt 5 § tredje stycket omedelbart tas upp till beskattnråg hos det övertegande företeget. Besfemmelseraa i 6 § andra stycket skall därvid äga motsvarande tillämpning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 cxh tillärapas första gången vid 1994 års taxering.

Senaste lydelse 1992:705.

103

5    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 

Lag om ändring i lagen (1990:663) om ersättningsfonder

Härigenora föreskrivs att 9 § lagen (1990:663) ora ersättaingsfonder skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

9§ Ersättningsfond skall återföras till beskattning ora

1.

fonden har tagits i anspråk i strid raed 4-6 §§,

2.

hela eller den huvudsakliga 2. hela eller den huvudsakliga delen av den förvärvskälla där delen av den förvärvskälla där avsättningen till fonden har gjorts avsättningen till fonden har gjorte under beskattningsåret har överlå- under beskattningsåret har överlå­tits eller verksaniheten har upp- tits eller verksaraheten har upphört hört,

och fonden   inte   har  övertagits

enligt sjätte stycket,

3.

företeget har upplösts genora råsion och fonden inte har övertagits enligt sjätte stycket,

4.

beslut har fattats ora att det företag sora iimehar fonden skall träcfe i likvicfetion,

5.

beslut har meddelats ora att den skattskyldige skall försättas i konkurs, eller

6.

fonden inte har tagits i anspråk senast under det beskattaingsår för vilket taxering sker under tredje taxeringsåret efter det cfe avdrag för avsättningen har medgetts.

Vad som sägs i första stycket 2 gäller inte om avsättningen grancfes på avyttring som avses i 2 § andra stycket 1-3.

Med överlåtelse sora avses i förste stycket 2 liksfells att hela eller en del av den förvärvskälla där avsättningen har gjorte tillfallit en ny ägare genora bodelning eller arv eller genom förordnande i testemente. Skattemyndigheten får dock, om det finns särskilda skäl, medge att fonden i sfellet för att återföras till beskattning övertes av förvärvskällans nye ägare. I beslutet skall anges i vilken förvärvskälla hos den nye ägaren fonden skall anses avsatt. Vidare skall besfemraelseraa i 11 § tredje stycket tillärapas.

Återföring till beskattning skall göras i den förvärvskälla cfer avsätt­ningen har gjorts. Har fysisk person fått avdrag för avsättaing till ersättningsfond för byggnader och markanläggningar i fall som avses i 2 § andra och tredje styckena skall återföring till beskattning göras i den förvärvskälla där avsättningen har gjorte till den del fonden motsvarar belopp sora tegits upp sora intäkt av näringsverksamhet enligt be­sferaraelseraa i punkt 5 första och tredje-sjätte styckena av anvisningaraa till 22 § koraraunalskattelagen (1928:370). Fonden i övrigt skall återföras till beskattning i inkomstslaget kapital. Ersättningsfond för mark skall återföras till beskattning i inkomstslaget kapital.

104

Föreslagen lydebe

Nuvarande lydebe

Skatterayndigheten kan, ora det finns särskilcfe skäl, medge att fond sora skall återföras enligt förste stycket 6 får behållas under viss tid, dock längst till och med det beskattningsår för vilket texering sker under sjätte taxeringsåret efter det cfe avdrag för avsättningen har medgetts.

Vid sådan råsion som avses i 2 § 4 mom. förste stycket lagen (1947:576) om stetlig inkomstskatt får ersättaingsfond övertas. Har fonden övertegits skall anses sora om det övertagande företeget har gjort avsättnrågen under det be­skattnrågsår då avsättnrågen gjorts hos det överlåtande företeget.

Vid sådan råsion som avses i 2 § 4 mom. första stycket lagen (1947:576) om statiig inkomstekatt får ersättaingsfond övertas. Har en ekonomisk förening skiftat ut aktier enligt 38 mom. tredje stycket nämnda lag får ersättningsfond övertas av det aktiebolag vars aktier skiftats ut. Har fonden över­tagits skall anses som om det över­tagande företaget har gjort avsätt­ningen under det beskatråingsår cfe avsättningen gjorts hos det överlå­tande förefeget.

Prop. 1992/93:131 Bilaga 5

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas försfe gången vid 1994 års taxerråg.

105

6    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 

Lag om ändring i lagen (1967:94) om avdrag vid inkomst­taxeringen för viss aktieutdelning

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1967:94) om avdrag vid inkomst­taxeringen för viss aktieutderåråg' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

4§ Avdrag medges råte senare än vid taxerrågen för tjugonde beskattnrågs­året efter det beskattningsår då inbetalnråg för aktieraa först skedde.

Det belopp varmed avdrag med- Det belopp varmed avdrag raed­ges får sammanlagt råte överstiga ges får sammaråagt råte överstiga vad som råbetalats för aktieraa.        vad som råbetalats för aktieraa.

Har aktierna skiftats ut enligt 5 § S mom. tredje stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskan skall dock som inbetalning för aktiema anses en belopp som s-varar mot insatskapitalet i den förening som skiftat ut aktierna.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillämpas första gången vid 1994 års taxerråg.

* Senaste lydelse av lagens rubrik 1978:955. 2 Senaste lydelse 1978:955.

106

7    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 

Lag om upphävande av lagen (1958:575) om avskrivning å

vissa oljelagringsanläggningar, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1958:575) ora avskrivnråg å vissa oljelagringsanläggningar, m.m. skall upphöra att gälla vid utgången av år 1992.

1.

Den upphävcfe lagen gäller dock fortfarande vid 1993 och tidigare års fexeringan

2.

Föreskrifteraa om värdering av tvångslagret i 7 § den upphävcfe lagen tillämpas även på 50 procent av tvångslagret vid 1994 års taxering, eller om företaget råte texeras cfe, vid 1995 års fexering, i den raån företeget vid närraast föregående texering tegit upp tvångslagret till lägre värde än vad sora följer av besferaraelseraa i punkt 2 av anvisnrågaraa till 24 § koraraunalskattelagen (1928:370).

3.

Obeskattede lagerlån sora avses i 5 § 2 raom. den upphävcfe lagen skall utan hinder av vad sora föreskrivs i förste stycket nänmcfe lagrara fes upp till beskattrång vid 1994 års texering, eller ora företeget råte taxeras då, vid 1995 års texerråg.

107

8    Förslag till

Prop. 1992/93:131

Bilaga 5 

Lag om upphävande av lagen (1969:738) om rätt att vid

inkomsttaxering erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumindustriens Beredskapsfond, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1969:738) om rätt att vid inkomsttexe­rråg erhålla avdrag för belopp sora tillförts Stiftelsen Petroleumrådustri­ens Beredskapsfond, m.ra. skall upphöra att gälla vid utgången av år 1992.

Den upphävda lagen gäller dock fortfarande i fråga ora förhållanden som hänför sig till tiden före den 1 januari 1993.

108

Lagrådet

Prop- 1992/93:131

Bilaga 6 Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-11-10

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Wieslander, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN], regerrågsrådet Arne Baekkevold.

Eråigt protokoll vid regerrågssammanträde den 22 oktober 1992 har regerrågen på hemsfellan av sfetsrådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN] beslufet inhämfe lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändrråg i kommunalskattelagen (1928:370),

2.

lag om ändrråg i lagen (1947:576) ora stetlig inkorastskatt,

3.

lag om ändrråg i lagen (1990:654) om skatteutjämnrågsreserv,

4.

lag om ändrråg i lagen (1990:655) pm återförråg av beskattade reserver,

5.

lag om ändrråg i lagen (1990:663) om ersättmngsfonder,

6.

lag om ändrråg i lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttaxeringen för viss aktieutdelnråg,

7.

lag ora upphävande av lagen (1958:575) om avskrivnråg å vissa oljelagringsanläggrångar m.m.,

8.

feg om upphävande av lagen (1969:738) om rätt att vid inkomst­taxering erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleura-rådustriens Beredskapsfond, m.m.

Förslagen har råför lagrådet föredragits av kammarrättsassessora rågrid Melbi och kammarrättsassessora Lars[REDACTED_EFTERNAMN]. Försfegen fönmleder följande yttrande av lagrådet:

Lag om ändring i lagen om statlig inkomstskatt

27 § 4 mom.

I moraentet behandlas den situationen att vederlaget för förenrågsandelar utgörs av dels aktier dels annan egendom. Skattepliktig råtäkt anses därvid råte uppkomma om värdet pä den andra egendomen utgör högst 10 prcxent av det nområella värdet på aktieraa. Prcxentsateen har hämtete från EG:s direktiv (90/434/EEG) som behandlar frågan om geraensamraa skatteregler vid råsion m.m. En föratsättnråg för att uppskov med beskattnrågen skall medges vid byte av aktier är eråigt direktivet att vederlaget utgörs av aktier i det köpande bolaget och att eventaell kontant ersättnråg uppgår till högst 10 procent av det nområella värdet pä aktieraa.

I det remitterade förslaget godtas emellertid råte bara kontanter utan också annan egendom som vederlag för förenrågsandelaraa under föratsättnråg att korapleraentvederlagets värde håller sig under den nämnda gränsen. Något skäl för denna awikelse från direktivet ges råte i remissen. Som jämförelse kan nänmas att aktiebolagskommittén, som nyligen lagt fram förslag till anpassnråg av aktiebolagslagen till bl.a. EG:s tredje bolagsdirektiv (78/855/EEG) som handlar om råsioner, råte ansett sig böra föreslå annan egendom än kontanter som råsionsvederlag.

109

I art. 3 av det tredje bolagsdirektivet finns nämligen en besfemmelse    Prop. 1992/93:131

som svarar mot den nämncfe skattebesfemmelsen cxh sora föreskriver att    Bilaga 6

råsion skall ske "mot vederlag till aktieägaraa i det eller de överlåtande

bolagen i form av aktier i det överfegande bolaget och i förekommande

fall kontant ersätråråg som råte får överstiga tio prcxent av dessa aktiers

nområella  värde,   eller  i  avsaknad   av  sådant  värde,   det  bokförda

parivärdet."

Om man vill vara rållständigt säker på att den nya regleringen sfer i överenssfemmelse med EG:s direktiv, bör den utformas så att vid sidan av aktier encfest kontanter godfes som vederlag för förerångsandelaraa. Lagrådet förorcfer att så sken

Övergångsbestämmeber

De nya besfemmelseraa träder enligt förslaget i kraft den 1 januari 1993 cxh tillämpas förste gången vid 1994 års taxerråg. Övergångsbesfemmel­ser bör råföras som förhrådrar att de nya besfemmelseraa i vissa fall kan få retroaktiv verkan till nackdel för de skattskyldiga. Det gäller be­sferaraelseraa i 3 § 8 raora. fjärde stycket och 27 § 4 raora.

Det försråämncfe lagrammet avser bl.a. anskafrårågsvärdet för sådana andelar i ekonomisk förerång som erhållits i samband med råsion. De nya besfemmelseraa kan innebära att den skattekyldige vid avyttrråg av en andel i den övertagande förenrågen får tillgodoräkna sig ett lägre rågångsvärde på andelen (lägre råsatekapitel) än eråigt nuvarande regien Det andra lagrammet avser bl.a. föratsättnrågaraa för uppskov med reavråstbeskattnråg vid avyttring av aktier och andelar mot vederlag i nyemitterade aktier i det köpande bolaget. De nya besfemmelseraa kan bl.a. innebära att den skattskyldige får uppskov med beskattnrågen cxh cferigenom råte omedelbart får avdrag för en reaförlust sora eråigt nuvarande regler berättigar till sådant avdrag.

Det kan förekoraraa att avyttringar sora skett före utgången av år 1992 skall redovisas först vid 1994 års fexering, exempelvis beroende pä att det företeg som är skattskyldigt har ett bratet räkenskapsår De nya besferaraelseraa i 3 § 8 mom. §ärde stycket och 27 § 4 mom. lagen om sfetlig inkomstekatt bör med hänsyn till det nyss anförda tillärapas först i fråga om avyttringar som skett efter utgången av år 1992. Lagrådet föreslår att öveigångsbesfemmelser till lagen råförs av följande lydelse.

"Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993 och tillärapas försfe gängen vid 1994 års texerråg. Besfemmelseraa i 3 § 8 mom. Ijärde stycket och 27 § 4 mom. i deras nya lydelse tillämpas råte i fråga om avyttrrågar som skett före utgången av år 1992."

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar övriga lagförslag utan erinran.

110

INNEHÅLL

Prop. 1992/93:131

Propositionens huvudsakliga innehåll

1

Propositionens lagförslag

3

1

Lag om ändrråg i kommunalskattelagen (1928:370)

3

2

Lag om ändrråg i lagen (1947:576) om

stetlig inkomstskatt

12

3

Lag om ändrråg i lagen (1990:654) ora skatteutjänmingsreserv

16

4

Lag om ändrråg i lagen (1990:655) om

återförråg av obeskattede reserver

19

5   Lag om ändrråg i lagen (1990:663) ora

ersättnrågsfonder

20

6

Lag om ändrråg i lagen (1979:611) ora upphovsmannakonto

22

7

Lag om ändrråg i lagen (1967:94) om

avdrag vid inkomsttexeringen för viss aktieutdelnråg

23

8   Lag ora ändrråg i lagen (1969:630) ora

viss skattefrihet för utdelnråg på aktie i Svensk

råterkontråentel lufttrafik aktiebolag (SILA)

24

9

Lag ora ändrråg i skogskontolagen (1954:142)

25

10

Lag om återförråg av allraän råvesterrågsreserv,

26

11

Lag ora upphävande av lagen (1958:575) om

avskrivnråg å vissa oljelagrrågsaråäggnrågar,m.m

27

12 Lag om upphävande av lagen (1969:738) om

rätt av vid inkomsttaxerråg erhålla avdrag för belopp

sora tiUförts Stiftelsen Petroleuniindustriens

Beredskapsfond, ra. ra

28

Utdrag ur regerrågsprotokollet den 10 november 1992

29

1

Iråednråg

29

2

Ombildnråg av ekonoraisk förerång till aktiebolag

30

2.1 Skattefrihet för utekiftnråg i saraband raed upplösnråg

av förerången

30

2.2 Särskilda frågor

37

2.2.1

Obeskattede reserver m.ra.

37

2.2.2

AnneU-avdrag

38

2.2.3

Ersättnrågsfonder m.ra.

39

2.2.4

Aktieraas anskaffhrågsvärde

40

3   Byte av aktier cxh andelar

41

3.1

Byte av andelar

41

3.2

Vederlaget vid byte

42

111

4

Anskaffrångsvärdet för andelar som erhållits i

Prop. 1992/93:131 samband raed råsion av ekonomiska förerångar

45

5

Avyttrråg av andel i ekonomisk förenråg vid likvicfetion

cxh konkurs

47

6   Den särskilcfe skattelagstiftnrågen om beredskapslagrråg

av olja awecklas

47

7   Övriga frågor

53

7.1

Skatteutjämnrågsreserv (surv)

53

7.2

Kompenserande avdrag på grand av överavskrivnråg av råventerier

55

7.3

Räntefördelnråg

56

7.4

Skadeförsäkrrågsföreteg

57

7.5

Flyttnråg av raedel på upphovsmaimakonto raellan banker ra.ra.  58

7.6

Avdrag för företegshälsovård

61

7.7

Återförråg av allmän råvesterrågsreserv utan särskilt tillägg

62

7.8

Vissa lagtekniska justeringar

63

8

Budgeteffekter

63

9

Upprättede lagförslag

64

10   Specialraotiverråg

64

10.1

Konununalskattefegen (1928:370)

64

10.2

Lagen (1947:576) om sfetiig råkorastskatt

66

10.3

Lagen (1990:654) ora skatteutjämnrågsreserv

69

10.4

Lagen (1990:655) ora återförråg av obeskatfede reserver

70

10.5

Lagen (1990:663) ora ersättnrågsfonder

70

10.6

Lagen (1979:611) ora upphovsmannakonto

70

10.7

Lagen (1967:94) om avdrag vid inkomsttexeringen

för viss aktieutdelnråg

70

10.8      Lagen (1969:630) ora viss skattefrihet för utderåråg

på aktie i Svensk råterkontråentel lufttrafik aktiebolag

(SILA)

71

10.9

Skogskontolagen (1954:142)

71

10.10

Lagen om återföring av allmän råvesterrågsreserv

71

10.11

Lagen (1958:575) om avskrivrång å vissa oljelagrrågs-aråäggrångar,m.m.

71

10.12

Lag om upphävande av lagen (1969:738) om rätt att vid inkomsttexerråg erhålla avdrag för belopp som tillförts Stiftelsen Petroleumrådustriens Beredskaps-fond,m.m.

71

11

Hemsfellan

71

12

Beslut

72

112

Bilagal

Förteckning över remissråstanser

73 Prop. 1992/93:131

Bilaga 2

Utdrag ur proraeraorian Skatteregler vid beredskaps­

lagring av olja

74

Bilaga 3

Framsfelråråg från RSV

85

Bilaga 4 -".-"-

86

Bilaga 5

De remitterade lagförslagen

91

Bilaga 6

Lagrådets yttrande

109

113