Regeringens proposition

1994/95:175

Lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter, m.m.

Prop.

1994/95:175

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 mars 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Jordbruksdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Sveriges medlemskap i EU innebär att EG:s förordning om ekologiskt framställda

produkter blir direkt tillämplig i landet. För att EG:s politik på området skall

kunna verkställas i Sverige föreslås i propositionen en ny lag som kompletterar

EG-förordningen.

 I lagen finns bestämmelser om tillsyn, straff och överklagande.

 I propositionen föreslås också ändringar i lagen (1992:1683) om provtagning på

djur, m.m. Ändringarna innebär att lagens tillämpningsområde vidgas till att

avse även åtgärder för att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Genom

en ny bestämmelse i lagen införs ett bemyndigande som ger stöd för föreskrifter

eller beslut i enskilda fall om avlivning av djur, isolering av djur eller andra

begränsningar i hanteringen av djur för att hindra spridning av andra smittsamma

djursjukdomar än epizootiska sjukdomar och salmonella. Vidare skall en myndighet

för sådana åtgärder ges rätt till tillträde till bl.a. djurstallar och

djurägaren skall vara skyldig att bistå med hjälp och upplysningar. En ändring

görs också som innebär att överklagande skall ske till länsrätten i stället för

till kammarrätten.

 Den nya lagen och lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 3

2 Lagtext.................................. 3

 2.1 Förslag till lag om EG:s förordning

 om ekologiskt framställda produkter.. 3

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1992:1683) om provtagning på djur,

 m.m.................................. 5

3 Ärendet och dess beredning............... 6

4 Kompletterande lagstiftning till EG:s

 förordning om ekologiskt framställda

 produkter................................ 8

 4.1 Lagstiftningsbehovet................. 8

 4.2 Lagens innehåll...................... 10

5 Förbättrat skydd mot smittsamma djursjuk-

 domar.................................... 13

6 Författningskommentarer.................. 14

 6.1 Lagen om EG:s förordning om ekolo-

 giskt framställda produkter.......... 14

 6.2 Lagen om ändring i lagen om provtag-

 ning på djur, m.m.................... 16

Bilaga 1 Det till Lagrådet remitterade lagför-

 slaget............................... 18

Bilaga 2 Lagrådets yttrande................... 20

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 23 mars 1995.............................. 21

Rättsdatablad................................. 22

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter,

 2. lag om ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag kompletterar rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni

1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på

jordbruksprodukter och livsmedel.[1]

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter som får finnas som komplettering till rådets förordning (EEG) nr

2092/91.

Tillsyn

3 § Tillsynen över efterlevnaden av rådets förordning (EEG) nr 2092/91 och av

föreskrifter meddelade med stöd av denna lag utövas av den eller de myndigheter

som regeringen bestämmer.

 Regeringen får föreskriva att en tillsynsmyndighet får överlåta åt någon annan

myndighet att utöva viss tillsyn.

 Vad som sägs om tillsynsmyndighet i lagen gäller även den myndighet till vilken

tillsyn har överlåtits.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till ett

enskilt kontrollorgan som är juridisk person att utöva sådan tillsyn som avses i

första stycket.

4 § För tillsynen har en tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan rätt

att få

 1. tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där jordbruksprodukter

och livsmedel framställs eller där sådana varor hanteras,

 2. de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen.

 Rätten till tillträde gäller dock inte bostäder.

5 § En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för

att rådets förordning (EEG) nr 2092/91, denna lag och föreskrifter meddelade med

stöd av lagen skall följas.

 I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite.

 Att ett enskilt kontrollorgan får förbjuda att vissa produkter marknadsförs

följer av rådets förordning (EEG) nr 2092/91.

6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att

särskilda avgifter tas ut för tillsynen.

Straff

7 § Till böter döms den leverantör som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet

bryter mot ett förbud som har meddelats med stöd av artikel 9.9 b i rådets

förordning (EEG) nr 2092/91 och som innebär att produkter inte får marknadsföras

med uppgift om att de är ekologiskt framställda eller att de omfattas av EG:s

kontrollsystem för ekologisk odling.

 Detsamma gäller den leverantör som använder påskrift om att en produkt omfattas

av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling trots att leverantörens tillstånd

att använda sådan påskrift har återkallats.

 I ringa fall döms inte till ansvar.

8 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud döms inte

till ansvar enligt denna lag för den gärning som omfattas av föreläggandet eller

förbudet.

Överklagande

9 § En statlig myndighets beslut i ett särskilt fall enligt rådets förordning

(EEG) nr 2092/91, denna lag eller föreskrifter meddelade med stöd av lagen får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller ett beslut i ett till

myndigheten överklagat ärende som rör rådets förordning (EEG) nr 2092/91.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. Genom lagen upphävs lagen (1994:629)

om jordbruksprodukter och livsmedel som är ekologiskt framställda.

 **Fotnot**

 [1] EGT nr L 198, 22.07.91, s. 1 (Celex

 391R2092).

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m.

 dels att 1, 8 och 11 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 a §, samt närmast före

4 a § en ny rubrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §[1]

 Denna lag avser

 1. kartläggning och kontroll av smittsamma djursjukdomar,

 2. kontroll av användningen av läkemedel vid uppfödningen av djur,

 3. märkning och 3. märkning och

registrering av djur. registrering av djur,

 4. åtgärder för att

 hindra spridning av

 smittsamma djur-

 sjukdomar.

 Avlivning m.m

 4 a §

 För att hindra

 spridning av

 smittsamma

 djursjukdomar får

 regeringen eller den

 myndighet regeringen

 bestämmer meddela

 föreskrifter eller i

 det enskilda fallet

 besluta om avlivning

 av djur, isolering av

 djur eller andra

 begränsningar i

 hanteringen av djur.

 Om bekämpning av

 epizootiska sjukdomar

 och salmonella finns

 särskilda bestämmelser.

 8 §[2]

 För tillsyn, För tillsyn eller

provtagning eller andra åtgärder enligt

undersökning enligt denna lag eller enligt

denna lag har den som föreskrifter som har

utövar tillsynen, utför meddelats med stöd av

provtagningen eller lagen har den som

undersökningen rätt att utövar tillsynen eller

få tillträde till utför åtgärderna rätt att

områden, anläggningar, få tillträde till

byggnader, lokaler och områden, anläggningar,

andra utrymmen där djur byggnader, lokaler och

hålls eller där andra utrymmen där djur

djurkroppar, mjölk hålls eller där

eller annat material djurkroppar, mjölk

förvaras. eller annat material

 Djurägaren skall förvaras.

tillhandahålla den hjälp Djurägaren skall

och lämna de upplys- tillhandahålla den hjälp

ningar som behövs för och lämna de upplys-

tillsynen och för att ningar som behövs för

provtagningen eller att tillsyn eller

undersökningen skall andra åtgärder skall

kunna genomföras. kunna genomföras.

 11 §[3]

 Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag eller enligt föreskrifter som

meddelats med stöd av lagen får överklagas hos länsstyrelsen.

 Beslut som annan Beslut som annan

statlig myndighet än statlig myndighet än

regeringen i enskilda regeringen i enskilda

fall meddelat enligt fall meddelat enligt

lagen eller enligt lagen eller enligt

föreskrifter som föreskrifter som

meddelats med stöd av meddelats med stöd av

lagen får överklagas hos lagen får överklagas

kammarrätten. hos allmän

 förvaltningsdomstol.

 Prövningstillstånd krävs

 vid överklagande till

 kammarrätten.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. Beslut som har meddelats före

ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

3 Ärendet och dess beredning

Lagstiftningen inom Jordbruksdepartementets verksamhetsområde har stegvis

anpassats till EG:s motsvarande lagstiftning. Till en del har anpassningen skett

som en följd av EES-avtalet. Den lagstiftning som har anknytning till den

gemensamma jordbrukspolitiken har i huvudsak beslutats på grundval av

regeringens proposition 1994/95:75 Vissa livsmedelspolitiska åtgärder vid ett

medlemskap i den Europeiska unionen (bet. 1994/95:JoU7, rskr. 1994/95:126). EG:s

lagstiftning som gäller jordbruket och fisket utgörs till övervägande delen av

förordningar som i och med Sveriges medlemskap blir direkt tillämpliga i landet.

Den inför medlemskapet beslutade lagstiftningen har därför begränsats till att

gälla regler som kompletterar EG-förordningarna.

 Inom departementets verksamhetsområde finns emellertid EG-förordningar som

omfattades redan av EES-avtalet. För att införliva dessa förordningar i svensk

rätt har det före medlemskapet krävts lagstiftning som inkorporerar

förordningarna. Till dessa förordningar hör rådets förordning (EEG) nr 2092/91

av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter

därom på jordbruksprodukter och livsmedel (EG:s förordning om ekologiskt

framställda produkter). Genom medlemskapet blev den nämnda förordningen direkt

tillämplig i Sverige. Den inkorporering som skett behöver därför ersättas med en

kompletterande lagstiftning liknande den som redan beslutats i fråga om

jordbruket och fisket. I detta ärende föreslås därför en särskild lag om EG:s

förordning om ekologiskt framställda produkter.

 För att bedöma behovet av kompletterande lagstiftning till EG:s förordning om

ekologiskt framställda produkter har underlag i form av författningstexter och

förarbeten inhämtats från Danmark och Finland.

 Statens jordbruksverk har i en skrivelse den 15 mars 1995 hemställt att vissa

ändringar görs i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. De föreslagna

ändringarna syftar till att behålla ett fortsatt gott djurhälsoläge i Sverige

och möjliggöra sådana bekämpningsprogram för smittsamma djursjukdomar som

fordras för att uppfylla EG:s krav för s.k. tilläggsgarantier.

 I lagstiftningsärendet har synpunkter inhämtats från Jordbruksverket, Statens

livsmedelsverk och Konsumentverket. Synpunkter har också inhämtats från de

organisationer som i dag svarar för kontrollen av ekologisk odling i Sverige,

nämligen Kontrollföreningen för Ekologisk Odling (KRAV) och Svenska

Demeterförbundet samt från Ekologiska Lantbrukarna.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 9 mars 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över det

lagförslag som finns i bilaga 1.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

 Lagrådet har förutsatt att det under lagstiftningsärendets fortsatta behandling

övervägs huruvida tillträdesbestämmelsen i 4 § lagen om EG:s förordning om

ekologiskt framställda produkter bör begränsas med avseende på bostäder.

Lagrådet har vidare anfört synpunkter på utformningen av 5 § i lagen.

 Regeringen föreslår i anledning av Lagrådets påpekanden en begränsning av

tillträdesrätten i 4 § och ett visst tillägg i 5 §. Dessutom har vissa

redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen återkommer till Lagrådets

synpunkter i specialmotiveringen till 4 och 5 §§.

 Utöver det lagförslag som remitterats till Lagrådet föreslås i propositionen

ändringar i lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. Till den del de

föreslagna ändringarna faller inom Lagrådets granskningsområde är de av enkel

beskaffenhet. Lagrådets hörande skulle därför sakna betydelse.

4 Kompletterande lagstiftning till EG:s förordning om ekologiskt framställda

produkter

4.1 Lagstiftningsbehovet

Regeringens förslag: Sveriges medlemskap i EU

innebär att EG:s förordning om ekologiskt fram-

ställda produkter blir direkt tillämplig i Sverige.

För att EG:s politik på området skall kunna verk-

ställas införs en lag som kompletterar förord-

ningen.

 Skälen för regeringens förslag: EG:s förordning om ekologiskt framställda

produkter innehåller bestämmelser om de villkor som skall vara uppfyllda för

att en produkt skall få saluföras som ekologiskt odlad. I förordningen som har

ändrats ett tiotal gånger finns bestämmelser om de krav som ställs på odlingen

samt bestämmelser om märkning, obligatorisk kontroll av ekologiskt odlade

produkter och om kontrollorganisation.

 Förordningen omfattas av EES-avtalet. Riksdagen beslutade under våren 1994 en

ny lag om jordbruksprodukter och livsmedel som är ekologiskt framställda (prop.

1993/94:203, bet. 1993/94:UU23, rskr. 1993/94:367). Genom lagen infördes stöd

för att i svensk lagstiftning inkorporera EG-förordningen.

 Under beredningen av propositionen erfor utrikesutskottet att näringen hyste

farhågor för att anpassningen till den nya lagstiftningen skulle innebära

svårigheter för svensk ekologisk odling i vissa avseenden. Mot denna bakgrund

uttalade utskottet bl.a. att det är viktigt med övergångsregler som förhindrar

att onödiga praktiska svårigheter uppstår för den ekologiska odlingen. Utskottet

hänvisade till att kontrollsystemet måste utformas så att smidigheten och

effektiviteten i den tidigare etablerade ordningen genom KRAV och Svenska

Demeterförbundet kan behållas. Vad utskottet anfört om ekologisk odling har

riksdagen givit regeringen till känna.

 Den av riksdagen beslutade lagen krävde för sin tillämpning en

regeringsförordning. Mot bakgrund av bl.a. riksdagens uttalande om erforderliga

övergångsregler och de ändrade förutsättningar som ett medlemskap i EU skulle

komma att innebära beslutades emellertid aldrig någon sådan förordning.

 **Fotnot**

 [1] Senaste lydelse 1993:1482.

 [2] Senaste lydelse 1993:1482.

 [3] Senaste lydelse 1993:1482.

 Sveriges medlemskap i Europeiska unionen innebär, till skillnad från vad som

följde av EES-avtalet, att EG:s förordningar blir direkt tillämpliga här i

landet. Medlemskapet innebär att lagstiftning som inkorporerar eller ger stöd

för inkorporering av EG-förordningar måste upphävas. Å andra sidan kan det

behövas nationell lagstiftning som kompletterar EG-förordningarna.

 I den gällande lagen är det egentligen bara bestämmelsen som ger stöd för att

inkorporera EG:s förordning som behöver upphävas. Lagens övriga bestämmelser

skulle i och för sig kunna ändras till regler som behövs som komplettering till

EG-förordningen. Sammantaget är emellertid ändringsbehovet så stort att det är

lämpligast att ersätta den nuvarande lagen med en ny lag.

 Regeringen föreslår därför att det skall införas en ny lag om EG:s förordning

om ekologiskt framställda produkter. Samtidigt föreslås att lagen (1994:629) om

jordbruksprodukter och livsmedel som är ekologiskt framställda skall upphöra att

gälla.

 I EG-förordningen anges de krav som skall vara uppfyllda för att produkter

skall få marknadsföras som ekologiskt framställda. I förordningen finns också

bestämmelser om vilken omfattning kontrollen skall ha. Bestämmelserna för

ekologisk produktion och kontrollbestämmelserna har karaktären av minimikrav.

Det finns följaktligen inte något hinder mot nationella regler som föreskriver

strängare produktionsbestämmelser eller en mera frekvent eller på annat sätt

mera långtgående kontroll. I Sverige finns nationella bestämmelser på området

bara i fråga om produkter avsedda för export. Den som odlar eller på annat sätt

framställer ekologiska produkter har emellertid frivilligt kunnat underkasta sig

regler för verksamheten. För dessa regler har de tidigare nämnda föreningarna

KRAV och Demeterförbundet svarat.

 I fortsättningen kommer all produktion och handel med ekologiska produkter att

vara underkastad bestämmelserna i EG-förordningen. Ingenting hindrar dock att

näringsidkare som producerar eller på annat sätt hanterar ekologiska produkter

och uppfyller de krav som EG-förordningen ställer därutöver frivilligt följer

t.ex. KRAV:s eller Demeterförbundets regler.

4.2 Lagens innehåll

Regeringens förslag: I den föreslagna nya lagen

bemyndigas regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer att i fråga om EG:s förord-

ning om ekologiskt framställda produkter, i den

utsträckning förordningen tillåter det, meddela

kompletterande föreskrifter.

 Det skall vara möjligt att överlämna till ett

enskilt kontrollorgan att utöva tillsyn över

efterlevnaden av EG:s förordning om ekologiskt

framställda produkter.

 Tillsynsmyndigheterna och ett enskilt kontroll-

organ skall

 1. ha rätt till tillträde till områden, lokaler

och andra utrymmen som används i samband med

hantering av jordbruksprodukter och livsmedel,

 2. ha rätt att få de upplysningar och hand-

lingar som behövs för tillsynen,

 3. kunna ta ut avgift för tillsynen.

 De myndigheter som utövar tillsyn skall få

meddela de förelägganden och förbud som behövs för

att reglerna i EG:s förordning, i lagen och i

föreskrifter meddelade med stöd av lagen skall

följas. Ett föreläggande eller förbud skall kunna

kombineras med vite.

 En leverantör som överträder ett med stöd av

EG-förordningen meddelat förbud att marknadsföra

sina produkter som ekologiskt framställda skall

kunna straffas med böter.

 Skälen för regeringens förslag: Inom EG regleras det ekologiska lantbruket av

EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter. I förordningen finns

detaljerade bestämmelser om definitioner, märkning, produktion, kontrollsystem

och om import från tredje land.

 Förordningen är tillämplig på icke förädlade vegetabiliska jordbruksprodukter

och på livsmedel som huvudsakligen består av en eller flera ingredienser av

vegetabiliskt ursprung. Förordningen gäller endast för varor som försetts med en

sådan beskrivning att den ger intryck av att varan är ekologiskt framställd.

 Förordningens produktionsregler finns i artiklarna 6 och 7. Enligt artikel 6 i

förordningen får endast vissa ämnen användas som växtskyddsmedel, tvätt- och

rengöringsmedel, gödningsmedel eller markförbättringsmedel. Ämnena får användas

endast på speciella villkor, t.ex. får vissa ämnen användas bara om ett

kontrollorgan har konstaterat ett behov av ämnet i fråga. Enligt samma artikel

skall grödan från ett skifte anses som ekologisk först då odlingen på skiftet

bedrivits med sådana ekologiska metoder som avses i förordningen under en viss

övergångsperiod.

 Enligt artikel 5 i förordningen får märkning och reklam för varor som omfattas

av förordningen inte innehålla uttryck som syftar på ekologisk produktion om

inte vissa villkor är uppfyllda. Varorna måste ha producerats i enlighet med

förordningens regler. Produktionen måste dessutom ha skett under sådan kontroll

som föreskrivs i förordningen. Uppgift om att produkterna omfattas av ett

särskilt kontrollsystem får ingå i märkningen endast om vissa villkor är

uppfyllda. T.ex. skall produktionskraven i artiklarna 6 och 7 vara uppfyllda.

 Artiklarna 8 och 9 i förordningen behandlar kontrollsystemet. Enligt artikel 8

skall varje aktör på marknaden som producerar, bereder eller från tredje land

importerar produkter av det slag som omfattas av förordningen anmäla

verksamheten till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där verksamheten

bedrivs och ställa sin verksamhet under det kontrollsystem som avses i artikel

9.

 Artikel 9 föreskriver att medlemsstaterna skall upprätta ett kontrollsystem som

handhas av en eller flera myndigheter eller godkända privata organ.

Leverantörerna av produkter som avses i förordningen skall vara underkastade

kontrollen. En leverantör kan inte heller utestängas från kontrollen om

leverantören följer förordningens föreskrifter och betalar kostnaderna för

kontrollen. Medlemsstaterna skall utse en myndighet som har ansvar för att

godkänna och övervaka enskilda kontrollorgan.

 I detta lagstiftningsärende föreslår regeringen en lag om EG:s förordning om

ekologiskt framställda produkter. I lagen finns de bestämmelser som behövs för

att förordningen skall kunna få genomslag i Sverige.

 EG-förordningar är till alla delar bindande och direkt tillämpliga i varje

medlemsstat. En förordning kan emellertid behöva kompletteras med nationella

föreskrifter i vissa avseenden. Svenska föreskrifter kan t.ex. behöva utfärdas

för att fylla ut luckor i en EG-förordning eller reglera administrativa åtgärder

som är nödvändiga för att förordningen skall kunna få verkningar på det

nationella planet. Ett annat exempel på att en förordning kan kräva svensk

lagstiftning är att den förutsätter straffbestämmelser.

 När det gäller EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter behövs

kompletterande föreskrifter bara i begränsad utsträckning. Bestämmelser behövs

främst om tillsyn, straff och överklagande.

 Som framgår av redovisningen i det föregående förutsätter förordningen att

medlemsstaterna upprättar ett kontrollsystem. Systemet skall handhas av en eller

flera myndigheter eller av godkända privata organ.

 Förordningen förutsätter kontroll inte bara av produktionen utan också av

märkningen och marknadsföringen av produkterna. Följaktligen kan det bli

nödvändigt att flera olika myndigheter utövar kontrollen. Dit hör Statens

jordbruksverk, Statens livsmedelsverk och Konsumentverket samt kommunala nämnder

som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Även länsstyrelserna

kan behöva tas i anspråk för tillsynen. Mot den angivna bakgrunden bör

regeringen bemyndigas att i förordning peka ut den eller de myndigheter som

skall ha ansvaret för tillsynen. Regeringen bör dessutom kunna föreskriva att en

tillsynsmyndighet får överlåta viss tillsyn åt en annan myndighet.

 Som nämnts kan tillsyn utövas också av privata organ. Väljer man den

tillsynsmodellen skall medlemsstaten utse en myndighet som har ansvaret för att

godkänna och övervaka organen. Utpekandet av en sådan ansvarig myndighet kan

utan lagstöd ske i en förordning som meddelas av regeringen. Däremot behövs

lagstöd för att överlämna förvaltningsuppgift som innebär myndighetsutövning

till ett privat organ. En bestämmelse om sådant överlämnande bör tas in i den

nya lagen. I Sverige kan flera organisationer komma i fråga som godkända privata

tillsynsorgan. Dit hör Svenska Demeterförbundet som är en ideell förening. De

odlare som är anslutna till förbundet förbinder sig skriftligen att följa

förbundets regler för odling. En annan sådan organisation är KRAV som är en

ekonomisk förening med ett antal organisationer och företag som medlemmar.

Godkända producenter har rätt att använda KRAV-märket på godkända produkter.

KRAV godkänner även importerade produkter som uppfyller KRAV:s riktlinjer. Det

bör vara till fördel för ett effektivt kontrollsystem att ta till vara den

erfarenhet och de kunskaper som finns hos de nuvarande kontrollorganisationerna.

 Av artikel 9.2 i EG-förordningen framgår att kontrollsystemet skall vara öppet

för alla leverantörer som följer förordningens föreskrifter. För att

Demeterförbundet eller KRAV skall kunna utses till privat kontrollorgan måste de

följaktligen åta sig att kontrollera också andra odlare än sådana som har

anknytning till den egna organisationen.

 För att kunna tillgodose de krav på kontroll som förutsätts i EG:s förordning

om ekologiskt framställda produkter behövs de instrument för tillsyn som normalt

förekommer i näringsrättslig lagstiftning. Tillsynsmyndigheterna bör därför ges

möjlighet att meddela förelägganden och förbud som kan förenas med vite.

Tillsynsmyndigheterna bör också ha rätt till tillträde till områden och utrymmen

som används i samband med hantering av jordbruksprodukter och livsmedel. I

första hand kommer kontrollen att avse ekologiskt framställda produkter. Med

hänsyn till att EG-förordningen förutsätter kontroll också av annan vegetabilisk

produktion hos en ekologisk odlare bör tillträdesrätten, som framgår av vad som

nyss sagts, inte begränsas till områden och utrymmen där ekologiskt framställda

produkter hanteras. Tillträdesrätten bör också tillkomma godkända kontrollorgan.

Det bör slutligen finnas möjlighet att avgiftsfinansiera tillsynen. I lagen bör

det därför tas in ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer att föreskriva att särskilda avgifter tas ut för tillsynen.

Avgiftsskyldig blir den som odlar, bereder, importerar eller marknadsför

ekologiskt framställda produkter.

 I fråga om behovet av sanktioner mot den som inte följer EG-förordningens

bestämmelser gör regeringen följande bedömning.

 I artikel 9.9 a och b samt i artikel 10.3 a och b i EG-förordningen finns

bestämmelser om administrativa sanktioner. Om en odlare bryter mot förordningens

märknings- eller produktionsbestämmelser skall kontrollmyndigheten eller det

privata kontrollorganet se till att uppgiften om att varorna är ekologiskt

producerade eller omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling avlägsnas

från varupartiet (art. 9.9 a och 10.3 a).

 En leverantör som på ett allvarligt sätt överträder förordningsbestämmelserna

kan av en tillsynsmyndighet eller ett privat kontrollorgan förbjudas att under

viss tid marknadsföra sina produkter som ekologiskt framställda (art. 9.9 b).

Under samma förutsättningar kan en leverantör få sitt tillstånd att använda

påskrift att en produkt omfattas av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling

återkallat för viss tid (art. 10.3 b).

 Att EG-förordningen förutsätts kompletterad med sanktionsbestämmelser framgår

av artikel 10.6. Enligt den bestämmelsen skall medlemsstaterna vidta alla de

åtgärder som krävs för att förebygga bedräglig användning av uppgift om att en

produkt är ekologiskt framställd eller att produkten omfattas av EG:s

kontrollsystem för ekologisk odling.

 I det föregående har föreslagits att en tillsynsmyndighet skall kunna meddela

förelägganden eller förbud förenade med vite. Vite skulle i och för sig kunna

vara en tillräcklig sanktion mot en enligt EG-förordningen otillåten

marknadsföring. I kontrollsystemet kan emellertid privata organ komma att få en

tillsynsfunktion. Med hänsyn till att sådana organ inte lämpligen bör ges

befogenhet att använda vitesinstrumentet behövs också straff som sanktion. Ett

förfarande som bör kunna leda till straff är att en leverantör bryter mot

EG-förordningen genom att överträda förbud mot att marknadsföra produkter med

uppgift om att produkterna är ekologiskt framställda. Detsamma bör gälla för en

leverantör som använder påskrift om att en produkt omfattas av EG:s

kontrollsystem för ekologisk odling trots att leverantörens tillstånd att

använda sådan påskrift har återkallats.

 I anledning av den föreslagna lagen tas samhällsresurser i anspråk för tillsyn

och en viss ärendehantering hos domstolar och andra myndigheter. Tillsynen

förutsätts bli finansierad genom avgifter. Statens kostnader kommer följaktligen

närmast att avse ärenden i form av överklaganden. För närvarande är antalet

ekologiska odlare mycket begränsat. Av detta följer att antalet

överklagningsärenden åtminstone tills vidare kommer att bli av ringa omfattning.

5 Förbättrat skydd mot smittsamma djursjukdomar

Regeringens förslag: Tillämpningsområdet för lagen

(1992:1683) om provtagning på djur, m.m. vidgas

till att även omfatta åtgärder för att hindra

spridning av smittsamma djursjukdomar.

 Bestämmelser införs i lagen som ger stöd för

föreskrifter eller beslut i enskilda fall om

avlivning av djur, isolering av djur eller andra

begränsningar i hanteringen av djur i syfte att

hindra spridning av smittsamma djursjukdomar.

 Myndighet ges rätt till tillträde till bl.a.

djurstallar för sådana åtgärder. Djurägaren skall

bistå med hjälp och upplysningar vid åtgärderna.

 Jordbruksverkets förslag: Förslaget överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag.

 Skälen för regeringens förslag: Länder eller områden som är fria från vissa

smittsamma djursjukdomar eller som har ett obligatoriskt kontrollprogram för

dessa sjukdomar kan av EG-kommissionen efter ansökan beviljas tilläggsgarantier

för sjukdomarna. Detta innebär att landet, utöver de generella krav på

sjukdomsfrihet som ställs inom EU, kan ställa ytterligare krav för att

säkerställa att de djur som förs in i landet är fria från den sjukdom som

tilläggsgarantin avser. Landet erhåller därmed ett ökat skydd mot sjukdomarna i

fråga. Detsamma gäller i de fall landet av EG-kommissionen givits status som

sjukdomsfritt område beträffande viss djursjukdom. Detta kan endast ske i fråga

om ett fåtal, i direktiv särskilt angivna sjukdomar och förutsätter att landet

förmått visa frihet från berörd sjukdom. Har landet erhållit sådan status kan

landet ställa höga krav vid handel med djur från övriga medlemsländer.

 För att ett land skall beviljas tilläggsgarantier krävs att landet har både ett

kontrollprogram och ett bekämpningsprogram för aktuell sjukdom. Har ett land

eller område beviljats status som fritt från viss djursjukdom krävs vidare hög

beredskap för kontroll- och bekämpningsåtgärder för att denna status inte skall

upphöra vid isolerade utbrott av sjukdom.

 Bestämmelser om sådana kontroller finns i lagen (1992:1683) om provtagning på

djur, m.m. Lagens tillämpningsområde är för närvarande emellertid begränsat till

just kartläggning och kontroll. Bestämmelser om bekämpning av epizootiska

sjukdomar och av salmonella finns i särskilda lagar. Däremot saknas i Sverige

tvingande bestämmelser om bekämpning av andra smittsamma djursjukdomar. Utan

sådana bestämmelser kan Sverige inte beviljas de tilläggsgarantier som Sverige

ansökt om. Ett bemyndigande till stöd för bestämmelserna kan lämpligen tas in i

lagen om provtagning på djur, m.m. Lagens tillämpningsområde bör därför vidgas

till att avse även åtgärder för att hindra spridning av smittsamma

djursjukdomar.

 Regeringen föreslår att det i provtagningslagen införs en ny paragraf som

bemyndigar regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela

föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om avlivning av djur,

isolering av djur eller andra begränsningar i hanteringen av djur.

 En förutsättning för att sådana åtgärder effektivt skall kunna vidtas är att en

myndighet har rätt till tillträde till bl.a. djurstallar för att utföra

åtgärderna och att djurägaren därvid är behjälplig. Regeringen föreslår därför

att bestämmelser om detta införs i lagen.

 Den kostnadsökning som kan uppkomma till följd av lagändringarna kommer i

allmänhet att få bäras av djurägarna. Den eventuella kostnadsökningen kommer

emellertid åtminstone delvis att uppvägas av värdet av ett gott nationellt

hälsoläge och förhållandet att landet har möjlighet att få tilläggsgarantier och

status som sjukdomsfritt område.

6 Författningskommentarer

6.1 Lagen om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter

1 §

Som har anförts i den allmänna motiveringen kräver EG:s förordningar inte sällan

kompletterande nationella bestämmelser för att få fullt genomslag i

medlemsländerna. Vad beträffar EG:s förordningar på jordbruks- och fiskeområdet

har sådana kompletterande lagbestämmelser meddelats genom lagen (1994:1710) om

EG:s förordningar om jordbruksprodukter, lagen (1994:1708) om EG:s förordningar

om miljö- och strukturstöd och lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den

gemensamma fiskeripolitiken. Syftet med den nu ifrågavarande lagen är att på

motsvarande sätt komplettera EG:s förordning om ekologiskt framställda

produkter. Den förordning som åsyftas är rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av

den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter

därom på jordbruksprodukter och livsmedel jämte ändringsförordningar.

2 §

Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer att meddela föreskrifter som får finnas som komplettering

till EG-förordningen. Medlemsstaterna kan ha strängare regler för den ekologiska

produktionen, bl.a. i fråga om tillåtna bekämpningsmedel (artikel 6.1 a) Vidare

får föreskrifter finnas som innebär en mer långtgående kontroll än som följer av

EG-förordningen (bilaga 3 till förordningen). Ytterligare ett exempel är

möjligheten för medlemsstaterna att föreskriva en mer långtgående

uppgiftsskyldighet än den som följer av förordningen (artikel 8.2).

3 §

Av paragrafen följer att det skall ankomma på regeringen att bestämma vilka

myndigheter som skall utöva tillsyn enligt lagen. Det skall också vara möjligt

för regeringen att föreskriva att en tillsynsmyndighet kan överlåta vissa

tillsynsuppgifter på någon annan myndighet.

 Som framgår av den allmänna motiveringen kan tillsynsuppgifter komma att

överlämnas också till privata organ. Dessa uppgifter kommer till viss del att ha

karaktär av myndighetsutövning. Som har anmärkts i den allmänna motiveringen

fordras det lagstöd för att överlämna sådana uppgifter till ett enskilt organ.

Paragrafen innehåller en sådan bestämmelse.

 Vid godkännandet av privata organ som kontrollorgan skall ett flertal

omständigheter beaktas. Dit hör bl.a. organets opartiskhet gentemot de

leverantörer som skall kontrolleras. Vidare skall den myndighet som godkänt

kontrollorganet bl.a. se till att de kontroller som organet genomför är

objektiva. Uppfylls inte de krav som ställs kan godkännandet återkallas.

4-6 §§

Genom 4 § får en tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan rätt till

tillträde till bl.a. områden och lokaler och rätt till de upplysningar och

handlingar som behövs för tillsynen. Regeringen har efter påpekande av Lagrådet

funnit det motiverat med en begränsning av tillträdesrätten med avseende på

bostäder. Ett tillägg med en sådan begränsning har förts in i 4 § som ett andra

stycke. Genom 5 § får en tillsynsmyndighet befogenhet att meddela förelägganden

och förbud vid vite. Om ett enskilt kontrollorgan i sin tillsynsverksamhet anser

det motiverat att ingripa med ett föreläggande eller förbud får kontrollorganet

underrätta en myndighet som har befogenhet att fatta beslut om vitesföreläggande

eller vitesförbud. Lagrådet har förutsatt att inte bara tillsynsmyndigheterna

utan också enskilda kontrollorgan skall ges befogenhet att meddela förelägganden

och förbud. Enligt Lagrådets mening bör det därför av 5 § första stycket framgå

att ett enskilt kontrollorgan har denna befogenhet. Regeringens avsikt är

emellertid att sådana kontrollorgan inte skall meddela andra förbud än sådana

som kan meddelas med stöd av EG-förordningen. Någon lagreglering av denna

befogenhet bör följaktligen inte ske. Däremot har regeringen, i anledning av

Lagrådets påpekande, funnit det lämpligt att i 5 § i förtydligande syfte erinra

om att ett enskilt kontrollorgan har rätt att meddela förbud med stöd av EG:s

förordning om ekologiskt framställda produkter.

 Det får förutsättas att tillsynen över efterlevnaden av EG-förordningen skall

bekostas genom att avgifter tas ut för kontrollen. Tillsynen kommer att omfatta

alla som odlar, bereder, importerar eller marknadsför ekologiskt framställda

produkter. Stöd för att meddela föreskrifter om avgift för tillsynen finns i det

i 6 § intagna bemyndigandet.

7-8 §§

Straffbestämmelsen i 7 § har kommenterats i den allmänna motiveringen. I 8 §

undantas från lagens straffbestämmelser gärningar som omfattas av ett

vitesföreläggande eller ett vitesförbud.

9 §

Överklagandebestämmelsen i paragrafen har avseende på en myndighets beslut

enligt lagen eller enligt EG-förordningen. Det gäller beslut om förelägganden

eller förbud som kan meddelas med stöd av lagen och beslut om bl.a. förbud mot

fortsatt marknadsföring som kan meddelas med stöd av förordningen. Förbud mot

marknadsföring kan komma att meddelas också av ett enskilt kontrollorgan. Beslut

fattade av ett sådant kontrollorgan bör kunna överklagas till

förvaltningsmyndighet. Den frågan bör, i likhet med frågan om överklagande av

beslut meddelade av en kommunal nämnd, regleras av regeringen i en förordning

till lagen. I lagen föreskrivs dock att beslut i ett till förvaltningsmyndighet

överklagat ärende som rör EG-förordningen också får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

6.2 Lagen om ändring i lagen om provtagning på djur, m.m.

1 §

Lagens tillämpningsområde vidgas på sätt som framgår av den allmänna

motiveringen genom att en fjärde punkt i paragrafen läggs till.

4 a §

Paragrafen är ny och innebär att regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om olika

åtgärder för att hindra spridning av smittsamma djursjukdomar. Bemyndigandet

gäller andra sjukdomar än salmonella och epizootiska sjukdomar som regleras i

annan lagstiftning.

8 §

Paragrafen har ändrats på det sättet att rätten till tillträde kommer att

omfatta alla åtgärder enligt lagen eller enligt föreskrifter som meddelats med

stöd av lagen. Samma ändring görs i fråga om skyldigheten för djurägare att

tillhandahålla nödvändig hjälp och upplysningar. Ändringarna behövs för att

möjliggöra bekämpningsåtgärder med stöd av den nya 4 a §.

11 §

Paragrafens andra stycke har ändrats så att statliga myndigheters beslut enligt

lagen i fortsättningen skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, dvs. hos

länsrätt. Motsvarande ändring har tidigare gjorts i fråga om bl.a. en rad andra

lagar inom Jordbruksdepartementets verksamhetsområde (prop. 1994/95:27, bet.

1994/95:JuU6, rskr. 1994/95:165).

Det till Lagrådet remitterade lagförslaget

2 Förslag till lag om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelse

1 § Denna lag kompletterar rådets förordning (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni

1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på

jordbruksprodukter och livsmedel.[1]

Nationella föreskrifter

2 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de

föreskrifter som får finnas som komplettering till rådets förordning (EEG) nr

2092/91.

Tillsyn

3 § Tillsynen över efterlevnaden av rådets förordning (EEG) nr 2092/91 och av

föreskrifter meddelade med stöd av denna lag utövas av den eller de myndigheter

som regeringen bestämmer.

 Regeringen får föreskriva att en tillsynsmyndighet får överlåta åt någon annan

myndighet att utöva viss tillsyn.

 Vad som sägs om tillsynsmyndighet i lagen gäller även den myndighet till vilken

tillsyn har överlåtits.

 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlämna till ett

enskilt kontrollorgan som är juridisk person att utöva sådan tillsyn som avses i

första stycket.

4 § För tillsynen har en tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan rätt

att få

 1. tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen där jordbruksprodukter

och livsmedel framställs eller där sådana varor hanteras,

 2. de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen.

5 § En tillsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för

att rådets förordning (EEG) nr 2092/91, denna lag och föreskrifter meddelade med

stöd av lagen skall följas.

 I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite.

6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att

särskilda avgifter tas ut för tillsynen.

Straff

7 § Till böter döms den leverantör som uppsåtligen eller av grov oaktsamhet

bryter mot ett förbud som har meddelats med stöd av artikel 9.9 b i rådets

förordning (EEG) nr 2092/91 och som innebär att produkter inte får marknadsföras

med uppgift om att de är ekologiskt framställda eller att de omfattas av EG:s

kontrollsystem för ekologisk odling.

 Detsamma gäller den leverantör som använder påskrift om att en produkt omfattas

av EG:s kontrollsystem för ekologisk odling trots att leverantörens tillstånd

att använda sådan påskrift har återkallats.

 I ringa fall döms inte till ansvar.

8 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud döms inte

till ansvar enligt denna lag för den gärning som omfattas av föreläggandet eller

förbudet.

Överklagande

9 § En myndighets beslut i ett särskilt fall enligt rådets förordning (EEG) nr

2092/91, denna lag eller enligt föreskrifter meddelade med stöd av lagen får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller ett beslut i ett till

myndigheten överklagat ärende som rör rådets förordning (EEG) nr 2092/91.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. Genom lagen upphävs lagen (1994:629)

om jordbruksprodukter och livsmedel som är ekologiskt framställda.

 **Fotnot**

 [1] EGT nr L 198, 22.07.91, s. 1 (Celex

 391R2092).

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-03-16

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Arne Baekkevold.

Enligt en lagrådsremiss den 9 mars 1995 (Jordbruksdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om EG:s förordning om

ekologiskt framställda produkter.

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Kerstin[REDACTED_EFTERNAMN].

 Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

I lagförslagets 4 § finns bestämmelser om att tillsynsmyndigheter och enskilda

kontrollorgan har rätt att få tillträde till områden, lokaler och andra utrymmen

där jordbruksprodukter och livsmedel framställs eller där sådana varor hanteras.

I åtskilliga på senare tid tillkomna lagar med bestämmelser om tillsynsorgans

befogenheter finns en regel om att rätten att få tillträde till lokaler och

utrymmen inte innefattar rätt till tillträde till bostäder; se t.ex. 8 § lagen

(1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område. Enligt uppgift har

frågan om det remitterade förslaget bör innehålla en motsvarande regel inte

övervägts närmare. Lagrådet förutsätter att så sker under lagstiftningsärendets

fortsatta behandling.

 Förelägganden och förbud som avses i 5 § första stycket skall få meddelas inte

bara av tillsynsmyndigheter utan även av enskilda kontrollorgan. Däremot skall

befogenheten enligt andra stycket i paragrafen att sätta ut vite vara

förbehållen tillsynsmyndigheter. Första stycket bör därför inledas med att en

tillsynsmyndighet och ett enskilt kontrollorgan får meddela förelägganden och

förbud. I andra stycket bör föreskrivas att i beslut om föreläggande och förbud

som en tillsynsmyndighet meddelar får tillsynsmyndigheten sätta ut vite.

Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:175 Lag om EG:s förordning om ekologiskt

framställda produkter, m.m.

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp-bakomliggande EG-

 häver eller regler

 upprepar ett

 normgivnings-

 bemyndigande

Lag om EG:s 2, 3 och 6 §§ 391R2092 m.fl.

förordning om

ekologiskt

framställda

produkter

Lag om ändring i 4 §

lagen (1992:1683)

om provtagning på

djur, m.m.