Allmän miljö- och

naturvård

20

Förslag till statsbudget för 2001

Allmän miljö- och naturvård

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Utgiftsområde 20 Allmän miljö-och naturvård 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutvecklingen 9

2.3 Skatteavvikelser 9

3 Politikområde Miljöpolitik 11

3.1 Omfattning 11

3.2 Utgiftsutvecklingen 12

3.3 Mål 13

3.4 Politikens inriktning 13

3.5 Insatser 14

3.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 14

3.5.2 Insatser utanför politikområdet 18

3.6 Resultatbedömning 19

3.6.1 Resultat 19

3.6.2 Analys och slutsatser 23

3.7 Revisionens iakttagelser 28

3.8 Budgetförslag 28

3.8.1 34:1 Naturvårdsverket 28

3.8.2 34:2 Miljöövervakning m.m. 30

3.8.3 34:3 Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden 32

3.8.4 34:4 Sanering och återställning av förorenade områden 33

3.8.5 34:5 Miljöforskning 35

3.8.6 34:6 Kemikalieinspektionen 36

3.8.7 34:7 Internationellt miljösamarbete1 37

3.8.8 34:8 Stockholms internationella miljöinstitut 37

3.8.9 34:9 Statens strålskyddsinstitut 38

3.8.10 34:10 Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader 40

3.8.11 34:11 Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning 40

3.8.12 34:12 Internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m 41

3.8.13 Kärnavfallsfonden 42

4 Politikområde Forskningspolitik under utgiftsområde 20 43

4.1 Budgetförslag 43

4.1.1 26:1 Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Förvaltningskostnader 43

4.1.2 26:2 Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Forskning 43

 Bilagor

 Bilaga 1 Anslagsbenämningar 2000 och 2001

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 8

2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet 9

3.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområde Miljöpolitik 12

3.2 Anslagsutvecklingen 28

3.3 Offentligrättslig verksamhet 29

3.4 Uppdragsverksamhet 29

3.5 Beräkning av anslag 29

3.6 Anslagsutvecklingen 30

3.7 Beräkning av anslag 30

3.8 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:2 Miljöövervakning m.m. Bilavgasverksamhet 31

3.9 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:2 Miljöövervakning m.m. Miljöövervakning 31

3.10 Anslagsutvecklingen 32

3.11 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:3 Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden 32

3.12 Beräkning av anslag 33

3.13 Anslagsutvecklingen 33

3.14 Beräkning av anslag 34

3.15 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:4 Sanering och återställning av förorenade områden 34

3.16 Anslagsutvecklingen 35

3.17 Beräkning av anslag 35

3.18 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:5 Miljöforskning 35

3.19 Anslagsutvecklingen 36

3.20 Offentligrättslig verksamhet 36

3.21 Uppdragsverksamhet 36

3.22 Beräkning av anslag 37

3.23 Anslagsutvecklingen 37

3.24 Beräkning av anslag 37

3.25 Anslagsutvecklingen 37

3.26 Anslagsutvecklingen 38

3.27 Offentligrättslig verksamhet 38

3.28 Uppdragsverksamhet 38

3.29 Beräkning av anslag 39

3.30 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:9 Statens strålskyddsinstitut 39

3.31 Anslagsutvecklingen 40

3.32 Offentligrättslig verksamhet 40

3.33 Beräkning av anslag 40

3.34 Anslagsutvecklingen 40

3.35 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 34:11 Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning 41

3.36 Beräkning av anslag 41

3.37 Anslagsutvecklingen 41

4.1 Anslagsutvecklingen 43

4.2 Anslagsutvecklingen 43

4.3 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

 26:2 Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande:

Forskning 44

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:2 Miljöövervakning

m.m., ingå ekonomiska förpliktelser i

samband med bilavgasverksamheten som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 16 000 000 kronor under vart och

ett av åren 2002, 2003 och 2004 (avsnitt

3.8.2),

2. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:2 Miljöövervakning

m.m., ingå ekonomiska förpliktelser i

samband med planering och genomförande

av miljöövervakning som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst

55 000 000 kronor under år 2002, högst

40 000 000 kronor under år 2003 och högst

30 000 000 kronor under år 2004 (avsnitt

3.8.2),

3. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:3 Åtgärder för att

bevara den biologiska mångfalden, ingå

ekonomiska förpliktelser i samband med

förvärv av eller intrångsersättningar i

värdefulla naturområden som inklusive

tidigare åtaganden innebär utgifter på högst

120 000 000 kronor under år 2002 (avsnitt

3.8.3),

4. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:4 Sanering och

återställning av förorenade områden, ingå

ekonomiska förpliktelser som inklusive

tidigare åtaganden innebär utgifter på högst

110 000 000 kronor under år 2002, högst

100 000 000 kronor under år 2003 och

högst 80 000 000 kronor under år 2004

(avsnitt 3.8.4),

5. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:5 Miljöforskning,

ingå ekonomiska förpliktelser som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 20 000 000 kronor under år 2002,

högst 15 000 000 kronor under år 2003 och

högst 10 000 000 kronor under år 2004

(avsnitt 3.8.5),

6. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:9 Statens

strålskyddsinstitut, ingå ekonomiska

förpliktelser som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst

3 000 000 kronor under vart och ett av åren

2002, 2003 och 2004 (avsnitt 3.8.9),

7. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 34:11 Statens

kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning,

ingå ekonomiska förpliktelser som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 12 000 000 kronor under vart och

ett av åren 2002, 2003 och 2004 (avsnitt

3.8.11),

8. bemyndigar regeringen att under år 2001, i

fråga om ramanslaget 26:2 Forskningsrådet

för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Forskning, ingå

ekonomiska förpliktelser som innebär

utgifter på högst 80 000 000 kronor under

år 2002, högst 65 000 000 kronor under år

2003, högst 50 000 000 kronor under år

2004, högst 45 000 000 kronor under år

2005 och högst 40 000 000 kronor under år

2006 (avsnitt 4.1.2),

9. för budgetåret 2001 anvisar anslagen under

utgiftsområde 20 Allmän miljö- och

naturvård enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

26:1

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Förvaltningskostnader

ramanslag

43 744

26:2

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Forskning

ramanslag

165 585

34:1

Naturvårdsverket

ramanslag

303 138

34:2

Miljöövervakning m.m.

ramanslag

226 495

34:3

Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden

ramanslag

848 461

34:4

Sanering och återställning av förorenade områden

ramanslag

151 755

34:5

Miljöforskning

ramanslag

56 930

34:6

Kemikalieinspektionen

ramanslag

81 733

34:7

Internationellt miljösamarbete

ramanslag

42 182

34:8

Stockholms internationella miljöinstitut

ramanslag

12 000

34:9

Statens strålskyddsinstitut

ramanslag

90 888

34:10

Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader

ramanslag

83 617

34:11

Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning

ramanslag

67 242

34:12

Internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m.

ramanslag

26 752

Summa

2 200 522

2 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och

naturvård

2.1 Omfattning

I utgiftsområdet ingår politikområde Miljöpolitik

och del av politikområde Forskningspolitik.

Regeringens samordning av miljöpolitiken

och ekologiskt hållbar utveckling har sin

utgångspunkt i detta utgiftsområde samtidigt

som åtgärder för en god miljö i stor utsträckning

också finansieras inom ramen för andra

utgiftsområden.

Forskningspolitiken presenteras närmare

under utgiftsområde 16.

2.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Politikområde Miljöpolitik

1 632

1 721

1 783

1 991

2 196

2 365

Politikområde Forskningspolitik1

0

0

0

209

213

228

Totalt för utgiftsområde 20

1 379

1 721

1 783

2 201

2 409

2 593

1 Politikområdet ligger under utgiftsområde 16.

2.3 Skatteavvikelser

Ingen skatt utgår på biobränslen, vilket innebär

en avvikelse på 16,2 öre/kWh. Detta beräknas

motsvara 6,36 miljarder kronor netto år 2000 och

6,52 miljarder kronor år 2001.

Ett skatteavdrag motsvarande den generella

energiskatten på el utgår för vindkraftsel.

Avvikelsen motsvarar 16,2 öre/kWh, vilket

beräknas motsvara 0,08 miljarder kronor netto

under år 2000 och 0,09 miljarder kronor under år

2001.

3 Politikområde Miljöpolitik

3.1 Omfattning

Politikområdet omfattar frågor rörande

naturvård och biologisk mångfald, vatten- och

luftvård, sanering och efterbehandling av

förorenade områden, avfallsfrågor,

bilavgasfrågor, miljöskydd, miljöövervakning,

miljöforskning om ekologiskt hållbar utveckling,

kemikaliekontroll, strålskydd och

säkerhetsfrågor kopplade till kärnkraften samt

internationellt miljösamarbete.

Naturvårdsverkets, Kemikalieinspektionens,

Statens strålskyddsinstituts och Statens

kärnkraftinspektions verksamhet ingår i

politikområdet.

Vidare hör verksamheten inom

Kärnavfallsfondens styrelse, AB Svenska

miljöstyrningsrådet och Svensk

Avfallskonvertering AB (SAKAB) till

politikområdet.

Dessutom hör stödet till kommunerna enligt

förordningen (1998:23) om statligt bidrag till

lokala investeringsprogram som ökar den

ekologiska hållbarheten, Centrum för kunskap

om ekologisk hållbarhet (utgiftsområde 18) och

verksamheten vid Statens meteorologiska och

hydrologiska institut (utgiftsområde 22) till

politikområdet.

3.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområde Miljöpolitik

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Anslag inom Uo 20:

34:1 Naturvårdsverket

282,1

278,2

285,0

303,1

309,7

316,6

34:2 Miljöövervakning m.m.

127,1

132,3

151,6

226,5

230,6

235,3

34:3 Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden

614,9

671,5

713,0

848,5

876,8

908,2

34:4 Sanering och återställning av förorenade områden

26,0

65,0

67,0

151,8

312,3

408,8

34:5 Miljöforskning

0

50,0

50.0

56,9

58,1

80,2

34:6 Kemikalieinspektionen

78,2

83,7

82,5

81,7

83,5

85,4

34:7 Internationellt miljösamarbete

34,3

37,2

37,3

42,2

39,7

39,7

34:8 Stockholms internationella miljöinstitut

12,0

12,0

12,0

12,0

12,0

12,0

34:9 Statens strålskyddsinstitut

85,1

85,4

88,5

90,9

92,8

94,9

34:10 Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader

77,4

82,6

85,3

83,6

85,4

87,3

34:11 Statens kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning

65,9

66,0

67,2

67,2

68,5

69,9

34:12 Internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet

m.m.

24,3

26,4

26,4

26,8

26,8

26,8

2000 A9 Investeringsbidrag för främjande av omställning i

ekologiskt hållbar riktning

0

-

60,0

-

-

-

1999 A5 Åtgärder för att rena Dalälven 1999

2,1

-

2,4

-

-

-

1999 A9 Stiftelsen Institutet för vatten- och

luftvårdsforskning

12,0

-

-

-

-

-

1999 A10 Miljöinsatser i Östersjöregionen

38,3

-

50,0

-

-

-

1998 A5 Koncessionsnämnden för miljöskydd

1,5

-

-

-

-

-

1997 A5 Miljö- och kretsloppsforskning

30,9

-

-

-

-

-

1997 A6 Sanering och återställning av miljöskadade

områden

6,0

-

3,3

-

-

-

1997 A11 Utbildning miljöbalken

3,0

-

1,5

-

-

-

1995/96 14A2 Bidrag till kalkning

0,2

-

-

-

-

-

1995/96 14A3 Bidrag till kalkningsverksamhet för sjöar och

vattendrag

1,3

-

-

-

-

-

1995/96 14A4 Investeringar inom miljöområdet

-2,8

-

-

-

-

-

1995/96 14A8 Investeringsbidrag för främjande av

omställning i ekologiskt hållbar riktning

104,4

-

-

-

-

-

1995/96 14A13 Visst internationellt miljösamarbete

7,8

-

-

-

-

-

Summa

1 632

1 721

1 783

1 991

2 196

2 365

Anslag inom andra Uo:

Uo 18 34:1 Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk

hållbarhet

904,9

1 758,0

1 050,0

1 364,5

1 124,5

828,0

Uo 18 34:2 Centrum för kunskap om ekologisk hållbarhet

3,4

5,1

5,1

5,2

6,0

7,0

Uo 22 34:1 Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska

institut m.m.

205,3

200,2

205,7

203,0

207,1

211,5

Totalt Politikområde Miljöpolitik

2 746

3 685

3 044

3 564

3 534

3 412

3.3 Mål

Det övergripande målet för miljöpolitiken är att

till nästa generation kunna lämna över ett

samhälle där de stora miljöproblemen i Sverige är

lösta.

Riksdagen beslöt (prop. 1997/98:145, bet.

1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183) våren 1999

om 15 miljökvalitetsmål som anger vilket

tillstånd som skall uppnås i ett

generationsperspektiv. Målen omfattar följande

områden:

[REDACTED_EFTERNAMN] luft

 Bara naturlig försurning

 Ingen övergödning

 Giftfri miljö

 Skyddande ozonskikt

 Säker strålmiljö

 Grundvatten av god kvalitet

 Levande sjöar och vattendrag

 Myllrande våtmarker

 Hav i balans

 Levande skogar

 Ett rikt odlingslandskap

 Storslagen fjällmiljö

 God bebyggd miljö

 Begränsad klimatpåverkan

Det övergripande målet för arbetet inom

miljöområdet har t.o.m. budgetåret 2000 varit att

skydda människors hälsa, bevara den biologiska

mångfalden, främja en långsiktigt god

hushållning med naturresurser samt skydda

natur- och kulturlandskap.

3.4 Politikens inriktning

Sverige skall fortsatt vara ett föregångsland i

omställningen till ekologiskt hållbar utveckling.

Omvandlingen av Sverige till ett ekologiskt

hållbart samhälle omfattar de flesta

politikområden. Arbetet med att nå de

miljökvalitetsmål som riksdagen fastställt

intensifieras och kommer att genomsyra

regeringens hela politik. Miljömålskommittén

överlämnade den 7 juni 2000 betänkandet

Framtidens miljö - allas vårt ansvar (SOU

2000:52) till regeringen. I betänkandet redovisas

förslag till delmål, åtgärdsstrategier, styrmedel

och uppföljningssystem för att inom en

generation uppnå de av riksdagen fastslagna

miljökvalitetsmålen. Det regionala och lokala

miljöarbetets betydelse betonas, liksom

miljöbalkens roll i arbetet. En proposition med

förslag om hur de 15 miljökvalitetsmålen skall

kunna nås genom, t.ex. etappmål,

åtgärdsstrategier och styrmedel kommer att

presenteras under året.

En ökad miljörelatering av skattesystemet

genom grön skatteväxling kan bidra till att

förverkliga de mål regering och riksdag fastställt

på miljöområdet. Därför tas nya steg i den gröna

skatteväxling som tidigare inletts. En

reformering av energiskattesystemet utgör en del

i den gröna skatteväxlingen.

För att Sverige skall kunna omvandlas till ett

ekologiskt hållbart samhälle krävs också insatser

inom såväl EU som globalt. Utvidgningen av EU

är en av de många frågor som påverkar

möjligheterna att uppnå miljömålen.

Det globala miljöhot som

klimatförändringarna utgör är den enskilt största

och viktigaste miljöfrågan nationellt och

internationellt. Regeringen ger därför arbetet

mot klimatförändringar högsta prioritet och

kommer att presentera en nationell

klimatpolitisk strategi senare denna höst. Sverige

skall vara pådrivande i EU:s klimatarbete och i de

internationella klimatpolitiska förhandlingarna

inom FN:s ram.

De globala vattenfrågorna utgör ett annat

prioriterat område. Vid Världvattenforumet som

hölls i[REDACTED_EFTERNAMN] i början av år 2000 lyftes världens

vattenproblem fram, liksom förslag om hur de

skulle kunna lösas. Sverige deltog aktivt i

förberedelserna för mötet och vid utarbetandet

av den ministerdeklaration som antogs.

Kemikaliepolitiken skall förnyas.

Användningen av långlivade kemiska ämnen som

riskerar att lagras i människor, djur och växter

måste upphöra. Försiktighetsprincipen skall

tillämpas. Den som introducerar nya ämnen på

marknaden måste kunna visa hur de påverkar

hälsa och miljö. Regeringen kommer att

presentera en ny kemikaliestrategi med denna

inriktning senare i höst. Med Sverige som

pådrivare skall EU:s politik och lagstiftning på

kemikalieområdet förändras och förstärkas.

Näringslivet har en nyckelroll i omställningen

till hållbar utveckling. Genom fortsatt och

intensifierad samverkan med näringslivet vill

regeringen stimulera utvecklingen av miljövänlig

teknik i företagen. En miljöorienterad

produktpolitik införs med syftet att förebygga

och minska produkters negativa påverkan på

miljön och människors hälsa under produkternas

hela livscykel.

Bevarandet av den biologiska mångfalden skall

stärkas. Skyddet av värdefulla skogar fortsätter

och utökas. Staten skall som ägare av stora

arealer produktiv skogsmark, vara ett föredöme

när det gäller att bedriva ett ansvarsfullt

miljöanpassat och ekonomiskt livskraftigt

skogsbruk. Hur det statliga skogsinnehavet skall

förvaltas organisatoriskt på effektivaste sätt skall

utredas.

Naturvårdspolitiken skall förnyas. Nya

decentraliserade förvaltningsmodeller bör prövas

i syfte att skapa folklig förankring och ett

medborgerligt engagemang kring naturvården.

De tätortsnära natur- och rekreationsområdena

bör bevaras och utvecklas. Regeringen kommer

att presentera en ny sammanhållen

rovdjurspolitik.

Genom stöd till lokala investeringsprogram

får kommunerna möjlighet att genomföra

investeringar som minskar miljöbelastningen,

ökar effektiviteten i användningen av energi och

andra råvaror samt främjar användandet av andra

förnybara råvaror.

Initiativ tas till ett s.k. grönt kunskapslyft.

Syftet är att öka kunskaperna och insikterna hos

allmänheten om behovet att ställa om samhället i

hållbar riktning samt visa hur den enskilde i

vardagen kan bidra i den processen.

Inom kärnavfallsområdet är den stora

uppgiften för myndigheterna att granska

metoden för att slutligt förvara det använda

kärnbränslet. Myndigheterna arbetar med att

utveckla metoder för säkerhetsanalyser och

säkerhetsbedömningar inför granskningen av

kärnkraftbolagens förslag till slutligt förvar av

kärnbränslet. Svensk Kärnbränslehantering AB

(SKB) bedriver förstudier i sex kommuner. I

anslutning till dessa studier gör myndigheterna

betydande insatser för att förtydliga

beslutsprocessen för lokalisering av ett

slutförvar.

Svenska myndigheter har i flera år drivit

arbetet med en internationell konvention om

säkerhet för använt kärnbränsle och kärnavfall.

Konventionen har ännu inte ratificerats av ett

tillräckligt antal länder för att träda i kraft.

Nya krav kommer att gälla för

kärnämneskontrollen när tilläggsprotokollet till

avtalet om kärnämneskontroll ratificerats.

Avtalets parter är IAEA, EURATOM och EU:s

icke-kärnvapenstater. Ratificeringen föranleder

en anpassning av kraven för

kärnämneskontrollen, ett arbete som för

närvarande pågår hos myndigheterna.

3.5 Insatser

3.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Skydd av människors hälsa

Kemikaliepolitik

För att uppnå miljökvalitetsmålet om en Giftfri

miljö beslutade regeringen och riksdagen bland

annat om nya riktlinjer som innebär att ämnen

med vissa angivna egenskaper och effekter samt

vissa metaller inte bör förekomma i varor och

processer (prop. 1997/98:145, bet.

1998/99:MJU6, rskr. 1998/99:183). Riktlinjerna

syftar i första hand till att vara en vägledning för

det arbete som utförs av företagen, men de utgör

även ett stöd för myndigheternas arbete och för

tillämpningen av miljöbalken. Regeringen driver

också på arbetet med att förändra

kemikaliepolitiken inom EU.

Kemikalieutredningen (M1998:09) har haft i

uppdrag att närmare definiera och föreslå hur de

nya riktlinjerna inom kemikaliepolitiken skall

genomföras. I uppdraget har bl.a. ingått att

definiera de ämnen som bör omfattas av de nya

rikt-linjerna, t.ex. hur långlivat och

bioackumulerande ett ämne skall vara för att det

inte bör få användas i nyproducerade varor.

Uppdraget har också innefattat att utreda vilka

ytterligare åtgärder och styrmedel som behövs

för att kunna genomföra riktlinjerna. En analys

av ekonomiska och andra konsekvenser av

förslagen ingick i uppdraget. Utredningens

betänkande Varor utan faror (SOU 2000:53)

överlämnades till regeringen den 5 juni 2000.

Kemikalieutredningen fick den 18 maj 2000

tilläggsuppdraget att göra en översyn av och

lämna förslag om Kemikalieinspektionens

framtida inriktning, verksamhet och resurser.

I det nationella arbetet med riskbegränsning

har insatserna under 1999 främst inriktats på

varuinriktade projekt om riskbegränsning av lek-

och hobbyprodukter samt byggvaror. Varor och

produkter som innehåller antibakteriella ämnen

har uppmärksammats. Kemikalieinspektionens

nationellt inriktade begränsningsarbete med

ämnesinriktade insatser nedprioriterades under

1999 till förmån för arbetet med

miljökvalitetsmålet Giftfri miljö.

Sveriges medlemskap i EU innebär att en do-

minerande del av det nationella kemikaliearbetet

ligger inom ramen för EU:s arbete med

kemikalier. Medverkan i EU:s arbete med att

utveckla system för prövning av

växtskyddsmedel, biocider och genetiskt

modifierade organismer (GMO) har prioriterats.

Kretslopp

Regeringens kretsloppspolitik bygger bl.a. på

miljökvalitetsmålet Giftfri miljö och går hand i

hand med den policy för avfallsområdet som

utarbetats inom EU och policyn för integrerad

produktpolitik (IPP). En viktig princip i

politiken är producenters ansvar för sina

produkter under hela livscykeln. Uppkomsten av

avfall skall förebyggas. Det avfall som trots allt

uppkommer skall återanvändas och material-

eller energi återvinnas framför att deponeras.

Materialåtervinning är prioriterat framför

energiåtervinning när detta är miljömässigt

motiverat. I skrivelsen En nationell strategi för

avfallshanteringen (skr. 1998/99:63) redovisades

en samlad bild av regeringens politik för

hantering av avfall samt mål och policy för

avfallshanteringen de närmaste åren. I syfte att

öka de ekonomiska incitamenten att behandla

avfall på ett från miljö- och naturresurssynpunkt

bättre sätt trädde den 1 januari 2000 lagen

(1999:673) om skatt på avfall i kraft.

Under 1990-talet har lagstadgat

producentansvar införts för ett flertal

varugrupper. Producentansvar för elektriska och

elektroniska produkter samt krav på

förbehandling av sådana produkter träder i kraft

den 1 juli 2001. Mot bakgrund av att

förordningen om producentansvar för

förpackningar, returpapper och däck varit i kraft

i drygt fem år gjorde regeringen bedömningen

att det är motiverat att utvärdera hur

genomförandet har gått. Regeringen tillsatte

därför i april 2000 en särskild utredare som skall

göra en bred översyn av producentansvaret.

Utredaren skall redovisa uppdraget till

regeringen senast den 31 juli 2001.

I och med miljöbalkens införande 1999

beslutades om ett flertal nya åtgärder på

avfallsområdet. Från och med den 1 januari år

2002 träder krav på sortering samt förbud mot

deponering av brännbart avfall i kraft.

Naturvårdsverket har under året arbetat med att

färdigställa föreskrifter för verkställighet av

besluten. Naturvårdsverket har också rapporterat

hur kommunerna planerar att omhänderta sitt

avfall.

Regeringen tog under 1999 initiativ till en

informations- och insamlingskampanj om

hushållens farliga avfall. Syftet med kampanjen,

som genomfördes av kommunerna i maj 2000,

var att öka allmänhetens kunskap om farligt

avfall och farliga ämnen i varor.

Miljöledning

Miljöledningsarbetet inom statsförvaltningen

utvecklas alltjämt, såväl inom myndigheterna

som inom Regeringskansliet. I dagsläget har 138

myndigheter regeringens uppdrag att införa

miljöledningssystem. Miljöledning används som

ett effektivt verktyg för att integrera miljöhänsyn

i statlig förvaltning. Miljöledning systematiserar

miljöarbetet och ger det tydliga riktlinjer och mål

i bl.a. centrala styrdokument, klargjorda

ansvarsförhållanden, rutiner för uppföljning samt

redovisning av resultat.

Miljöorienterad produktpolitik

De flesta av miljökvalitetsmålen knyter an till

produkter. För att uppnå miljökvalitetsmålen

krävs bland annat en gemensam strategi för

minskad miljöpåverkan från produkter.

I skrivelsen En miljöorienterad produktpolitik

(skr. 1999/2000:114) redovisar regeringen en

strategi för en miljöorienterad produktpolitik

och för hur det fortsatta arbetet inom detta

område bör bedrivas i Sverige, inom EU och

globalt.

Ekologiskt hållbar upphandling

Delegationen för ekologisk hållbar upphandling

(M1998:01) har till uppgift att arbeta pådrivande

för att den offentliga upphandlingen skall vara ett

instrument för att åstadkomma en ekologiskt

hållbar utveckling. Delegationen har fått i

tilläggsuppdrag (dir. 2000:54) att ta fram ett för

hela den offentliga sektorn gemensamt

internetbaserat verktyg som skall tjäna som

modell för ekologiskt hållbara upphandlingar.

Verktyget skall bl.a. innehålla material som kan

underlätta både anbudsförfrågan och

utvärderingsarbete samt en allmän information

om rådande miljöpolitiska mål och om den

offentliga upphandlingens roll för ett hållbart

samhälle. Delegationen skall senast den 1

november 2000 redovisa en analys av behovet av

ett förslag till upphandlingspolicy som hjälp för

de myndigheter, kommuner och landsting som

avser att formulera en policy för ekologiskt

hållbar upphandling. Delegationens uppdrag i

övrigt skall redovisas senast den 1 maj 2001.

Sanering och återställning av förorenade områden

I miljökvalitetsmålet God bebyggd miljö fastslås

att mark- och vattenområden skall vara fria från

gifter, skadliga ämnen och andra föroreningar.

Förutsättningen för en miljö i ekologisk

balans är att tillförseln av skadliga ämnen

minskar. Det är därför angeläget att områden

med ämnen som kan läcka till miljön

oskadliggörs. Många av dessa områden innehåller

ämnen som inte bryts ner och som riskerar att

spridas i ekosystemen. Det kan gälla

tungmetaller som kvicksilver,

impregneringsmedel som kreosot eller giftigt

gruvavfall. Enligt miljöbalken är i första hand

den som bedriver eller har bedrivit den

verksamhet som förorsakat föroreningen

ansvarig för efterbehandling. Miljöbalkens regler

innebär dock att ansvar bara kan utkrävas om

den faktiska driften vid en miljöfarlig verksamhet

har pågått efter den 30 juni 1969.

Förorenade markområden kan utgöra en

hälsorisk t.ex. genom att människor äter växter

från förorenade områden eller genom läckage till

dricksvatten. Med åtgärder som sanering och

efterbehandling av förorenade områden kan

sådana risker undvikas. Den statliga

verksamheten som samordnas av

Naturvårdsverket har inriktats på att klarlägga

omfattningen och konsekvenserna av

föroreningarna samt att ta fram metoder för

undersökningar och efterbehandlingsåtgärder.

Mot bakgrund av den stora ekonomiska

satsning som från statens sida görs på området

har Naturvårdsverket redovisat ett

regeringsuppdrag att utreda och lämna förslag

om organisation av den

efterbehandlingsverksamhet som sker med

statlig finansiering. Förslaget remissbehandlas till

den 16 oktober 2000.

Kärnsäkerhet och strålskydd

Statens strålskyddsinstitut (SSI) har under 1999

efter en nedåtgående trend börjat öka antalet

inspektioner.

Som följd av Rådets direktiv 96/29/Euratom

om fastställandet av grundläggande

säkerhetsnormer för skydd av arbetstagares och

allmänhetens hälsa mot de faror som uppstår till

följd av joniserande strålning har

strålskyddslagen ändrats. Vidare har SSI beslutat

om ett antal nya föreskrifter som följd av Rådets

direktiv 97/43/Euratom om skydd för personers

hälsa mot faror vid joniserande strålning i

samband med medicinsk bestrålning.

När det gäller icke-joniserande strålning (UV-

strålning, laser, elektromagnetiska fält,

mobiltelefoni, kraftledningar, etc.) har insatserna

under året ökat.

SSI tecknade under 1999 ett avtal med

Försvarsmakten om bistånd i händelse av en

kärnteknisk olycka. Överenskommelsen innebär

att Försvarsmakten ställer flygplan och

helikoptrar till SSI:s förfogande för

strålningsmätningar liksom en organisation för

provtagningar.

Statens kärnkraftinspektion (SKI) har ägnat

särskild uppmärksamhet åt säkerhetsarbetet i

samband med avstängningen av Barsebäck 1.

Internationellt har SKI drivit på för att nå

europeisk samsyn i kärnsäkerhetsfrågor mot

bakgrund av EU:s utvidgning och den

avreglerade europeiska elmarknaden. Den

internationella granskningskonferensen under

säkerhetskonventionen gav Sverige ett gott betyg

för sitt säkerhetsarbete.

Bevarande av biologisk mångfald

Artskydd

Ett viktigt medel för att stärka bevarandet av

biologisk mångfald är artspecifika

handlingsprogram för arter med speciella behov.

De statliga insatserna har under 1999 inriktats på

planering och genomförande av åtgärder för ett

40-tal arter och biotoper.

Viltförvaltning

Regeringen beslutade 1998 att tillkalla en särskild

utredare för att utreda frågan om en

sammanhållen rovdjurspolitik.

Rovdjursutredningen lämnade sitt

slutbetänkande Sammanhållen rovdjurspolitik

(SOU 1999:146) i januari 2000. I betänkandet

lämnas bl.a. förslag till en sammanhållen

rovdjurspolitik med en helhetssyn på biologiska,

jaktliga och näringsmässiga frågor. Förslaget

omfattar djurarterna björn, järv, lo, varg och

kungsörn. Betänkandet har remissbehandlats.

Regeringen kommer att redovisa sina

ställningstaganden till utredningens förslag i en

särskild proposition senare under året.

Kalkningsverksamhet

Regeringen gav i regleringsbrevet för år 1998

Naturvårdsverket i uppdrag att utforma förslag

till en plan för den nationella

kalkningsverksamheten under den närmaste

tioårsperioden. Naturvårdsverket redovisade sitt

förslag vid halvårsskiftet år 1999. Planen har

remissbehandlats. Planen ligger till grund för

regeringens övervägande i förslaget till budget

för år 2001 (se vidare avsnitt 3.8.3).

Naturvårdsverkets och länsstyrelsernas arbete

med kvalitetsförbättringar m.m. av

kalkningsverksamheten har fortsatt i

överensstämmelse med planen.

Hushållning med naturresurser

Vatten

En förlikning uppnåddes mellan EU-

parlamentet, rådet och kommissionen den 29

juni 2000 angående EU:s ramdirektiv för vatten.

Direktivet kommer inom kort att antas.

Det innebär bl.a. krav på att medlemsländerna

till år 2003 skall redovisa vilka administrativa

arrangemang som valts för upprättande av s.k.

behöriga myndigheter för de olika

vattendistrikten, hur dessa distrikt geografiskt

avgränsas samt hur direktivet genomförts i den

nationella lagstiftningen. Åtgärdsprogram och

förvaltningsplaner skall vara upprättade senast år

2009. Genomförandet av ramdirektivet kommer

att utgöra ett mycket viktigt redskap för att

uppnå miljökvalitetsmålen för Grundvatten av

god kvalitet, Levande sjöar och vattendrag, Hav i

balans samt Levande kust och skärgård och

Ingen övergödning.

Sveriges meteorologiska och hydrologiska

institut (SMHI) har i en utredning redovisat hur

vattenkvalitetsdata kan hanteras till stöd för de

vattenadministrativa myndigheterna. Denna

information kan hanteras i det system som

SMHI utvecklar som går under beteckningen

HOME (Hydrology, Oceanography and

Meteorology for the Environment). Detta

system kan få stor betydelse vid införandet av

EU:s ramdirektiv för vatten.

Regionala miljö- och hushållningsprogram

Regeringen uppdrog i december 1997 åt

berörda länsstyrelser att utarbeta regionala

miljö- och hushållningsprogram för de större

skärgårdsområdena i syfte att stärka miljö-

och hushållningsfrågorna i den lokala och

regionala samhällsplaneringen. Samtidigt fick

Miljövårdsberedningen i uppdrag att följa och

stödja länsstyrelsernas arbete samt att

utvärdera programmen och vid behov föreslå

ytterligare åtgärder till skydd för

skärgårdarnas miljö. Beredningen har

redovisat betänkandet Levande skärgård -

utvärdering av de regionala miljö- och

hushållningsprogrammen (SOU 2000:67).

Regeringen uppdrog i september 1998 åt

Naturvårdsverket att i samråd med Boverket

och Riksantikvarieämbetet samt i samverkan

med Närings- och teknikutvecklingsverket,

berörda länsstyrelser och sektorsmyndigheter,

utarbeta en översikt över geografiska områden

där behovet av regionala miljö- och

hushållningsprogram är särskilt framträdande i

ett riksperspektiv. Översikten har redovisats

av myndigheterna i januari 2000. Regeringen

avser att efter den pågående

remissbehandlingen av

Miljövårdsberedningens betänkande

återkomma i dessa frågor i särskild ordning.

Vindkraft

En särskild utredare tillkallades våren 1998 (dir.

1998:35) med uppgift att utreda

förutsättningarna för lokalisering av vindkraft.

Utredningens slutbetänkande (SOU 1999:75)

Rätt plats för vindkraften överlämnades i juli

1999. I betänkandet föreslås bl.a. planeringsmål

för vindkraftens utbyggnad samt genomförande

av vissa övergripande kartläggningar av

förutsättningar för lokalisering av vindkraftverk

till havs- och fjällområden syftande till en

nationell klassificering av olika områdens

lämplighet för vindkraftsanläggningar. Vidare

föreslås bl.a. behandling av vindkraften i berörda

kommuners översiktsplaner, vissa lagändringar

och statligt stöd för förstärkning av elnät.

Betänkandet har remissbehandlats. Utredningen

har följts upp bl.a. genom tillsättande av en

arbetsgrupp inom Regeringskansliet med uppgift

att genomföra en studie om de övergripande

förutsättningarna för lokalisering av

vindkraftverk i havs- och fjällområden. Som ett

första steg i studien bör också ingå att redovisa

förslag på några områden, främst till havs, vilka

kan bedömas som lämpliga för ett pilotprojekt.

Arbetsgruppen skall senast den 31 oktober 2000

ha klarlagt behov av underlag och resurser för

studien. Regeringen har också vidtagit åtgärder

med anledning av förslag om planeringsmål för

vindkraften och stöd till nätförstärkningar (se

3.5.2 Insatser utanför politikområdet).

Utredningens förslag i övrigt övervägs för

närvarande i Regeringskansliet.

Skydd av natur- och kulturlandskap

Skyddade mark- och vattenområden

Omfattande statliga insatser görs för att

garantera särskilt värdefulla naturområden ett

varaktigt skydd. Naturvårdsverket och

länsstyrelserna samverkar i arbetet med att bilda

naturreservat.

Under 1999 har arbetet med att bilda

naturreservat i allt högre grad inriktats på skydd

av värdefulla skogsområden. För att säkra att

medlen för förstärkt skogsskydd skall ge god

natur- och kulturmiljövårdsnytta och gagna

friluftslivet fick Naturvårdsverket 1998 i uppdrag

att utarbeta kunskapsöversikt, förslag till

kriterier m.m. för arbetet med skydd av

skogsmark. Uppdraget har remissbehandlats och

ligger till grund för regeringens analys och

slutsatser som behandlas under avsnitt 3.6.2.

Natura 2000

Naturvårdspolitiken inom Europeiska

gemenskapen regleras i huvudsak av direktiven

79/409/EEG om bevarande av vilda fåglar

(fågeldirektivet) och 92/43/EEG om bevarande

av livsmiljöer samt vilda djur och växter (art- och

habitatdirektivet). Enligt art- och

habitatdirektivet skall områden som innehåller

naturtyper eller arter av vilda djur och växter av

intresse för gemenskapen skyddas. Dessa

områden skall, tillsammans med de områden

som medlemsstaten klassificerat som särskilda

skyddsområden enligt fågeldirektivet, ingå i ett

sammanhängande europeiskt ekologiskt nätverk

av särskilda bevarandeområden (Natura 2000).

Arbetet med att föreslå områden till nätverket

utförs i första hand av länsstyrelserna och

Naturvårdsverket i samarbete med andra berörda

centrala verk. Under föregående och innevarande

år har arbetet inriktats på att avhjälpa de brister

som påtalats för svenskt vidkommande bl.a. vid

de vetenskapliga utvärderingar som

kommissionen låtit göra i april 1999 samt i mars

2000. Resultat av de statliga insatserna utvecklas

närmare under avsnitt 3.6.1.

Lokala investeringsprogram

Statsbidraget till lokala investeringsprogram

beslutades av riksdagen i samband med beslutet

om statsbudgeten för 1998. Anslaget omfattar

totalt 7,2 miljarder kronor för perioden 1998-

2003.

Under våren 2000 har regeringen beviljat 56

kommuner och kommunalförbund 1,2 miljarder

kronor i statsbidrag till lokala

investeringsprogram för perioden 2000-2002.

Sammantaget under 1998-2000 har 125

kommuner beviljats 5 miljarder kronor i

statsbidrag till sina lokala investeringsprogram.

Regelsystemet för bidragsgivning har ändrats

under 2000. Den fasta ansökningstiden har

upphört och regeringen kan fatta beslut om stöd

allt eftersom ansökningarna kommer in.

I budgetpropositionen för år 2000 anges att

250 miljoner kronor ur anslaget till stöd till

lokala investeringsprogram får användas till ett

särskilt stöd till bomässan Bo01, som genomförs

sommaren 2001. Regeringen har under första

halvåret 2000 beviljat Malmö kommun 220

miljoner kronor i bidrag till merkostnader för

ekologiskt hållbara lösningar vid uppförande av

permanent bebyggelse och infrastruktur vid

bomässan Bo 01. Ansökan ingår i Malmö

kommuns lokala investeringsprogram för 2000-

2002 och bidragen har i huvudsak beviljats inom

ramen för samma regelverk som styr stödet till

lokala investeringsprogram.

Till uppförandet av ett Science Center i

Göteborg har regeringen beviljat 25 miljoner

kronor ur anslaget.

För bidragsgivning enligt förordningen

(1998:23) om statliga bidrag till lokala

investeringsprogram som ökar den ekologiska

hållbarheten i samhället återstår cirka två

miljarder kronor för åren 2001-2003.

Centrum för kunskap om ekologisk hållbarhet

har sedan starten 1999 arbetat med att bygga upp

kontaktnät och att förmedla och tillvarata

kunskaper och erfarenheter från kommunernas

lokala investeringsprogram. Myndigheten länkar

samman många olika aktörer som t.ex.

kommuner, myndigheter, forskare och

näringsliv.

3.5.2 Insatser utanför politikområdet

Biologisk mångfald i odlingslandskap

Det svenska miljö- och landsbygdsprogrammet

grundas på rådets förordning (EG) nr 1257/1999

om stöd till utveckling av landsbygden.

Programmet är en utveckling av tidigare

program. Det innebär bl.a. en större integrering

av olika miljö- och strukturåtgärder samt

möjlighet att anpassa skötselvillkoren till särskilt

värdefulla ängs- och hagmarker.

Biologisk mångfald i skogslandskap

Inom ramen för det svenska miljö- och

lantbruksprogrammet och de insatser som sker

med stöd av EU:s strukturfonder finansieras

även vissa miljöinriktade åtgärder för

skogsbruket, bl.a. 10 miljoner kronor under år

2000 och 2001 för kampanjen Grönare skog. I

mål 1-området finns under hela

programperioden möjlighet bl.a. till bidrag till

vissa natur- och kulturmiljövårdsinriktade

åtgärder i skogen.

Under åren 2001-2003 beräknar regeringen i

enlighet med 2000 års vårproposition (prop.

1999/2000:100) ökade resurser för att skydda

såväl stora som små skogsområden. Kostnaderna

för biotopskyddet i skogsmark täcks från

anslaget 41:2 Insatser för skogsbruket,

utgiftsområde 23.

Länsstyrelsernas administration av arbetet

med skogsinköp finansieras med anslag inom

utgiftsområde 18.

Friluftsliv

En arbetsgrupp inom Regeringskansliet

genomförde under år 1999 en översyn av statens

stöd till friluftsorganisationer. Förslaget har

redovisats i ett betänkande (Ds 1999:78) som

remissbehandlats under våren 2000.

Utgiftsområdet 17 Kultur, medier, trossamfund

och fritid omfattar bl.a. förslag som gäller

friluftslivet och som berör Naturvårdsverkets

arbete.

Minskad övergödning av vatten

Delprogrammet för att minska näringsläckaget

från jordbruksmark inom ramen för Miljö- och

landsbygdsprogrammet (utgiftsområde 23) har

till stora delar omarbetats, nya åtgärder har

tillkommit och åtgärder med låg anslutning har

utgått. Insatserna för information och utbildning

är även fortsättningsvis stora. Åtgärderna inom

jordbruket är tillsammans med de åtgärder som

görs för att minska utsläppen från

transportsektorn, vatten- och avloppssektorn

och inom energiområdet de mest betydelsfulla

insatserna för att minska övergödningen av

vatten.

Utbyggnad av vindkraften

Med utgångspunkt i förslag i betänkandet (SOU

1999:75) Rätt plats för vindkraften har

regeringen uppdragit åt Statens energimyndighet

att föreslå områden med särskilt goda

förutsättningar för vindkraftverk, på land och till

havs, samt lämna förslag till planeringsmål för

vindkraften (utgiftsområde 21 Energi). I

uppdraget ingår även att ta fram underlag

rörande stöd till nätförstärkningar. Regeringen

avser återkomma till riksdagen med förslag om

ett lämpligt planeringsmål för vindkraften och

förslag för att möjliggöra att ett sådant

planeringsmål uppfylls.

Start för Life III

EU:s nya program för Life-III, som är det

finansiella instrumentet för Gemenskapens

miljöpolitik, har antagits den 28 juli 2000.

Budgeten för perioden 2000-2004 omfattar 640

miljoner euro, drygt 5 miljarder kronor. Medlen

används för att stödja miljövänlig teknik inom

industrin och åtgärder för att bevara vilda djur

och växter.

Kärnavfallsfonden

Under 1999 tillfördes Kärnavfallsfonden

avgiftsinbetalningar på ca 944,7 miljoner kronor.

Utbetalningarna uppgick till ca 602,6 miljoner

kronor varav huvuddelen av ersättningarna gick

till reaktorinnehavarna. Fonden har satt som mål

att för perioden 1996-2020 uppnå en

genomsnittlig årlig real avkastning på lägst 4

procent på det förvaltade beloppet. Under

perioden 1996-1999 var avkastningen i

genomsnitt 5 procent realt.

Bilskrotningsfonden

Regeringen har enligt bilskrotningslagen

(1975:343) riksdagens bemyndigande att

meddela föreskrifter om skrotningspremiens

storlek och villkor för övrigt för utbetalning av

premien. Skrotningsavgiften uppbärs av

Vägverket. Behållningen i fonden uppgick den 31

december 1999 till 893,9 miljoner kronor.

3.6 Resultatbedömning

3.6.1 Resultat

Skydd av människors hälsa

Kemikaliepolitik

Under år 1999 har Kemikalieinspektionen

genomfört tillsyn över tillverkare och importörer

i huvudsak som regionala projekt i samarbete

med länsstyrelser och kommuner. Utfallet av

verksamheten bedöms som gott trots att omfatt-

ningen av verksamheten har legat på en relativt

låg nivå.

Det fortsatta arbetet med att följa och skaffa

överblick över kemikalieanvändningen har

bedrivits genom flödesanalyser och produktion

av statistik. För att öka tillgängligheten av data

och statistik har Kemikalieinspektionen gjort

information tillgänglig via sin hemsida.

Ökade resurser har lagts på riskbedömning av

kemiska ämnen med särskilt farliga egenskaper.

Det har bl.a. resulterat i en strängare

klassificering av ett antal ämnen, bl.a.

bekämpningsmedel med fortplantningsskadande

egenskaper.

Kretslopp

Regeringen har enligt lagen (1990:132) om

avgifter för miljöfarliga batterier fått riksdagens

bemyndigande att meddela föreskrifter om

avgifter som behövs för att täcka samhällets

kostnader för att samla in och oskadliggöra

batterier som är förbrukade eller inte längre

används. Den s.k. batterifonden förvaltas av

Naturvårdsverket och uppgick den 31 december

1999 för blybatterier till 156,6 miljoner kronor

och för småbatterier till 179,9 miljoner kronor.

Miljöledning

Miljöledningssystem har visat sig vara ett

effektivt och inom statsförvaltningen väl

fungerande verktyg för att integrera miljöhänsyn

i verksamheten.

Större miljöeffekter av införande av

miljöledningssystem är ännu så länge för tidigt

att se. Dock har flertalet myndigheter genomfört

en rad konkreta åtgärder, framför allt i den

interna verksamheten som har inneburit positiva

miljöeffekter, bl.a. minskad elförbrukning och

pappersförbrukning, inköp av miljövänliga

produkter samt källsortering.

Miljöledningssystemen har också i många fall

medfört en effektivisering av verksamheterna,

inte bara vad gäller miljöfrågor. Det har också

skapat ett förbättrat samarbete mellan enheter

och avdelningar samt mellan myndigheter. På

sikt kan också resursbesparingarna och en

förbättrad organisation och väl utarbetade

rutiner ge ekonomiska vinster. Det stora arbetet

är nu att integrera miljöhänsyn och

resurshushållning i alla beslut. Flera myndigheter

har redan lyckats integrera miljöhänsyn i en rad

olika aktiviteter.

Sanering och återställning av förorenade områden

Förorenade områden som miljöproblem har

uppmärksammats under lång tid, men mer

omfattande inventeringar har genomförts först

under 1990-talet. Den statliga verksamheten som

samordnas av Naturvårdsverket har inriktats på

att klarlägga omfattningen och konsekvenserna

av föroreningarna samt att ta fram metoder för

undersökningar och efterbehandlingsåtgärder.

En översiktlig kartläggning har gjorts i samarbete

med länsstyrelserna av landets saneringsbehov av

förorenade områden. Under 1999 har

Naturvårdsverket fördelat knappt 40 miljoner

kronor i bidrag till inventeringar av hela län, till

undersökningar samt till åtgärder av enskilda

objekt.

Kärnsäkerhet och strålskydd

De sammanlagda stråldoserna till personal på

kärntekniska anläggningar har under 1999 varit

de lägsta sedan 1985.

SSI:s insatser inom sjukvården har bl.a. lett till

en ökad medvetenhet om strålskydd för

patienter. En viktig fråga är att undvika onödiga

stråldoser vid patientundersökningar. Dessa

insatser har bl.a. bidragit till att doserna vid flera

typer av röntgenundersökningar har minskat

med 20 procent.

SKI:s säkerhetsföreskrifter är viktiga

instrument för att vara pådrivande i

säkerhetsarbetet. Genom inspektioner vid

anläggningarna har SKI kunnat förvissa sig om

att anläggningsinnehavarna uppfyller angivna

krav. SSI och SKI har i rapporter till regeringen

informerat om myndigheternas bedömning av

säkerhets- och strålskyddsläget. SKI:s

slutförvaringsföreskrifter som ännu bara finns i

utkastform har redan fått genomslag i Svensk

Kärnbränslehantering AB:s (SKB)

säkerhetsanalyser. Likaså har SKI:s yttrande över

SKB:s forsknings-, utvecklings- och

demonstrationsprogram (FUD-program) fått

genomslag så att programmet kommer att

kompletteras i vissa avseenden.

SKI:s verksamhet avseende finansieringslagen

och den s.k. Studsviksavgiften har bidragit till att

fondering sker som skall trygga en säker

framtida avfallshantering.

Bevarande av biologisk mångfald

Artskydd

En viktig del i arbetet för att stärka bevarandet av

biologisk mångfald och ett komplement till

områdesskyddet är artvisa åtgärdsprogram för

hotade arter. Genom ett särskilt avtal mellan

Naturvårdsverket och Fiskeriverket genomförs

fastställda program för fem fiskarter samt

flodkräfta. Under 1999 har Naturvårdsverket

och länsstyrelserna vidareutvecklat arbetet med

att ta fram och genomföra åtgärdsplaner för

hotade arter och livsmiljöer. Sammantaget har

åtgärder planerats eller genomförts för ett 40-tal

arter och biotoper. Bland de arter och grupper

som prioriterats kan bl.a. nämnas groddjur,

fladdermöss, tumlare och fjällräv. Vidare har

Naturvårdsverket antagit åtgärdsprogram för

varg, björn, lo och varg. Insatserna förväntas ge

livskraftiga populationer av de arter som

omfattas av åtgärdsprogrammmen.

Resurserna för att utveckla och genomföra

åtgärdsplanerna för hotade arter och livsmiljöer

har uppgått till 4 miljoner kronor. Därutöver har

750 000 kronor använts för att säkerställa två

områden specifikt för hotade arter.

Kalkningsverksamhet

Kalkningsverksamheten har liksom föregående

år inriktats på att bibehålla och förbättra

pågående kalkningsprojekt. Av Sveriges 17 300

försurade sjöar åtgärdas i dagsläget knappt 7 000,

vilket motsvarar 40 procent. För sjöytan är

motsvarande siffra 89 procent och i vattendrag

kalkas 11 procent av den totala längden försurade

vattendrag. Enligt preliminära uppgifter för år

1999 har följande resultat uppnåtts. Inom

parentes anges motsvarande uppgifter för år

1998. Antalet kalkade sjöar är 6 561 (6 750) med

en sjöyta av 4 021 (3 970) km2. Kalkade

vattendrag uppgår till 12 977 (12 800) kilometer.

Kalkningsprogrammets mål har uppnåtts till 71

(78) procent av sjöytan eller 50 (55) procent av

antalet kalkade sjöar och till 64 (66) procent av

de kalkade vattendragen. Jämfört med tidigare år

var måluppfyllelsen något lägre under 1999

eftersom det myckna regnandet och de höga

flödena medförde en kraftig

försurningspåverkan. Som en följd av detta blev

den vattenkemiska måluppfyllelsen dålig.

De relativt höga vattenflödena under 1998

samt 1999 och den därmed försämrade

buffertkapaciteten i de kalkade vattnen verkar

däremot inte i stort ha påverkat varken

fiskfaunan eller bottenfaunan i vattendragen

negativt. Den biologiska måluppfyllelsen var

således god, trots de höga vattenflödena.

Under 1999 har Naturvårdsverket, via

länsstyrelserna, fördelat 173 miljoner kronor för

kalkning av sjöar och vattendrag. 10 miljoner

kronor har utnyttjats för den nationella

uppföljningen av effekterna av kalkningen och

för samordning av verksamheten. Förnyelsen av

databasen för kalkningsverksamheten och

arbetet med att ta fram en nationell

kalkningsplan har kostat ca 2 miljoner kronor.

Hushållning med naturresurser

Vatten

Den slutliga utformningen av ramdirektivet för

vatten har i många delar fått en utformning som

motsvarar svenska intressen. Direktivets

inriktning mot uppnående av vissa specifierade

miljömål stämmer väl överens med

Miljömålskommitténs förslag, och har också

behandlats där. I dessa delar stämmer dessutom

direktivet väl överens med miljöbalkens

utformning, eftersom man i denna har de

juridiska instrumenten miljökvalitetsnormer

liksom åtgärdsprogram och åtgärdsplaner för att

uppnå dessa mål.

Även i andra delar har ett svenskt arbetssätt

fått genomslag i direktivets utformning. Ett

exempel är att de svenska grundläggande

principerna för s.k. bedömningsgrunder för

miljökvalitet utgör utgångspunkten för det sätt

varmed man beskriver miljökvalitetsmålen även i

ramdirektivet.

Likaså vad gäller kraven på karakterisering av

vatten- och avrinningsdistrikt och i kraven på

miljöövervakning finns det nu särskilda

skrivningar som gör direktivets krav mera

anpassade till de specifika förhållanden som råder

i de skandinaviska länderna med deras stora

mångfald sjöar och vattendrag.

Skydd av natur- och kulturlandskap

Skyddade mark- och vattenområden

Den statliga verksamheten med att skydda

värdefulla naturområden och då särskilt

skogsobjekt ökade kraftigt under 1999. Antalet

områden som berörts av markförvärv m.m. har

ökat med ca 28 procent och antalet avtal med 45

procent jämfört med 1998 som en följd av

Naturvårdsverkets och länsstyrelsernas ökade

ambitioner.

Naturvårdsverket har under 1999 fattat beslut

om förvärv, intrångsersättning och bidrag till

kommuner och landstingskomunala stiftelser i

fråga om 194 områden som skall skyddas som

naturreservat eller nationalparker (två objekt).

Totalt skyddades 20 405 hektar, varav 17 177

hektar skogsmark. Den övriga arealen utgjordes

främst av myrmarker. Vid utgången av 1999 var

därmed totalt 3347 områden skyddade som

nationalparker, naturreservat,

naturvårdsområden och djurskyddsområden.

Arealen uppgick till 3 912 254 hektar varav

landytan utgjorde 3 158 404 hektar. Antalet

nationalparker och naturreservat var 2 143

stycken omfattande en areal av 3 580 339 hektar.

 Av de 48 naturreservat som bildades under

året bestod ungefär halva landarealen av

skogsmark. Reservatsarealen har ökat med cirka

16 000 hektar, varav 9 900 är belägna på land. Av

landarealen utgör cirka 4 500 hektar skogsmark.

Under perioden har inga nya områden skyddats i

marin miljö.

Förvaltningen av landets 2 117 naturreservat

och 26 nationalparker kostade under 1999 staten

sammanlagt drygt 65 miljoner kronor.

De samlade kostnaderna för markinköp,

ersättning för intrång i pågående

markanvändning och bidrag till kommuner och

landstingskommunala stiftelser under 1999

beräknas uppgå till 297 miljoner kronor.

Naturvårdsverket har under året sålt 18

markområden för 3,3 miljoner kronor.

Naturvårdsprojekt kan få bidrag från EU:s

fond Life-Natur. Besluten om bidrag fattas av

kommissionen med stöd av den s.k.

Habitatkommittén. Svenska projekt har under

budgetåret 1999 beviljats 26,3 miljoner kronor i

projektbidrag till Life-Natur-projekt inom

ramen för EU:s Life-program.

Natura 2000

Det nationella genomförandet av Natura 2000,

som skall bli ett europeiskt sammanhängande

nätverk av områden med höga naturvärden, har

fortsatt under 1999 och innevarande år.

Länsstyrelserna och Naturvårdsverket

redovisade under hösten 1999 och våren 2000

ytterligare förslag till områden som lämpar sig att

ingå i nätverket. Regeringen har under våren och

sommaren 2000 föreslagit att ytterligare

sammanlagt 565 områden bör föreslås för Natura

2000 enligt habitatdirektivet. Samtidigt anmäldes

98 områden enligt fågeldirektivet.

Sammanlagt har Sverige därmed föreslagit

2 453 särskilt värdefulla naturområden som

kandidater till nätverket. De 391 områden som

klassats som särskilda skyddsområden enligt

fågeldirektivet ingår redan i dag i nätverket.

Lokala investeringsprogram

Under våren 2000 har 56 lokala

investeringsprogram beviljats sammanlagt

1 237 miljoner kronor i bidrag. Det tredje årets

investeringsprogram för åren 2000-2002 bedöms

av kommunerna ge 4 100 årsarbeten under

perioden 2000-2002 och omfatta en total

investeringsvolym om cirka 4 750 miljoner

kronor.

De sammanlagt 145 lokala

investeringsprogram (i 125 kommuner) som

hittills beviljats bidrag omfattar enligt

kommunernas ansökningar en total

investeringsvolym om 22,3 miljarder kronor och

bedöms skapa 15 600 årsarbeten under perioden

1998-2002.

Miljöeffekter

De lokala investeringsprogrammen kommer att

ge märkbara effekter på miljön, om de resultat

som kommunerna har angivit i sina

investeringsprogram uppnås.

Energieffektivisering, energiomställning till

förnybar energi och insatser för minskade

koldioxidutsläpp ingår i många av kommunernas

investeringsprogram. Olika typer av

naturvårdande åtgärder leder dels till minskade

utsläpp av näringsämnen i vattendrag, dels till

bevarande av biologisk mångfald. De

investeringsprogram som hittills beviljats stöd

beräknas i kommunernas ansökningar minska

energiförbrukningen med cirka 2,1 TWh per år

och ställa om 2,3 TWh av energianvändningen

till förnybar energi. Utsläppen av koldioxid till

luft kommer att minska med 1,57 miljoner ton

per år enligt kommunernas beräkningar och

mängden deponerat avfall beräknas minska med

500 000 ton per år.

Särskilt stöd till glesbygdskommuner

Stöd till lokala investeringprogram har getts till

såväl stora som små kommuner i alla delar av

landet. Glesbygds- och förortskommuner samt

norra Sverige är dock underrepresenterade.

Regeringen har gett Centrum för kunskap om

ekologisk hållbarhet i uppdrag att stödja

glesbygdskommunerna med att utveckla sina

lokala investeringsprogram. Kunskapscentrumet

disponerar för detta ändamål 3,5 miljoner kronor

till stöd för lokalt utvecklingsarbete.

Genomförandet av investeringsprogrammen

Under våren 2000 har de 81 kommuner som

beviljats bidrag för perioderna 1998-2000 och

1999-2001 lämnat verksamhetsrapporter till

regeringen. I rapporterna redovisar kommunerna

hur arbetet med det lokala

investeringsprogrammet fortskrider samt begär

regeringens godkännande av de förändringar i

programmen som kommunen önskar

genomföra.

Den vanligaste förändringen som

kommunerna redovisar är förseningar av

investeringarna. Ungefär en tredjedel av de 869

åtgärderna kommer att försenas minst ett år. Ett

fåtal (6 procent) av samtliga planerade åtgärder

kommer enligt årets verksamhetsrapporter inte

att kunna genomföras alls. Detta exempelvis som

en följd av svårigheter att finansiera ökade

investeringskostnader. En del åtgärder

genomförs i förändrad form eller i mindre skala.

Kommunerna har möjlighet att när som helst

under året begära förändringar av

investeringsprogrammen. Regeringen har i

allmänhet godkänt förändringar av tidsplaner om

det funnits goda skäl till förseningen. För att

andra förändringar skall godkännas har som regel

krävts att de leder till resultat och effekter som

motsvarar vad som uppgivits i ansökan.

Våren 2001 kommer kommuner som beviljats

bidrag för perioden 1998-2000 att lämna

slutrapporter och redovisa utfallet av

investeringsprogrammen. Slutrapporterna ger

underlag för regeringens slutliga bedömning av

vilket statsbidrag som kommunen har rätt till.

Slutrapporterna ger också underlag för

redovisningar och analyser av vilka resultat och

effekter som uppnåtts beträffande miljö,

sysselsättning, teknikutveckling samt för

sammanställningar av nya kunskaper och

erfarenheter.

Centrum för kunskap om ekologisk hållbarhet

Myndigheten som bildades under 1999 har

påbörjat ett nätverksbyggande gentemot

kommuner och andra aktörer. Centrumet har en

viktig roll när det gäller att förmedla kunskaper

och sprida erfarenheter från den pågående

ekologiska omställningen till såväl kommuner

som forskare och näringsliv.

3.6.2 Analys och slutsatser

Skydd av människors hälsa

Kemikaliepolitik

I samhället spelar kemikalier en viktigt roll.

Kemikalier används i de flesta sammanhang.

Områden där kemikalier används är t.ex.

läkemedel, plaster, konserveringsmedel, tvätt-

och rengöringsmedel, men det finns även

kemikalier i varor som kläder och datorer.

Kemikalie-användningen bidrar också till

välfärdens avigsidor. Ämnen sprids i samband

med att varor produceras, används och blir till

avfall. Farliga ämnen kan förorsaka skador på

människa och miljö. Antalet ämnen på

marknaden är stort, liksom flödena av varor och

kemikalier som ingår i dessa. Problemet med

användningen av kemikalier är att effekterna av

utsläpp - både direkta och indirekta via varor

m.m. - är eller kan vara fördröjda. Det som

släpps ut i dag kan ge effekter först inom ett eller

ett par decennier. Det kan också ta mycket lång

tid innan åtgärder för att förhindra effekter ger

resultat, särskilt om halten i miljön har byggts

upp under lång tid.

Många problem med kemikalier kan inte lösas

på nationell nivå. De kemikalier och varor som

säljs är ofta tillverkade i andra länder. Ämnen

sprids således via handeln med varor. Dessutom

kan vissa svårnedbrytbara ämnen transporteras

med vindar och vatten och på så vis komma till

miljöer långt från både tillverkning och

användning. Det internationella arbetet på

kemikalieområdet är därför av stor betydelse för

att komma tillrätta med både nationella och

globala miljöproblem. Insatser krävs därför såväl

internationellt som inom gemenskapen.

Kretslopp

Sedan den 1 januari 2000 tas skatt ut på avfall

som deponeras. Avsikten med skatten är att den,

tillsammans med andra styrmedel på

avfallsområdet, inom en tioårsperiod skall

medföra en halvering av mängden avfall som

deponeras. Skatten på avfall har endast varit i

kraft under en kort tid och det är därför för

tidigt att bedöma vilka effekter den fått på

avfallshanteringen. Det finns dock anledning att

uppmärksamma riskerna med en ökad

förbränning av osorterat avfall. Det är därför

angeläget att följa upp och utvärdera hur

systemet med avfallsbeskattningen fungerar.

Miljöorienterad produktpolitik

En miljöorienterad produktpolitik syftar till att

förebygga och minska produkters negativa

påverkan på människors hälsa eller på miljön

under produkternas hela livscykel. I skrivelsen

En miljöorienterad produktpolitik (skr.

1999/2000:114) gör regeringen bl.a. den

bedömningen att alla aktörer har ett ansvar och

frivilliga och marknadsdrivna styrmedel som

näringslivets och andra aktörers egna initiativ

behövs. För att nå målet med en miljöorienterad

produktpolitik krävs också ny kunskap och

forskning.

Sanering och återställning av förorenade områden

Naturvårdsverket har ansvar för vägledning,

samordning och fördelning av bidrag till

efterbehandlingsverksamhet samt för

tillsynsvägledning, i första hand gentemot

länsstyrelserna som är tillsynsmyndighet.

I arbetet för en giftfri miljö är det

betydelsefullt att det utarbetas regionala och

lokala program för sanering och återställning av

förorenade områden.

Kärnsäkerhet och strålskydd

SSI strävar mot en mer tillsynsinriktad

myndighetsprofil vilket inneburit att forskning

och uppdragsverksamhet nedprioriterats. SSI

genomför hårdare prioriteringar i sin verksamhet

och har dragit ner ambitionen på områden där

andra myndigheter har huvudansvaret.

Regeringen bedömmer att detta är ett steg i rätt

riktning.

Den alltmer pressade ekonomiska situationen

för kärnkraftsbolagen sätter press på

myndigheterna att följa upp strålskydds- och

säkerhetsarbetet på verken. Det är regeringens

bedömning att myndigheterna är väl medvetna

om bolagens situation och arbetar med att

anpassa sin tillsynsverksamhet efter den

förändrade verkligheten. En fortsatt nära dialog

med de berörda bolagen för att utveckla och följa

upp strålskydds- och kärnsäkerhetsarbetet ger

goda möjligheter att tidigt åtgärda brister i

bolagens arbete.

En god kompetensförsörjning på

kärnsäkerhets- och strålskyddsområdet är av

största betydelse för att kärnkraftverken skall

kunna drivas med betryggande säkerhet.

Bevarande av biologisk mångfald

Artskydd

ArtDatabanken vid Sveriges lantbruksuniversitet

har i år presenterat reviderade s.k. rödlistor, dvs.

listor som redogör för olika arters hotstatus.

Enligt dessa listor är i dag 258 arter försvunna,

279 arter akut hotade, 570 arter starkt hotade,

1 104 arter sårbara, 1 357 arter missgynnade och

552 arter kan man inte bedöma på grund av

kunskapsbrist. Sammanlagt innebär det att 21

procent av arterna i den svenska floran och

faunan är hotade eller hänsynskrävande.

Artinriktade åtgärdsprogram för hotade arter

kommer även framöver att vara ett värdefullt

komplement till skydd och vård av värdefulla

naturområden för bevarande av biologisk

mångfald. Detta gäller t.ex. för arter som rör sig

över stora områden, arter som drabbas av

bifångster, eller har speciella behov som inte

enbart kan tillgodoses genom olika former av

områdesskydd.

Kalkningsverksamhet

Naturvårdsverket har till regeringen redovisat en

plan för den nationella kalkningsverksamheten

under den närmaste tioårsperioden (Nationell

plan för kalkning av sjöar och vattendrag 2000 -

2009). Planen har remissbehandlats. I planen

redovisas hur kalkningen kan bedrivas på olika

anslagsnivåer med konsekvenser för biologisk

mångfald och nyttjande. För att motverka

effekterna av det försurande nedfallet behöver

kalkningsverksamheten enligt rapporten ligga på

en i stort sett oförändrad nivå under

tioårsperioden. Om utsläppen av försurande

ämnen fortsätter att minska i samma takt som

under 1990-talet bör verksamhetens kostnader

för kalkningsverksamheten därefter minska och

kanske halveras under de två till tre följande

årtiondena. Kalkningen kommer att kunna

avbrytas tidigast i de områden där

markförsurningen inte är långt framskriden. I de

värst drabbade områdena kommer

försurningsproblemen att kvarstå under flera

årtionden.

I planen värderas och prioriteras de i dag

kända områdena där kalkning är eller kan vara

aktuell. Planen presenterar fyra scenarier för

kalkningsverksamheten. För respektive scenario

har kostnaderna beräknats. I samtliga scenarier

har föreslagits att kvaliteten i verksamheten höjs

och att denna om nödvändigt prioriteras på

bekostnad av antalet kalkade objekt.

 Naturvårdsverket har förordat ett framtida

verksamhetsmål för kalkningsverksamheten som

innebär fortsatt kalkning av de i dag kända

områdena med biologisk mångfald och nyttjande

som är av nationellt och högt regionalt intresse.

För områden som inte har sådana intressen får

annan finansiering sökas för fortsatt kalkning.

Planen har i flera avseenden fått ett positivt

mottagande av remissinstanserna. Starka

invändningar har emellertid framförts bl.a. från

flera kommuner vad gäller dels klassningen av

enskilda objekt men främst att lokala intressen

inte skulle berättiga till statliga medel för

kalkning. För sådana områden bedömer flera

remissinstanser att kalkningen kommer att

avbrytas och att återförsurning kommer att ske.

Regeringen finner att de prioriteringar som

redovisas i planen i huvudsak är riktiga och att

det i framtiden är rimligt att avgränsa det statliga

ansvaret till områden med nationella och

regionala intressen. För försurade områden med

nationella och regionala intressen bör även

nykalkning övervägas. Det är emellertid

angeläget att kalkningsverksamhet som pågått

under lång tid inte avbryts t.ex. på grund av att

ett vattens värden inte är tydligt belagda. I en

avvägning mellan fortsatt kalkning och

nykalkning bör fortsatt kalkning främst väljas.

Det är angeläget att den återställning av försurad

miljö som kalkningsverksamheten syftar till

håller god kvalitet. Höjning av kvaliteten är

viktig och bör därför prioriteras.

Hushållning med naturresurser

Vatten

EG:s ramdirektiv för vatten kommer att innebära

omfattande krav på att medlemsländerna skall

arbeta med åtgärdsplaner för avrinningsområden

i syfte att uppnå en viss definierad god

vattenstatus. Det innebär också krav på att

redovisa vilka arrangemang som valts för att

administrera avrinningsdistrikten. Detta kan

komma att leda till omfattande förändringar i

förhållande till dagens vattenadministration.

Regeringen kommer därför att besluta om att

tillsätta en särskild kommitté för att närmare

utreda och lämna förslag på indelning av

vattendistrikt, organisation och administration

av dessa samt föreslå behöriga myndigheter och

former för beslutsfattande.

Naturvårdsverket arbetar redan i dag i

samarbete med berörda myndigheter med ett

vattenprojekt i syfte att utforma anvisningar för

det praktiska genomförandet av direktivet. I

detta arbete har ett antal pilotprojekt i

avrinningsområden initierats för att erhålla

erfarenheter av administrativ samordning mellan

berörda myndigheter och samverkan med lokala

aktörer och sakägare.

Som en uppföljning av tidigare svenska

initiativ beträffande de globala vattenfrågorna

avser regeringen att stimulera ett utökat

samarbete mellan de Stockholmsbaserade

organisationerna som är internationellt aktiva

inom vattenområdet.

Länsstyrelsen i Västra Götaland har i

rapporten Mindre gift på drift (rapport nr

1999:37) uppmärksammat regeringen på att

avgasutsläpp från utombordsmotorer i

fritidsbåtar innehåller stora mängder kolväten

som släpps ut och påverkar vattenlivet i känsliga

områden. Drygt 40 000 ton släpps ut per år.

Detta kan jämföras med de totala utsläppen från

fordonstrafiken som beräknas ligga på omkring

120 000 ton per år. Det är särskilt allvarligt att

utombordsmotorernas avgaser kommer ut i

vattenmiljön. Det är inte ovanligt att 20-30

procent av tvåtaktsmotorernas utsläpp innehåller

oförbrända bränsleångor. Bensinens kvalitet har

därför stor betydelse i detta sammanhang.

Dessa förhållanden gör det motiverat att

närmare undersöka möjligheterna till att öka

användningen av miljövänligare bensin, s.k.

alkylatbensin, i tvåtaktsmotorer. Regeringen har

därför för avsikt att analysera dessa möjligheter.

Regionala miljö- och hushållningsprogram

Regeringen delar Miljövårdsberedningens

bedömning att det arbete med regionala miljö-

och hushållningsprogram för de större

skärgårdsområdena som genomförts av sju

länsstyrelser utgör en imponerande och

betydelsefull insats för hållbar utveckling i

skärgården. Programmen visar på bredden hos

de frågeställningar som gäller tillstånden i

skärgårdens natur- och kulturmiljö, nyttjandet av

mark- och vattenresurserna samt utveckling och

tillväxt i skärgården. De pekar även på behovet av

ett mer samordnat kunskapsunderlag som kan

ligga till grund för handlingsstrategier av mer

enhetlig och heltäckande karaktär.

Programarbetet är ett viktigt led i

utvecklandet av den mellankommunala och

regionala samordningen. Miljö- och

hushållningsproblemen måste i många fall lösas

på regional nivå och i samverkan mellan flera

kommuner. För att miljökvalitetsmålen skall

kunna nås krävs en väsentligt ökad samverkan

över sektorsgränser och mellan olika nivåer. Det

är värdefullt att arbetet bidrar till en ökad dialog

och erfarenhetsutbyte mellan myndigheter,

boende och organisationer i skärgården. I det

fortsatta arbetet med miljökvalitetsmålen är

programmen ett viktigt underlag. Ett fortsatt

samarbete och insatser i skärgårdarna kan utgöra

en lämplig ram för arbetet med de

skärgårdsanknutna miljökvalitetsmålen.

Vindkraft

Den fastlagda energipolitiken skall bl.a.

underlätta omställningen av energisystemet till

ett ekologiskt uthålligt samhälle. Enligt 2000 års

ekonomiska vårproposition (prop.

1999/2000:100) spelar vindkraften en nyckelroll i

omställningen av energisystemet. Den kan

dessutom bidra till att uppfylla flera av de

nationella miljökvalitetsmål som riksdagen

beslutade om förra året. En god

handlingsberedskap för en fortsatt

vindkraftsutbyggnad är därför av strategisk

betydelse. Under senare år har anspråken på att

få etablera vindkraftverk i landets kust- och

skärgårdsområden starkt ökat. Bl.a. planeras flera

stora gruppstationer av vindkraftverk till havs.

Utbyggnader planeras även i andra områden,

t.ex. i fjällen.

Mot denna bakgrund är det angeläget att

samhällets beredskap förbättras och att

förutsättningarna för en fortsatt ökad

användning av vindkraften som energikälla

klarläggs ytterligare. Ett förbättrat

kunskapsunderlag om vindkraften är värdefullt

för myndigheterna i de avvägningar som måste

göras i samband med planering och

ställningstaganden till enskilda projekt liksom

för exploatörernas val av lokaliseringsplats.

Vidtagna åtgärder för framtagande av

planeringsmål för vindkraften, genomförande av

en övergripande kartläggning av förutsättningar

för lokalisering av vindkraftverk i havs- och

fjällområden samt redovisning av områden som

kan bedömas lämpliga för ett pilotprojekt blir

därför viktiga insatser. Ytterligare åtgärder

kommer att övervägas för att få fram bättre

underlag för planering och beslut.

Skydd av natur- och kulturlandskap

Skyddade mark- och vattenområden

Miljökvalitetsmålen anger bl.a. att natur- och

kulturlandskap med särskilda miljövärden skall

skyddas och bevaras, samtidigt som

produktionsförmågan upprätthålls och utvecklas.

Regeringen återkommer till preciseringen av

delmålen, åtgärder på kort och lång sikt m.m. för

miljökvalitetsmålet Levande skogar i den

kommande miljömålspropositionen.

I enlighet med regeringens uppdrag att

utarbeta kunskapsöversikt, har Naturvårdsverket

utarbetat förslag till kriterier m.m. för arbetet

med skydd av skogsmark samt presenterat

förslag till kriterier för urval av skyddsvärda

naturskogsområden och bedömt det långsiktiga

behovet av resurser för vård och förvaltning.

Naturvårdsverkets anser att

reservatsbildningen i första hand bör inriktas

mot miljöer som övriga intressenter inte tar

ansvar för. Det handlar huvudsakligen om större

naturskogsområden, sammansatta ekosystem

och koncentrerade insatser mot områden med

särskilda ekologiska skyddsvärden.

Regeringen delar dessa bedömningar. De

statliga insatserna skall liksom tidigare leda till ett

långsiktigt säkerställande av de mest skyddsvärda

skogarna. Naturvårdsverket bör löpande följa

upp, utvärdera och redovisa de statliga insatserna

för programmet.

Naturvårdsverket föreslår vidare att det

statliga ansvaret vid planering och inrättande av

naturreservat i första hand bör avse bevarandet

av värdefulla naturtyper, livsmiljöer och arter

den biologiska mångfalden.

Regeringen instämmer i att bevarande av

biologisk mångfald även fortsättningsvis skall

vara ett mycket tungt vägande skäl vid beslut om

naturreservatsbildning. Naturvårdens sociala

dimension och skyddade områdens betydelse för

att tillgodose friluftslivets intressen och det

ökade behovet av att bevara tätortsnära natur bör

dock fortsättningsvis väga tungt vid en samlad

bedömning av skyddsbehovet. Även skogens

kulturmiljövärden skall vägas in i bedömningen

av ett områdes skyddsvärde. Regeringen anser

således att bevarandevärden för friluftslivets

intressen, tätortsnära miljö, skogens

kulturmiljöer m.m. i möjligaste mån skall

samordnas med skyddet av den biologiska

mångfalden för att uppnå synergieffekter i

bevarandearbetet. Strategin för det nationella

naturvårdsarbetet bör därför vidareutvecklas så

att detta framgår på ett tydligare sätt i olika

prioriteringssituationer.

Som en följd av den ökande arealen skyddad

mark ökar också behovet av insatser för vård och

förvaltning av de redan skyddade områdena.

Genom de förstärkningar för markinköp m.m.

som föreslås kommer även insatser för

skötselåtgärder att kunna göras under de

närmaste åren. Det är angeläget att det skapas ett

utrymme även för långsiktiga skötselinsatser.

Även formerna för vård och förvaltning bör

enligt regeringens bedömning utvecklas så att det

intresse som finns hos markägare och lokala

organisationer för förvaltning och skötsel av

skyddade områden m.m. tas till vara. Regeringen

anförde i den ekonomiska vårpropositionen att

det i ökad utsträckning bör beredas möjlighet att

genomföra pilotprojekt för lokal förvaltning av

naturreservat m.m. Naturvårdsverket bör därför

även fortsättningsvis verka för de frivilliga

insatser som krävs för att nå målet om att bevara

den biologiska mångfalden i hela

skogslandskapet.

I redovisningen av organisationsdelen av

regeringens uppdrag om kunskapsöversikt m.m.

föreslår Naturvårdsverket att den nuvarande

organisatoriska strukturen för områdesskyddet

bibehålls och att den regionala samverkan inom

och mellan länen förstärks och utvecklas för att

skapa bästa möjliga förutsättningar för att

skydda skogens biologiska mångfald. Vidare

framhåller Naturvårdsverket betydelsen av ett

ökat kommunalt engagemang och

ansvarstagande för att bilda reservat, bl.a. som

följd av miljöbalken.

Regeringen instämmer även i dessa

bedömningar.

I redovisningen framhålls vidare behovet av

resursförstärkningar framför allt på

länsstyrelserna för att ta fram bra inventerings-,

besluts- och förhandlingsunderlag och för att se

till att beslut fattas om bildande av reservat för

mark som köpts in eller säkrats med

intrångsersättningsavtal. Regeringen har som en

följd av behovet av resursförstärkning till

länsstyrelserna för den prioriterade uppgift som

skyddet av naturskogarna innebär beräknat en

höjning av anslaget till länsstyrelserna

(utgiftsområde 18) med 25 miljoner kronor per

år under åren 2001, 2002 och 2003.

Antalet naturreservat uppgick 1999 till 2 218

och antalet nationalparker var 26. Vid en analys

av fördelningen av dessa skyddade områden på

biotoper visar det sig att endast sex stycken

skyddade områden primärt syftar till att bevara

biologisk mångfald i marin miljö.

År 1987 var 16 områden prioriterade av

Naturvårdsverket för bildande av skyddade

områden i marin miljö. Sådana områden med

övervakningsprogram kan tjäna som

referensområden vid bedömning av miljöstörda

områden. Skyddade områden i marin miljö kan

även utgöras av områden med hög biologisk

produktion, t.ex uppväxtområden för fisk. Det är

också viktigt att det inrättas referensområden ute

till havs som förblir orörda för framtida

forskningsändamål. Regeringen gör

bedömningen att inrättande av skyddade

områden i marin miljö i skyddsvärda kust- och

havsområden längs Sveriges kust är en viktig del

av de nationella åtaganden som internationella

överenskommelser innebär.

Regeringen anser därför att det är angeläget att

Naturvårdsverket, Fiskeriverket och

länsstyrelserna intensifierar sin samverkan för att

utveckla former för bevarandet av den biologiska

mångfalden i havsmiljö, inte minst för att Sverige

skall kunna leva upp till internationella

överenskommelser i bl.a.

Helsingforskonventionen.

Natura 2000

Arbetet med att genomföra Natura 2000 enligt

art- och habitatdirektivet och fågeldirektivet har

fortsatt hög prioritet. Trots att Sverige

sammanlagt t.om. juli 2000 har föreslagit 2 453

områden enligt habitatdirektivet och 391

områden enligt fågeldirektivet finns det

fortfarande brister i den svenska delen av det

europeiska ekologiska nätverket Natura 2000.

Naturvårdsverket samordnar det nationella

arbetet och har en vägledande och stödjande roll

gentemot länsstyrelserna. Det är av stor vikt att

arbetet med att komplettera den nationella listan

över områden avslutas senast under 2001 så att

Sverige kan uppfylla sina åtaganden i enlighet

med direktiven. Naturvårdsverket har därför fått

ett uppdrag om slutförande av den nationella

listan med förslag till områden till nätverket

Natura 2 000. Uppdraget skall utföras i

samarbete och i samråd med länstyrelserna.

Slutredovisningen skall ske under 2001.

Lokala investeringsprogram

Utifrån inkomna ansökningar gör regeringen

bedömningen att de lokala

investeringsprogrammen kommer att ge

påtagliga effekter på miljön i de kommuner som

tagit del av stödet. De goda effekterna på

koldioxidutsläppen bör särskilt framhållas.

Miljömålsarbetet

Riksdagens beslut om miljökvalitetsmålen och

en ny struktur för målarbetet ger goda

förutsättningar för ett effektivare miljöarbete.

Miljökvalitetsmålen preciserar de tidigare målen

för miljöpolitiken och anger en samlad riktning

för miljöarbetet i samhället. Det pågående

arbetet med att utveckla etappmål ger ytterligare

underlag för konkreta miljöåtgärder.

Länsstyrelsernas regionala miljömålsarbete är

viktigt för att vägleda det omfattande regionala

och lokala miljöarbete som behövs för att

förverkliga målen.

Miljöövervakning

Informationen från miljöövervakningen är viktig

i en rad sammanhang, bl. a. används

miljövervakningsdata för beräkningar av kritiska

belastningsgränser och som underlag för

aktionsprogram, åtgärdsförslag och

internationella överenskommelser om

belastningsminskningar.

Naturvårdsverket har i tre utredningar utrett

en breddad och förstärkt miljöövervakning.

Naturvårdsverket visar i utredningarna att det

finns ett behov av att stärka miljöövervakningen

främst när det gäller kemikalier samt för att följa

upp miljökvalitetsmålen. Även

Miljömålskommittén (M1998:07) anser i sitt

betänkande (SOU 2000:52) att uppföljningen av

miljökvalitetsmålen innebär behov av förstärkta

resurser. Regeringen föreslår därför att anslaget

för miljöövervakning ökar främst för att följa

upp de nationella miljökvalitetsmålen.

Sveriges meteorologiska och hydrologiska

institut (SMHI) har en viktig roll för

miljöövervakningen där uppgifter från satelliter

kan utnyttjas för att övervaka ozonskiktets

uttunning, halten stoft i atmosfären,

molnighetens utbredning och reflektion,

snötäckens, glaciärers och havsisens utbredning

samt algförekomst i havet.

SMHI:s forskningsverksamhet när det gäller

klimatforskningen har under året utvärderats och

fått höga betyg. Klimatforskningsprogrammet

SWECLIM, som stöds av MISTRA, har bl.a.

visat att det kommer att behöva ställas högre

krav på säkerheten i kraftverksdammar i

framtiden på grund av högre vattenflöden.

3.7 Revisionens iakttagelser

Såväl Riksrevisionsverket (RRV) som

Riksdagens revisorer har under 1999 granskat

ansöknings- och beredningsprocessen för ett

urval av de lokala investeringsprogram som

beviljades stöd i den första beslutsomgången.

Med anledning av bl.a. revisionsrapporterna har

regeringen utvecklat och förändrat hanteringen

av kommunernas lokala investeringsprogram.

Sedan den första omgångens beslut om bidrag

för perioden 1998-2000 har kraven skärpts vad

avser lönsamhets- och konkurrensbedömningar i

kommunernas investeringsprogram. Bl.a. har

Närings- och teknikutvecklingsverket yttrat sig

över åtgärder som innebär stöd till vinstdrivande

verksamheter.

Samarbetet mellan Miljödepartementet och

sektorsmyndigheterna har stärkts.

Naturvårdsverket, Energimyndigheten, Närings-

och teknikutvecklingsverket, Vägverket,

Kommunikationsforskningsberedningen,

Boverket, Statens jordbruksverk,

Arbetsmarknadsstyrelsen, Banverket och

Riksantikvarieämbetet har ett särskilt uppdrag

att bistå Miljödepartementet i

beredningsprocessen.

Länsstyrelserna har fått en viktigare roll i

beredningen av ansökningarna. Deras kunskaper

om regionala och lokala förhållanden är ett

värdefullt underlag vid bedömningen av

ansökningarna. Inför ansökningar om bidrag för

perioden 2000-2002 har s.k. dialogmöten hållits

med alla kommuner som så önskat. Cirka 200

kommuner har diskuterat frågor kring sina

investeringsprogram med Miljödepartementet

och länsstyrelserna.

Miljödepartementet har vidare kontinuerligt

utvecklat informationen om hur en ansökan bör

utformas och vad den bör innehålla, bl.a. med

hjälp av en ansökningsfolder och via webbplatsen

Hållbara Sverige. Miljödepartementet har skapat

en databas med information om de

investeringsprogram som beviljats bidrag.

Databasen är ett viktigt redskap vid

uppföljningen av investeringsprogrammen.

3.8 Budgetförslag

3.8.1 34:1 Naturvårdsverket

Tabell 3.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

282 072

Anslags-

sparande

12 752

2000

Anslag

278 211

Utgifts-

prognos

285 000

2001

Förslag

303 138

2002

Beräknat

309 683

1

2003

Beräknat

316 613

2

1 Motsvarar 303 138 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 303 138 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för Naturvårdsverkets

förvaltningskostnader, inkl. kostnader för att

administrera den verksamhet som finansieras via

sakanslagen.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Intäkterna från offentligrättslig verksamhet för

år 2001 beräknas till 55 miljoner kronor, varav 23

miljoner kronor från kontrollavgifter för

nyregistrerade bilar som redovisas mot

inkomsttitel 2534 Avgifter för körkort och

motorfordon, och 25 miljoner kronor från EU

som redovisas mot inkomsttitel 6911 Övriga

bidrag från EG. Dessutom beräknas 6 miljoner

kronor från dispensavgifter CFC och halon som

redovisas mot inkomsttitel 2537

Miljöskyddsavgift, och 1 miljon kronor från

övriga offentligrättsliga avgifter som redovisas

mot inkomsttitel 2811 Övriga inkomster från

statlig verksamhet.

Tabell 3.3 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(som inte får disponeras)

Utfall 1999

36 150

Prognos 2000

50 000

Budget 2001

55 000

I uppdragsverksamheten ingår externt riktade

informations- och utbildningsinsatser, som

utgivning av publikationer, arrangemang av

kurser, konferenser och seminarier samt

presstjänst och bibliotekstjänst.

Tabell 3.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

20 175

16 575

3 600

Prognos 2000

19 300

21 700

-2 400

Budget 2001

20 500

23 500

-3 000

Revisionens iakttagelser

Naturvårdsverket har i revisionsberättelsen för

1999 erhållit en invändning på grund av att

Naturvårdsverket i ett visst fall inte har följt

lagen om offentlig upphandling (1992:1528).

Den icke genomförda upphandlingen avser

enligt Riksrevisionsverket ett väsentligt belopp.

Naturvårdsverket har vidtagit åtgärder för att

händelsen inte skall återupprepas. Regeringen

avser att följa utvecklingen.

Regeringens överväganden

Naturvårdsverket har under året redovisat ett

underlag för fördjupad prövning av hela sin

verksamhet, bestående av en analys av

myndighetens resultat, behov av förändringar,

omvärldsfaktorer samt finansieringsformer för

verksamheten. Utifrån underlaget tar regeringen

ställning till Naturvårdsverkets mål och

inriktning för verksamheten fr.o.m. budgetåret

2001.

Regeringens bedömning är att

Naturvårdsverkets roll som central

expertmyndighet på miljöområdet bör kvarstå.

Vidare bedömer regeringen att Naturvårdsverket

de närmaste åren i första hand bör prioritera

insatser när det gäller miljöövervakning och

åtgärder för biologisk mångfald (områdesskydd,

vård, kalkning). Dessutom bör insatserna

förstärkas inom efterbehandling av förorenade

områden, det fortsatta arbetet med miljöbalken,

miljömålen och sektorintegrationen samt det

nyligen antagna ramdirektivet för vatten. När det

gäller miljöforskningen förändras

Naturvårdsverkets roll i och med att det nya

forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande bildas.

Vad gäller Naturvårdsverkets EU-arbete och

det globala arbetet bör det i högre grad integreras

med det nationella arbetet. Prioritering bör göras

mellan olika frågor och därefter väljs lämplig väg,

dvs. via det nationella- eller det internationella

arbetet (inkl. EU).

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare avdragen

kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Från anslaget har 1 142 000

kronor förts bort.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

303 138 000 kronor. Anslaget beräknas till

309 683 000 kronor för år 2002 och till

316 613 000 kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.5 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

278 211

Pris- och löneomräkning

25 709

Justering av premier

-1 142

Återföring från 34.7

2000

Överförs till Riksarkivet

-40

Minskat resursbehov

miljöcertifiering

-500

Minskat resursbehov

-1 100

Förslag 2001

303 138

3.8.2 34:2 Miljöövervakning m.m.

Tabell 3.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

127 122

Anslags-

sparande

24 795

2000

Anslag

132 297

Utgifts-

prognos

151 610

2001

Förslag

226 495

2002

Beräknat

230 621

1

2003

Beräknat

235 280

2

1 Motsvarar 226 495 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 226 495 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för miljöövervakning,

bidrag till vissa ideella organisationer samt

bilavgasverksamhet.

Medlen till miljöövervakning fördelas av

Miljöövervakningsnämnden vid

Naturvårdsverket. Nämnden fattar beslut om

den nationella miljöövervakningens inriktning

och fördelar medel till denna. Från den nationella

miljöövervakningen fördelas även medel till viss

regional miljöövervakning som specificeras i

avtal med länsstyrelserna. En mindre del används

också för internationellt miljövervakningsarbete

och rapportering till internationella

organisationer.

Av anslaget får högst 5 miljoner kronor

användas för länsstyrelsernas kostnader för

administration av anslagsmedlen.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

För budgetåret 2000 har regeringen bemyndigats

att godkänna avtal och beslut som rör dels

bilavgasverksamheten, dels planeringen och

genomförandet av miljöövervakningen vilka

innebär åtaganden för efterföljande budgetår.

För att förbättra förutsättningarna för

upphandling av hållbarhetskontroller bör

regeringen bemyndigas att under år 2001 ingå

ekonomiska förpliktelser i samband med

bilavgasverksamheten, som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst 16 miljoner

kronor under vart och ett av åren 2002, 2003 och

2004. För att förbättra förutsättningarna för

planering och genomförande av

miljöövervakningen bör regeringen bemyndigas

att under år 2001 ingå ekonomiska förpliktelser i

samband med planering och genomförande av

miljöövervakning som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst 55 miljoner

kronor under år 2002, högst 40 miljoner kronor

under år 2003 och högst 30 miljoner kronor

under år 2004.

Regeringens överväganden

Naturvårdsverket har i tre uppdrag utrett en

breddad och förstärkt miljöövervakning

(Miljöövervakning vid sektorsmyndigheter,

Behov av miljöövervakning av kemikalier och

Finansiering av en breddad miljöövervakning).

Naturvårdsverket visar i utredningarna att det

finns ett stort behov av att stärka

miljöövervakningen främst när det gäller

kemikalier. Naturvårdsverket pekar också på att

uppföljningen av miljömålen kommer att kräva

utökade resurser för miljöövervakningen.

Utöver den i 2000 års ekonomiska

vårproposition aviserade ökningen på 85,6

miljoner kronor beräknar regeringen mot denna

bakgrund förstärkningar av anslaget med

ytterligare 20 miljoner kronor för år 2001.

Hållbarhetskontrollerna beräknas uppgå till 16

miljoner kronor för år 2001.

Emissionsforskningsutredningen lämnade i

april i år sitt betänkande till Regeringen med

förslag om innehåll och organisation för den

framtida emissionsforskningen. Utredningens

förslag har remissbehandlats och bereds för

närvarande inom regeringskansliet. Enligt

utredningen bör det byggas upp en gemensam

beställarfunktion som samordnar de statliga

insatserna. Finansieringen av

bilavgasundersökningar upphör fr.o.m. år 2001

från detta anslag.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

226 495 000 kronor. Anslaget beräknas till

230 621 000 kronor för år 2002 och till

235 280 000 kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.7 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

132 297

Pris- och löneomräkning

1 398

Ökat resursbehov

105 600

Minskat resursbehov EMAS

-800

Bilavgasundersökningar

-12 000

Förslag 2001

226 495

Tabell 3.8 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:2. Miljöövervakning

m.m.: Bilavgasverksamhet

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

2004

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

16 000

-

-

-

Nya förpliktelser

0

16 000

48 000

-

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

16 000

16 000

16 000

16 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

16 000

48 000

-

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

16 000

48 000

-

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Tabell 3.9 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:2. Miljöövervakning

m.m.: Miljöövervakning

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

2004

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

30 000

-

-

-

Nya förpliktelser

0

30 000

125 000

-

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

30 000

55 000

40 000

30 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

30 000

125 000

-

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

30 000

125 000

-

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

3.8.3 34:3 Åtgärder för att bevara den

biologiska mångfalden

Tabell 3.10 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

614 920

Anslags-

sparande

90 211

2000

Anslag

671 551

Utgifts-

prognos

713 000

2001

Förslag

848 461

2002

Beräknat

876 849

1

2003

Beräknat

908 217

2

1 Motsvarar 855 961 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 865 961 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för bidrag till kalkning

enligt bidragsbestämmelser som regleras i

förordningen (1982:840) om statsbidrag till

kalkning av sjöar och vattendrag.

Anslaget disponeras även för ersättningar

enligt kap. 31 miljöbalken såvitt avser

Naturvårdsverkets ansvarsområde. Anslaget

disponeras även för kostnader för förvärv för

statens räkning av värdefulla naturområden.

Förvärvade objekt förvaltas av Naturvårdsverket.

Dessutom disponeras anslaget för statsbidrag till

kommuner och kommunala stiftelser för skydd

av värdefulla naturområden. Anslaget finansierar

vidare kostnader för utredning, förhandling och

värdering i samband med säkerställande av

värdefulla naturområden.

Från anslaget betalas bidrag till statliga Life-

Natur-projekt som beviljas EU-bidrag.

Av anslaget får högst 40 miljoner kronor

användas för länsstyrelsernas administration av

kalkningsverksamheten.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringen bör som tidigare bemyndigas att

under år 2001 för statens räkning åta sig

ekonomiska förpliktelser i samband med förvärv

av eller intrångsersättning i värdefulla

naturområden som innebär åtaganden om högst

120 miljoner kronor för år 2002.

Regeringens överväganden

Kalkning av sjöar och vattendrag är en viktig

åtgärd för att motverka det försurande nedfallets

effekter på den biologiska mångfalden och

nyttjandet av sjöar och vattendrag. Regeringen

anser att den nationella kalkningsplanen bör

ligga till grund för kalkningsverksamheten under

den kommande tioårsperioden. Regeringen anser

att de prioriteringar som redovisas i planen i

huvudsak är riktiga. Det framtida ansvaret vad

avser statliga bidrag till kalkningsverksamhet bör

avgränsas till områden med nationella och

regionala intressen. Det bör därvid ges möjlighet

till nykalkning av områden med sådana intressen.

Det är dock angeläget att kalkningsverksamhet

som pågått under lång tid inte avbryts.

Kalkningsbehovet är i viss utsträckning styrt av

väderleken. Stor nederbördsmängd medför ett

ökat behov av kalkning. Emellertid är behovet av

kalkning i genomsnitt av ungefär samma

omfattning sett över en flerårsperiod.

Mot denna bakgrund beräknar regeringen en

nivå för kalkningsverksamheten till 213 miljoner

kronor per år för åren 2001, 2002 och 2003, varav

högst 40 miljoner kronor får användas för

länsstyrelsernas administration av

kalkningsverksamheten.

Under år 2001 beräknas svenska projekt

erhålla 25 miljoner kronor i bidrag från Life-

Natur för naturvårdsändamål. Bidragen

administreras av Naturvårdsverket. Bidraget

redovisas under inkomsttiteln 6911 Övriga

bidrag från EG.

De statliga insatserna för att säkerställa

skyddsvärda skogsområden är ett av den statliga

naturvårdspolitikens viktigaste instrument.

Tabell 3.11 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:3 Åtgärder för att

bevara den biologiska mångfalden

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

30 740

87109

120 000

-

-

Nya förpliktelser

87 109

120 000

60 000

-

-

Infriade förpliktelser*

30 740

87 109

60 000

120 000

-

Utestående förpliktelser vid årets slut

87 109

120 000

120 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

120 000

120 000

120 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

För att bevara de skyddade områdenas biologiska

värden och andra värden krävs i vissa fall aktiva

skötselåtgärder. Även det ökade antalet

naturreservat ställer ökade krav på förvaltning av

områdena med inriktning på vård och skötsel för

att syftet med skyddet skall uppfyllas.

Regeringen beräknar en nivå för skydd och

vård av värdefull natur till 635 miljoner kronor

för år 2001. För budgetåren 2002 beräknas 664

miljoner kronor och för år 2003 beräknas 695

miljoner kronor.

Utöver den i 2000 års budgetproposition

beräknade ökningen på 90 miljoner kronor

beräknar regeringen förstärkningar av anslaget

med 78 miljoner kronor för år 2001.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

848 461 000 kronor. Anslaget beräknas till

876 849 000 kronor för år 2002 och till

908 217 000 kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.12 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

671 551

Pris- och löneomräkning

8 910

Ökat resursbehov

168 000

Förslag 2001

848 461

3.8.4 34:4 Sanering och återställning av

förorenade områden

Tabell 3.13 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

26 007

Anslags-

sparande

13 993

2000

Anslag

65 000

Utgifts-

prognos

67 000

2001

Förslag

151 755

2002

Beräknat

312 283

1

2003

Beräknat

408 778

2

1 Motsvarar 304 927 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 389 927 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för inventeringar,

undersökningar och åtgärder för att sanera och

återställa förorenade områden samt för

framtagande av underlag för prioriteringar av

framtida sanerings- och återställningsinsatser i

landet. Anslaget får användas till att åtgärda ur

risksynpunkt särskilt angelägna saneringsobjekt

samt till eventuella akuta saneringsinsatser.

Av anslaget får högst 20 miljoner kronor

användas för länsstyrelsernas kostnader för

administration av anslagsmedlen, inklusive

erforderliga inventerings- och

undersökningsinsatser.

1999 års anslagssparande är en följd av att

bidragsmedel varit uppbundna i åtgärdsprojekt

som slutreglerats efter årsskiftet.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

För budgetåret 2000 har regeringen bemyndigats

att godkänna avtal och beslut som rör sanering

och återställning av förorenade områden vilka

innebär åtaganden för efterföljande budgetår.

För att förbättra förutsättningarna för planering,

upphandling och genomförande av

efterbehandlingsprojekt bör regeringen

bemyndigas att under år 2001 ingå ekonomiska

förpliktelser som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 110 miljoner kronor

under år 2002, högst 100 miljoner kronor under

år 2003 och högst 80 miljoner kronor under år

2004.

Regeringens överväganden

Efter tio års systematisk uppbyggnadsarbete har

efterbehandlingsverksamheten nu gått in i ett

expansivt skede. Föroreningarna förekommer i

mark, grundvatten, sediment, byggnader och

anläggningar. Påtagliga läckage förekommer från

bl.a. gruvavfall och en del deponier. Från andra

områden är läckaget i dag ofta begränsat på

grund av buffertmekanismer, fastläggning m.m.

Dessa återhållande krafter kommer dock att

försvagas med tiden och läckagen från de

förorenade områdena beräknas därmed att öka.

Regeringen beräknade i 2000 års

budgetproposition mot denna bakgrund en

kraftig ökning av resurserna för sanering och

återställning av förorenade områden. I enlighet

med vad som aviserades i den ekonomiska

vårpropositionen beräknar regeringen ytterligare

förstärkningar om 85 miljoner kronor år 2003.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

151 755 000 kronor. Anslaget beräknas till

312 283 000 kronor för år 2002 och till

408 778 000 kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.14 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

65 000

Pris- och löneomräkning

1 755

Ökat resursbehov

85 000

Förslag 2001

151 755

Tabell 3.15 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:4 Sanering och

återställning av förorenade områden

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

2004

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

60 000

-

-

-

Nya förpliktelser

0

60 000

290 000

-

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

60 000

110 000

100 000

80 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

60 000

290 000

-

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

60 000

290 000

-

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

3.8.5 34:5 Miljöforskning

Tabell 3.16 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

0

Anslags-

sparande

0

2000

Anslag

50 000

Utgifts-

prognos

50 000

2001

Förslag

56 930

2002

Beräknat

58 111

1

2003

Beräknat

80 242

2

1 Motsvarar 56 930 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 76 930 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget skall främst finansiera forskning till

stöd för Naturvårdsverkets arbete, t.ex.

miljömålen, miljöbalken samt underlag för

internationellt förhandlingsarbete. Anslaget skall

också finansiera statens andel av den

samfinansierade forskningen med näringslivet

vid IVL Svenska Miljöinstitutet AB.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

För budgetåret 2000 har regeringen bemyndigats

att godkänna avtal och beslut som rör

miljöforskningen vilka innebär åtaganden för

efterföljande budgetår. För att förbättra

förutsättningarna för planering, upphandling och

genomförande av forskningsprojekt bör

regeringen bemyndigas att under år 2001 ingå

ekonomiska förpliktelser som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst 20 miljoner

kronor under år 2002, högst 15 miljoner kronor

under år 2003 och högst 10 miljoner kronor

under år 2004.

Regeringens överväganden

Riksdagen har beslutat att ett forskningsråd för

miljö, areella näringar och samhällsbyggande

skall bildas från och med 2001 (prop.

1999/2000:81, bet. 1999/2000:UbU17, rskr

1999/2000:257). Detta nya råd skall bl.a. överta

visst ansvar för forskningsfinansiering från

Naturvårdsverket. Ansvarsfördelning mellan det

nya rådet och Naturvårdsverket utreds för

närvarande av en organisationskommitté (U

2000:05).

Av den i budgetpropositionen för år 2000

tidigare aviserade ökningen på 50 miljoner

kronor, förs år 2001 45 miljoner kronor till det

nya forskningsrådet för miljö, areella näringar

och samhällsbyggande. I enlighet med vad som

aviserades i den ekonomiska vårpropositionen

beräknar regeringen att anslaget förstärks med

20 miljoner kronor år 2003.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

56 930 000 kronor. Anslaget beräknas till

58 111 000 kronor för år 2002 och till 80 242 000

kronor år 2003.

 Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.17 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

50 000

Pris- och löneomräkning

1 930

Ökat resursbehov

5 000

Förslag 2001

56 930

Tabell 3.18 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:5 Miljöforskning

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

2004

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

30 000

-

-

-

Nya förpliktelser

0

30 000

45 000

-

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

30 000

20 000

15 000

10 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

30 000

45 000

-

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

30 000

45 000

-

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

3.8.6 34:6 Kemikalieinspektionen

Tabell 3.19 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

78 206

Anslags-

sparande

- 2 316

2000

Anslag

83 712

Utgifts-

prognos

82 500

2001

Förslag

81 733

2002

Beräknat

83 492

1

2003

Beräknat

85 357

2

1 Motsvarar 81 733 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 81 733 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras av Kemikalieinspektionen

för verksamhet avseende tillsyn/vägledning,

riskbedömning samt riskbegränsning för

allmänkemikalier och bekämpningsmedel.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Kemikalieinspektionens verksamhet finansieras

huvudsakligen med avgifter som anges i

förordning (1998:940) om avgifter för prövning

och tillsyn enligt miljöbalken, förordning

(1999:942) om kemikalieavgifter m.m. samt

Kemikalieinspektionens föreskrifter om kemiska

produkter och biotekniska organismer (KIFS

1998:8).

Intäkterna från kemikalieavgifter m.m. beräk-

nas till 78 miljoner kronor för år 2001 varav 56,8

miljoner kronor från kemikalieavgifter och 21,2

miljoner kronor från bekämpningsmedels-

avgifter. Intäkterna från kemikalieavgifter m.m.

redovisas på inkomsttitel 2543 Avgifter för

Kemikalieinspektionen, intäkterna från

bekämpningsmedel redovisas på inkomsttitel

2538 Miljöavgift på bekämpningsmedel och

handelsgödsel, och övriga inkomster av statens

verksamhet redovisas på inkomsttitel 2811

Övriga inkomster av statens verksamhet.

Tabell 3.20 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(som inte får

disponeras)

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

80 332

72 710

7 622

Prognos 2000

76 200

76 200

0

Budget 2001

78 000

78 000

0

Tabell 3.21 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(som inte får

disponeras)

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

4 818

4 818

0

Prognos 2000

3 750

3 750

0

Budget 2001

3 750

3 750

0

Regeringens överväganden

Kemikalieinspektionen redovisade den 15 januari

2000 ett underlag för fördjupad prövning av hela

sin verksamhet. Behovet av en översyn av den

nuvarande kemikaliekontrollen och Kemi-

kalieinspektionens framtida roll har ökat med

anledning av miljöbalkens införande och arbetet

med att uppnå de 15 miljökvalitetsmål som

riksdagen lagt fast samt det svenska

medlemskapet i EU. Kemikalieutredningen (M

1998:04) fick den 18 maj 2000 tilläggsdirektiv

(dir. 2000:41) för att göra en översyn av och

lämna förslag om Kemikalieinspektionens

framtida inriktning, verksamhet och resurser

med beaktande av miljöbalkens regler,

miljökvalitetsmålet Giftfri miljö, Kemika-

lieutredningens förslag till nya riktlinjer för

kemikaliepolitiken samt utvecklingen på

kemikalieområdet inom EU och internationellt.

Utifrån slutsatserna av översynen skall

utredningen även lämna förslag på hur

Kemikalieinspektionens verksamhet bör

finansieras. Redovisning av uppdraget skall ske

senast den 31 december 2000.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare avdragen

kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Från anslaget har 112 000

kronor förts bort. Samtidigt minskas anslaget

med 3 000 000 kronor till följd av en engångsvis

förstärkning under år 2000.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

81 733 000 kronor. Anslaget beräknas till

83 492 000 kronor för år 2002 och till 85 357 000

kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.22 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

83 712

Pris- och löneomräkning

1 133

Engångsvis förstärkning år

2000

-3 000

Justering av premier

-112

Förslag 2001

81 733

3.8.7 34:7 Internationellt

miljösamarbete1

Tabell 3.23 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

34 304

Anslags-

sparande

2 762

2000

Anslag

37 182

Utgifts-

prognos

37 325

2001

Förslag

42 182

2002

Beräknat

39 682

2003

Beräknat

39 682

1 Anslagsnamnet budgetåret 2000 var Visst internationellt miljösamarbete.

Anslaget disponeras för medlemsavgifter och

deltagande i internationella organisationer och

för internationellt samarbete inom

Miljödepartementets ansvarsområde.

Från anslaget betalas kostnader för deltagande

i möten inom ramen för internationella

miljökonventioner och avtal, möten inom ramen

för FN-systemet och EU-samarbetet samt inom

organisationer såsom OECD, ECE och

Nordiska Ministerrådet samt miljösamarbetet

om Arktis och Antarktis. Vidare betalas från

anslaget kostnader för bilateralt miljösamarbete

samt Sveriges årliga bidrag till FN:s miljöfond.

Regeringens överväganden

Genom ett aktivt deltagande i det internationella

miljösamarbetet ökar möjligheterna för Sverige

att påverka miljöbeslut så att gränsöverskridande

utsläpp och miljöförstöring minskar.

Omfattningen av det internationella

miljösamarbetet ökar successivt. Resurser krävs

för Sveriges ordförandeskap i EU första halvåret

2001 som, förutom de direkt

ordförandeskapsrelaterade uppgifterna, också

kommer att innebära ett ökat deltagande och

arbete inom ramen för EU-samarbetet.

Detsamma gäller för förberedelserna inför

uppföljningen av UNCED år 2002 (Rio + 10)

som kommer att gå in i ett mycket intensivt

skede under 2001. Resurser krävs även för

bilateralt miljösamarbete. Regeringen beräknar

mot denna bakgrund att resurserna för

internationellt arbete bör öka med 7 miljoner

kronor för budgetåret 2001.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

42 182 000 kronor. Anslaget beräknas till

39 682 000 kronor för år 2002 och till 39 682 000

kronor år 2003.

 Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.24 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

37 182

Ökat resursbehov

7 000

Återföring till 34:1

-2 000

Förslag 2001

42 182

3.8.8 34:8 Stockholms internationella

miljöinstitut

Tabell 3.25 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

12 000

Anslags-

sparande

0

2000

Anslag

12 000

Utgifts-

prognos

12 000

2001

Förslag

12 000

2002

Beräknat

12 000

2003

Beräknat

12 000

Anslaget disponeras för statens stöd till

Stockholms internationella miljöinstitut (SEI).

SEI:s huvudsakliga uppgifter är att initiera,

genomföra och föra ut resultat av studier och

forskning vad gäller utvärdering och utveckling

av miljöteknik, miljö- och utvecklingspolicy

samt relaterad miljöstyrning och strategier för en

hållbar utveckling. Institutet bedriver tillämpad

forskning inom områdena energi, atmosfär,

vattenhantering och urbana miljöer.

SEI bedriver verksamhet i Afrika, Asien,

Europa och Latinamerika. Institutet har,

förutom sitt huvudkontor i Stockholm, tre

övriga kontor i Boston, Tallin och York.

Regeringens överväganden

SEI har byggt upp en internationellt erkänd

verksamhet inom områden som är centrala för de

globala miljöproblemen. Institutets verksamhet

är av stort värde för Sverige.

För att kunna locka till sig externa

uppdragsfinansiärer krävs en kritisk bas av

vetenskaplig kompetens. Detta kan möjliggöras

genom en stabil och långsiktig basfinansiering

som upprätthåller kvaliteten i verksamheten.

Regeringen beräknar anslaget till 12 000 000

kronor för år 2001. För åren 2002 och 2003

beräknas oförändrat anslag.

3.8.9 34:9 Statens strålskyddsinstitut

Tabell 3.26 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

85 125

Anslags-

sparande

7 166

2000

Anslag

85 449

Utgifts-

prognos

88 500

2001

Förslag

90 888

2002

Beräknat

92 831

1

2003

Beräknat

94 897

2

1 Motsvarar 90 888 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 90 888 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för förvaltningskostnader

och strålskyddsforskning vid Statens

strålskyddsinstitut (SSI). SSI är central

förvaltningsmyndighet för frågor om skydd av

människor, djur och miljö mot skadlig verkan av

joniserande och icke joniserande strålning.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

SSI:s verksamhet finansieras delvis via avgifter

enligt förordningen (1976:247) om vissa avgifter

till Statens strålskyddsinstitut. Avgifter från

kärnteknisk verksamhet redovisas under

inkomsttitel 2551 Avgifter från

kärnkraftsindustrin. Ansökningsavgifter

redovisas under inkomsttitel 2511 Expeditions-

och ansökningsavgifter.

SSI bedriver även viss avgiftsfinansierad

uppdragsverksamhet som idag framförallt

omfattar utbildningsverksamhet.

Persondosimetriservicen har under 1999 sålts till

Studsvik Instrument AB.

Tabell 3.27 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(som inte får

disponeras)

Utfall 1999

67 728

1

Prognos 2000

66 596

1

Budget 2001

71 165

1

1 I beloppet ingår 13 500 tkr som överförs till Statens räddningsverk för

beredskap mot kärntekniska olyckor.

Tabell 3.28 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

2 270

2 939

-669

Prognos 2000

800

800

0

Budget 2001

1 000

1 000

0

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

SSI har i uppdrag att finansiera grundläggande

strålskyddsforskning. För att förbättra

förutsättningarna för planering och

genomförande av strålskyddsforskningen är det

nödvändigt att kunna fatta beslut som medför

utfästelser om utgifter för kommande budgetår.

Regeringen bör bemyndigas att under år 2001

ingå ekonomiska förpliktelser i samband med

strålskyddsforskning som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst 3 miljoner

kronor under vart och ett av åren 2002, 2003 och

2004.

Regeringens överväganden

Regeringens bedömning är att SSI lever upp till

de mål som ställts och att myndigheten kan

verka för ett fortsatt gott strålskydd i samhället.

Regeringens bedömning är att de förändringar

som har skett för att renodla myndigheten som

en ren tillsynsmyndighet är steg i rätt riktning.

Genom ett regeringsbeslut under hösten 1999

fick SSI i uppdrag att överta ansvaret för driften

av de fem luftfilterstationer som drivs för

övervakning av kärntekniska olyckor.

Regeringen bedömer att SSI behöver en

anslagsförstärkning om 2,4 miljoner kronor för

att kunna driva dessa mätstationer framöver.

Regeringen bedömer även att det finns ett

behov av att förstärka miljöövervakningen på

området. Krav på miljöövervakning av

radioaktiva ämnens spridning i naturen och de

stråldoser de ger till befolkningen ges även i

Rådets direktiv 96/29/Euratom. Regeringen

beräknar att SSI behöver en förstärkning om 2

miljoner kronor för att kunna bedriva ett sådant

miljöövervakningsprogram.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare avdragen

kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Från anslaget har 141 000

kronor förts bort.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

90 888 000 kronor. Anslaget beräknas till

92 831 000 kronor för år 2002 och till 94 897 000

kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.29 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

85 449

Pris- och löneomräkning

1 180

Ökat resursbehov

4 400

Justering av premier

-141

Förslag 2001

90 888

Tabell 3.30 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:9 Statens

strålskyddsinstitut

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

2004

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

0

-

-

-

Nya förpliktelser

0

0

9 000

-

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

0

3 000

3 000

3 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

0

9 000

-

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

0

9 000

-

-

-

3.8.10 34:10 Statens kärnkraftinspektion:

Förvaltningskostnader

Tabell 3.31 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

77 471

Anslags-

sparande

15 817

2000

Anslag

82 648

Utgifts-

prognos

85 330

2001

Förslag

83 617

2002

Beräknat

85 391

1

2003

Beräknat

87 281

2

1 Motsvarar 83 617 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 83 617 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för Statens

kärnkraftinspektions (SKI)

förvaltningskostnader och kostnader för tillsyn.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

SKI:s verksamhet finansieras via avgifter enligt

förordningen (1991:739) om vissa avgifter till

Statens kärnkraftinspektion. Avgifter enligt den

nämnda förordningen avseende tillsyn och

forskning enligt 4, 5 och 8 §§ förs till

inkomsttitel 2551 Avgifter från

kärnkraftsverken.

SKI disponerar de intäkter som erhålles i form

av avgifter enligt 2 och 6 §§ förordningen

(1991:739) om vissa avgifter till Statens

kärnkraftinspektion.

Tabell 3.32 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Utfall 1999

142 180

211

Prognos 2000

143 620

150

Budget 2001

148 457

150

Regeringens bedömning

Regeringens bedömning är att myndigheten

genom sitt tillsynsarbete verkar för att skydda

hälsa och miljö.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare avdragen

kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Från anslaget har 160 000

kronor förts bort.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

83 617 000 kronor. Anslaget beräknas till

85 391 000 kronor för år 2002 och till 87 281 000

kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknas enligt

följande:

Tabell 3.33 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

82 648

Pris- och löneomräkning

1 129

Justering av premier

-160

Förslag 2001

83 617

3.8.11 34:11 Statens kärnkraftinspektion:

Kärnsäkerhetsforskning

Tabell 3.34 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

65 930

Anslags-

sparande

6 547

2000

Anslag

65 969

Utgifts-

prognos

67 242

2001

Förslag

67 242

2002

Beräknat

68 499

1

2003

Beräknat

69 901

2

1 Motsvarar 67 242 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 67 242 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras för Statens

kärnkraftinspektions kostnader för

kärnsäkerhetsforskning.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

SKI har i uppdrag att finansiera

kärnsäkerhetsforskning. För att förbättra

förutsättningarna för planering och

genomförande av kärnsäkerhetsforskningen är

det nödvändigt att kunna fatta beslut som

medför utfästelser om utgifter för kommande år.

Regeringen bör därför bemyndigas att under

år 2001 ingå ekonomiska förpliktelser i samband

med kärnsäkerhetsforskning som inklusive

tidigare åtaganden innebär utgifter på högst 12

miljoner kronor under vart och ett av åren 2002,

2003 och 2004.

Tabell 3.35 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 34:11 Statens

kärnkraftinspektion: Kärnsäkerhetsforskning

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

2004

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

0

-

-

-

Nya förpliktelser

0

0

36 000

-

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

0

12 000

12 000

12 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

0

36 000

-

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

0

36 000

-

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Regeringens överväganden

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

67 242 000 kronor. Anslaget beräknas till

68 499 000 kronor för år 2002 och till 69 901 000

kronor år 2003.

Anslaget för år 2001 har beräknats enligt

följande:

Tabell 3.36 Beräkning av anslag

Tusental kronor

Anslag 2000

65 969

Pris- och löneomräkning

1 273

Förslag 2001

67 242

3.8.12 34:12 Internationellt samarbete i

fråga om kärnsäkerhet m.m.1

Tabell 3.37 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

24 339

Anslags-

sparande

2 571

2000

Anslag

26 352

Utgifts-

prognos

26 352

2001

Förslag

26 752

2002

Beräknat

26 752

2003

Beräknat

26 752

1 Anslagsnamnet budgetåret 2000 var Visst Internationellt samarbete i fråga om

kärnsäkerhet m.m..

Anslaget disponeras för kostnader för deltagande

i internationellt samarbete på

kärnenergiområdet, såsom Sveriges reguljära

medlemsavgift i Internationella

Atomenergiorganet (IAEA), bidraget till

IAEA:s Technical Assistance and Cooperation

Fund samt kostnader i samband med övrigt

internationellt kärnsäkerhetssamarbete.

Regeringens överväganden

Kostnaderna under anslaget är starkt beroende

av förändringar i valutakurserna. Regeringen

bedömer dock att anslaget för år 2001 kommer

att täcka kostnaderna.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001,

2002 och 2003 till 26 752 000 kronor per år.

3.8.13 Kärnavfallsfonden

Enligt lagen (1984:3) om kärnteknisk

verksamhet (kärntekniklagen) är en innehavare

av tillstånd till kärnteknisk verksamhet skyldig

att svara för att allt i verksamheten uppkommet

kärnavfall och använt kärnbränsle hanteras och

slutförvaras på ett säkert sätt och att den

anläggning i vilken verksamheten bedrivs

avvecklas och rivs på ett säkert sätt, sedan

verksamheten har upphört (10 §). Dessa

åtaganden innebär enligt förarbetena (prop.

1983/84:60) också ett ansvar för att klarlägga

vilka åtgärder som behövs och hur dessa åtgärder

skall kunna genomföras.

I det ansvar som enligt 10 § kärntekniklagen

läggs på reaktorinnehavare och övriga innehavare

av tillstånd till kärnteknisk verksamhet ingår att

svara för de faktiska kostnader som behövs för

avfallshanteringen. Som påpekades av Lagrådet i

yttrandet över den tidigare finansieringslagen

(prop. 1980/81:90, s. 637) omfattar

tillståndshavarens skyldigheter även att ansvara

med återstoden av sin förmögenhet för

kostnader för sådana åtaganden, ifall

tillståndshavaren skulle underlåta att fullgöra sina

skyldigheter och staten därför nödgas vidta

åtgärderna.

Enligt lagen (1992:1537) om finansiering av

framtida utgifter för använt kärnbränsle m.m.

skall innehavaren av en kärnkraftsreaktor årligen,

så länge reaktorn är i drift, nerlägga en avgift

samt ställa säkerheter till staten för att säkerställa

att medel finns tillgängliga för att betala

kostnader för hantering och slutförvaring av

använt kärnbränsle och visst radioaktivt avfall,

avveckling och rivning av reaktoranläggningar

och forskning på kärnavfallsområdet. Medlen

används också för att täcka de kostnader som

staten har för tillsyn och kompletterande

forskning på kärnavfallsområdet. Avgifter skall

vidare täcka de kostnader som

reaktorinnehavarna, staten och kommunerna har

för information till allmänheten.

Regeringen fastställer avgiften årligen för

nästkommande kalenderår. Avgiften beräknas

per kilowattimme och bestäms individuellt för

varje verk. Utöver den årliga avgiften skall

reaktorinnehavarna ställa fullgoda säkerheter för

kostnader som inte täcks av inbetalade

avgiftsmedel för hantering och slutförvaring av

använt kärnbränsle och kärnavfall samt rivning

av kärnkraftverken. Säkerheterna skall sålunda

dels säkerställa fonduppbyggnaden om en

reaktor skulle stängas av före reaktorns s.k.

intjänandetid på 25 år, dels säkerställa

finansieringen vid en eventuell fondbrist

beroende på oplanerade händelser efter det att

alla reaktorer stängts av och avgiftsmedel från

kärnkraftproduktionen inte längre tillförs

fonden.

Avgiftsmedlen förvaltas av en fond benämnd

Kärnavfallsfonden. Fondens medel skall enligt

finansieringslagen placeras på konto i

Riksgäldskontoret. Kärnavfallsfondens styrelse

har träffat avtal med Riksgäldskontoret om

formerna för placeringen av medlen. Avkastning

på fondens medel skall läggas till kapitalet.

Enligt den förvaltningsberättelse för år 1999

som Kärnavfallsfondens styrelse lämnat till

regeringen framgår att inbetalade avgifter för år

1999 uppgick till 944,7 miljoner kronor (873

miljoner kronor år 1998). Utbetalade

ersättningar uppgick till 602,6 miljoner kronor (1

242,7 miljoner kronor år 1998). Ränteintäkterna

uppgick till 1 162 miljoner kronor (741 miljoner

kronor år 1998). Vid utgången av år 1999 var

Kärnavfallsfondens marknadsvärde 23 413

miljoner kronor (22 045 miljoner kronor år

1998).

4 Politikområde Forskningspolitik under

utgiftsområde 2

4.1 Budgetförslag

4.1.1 26:1 Forskningsrådet för miljö,

areella näringar och samhälls-

byggande: Förvaltningskostnader

Tabell 4.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

2001

Förslag

43 744

2002

Beräknat

39 551

1

2003

Beräknat

40 416

2

1 Motsvarar 38 744 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 38 744 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget är nytt från år 2001 och disponeras för

den nya myndighetens förvaltningskostnader.

Rådets viktigaste ansvarsområde är miljö-

forskning, lantbruksvetenskaplig forskning,

forskning om samhällsbyggande och forskning

för en ekologiskt hållbar utveckling.

Regeringens överväganden

Riksdagen har beslutat om en ny

myndighetsorganisation för

forskningsfinansiering (prop. 2000/2001:81, bet.

1999/2000:UbU17, rskr. 1999/2000:257) vilket

bl.a. innebär att ett nytt forskningsråd för miljö,

areella näringar och samhällsbyggande skall

bildas från år 2001. I den forskningspolitiska

propositionen (prop. 2000/2001:3) har

regeringen angett att rådet skall benämnas

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande. Forskningsrådet skall överta

ansvaret för forskningsfinansiering från Skogs-

och jordbrukets forskningsråd (SJFR) och

Byggforskningsrådet (BFR) samt vissa delar från

Forskningsrådsnämnden (FRN) och

Naturvårdsverket. En organisationskommitté (U

2000:05) har i uppgift att förbereda bildandet av

den nya myndigheten.

Genom bildandet av det nya forskningsrådet

för miljö, areella näringar och samhällsbyggande

samlas stora delar av ansvaret för forskning till

stöd för ett ekologisk hållbart samhälle och

därmed skapas bättre förutsättningar för

kraftfulla forskningssatsningar.

Anslaget finansieras via förvaltningsanslagen

för Skogs- och jordbrukets forskningsråd

(SJFR), Byggforskningsrådet (BFR) samt

Forskningsrådsnämnden (FRN), vilkas

förvaltningsanslag upphör i och med detta.

Anslaget finansieras också med medel från

anslaget för särskilda utgifter inom universitet

och högskolor m.m. inom utgiftsområde 16.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

43 744 000 kronor. Anslaget beräknas till

39 551 000 kronor för år 2002 och till 40 416 000

kronor år 2003.

4.1.2 26:2 Forskningsrådet för miljö,

areella näringar och samhälls-

byggande: Forskning

Tabell 4.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

2001

Förslag

165 585

2002

Beräknat

173 718

1

2003

Beräknat

187 673

2

1 Motsvarar 170 585 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 180 585 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget är nytt från år 2001 och disponeras för

stöd till forskning inom områdena miljö och

samhällsbyggande. För lantbruksvetenskaplig

forskning finns anslag 26:1 Forskningsrådet för

miljö, areella näringar och samhällsbyggande:

Forskning och kollektiv forskning, under

utgiftsområde 23.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

För att underlätta planering, upphandling och

genomförande av forskningsprojekt bör

regeringen bemyndigas att under år 2001 ingå

ekonomiska förpliktelser som innebär utgifter på

högst 80 miljoner kronor under år 2002, högst 65

miljoner kronor under år 2003, högst 50 miljoner

kronor under år 2004, högst 45 miljoner kronor

under år 2005 och högst 40 miljoner kronor

under år 2006.

Regeringens överväganden

Anslaget finansieras via forskningsanslagen för

Byggforskningsrådet (BFR),

Forskningsrådsnämnden (FRN),

Naturvårdsverket samt från anslaget för särskilda

utgifter inom universitet och högskolor m.m.

inom utgiftsområde 16. Forskningsanslagen för

BFR och FRN upphör i och med detta.

Regeringen beräknar anslaget för år 2001 till

165 585 000 kronor. Anslaget beräknas till

173 718 000 kronor för år 2002 och till 187

673 000 kronor år 2003.

Tabell 4.3 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser - 26:2 Forskningsrådet för

miljö, areella näringar och samhälls-

byggande: Forskning

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003-

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

0

0

0

-

-

Nya förpliktelser

0

0

280 000

-

-

Infriade förpliktelser*

0

0

0

80 000

200 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

0

0

280 000

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

0

0

280 000

-

-

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Bilaga 1

Anslagsbenämningar

Nya anslagsbenämningar

Av tabellen nedan framgår benämningen på anslagen åren 2000 och 2001. Syftet med

 tabellen är att

underlätta övergången till de nya benämningar som följer av att politikområden

införs.

 Anslagsbenämningar 2000 och 2001

Benämning 2000

Benämning 2001

Anslagets namn

Nytt anslag

26:1

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande:

Förvaltningskostnader

Nytt anslag

26:2

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning

A1

34:1

Naturvårdsverket

A2

34:2

Miljöövervakning m.m.

A3

34:3

Åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden

A4

34:4

Sanering och återställning av förorenade områden

A5

34:5

Miljöforskning

A6

34:6

Kemikalieinspektionen

A7

34:7

Internationellt miljösamarbete

A8

34:8

Stockholms internationella miljöinstitut

A9

-

Investeringsbidrag för främjande av omställning i ekologiskt hållbar riktning

B1

34:9

Statens strålskyddsinspektion: Förvaltningskostnader

B2

34:10

Statens kärnkraftinspektion: Förvaltningskostnader

B3

34:11

Statens kärnkraftinspektion: Forskning

B4

34:12

Internationellt samarbete i fråga om kärnsäkerhet m.m.

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

8

7

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

47

9

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

12

11

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 20

46

47