Prop.

1994/95:25Regeringens proposition

1994/95:25

Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 1 november 1994

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovisar regeringen sin syn på den ekonomiska politikens

inriktning under de närmaste åren. Uppgiften för den ekonomiska politiken är nu

att sanera statsfinanserna i syfte att åstadkomma en varaktig och uthållig

tillväxt, en ökad sysselsättning och en minskad arbetslöshet.

 Efter en period av kraftigt minskad produktion och ökad arbetslöshet inriktas

den ekonomiska politiken på att öka sysselsättningen och skapa förutsättningar

för god välfärd genom en låg arbetslöshet, stabila priser och hög tillväxt. En

nödvändig utgångspunkt i detta arbete är att stabilisera statsskulden som andel

av bruttonationalprodukten senast år 1998. Som ett första steg mot detta mål

föreslås att de utgiftsbesparingar och inkomstförstärkningar som socialde-

mokraterna presenterade i sitt valmanifest inför valet genomförs. Därmed

återställs de principer i skattesystemet som fastslogs i 1990 års skattereform.

I budgetpropositionen i januari 1995 återkommer regeringen med ytterligare

åtgärder.

 I propositionen föreslås vidare, med utgångspunkt i valmanifestet, att en

omläggning av arbetsmarknadspolitiken påbörjas i riktning mot åtgärder som

stimulerar rörlighet och underlättar för utsatta grupper att komma in på arbets-

marknaden. Dessutom föreslås vissa stimulanser av byggnadsinvesteringarna.

Innehållsförteckning

1 Den ekonomiska politikens inriktning..... 6

2 Den ekonomiska utvecklingen.............. 10

3 Politik för tillväxt, sysselsättning och

 välfärd.................................. 15

4 Finans- och penningpolitiken............. 18

5 Budgetpolitiken.......................... 21

5.1 Utgångspunkter........................... 21

5.2 Åtgärder för att stärka de offentliga

 finanserna............................... 21

 5.2.1 Åtgärder på utgiftssidan.......... 22

 5.2.2 Inkomstförstärkande åtgärder...... 25

 5.2.3 Åtgärder som vidtas för att korri-

 gera tidigare fattade beslut...... 26

 5.2.4 Insatser mot arbetslöshet......... 27

5.3 Kommunal ekonomi......................... 27

6 Förslag till riksdagsbeslut.............. 30

7 Socialdepartementets verksamhetsområde... 31

7.1 Sammanfattning av förslag till bespa-

 ringar................................... 31

7.2 Ekonomiskt familjestöd................... 32

 7.2.1 Inledning......................... 32

 7.2.2 Ändrade regler för flerbarnstill-

 lägg.............................. 32

 7.2.3 Preskriptionstid för underhållsbi-

 drag.............................. 33

 7.2.4 Begränsningar i bidragsförskotts-

 systemet.......................... 33

7.3 Begränsad uppräkning av basbeloppet...... 34

7.4 Pris- och följsamhetsindexering av ut-

 gående pensionsförmåner.................. 36

7.5 Förbättring av det särskilda bostads-

 tillägget till pensionärer (SBTP)........ 38

7.6 Förtidspension och sjukförsäkring........ 39

7.7 Omläggning och höjning av allmänna egen-

 avgifter m.m............................. 41

7.8 Upprättade lagförslag.................... 43

7.9 Författningskommentar.................... 43

 7.9.1 Lagen (1962:381) om allmän försäk-

 ring.............................. 43

 7.9.2 Övriga lagförslag................. 44

7.10 Förslag till riksdagsbeslut.............. 44

8 Finansdepartementets verksamhetsområde... 46

8.1 Skattepolitiken.......................... 46

8.2 Enhetlig beskattning av sparandet........ 50

 8.2.1 Beskattningen av kapitalinkomster. 50

 8.2.2 Värdepappersfonder och investment-

 företag........................... 52

 8.2.3 Avkastningsskatt på pensionsspa-

 rande m.m......................... 53

 8.2.4 Sparande i allemansfond........... 54

8.3 Förmögenhetsbeskattningen................ 55

8.4 Företagsbeskattningen.................... 56

 8.4.1 Direktavdrag för bygginvesteringar 56

 8.4.2 Avvecklingen av surven............ 63

 8.4.3 Slopande av rätten till kvittning

 av underskott av aktiv närings-

 verksamhet mot inkomst av tjänst.. 65

8.5 Beskattning av förvärvsinkomster......... 66

 8.5.1 Skatteskalan och grundavdraget.... 66

 8.5.2 Höjd gräns för avdrag för kostna-

 der för resor mellan bostad och

 arbetsplats....................... 67

 8.5.3 Höjning av de särskilda löne-

 skatterna och premieskatten för

 grupplivförsäkringar.............. 69

8.6 Finansiella effekter för offentlig sektor 70

 8.6.1 Beskattningen av kapitalägande.... 71

 8.6.2 Företagsbeskattningen............. 73

 8.6.3 Beskattningen av förvärvsinkomster 74

8.7 Visst återställande av nivån på äldre

 statliga räntebidrag samt höjd fastighets-

 skatt.................................... 75

8.8 Ekonomiska regleringar år 1995 mellan

 staten och kommunsektorn................. 77

8.9 Reducering av de kyrkliga kommunernas

 skattemedelsfordran...................... 79

8.10 Upprättade lagförslag.................... 80

8.11 Författningskommentar.................... 81

 8.11.1 Lagen om direktavdrag för byggna-

 der m.m........................... 81

 8.11.2 Lagen om skattelättnader för spa-

 rande i allemansfond.............. 87

 8.11.3 Lagen om beräkning av statlig in-

 komstskatt på förvärsinkomster vid

 1996-1999 års taxeringar.......... 88

 8.11.4 Kommunalskattelagen (1928:370).... 88

 8.11.5 Lagen (1947:576) om statlig in-

 komstskatt........................ 90

 8.11.6 Uppbördslagen (1953:272).......... 96

 8.11.7 Kupongskattelagen (1970:624)...... 97

 8.11.8 Lagen (1984:1052) om statlig fas-

 tighetsskatt...................... 97

 8.11.9 Lagen (1990:325) om självdeklara-

 tion och kontrolluppgifter........ 97

 8.11.10Lagen (1990:655) om återföring av

 obeskattade reserver.............. 97

 8.11.11Lagen (1990:659) om särskild löne-

 skatt på vissa förvärsinkomster... 98

 8.11.12Lagen (1990:661) om avkastnings-

 skatt på pensionsmedel............ 98

 8.11.13Lagen (1990:663) om ersättnings-

 fonder............................ 98

 8.11.14Lagen (1990:1427) om särskild pre-

 mieskatt för grupplivförsäkring,

 m.m............................... 99

 8.11.15Lagen (1991:687) om särskild löne-

 skatt på pensionskostnader........ 99

 8.11.16Lagen (1993:1519) om avdrag för

 kostnader för bilresor till och

 från arbetsplatsen vid 1995 och

 1996 års taxeringar............... 99

 8.11.17Lagen (1993:1536) om räntefördel-

 ning vid beskattning.............. 99

 8.11.18Lagen (1993:1537) om expansions-

 medel............................. 99

 8.11.19Lagen (1993:1538) om periodise-

 ringsfonder.......................100

 8.11.20Lagen (1993:1539) om avdrag för

 underskott av näringsverksamhet...100

 8.11.21Lagen (1993:1540) om återföring

 av skatteutjämningsreserv.........100

 8.11.22Lagen (1994:775) om beräkning av

 kapitalunderlaget vid beskattning

 av ägare i fåmansföretag..........101

 8.11.23Lagen (1991:1850) om upphävande

 av lagen (1947:577) om statlig

 förmögenhetsskatt.................102

 8.11.24Lagen (1991:1851) om upphävande

 av lagen (1970:172) om begräns-

 ning av skatt i vissa fall........102

 8.11.25Lagen (1984:405) om stämpelskatt

 på aktier.........................102

 8.11.26Lagen (1992:575) om ändring i

 lagen (1991:1483) om skatt på

 vinstsparande m.m.................102

 8.11.27Lagen (1993:1520) om beräkning av

 beskattningsbar förvärvsinkomst

 vid taxering till statlig inkomst-

 skatt och statlig inkomstskatt på

 förvärvsinkomster vid 1995 och

 1996 års taxeringar...............102

 8.11.28Lagen (1994:776) om beskattning

 av viss vidareutdelning...........103

 8.11.29Lagen om ändring i lagen

 (1994:961) med särskilda bestäm-

 melser om utbetalning av skatte-

 medel år 1995.....................103

8.12 Förslag till riksdagsbeslut..............103

9 Jordbruksdepartementets verksamhetsområde105

9.1 Beredskapslagring........................105

9.2 Avbytarverksamhet........................105

10 Arbetsmarknadsdepartementets verksamhets-

 område, m.m..............................106

10.1 Regeringens överväganden.................106

 10.1.1Anslagsfrågor m.m..................109

 10.1.2Upprättade lagförslag..............118

10.2 Förslag till riksdagsbeslut..............118

Bilaga 1 Propositionens lagförslag

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 november 1994

1 Den ekonomiska politikens inriktning

Uppgiften för den ekonomiska politiken är nu att sanera statsfinanserna i syfte

att åstadkomma en varaktig och uthållig tillväxt, en ökad sysselsättning och en

minskad arbetslöshet.

 Den ekonomiska politikens huvuduppgift är bestämd av de akuta problemen i den

svenska ekonomin. De senaste årens internationella lågkonjunktur har orsakat

ekonomiska problem i de flesta industriländer. Sverige har drabbats extra hårt

genom en kombination av internationell konjunkturnedgång och av en inhemsk

politik som har förstärkt lågkonjunkturen i stället för att motverka den. Denna

politik har kraftigt ökat det finansiella sparandet och pressat ned hushållens

efterfrågan i ett läge när den sjunkande inhemska efterfrågan var den starka

negativa kraften i ekonomin. Denna process har kraftigt försvagat incitamenten

till investeringar samt skapat en arbetslöshet av en omfattning som inte

uppmätts sedan 1930-talet.

 Den reguljära sysselsättningen har minskat med över 450 000 personer sedan 1991

och arbetslösheten har stigit till 13 %, inräknat personer i arbetsmarknadspoli-

tiska åtgärder. Den dåliga ekonomiska utvecklingen har underminerat de

offentliga finanserna. Underskottet i de offentliga finanserna uppgår nu till ca

11 % av BNP. De offentliga finanserna har därmed försämrats från att vara näst

bäst bland OECD-länderna 1990 till att i år vara näst sämst.

 Den svenska ekonomin kännetecknas av en påtaglig tudelning med en stark

expansion i exportsektorn och en väsentligt svagare utveckling i andra delar av

ekonomin. Denna tudelning rymmer allvarliga risker.

 Den nuvarande situationen med hög arbetslöshet och med stora underskott och en

snabbt växande statsskuld är ohållbar från såväl ekonomisk som demokratisk

synpunkt. Genom den växande statsskulden och de ökande upplåningsbehoven

begränsas det politiska handlingsutrymmet och de demokratiska institutionernas

kraft. Därför är en stark budgetdisciplin och en över tiden balanserad

statsbudget en förutsättning för ett starkt folkstyre.

 Den snabbt stigande statsskulden leder till accelererande ränteutgifter, vilka

ytterligare ökar på budgetunderskottet. Det tydligaste tecknet på den oro detta

orsakar är att de svenska obligationsräntorna överstiger de tyska med ca 3 pro-

centenheter samt att kronan är svag. Den höga obligationsräntan leder vid

nuvarande inflationstakt till en real ränta på ca 8 %. En så hög realränta

liksom den osäkerhet som föranleds av skuldutvecklingen håller tillbaka

konsumtionen och investeringarna. Den höga räntan riskerar därmed att bryta kon-

junkturåterhämtningen i förtid.

 Om inte denna utveckling kan vändas finns det risk för att den höga arbets-

lösheten permanentas. Erfarenheterna från flera europeiska länder visar att det

är svårt att få ned arbetslösheten när den har varit hög under en längre tid.

Den måste därför reduceras så snabbt som möjligt och på ett varaktigt sätt, dvs.

utan att inflationen ökar. Arbetslösheten är ett slöseri såväl mänskligt,

samhällsekonomiskt som statsfinansiellt och bidrar till större inkomstskillna-

der, särskilt om den blir bestående. En kraftigt ökad sysselsättning är därför

en grundläggande förutsättning för en framgångsrik fördelningspolitik liksom en

fungerande jämställdhet. Detta förutsätter i sin tur goda villkor för en

återhämtning i näringslivet.

 Nyckeln till att föra Sverige ur den nuvarande ekonomiska krisen till en

uthållig ekonomisk tillväxt och stigande sysselsättning är en ekonomisk politik

som sanerar statsfinanserna. Den alarmerande ökningen av statsskulden de senaste

tre åren har allvarligt försvagat Sveriges ekonomi och gjort den mycket sårbar

för störningar och konjunktursvängningar. Den stora offentliga upplåningen har

skapat en situation där räntekostnader utgör en växande del av de gemensamma

utgifterna. Ju längre obalanserna i statens finanser består, desto större blir

behovet av åtgärder för att kompensera för den stigande räntebördan. Vid sidan

av räntorna utgör arbetslösheten den enskilt största kostnaden för samhället.

Genom den minskar skattebasen och stiger bidragskostnaderna.

 Det är därför av utomordentlig vikt att den nuvarande återhämtningen i ekonomin

utnyttjas till att såväl främja sysselsättningen och stärka statens inkomster

som att minska dess utgifter. Samtliga dessa tre delar är nödvändiga för att

bryta de senaste årens skuldutveckling. Saneringen av statens finanser är

samtidigt en nödvändig förutsättning för att få till stånd en varaktig tillväxt.

 Sysselsättningsökningen måste komma till stånd i näringslivet. Den måste

påskyndas genom åtgärder som är riktade mot de delar av ekonomin som ligger sent

i konjunkturuppgången.

 Arbetslinjen bör stärkas i första hand genom att investeringsaktiviteten

stimuleras. Vidare behöver arbetsmarknadspolitiken läggas om för att främja

expansionen i näringslivet genom åtgärder som stärker de arbetssökandes

kompetens och som främjar yrkesmässig och geografisk rörlighet. Kapaciteten i

utbildningen, såväl arbetsmarknadsutbildning som högre utbildning, behöver höjas

och ett flyttstöd återinföras. Därutöver behövs särskilda åtgärder för att

förhindra uppkomsten av långtidsarbetslöshet, särskilt bland ungdomar.

 En förutsättning för att kunna åstadkomma en snabbt och uthållig ökning av

sysselsättningen är att förtroendet för den svenska ekonomin återvinns. Den

dubbla obalansen med ett högt finansiellt sparande i den privata sektorn och ett

omfattande sparandeunderskott i den offentliga sektorn måste minskas. Därigenom

skapas förutsättningar för lägre marknadsräntor och starkare krona. Därmed

skulle också bördan på penningpolitiken minska och förutsättningarna för bevarad

prisstabilitet öka, vilket skulle understödja tillväxt och sysselsättning

ytterligare. För att uppnå detta krävs mycket omfattande budgetförstärkningar

genom både utgiftsminskningar och skattehöjningar.

 Tidpunkten är nu gynnsam för åtgärder som stärker de offentliga finanserna. Den

ekonomiska återhämtningen har börjat komma i gång och bör kunna bli stark.

Liksom under tidigare konjunkturuppgångar stiger sysselsättningen med en viss

eftersläpning. Drivkraften i konjunkturuppgången är en stark ökning av exporten,

som väntas leda till successivt allt större överskott i handels- och

bytesbalanserna. Den starka exportexpansionen börjar nu också sprida sig till

andra delar av ekonomin.

 Genom en ekonomisk tillväxt som ökar sysselsättningen och minskar

arbetslösheten och genom budgetförstärkningar som ger en kraftig effekt på de

offentliga finanserna redan nästa år skall statsskulden som andel av BNP kunnas

stabiliseras senast 1998. Att stabilisera statsskulden är dock på längre sikt

inte tillräckligt. För att minska sårbarheten och skapa handlingsutrymme inför

framtida konjunkturavmattningar bör ett mer långsiktigt mål vara att ta

ytterligare steg för att nedbringa skuldkvoten.

 För att åstadkomma en snabb och påtaglig effekt på räntorna ges flertalet

åtgärder redan nu ett konkret innehåll och kan till stor del beslutas av riks-

dagen redan i höst.

 Vidare utformas åtgärderna så att bördorna delas av alla grupper. Grunden i

välfärdssamhället - att varje människa skall kunna garanteras en god utbildning,

en bra sjukvård och en trygg ålderdom - måste säkras. Därför bör i största

möjliga mån kvaliteten i kommunernas verksamhet prioriteras framför nivåerna i

transfereringssystemen. I budgetpropositionen återkommer regeringen med en

redovisning av hur jämställdheten påverkas på olika politikområden.

 Tillräckligt omfattande och väl utformade budgetförstärkningar kan leda in den

ekonomiska utvecklingen i en god cirkel med lägre räntor, stärkt krona, minskade

inflationsförväntningar, ökade investeringar, starkare tillväxt, stigande

sysselsättning och ytterligare förbättrade offentliga finanser. Mot denna

bakgrund föreslår regeringen nu inom ramen för ett fyraårigt program konkreta

åtgärder som förstärker de offentliga finanserna 1998 med 57,1 miljarder kr. Av

dessa avser 25,5 miljarder kr utgiftsbegränsningar och 31,6 miljarder kr

inkomstförstärkningar efter avdrag för inkomstbortfall på grund av minskade

transfereringsutgifter m.m. Genom de åtgärder som regeringen nu föreslår

fullföljs det socialdemokratiska partiets valmanifest.

 Det försämrade statsfinansiella utgångsläget gör dessa åtgärder otillräckliga

för att stabilisera statsskulden under innevarande mandatperiod. Samtidigt gör

den starka konjunkturutvecklingen ytterligare budgetförstärkningar ekonomiskt

möjliga. Redan i valrörelsen redovisade socialdemokraterna att det kunde komma

att krävas större budgetförstärkningar än vad som hade preciserats i

valmanifestet. Regeringen kommer att föreslå ytterligare budgetförstärkande

åtgärder om sammanlagt 20 miljarder kr i budgetpropositionen 1995. Dessa kommer

att huvudsakligen vara besparingar i de offentliga utgifterna.

 Vidare redovisas i en särskild proposition principerna för finansieringen av

medlemsavgiften till Europeiska Unionen (EU).

 De närmaste åren kommer de offentliga finanserna dessutom att påverkas av

budgetförstärkande åtgärder som riksdagen har beslutat, vilka motsvarar

tillkommande budgetförstärkningar på sammanlagt ca 18 miljarder kr 1998 jämfört

med i år. Därtill blir ränteutgifterna lägre år 1998 som en följd av att de

sammantagna budgetförstärkningarna ger en lägre offentlig nettoskuld.

 Såvitt i dag kan bedömas bör dessa åtgärder sammantagna vara tillräckliga för

att stabilisera statsskulden som andel av BNP i slutet av mandatperioden. Under

gynnsamma omständigheter kan det ske tidigare än så. Åtgärderna sammanfattas i

tabell 1.1.

Tabell 1.1 Sammanställning av åtgärder

Miljarder kronor

___________________________________________________________________

 Effekt på den offentliga

 sektorns finanser 1998

___________________________________________________________________

Tidigare beslutade åtgärder 18,3

Nu föreslagna utgiftsminskningar 25,5

Inkomstbortfall pga utgiftsminskningar -4,7

Nu föreslagna inkomstökningar 36,3

Summa 57,1

Ytterligare åtgärder i budgetproposition 20,0

Minskade ränteutgifter 18,0

Summa 113,4

___________________________________________________________________

 Vidare föreslår regeringen ett antal kortsiktiga åtgärder för att stimulera

sysselsättningen under den närmaste tiden. Åtgärderna omfattar ett

investeringspaket, vilket beräknas leda till investeringar för 14 miljarder kr

och som inkluderar ett tidsbegränsat direktavdrag för byggnadsinvesteringar. För

att stärka arbetskraftens kompetens och öka flexibiliteten på arbetsmarknaden

läggs arbetsmarknadspolitiken om i riktning mot utbildningsåtgärder och stärkt

rekryteringsstöd för att förhindra permanent utslagning av arbetskraften.

Särskilda åtgärder föreslås för att förhindra att unga drabbas av lång-

tidsarbetslöshet. Dessa åtgärder finansieras fullt ut genom minskningar av andra

utgifter för arbetsmarknadspolitiken m.m.

 Den av regeringen föreslagna ekonomiska politiken bidrar till en ekonomisk

återhämtning. Tillväxten beräknas nästa år bli drygt 3 %. Därigenom ökar

sysselsättningen med ca 100 000 personer, den öppna arbetslösheten sjunker till

ca 7 % och bytesbalansen ger ett betydande överskott. Underskottet i den

offentliga sektorn sjunker med 2 procent av BNP. Förutsättningar skapas också

för att den ekonomiska uppgången skall kunna ske utan priset av hög inflation.

Prisökningarna förutses begränsas till ca 3 % år 1995. Därmed är grunden lagd

för att Sverige varaktigt skall kunna häva sig ur den djupa kris som präglat

ekonomin de senaste åren.

 Den 13 november genomförs folkomröstningen om Sveriges medlemskap i den

Europeiska Unionen. Utfallet i omröstningen kan komma att påverka den ekonomiska

utvecklingen i Sverige och förutsättningarna för den ekonomiska politiken.

Regeringen återkommer till dessa frågor.

2 Den ekonomiska utvecklingen

Den internationella ekonomiska utvecklingen

Efter en svag utveckling under 1993 i OECD-länderna, då BNP endast växte med

1 %, har det internationella konjunkturläget stärkts markant under 1994. Den

största förbättringen har skett i de europeiska länderna, samtidigt som

tillväxten i USA fortsatt i hög takt och konjunkturuppgången i Storbritannien

ytterligare befästs. I Japan är återhämtningen fortfarande vacklande. De

nordiska länderna sammantagna utmärker sig som ett starkt tillväxtområde. I

såväl Danmark som Norge bedöms BNP öka med över 4 % i år och även i Finland blir

tillväxten hög, av storleksordningen 3 %.

 Inflationstrycket i OECD fortsätter att vara måttligt. Inflationen i OECD

uppgick till 2,4 % på årsbasis i juli. Gemensamt för så gott som samtliga

OECD-länder är dock att inflationsförväntningarna på några års sikt har ökat

under året.

 Arbetslösheten i OECD har sjunkit något under året och uppgick i juli i år till

8,1 % av arbetskraften i juli. I OECD-Europa har arbetslösheten stabiliserats på

en mycket hög nivå och uppgick till 11,5 % av arbetskraften. Arbetslösheten har

sjunkit i bl.a. USA, Storbritannien och Kanada, medan den har fortsatt växa i

Japan och stabiliserats i Tyskland och Frankrike.

 Finanspolitiken ger under 1994 en restriktiv effekt på den ekonomiska

aktiviteten i OECD. I OECD-Europa uppgår underskottet i den offentliga sektorn

till 6 % av BNP. Den offentliga sektorns skuldsättning har fortsatt att öka och

bruttoskulden uppgår i dagsläget till ca 70 % av BNP, vilket kan jämföras med ca

50 % av BNP för tio år sedan.

 De lägre räntorna under 1993 är en viktig förklaring till den nuvarande

återhämtningen i de europeiska länderna. En mindre restriktiv penningpolitik har

möjliggjorts genom att länderna samtidigt genomfört medelfristiga

konsolideringsprogram för de offentliga finanserna. När penningpolitiken

stramades åt i USA i februari 1994 bröts den internationella trenden med

fallande långa räntor, bl.a. beroende på att tillväxtutsikterna förbättrats, att

efterfrågan på kapital ökat och att inflationsförväntningarna stigit.

Ränteuppgången har generellt sett varit störst i de länder som har dåliga

offentliga finanser och en tradition av höga prisökningar.

 BNP-tillväxten i OECD beräknas uppgå till 2,6 % i år och till 2,8 % nästa år. I

OECD-Europa tilltar tillväxten, medan den bedöms dämpas något i USA nästa år,

främst beroende på en svagare utveckling för konsumtion och investeringar. I

Japan förväntas en svag uppgång. I de nordiska länderna blir sannolikt

tillväxten fortsatt förhållandevis kraftig, även om takten avtar i Danmark och

Norge.

Tabell 2.1 Internationell utveckling

Årlig procentuell förändring

______________________________________________________________

 1992 1993 1994 1995

______________________________________________________________

BNP

OECD Europa 0,7 -0,6 2,1 2,8

OECD Totalt 1,4 1,1 2,6 2,8

KPI

OECD Europa 3,9 3,2 2,8 2,9

OECD Totalt 3,1 2,8 2,3 2,8

Arbetslöshet

(procent av arbetskraften)

OECD Europa 9,5 10,6 11,4 11,1

OECD Totalt 7,7 8,0 8,3 7,9

______________________________________________________________

Källor: OECD och Finansdepartementet.

 Trots uppgången väntas inflationen komma att bli låg historiskt sett för OECD

som helhet nästa år. Det avspeglar dels att det i många länder kommer att finnas

ledig kapacitet vad gäller arbetskraft, dels den större vikt som målet om

prisstabilitet givits i många länder. Det finns i Europa i dagsläget en bredare

uppslutning än tidigare kring vikten att hålla inflationen på en låg nivå.

 Arbetslösheten i OECD bedöms minska något och uppgå till strax under 8 % 1995.

I OECD-Europa är andelen arbetslösa väsentligt högre, även om den också där

väntas minska.

 De offentliga finanserna väntas förbättras i OECD under 1995, även om de

offentliga finanserna i flertalet länder förutses fortsätta att visa avsevärda

underskott i ett medelfristigt perspektiv, trots antaganden om en lång period

med god ekonomisk tillväxt och att ländernas olika konsolideringsprogram imple-

menteras fullt ut.

Den ekonomiska utvecklingen i Sverige

Utvecklingen i svensk ekonomi har under de tre senaste åren varit starkt

negativ. Investeringarna har minskat med över 20 % och sysselsättningen med över

450 000 personer. Närmare 50 000 företag har gått i konkurs och många pro-

duktionsanläggningar har lagts ner och därmed har också den svenska produktion-

skapaciteten försvagats.

 Den fallande sysselsättningen har medfört minskade offentliga inkomster, medan

den ökade arbetslösheten gett större offentliga utgifter. Omsvängningen från ett

underskott till ett kraftigt överskott i hushållssparandet liksom en för svag

budgetdisciplin och dyrbara kompromisser mellan olika önskemål har också

försämrat de offentliga finanserna.

 Efter tre år med fallande produktion väntas BNP växa med ca 2,5 % år 1994.

Återhämtningen startar dock från en låg nivå, och avståndet till den långsiktiga

tillväxttrenden är betydande. Återhämtningen har hittills varit exportledd, men

investeringsaktiviteten ökar nu och BNP-tillväxten väntas bli drygt 3 % år 1995.

 Den svenska industrins konkurrensläge är mycket gott. I första hand är det en

följd av att kronkursen har sänkts, men de senaste åren starka produktivitet-

sökningarna har också bidragit. Industriproduktionen stiger i år med ca 9 % och

nästa år förutses en uppgång på 6-7 %. Parallellt med den expansiva situationen

för de konkurrensutsatta sektorerna beräknas stora delar av den inhemska eko-

nomin få vidkännas en fortsatt dämpad efterfrågan. Den offentliga konsumtionen,

aktiviteten i byggsektorn och till en del även den privata konsumtionen förutses

utvecklas svagt.

 En tudelning av ekonomin av detta slag är i viss utsträckning ett normalt

inslag i en återhämtningsfas. Att expansiva delar av ekonomin når sitt

kapacitetstak är heller inget att förvåna sig över. Det är snarare en naturlig

del i den strukturomvandling av ekonomin som nu sker. Av avgörande betydelse är

dock att ekonomin fungerar på ett sådant sätt att kapacitetsutbyggnaden och

omvandlingen verkligen kommer till stånd och att det sker utan att inflationen

tilltar. Den omläggning av den ekonomiska politiken som nu sker är inriktad på

att främja en sådan expansion utan ökad inflation. Arbetsmarknadspolitiken

inriktas på att underlätta rekrytering och minska risken för flaskhalsar.

Investeringarna stimuleras för att främja en snabbare kapacitetsutbyggnad i

näringslivet.

 Det finns påtagliga risker med den nuvarande situationen. Det senaste halvårets

utveckling med stigande räntor och svag krona har fördjupat tudelningen av

ekonomin. Stora krav ställs nu på arbetsmarknadens funktionssätt för att inte

löneutvecklingen i industrin skall ge upphov till en inflationistisk utveckling.

Det bristande förtroendet för hållbarheten i utvecklingen av de offentliga

finanserna har också inneburit att den svenska kronan är lågt värderad. Detta

har förvärrat obalansen mellan ekonomins olika delar. En högre kronkurs skulle

verka dämpande på utvecklingen för exportsektorn samtidigt som lägre

importpriser skulle stimulera hemmamarknaden och minska inflationstrycket.

 Det höga ränteläget har medverkat till att den begynnande uppgången av den

privata konsumtionen försvagats. Den nödvändiga konsolideringen av

statsfinanserna medför en minskning av den realt disponibla inkomsten för

hushållen nästa år. Hushållens skuldanpassning har emellertid varit kraftig de

senaste åren och skuldkvoten är nu betydligt lägre än innan kreditexpansionen

under andra hälften av 1980-talet. Tillsammans med en viss förbättring av ar-

betsmarknadsläget innebär detta att det är rimligt att förvänta sig en nedgång i

hushållssparandet. Därigenom skulle den privata konsumtionen komma att bli

ungefär oförändrad i volym 1995.

 Bruttoinvesteringarna har vänt uppåt under 1994 från en mycket låg nivå.

Ökningen av näringslivets investeringar beräknas bli ca 18 %. Den höga

lönsamheten i kombination med en stark produktionstillväxt förutses medföra

fortsatta mycket stora investeringsökningar inom industrin under det närmaste

året, trots det höga ränteläget. Investeringarna inom övriga delar av näring-

slivet hålls tillbaka av den svaga hemmamarknaden. Allt fler tecken tyder dock

på att detta håller på att ändras. Priserna på kommersiella fastigheter har

stabiliserats och flera privata tjänstesektorer redovisar nu expansiva

produktionsplaner. Det kraftigt minskande bostadsbyggandet dämpar ökningen för

de totala bruttoinvesteringarna. Totalt förutses dessa dock öka med ca 12 % år

1995 och de ger därmed ett betydande positivt bidrag till BNP-tillväxten.

Uppgången beror delvis på de nu föreslagna stimulansåtgärderna avseende

investeringar. Av dessa kan nämnas direktavdrag för byggnadsinvesteringar inom

näringslivet samt s.k. ROT-åtgärder riktade mot eftersatta investeringar.

 Det mycket starka konkurrensläget för svensk export har medfört betydande

marknadsandelsvinster. Under 1993 och 1994 har marknadsandelarna för export av

bearbetade varor ökat med närmare 20 %. Under 1995 väntas de svenska

arbetskraftskostnaderna (i gemensam valuta) stiga något mer än konkurrenternas

samtidigt som kapacitetsrestriktioner alltmer börjar göra sig gällande. Ett

fortsatt gynnsamt kostnadsläge tillsammans med den internationella konjunktur-

uppgången innebär dock att exporten fortsätter att stiga relativt kraftigt.

Ökningen bedöms bli knappt 9 % år 1995.

 Importen har hittills i år ökat mycket kraftigt. Till en del beror detta på en

stark efterfrågan från exportsektorn. Den konkurrensfördel som importkonkurre-

rande hemmamarknadsföretag har erhållit genom deprecieringen av kronan har

hittills inte inneburit att man kunnat öka sina marknadsandelar. Under 1995

dämpas importefterfrågan något samtidigt som hemmamarknadsföretagen förväntas

kunna utnyttja det gynnsamma konkurrensläget. Importens ökningstakt förutses

därmed avta till ca 6,5 % år 1995.

 Utvecklingen av utrikeshandeln innebär successivt tilltagande överskott i

handels- och bytesbalansen. År 1995 bedöms överskottet i bytesbalansen uppgå

till ca 2 % av BNP.

 En väl fungerande lönebildning är av stor betydelse för att en hög och stabil

tillväxt skall kunna uppnås utan att inflationen ökar. Trots det mycket svaga

arbetsmarknadsläget steg de genomsnittliga lönerna relativt kraftigt under 1993.

Till viss del kunde den uppmätta löneökningen förklaras av en tillfällig s.k.

strukturell löneglidning som uppstår när sysselsättningen faller. Detta beror

dels på att de som kvarstår i sysselsättning har högre genomsnittslön, dels på

utbetalda avgångsvederlag. Denna effekt har beräknats till ca 1 procentenhet. De

genomsnittliga löneökningarna väntas uppgå till ca 3 % år 1994, vilket motsvarar

ökningstakten 1993 exkl. den strukturella löneglidningen. Prognoserna för 1995

är baserade på ungefär samma ökningstakt.

 Konsumentpriserna väntas i år öka med knappt 3 %. Den underliggande inflationen

är emellertid väsentligt lägre. Höjda indirekta skatter och en stigande

räntenivå har drivit upp konsumentprisindex (KPI). Vidare har den svaga kronan

medfört ett betydande genomslag från importpriserna. Under 1995 bedöms öknings-

takten för KPI bli ca 3 %. Även denna prisökning härrör till stor del från höjda

indirekta skatter och avgifter samt minskade subventioner. Nettoprisindex

beräknas öka med bara drygt 2 %.

 Det svåra läget på arbetsmarknaden har förbättrats något under loppet av 1994.

Sysselsättningen, mätt som antal arbetade timmar, har ökat betydligt. En ökad

medelarbetstid har emellertid inneburit att antalet sysselsatta personer

fortsatt att minska 1994 jämfört med 1993. Under det kommande året väntas

antalet sysselsatta öka med ca 2,5 %. Effekterna på arbetslösheten begränsas

dock av att även utbudet av arbetskraft väntas öka när situationen på

arbetsmarknaden ljusnar. Andelen av befolkningen mellan 16 och 64 år som är i

arbetskraften, dvs. arbetar eller är arbetslösa, har sjunkit från nästan 85 % år

1990 till 77 % år 1994. Många av de personer som har försvunnit ur arbetskraften

förväntas uppleva det som meningsfullt att återvända till arbetsmarknaden när

sysselsättningsmöjligheterna förbättras. Den öppna arbetslösheten beräknas

minska från ca 8 % år 1994 till knappt 7 % år 1995.

 Underskottet i den offentliga sektorns finansiella sparande beräknas i år uppgå

till ca 11 procent av BNP. Uppgången i ekonomin och de föreslagna budgetför-

stärkande åtgärderna förutses leda till en successiv förbättring av de

offentliga finanserna de närmaste åren. Underskottet väntas minska till drygt

9 % år 1995. Eftersom budgetunderskottet alltjämt är mycket stort fortsätter

emellertid statsskulden att öka till uppskattningsvis 93 % av BNP vid slutet av

1995.

Tabell 2.2 Försörjningsbalans

______________________________________________________________

 1992 1993 1994 1995

______________________________________________________________

Privat konsumtion -1,9 -3,8 0,4 0,0

Offentlig konsumtion -0,6 -0,7 -0,2 0,3

 Stat 1,7 3,5 1,6 2,3

 Kommuner -1,6 -2,5 -1,0 -0,6

Bruttoinvesteringar -11,0 -16,2 4,0 11,9

 Näringsliv -15,7 -16,3 18,2 19,5

 Bostäder -6,4 -28,3 -35,7 -23,0

 Myndigheter 1,2 3,6 5,9 10,2

Lagerinvesteringar 1,3 0,3 0,6 0,2

Export 2,2 7,2 12,0 8,6

Import 1,3 -0,4 10,3 6,6

BNP -1,9 -2,1 2,5 3,4

______________________________________________________________

Tabell 2.3 Nyckeltal

______________________________________________________________

 1992 1993 1994 1995

______________________________________________________________

Timlön, kostnad 3,6 3,9 2,8 3,5

KPI, dec-dec 1,9 3,9 2,8 3,0

NPI, dec-dec 2,9 3,6 2,1 1,6

Disponibel inkomst 2,7 -3,9 1,2 -2,0

Sparkvot (nivå) 7,4 7,2 8,0 6,1

Industriproduktion -0,7 1,8 9,0 7,6

Sysselsättning -4,1 -5,2 -1,1 2,5

Öppen arbetslöshet (nivå) 5,3 8,2 8,0 7,0

Total arbetslöshet (nivå) 9,0 12,5 13,1 12,0

Offentliga sektorns finansiella

sparande (i % av BNP) -7,4 -13,4 -11,0 -8,8

Privata sektorns finansiella

sparande (i % av BNP) 4,3 12,4 11,6 10,7

Bytesbalans (i % av BNP) -3,1 -1,0 0,6 1,9

______________________________________________________________

3 Politik för tillväxt, sysselsättning

 och välfärd

Regeringen proposition innehåller i allt väsentligt förslag som socialde-

mokraterna gick till val på. Tillsammans med den budgetproposition som nu

förbereds rör det sig om ett gigantiskt program för att sanera statens finanser

för att därigenom återupprätta goda förutsättningar för Sveriges ekonomi.

Åtskilliga grupper i samhället kommer att känna av det, och många kommer att

tycka illa om enskilda inslag i programmet. Samtidigt torde alla inse att ett

program av detta slag är nödvändigt på lång sikt för såväl enskilda medborgare

som för det svenska näringslivet.

 Propositionen skall alltså ses som förslag till åtgärder för att lägga ett nytt

och fast golv för den ekonomiska politiken i stället för det gungfly på vilket

Sverige befunnit sig de senaste åren. Lyckas denna sanering, kan utvecklingen

därefter bli betydligt mindre smärtsam. De förslag regeringen nu lägger och

arbetar med fordras för att på sikt skapa en hållfast grund för

välvärdspolitiken och för att få ett näringsliv som expanderar.

 För att upprätthålla och utveckla välfärden krävs således en hög, balanserad

och uthållig tillväxt och en sänkning av arbetslösheten. Arbetslösheten har de

senaste åren ökat kraftigt och nått en nivå som inte har upplevts sedan

depressionen på 1930-talet. Erfarenheterna från andra länder visar att det är

svårt att få ned arbetslösheten när den har varit hög under en längre tid. Den

ekonomiska politiken är därför inriktad på att snabbt minska arbetslösheten

innan den permanentas på en hög nivå.

 En förutsättning för god tillväxt är att investeringarna ökar och att Sveriges

produktionsförmåga varaktigt höjas. Den djupa kris som den svenska ekonomin har

genomgått de senaste åren har lett till en rekordlåg investeringsnivå, som inte

är förenlig med en hög och stabil tillväxt. Investeringsnivån måste höjas

markant. Det behövs fler företag och fler företagare. De nya arbetstillfällena

måste i första hand tillkomma i näringslivet och de små och medelstora företagen

har därvid en central roll. Det statsfinansiella läget medför samtidigt att den

offentliga sektorn inte kan bidra till den nödvändiga sysselsättningsökningen i

någon större utsträckning.

 I första hand måste en investeringsuppgång åstadkommas genom att den goda

konkurrenskraften i näringslivet befästs och genom att räntenivån sänks. För att

påskynda återhämtningen föreslår regeringen att möjligheter till direktavavdrag

för byggnadsinvesteringar skall gälla under perioden fr.o.m. den 1 november 1994

t.o.m. den 31 maj 1996. Vidare föreslår regeringen satsningar för att förbättra

underhållet av vägar, järnvägar, skolor och andra byggnader samt satsningar inom

miljö- och kulturområdet uppgående till sammanlagt drygt 4,7 miljarder kr. Dessa

utgifter finansieras fullt ut genom minskningar av andra utgifter för

arbetsmarknads- och regionalpolitiken.

 Arbetsmarknadspolitiken liksom den ekonomiska politiken i övrigt bör utformas

så att arbetslösheten kan reduceras utan att löner och priser åter börjar öka

påtagligt. Detta kräver en politik som främjar rörlighet och övergång till

reguljära arbeten. Arbetslinjen måste stärkas. Stora krav måste ställas på

arbetsmarknadens funktionssätt vad gäller lönebildning och arbetskraftens

rörlighet. Genom en ökad flexibilitet underlättas överföringen av arbetskraft

till expansiva yrken, branscher och regioner utan att de nominella

löneökningarna i ekonomin som helhet tilltar.

 I detta sammanhang har såväl arbetsmarknadsutbildning som reguljär utbildning

stor betydelse. Genom en bred utbildningsverksamhet höjs kompetensnivån hos

arbetskraften så att förflyttningar från delarbetsmarknader med hög arbetslöshet

till sektorer med arbetskraftsbrist underlättas. Såväl matchningsproblemen som

inflationsdrivande tendenser reduceras därigenom. Arbetsmarknadspolitiken kommer

därför att läggas om i syfte att främja sysselsättningen på den reguljära

arbetsmarknaden, motverka inflationsdrivande flaskhalsar och höja kompetensen i

arbetslivet.

 Arbetsmarknadspolitiken kommer dessutom att i allt större utsträckning riktas

mot personer som riskerar en permanent utslagning från arbetsmarknaden, de

långtidsarbetslösa, de som aldrig lyckats etablera sig, de utomnordiska

invandrarna och äldre som förlorat sitt arbete under lågkonjunkturen. Särskild

uppmärksamhet bör riktas mot de unga som bör vara på arbetsmarknaden men ännu

inte fått den möjligheten. Åtgärderna måste vara anpassade efter varje arbets-

sökandes behov och förutsättningar. Satsningar som främjar den geografiska och

yrkesmässiga rörligheten kommer att prioriteras framför traditionella

sysselsättningsskapande åtgärder. De speciella programmen för ungdomspraktik och

arbetslivsutveckling kommer successivt att avvecklas och i stället ersättas med

andra arbetsmarknads- och utbildningspolitiska åtgärder med särskild inriktning

på ungdomar. Det är dessutom angeläget att människors vilja att söka arbete och

acceptera erbjudanden om arbete regelbundet testas. Möjligheterna att neka

anvisat arbete måste vara mycket begränsade med avseende på lönenivå, region,

bransch och yrkeskategori. Svartjobb och bidragsfusk kan aldrig accepteras.

 De internationella erfarenheterna visar att det största hotet mot en rättvis

fördelning av välfärden är en hög och bestående arbetslöshet. Den nuvarande höga

arbetslösheten kostar den offentliga sektorn stora belopp och hotar både den

generella välfärdspolitiken och rättvisan, genom att den skapar klyftor mellan

de som har arbete och de som saknar jobb. I år kommer mer än vart tredje hushåll

(exkl. pensionärshushållen) att direkt beröras av den höga arbetslösheten. Dessa

hushåll får betala en mycket stor andel av krisens kostnader, både ekonomiskt

och genom risk att drabbas av hälsobesvär.

 Uppoffringarna för saneringen av de offentliga finanserna måste fördelas

rättvist. Dagens bördor får inte skjutas över på kommande generationer. Det

minskade inflationsskyddet av bl.a. pensionerna kommer att beröra många hushåll,

men i allmänhet med mindre månadsbelopp. Genom det särskilda bostadstillägget

ges stöd till de pensionärer som har svagast ekonomi. Den tillfälliga

värnskatten, den reducerade indexeringen av skatteskalan och förändringarna i

kapital- och förmögenhetsbeskattningen berör främst hushåll med höga eller

genomsnittliga inkomster.

 En rättvis fördelning av välfärden förutsätter också att alla har lika tillgång

till barnomsorg, hälso- och sjukvård, utbildning, äldreomsorg och annan

offentligt finansierad service av god kvalitet. Genom inriktningen av de nu

föreslagna åtgärderna på inkomstförstärkningar och minskade transfereringar

värnas dessa verksamheter. Satsningarna på ökad utbildning och kunskap, såväl i

näringslivet som inom arbetsmarknadspolitiken och skolan, bidrar både direkt och

indirekt till en jämnare välfärdsfördelning.

 Prioriteringen av arbetslinjen medför att möjligheterna att försörja sig själv

förbättras, den samlade välfärden ökar och fördelningen blir rättvis också i ett

längre perspektiv. Passivitet och fortsatt stora underskott i de offentliga

finanserna skulle, å andra sidan, innebära att bördorna fortsätter att öka och

vältras över på kommande generationer.

 Sverige är en integrerad del av den globala ekonomin. Internationellt samarbete

är viktigt för att uppnå centrala politiska mål som god tillväxt, hög

sysselsättning och tryggad välfärd. Arbetslösheten är ett gissel i flertalet

industriländer, och det råder bred enighet om att detta problem måste ha högsta

prioritet.

 Den 13 november tar svenska folket ställning till frågan om svenskt

EU-medlemskap. Om Sverige blir medlem i EU, så kommer Sverige att engagera sig i

arbetet med att forma en ny, aktiv politik för tillväxt och mot arbetslöshet i

Europa. Målen för sysselsättning och välfärd måste bli lika ambitiösa som målen

för finansiell stabilitet. Sverige kommer att medverka i strävandena att

förbättra sysselsättningsmöjligheterna och att genomföra gemensamma europeiska

investeringsprojekt.

4 Finans- och penningpolitiken

De offentliga finanserna har försämrats på ett dramatiskt sätt under de senaste

åren. År 1990 var de samlade offentliga inkomsterna 57 miljarder kr större än

utgifterna. I år är i stället inkomsterna 166 miljarder kr mindre än utgifterna.

Detta stora underskott innebär att den offentliga skuldsättningen stiger snabbt.

De svaga offentliga finanserna försvårar samtidigt en förbättring av sysselsätt-

ningen, eftersom de bidrar till höga räntor samt en utbredd och påtaglig

osäkerhet. Detta håller tillbaka såväl investeringar som konsumtion och

motverkar därmed den ekonomiska återhämtningen.

 Den långa räntan har stigit markant under innevarande år. Uppgången i

tioårsräntan på ca 4 procentenheter sedan bottennoteringen i slutet av januari

till dagens knappt 11 % kan delvis förklaras av en mindre uppgång i de

internationella räntorna, men framför allt av en oro för den ekonomiska

utvecklingen i Sverige, och speciellt då för den offentliga skuldutvecklingen.

Räntedifferensen mot Tyskland på tioåriga obligationer har i år stigit från ca

1 procentenhet, när den var som lägst i våras, till över 4 procentenheter i

augusti. Därefter har den sjunkit något, till ca 3 procentenheter för

närvarande. Oron för den ekonomiska utvecklingen kommer även till uttryck i den

svenska kronans låga värde som bidrar till tudelningen av ekonomin och som

försvagar den ekonomiska återhämtningen.

 Budgetpolitiken har de senaste åren varit alltför svag. Budgetdisciplinen måste

nu återupprättas och därmed förutsättningarna för en bibehållen låg inflation

och lägre räntor.

 Den ekonomiska politiken måste läggas om så snart som möjligt. Avgörande är

därvid en kraftfull sanering av statsfinanserna. Budgetförstärkningarna bör vara

så omfattande och så utformade att de leder till en hållbar och

förtroendeskapande utveckling av de offentliga finanserna. Därmed skapas

förutsättningar för lägre räntor och en starkare krona, vilket i sin tur kan

bidra till en stark och hållbar återhämtning av produktion, sysselsättning och

välfärd. Budgetförstärkningarna bör vidare i största möjliga utsträckning

befrämja ekonomins funktionssätt och utformas på ett rättvist sätt. Den

fördelningsmässigt allra viktigaste effekten är emellertid att en hög och

uthållig tillväxt skulle förbättra sysselsättningsmöjligheterna för svaga

grupper. Budgetförstärkningarna måste få genomslag på de offentliga finanserna

redan 1995 och 1996 för att ge så snabba effekter som möjligt på ränta,

växelkurs, skuldutveckling och ekonomisk återhämtning.

 För att uppnå en stabilisering av statsskulden som andel av BNP i slutet av

mandatperioden krävs, såvitt nu kan bedömas, de budgetförstärkningar som

redovisats i tabell 1.1. I diagram 3.1 och 3.2 visas utvecklingen av

statsskulden som andel av BNP och den offentliga sektorns finansiella sparande

när dessa budgetförstärkningar beaktas vid olika antaganden om tillväxt fram

till år 1998. Inflationen antas vara 3 % per år, räntan på statsobligationer

antas falla successivt till 7 % år 1998. Beräkningarna är justerade för s.k.

under- och överkurser vid obligationsemissioner.

Diagram 3.1 Statsskulden. Procent av BNP

Källa: Finansdepartementet.

Diagram 3.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande. Procent av BNP

Källa: Finansdepartementet.

 I valrörelsen begärde socialdemokraterna ett öppet mandat av väljarna för att

vidta ytterligare åtgärder om det skulle visa sig nödvändigt för att sanera

statens finanser. De senaste prognoserna tyder på att statens budgetunderskott

innevarande budgetår, om inga åtgärder vidtas, blir större än tidigare beräknat,

främst till följd av högre räntor. Samtidigt är den ekonomiska utvecklingen

emellertid nu så stark att förutsättningar finns att uppnå en snabb

konsolidering av statsfinanserna. En sådan utveckling är en förutsättning för

att i den kommande konjunkturuppgongen få till stånd en varaktig tillväxt. Den

förbättrar också förutsättningarna för att klara en kommande konjunktur-

avmattning och göra statens finanser mindre känsliga för variationer i räntor

och valutakurser. Regeringen gör bedömningen att denna möjlighet till en

kraftfull förstärkning av statsfinanserna nu måste tas till vara.

 Den ekonomiska politiken syftar även till att etablera en varaktigt låg

inflationstakt. Det är inte möjligt att uppnå hög tillväxt och successivt

stigande sysselsättning samtidigt som prisstegringarna är snabba. De ekonomiska

aktörerna skulle då komma att bygga in en hög inflationstakt i sina

förväntningar och i sitt beteende. Därmed skulle lönekrav komma att drivas upp

och misstroende mot valutan uppstå. Osäkerheten inför framtiden skulle tillta

med ökade riskpremier och högre räntor som följd. Det råder därför ingen

motsättning mellan prisstabilitet och hög sysselsättning. Tvärtom är

prisstabilitet en förutsättning för en långsiktigt hög tillväxt och hög

sysselsättning. Det visar sig också att länder med varaktigt låg inflationstakt

är betydligt mindre sårbara när det inträffar ekonomiska störningar eller kriser

av olika slag. Detta har varit mycket påtagligt i samband med den turbulens som

vid olika tillfällen rått på de finansiella marknaderna under de senaste åren.

 Penningpolitikens huvuduppgift är att säkerställa en låg inflation på god

europeisk nivå. Riksbanksfullmäktige har definierat inflationsmålet så att in-

flationen enligt konsumentprisindex skall uppgå till 2 procent +/-1 pro-

centenhet. Detta är i linje med inflationsmålen i andra europeiska länder.

Omläggningen av finanspolitiken väntas bidra till en starkare krona och lägre

långa räntor, vilket främjar en sund och balanserad utveckling av den svenska

ekonomin. En statsfinansiell sanering skulle bidra till att minska bördan på

penningpolitiken. Därmed skulle också förutsättningarna för bevarad

prisstabilitet öka, vilket ytterligare skulle förbättra förutsättningarna för en

balanserad och uthållig tillväxt.

5 Budgetpolitiken

5.1 Utgångspunkter

I det socialdemokratiska valmanifestet redovisades en politik för att angripa de

ökade obalanserna i ekonomin samt skapa en uthållig tillväxt och därmed värna

välfärden. För att detta skall lyckas är det nödvändigt att sanera

statsfinanserna och minska arbetslösheten.

 Valmanifestet innehöll därför förslag till ett tillfälligt investeringsprogram.

Vidare redovisades planerade utgiftsminskningar och inkomstökningar, som skulle

förstärka statens finanser med 61 miljarder kr.

 I valmanifestet anfördes att det skulle kunna bli nödvändigt med ytterligare

åtgärder för att förbättra de offentliga finanserna. Det försämrade

statsfinansiella läget gör det nödvändigt att genomföra ytterligare budgetför-

stärkningar på sammanlagt ca 20 miljarder kr. Förslag härom kommer att

föreläggas riksdagen i budgetpropositionen 1995. Förslagen bör inriktas på

besparingar i de offentliga utgifterna.

5.2 Åtgärder för att stärka de offentliga finanserna

De åtgärder som regeringen redovisar i denna proposition beräknas leda till en

förstärkning av de offentliga finanserna med 57,1 miljarder kr år 1998 för näst-

kommande budgetår. Budgetpropositionen, som föreläggs riksdagen i januari 1995,

avseende 1995/96 kommer att omfatta 18 månader till följd av omläggningen av

det statliga budgetåret till kalenderår. Budgetförslaget för 1995/96 kommer

således att omfatta tiden den 1 juli 1995 till den 31 december 1996. Nedan redo-

visas emellertid besparingsåtgärdernas effekter för de första 12 månaderna.

 Åtgärder vidtas vidare för att korrigera vissa tidigare fattade beslut. Det

gäller förändringar i arbetslöshetsförsäkringen och långsammare nedtrappning av

räntebidragen för bostäder som byggts under senare år. Vidare läggs förslag om

insatser för sysselsättningen. Åtgärderna är finansierade och leder därmed inte

till några negativa effekter på de offentliga finanserna.

Tabell 5.1 Förstärkningar av den offentliga sektorns finanser

Miljarder kronor, 1994/95 års prisnivå

______________________________________________________________

 1995/96 1998

 (12 mån)

______________________________________________________________

Avskaffat vårdnadsbidrag1 3,2 3,2

Översyn av ekonomiskt familjstöd2 0,0 3,7

Flerbarnstillägg 0,5 0,5

Bidragsförskott 0,2 0,8

Förtidspensionering 1,9 4,3

Anslag för säkerhet 1,8 4,0

Jordbrukssektorn 0,3 0,3

Minskad statlig konsumtion 2,0 2,0

Skatteadministrationsersättning från

kyrkliga kommuner 0,3 0,3

Minskad indexering pensioner, m.m. 3,2 8,4

Avgår:

Långsammare nedtrappning av räntebidragen -1,3 -2,0

Summa besparingar 12,1 25,5

Indirekta effekter: -2,0 -4,7

Inkomstbortfall till följd av minskade

utgifter

Värnskatt 3,2 4,2

Enhetlig kapitalbeskattning 7,5 7,5

Bevarad förmögenhetensskatt 1,9 1,9

Avkastningsskatt 1,9 1,9

Minskad indexering 1,9 4,4

Sänkt bolagsskatt -0,5 -2,0

Egenavgifter 2,6 14,4

Övriga skatteförändringar 1,6 4,7

Summa skatter och avgifter3 19,7 36,3

Summa förstärkningar av den offentliga

sektorns finanser 29,8 57,1

______________________________________________________________

1 Inkl. återinförande av 90 garantidagar.

2 Ersätter en karensdag vid tillfällig föräldraledighet.

3 Delarna motsvarar inte totalsumman på grund av interaktionseffekter.

5.2.1 Åtgärder på utgiftssidan

Åtgärder inom Socialdepartementets område

Inom familjepolitiken minskas flerbarnstillägget och bidragsförskotten. Vidare

föreslås att en utredning för översyn och effektivisering av det samlade

ekonomiska familjestödet tillsätts. Ett av utredningens huvudsyften skall vara

att föreslå bestående utgiftsminskningar som senast under år 1998 motsvarar en

nettoeffekt på de offentliga utgifterna med 3 000 miljoner kr.

 Vårdnadsbidraget avskaffas fr.o.m. den 1 januari 1995. Samtidigt återinförs de

90 garantidagarna med samma ersättningsnivå som tidigare.

 Vidare föreslås ett antal olika åtgärder för att minska de totala nettout-

gifterna för förtidspensioneringen med 3 000 miljoner kr.

Säkerhets-, försvars-, bistånds- och flyktingpolitik

Säkerhets-, försvars-, bistånds- och flyktingpolitiken skall effektiviseras

genom ökad samordning. Regeringen förslår att utgiftsbegränsningarna inom dessa

områden sammantaget uppgår till 3 060 miljoner kr senast 1998.

 De anslagsmässiga konsekvenserna av detta kommer att lämnas i budget-

propositionen 1995. Följande fördelning mellan departementsområdena utgör

inriktningen för detta.

 Inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde vidtas utgiftsbegränsningar om

2 000 miljoner kr som skall uppnås senast 1998. Regeringens inriktning är, om

det säkerhetspolitiska läget tillåter det, att de försvarsbeslut som fattas

hösten 1996 och som omfattar perioden 1997-2001, skall leda fram till

ytterligare besparingar om minst 2 000 miljoner kr. Nästa försvarsbeslut måste

bli föremål för överläggningar mellan riksdagspartierna.

 Inom Utrikesdepartementets verksamhetsområde fastställs biståndsramen för

budgetåren 1995/96 till 1998 till ett nominellt oförändrat belopp om 13 360

miljoner kr. Ytterligare avräkning sker med 300 miljoner kr avseende asylkost-

nader. Det är regeringens målsättning att när den ekonomiska utvecklingen

tillåter det successivt uppfylla enprocentsmålet.Utgifterna för invandring m.m.

reduceras med minst 760 miljoner kr jämfört med gällande planer. Minskningarna

kommer att åstadkommas genom bl.a. förbättrad inresekontroll samt regel- och

organisationsförändringar som gör asylprövningsprocessen och verkställigheten av

s.k. avlägsnandebeslut effektivare. Regeringen kommer också att uppdra åt en

invandrings- och flyktingkommitté att lämna förslag med utgångspunkt från propo-

sitionen om aktiv flykting- och immigrationspolitik m.m. (prop. 1990/91:195).

Utredningsarbetet tar sikte på att undanröja eller lindra orsaker bakom flykt

och påtvingad migration. Vidare skall i första hand den som bäst behöver skydd i

vårt land tillåtas stanna här. Dessutom skall de förslag om planeringsramar för

invandringen som diskuterades i propositionen vidareutvecklas av kommittén. En

proposition grundad på kommitténs förslag bör kunna lämnas till höstriksdagen

1995. Förslagen bör genomföras under år 1996.

 De totala utgiftsbegränsningarna inom anslagen för säkerhet kommer härmed att

uppgå till minst 5 000 miljoner kr senast år 2001 med hänsyn taget till det

kommande försvarsbeslutet.

Besparingar inom Jordbruksdepartementets område

Inom Jordbruksdepartementets område uppfylls valmanifestets besparingsbeting om

300 miljoner kr genom dels successiv neddragning av statens stöd till

avbytarverksamheten med 100 miljoner kr, dels minskad beredskapslagring av

livsmedel m.m. med 200 miljoner kr. Besparingarna genomförs budgetåret 1995/96.

Minskad statlig konsumtion

Besparingar kommer att göras i den statliga verksamheten. Jämfört med redan

fattade beslut skall utgifterna för statlig konsumtion minska med 2 000 miljoner

kr. Det motsvarar ca 3 % av de statliga förvaltningsanslagen. Besparingen kommer

att genomföras redan budgetåret 1995/96.Besparingen kommer under det fortsatta

budgetarbetet att fördelas mellan berörda myndigheters anslag. Utgångspunkten

för fördelningen av besparingsbeloppet utgörs av de budgeterade utgifterna för

statens förvaltningsanslag. Det innebär att stora delar av besparingskravet

kommer att läggas på bl.a. Justitie-, Social-, Finans- och Utbildningsdeparte-

mentens områden.

 Den exakta fördelningen av besparingarna på förvaltningsanslagen kommer att

föreslås i budgetpropositionen. Det går för närvarande inte att bedöma i vilken

utsträckning förslagen till neddragningar av denstatliga konsumtionen kommer att

leda till personalminskningar. Osäkra faktorer som t.ex. om besparingarna kommer

att tas ut genom strukturella åtgärder, t.ex. renodling av statlig verksamhet

eller på annat sätt, är oklara.

 Regeringen har under de tre senaste budgetåren till riksdagen redovisat de

konsekvenser för personalen som följer av de förslag som förelagts riksdagen.

Regeringen har när det gäller de nu föreslagna besparingarna för avsikt att även

i årets budgetproposition redovisa personalkonsekvenserna. Regeringen avser

också att härutöver informera riksdagen om de erfarenheter som hittills vunnits

av omställningsarbetet.

Skatteadministrationsersättning från kyrkliga kommuner

Kyrkokommunerna bör också bidra till saneringen av statens finanser. Mot denna

bakgrund bör kyrkokommunerna ersätta staten för administrationen av

kyrkoskatten. För år 1995 beräknas ersättningen uppgå till 300 miljoner kr.

Ersättningen för 1995 bör tas ut genom att de kyrkliga kommunernas fordran på

staten avseende skattemedel minskas.

Minskad indexering

Nivån på ett stort antal förmåner från de offentliga transfereringssystemen är

knutna till basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Genom

kopplingen till basbeloppet växer en rad offentliga utgifter med automatik i

takt med att priserna förändras. De utgifter som berörs är framför allt

pensioner och studiemedel.

 Med hänsyn till det starka behov som nu finns av att sanera de offentliga

finanserna bör enligt regeringens mening den automatiska inflationsuppräkningen

begränsas. Detta bör ske genom att grunden för beräkning av basbeloppet ändras

så att endast en del av prisförändringarna får genomslag på basbeloppets

uppräkning. På detta sätt minskar de offentliga utgifterna samtidigt som

skatteinkomsterna ökar.

 Regeringen vill med detta understryka vikten av att inflationen även

fortsättningsvis hålls nere på en låg nivå. Den direkta kopplingen mellan

inflationstakt och förstärkning av de offentliga finanserna som den minskade

indexeringen innebär torde enligt regeringens bedömning även minska för-

väntningarna om framtida inflation.

 Begränsningen i inflationsuppräkningen av basbeloppet bör vara en temporär

åtgärd med syfte att minska budgetunderskottet. Den bör därför kopplas till

storleken på detta och ske på så sätt att basbeloppsuppräkningen jämfört med

1994 års basbelopp begränsas till 60 % av förändringen i prisnivån så länge

underskottet i statsbudgeten överstiger 100 miljarder kr. Om budgetunderskottet

är mindre än 100 miljarder, men överstiger 50 miljarder skall

inflationsuppräkningen begränsas till 80 %. För det fall budgetunderskottet

kommer att understiga 50 miljarder kr kan enligt regeringens bedömning

basbeloppet återigen fullt ut räknas upp med prisförändringen.

5.2.2 Inkomstförstärkande åtgärder

Regeringen föreslår en rad förändringar i skattereglerna som bidrar till

saneringen av de offentliga finanserna. Åtgärderna innebär också att de

principer som låg till grund för den brett förankrade skattereformen 1990-1991

återställs. Dessa var enkelhet, likformighet och rättvisa.

 Förslagen rörande beskattning av sparande och kapitalägande grundas på den

likformighet som åsyftades i skattereformen. Utdelningsinkomster och reavinster

på aktier beskattas på samma sätt som övriga kapitalinkomster. Den allmänna

skattesatsen för kapitalinkomster föreslås ligga kvar på 30 % även efter den 1

januari 1995, vilket innebär att skattelättnaden för ränteutgifter behålls på

dagens nivå. Detta bidrar till att stabilisera marknaderna för villor och

bostadsrätter. Skattesatserna vid beskattning av pensions- och

försäkringssparande höjs av statsfinansiella skäl samt av fördelnings- och

likformighetsskäl. Åtgärden bidrar också till mer kortsiktiga mål att stimulera

konsumtionen. Fastighetsskatten höjs med 0,2 procentenheter fr.o.m. 1996 för att

undvika en ytterligare försämring av räntebidragen i den nyare bostadsbeståndet.

I en särskild proposition (prop. 1994/95:53) har redan föreslagits en s.k.

rullande fastighetstaxering där taxeringsvärderna räknas om varje år, vilket

också stärker statsfinanserna. Förmögenhetsskatten behålls på sin nuvarande

nivå. Den framtida utformningen bereds vidare. Skattebefrielsen på arbetande

kapital berörs ej av de förslag som nu läggs.

 Företagsbeskattningen skall ha en utformning som ger goda villkor för

näringslivet, i synnerhet för små och medelstora företag samt för nyföretagande.

 De skattehöjningar på aktiebolagen som beslutades till följd av prop.

1993/94:50 skall återtas. Detta förbättrar villkoren för investeringar i

Sverige. Stämpelskatten på nyemitterade aktier slopas. Därutöver skall

skatteuttaget reduceras till den nivå som skulle följa av 1991 års regler. Detta

kan ske genom att lättnaderna koncentreras på försörjningen av externt

riskkapital eller genom mer generella lättnader. Den närmare utformningen skall

prövas efter samråd med näringslivet. Tidigare beslutade regler för enskilda

näringsidkare, som ger dessa med aktiebolagen likvärdiga expansionsvillkor,

behålls i huvudsak.

 För att stimulera näringslivets byggnadsinvesteringar föreslår regeringen

direktavdrag för 50 % av nedlagda kostnader under perioden den 1 november 1994

till den 31 maj 1996. Detta bidrar till att tidigarelägga återhämtningen i

byggsektorn och motverka arbetslösheten bland byggnadsarbetare. Därtill utvidgas

produktionskapaciteten i näringslivet, vilket minskar risken för flaskhalsar och

inflationsimpulser.

 Det allvarliga statsfinansiella läget gör det nödvändigt att förstärka statens

inkomster även på andra sätt. Mest betydelsefullt i detta sammanhang är en

höjning av den allmänna egenavgiften till sjukförsäkringen med 1 procentenhet

per år fr.o.m. 1996 t.o.m. 1998, dvs. med totalt 3 procentenheter. Av både

statsfinansiella skäl och för att uppnå en förenklad hantering vid skattemyn-

digheterna höjs det icke avdragsgilla beloppet för resekostnader från 4 000 till

6 000 kr.

 Det är också nödvändigt att temporärt göra vissa avsteg från vad som lades fast

i 1990-1991 års skattereform. Skatteuttaget på förvärvsinkomster över den s.k.

skiktgränsen höjs från 20 till 25 % t.o.m. år 1998. Indexeringen av skatteskalan

och uppräkningen av grundavdraget begränsas tillfälligt. Det senare medför att

grundavdraget vid beräkning av statlig skatt och skiktgränsen inte räknas upp

lika mycket som annars kulle ha gjorts de närmaste åren. Grundavdraget vid

beräkning av statlig inkomstskatt återinförs 1995. Frågan om grundavdragens

utformning i de högre inkomstskikten prövas i samband med avvecklingen av

värnskatten.

 Förslagen på det skattepolitiska området m.m. innebär en betydande in-

komstförstärkning för den offentliga sektorn. Den fulla effekten år 1998 uppgår

till drygt 36 miljarder kr. För framtiden bör mer betydande höjningar av

skatteuttaget undvikas. Det gäller kommunalskatterna och de skatter som

riksdagen direkt kan påverka. Ett ökat inslag av skatter och avgifter som har

gynnsamma effekter på miljön kommer att prövas ytterligare.

5.2.3 Åtgärder som vidtas för att korrigera tidigare fattade beslut

De åtgärder som nedan redovisas för att korrigera vissa tidigare fattade beslut

är utformade så att de långsiktigt inte försämrar de offentliga finanserna.

Räntebidragen

Den år 1993 beslutade extra höjningen av den garanterade räntan 1995 och 1996

avseende räntebidrag för nybyggnad, ombyggnad, energisparande åtgärder eller

förvärv av bostäder enligt 1992 års och äldre regler genomförs inte. Den

budgetförstärkning om 2,5 miljarder kr som beslutet skulle medföra görs

i stället genom en höjning av fastighetsskatten för småhus och hyreshusenheter

som innehåller bostäder, alternativt tomtmark för småhus, på lantbruksenhet.

Skatten höjs från 1,5 till 1,7 procent fr.o.m. beskattningsåret 1996.

Arbetslöshetsförsäkringen och arbetsrätten

Regeringen föreslår i prop. 1994/95:99 att försämringen som gjorts av arbets-

löshetsförsäkringens arbetsvillkor upphävs, liksom begränsningen av ersättnings-

perioden. Vidare lämnas förslag till ändringar som syftar till att effektivisera

arbetslöshetsförsäkringen.

 Vad gäller arbetsrätten har regeringen nyligen avlämnat en proposition där

försämringarna i arbetsrätten upphävs.

5.2.4 Insatser mot arbetslöshet

Regeringen lägger fram förslag till insatser som primärt består av arbets-

marknadspolitiska åtgärder, utbildningsåtgärder och bidrag till investeringar.

Vidare föreslås direktavdrag för byggnadsinvesteringar. Paketet utformas i

enlighet med regeringsförklaringen. Åtgärdernas utformning tar hänsyn till

konjunkturläget och är tillväxtbefrämjande. Finansieringen kommer att ske genom

omfördelning av redan anvisade medel.

 Arbetsmarknadspolitiken läggs om i riktning mot rörlighetsfrämjande åtgärder

och ett stärkt rekryteringsstöd.

 Utbildningsinsatserna kommer att ske inom det reguljära utbildningsväsendet och

inom arbetsmarknadsutbildningen. Antalet nya utbildningsplatser uppskattas till

ca 30 000.

 Investeringarna kommer framför allt att inriktas på underhåll och syftar till

att stimulera byggsektorn under 1995. Sysselsättningseffekten av dessa

investeringar uppskattas till ca 50 000 personer.

5.3 Kommunal ekonomi

Kommuner och landsting har en avgörande roll för välfärden. Kommunala verk-

samheter inom vård, omsorg och utbildning är välfärdens kärna. Kvaliteten inom

dessa verksamheter måste hävdas även i ekonomiskt kärva tider.

 Den kommunala sektorns omfattning och betydelse gör att staten måste kunna

påverka den kommunala konsumtionsutvecklingen och finansieringen av verksam-

heten. Detta sker dels genom lagstiftning inom den kommunala verksamheten, dels

genom att staten anger det skattefinansierade utrymmet.

 Kommunsektorn genomgår för närvarande stora förändringar. En stor del av

neddragningarna i den offentliga sektorn har skett inom kommuner och landsting.

Under de senaste åren har antalet sysselsatta minskat. Sysselsättningen börjar

närma sig de nivåer som den hade i mitten av 1980-talet. Under åren 1992 till

1995 beräknas antalet årsarbetare minska med drygt 91 000. Detta sker

huvudsakligen genom naturlig avgång, tidigarelagda pensioneringar, ökad

sysselsättningsgrad och genom att vikariat inte förlängs. Bara en mindre del

sker genom uppsägning av fast anställd personal.

Tabell 5.3 Den kommunala sektorns finansiella sparande

Miljarder kronor i löpande priser

________________________________________________________

År 1993 1994 1995

________________________________________________________

Finansiellt sparande 22 9 4

________________________________________________________

Källa: Finansdepartementet.

 Mellan åren 1988 och 1991 hade kommunsektorn ett negativt finansiellt sparande

på mellan 2 och 8 miljarder kr per år. Kommunsektorns finansiella sparande för-

stärktes under år 1992 då ett finansiellt överskott på 16 miljarder kr uppstod.

Det finansiella sparandet fortsatte att stiga även år 1993. För 1994 beräknas

kommunsektorns finansiella sparande uppgå till 9 miljarder kr. De stora positiva

resultaten kan till största delen förklaras av neddragningar i den kommunala

sysselsättningen, den nedväxling av pris- och löneökningstakten som skett de

senaste åren samt ökade skatteintäkter till följd av den tvååriga eftersläp-

ningen i det gamla systemet för utbetalning av kommunalskattemedel. Den kommuna-

la sektorns finansiella sparande går under de närmaste åren ner i förhållande

till nivåerna åren 1992-1994. För att medborgarnas behov av service på bästa

möjliga sätt skall tillgodoses, måste arbetet med att öka produktiviteten i den

kommunala verksamheten drivas vidare. Under de närmaste åren kan en framgångsrik

ekonomisk politik och ekonomisk utveckling leda till att nedgången i den

kommunala verksamheten bryts.

 Regeringen anser att kommuner, landsting och kyrkliga kommuner bör vara ytterst

återhållsamma med skattehöjningar. En enskild kommuns beslut att höja

kommunalskatten bidrar till att skärpa den samlade beskattningen av arbete,

vilket innebär betydande nackdelar ur samhällsekonomisk synvinkel. Regeringen

kommer att följa utvecklingen av kommunalskattemedlen och väga in denna fråga i

överläggningarna med företrädare för kommunsektorn inför bedömningen av det

skattefinansierade utrymmet. Kommunsektorn är särskilt gynnad av en god allmän-

ekonomisk politik. En sådan politik främjar sektorn snabbt och direkt genom att

sysselsättningen ökar, vilket medför ökade skatteintäkter och minskade kostnader

för socialbidrag, särskilda insatser för att skapa arbetstillfällen etc. Den

omläggning som nu sker av den ekonomiska politiken bör således dämpa behovet av

skattehöjningar.

 Mot bakgrund av vad regeringen tidigare har redovisat om målen för

budgetpolitiken och det ekonomiska läget har regeringen inte omprövat nivån på

de statliga bidragen för år 1995. De kvarstår således nominellt oförändrade.

Regeringen avser att återkomma till vårriksdagen om det skattefinansierade

utrymmet för år 1996.

 Riksdagen har under de senaste åren fattat flera beslut av stor betydelse för

den kommunala sektorn. En mer långsiktig stabilitet i skatte- och bi-

dragssystemen bör eftersträvas för kommuner och landsting. En parlamentariskt

sammansatt beredning har tillkallats med uppgift att lämna förslag som innebär

att förutsättningarna för detta kan förbättras. Beredningen förutsätts inom kort

lämna sitt förslag till regeringen. Regeringen avser därefter att föreslå

riksdagen att ett nytt system för utjämning av kostnader och intäkter för

kommuner och landsting skall träda i kraft år 1996. I beredningens uppgift ingår

även att finna en långsiktig lösning på hur de ekonomiska regleringarna mellan

staten och kommunsektorn skall göras. I avvaktan på att nya system skall träda i

kraft kommer ekonomiska regleringar med anledning av förslagen i denna

proposition att regleras genom att kommunalskattemedlen justeras.

 I årets kompletteringsproposition gjordes bedömningen att den nuvarande

ordningen för kommunernas och landstingens mervärdesskattehantering bör

förändras fr.o.m. år 1995. Det anfördes bl.a. att kompensationsordningen för

ingående mervärdesskatt i verksamheter som inte medför skattskyldighet inte bör

kopplas till mervärdesskattesystemet. Vidare uttalades att ett system för

konkurrenskorrigering bör bygga på kommunal självfinansiering.

 Regeringen har i den nyligen lämnade propositionen om mervärdesskatten och EG

(prop. 1994/95:57) redovisat att utformningen av ett slutligt sådant system bör

övervägas ytterligare. Det kan därför inte införas förrän fr.o.m. år 1996.

Regeringen avser att återkomma till riksdagen med förslag i denna fråga.

 I den nämnda propositionen föreslås dock vissa ändringar att gälla redan

fr.o.m. år 1995. Som en övergångslösning för detta år föreslår regeringen bl.a.

att kommuner och landsting som hittills skall kunna få återbetalning av ingående

mervärdesskatt inom skattefria verksamheter, men genom ett särskilt förfarande

som är skilt från mervärdesskattesystemet.

6 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar de riktlinjer för den ekonomiska politiken som regeringen förordar i

avsnitten 1-4,

 2. godkänner inriktningen och omfattningen av de besparingar och inkomst-

förstärkningar som regeringen förordar i avsnitt 5.

7 Socialdepartementets verksamhetsområde

En viktig förutsättning för regeringens politik är att grunddragen i den

generella välfärdspolitiken skall stå fast. Det ekonomiska läget i landet

innebär emellertid att stora besparingar måste ske inom de flesta områden. En

strävan har varit att göra besparingarna på ett sådant sätt att de svagaste

grupperna i samhället inte drabbas alltför hårt.

 Besparingar inom pensionsområdet har utformats utifrån en strävan att de

kortsiktiga besparingar som nu föreslås inte skall ändra förutsättningarna för

den av riksdagen beslutade reformeringen av ålderspensioneringen. Den

huvudsakliga metod som regeringen valt är att begränsa uppräkningen av

basbeloppet. För att minska de negativa effekterna för de sämst ställda

pensionärerna inrymmer besparingspaketet en förstärkning av det särskilda

bostadstillägget till pensionärer.

 Även inom det familjepolitiska området föreslås betydande besparingar. En

strävan har också varit att inte göra regelverket mer komplext än i dag. Det

förslag om införande av en karensdag i föräldraförsäkringen som presenterades i

det socialdemokratiska valmanifestet genomförs av detta skäl inte nu. Regeringen

avser i stället att efter särskild utredning precisera nettoutgiftsminskningar

om ytterligare 3 miljarder kr inom det ekonomiska familjestödet. I enlighet med

valmanifestet avskaffas vårdnadsbidraget fr.o.m. den 1 januari 1995 och

garantidagarna återinförs.

7.1 Sammanfattning av förslag till besparingar

I följande tabell redovisas beräknade utgiftsminskningar av föreslagna åtgärder.

Tabell 7.1 Beräknade utgiftsminskningar av föreslagna åtgärder

Miljoner kronor, 1994/95 års prisnivå, netto

______________________________________________________________________

Åtgärdspaket/område Utgiftsminskningar efter skattebortfall

 _______________________________________

 1995/96 1998

 12 mån

______________________________________________________________________

Ekonomiskt familjestöd (exkl.

basbeloppsjustering) 2 990 6 600

Pensioner, begränsad basbelopps-

uppräkning1 2 200 5 700

Förtidspensioner 1 300 3 000

Förbättrat särskilt bostadstillägg

för pensionärer -70 -200

______________________________________________________________________

1 Basbeloppsjusteringer ger, förutom i tabellen redovisade effekten på

pensionerna, även effekter på studiemedel och skatteintäkter.

7.2 Ekonomiskt familjestöd

7.2.1 Inledning

Regeringen har inledningsvis redogjort för den ekonomiska situationen och

behovet av besparingar. I detta avsnitt anges hur besparingsåtgärderna utformas

vad gäller det ekonomiska familjestödet. Den besparing på netto 2,3 miljarder kr

som uppkommer genom slopandet av vårdnadsbidraget och återinförandet av

garantidagarna har redovisats i propositionen (prop. 1994/95:61) om slopande av

vårdnadsbidraget och återinförande av garantidagarna.

 Regeringens förslag innebär vissa begränsningar av flerbarnstilläggen men med

inriktning att skydda de riktigt stora familjerna. Lagtekniskt innebär förslagen

att flerbarnstilläggen i fortsättningen uttrycks i krontal och inte som

proportion av barnbidragen.

 Vi föreslår vidare att bidragsförskottet fryses på den nuvarande nivån och

anges i kronor, liksom att preskriptionstiden för underhållsbidrag förlängs. En

särskild utredning - Underhålls- och bidragsförskottsutredningen -93 - ser för

närvarande över ensamförälderstödet. De förslag som här lämnas inkräktar inte,

enligt vår mening, på utredningens möjligheter att utforma ett bättre och

enklare stödsystem inom området.

 Vi avser att påbörja ett utredningsarbete med inriktning att minska netto-

utgifterna för det direkta stödet till barnfamiljerna med 3 miljarder kr realt

år 1998. Inriktningen av utredningsarbetet skall vara att i ett sammanhang pröva

det totala ekonomiska stödet till barnfamiljerna för att därigenom åstadkomma en

bättre samordning av de olika regelsystemen. Genom en sådan samordning kan

effekter som inte är avsedda motverkas och leda till minskade totala kostnader

för samhället. Utredningsarbetet skall vara slutfört den 1 juli 1995 så att

åtgärderna skall kunna träda i kraft den 1 juli 1996.

7.2.2 Ändrade regler för flerbarnstillägg

Regeringens förslag: Flerbarnstilläggen justeras ned och lämnas från den 1

januari 1995 med 2 400 kr per år för det tredje barnet, med 7 200 kr per år för

det fjärde barnet och med 9 000 kr per år för det femte och varje ytterligare

barn.

Skälen för regeringens förslag: I de diskussioner som tidigare har förts inom

det Socialdemokratiska arbetarepartiet med anledning av de nedskärningar som är

 nödvändiga inom barnbidragssystemet har ett successivt slopande av flerbarns-

tilläggen förts fram som en lämplig åtgärd. Undersökningar visar emellertid att

de riktigt stora familjerna redan med gällande flerbarnstilläggssystem, i högre

grad än familjer med färre barn är beroende av socialbidrag. Att helt slopa

flerbarnstilläggen skulle därför innebära ett ökat socialbidragsberoende för de

stora familjerna. Regeringen har därför valt att föreslå en begränsad sänkning

av flerbarnstilläggen samtidigt som dessa frikopplas från barnbidragsnivån i

systemet.

 Förslaget föranleder ändringar i lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag.

 Förslaget innebär en budgetförstärkning budgetåret 1995/96 på ca 540 miljoner

kr. För innevarande budgetår kan besparingen beräknas till ca 270 miljoner kr.

7.2.3 Preskriptionstid för underhållsbidrag

Regeringens förslag: Preskriptionstiden för underhållsbidrag förlängs från tre

till fem år fr.o.m. den 1 januari 1995.

Skälen för regeringens förslag: Preskriptionstiden sänktes vid den stora under-

hållsbidragsreformen år 1979 från tio till tre år för att underlätta för de

underhållsskyldiga. Det innebar att just denna preskriptionstid blev osedvanligt

kort. En femårig preskriptionstid innebär enligt vår mening en bättre avvägning

mellan den enskildes intresse av att slippa skulder för gången tid och sam-

hällets och vårdnadshavares intresse att få betalt för sina fordringar.

 Förslaget föranleder ändringar i 7 kap. 9 § föräldrabalken och 15 kap. 5 §

utsökningsbalken. Om förslaget antas krävs också ändringar i propositionen om

Reformerad löneexekution och målhantering hos kronofogden (prop. 1994/95:49) som

nyligen har överlämnats till riksdagen. Denna fråga får dock tas upp i ett

senare sammanhang.

 När förändringen slagit helt igenom beräknas förslaget innebära en kost-

nadssänkning på ca 60 miljoner kr för helt år. Detta inträffar efter två år från

det att de nya reglerna börjar gälla.

 Underhålls- och bidragsförskottsutredningen -93 (S 1993:09) kommer att vid

årsskiftet redovisa förslag vad gäller såväl administrationen av

underhållsbidrag som reglerna för beräkning av dessa.

7.2.4 Begränsningar i bidragsförskottssystemet

Regeringens förslag: Bidragsförskott och särskilt bidrag till vissa adoptivbarn

lämnas fr.o.m. den 1 januari 1995 med 14 080 kr per barn och år.

Skälen för regeringens förslag: En översyn pågår för närvarande vad gäller

underhållsbidrags- och bidragsförskottssystemen. I avvaktan på närmare

ställningstagande till kommande förslag föreslår vi att bidragsförskotten under

perioden fram till år 1999 inte räknas upp enligt gällande indexregler.

Garantinivån fastläggs således fr.o.m. den 1 januari 1995 på nuvarande nivå

14 080 kr per barn och år eller 1 173 kr per barn och månad.

 Om inte den pågående översynen föranleder andra förändringar som, tillsammans

med ovanstående åtgärd, ger en nettoutgiftsminskning år 1998 på 700 miljoner kr

kommer regeringen för att uppnå denna besparing att återkomma med förslag om att

bidragsförskottet sänks till 13 780 kr den 1 juli 1996, till 13 200 kr den 1

januari 1997 och till 12 600 kr den 1 januari 1998.

 Förslaget föranleder ändringar i lagen (1964:143) om bidragsförskott och lagen

(1984:1096) om särskilt bidrag till vissa adoptivbarn.

7.3 Begränsad uppräkning av basbeloppet

Regeringens förslag: Reglerna för fastställande av basbeloppet enligt 1 kap. 6 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring ändras på följande sätt. Det jämförelsetal

som används vid beräkning av basbeloppet avseende år 1995 och därefter skall

fr.o.m. år 1995 multipliceras med basbeloppet 35 200 kr. Fr.o.m. år 1995 skall

jämförelsetalet räknas upp med 60 % av den förändring av det allmänna prisläget

fram till oktober året före det år basbeloppet avser räknat från oktober året

dessförinnan efter avdrag för kvarvarande effekter av deprecieringen av den

svenska kronan år 1992.

 Vid beräkning av pensiongrundande inkomst och fastställande av pensionspoäng

skall nämnda prisförändring, efter avdrag för deprecieringseffekter, beaktas

till 100 %.

 Regeringens bedömning: Begränsning i uppräkningen av basbeloppet bör gälla så

länge som underskottet i statsbudgeten överstiger 100 miljarder kr räknat på

årsbasis. Om underskottet understiger 100 mdkr, men överstiger 50 miljarder kr,

bör uppräkning av basbeloppet ske med 80 % av förändringen i det allmänna

prisläget. Då underskottet är mindre än 50 miljarder kr bör hela förändringen i

det allmänna prisläget beaktas vid beräkning av basbeloppet.

Skälen för regeringens förslag och bedömning: Nivån på ett stort antal förmåner

från de offentliga systemen är knutna till basbeloppet enligt lagen (1962:381)

om allmän försäkring. Bl.a. gäller detta nivån på pensioner och studiemedel.

Basbeloppet fastställs varje år av regeringen och räknas upp med den förändring

i det allmänna prisläget som skett fram till oktober månad året före det år

basbeloppet avser från motsvarande tidpunkt året dessförinnan. Genom kopplingen

till basbeloppet växer en rad offentliga utgifter med automatik i takt med att

priserna förändras. Vid några tillfällen har särskilda beslut fattats om

avvikelse från en fullständig inflationsjustering av basbeloppet. Det gällde

bl.a. priseffekterna till följd av genomförandet av skattereformen under åren

1990-1991 och med anledning av den svenska kronans depreciering år 1992.

Deprecieringseffekten skall även påverka fastställandet av basbeloppet för år

1995.

 Med hänsyn till det starka behov som nu finns av att sanera statsfinanserna bör

enligt regeringens mening den automatiska inflationsuppräkningen begränsas.

Detta bör ske genom att grunden för beräkning av basbeloppet ändras så att

endast en del av prisförändringarna får genomslag på basbeloppets uppräkning.

 Basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring fastställs

med hjälp av ett jämförelsetal. Detta jämförelsetal bör fr.o.m. år 1995 beräknas

på ett sådant sätt att talet räknas upp med 60 % av förändringen i det allmänna

prisläget fram till oktober året före det år basbeloppet avser räknat från

oktober året dessförinnan efter avdrag för kvarvarande direkta effekter av

deprecieringen av den svenska kronan år 1992. I samband med denna förändring

byts basåret för basbeloppet från 1989 till 1994. Detta innebär att jäm-

förelsetalet fr.o.m. år 1995 skall multipliceras med basbeloppet 35 200 kr, dvs.

basbeloppet för år 1994.

 Med förslaget till begränsad uppräkning av basbeloppet åstadkoms betydande

minskningar av de offentliga utgifterna. Genom att bl.a. grundavdraget i in-

komstbeskattningen är knutet till basbeloppet medför denna åtgärd även en för-

stärkning av inkomstsidan.

 En konsekvens av förslaget är att ju högre inflationstakten är desto större

blir de reala nedskärningarna på en rad utgiftsområden. Regeringen vill med

detta understryka vikten av att inflationen även fortsättningsvis hålls nere på

en låg nivå. Den direkta koppling mellan inflationstakt och förstärkning av

statsbudgeten som denna konstruktion innebär torde enligt regeringens bedömning

minska de förväntningar om framtida högre inflationstakt som knyts till

storleken på budgetunderskottet.

 Begränsningen i inflationsuppräkningen av basbeloppet bör vara en temporär

åtgärd med syfte att minska budgetunderskottet. Den bör därför kopplas till

storleken på detta och göras på så sätt att basbeloppsuppräkningen med början

från 1995 års basbelopp begränsas till 60 % av förändringen i prisnivån så länge

underskottet i statsbudgeten överstiger 100 miljarder kr under en

12-månadersperiod. Om budgetunderskottet är mindre än 100 miljarder kr, men

överstiger 50 miljarder kr skall inflationsuppräkningen begränsas till 80 %. För

det fall budgetunderskottet kommer att understiga 50 miljarder kr kan enligt

regeringens bedömning basbeloppet återigen fullt ut räknas upp med pris-

förändringen. Det underskott som skall ligga till grund för fastställande av

basbeloppet bör vara utfallet från senaste avslutat budgetår.

 Den föreslagna åtgärden beräknas medföra att basbeloppet år 1998 blir drygt 4 %

lägre jämfört med om det räknats upp med hela prisförändringen. Motsvarande

reala nedskärning sker därmed av de olika ersättningar som är knutna till

basbeloppet.

 Pensionärerna har under senare år fått vidkännas vissa nedskärningar av sin

köpkraft. Samtidigt kan konstateras att pensionärerna som grupp har klarat sig

relativt sett bättre än många andra grupper. Ett uttryck för detta är bl.a. att

pensionerna mätt som andel av lönesumman stigit från 24 % år 1990 till ca 30 %

år 1994. Även om en del av denna ökning beror på att pensionärernas

genomsnittliga ATP-poäng ökat, kan det ändå konstateras att pensionärer med

oförändrad ATP-poäng klarat sig relativt sett väl jämfört med andra grupper.

Enligt regeringens mening är det rimligt att den mycket kraftiga nedgången i

produktion och inkomster som skett i Sverige sedan år 1990 får genomslag på

pensionsområdet. Det är också, med hänsyn till pensionernas stora betydelse för

de offentliga utgifterna, ofrånkomligt att besparingar sker på detta område.

 Om förslaget med begränsad uppräkning av basbeloppet även skulle tillämpas för

reglerna för intjänande av pensionspoäng i den allmänna tillläggspensioneringen,

skulle värdet av intjänad pensionsrätt och därmed framtida pensionsutbetalningar

inte påverkas av denna åtgärd. Regeringen anser dock att besparingen bör få

genomslag även i detta avseende. Vi föreslår därför att uppräkning skall göras

med 100 % av prisförändringen, dock efter avdrag för deprecieringseffekter,

i stället för med 60 % av prisförändringen vid beräkning av pensionsgrundande

inkomst och vid fastställande av pensionspoäng.

7.4 Pris- och följsamhetsindexering av utgående

 pensionsförmåner

Regeringens bedömning: Det bör prövas om den pris- och följsamhetsindexering av

utgående pensionsförmåner som riksdagen har beslutat skall gälla i det framtida

pensionssystemet skall införas även i nuvarande system före år 2001. Denna in-

dexeringsmetod bör i så fall användas för samtliga utgående pensionsförmåner

utom för vårdbidrag och handikappersättning enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring och ersätta uppräkning med basbeloppet. Den närmare utformningen av

pris- och följsamhetsindexeringen bör bestämmas i anslutning till beslut om det

reformerade ålderspensionssystemet.

Skälen för regeringens bedömning: Riksdagen beslöt den 8 juni 1994 (bet.

1993/94:SfU24, rskr. 1993/94:439) att godkänna de riktlinjer för en reformering

av det allmänna ålderspensionssystemet som föreslogs i regeringens proposition

Reformering av det allmänna pensionssystemet (prop. 1993/94:250).

 Ett centralt inslag i de antagna principerna för det reformerade pensions-

systemet är att värdet av utgående pensioner kopplas till den reala inkomst-

utvecklingen i samhället genom en s.k. pris- och följsamhetsindexering i stället

för att, som med dagens regler, vara indexerade till prisutvecklingen. Pris- och

följsamhetsindexering innebär att det inflationsuppräknade värdet av utgående

pensioner justeras i den utsträckning den genomsnittliga reala inkomsttillväxten

i samhället under en föregående treårsperiod avviker från en fastställd

tillväxtnorm. Utgående pensioner får därmed full inflationsuppräkning om den

reala inkomsttillväxten uppgår till denna norm. Vid en lägre inkomsttillväxt än

normen reduceras realvärdet av utgående pensioner i motsvarande grad.

 Enligt regeringens mening finns skäl att införa en pris- och följsam-

hetsindexering av utgående pensionsförmåner redan innan pensioner börjar betalas

ut enligt det reformerade pensionssystemet. Den innebär att värdet av

pensionerna får en direkt koppling till utvecklingen av de inkomster ur vilka de

skall finansieras. Därigenom skapas en finansiell robusthet i pensionssystemet

mot förändringar i de samhällsekonomiska förutsättningarna. Även rättviseskäl

talar för att pensionernas köpkraft skall påverkas av inkomstutvecklingen för de

yrkesaktiva.

 I Pensionsarbetsgruppens betänkande, Reformerat pensionssystem (SOU 1994:20),

som låg till grund för propositionen om en reformering av det allmänna

pensionssystemet föreslogs att pris- och följsamhetsindexering skulle införas

med verkan från år 2001. I de av riksdagen antagna riktlinjerna hålls emellertid

frågan om tidpunkt för införandet av sådan indexering vad avser pensioner som

utgår enligt nuvarande regler öppen. Denna fråga fick enligt propositionen

avgöras i den fortsatta beredningen av reformen. En tidigareläggning skulle

därför vara förenlig med de av riksdagen antagna riktlinjerna.

 I de av riksdagen antagna principerna för reformeringen av det allmänna

pensionssystemet fastställdes inte den exakta utformningen av pris- och

följsamhetsindexeringen. Bl.a. bestämdes inte vilket mått på inkomstutveckling i

samhället som skall användas, t.ex. om det skall vara genomsnittlig inkomst

eller total inkomstsumma. Även frågan om vilken tillväxtnorm som skall gälla i

indexeringen hölls öppen. Beredning av dessa frågor pågår för närvarande inom

ramen för Genomförandegruppens arbete.

 De av riksdagen antagna principerna för reformering av pensionssystemet avser

ålderspensioneringen. Enligt regeringens mening bör dock pris- och

följsamhetsindexeringen gälla även förtidspensioner och efterlevandepensioner.

Däremot bör vårdbidrag och handikappersättningar inte bli föremål för sådan

indexering med hänsyn till att dessa förmåner är av en annan karaktär, även om

de tillhör folkpensionsförmånerna.

 Effekten på de totala pensionsutgifterna av att införa en pris- och

följsamhetsindexering skulle vara beroende av vilket mått på inkomstutveckling

som väljs. Den besparingseffekt som skulle uppnås vid en viss tillväxtnorm

varierar därför beroende på vilket inkomstmått som väljs.

7.5 Förbättring av det särskilda bostadstillägget

 till pensionärer (SBTP)

Regeringens bedömning: Särskilt bostadstillägg betalas ut om pensionärens

inkomster - efter det att en skälig bostadskostnad är betald - understiger 122 %

av basbeloppet för ogift pensionär och 202 % för gift pensionär. De nya reglerna

skall gälla fr.o.m. den 1 januari 1995.

Skälen för regeringens bedömning: Särskilt bostadstillägg (SBTP) betalas ut till

pensionär som uppbär bostadstillägg till pensionärer (BTP) om dennes inkomster

efter avdrag för en skälig bostadskostnad understiger en skälig levnadsnivå. Som

utgångspunkt för vad som skall anses vara en skälig bostadskostnad och en skälig

levnadsnivå används Socialstyrelsens normer för socialbidrag. Socialstyrelsens

norm för skälig levnadsnivå är för närvarande 116 % av basbeloppet för en ogift

pensionär, vilket innebär 3 403 kr per månad. Vilken bostadskostnad som kan

anses som skälig är beroende av kommunens storlek och varierar för år 1994

mellan 4 250 och 5 375 kr per månad.

 Systemet med SBTP innebär att det för en pensionär med bostadstillägg varje

månad automatiskt betalas ut SBTP om pensionärens inkomster understiger normen

för skälig levnadsnivå. Det fungerar därför som ett automatiskt skyddsnät om en

pensionärs inkomster minskar. Den begränsning i indexeringen av basbeloppet som

vi tidigare föreslagit medför således inte att någon pensionär hamnar under den

skäliga levnadsnivån. Totalt kommer dock antalet pensionärer som får SBTP att

minska i och med de förändringar av bostadstilläggen som sker den 1 januari

1995.

 Det allvarliga statsfinansiella läget fordrar stora besparingar i statens

utgifter. Enligt vår åsikt är det trots detta angeläget att skydda och förbättra

situationen för de pensionärer som har små ekonomiska marginaler. Regeringen

anser därför att den nivå för skälig levnadsnivå som tillämpas vid beräkning av

SBTP bör höjas med 6 procentenheter av basbeloppet, vilket med 1994 års

basbelopp innebär att det särskilda bostadstillägget ökar med 176 kr per månad

för en ogift pensionär. Detta innebär att kostnaden för SBTP successivt ökar med

200 miljoner kr till år 1998. Förslaget till förändring av SBTP kommer att

innebära att de sämst ställda pensionärerna kompenseras med mer än vad

begränsningen av basbeloppet innebär. I det fall inflationen blir väsentligt

högre än vad regeringen förutsett kommer ytterligare kompenserande åtgärder

övervägas.

7.6 Förtidspension och sjukförsäkring

Regeringens bedömning: Det är av flera skäl centralt att förtidspensioneringen

fungerar på ett sådant sätt att förtidspension utges först när alla möjligheter

att återge den försäkrade arbetsförmågan har prövats och att den renodlas i

syfte att utgöra ersättning vid nedsatt arbetsförmåga på grund av medicinska

orsaker.

 En proposition med förslag i syfte att bl.a. förbättra beredningen av beslut om

sjukpenning och förtidspension kommer därför att föreläggas riksdagen så att den

kan behandlas under våren 1995.

 Regeringen avser vidare att ge Sjuk- och arbetsskadeberedningen

tilläggsdirektiv med innebörd att pröva grunderna för och beräkningen av

förtidspension och sjukersättning. Bl.a. bör övervägas ändrade kvalifika-

tionsvillkor och förändrad beräkning av s.k. antagen inkomst vid förtidspension.

 I samband med beredning av förslagen från Sjuk- och arbetsskadeberedningen

kommer regeringen att bedöma om och i så fall vilka ytterligare regeländringar

som behövs för att år 1998 minska utgifterna för förtidspensionering med en

nettoeffekt på 3 miljarder kr.

Skälen för regeringens bedömning: Under lång tid har antalet förtidspensionärer

ökat. Detta innebär att allt fler människor permanent utestängs från arbetsmark-

naden och att kostnaderna för förtidspensioneringen stiger. Det är såväl av

sociala som av samhällsekonomiska skäl nödvändigt att den nuvarande trenden inom

förtidspensioneringen bryts. Det är viktigt att det tidiga rehabiliteringsar-

betet intensifieras och att den uppgång i konjunkturen som för närvarande råder

tas till vara i detta arbete.

 En arbetsgrupp inom Socialdepartementet har i departementspromemorian (Ds

1994:91) Rätten till förtidspension och sjukpenning lagt fram förslag till

åtgärder i syfte att strama upp såväl beredningen av beslut som grunderna för

rätt till förmåner när det gäller förtidspension och sjukpenning. Avsikten är

att därmed bygga in tydligare signaler i systemet både för de försäkrade och för

handläggare och andra på försäkringskassan. Departementspromemorian har

remissbehandlats och är föremål för beredning inom regeringskansliet.

 Regeringen kommer att med utgångspunkt i denna promemoria under våren 1995

föreslå åtgärder i syfte att förbättra beredningen av beslut om sjukpenning och

förtidspension. En strikt bedömning av rätten till sjukpenning och behov av

rehabiliteringsåtgärder måste göras tidigt i sjukfallet. Det är i detta

sammanhang viktigt att det medicinska underlaget i samband med sjukskrivning och

beslut om förtidspension i alla avseenden uppfyller de krav som kan ställas i

samband med sådana beslut. Ett fullgott underlag är en förutsättning för att

förhindra att många långa sjukfall med efterföljande förtidspensionering

etableras. En proposition med förslag till åtgärder som förbättrar det

medicinska underlaget i samband med sjukskrivning och beslut om förtidspension

kommer att föreläggas riksdagen så att den kan behandlas under våren 1995.

 De s.k. äldrereglerna innebär vidgade möjligheter för personer som är 60 år

eller äldre att erhålla förtidspension. Lägre medicinska krav ställs och större

hänsyn tas till arbetsmarknadsskäl vid bedömandet av rätt till förtidspension i

dessa fall än för övriga försäkrade. Förslag om att slopa dessa regler kommer

att läggas i ovan nämnda proposition. Mot denna bakgrund bör utgifterna för för-

tidspensionering och sjukförsäkring sammantaget minska med minst 1,3 miljarder

kr netto.

 Det är centralt för tilltron till förtidspensioneringen att den fungerar på ett

sådant sätt att förtidspension utges först när alla möjligheter att återge den

försäkrade arbetsförmågan har prövats. Det är av stor vikt för bibehållandet av

socialförsäkringssystemets legitimitet hos allmänheten att de olika

socialförsäkringarnas respektive uppgifter renodlas. Härvidlag är det

betydelsefullt att förtidspensioneringen utgör en ersättning vid nedsatt

arbetsförmåga på grund av medicinska orsaker. Arbetsmarknadsskäl bör inte ge

rätt till förtidspension. Härigenom uppnås en större tydlighet och kostnader

kommer att bokföras där de uppstår. Regeringens uppfattning är att en sådan

ordning underlättar politiska prioriteringar mellan välfärdspolitikens olika

områden. Regeringen kommer därför i syfte att minska utgifterna för ohälsa att

ge Sjuk- och arbetsskadeberedningen tilläggsdirektiv med innebörd att pröva

grunderna för och beräkningen av förtidspension och sjukersättning. Bl.a. bör

övervägas ändrade kvalifikationsvillkor och förändrad beräkning av s.k. antagen

inkomst vid förtidspension.

 I samband med beredning av förslagen från Sjuk- och arbetsskadeberedningen

under hösten 1995 kommer regeringen att bedöma om och i så fall vilka ytter-

ligare åtgärder som behövs inom detta område för att den besparing om

3 miljarder kr, netto, som nämns i det Socialdemokratiska arbetarepartiets val-

manifest skall uppnås.

7.7 Omläggning och höjning av allmänna

 egenavgifter m.m.

Allmänna egenavgifter respektive arbetsgivaravgifter inom

sjukförsäkringen och arbetslöshetsförsäkringen

Regeringens förslag: Den allmänna egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift

skall fr.o.m. den 1 januari 1995 uppgå till 2,95 %. En ändring i uttaget av

arbetsgivaravgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter görs den 1 januari

1995 på så sätt att arbetsmarknadsavgiften höjs med 2,2 procentenheter samtidigt

som sjukförsäkringsavgiften sänks i motsvarande grad.

 Regeringens bedömning: Uttaget av allmänna egenavgifter till sjukförsäkringen

bör höjas med 1 procentenhet per år under 1996-1998.

 Ytterligare överväganden avseende det samlade uttaget av allmänna egenavgifter

och därmed fördelningen mellan allmänna egenavgifter och arbetsgivaravgifter bör

ske i samband med ställningstagande till reformeringen av pensionssystemet.

Skälen för regeringens förslag och regeringens bedömning: Enligt hittills

gällande lagstiftning skall allmänna egenavgifter under år 1995 utgå med 2,95 %.

I regeringens proposition 1994/95:41 har tidigare, i enlighet med överenskommel-

sen om reformering av ålderspensionssystemet, föreslagits att en motsvarande

avgift på 1 % tas ut fr.o.m. år 1995 för att finansiera pensionssystemet. I

denna proposition föreslås samtidigt att benämningen på dessa avgifter ändras

från allmän avgift till allmän egenavgift. För de allmänna egenavgifterna gäller

att underlaget för avgiftsuttag utgörs av inkomstdelar understigande 7,5

basbelopp.

 Regeringen har vidare i propositionen om Förändringar i arbetslöshetser-

sättningen (prop. 1994/95:99) föreslagit att lagen (1993:1441) om allmän avgift

för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet upphävs fr.o.m. den

1 januari 1995. Intäkterna av denna allmänna avgift förs till Arbetsmarknads-

fonden. För att finansiellt kompensera arbetsmarknadsfonden för

intäktsbortfallet i och med att den avgiften slopas, föreslås en avgiftsväxling

ske så att den arbetsmarknadsavgift som arbetsgivarna erlägger enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter höjs med 2,2 procentenheter, samtidigt som

sjukförsäkringsavgiften sänks i motsvarande grad. Samtidigt föreslås den

allmänna egenavgiften inom sjukförsäkringen höjas med 2 procentenheter och blir

därmed 2,95 % fr.o.m. den 1 januari 1995. Detta föranleder en ändring i den lag

om allmänna egenavgifter som regeringen tidigare har föreslagit i prop.

1994/95:41.

 I enlighet med vad som anfördes i det socialdemokratiska valmanifestet bör

enligt regeringens mening uttaget av allmänna egenavgifter till sjukförsäkringen

att höjas successivt med 1 procentenhet per år under åren 1996-1998. Förslaget

innebär alltså att det samlade uttaget av allmänna egenavgifter kommer att uppgå

till 6,95 % år 1998, varav 5,95 % utgörs av egenavgifter till sjukförsäkringen.

 I samband med detta görs en avgiftsväxling som innebär att sjukförsäk-

ringsavgiften sänks med motsvarande belopp och avgiften till arbetsmark-

nadsfonden höjs lika mycket. Det samlade uttaget av arbetsgivaravgifter behålls

därmed på samma nivå. De ökade inbetalningarna till arbetsmarknadsfonden är

nödvändiga för att täcka det stora underskott som uppstått i samband med den

höga arbetslösheten.

 Vidare har en uppgörelse träffats om en reformering av pensionssystemet. Denna

innebar att en del av finansieringen av ålderspensionerna kan komma att ske

genom egenavgifter. Enligt uppgörelsen skall löntagarna på sikt betala

pensionsavgifter motsvarande 9,25 % av inkomsten. Detta förutsätter dock att en

avgiftsväxling mellan arbetsgivaravgifter och egenavgifter kan ske på ett sådant

sätt att neutralitet kan uppnås.

 Således kommer det samlade uttaget av egenavgifter att öka kraftigt dels med en

egenavgift till pensionssystemet på 9,25 %, dels en egenavgift till

sjukförsäkringen på 5,95 %. Enligt regeringens bedömning kan det vara förenat

med problem att genomföra en avgiftsväxling inom pensionssystemet i kombination

med att den allmänna egenavgiften till sjukförsäkringen höjs. Den kraftiga

ökning av uttaget av allmänna egenavgifter som då skulle ske riskerar bl.a. att

få negativa effekter på lönebildningen.

 Även om det nu föreslås att egenavgifterna till sjukförsäkringen skall höjas

med 1 procentenhet under åren 1996-1998 kan det finnas skäl att ytterligare

överväga det samlade uttaget av allmänna egenavgifter och därmed fördelningen

mellan allmänna egenavgifter och arbetsgivaravgifter när det slutliga resultatet

av Genomförandegruppens arbete föreligger. Därvid kan också den närmare utform-

ningen av egenavgifterna till sjukförsäkringen fastställas.

 Arbetsmarknadsavgift enligt lagen om socialavgifter betalas inte för

inkomster av annat förvärvsarbete. Av denna anledning kan det inte ske någon

motsvarande omläggning som här föreslås för arbetsgivaravgifterna vad avser de

egenavgifter som tas ut på sådana inkomster. Regeringen avser dock att senare

återkomma med förslag om införande av en arbetsmarknadsavgift även för denna typ

av inkomster. Därvid är avsikten att sjukförsäkringsavgift i form av egenavgift

enligt lagen om socialavgifter skall reduceras.

Socialavgifter och vinstandelsmedel

Regeringens bedömning: Avgiftsfriheten vad gäller socialavgifter för vissa

vinstandelsstiftelser bör slopas.

Skälen för regeringens bedömning: Vid ett stort antal företag förekommer sär-

skilda vinstandelssystem varigenom de anställda görs delaktiga av företagets

resultat. Överföring av vinstmedel sker till en av de anställda eller perso-

nalorganisationerna vid företaget bildad stiftelse. Stiftelsen placerar i regel

medlen i värdepapper, ofta i aktier i det företag som lämnat bidraget. Efter

viss tid erhåller den andelsberättigade utbetalning av sin andel.

 För närvarande tas socialavgifter under vissa förutsättningar inte ut såvitt

avser vinstandelsstiftelser. Principen om likformig beskattning av olika former

av ersättning för utfört arbete talar för att socialavgifter också bör tas ut på

vinstandelar. Regeringen avser att senare efter närmare beredning återkomma till

riksdagen med förslag om slopande av avgiftsfriheten såvitt avser vinstan-

delsstiftelser.

7.8 Upprättade lagförslag

Lagförslag har upprättats i enlighet med förteckning i avsnittet Förslag till

riksdagsbeslut. Lagförslagen finns i Bilaga 1. Förslagen under 2 och 3 har

upprättats i samråd med Justitiedepartementet.

7.9 Författningskommentar

7.9.1 Lagen (1962:381) om allmän försäkring

1 kap. 6 §

I första stycket har lagts till att vissa beräkningar skall göras i enlighet med

vad som anges i ett nytt femte stycke.

 Lydelsen i andra stycket innebär dels att ett nytt basår och beräkningsbelopp

har införts, dels att förändringen i prisutvecklingen från oktober 1993 till

oktober 1994 inte skall räknas upp till 100 %.

 Beräkningen av basbeloppet skall ske på så sätt att det allmänna prisläget i

oktober året före det år som basbeloppet avser jämförs med det allmänna

prisläget i oktober 1993. Härvid skall de kvarvarande effekterna av

deprecieringen beaktas. Den framräknade procentuella förändringen av prisläget

skall sedan multipliceras med 0,60. På detta sätt begränsas

basbeloppsuppräkningen på så sätt att endast 60 % av förändringen i prisnivån

beaktas.

 Basbeloppet fastställs årligen av regeringen i en förordning. De nya reglerna

för beräkning av basbeloppet kommer att tillämpas vid fastställandet av

basbeloppet för år 1995.

 Innebörden av det nya femte stycket är att förändringen i prisnivån, efter

deprecieringseffekten, skall beaktas fullt ut vid beräkningen av

pensionsgrundande inkomst och vid fastställande av pensionspoäng.

7.9.2 Övriga lagförslag

Övriga lagförslag kommenteras enbart i den allmänna motiveringen.

7.10 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1947:529) om allmänna

 barnbidrag,

 2. antar regeringens förslag till lag om ändring i föräldrabalken,

 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i utsökningsbalken,

 4. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1964:143) om

 bidragsförskott,

 5. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1984:1096) om

 särskilt bidrag till vissa adoptivbarn,

 6. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring,

 7. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:000) om ändring

 i lagen (1981:691) om socialavgifter,

 8. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1994:000) om allmänna

 egenavgifter,

 9. godkänner vad regeringen förordar om förbättring av det särskilda

 bostadstillägget till pensionärer,

 10.godkänner vad regeringen förordar om uttaget av allmänna egenavgifter åren

 1996-1998.

8 Finansdepartementets verksamhetsområde

8.1 Skattepolitiken

1990 års skattereform baserades på en strävan att förena en samhällsekonomiskt

effektiv beskattning med fördelningspolitiska mål. Reducerade skattesatser,

särskilt på arbetsinkomster, kombinerades med basbreddningar i såväl

förvärvsinkomst- som kapitalbeskattningen. Basbreddningarna balanserade i

fördelningspolitiskt avseende de sänkta skattesatserna och bidrog till större

rättvisa.

 1991 års skatteregler behövde i vissa avseenden kompletteras. Detta gällde

bl.a. skattereglerna för enskilda näringsidkare, där det av tidsskäl inte var

möjligt att lägga fram förslag under år 1990. Enighet rådde bland de partier som

stod bakom skattereformen att det var nödvändigt att skapa neutralitet i

förhållande till beskattningen av aktiebolag.

 Merparten av de förändringar i skattereglerna som gjorts under den senaste

mandatperioden har emellertid inneburit avsteg från de avvägningar som gjordes i

skattereformen. Särskilt gäller detta i fördelningspolitiskt avseende.

 De förändringar som gjorts kan inte anses vara motiverade av negativa

erfarenheter av 1991 års regler. Den svenska ekonomin har inte heller förändrats

på ett sådant sätt att justeringarna framstår som motiverade av det skälet.

Huvuddelen av de korrigeringar som gjorts bygger i stället på att mindre vikt

lagts vid fördelningsmålen än vid 1990 års reform. Svagt underbyggda påståenden

om positiva effekter på investeringar och tillväxt har fått motivera

fördelningspolitiskt ofördelaktiga förändringar.

 Som exempel kan nämnas de förändringar i företags- och kapitalbeskattningen som

beslutades under hösten 1993. Ett ökat skatteuttag hos företagen fick finansiera

skattesänkningar för företagens ägare utan att det reducerade skatteuttaget med

någon rimlig grad av säkerhet kan anses ge några positiva effekter på

investeringar och sysselsättning. Det kan noteras att frågan om full eliminering

av den s.k. dubbelbeskattningen inte fanns på dagordningen i diskussionerna

kring 1990 års reform, om man ser till de partier och intresseorganisationer,

inklusive näringslivet, som stod bakom reformen.

 Mot denna bakgrund bör skattereglerna ändras på ett sätt som bygger på den

avvägning mellan effektivitets- och fördelningsmål som gjordes i 1990 års

skattereform och som då vann ett brett stöd från partier och

intresseorganisationer. Det finns också ett starkt behov av att åter få enkla

och enhetliga regler som tillåts verka under en följd av år.

 De förändringar i skattereglerna som föreslås här medför i kombination med dels

ytterligare allmänna avgifter till sjukförsäkringen, dels andra åtgärder på

bl.a. fastighetsskatteområdet, en betydande inkomstförstärkning för den

offentliga sektorn. Den fulla effekten år 1998 uppgår till ca 36 miljarder kr

uttryckt i 1994/95 års prisnivå. Detta ger ett väsentligt bidrag till saneringen

av de offentliga finanserna. Samtidigt är det med hänsyn till den svenska

ekonomins funktionssätt angeläget att så långt som möjligt undvika mer betydande

höjningar av skatteuttaget i framtiden. Det gäller både kommunalskatterna och de

skatter som riksdagen direkt kan påverka.

Beskattningen av kapitalägande

De väsentliga avvikelserna i nuvarande skatteregler i förhållande till 1991 års

regler avser beskattningen av kapitalägande. En justering av dessa regler är

motiverad av flera skäl.

 Av rättviseskäl och för att motverka skatteplanering är det viktigt att

återställa den likformighet som åsyftades i skattereformen, dels mellan olika

slag av kapitalinkomster, dels mellan arbets- och kapitalinkomster. I

sammanhanget kan konstateras att den svenska kapitalinkomstbeskattningen enligt

1991 års regler vid en internationell jämförelse inte framstår som särskilt hög.

 Utöver dessa skäl för en återgång till 1991 års regler finns kompletterande

motiv av mer kortsiktigt slag. Det stora finansiella sparandet i hushållssektorn

är en viktig orsak till den tudelade ekonomin med en alltför svag inhemsk

efterfrågan. Det är i nuvarande ekonomiska läge önskvärt att reducera detta

finansiella sparande genom att öka konsumtionen, särskilt med tanke på att

hushållens disponibla inkomster kommer att minska som en följd av de nödvändiga

budgetförstärkningarna.

 Det är således angeläget att utdelningsinkomster och reavinster på aktier

beskattas fullt ut med kapitalskattesatsen. Som en konsekvens av denna fulla

beskattning i hushållssektorn skall även avkastningen på juridiska personers

innehav av kapitalplaceringsaktier beskattas på samma sätt. Vissa följdändringar

i skattereglerna för investmentbolag och värdepappersfonder liksom av av-

kastningsskatten på pensionssparande är också motiverade.

 I frånvaro av ett nytt riksdagsbeslut kommer den allmänna kapitalskattesatsen

att sänkas från 30 till 25 % fr.o.m. inkomståret 1995. För att inte stimulera

det finansiella sparandet och då en reducerad skattelättnad för ränteutgifter

riskerar att försvaga marknaden för småhus och bostadsrätter bör

kapitalskattesatsen ligga kvar på nivån 30 %. En sänkning av skattesatsen vid

nuvarande omständigheter kan få negativa återverkningar för bl.a. många småhus-

och bostadsrättsinnehavare som redan drabbats av förluster, för kreditsystemet

samt för konsumtionsutvecklingen.

 Under den senaste mandatperioden har skatten reducerats också för pensions- och

kapitalförsäkringskapital. Även här talar statsfinansiella skäl, likformighets-

och fördelningsskäl samt mera kortsiktiga mål om att stimulera konsumtionen, för

att de olika skattesatserna höjs.

 Av fördelningspolitiska skäl finns vidare anledning att behålla förmögen-

hetsskatten på dess nuvarande nivå. Med hänsyn till att nuvarande regler har

vissa brister finns anledning att återkomma till den framtida utformningen av

förmögenhetsskatten. Även arvs- och gåvoskattereglerna är i behov av en översyn.

Företagsbeskattningen

1993 års beslut om företags- och kapitalbeskattningen hade tre huvudkomponenter.

Den första var att enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag fick en

med aktiebolagen jämförlig beskattning. Detta var och är alltjämt en angelägen

åtgärd som bidrar till goda villkor för små och medelstora företag, nyföreta-

gande och expansion i näringslivet.

 I ett avseende bör reglerna för enskilda näringsidkare korrigeras. Den nyligen

införda rätten till kvittning av underskott mot inkomst av tjänst för nystartad

verksamhet bör slopas främst för att förebygga skatteplanering och skattefusk

men även av förenklingsskäl.

 De två andra huvudkomponenterna i 1993 års beslut avsåg dels vissa förändringar

i bolagsbeskattningen, dels skattesänkningar för utdelningar och aktievinster.

Dessa förändringar innebar en förskjutning av skatteuttaget från företagens

ägare till själva företagen. För en öppen ekonomi som den svenska med i hög grad

internationaliserade kapitalmarknader innebär en sådan omfördelning av

skatteuttaget i huvudsak en premiering av hushållens finansiella sparande på

bekostnad av investeringarna i företagssektorn. Såväl tillväxt- som

fördelningspolitiska skäl talar mot en sådan omfördelning. Följaktligen är det

här motiverat att göra vissa korrigeringar.

 Såvitt gäller företagsbeskattningen är det angeläget att skatteuttaget sänks

till den nivå som åsyftades med 1991 års regler. En full återgång till de regler

som fanns före 1993 års beslut är emellertid problematisk.

 Först kan noteras att den i och med 1990 års reform införda

skatteutjämningsreserven, den s.k. surven, som avskaffades hösten 1993, i olika

avseenden var mycket komplicerad. Komplikationerna får bedömas som mer

allvarliga än survens principiella förtjänster. I detta avseende är det alltså

inte aktuellt med en återgång till 1991 års regler. 1993 års beslut bör dock

korrigeras vad gäller avskattningen av gjorda survavsättningar. Enligt nuvarande

regler skall enbart hälften av dessa återföras till beskattning under en

femårsperiod. Bl.a. mot bakgrund av det allvarliga statsfinansiella läget bör i

princip hela avsättningen återföras till beskattning. Samtidigt bör

avskattningsperioden förlängas från fem till sju år. Den goda likviditeten i

näringslivet gör att detta inte bör föranleda några generella problem.

 I förarbetena till 1990 års reform föreslogs att det s.k. Annellavdraget, som

innebär att företagen får avdrag för utdelningar på nyemitterat kapital, skulle

avskaffas. I den efterföljande lagstiftningen behölls dock Annellavdraget med

hänvisning till dess utjämnande effekt på kostnaden för nyemissionsfinansierade

investeringar i förhållande till kostnaden för finansiering med kvarhållen

vinst.

 1993 års beslut innebar att Annellavdraget avskaffades trots att det i

ekonomiskt avseende finns starka skäl att föredra ett utdelningsavdrag framför

en lättnad på ägarnivån. Genom begränsningen till nyemission har vidare

Annellavdraget ett försteg, bl.a. ur statsfinansiell synvinkel, framför ett

allmänt utdelningsavdrag.

 Ett återinförande av Annellavdraget är dock förknippat med vissa problem.

Internationellt sett är avdraget avvikande. I likhet med vad som gäller för ett

allmänt utdelningsavdrag, låt vara i mindre omfattning, kan Annellavdraget

medföra en överflyttning av skatteintäkter från Sverige till andra länder.

 Mot denna bakgrund är det för närvarande inte aktuellt att återinföra

Annellavdraget eller motsvarande avdrag för ekonomiska föreningar. Frågan bör

dock bli föremål för ytterligare prövning. Därmed aktualiseras frågan vad som

bör göras för att skatteuttaget på företagen skall justeras ned till den nivå

som följde av 1991 års regler.

 För att främja riskkapitalförsörjningen till det svenska näringslivet bör

stämpelskatten på nya aktier slopas. I likhet med Annellavdraget är denna åtgärd

koncentrerad till nyemitterat kapital.

 Som framgått tidigare finns i nuvarande ekonomiska läge skäl att vidta vissa

åtgärder som kan stimulera byggnadsinvesteringarna. Vi föreslår partiellt

direktavdrag för investeringar i byggnader avseende nedlagda kostnader under

perioden den 1 november 1994 till och med den 31 maj 1996.

 Särskilt förslaget om direktavdrag bidrar till att temporärt hålla nere det

samlade skatteuttaget på företagen till dess att mer permanenta lösningar kan

genomföras. Här anser vi att det finns ett behov att sänka skatteuttaget med ca

2 miljarder kr i förhållande till den nivå som följer av 1994 års regler.

 Permanenta lösningar kan utformas på olika sätt. Ett alternativ är att

lättnaderna koncentreras till sådana åtgärder som gynnar försörjningen med

externt riskkapital. Ett annat alternativ är att lättnaderna utformas mer

generellt. För- och nackdelar med de olika alternativen bör prövas efter samråd

med näringslivet.

Beskattningen av förvärvsinkomster

1990 års skattereform innebar sänkt skatt på arbetsinkomster i syfte att minska

snedvridningar, underlätta arbetsutbudet och ge bättre villkor för

lönebildningen. Den statliga inkomstskatten på förvärvsinkomster togs bort för

huvuddelen av de förvärvsarbetande. Skatteskalan utformades på ett sådant sätt

att det reala skatteuttaget inte skulle öka vid en försämring av penningvärdet.

 1990 års skattereform byggde på en bred politisk överenskommelse. Det

allvarliga ekonomiska läget med stor arbetslöshet och växande statsskuld

motiverar dock vissa temporära avsteg från denna överenskommelse. Det statliga

skatteuttaget på förvärvsinkomster över den s.k. skiktgränsen bör därför höjas

genom en s.k. värnskatt från 20 till 25 % vid 1996-1999 års taxeringar. För år

1995 balanseras i väsentlig utsträckning denna skatteskärpning av att

grundavdraget vid taxering till statlig inkomstskatt återinförs ett år i förtid.

Frågan om grundavdragens utformning i de högre inkomstskikten prövas i samband

med avvecklingen av värnskatten.

 Det allvarliga statsfinansiella läget gör det också motiverat att med generella

åtgärder minska tillväxten av offentliga utgifter och förstärka skatteuttaget.

Till dess att underskottet i de offentliga finanserna reducerats ges ej full

kompensation för inflationen. Såvitt gäller inkomstskatten medför detta att

grundavdraget inte kommer att växa i takt med inflationen. Detsamma gäller för

uppräkningen av skiktgränsen i inkomstskatteskalan. Den reducerade uppräkningen

avser inte enbart genomslaget för faktisk inflation utan även det s.k.

reallöneskyddet, som alltså begränsas i förhållande till gällande 2 procenten-

heter.

 Vissa andra justeringar görs i beskattningen av förvärvsinkomster. Det inte

avdragsgilla beloppet för resekostnader höjs från 4 000 till 6 000 kronor.

Förutom att det innebär en budgetförstärkning medför denna åtgärd en förenkling.

 Som en konsekvens av de tidigare införda allmänna avgifterna till sjukförsäkr-

ingen och de omläggningar av egenavgifter och arbetsgivaravgifter som föreslås i

avsnitt 7 skall den särskilda löneskatten höjas dels engångsvis för inkomståret

1995, dels successivt under perioden 1996-1998 i takt med att de allmänna

avgifterna till sjukförsäkringen höjs.

8.2 Enhetlig beskattning av sparandet

8.2.1Beskattningen av kapitalinkomster

Regeringens förslag: Reglerna om lägre skatteuttag för aktieägare och andra

delägare i svenska företag för reavinster och löpande avkastning på

delägarrätter tas bort.

 Mottagen utdelning på aktier o.d. skall tas upp till beskattning i sin helhet.

Vid försäljning av aktier o.d. skall hela vinsten beskattas.

 Den tidigare beslutade sänkningen fr.o.m. år 1995 av skattesatsen för kapital-

inkomster från 30 till 25 % slopas. Som en följd av detta slopas även mot-

svarande sänkning av skattesatsen på vinstsparande.

 Skatteändringarna genomförs med verkan fr.o.m. den 1 januari 1995.

Skälen för regeringens förslag: Genom 1990 års skattereform infördes en ordning

som innebär att fysiska personers och dödsbons kapitalinkomster beskattas

separat med en proportionell statlig skatt. Hösten 1991 beslöt den då nyvalda

riksdagen att sänka denna skatt från 30 till 25 % fr.o.m. 1993 (prop.

1991/92:60, bet. 1991/92:SkU10, rskr. 1991/92:97). Efter den s.k.

krisuppgörelsen år 1992 flyttades sänkningen fram två år till den 1 januari 1995

(prop. 1992/93:50, bet. 1992/93:SkU18, rskr. 1992/93:158). Redan fr.o.m. år 1992

sänktes dock beskattningen av reavinster på aktier o.d. samt för värdepappers-

fonder och avkastning på kapitalförsäkring från 30 till 25 %. Denna sänkning

ändrades inte i sistnämnda proposition efter krisuppgörelsen. Såvitt gäller

reavinsterna genomfördes det lägre skatteuttaget genom en särskild bestämmelse

som anger att endast 5/6 av en vinst resp. en förlust tas upp till beskattning

resp. är avdragsgill (5/6 av 30 % = 25 %).

 Den 1 januari 1994 infördes en ny ordning för beskattningen av ägarkapitalet i

svenska företag (prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, rskr. 1993/94:108).

Skatten på utdelningar avskaffades för delägarna och endast hälften av en

reavinst på delägarrätterna blev skattepliktig. En reavinst på svenska aktier

beskattas därigenom med 12,5 % för ägare inom hushållssektorn (5/6 x 1/2 av 30 %

= 12,5 %). Motsvarande skattesats inom företagssektorn är 14 procent (1/2 x 28 %

= 14 %).

 Resultatet av ändringarna från hösten 1991 och framåt är att hushållssektorns

kapitalinkomster rent faktiskt beskattas enligt ett flertal skilda skattesatser.

 Som framgått av den tidigare diskussionen behövs en återgång till de huvud-

principer som gällde för 1990 års skattereform. Avkastningen på ägarkapitalet

bör beskattas hos aktieägare och andra innehavare av delägarrätter. Den

enhetliga skattesatsen i inkomstslaget kapital bör även i reell mening gälla

generellt. Systemet för beskattning bör ges en enkel och robust utformning. Med

en enhetlig kapitalbeskattning blir skattesystemet också betydligt mer

motståndskraftigt mot skatteplanering bl.a. genom att möjligheterna till

skattearbitrage minskar.

 Regeringens förslag innebär att skatteuttaget för avkastning på fordringsrätter

ligger fast i förhållande till 1994 års nivå. Till samma uttagsnivå, 30 %, höjs

skatten på hushållssektorns aktier och andra tillgångar som varit föremål för

skattelättnader.

 Skatteuttaget för avkastning på aktier som företagen äger som kapitalplacering

kommer att svara mot bolagsskattesatsen 28 %. Den skattefrihet som företagen

tidigare haft för utdelning på näringsbetingade aktier återinförs som en

konsekvens av att den allmänna skattefriheten för utdelningar slopas. De

tidigare reglerna om förvaltningsföretag kommer åter att gälla. De särskilda

bestämmelserna om beskattning av viss vidareutdelning av utdelning som mottagits

från utländska bolag upphävs.Regeringens förslag föranleder ett större antal

lagändringar som huvudsakligen innebär att de bestämmelser som gällde på området

fram till den 1 januari 1994 återinförs.

 Som en ren konsekvens av förslaget om bibehållen skattesats på kapitalinkomster

bör även skattesatsen för vinstsparande ligga fast. Avkastningen på sådant

sparande bör således även fortsättningsvis beskattas med en skattesats som

motsvarar den enhetliga kapitalinkomstskattesatsen på 30 %. Även i detta fall

bör alltså beslutet om sänkning upphävas.

 Återställandet av en enhetlig kapitalinkomstbeskattning berör ett komplex av

regler och en övergång till de nya reglerna under löpande kalenderår innebär

bl.a. stora påfrestningar för skatteadministrationen. De samhällsekonomiska och

marknadsmässiga skälen för en tidigareläggning av dessa reglers ikraftträdande

kan inte bedömas vara så starka att de överväger de praktiska olägenheter som

skulle uppkomma genom en sådan tidigareläggning. Ändringarna bör därför ske med

verkan först fr.o.m. den 1 januari 1995.

8.2.2Värdepappersfonder och investmentföretag

Regeringens förslag: Skattesatsen för värdepappersfonder höjs från 25 till 30 %.

De regler som i övrigt gällde före den 1 januari 1994 återinförs. Utdelning som

mottagits av värdepappersfonden blir skattepliktig och avdrag medges för den

utdelning fonden lämnar. Reavinster på aktier o.d. är skattefria. En

schablonintäkt på 1,5 % tas ut på aktiernas marknadsvärde vid beskattningsårets

ingång.

 En förutsättning för full avdragsrätt för förlust på en fondandel skall åter

vara att minst tre fjärdedelar av värdepappersfondens förmögenhet utgörs av

aktier.

 Även för investmentföretag återinförs i princip de bestämmelser som gällde fram

till årsskiftet 1993/94.

 Skälen för regeringens förslag: I syfte att uppnå neutralitet mellan direkt och

indirekt ägande medgav reglerna även före årsskiftet 1993/94 i princip

skattefrihet för utdelningsinkomster hos värdepappersfonder och

investmentföretag. Reglerna var utformade så att mottagna utdelningar var

skattepliktiga medan avdrag medgavs för lämnad utdelning. På så sätt kunde den

utdelning som mottagits av fonden eller investmentföretaget under ett

beskattningsår vidareutdelas till andels- och aktieägarna utan att någon faktisk

beskattning skett hos fonden eller bolaget.

 Avskaffandet av den ekonomiska dubbelbeskattningen fr.o.m. år 1994 medförde en

komplicerad påbyggnad av de tidigare reglerna. I huvudsak innebär dessa regler

att gränsdragningen för skattelättnader för värdepappersfonder har lagts på

andelsägarnivå och i fråga om investmentföretag på bolagsnivå. Omfattningen av

skattefriheten för utdelning från värdepappersfond bestäms av karaktären på

fondens inkomster. Systemet ger inte fondandelsägaren någon möjlighet att själv

bedöma skattepliktens omfattning och förutsätter en beskattning på grundval av

kontrolluppgifter om skattepliktig utdelning från fondbolagen.

 Skattesatsen för värdepappersfonder bör höjas från 25 till 30 % som en följd av

ändringen av den generella kapitalskattesatsen. Beskattningsreglerna för

värdepappersfonder och fondandelsägare bör återställas. En betydande förenkling

uppnås vid en återgång till de regler som gällde före den 1 januari 1994. På en

punkt finns det dock skäl att tills vidare behålla de vid årsskiftet nyinförda

bestämmelserna. Reglerna om avskattning när ett investmentföretag byter karaktär

till vanligt företag bör kvarstå i avvaktan på ytterligare överväganden i

samband med att ställning tas till Företagsskatteutredningens (Fi 1992:11)

kommande förslag beträffande omstrukturering av företag.

 Särreglerna i fråga om skatteplikt för fondandelar som är kopplade till andelen

aktier av fondförmögenheten avskaffas. I stället bör den äldre regeln

återinföras som för fullt avdrag för reaförlust på fondandel ställer krav på att

tre fjärdedelar av den totala fondförmögenheten skall utgöras av aktier.

 Regeringens förslag innebär att en omfattande reglering i punkt 2 a av an-

visningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370), KL, och 3 § 1 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL, tas bort. Förslaget medför också

ändringar i 2 § 10 mom. SIL.

 De nya bestämmelserna skall gälla från den 1 januari 1995. Kravet på fondernas

förmögenhetssammansättning såvitt gäller full avdragsrätt för förlust på andel

mot aktievinst föranleder dock en övergångsregel för första halvåret 1995.

8.2.3Avkastningsskatt på pensionssparande m.m.

Regeringens förslag: Skattesatsen för avkastning på pensionsförsäkringar och

pensionssparkonton höjs från 9 till 15 %. Höjningen gäller såväl privata

pensionsförsäkringar som tjänstepensionsförsäkringar.

 Avkastningsskatten för avkastning på kapitalförsäkringar höjs från 20 % av

skatteunderlaget till 30 % på nio tiondelar av underlaget som en anpassning till

skattesatsen för inkomstslaget kapital.

 Särreglerna om att svenska aktier o.d. endast skall tas upp till viss del av

värdet vid bestämmandet av underlaget för avkastningsskatt slopas som en följd

av avskaffandet av enkelbeskattningssystemet.

 Skälen för regeringens förslag: Avkastningsskatten på pensionsmedel infördes

genom 1990 års skattereform. Skatten på avkastningen av privata

pensionsförsäkringar utgjorde 15 %. För det kapital som var hänförligt till

tjänstepensionsförsäkringar var dock skattesatsen endast 10 %. Fr.o.m. år 1992

sänktes dock skatten på de privata pensionsförsäkringarna från 15 till 10 %

(prop. 1991/92:60). Underlaget för avkastningsskatten beräknades ursprungligen

enligt inkomstskattereglerna.

 Den 1 januari 1994 började regler om ett nytt långsiktigt bundet

pensionssparande utan försäkringsinslag gälla (prop. 1992/93:187, bet.

1992/93:SkU31, SFS 1993:931-951). Den nya sparformen benämns individuellt

pensionssparande och sker på ett pensionssparkonto.

 De nya reglerna förde också med sig en omläggning av avkastningsskatten.

Fr.o.m. år 1994 beräknas skatten på en schablonmässigt bestämd avkastning genom

att pensionskapitalet vid årets ingång multipliceras med den genomsnittliga

statslåneräntan under kalenderåret före beskattningsåret. Schablonmetoden medför

att beskattning sker även av orealiserad värdestegring på kapitalet. Detta

förhållande ger i sig en effektivare beskattning än den som sker vid den vanliga

inkomstbeskattningen. Å andra sidan är avkastningen på försäkringskapitalet på

lång sikt normalt högre än statslåneräntan eftersom kapitalet även omfattar

aktier o.d. vars avkastning även inkluderar en riskpremie. Den förstnämnda

effekten torde emellertid överväga. Det är därför motiverat med en lägre skatt

för kapitalförsäkring än 30 % av nuvarande schablonmässigt beräknade avkastning.

 Avkastningen på pensionsförsäkringskapitalet och kapital på pensionssparkonton

beskattas med en skattesats på 9 %, vilket motsvarar tidigare nivå på 10 % (på

äldre underlag). Kapital som är hänförligt till kapitalförsäkring beskattas på

samma sätt, men med skattesatsen 20 %.

 Skatten på pensionskapitalet bör återställas till den nivå som gällde för

privata pensionsförsäkringar efter 1990 års skattereform. Av likformighetsskäl

bör någon skillnad mellan olika former av pensionering inte göras. Skattesatsen

för allt pensionskapital som beskattas med avkastningsskatt bör därför bestämmas

till 15 %.

 Skatten på avkastning på kapitalförsäkringar bör ligga på samma nivå som gäller

för hushållens kapitalinkomster i övrigt. Detta uppnås med en avkastningsskatt

som utgår med 30 % av nio tiondelar av skatteunderlaget.

 När avkastningsskatten sänktes hösten 1991 med verkan fr.o.m. år 1992 skedde

inte någon motsvarande sänkning av den särskilda skatten på personförsäkringar

som tagits hos utländska försäkringsbolag [lagen (1990:661) om skatt på vissa

premiebetalningar]. Nivån på denna skatt - 15 % av premiebeloppet - kan därför

ligga fast.

 Som en följd av de ändrade reglerna för beskattning av avkastning på aktier

o.d. avskaffas bör de särskilda värderingsregler som medger att aktier och

liknande värdepapper ingår i underlaget för avkastningsskatt med reducerat värde

slopas.

 De föreslagna ändringarna bör tillämpas för beskattningsår som påbörjas efter

utgången av år 1994.

8.2.4Sparande i allemansfond

Regeringens förslag: Sparande i allemansfond återfår fr.o.m. år 1995 en

skattegynnad ställning. Reavinster och utdelning på andelar i allemansfond

beskattas med en faktisk skattesats på 20 %.

 Skälen för regeringens förslag: Allemansfonderna infördes 1984 på initiativ av

den socialdemokratiska regeringen. Genom allemansfonderna har intresset för

sparande i aktier breddats väsentligt. Antalet allemansfondkonton överskrider

med god marginal 2 miljoner. Riskkapitalmarknaderna har på detta sätt tillförts

en avsevärd mängd nytt kapital. Samtidigt har allemansfonderna åstadkommit ett

bredare ägande av det svenska näringslivet.

 I skattereformen 1991 gavs allemansfonderna en gynnad ställning genom att

endast två tredjedelar av avkastningen beskattades. Dessa skattefördelar

avskaffades på initativ av den borgerliga regeringen under hösten 1993 (prop.

1993/94:50). Detta har fått till följd att sparandet i allemansfonder har

minskat. Småspararna har i stället i stor utsträckning tagit ut sina andelar

vilket fått till följd att allemansfonderna har krympt i storlek.

 Regeringen anser att det finns flera skäl att slå vakt om allemansfonderna och

återgå till de gynnsamma skatteregler som beslutades i 1990 års skattereform.

Allemansfonderna främjar företagens tillgång på riskkapital och behåller ett

brett ägande av börsaktier. Ytterligare ett skäl är att allemansfonderna inne-

burit att småspararnas ställning stärkts genom att majoriteten i fondstyrelserna

utses av andelsägarna.

 Vi föreslår därför att allemansfonderna återigen ges en gynnad ställning.

Avkastningen bör därför beskattas med 20 %, dvs. med 2/3 av den skattesats som

gäller för övriga kapitalinkomster i hushållssektorn.

8.3 Förmögenhetsbeskattningen

Regeringens förslag: Gällande bestämmelser för förmögenhetsskatten kvarstår i

avvaktan på en översyn av reglerna. Detsamma gäller för den s.k.

begränsningsregeln som begränsar det sammanlagda uttaget av inkomstskatt och

förmögenhetsskatt. Som en konsekvens av den tillfälligt höjda

marginalskattesatsen för förvärvsinkomster höjs dock procentsatsen för

spärrbeloppet i begränsningsregeln från 55 till 60.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagen fattade hösten 1991 beslut om en

avveckling av förmögenhetsskatten (prop. 1991/92:60, bet. 1991/92:SkU10, rskr.

1991/92:97). I ett första steg vid 1992 års taxering slopades det översta

skiktet på 3 % i skatteskalan. Samtidigt togs skatten på s.k. arbetande kapital

i näringsverksamhet bort. Fr.o.m. år 1993 slopades även mellanskiktet i

skatteskalan. Skatten blev därefter proportionell och utgår med 1,5 % av den

beskattningsbara förmögenhet som överstiger 800 000 kronor. Det slutliga

avskaffandet av förmögenhetsskatten bestämdes först till 1994 men sköts i

samband med den s.k. krisöverenskommelsen hösten 1992 upp ett år. Enligt

gällande regler tas skatten därmed ut t.o.m. år 1994 (1995 års taxering).

 Förmögenhetsskatten bör behållas. Skatten utgör för den sammanlagda be-

skattningen av kapital en motsvarighet till det högre marginalskatteskiktet för

förvärvsinkomster och är motiverad av fördelningspolitiska skäl. Förmögenhets-

skattebestämmelserna bör dock ses över för att reglerna skall bli enklare och

rättvisare. En ny förmögenhetsbeskattning bör utformas efter samma principer som

gällde för 1990 års inkomstskattereform. Skattesatsen bör således vara låg och

beskattningen likformig. Kapital i företag bör dock i stor utsträckning befrias

från förmögenhetsskatt. Detta gäller särskilt små och medelstora företag. Det är

också angeläget att det gynnade företagskapitalet avgränsas på ett sådant sätt

att företagens tillväxt och möjligheter att erhålla riskvilligt kapital inte

onödigtvis hämmas.

 Regeringen avser att återkomma nästa år med ett förslag till ny förmögenhetsbe-

skattning som beaktar de nu anförda synpunkterna.

 I avvaktan på en ny reglering bör gällande förmögenhetsskatteregler kvarstå.

 I lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall (begränsningsregeln)

finns bestämmelser som förhindrar att det sammanlagda uttaget av inkomst- och

förmögenhetsskatt blir för högt. Bestämmelserna innebär att ett spärrbelopp

bestäms med hänsyn till inkomsten. Med verkan fr.o.m. 1992 års taxering sänktes

procentsatsen för spärrbeloppet från 75 till 55 %. Spärrbeloppet jämförs med den

sammanlagda skatten på förvärvs- och kapitalinkomster. Spärrbeloppet är nu

således 55 % av summan av beskattningsbar förvärvsinkomst och inkomst av

kapital. Den del av det sammanlagda skattebeloppet som överstiger spärrbeloppet

kan falla bort helt eller delvis. Endast förmögenhetsskatten och den statliga

inkomstskatten får sättas ned. Förmögenhetsskatten får dock inte reduceras så

att skatten blir lägre än skatten på halva den beskattningsbara förmögenheten.

 När högsta marginalskattesats för förvärvsinkomster höjs från 51 till 56 % (vid

en kommunal skattesats på 31 %) bör motsvarande höjning ske av procentsatsen i

spärrbeloppet. Procentsatsen bör således bestämmas till 60 % fr.o.m. år 1995.

När marginalskatten återgår till den lägre nivån bör motsvarande justering göras

för procentsatsen i spärrbeloppet.

8.4 Företagsbeskattningen

8.4.1 Direktavdrag för bygginvesteringar

Regeringens förslag: Ett tidsbegränsat direktavdrag införs för annan

nybyggnation än bostäder. Direktavdrag får göras med 50 % av utgifterna för ny-,

till- eller ombyggnad under tiden november 1994 - maj 1996. Resterande 50 % dras

av enligt de vanliga avskrivningsreglerna. Direktavdraget får inte överstiga ett

särskilt avdragsutrymme som bl.a. omfattar återföring av skatteutjämningsreserv

(surv).

Skälen för regeringens förslag:

Inledning

För att snarast pressa ner den höga arbetslösheten i byggsektorn föreslås en

skattemässig stimulansåtgärd som syftar till att öka näringlivets investeringar

i byggnads- och markarbeten. Ett omedelbart avdrag för ny-, till- eller

ombyggnad av byggnader och markanläggningar, direktavdrag, införs därför.

 Som framgår av konjunkturbedömningen har svensk byggindustri under den senaste

lågkonjunkturen varit särskilt utsatt för utslagning. Farhågor om permanent

förlorad kapacitet och möjliga kommande flaskhalsar motiverar försök att

stimulera en tidigareläggning av den förväntade uppgången i byggkonjunkturen.

 Tidigare erfarenheter av investeringsstimulanser riktade mot näringslivet är

inte entydigt positiva. Som framgår av olika undersökningar inträder åsyftade

stimulanseffekter först med betydande tidsfördröjning (SOU 1989:34). Vidtagna

stimulansåtgärder har emellertid inte varit tillräckligt tidsbegränsade. Genom

att tidsbegränsa en stimulansåtgärd ges ett kraftigt incitament till

tidigareläggning av projekt.

 Den kraftigare stimulanseffekten som ligger i en starkt tidsbegränsad åtgärd

förutsätter att den bortre tidsgränsen för åtgärden framstår som trovärdig och

att stimulansperioden inte kommer att förlängas. Om den bortre tidsgränsen inte

är trovärdig kan investeraren tro att det är möjligt att genomföra projektet på

den ursprungligt planerade tidpunkten till den lägre kostnaden. Tidigarelägg-

ningseffekten uteblir då.

 Konjunkturbedömningen visar att ekonomin är i uppgång. Efterfrågan på byggnader

kommer att öka eftersom investeringstakten ökar. Detta minskar osäkerheten för

bygginvesteringar. Uppgången i ekonomin minskar också osäkerheten när det gäller

ränteutvecklingen. Dessa faktorer bidrar till att den föreslagna

stimulansåtgärden får åsyftad effekt.

Avdrag enbart för nyinvesteringar i byggnader och markanläggningar

I princip kan direktavdrag avse investeringar i såväl byggnader som maskiner.

Flera faktorer talar dock för att direktavdraget bör begränsas till

byggnadsinvesteringar.

 Stimulanser inom byggsektorn har nämligen en större effekt på den inhemska

aktiviteten än maskininvesteringar, särskilt med hänsyn till att det även inom

den närmaste tiden kommer att finnas en stor outnyttjad kapacitet inom denna

sektor. Inventarier har vidare ett större importinnehåll än investeringar i

byggande. Även med tanke på budgeteffekterna är en koncentration till

byggnadsinvesteringar motiverad. En inventariestimulans skulle också öka

efterfrågan på verkstadsindustrins produkter i en situation då denna sektor

redan har ett mycket högt kapacitetsutnyttjande. Det finns inga

sysselsättningsskäl att nu stimulera efterfrågan på inventarier. Vidare innebär

den väsentligt större volymen normala (planerade) inventarieanskaffningar en

ökad risk för att redan planerade projekt subventioneras, även om detta delvis

balanseras av att förmånen av direktavdrag är mindre vid inventarieanskaffningar

än vid byggnadsinvesteringar.

 Flertalet byggnadsinvesteringar omfattar även markarbeten och andra

investeringar i markanläggningar. Sådana investeringar tar också sikte på

byggsektorn. Direktavdragen bör därför gälla även markanläggningar. Med

markanläggning förstås bl.a. vägar, körplaner och parkeringsplatser.

 Direktavdragen bör gälla enbart ny,- till- eller ombyggnad av byggnader och

markanläggningar. Någon åtskillnad föreslås inte mellan fastigheter som utgör

anläggningstillgångar eller omsättningstillgångar.

 Investeringsstimulansen bör begränsas till näringslivets byggnadsin-

vesteringar. Detta innebär att bostäder inte kommer att omfattas av åtgärden.

Ett motiv för detta är att direktavdrag inte kan medges på ett likformigt och

rättvist sätt för olika boendeformer. Ett annat motiv är att det för närvarande

finns ett överutbud av bostäder i de flesta regioner. Även med en så pass

kraftig stimulans som direktavdraget innebär torde det med dessa förutsättningar

bli svårt att få en avkastning på ytterligare nybyggnation av bostäder. En

utvidgning av direktavdraget till att omfatta även bostäder skulle därmed i

alltför stor utsträckning endast innebära en subventionering av redan planerade

investeringar.

 Direktavdrag bör i första hand ske mot de avsättningar till skatte-

utjämningsreserv som skall återföras till beskattning vid 1995-2001 års

taxeringar. Detta begränsar likviditetseffekterna på statsbudgeten eftersom

skatteinkomstbortfallet uppkommer först det år reserven skulle ha återförts till

beskattning. Åtgärden kommer därmed inte att bidra till ökad osäkerhet och höjda

räntor, vilket är av särskild betydelse i rådande statsfinansiella läge.

Stimulansperiodens längd

Om den avsedda effekten - ökade eller tidigarelagda investeringar - skall uppnås

måste möjligheten till direktavdrag vara tillfällig och alltså gälla byggnads-

och markarbeten som utförs under en relativt begränsad tid. Vid val av

tidsperiod för stimulansåtgärden behöver en rad faktorer beaktas.

Tidsintervallet bör vara så kort att det kommande konjunkturläget kan

överblickas. Samtidigt bör tidsintervallet vara tillräckligt långt för att medge

näringsidkarna rimlig tid för att överväga investeringsbehovet och ta fram

ritningar och annat beslutsunderlag för den tilltänkta investeringen. Särskilt

bygginvesteringar innebär ofta långa förberedelsetider.

 Som framgått i bedömningen av konjunkturutvecklingen är den föreslagna

åtgärden av vikt för att förhindra en definitiv utslagning av kvalificerad

byggarbetskraft. Dock förväntas en ökning av bostadsbyggandet sommaren 1996.

Detta är ett starkt skäl att sätta sluttidpunkten för stimulansperioden till den

31 maj 1996.

 För att investeringsaktiviteten inte skall avstanna fram till årsskiftet

1994/95 utan tvärtemot öka så snart som möjligt bör bestämmelserna gälla redan

från den dag förslaget offentliggörs. Av praktiska skäl bör dock

stimulansåtgärden gälla redan fr.o.m. den 1 november.

 En metod för att öka bygginvesteringarna skulle kunna vara att direktavdragen

enbart gällde byggnadsarbeten som påbörjas efter en viss tidpunkt (t.ex. den 1

december). Motivet skulle vara att stimulera enbart nya investeringar. Detta är

emellertid en fiktion eftersom det kan ta lång tid innan byggnadsarbeten

påbörjas på byggarbetsplatsen. Även byggnadsarbeten som påbörjas inom den

närmaste tiden är sedan länge projekterade. Några påtagliga kostnadsbesparingar

för en sådan inskränkning synes inte heller föreligga. Att införa en särskild

stickdag medför däremot slumpmässiga effekter där näringsidkare som påbörjat ett

arbete före en viss dag inte alls kan utnyttja direktavdraget medan den som

påbörjat byggnadsarbetet dagen efter kan dra nytta av reglerna. Erfarenheterna

från investeringsskatten enligt lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa

byggnadsarbeten är vidare att tillämpningssvårigheter uppkommer i fråga om vilka

åtgärder som den skattskyldige skall ha vidtagit för att ett byggnadsarbete

skall anses ha påbörjats. En annan komplikation är bedömningen av huruvida ett

byggnadsarbete innebär ett nytt projekt med en ny påbörjandetid eller om det

ingår i ett redan påbörjat arbete.

 Övervägande skäl talar alltså för att direktavdraget bör gälla utgifter som

hänför sig till en viss tid oberoende av när arbetet påbörjades.

Stimulansåtgärdens effekt

Genom den föreslagna stimulansåtgärden sänks nettokostnaden för byggnadsin-

vesteringar. Med fullt genomslag kan detta förväntas ge en drygt 14-procentig

ökning av byggandet. Till största delen kommer denna ökning att vara en

tidigareläggningseffekt, något som innebär att ökningen i byggnadsprojekt under

stimulansperioden motsvaras av färre byggnadsprojekt när perioden passerats.

Endast till en liten del antas åtgärden resultera i en ökning av det sammantagna

byggandet sett över en längre period.

 De statsfinansiella effekterna av stimulansåtgärden uppkommer genom bortfall

av skatteinkomster eftersom byggnadsavskrivningarna ökar i värde för

investeraren. En ökad efterfrågan på byggnader motverkar den statsfinansiella

effekten genom att sysselsättningen ökar i byggsektorn.

 På grund av direktavdraget kan man förvänta sig en tidigareläggning av

sysselsättningen med ca 8 000 byggnadsarbetare och omkring 10 000 byggrelaterade

årsarbetsplatser under år 1995. Detta ger tillsammans en sysselsättningseffekt

på omkring 18 000 årsarbetsplatser under år 1995. Då antas "prissänkningen"

under år 1994 genom direktavdraget först få genomslag i flera projekt varefter

effekten avtar under första halvåret 1996.

Direktavdrag avser 50 % av utgifterna

Enligt de ordinarie avskrivningsreglerna får värdeminskningsavdrag göras enligt

avskrivningsplan med viss procent om året på byggnadens eller markanläggningens

anskaffningsvärde. Procentsatsen bestäms med hänsyn till byggnadens ekonomiska

livslängd, normalt med 2-5 % för näringsfastigheter och 5 % för flertalet

markanläggningar. I förhållande till utgiften för investeringen är alltså de

årliga avdragen låga. En ordning med direktavdrag behöver därför inte avse mer

än 50 % av anskaffningsutgiften för att innebära en påtaglig initial höjning av

avdragen. Avskrivningarna koncentreras till byggtiden då utgifterna för

investeringen är som störst. Sammantaget innebär förslaget därför en mycket

kraftig skattemässig stimulans.

 Direktavdraget gäller både när näringsidkaren låter uppföra en byggnad i egen

regi som när han anlitar en entreprenör.

Exempel på direktavdrag

Ett exempel kan åskådliggöra skillnaden mellan direktavdrag och ordinarie av-

skrivningar.

 Utgifterna för byggnaden läggs ner under år 1995 och uppgår till 100 mkr.

Enligt de ordinarie reglerna får avskrivning ske med 3 % beroende på byggnadens

ekonomiska livslängd. Avskrivning medges med 3 mkr per år vilket innebär att

byggnaden är avskriven efter 34 år.

 Antag att direktavdrag medges med 50 mkr. Avskrivningstiden påverkas inte.

Anskaffningsvärdet reduceras med 50 mkr. Avskrivning sker med 3 % på återstående

50 mkr, dvs. med 1,5 mkr per år.

 De föreslagna reglerna ger sett över tiden inte större avdrag än de ordinarie

avskrivningsreglerna. Skillnaden är att avdrag för anskaffningsutgiften får

göras omedelbart och t.o.m. innan byggnaden eller markanläggningen är

färdigställd. Direktavdraget innebär därför en påtaglig initial höjning av

avdraget.

 När byggnaden eller markanläggningen är färdigställd får, vid sidan av årets

eventuella direktavdrag, avskrivning göras enligt de ordinarie reglerna. Vid

beräkning av värdeminskningsavdrag skall anskaffningsvärdet minskas med ett

belopp som motsvarar direktavdraget. De årliga värdeminskningsavdragen blir

därmed lägre. Det innebär att den förhöjda avskrivningen på sikt t.o.m. leder

till en budgetförstärkning för det allmänna. Detta är en skillnad mot tidigare

konjunkturpolitiska åtgärder med s.k. särskilda investeringsavdrag eller

investeringsbidrag. Det tidigare systemet med investeringsavdrag enligt lagen

(1980:954) om särskilt investeringsavdrag för byggnadsarbeten m.m. möjliggjorde

ett särskilt avdrag vid sidan av avdragen för avskrivningar. Avskrivningen på-

verkades alltså inte.

Direktavdraget skall ske i första hand mot survupplösning och

periodiseringsfond

En begränsning av möjligheten till direktavdrag mot upplösning av

skatteutjämningsreserv och periodiseringsfond innebär fördelar. Stimulans-

effekten uppkommer samtidigt som den kortsiktiga budgetförsvagningen för staten

begränsas. Incitamenten till tidigareläggning av planerade investeringar är

starka genom att företaget undviker avskattning av surv och periodiseringsfond

som i nuvärdetermer är mer värd än den nackdel som uppkommer genom att de senare

reguljära avskrivningarna minskar. Detta ger en förhållandevis kraftig, temporär

sänkning av kapitalkostnaderna som förväntas innebära ökade investeringar under

stimulansperioden.

 Avdrag för avsättning till surv medgavs senast vid 1994 års taxering. Enligt

lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv, skall med de

ändringar som föreslås i nästa avsnitt, i princip nio tiondelar av ett företags

surv återföras till beskattning under en sjuårsperiod, i regel i bokslut till

ledning för 1995-2001 års taxeringar. En tiondel av surven får upplösas utan

skattekonsekvenser.

 Direktavdrag bör i första hand ske mot hela den surv som skall återföras till

beskattning.

 Inom koncerner bör direktavdrag i andra hand ske mot återföring av surv hos

andra koncernföretag. Vi återkommer till det förslaget längre fram.

 Det kan framstå som obilligt att företag utan gamla survavsättningar inte kan

utnyttja rätten till direktavdrag. Typiskt sett gäller det nystartade företag.

En lämplig utvidgning är därför att direktavdrag även medges mot återföring av

periodiseringsfonder.

 Enligt lagen (1993:1538) om periodiseringfonder får vid beräkning av inkomst

av näringsverksamhet avdrag göras för belopp som avsatts till

periodiseringsfond. Schablonbeskattade bostadsföretag, investmentföretag och

värdepappersfonder får inte avdrag för avsättning. För andra juridiska personer

än dödsbon får avdrag för avsättning till periodiseringsfond uppgå till 25 % av

inkomsten för beskattningsåret. För fysiska personer och dödsbon får avdraget

uppgå till högst 25 % av ett justerat inkomstbelopp (3 §). I fråga om

handelsbolag görs avsättningen till periodiseringsfond hos delägarna.

 Första gången avdrag för avsättning till periodiseringsfond får göras är vid

1995 års taxering. Detta innebär att det föreslagna direktavdraget får göras

första gången vid samma års taxering som avdrag för avsättning till

periodiseringsfond. Några tidigare periodiseringsfondsavsättningar behöver man

därför inte ta hänsyn till. En lämplig ordning är därför att

periodiseringsfonder (t.ex. avsatt vid 1995 års taxering) som återförs till

beskattning (t.ex. vid 1996 års taxering) fullt ut kan utnyttjas för direktav-

drag vid 1996 års taxering.

 Eftersom möjligheten till avdrag för avsättning till periodiseringsfond

nyligen införts är direktavdrag mot periodiseringsfond inte något verkligt

alternativ för företag utan surv. Direktavdrag bör därför även kunna göras från

inkomsten under året. Direktavdraget bör därför få ersätta avdraget för

avsättning till periodiseringsfond, dvs. med 25 % på samma underlag som för av-

sättning till periodiseringsfond. Till den del direktavdraget understiger 25 %

av inkomsten får avsättning till periodiseringsfond göras.

 Avdragsutrymmet för direktavdrag måste tas i anspråk i en viss turordning.

Först sedan ett avdragsutrymme har tagits i anspråk får ett annat avdragsutrymme

utnyttjas. Turordningen för ianspråktagande av avdragsutrymme för direktavdrag

kan så långt sammanfattas med att direktavdraget i första hand skall utnyttjas

mot den sammanlagda del av surven som skall återföras till beskattning vid

1995-2001 års taxeringar. Härefter skall gjorda avsättningar till

periodiseringsfond utnyttjas. Några begränsningar i avdragsrätten finns inte så

länge direktavdraget sker mot surv och periodiseringsfond (med undantag av att

enbart 50 % av utgifterna för investeringen är föremål för direktavdrag).

Härefter får högst 25 % av årets inkomst (underlaget för avsättning till

periodiseringsfond) före direktavdraget utnyttjas. Eftersom en återföring av

surv och periodiseringsfond ingår i inkomsten (underlaget för avsättning till

periodiseringsfond) måste inkomsten minskas med dessa återföringar.

 Följande exempel belyser de föreslagna reglerna om direktavdrag. Inkomsten

(=underlaget för avdrag för avsättning till periodiseringsfond) uppgår till 20

mkr exkl. survupplösning. Sammanlagt skall företaget återföra 50 mkr av sin surv

till beskattning. Utgifterna för ett byggnadsarbete uppgår till 80 mkr varav

hälften får dras av genom direktavdrag. Företaget gör maximalt direktavdrag, 40

mkr, och återför därför 40 mkr av surven till beskattning. Företaget väljer

sedan att göra avdrag för avsättning till periodiseringsfond med 5 mkr

(motsvarande 25 % av inkomsten 20).

Utnyttjande av surv inom koncern

Direktavdraget bygger på att den surv som sammantaget skall återföras till

beskattning i första hand skall utnyttjas för direktavdrag. Om en näringsidkare

har gjort avsättningar till surv samtidigt som han vill utnyttja rätten till

direktavdrag måste han alltså återföra surven. För att en sådan ordning skall

bli effektiv krävs att detsamma gäller på koncernnivå, dvs. att ett företag i

samma koncern "utnyttjar" ett annat företags surv för direktavdrag. I annat fall

skulle byggnadsarbeten kunna styras till vinstrika företag utan surv. Det

innebär att om det företag som yrkar maximalt direktavdrag saknar surv eller om

en survåterföring inte uppgår till samma belopp som direktavdraget kan ett fullt

direktavdrag ändå komma i fråga om ett annat företag i koncernen återför så stor

del av sin surv att det täcker direktavdraget. Det är inte nödvändigt att den

återförda surven förs över till det investerande företaget genom koncernbidrag.

Detta får ske efter eget val.

 Regeln om återföring av surv för att ge avdragsutrymme åt ett annat företag

inom samma koncern gäller enbart om det företag som överför avdragsutrymmet till

det investerande företaget kan ge koncernbidrag enligt de förutsättningar som

anges i 2 § 3 mom. SIL.

Turordningen av avdragsutrymme

Direktavdraget får inte överstiga summan av följande belopp eller

avdragsutrymmen. Avdragsutrymme enligt en senare punkt får tas i anspråk först

sedan avdragsutrymmet uttömts enligt närmast föregående punkt.

 1. Surv som återförs till beskattning.

 2. Överfört avdragsutrymme genom att ett eller flera koncernföretag har

återfört surv till beskattning. Möjligheten till avdragsutrymme enligt denna

punkt har uttömts först när samtliga företag inom koncernen har återfört sina

survar till beskattning och utnyttjat avdragsutrymme eller överfört

avdragsutrymme till det företag som yrkar direktavdrag.

 3. Periodiseringsfond som återförs till beskattning.

 4. 25 % av ett belopp som utgörs av underlaget för avdrag för avsättning till

periodiseringsfond före direktavdraget exklusive utnyttjat avdragsutrymme enligt

1-3.

8.4.2Avvecklingen av surven

Regeringens förslag: Den skattefria upplösningen av skatteutjämningsreserven

(surv) begränsas. Återföringsperioden förlängs. Sammantaget skall nio tiondelar

återföras till beskattning under sju år.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt lagen (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv (återföringslagen) skall befintliga survavsättningar

upplösas under en femårsperiod. Därvid skall i princip halva surven återföras

till beskattning med en femtedel per år vid 1995-1999 års taxeringar. Den andra

halvan får i samma takt överföras till fritt eget kapital utan skattekonse-

kvenser. Hälftendelningen gäller den del av surven vid 1994 års taxering som

inte överstiger surven vid närmast föregående års taxering. Om surven vid 1994

års taxering överstiger surven vid närmast föregående års taxering skall enligt

2 § återföringslagen den överskjutande delen i sin helhet återföras till

beskattning vid 1995 års taxering.

 Om den skattefria hälften återförs i snabbare takt än med en femtedel per år

sker beskattning för ett särskilt tillägg enligt 10 § återföringslagen.

Bestämmelsen har karaktären av stoppregel. En för snabb återföring av den

skattefria hälften i 1994 års bokslut medför att särskilda tillägg påförs vid

1995 och följande års taxeringar. En upplösning av hela surven vid 1995 års

taxering medför exempelvis att ett belopp motsvarande mellan 100 och 150 % av

surven beskattas.

 Om det belopp som skall återföras till beskattning successivt under en

femårsperiod inte överstiger 4 000 kronor skall enligt 4 § hela beloppet

återföras på en gång. I sådana fall får den skattefria hälften upplösas på en

gång utan beaktande av stoppregeln.

 Beslutet att låta halva surven återföras utan skattekonsekvenser framstår som

orättfärdigt. Företagen har så sent som vid 1994 års taxering fått avdrag för

avsättningen mot en skattesats på 30 %. En eftergift av beskattningen på halva

survåterföringen innebär ett betydande skattebortfall. En sådan frikostighet med

skattemedel innebär vidare ett oacceptabelt gynnande av de företag som gjort

survavsättningar i förhållande till andra företag. Såväl statsfinansiella skäl

som neutralitetsaspekter talar således för att återföringsreglerna ändras.

 För företagen är survåterföringen en bokslutsdisposition. Företag med brutna

räkenskapsår har redan hunnit påbörja återföringen i sina bokslut till ledning

för 1995 års taxering. De torde därvid ha löst upp en tiondel (en femtedel av

hälften) av surven skattefritt samtidigt som de återfört ett minst lika stort

belopp till beskattning. Neutralitetsskäl talar för att samma regler bör gälla

även för företag med kalenderår som räkenskapsår. Alla bör således ges rätt att

lösa upp en tiondel av surven skattefritt. Likaså bör ingen vara skyldig att

till beskattning återföra mer än en tiondel vid 1995 års taxering.

 Härefter uppkommer frågan i vilken takt resterande åtta tiondelar skall

återföras. Om den femåriga återföringsperioden behålls skall företagen vid

1996-1999 års taxeringar återföra ett dubbelt så högt belopp som enligt

nuvarande regler. Skall surven återföras i samma takt som enligt nuvarande

regler måste återföringsperioden förlängas med fyra år. Därmed inträder

budgetförstärkningen först efter år 1998. Det gäller att finna en lösning som är

rimlig ur likviditetssynpunkt för företagen och som samtidigt förstärker statens

budget de närmaste åren. Enligt regeringens uppfattning uppnås en lämplig

avvägning om återföringsperioden förlängs med två år. Resterande åtta tiondelar

bör således återföras på sex år med fyra trettiondelar per år. Har ett företag

ett beskattningsår gjort en större återföring till beskattning än nödvändigt bör

detta räknas företaget till godo senare beskattningsår.

 Förslaget föranleder ändringar i 1-3, 11 och 13 §§ återföringslagen. Stoppre-

geln i 10 § blir obehövlig och kan upphävas. De nya reglerna bör träda i kraft

den 31 december 1994 och tillämpas redan vid 1995 års taxering. I ett avseende

skulle dock de nya reglerna innebära en retroaktiv försämring. Det gäller

skattskyldiga vars räkenskapsår avslutas före ikraftträdandet och som enligt 4 §

haft att återföra hela den skattepliktiga hälften av surven vid 1995 års

taxering. I sådana fall får äldre bestämmelser tillämpas, vilket innebär att den

andra hälften av surven får upplösas skattefritt.

8.4.3Slopande av rätten till kvittning av underskott av aktiv

näringsverksamhet mot inkomst av tjänst

Regeringens förslag: Den generella rätten att kvitta underskott av nystartad

näringsverksamhet mot inkomst av tjänst avskaffas.

 Skälen för regeringens förslag: Genom skattereformen år 1990, prop. 1989/90:1-

10, infördes nya regler om förlustutjämning vilka väsentligen bygger på förslag

i betänkandet Reformerad inkomstbeskattning (SOU 1989:33). Enligt huvudregeln

får underskott i en förvärvskälla dras av vid beräkning av inkomsten av samma

förvärvskälla närmast följande år. Om förvärvskällan visar underskott under

flera år ackumuleras underskotten. Reglerna innebär alltså en fullständig

kvittning inom en förvärvskälla utan tidsbegränsning. Ett undantag från

huvudregeln ansågs motiverat för aktiv näringsverksamhet som avser litterär,

konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet. I fråga om sådan näringsverksam-

het tillåts kvittning även mot inkomst av tjänst, alltså en kvittning mellan

förvärvskällor.

 Härefter har den borgerliga regeringen utvidgat kvittningsrätten (prop.

1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, SFS 1993:1541) till att omfatta kvittning av

underskott av nystartad aktiv näringsverksamhet mot bl.a. inkomst av tjänst

under de första fem verksamhetsåren. En begränsning fanns i fråga om verksamhet

som övertagits av närstående. Våren 1994 utvidgades kvittningsrätten ytterligare

(prop. 1993/94:234, bet. 1993/94:SkU25, rskr. 1993/94:443, SFS 1994:777) till

att gälla även vid vissa generationsskiften.

 Den utvidgade kvittningsrätten innebär ett avsteg från en grundläggande princip

i 1990 års skattereform, nämligen att kvittning av underskott mellan olika

förvärskällor inte skulle tillåtas. Den utvidgade kvittningsrätten bör därför

tas bort. De skäl som i skattereformen (prop. 1989/90:110 s. 588) motiverade

undantag för den som bedriver aktiv näringsverksamhet avseende litterär,

konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet äger alltjämt giltighet. Detta

undantag bör alltså vara kvar. Förslaget föranleder en ändring i 46 § 1 mom. KL.

 De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första

gången vid 1996 års taxering. För enskild näringsidkare för vilken

beskattningsåret börjat före den 1 januari 1995, dvs. före ikraftträdandet

gäller dock äldre föreskrifter i fråga om den del av underskottet som är

hänförligt till tiden före den 1 januari 1995. Härvid skall - om den

skattskyldige inte visar annat - en proportionering av underskottet göras så att

en så stor del av underskottet anses hänförligt till tiden före den 1 januari

1995 som motsvarar förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller

före den 1 januari 1995 och hela beskattningsåret.

8.5 Beskattning av förvärvsinkomster

8.5.1 Skatteskalan och grundavdraget

Regeringens förslag: Den statliga inkomstskatten på inkomster över skiktgränsen

höjs vid 1996-1999 års taxeringar från 20 till 25 %.

 Skiktgränsen skall justeras årligen i förhållande till hur mycket basbeloppet

har förändrats i procent mellan det andra året före taxeringsåret och året före

taxeringsåret. Dessutom återinförs det s.k. reallöneskyddet delvis.

 Grundavdraget till statlig inkomstskatt återinförs.

 Samtliga ändringar skall gälla från och med 1996 års taxering.

 Skälen för regeringens förslag: Som framgått av det föregående bör en

tidsbegränsad höjning med 5 % ske av uttaget av statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomster över skiktgränsen.

 Hur skiktgränsen skall bestämmas finns angivet i 10 § andra stycket SIL.

Reglerna innebär att skiktgränsen årligen skall räknas upp med dels ett

jämförelsetal som hänför sig till förändringarna i konsumentprisindex, dels med

ett särskilt tillägg på 2 procentenheter, det s.k. reallöneskyddet.

 För 1994 och 1995 års taxeringar har dock skiktgränsen bestämts enligt en

särskild lag som innebär att reallöneskyddet tillfälligt har slopats. Reallöne-

skyddet kommer med automatik att återinföras från och med 1996 års taxering i

och med att den tidsbegränsade lagen löper ut.

 Skiktgränsen enligt 10 § SIL bestäms utifrån föregående års skiktgräns. Ut-

gångspunkten är skiktgränsen vid 1992 års taxering, som var 170 000 kronor.

Eftersom skiktgränsen vid 1995 års taxering bestämts enligt den särskilda lagen

innebär en återgång till reglerna i 10 § SIL att skiktgränsen vid 1996 års

taxering inte blir densamma som om skiktgränsen hade bestämts enligt 10 § SIL

även vid 1994 och 1995 års taxeringar. Utgångspunkten för beräkningen av

skiktgränsen bör därför ändras. Den skiktgräns som skall gälla vid 1996 års

taxering bör ha skiktgränsen vid 1995 års taxering, 198 700 kronor, som utgångs-

punkt. Därefter bör detta belopp räknas upp dels med reallöneskyddet, dels med

hänsyn till prisutvecklingen. Som tidigare framgått skall dock prisutvecklingen

inte beaktas fullt ut så länge de offentliga finanserna visar stora underskott.

På grund härav bör indexeringen av skiktgränsen ändras så att den knyts direkt

till den ändring i procent som sker av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

 Den uppräkning av skiktgränsen som beror av reallöneskyddet bör vid 1996-1999

års taxeringar begränsas på motsvarande sätt som uppräkningen av basbeloppet.

För inkomståret 1995 bör uppräkningen ske med endast 60 % av full uppräkning

eller 1,2 procentenheter.

 Med hänsyn till att det är fråga om tidsbegränsade justeringar av skatteskalan

bör de nu berörda ändringarna tas in i en särskild lag.

 Av praktiska skäl bör skiktgränsen vid 1996 års taxering anges direkt i

lagtexten och beräknas på grundval av en prognos rörande prisutvecklingen för

tiden oktober 1993 - oktober 1994. Uppräkningen bör då ske med 60 % av denna

prisförändring. Den nya skiktgränsen får sedan utgöra utgångspunkt för

beräkningen av de därpå följande årens skiktgränser.

 Det vid 1995 och 1996 års taxeringar slopade grundavdraget till statlig

inkomstskatt föreslås bli återinfört fr.o.m. 1996 års taxering. Detta uppnås

genom att den särskilda lagen (1993:1520) om beräkning av beskattningsbar

förvärvsinkomst vid taxering till statlig inkomstskatt och statlig inkomstskatt

på förvärvsinkomster vid 1995 och 1996 års taxeringar upphävs. Reglerna i 8 §

SIL, som reglerar grundavdraget vid taxeringen till statlig inkomstskatt, blir

därmed automatiskt tillämpliga fr.om. 1996 års taxering.

8.5.2 Höjd gräns för avdrag för kostnader för resor mellan

bostad och arbetsplats

Regeringens förslag: Avdragsbegränsningen i inkomstslaget tjänst avseende

kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats höjs från 4 000 kr till 6 000

kr. Denna höjning av avdragsbegränsningen skall även gälla för enskilda

näringsidkare. De nya reglerna skall gälla från och med 1996 års taxering.

 Vid 1996 års taxering skall avdrag för kostnader för resor med bil mellan

bostaden och arbetsplatsen medges med 13 kr per mil.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 33 § 2 mom. KL gäller att avdrag för

kostnader för resor till och från arbetsplatsen får göras endast till den del

kostnaderna överstiger 4 000 kr. Regeln infördes år 1992 i samband med att det

tidigare schablonavdraget i inkomstslaget tjänst togs bort och den tillämpades

första gången vid 1994 års taxering. Genom en hänvisning till nämnda bestämmelse

i punkt 23 av anvisningarna till 23 § KL gäller avdragsbegränsningen också i

näringsverksamhet.

 Skälen för regelns tillkomst var i huvudsak statsfinansiella. Liksom det

schablonavdrag på 4 000 kr som avdragsbegränsningen ersatte syftade regeln

emellertid också till att möjliggöra för ett stort antal skattskyldiga att

använda den förenklade självdeklarationen. Sedan regelns tillkomst har dock

kostnaderna för resor med allmänna kommunikationer höjts så att årskostnaden för

många resenärer har kommit att överstiga 4 000 kr. Detta föranledde riksdagen

att besluta att det på den förenklade deklarationsblanketten 1994 skulle öppnas

möjlighet att framställa yrkande om avdrag för kostnader för resor med allmänna

färdmedel med belopp som överstiger avdragsbegränsningen (prop. 1992/93:198,

bet. 1992/93:SkU27, rskr. 1992/93:448). Yrkande om avdrag för resekostnader görs

genom tillägg till de förtryckta uppgifterna även i det nya

deklarationsförfarande för löntagare som tillämpas fr.o.m. 1995 års taxering.

 Gränsen för avdrag bör nu höjas med hänsyn till prisutvecklingen och det stats-

finansiella läget och till den förenkling det innebär att antalet

självdeklarationer med yrkanden om avdrag för kostnader för resor mellan

bostaden och arbetsplatsen minskas. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att

avdragsgränsen höjs till 6 000 kr. Höjningen bör gälla både i tjänst och

näringsverksamhet. Förslaget föranleder en ändring i 33 § 2 mom. KL. Sistnämnda

lagrum föreslås också ändras i prop. 1994/95:61 om slopande av vårdnadsbidraget

och återinförande av garantidagarna.

 Avdrag för kostnader för bilresor mellan bostad och arbetsplats medges enligt

en särskild lag (SFS 1993:1519) med 13 kr per mil vid 1995 års taxering. Vid

1996 års taxering kommer, om inga särskilda åtgärder vidtas, reglerna i andra

stycket av punkt 4 av anvisningarna till 33 § KL att gälla. Avdragsbeloppet per

mil enligt sistnämnda regel kan beräknas först nästa år. Det kan dock antas att

beloppet kommer att bli ca 13 kr per mil. Med hänsyn härtill är det enligt

regeringens mening lämpligt att genom lag fastslå att beloppet skall vara

oförändrat 13 kr per mil även nästa år. Klarhet skapas då beträffande vad som

kommer att gälla vid 1996 års taxering.

Vissa ikraftträdandefrågor

De nya bestämmelserna om beskattning av förvärvsinkomster föreslås träda i kraft

den 1 januari 1995 och tillämpas fr.om. 1996 års taxering med vissa undantag som

närmare anges i övergångsbestämmelserna.

 Enskilda näringsidkare kan i undantagsfall ha ett s.k. brutet räkenskapsår,

dvs. ett beskattningsår som inte sammanfaller med kalenderår. Detta innebär att

de vid 1996 års taxering kan komma att beskattas för inkomster som hänför sig

till år 1994. De förslag vi lägger fram beträffande skatteskalan, avdragsbe-

gränsningen för resor mellan bostad och arbetsplats och avdrag för kostnader för

sistnämnda resor kan ge upphov till en skärpt beskattning som träffar inkomster

som hänför sig till tiden före de nya reglernas ikraftträdande. För att dessa

ändringar inte skall komma i strid med regeringsformens bestämmelser om förbud

mot retroaktiv skattelagstiftning bör de nämnda reglerna inte tillämpas för

skattskyldiga med beskattningsår som börjat senast den dag då denna proposition

avlämnas till riksdagen. För att förhindra vissa möjligheter till

skatteplanering bör de nya reglerna emellertid gälla för näringsidkare vars

verksamhet påbörjats efter nämnda datum. Regeringen föreslår därför med stöd av

2 kap. 10 § regeringsformen att de nu berörda reglerna skall tillämpas från och

med den 3 november 1994.

 De övergångsregler som föreslås innebär följande. Om äldre bestämmelser skall

tillämpas i fråga om beräkning av statlig inkomstskatt skall dessa tillämpas på

hela den skattskyldiges inkomst av förvärvsverksamhet. Äldre bestämmelser om

avdragsbegränsningen för kostnader för resor mellan bostad och arbetsplats och

avdragsrätten för sådan kostnad vid körning med egen bil gäller endast i in-

komstslaget näringsverksamhet. Dessutom innebär övergångsbestämmelsen till lagen

om ändring i lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader för bilresor till och

från arbetsplatsen vid 1995 års taxering att äldre bestämmelser skall gälla vid

1996 års taxering för kostnader som uppkommit före den 3 november 1994.

 Det nu sagda medför särskilda övergångsbestämmelser i KL, lagen om beräkning av

statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1996-1999 års taxeringar och i

lagen om ändring i lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader för bilresor till

och från arbetsplatsen vid 1995 års taxering.

8.5.3 Höjning av de särskilda löneskatterna och premieskatten för grupplivför-

säkringar

Regeringens förslag: Både den särskilda löneskatten på förvärvsinkomster och den

särskilda löneskatten på pensionskostnader höjs med 2 procentenheter. Även den

särskilda premieskatten för grupplivförsäkringar, m.m. höjs som en konsekvens

härav.

 Skälen för regeringens förslag: Särskild löneskatt tas ut dels enligt lagen

(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, dels enligt lagen

(1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader. Skattesatserna för de

särskilda löneskatterna är beräknade så att de schablonmässigt skall motsvara

skattedelen av de sociala avgifterna. Samma synsätt bör tillämpas när det gäller

de allmänna egenavgifterna. Som en konsekvens av föreslagna ändringar i allmänna

egenavgifter, m.m. bör därför de särskilda löneskatterna höjas med 2 pro-

centenheter vid 1996 års taxering. En motsvarande höjning bör även ske av

skattesatserna i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

grupplivförsäkring, m.m. Det finns emellertid enligt vår mening anledning att i

ett senare sammanhang återkomma till frågan om beräkningen av den påverkan

ändrade socialavgifter och allmänna egenavgifter bör ha på de särskilda

löneskatterna och premieskatten. Därvid bör också prövas hur avgifterna för

finansieringen av det nya pensionssystemet skall beaktas i detta sammanhang.

Vidare får ställning tas till hur den successiva höjningen av sjukförsäk-

ringsavgiften skall påverka de särskilda löneskatterna.

 Förslaget föranleder ändringar i 1 och 2 §§ lagen om särskild löneskatt på

förvärvsinkomster, 1 och 3 §§ lagen om särskild löneskatt på pensionskostnader

samt 4-6 §§ lagen om särskild premieskatt på grupplivförsäkringar, m.m.

8.6 Finansiella effekter för offentlig sektor

I detta avsnitt redovisas de finansiella effekterna för den offentliga sektorn

av de olika förslagen på skatteområdet. För att ge en samlad bild av

inkomstförstärkningarna anges därutöver dels effekterna av höjda allmänna

avgifter till sjukförsäkringen fr.o.m. inkomståret 1996 och återinförandet av

socialavgifter på vinstandelar, dels effekterna av vissa andra förslag på

skatteområdet som presenterats i andra propositioner under denna höst.

 Effekter för olika delförslag och för förslagen sammantagna redovisas i

tabell 8.1. Effekterna uttrycks genomgående i 1995 års priser och volymer, då år

1995 i allmänhet utgör ikraftträdandeår för de olika åtgärderna. För att

möjliggöra jämförelse med tabell 5.1 redovisas därutöver totaleffekterna

uttryckta i 1994/95 års priser och 1994 års volymer.

 Effekterna avser den offentliga sektorn dvs. staten, kommunerna och

socialförsäkringssektorn. Dessa effekter är de mest intressanta för frågan om

resursfördelningen mellan privat och offentlig sektor. De olika förslagens

effekter på statsbudgeten redovisas i annat sammanhang.

 Redovisningen avser dels den varaktiga effekten, dels effekterna för

kalenderåren 1995-1998. Den varaktiga effekten överensstämmer med

kalenderårseffekterna för åtgärder med permanent varaktighet som träder i kraft

år 1995. För inkomstförstärkningar av engångskaraktär finns däremot en skillnad

i det att den varaktiga effekten mäts som en ränteeffekt, baserad på den

förändring av den offentliga sektorns förmögenhet som följer av den temporära

inkomsten. För regelförändringar som innebär en successivt stigande effekt under

perioden 1995-1998 utgörs den varaktiga effekten i princip av

kalenderårseffekten 1998.

 De varaktiga effekterna är beräknade netto, dvs. i förekommande fall har

beaktats exempelvis avdragsgillhet mot andra skatter eller övervältring på andra

skattebaser.

Tabell 8.1 Budgeteffekter av skatteförslag m.m. Effekter för offentlig sektor

i 1995 års priser och volymer, varaktigt och för kalenderåren 1995-1998. Mdkr.

______________________________________________________________________________

 Varaktig Kalenderår

 nettoeffekt ___________________________

 1995 1996 1997 1998

______________________________________________________________________________

Skatt på kapitalägande

Full skatt utdelningsinkomster 3,0 3,0 3,0 3,0 3,0

 varav hushåll 1,9 1,9 1,9 1,9 1,9

 varav juridiska personer 1,1 1,1 1,1 1,1 1,1

Full skatt reavinster aktier 3,5 3,5 3,5 3,5 3,5

 varav hushåll 1,7 1,7 1,7 1,7 1,7

 varav juridiska personer 1,8 1,8 1,8 1,8 1,8

Korrigering schablonintäkt VF/IB* 0,3 0,3 0,3 0,3 0,3

Korrigering underlag avkastningsskatt 0,2 0,2 0,2 0,2 0,2

Höjd skatt kapitalinkomster till 30 % -0,1 -0,1 -0,1 -0,1 -0,1

Höjd skatt värdepappersfonder till 30 % 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1

Höjd avkastningsskatt P-försäkring

till 15 % 2,0 2,0 2,0 2,0 2,0

Höjd avkastningsskatt K-försäkring

till 27 % 0,7 0,7 0,7 0,7 0,7

Bibehållen förmögenhetsskatt 2,0 2,0 2,0 2,0 2,0

Rullande fastighetstaxering

(i annan prop) 1,0 0,0 0,3 0,7 1,0

Höjd fastighetsskatt +0,2 procentenheter 1,5 0,0 1,5 1,5 1,5

Totalt kapitalägande** 14,2 11,8 13,5 13,9 14,2

Skatt på företag

Full avskattning surv 9/10 7 år 0,6 0,6 0,6 0,6 0,6

Slopad stämpelskatt aktier -0,6 -0,6 -0,6 -0,6 -0,6

Direktavskrivning byggnader -0,3 -0,3 -2,2 -1,2 0,4

Slopad kvittning underskott 0,1 0,7 0,7 0,7 0,7

Förändrad uppbörd skatter (i annan prop) 0,4 0,6 0,6 0,6 0,6

Reserv för skattelättnad företag*** -2,0 0,0 -1,0 -2,0 -2,0

Totalt företag** -1,8 0,9 -2,1 -2,0 -0,5

Skatt på förvärvsinkomster

Höjd statlig skatt till 25 % 1,4 4,3 4,3 4,3 4,3

Återinfört grundavdrag statlig skatt

1995 -0,2 -1,8 0,0 0,0 0,0

Höjd gräns reseavdrag till 6000 kr 0,7 0,7 0,7 0,7 0,7

Ej full indexering grundavdrag/skikt-

gräns 4,5 1,5 2,3 3,5 4,5

Socialavgifter vinstandelar 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1

Avgifter sjukförsäkring 3 procentenheter14,1 0,0 4,7 9,4 14,1

Höjd särskild löneskatt 0,6 0,5 0,8 0,7 0,8

Totalt förvärvsinkomster** 20,9 4,9 12,6 18,3 23,9

Summa skatteförslag 33,3 17,6 24,0 30,2 37,6

I 1994/95 års priser och 1994 års

volymer 32,2 17,0 23,2 29,2 36,3

______________________________________________________________________________

* Värdepappersfonder och investmentbolag

** Delarna motsvarar inte totalsumman p.g.a. interaktionseffekter och

 avrundningar

*** De tillkommande skattelättnaderna för företag antas slå igenom med 50 %

 1996 och därefter med 100 %

8.6.1Beskattningen av kapitalägande

Den första gruppen av åtgärder på detta område utgörs av återställandet av den

fulla beskattningen av utdelningsinkomster och reavinster och de

konsekvensändringar i övriga regler som följer av detta. Vid redovisningen av

effekter för hushållen antas skattesatsen på kapitalinkomster vara 25 %, dvs.

den generella nivån år 1995 enligt tidigare fattade beslut. Skatteeffekten på

utdelningar och reavinster av den höjda skattesatsen till 30 % beaktas i ett

senare beräkningssteg.

 För år 1995 beräknas hushållens utdelningsinkomster uppgå till ca 7,7 mdkr,

vilket vid full beskattning med 25 % ger en inkomstförstärkning på 1,9 mdkr.

 Föreslagna regler innebär även att utdelningsinkomster på kapitalplace-

ringsaktier som ägs av juridiska personer kommer att beskattas. Med beräknade

utdelningsinkomster om ca 4,3 mdkr blir budgetförstärkningen 1,1 mdkr[1].

 Såvitt gäller reavinster på aktier innebär föreslagna regler att gällande

kvotering med 50 % upphävs. För reavinster avseende hushållens innehav av

börsaktier, icke-noterade aktier och andelar i allemansfonder och övriga fonder

kan inkomstförstärkningen beräknas till 1,7 mdkr. Därvid har redan i detta steg

beaktats att vinster på andelar i allemansfonder beskattas till 20 %. Den

upphävda kvoteringen för reavinster på juridiska personers innehav av

börsaktier, icke-noterade aktier och fondandelar ger en budgetförstärkning på

1,8 mdkr.

 Som en konsekvens av den upphävda kvoteringen vid beskattning av reavinster på

hushållens direktägda aktier görs en uppjustering av schablonintäkten för

investmentbolag och aktiefonder. Detta ger en inkomstförstärkning på 0,3 mdkr.

En justering med likartade motiv görs av underlaget för avkastningsskatt på

sparande i pensions- och kapitalförsäkringar, där aktier tas upp till fulla

värdet. Detta ger en budgetförstärkning på 0,2 mdkr.

 I frånvaro av beslut skulle kapitalinkomstskattesatsen ha sänkts från 30 till

25 % från år 1995. Vårt förslag innebär att denna sänkning inte kommer till

stånd. Detta beräknas ge en budgetförsvagning på 0,1 mdkr. Budgetförsvagningen

beror på att underlaget för skattereduktion i inkomstslaget kapital - som i sin

tur beror av ränteutgifter och reaförluster - är något större än de positiva

kapitalinkomsterna (ränteinkomster, utdelningsinkomster, reavinster).

Tillsammans med nedan beskrivna följdändringar för värdepappersfonder och

kapitalförsäkring uppkommer dock en budgetförstärkning. Vid beräkningen har

basbreddningarna i form av full beskattning av utdelningsinkomster och

reavinster på aktier beaktats. Den isolerade effekten av höjd skattesats på en

bas som exkluderar utdelningsinkomster och reavinster på aktier är en budget-

försvagning om 1,2 mdkr, vilket i huvudsak avspeglar det negativa "räntenettot"

för hushållssektorn.

 En höjning av skattesatsen för värdepappersfonder från 25 till 30 % ger en

inkomstförstärkning på 0,1 mdkr.

 Höjningen av avkastningsskatten på kapitalförsäkringar från 20 till 27 %

(effektivt) beräknas ge en inkomstförstärkning på 0,7 mdkr.

 Höjningen av avkastningsskatten på pensionsförsäkringskapital från 9 % till 15

% beräknas ge en budgetförstärkning på 2,0 mdkr. Vid beräkningen har förutsatts

att skattehöjningen avseende tjänstepensionskapital reducerar löneutrymmet;

bruttoeffekten avseende avkastningsskatten uppgår till 3,2 mdkr.

 Ett bibehållande av förmögenhetsskatten i dess nuvarande utformning även efter

1994 ger en budgetförstärkning på 2,0 mdkr.

 I denna proposition föreslås en höjning av fastighetsskattesatsen med 0,2

procentenheter från och med år 1996 i syfte att finansiera återtagandet av

tidigare beslutade neddragningar av räntebidragen. Detta ger en

inkomstförstärkning på 1,5 mdkr (2,7 mdkr brutto före indirekta effekter). I

prop. 1994/95:53 har lämnats förslag om årlig omräkning av taxeringsvärdena. Den

varaktiga inkomstförstärkningen uppgår till 1,0 mdkr.

8.6.2Företagsbeskattningen

Enligt vårt förslag skall tidigare gjorda avsättningar till skatteutjämnings-

reserv (surv) i sin helhet återföras till beskattning med undantag för en

tiondel. I förhållande till tidigare regler innebär detta att tillkommande 40 %

av gjorda avsättningar tillsammans med tidigare belopp återförs på 7 år. För

juridiska personer uppgick de totala survavsättningarna i 1992 års bokslut till

ca 71 mdkr och för enskilda näringsidkare kan beloppet beräknas uppgå till ca

11 mdkr.

 Den varaktiga budgetförstärkningen av de skärpta återföringsreglerna består av

räntan på de nuvärdeberäknade engångsinkomsterna under berörda år. För juridiska

personers surv uppgår denna effekt till 0,5 mdkr och för survåterföringar

avseende enskilda näringsidkare till 0,1 mdkr.

 Ett slopande av stämpelskatten på aktier beräknas ge en budgetförsvagning om

0,6 mdkr.

 De temporära reglerna om partiellt direktavdrag för byggnadsinvesteringar ger

upphov till olika slag av budgeteffekter. Den primära effekten bestäms till

huvuddelen av bortfallet av bolagsskatt på de återföringar av surv mot vilka

direktavdraget i första hand skall göras och innebär ett varaktigt

skattebortfall om 0,43 mdkr. Detta inkomstbortfall balanseras i större eller

mindre utsträckning av sekundäreffekter genom att de tidigarelagda

investeringarna ger ökad sysselsättning, vilket förstärker den konsoliderade

offentliga sektorns saldo. Hur stor denna balanserande effekt blir beror på i

vilken utsträckning det är frågan om en ren tidigareläggningseffekt med en

motverkande nedgång av investeringsverksamheten efter stimulansperiodens utgång

eller om en sådan nedgång ej sker. Som tidigare har framgått antas de

motverkande effekterna till huvuddelen bestå i en ren tidigareläggning. Den

motverkande, varaktiga sekundäreffekten uppgår till 0,17 mdkr, vilket till-

sammans med den primära effekten ger en varaktig budgetförsvagning om ca

0,3 mdkr.

 Ett slopande av rätten av kvitta underskott i nystartad verksamhet beräknas ge

en varaktig budgetförstärkning om 0,1 mdkr. Förstärkningarna de närmaste åren

blir kraftigare, 0,7 mdkr, vilket motsvarar kostnaden på kort sikt för den

avskaffade kvittningsrätten om den bibehålls.

 I prop. 1994/95:92 lämnas förslag om ändrade tidpunkter för redovisning och

betalning av bl.a. preliminär F-skatt, innehållen preliminär skatt,

socialavgifter och vissa punktskatter och om en uppjustering av schablonen för

debitering av F-skatt och särskild A-skatt. Budgeteffekterna av dessa åtgärder

redovisas också i tabellen.

8.6.3Beskattningen av förvärvsinkomster

Den statliga skatten på förvärvsinkomster höjs från 20 % till 25 %. Höjningen

skall gälla t.o.m. inkomståret 1998. Åtgärden är alltså temporär vilket innebär

att den varaktiga effekten utgörs av räntan på de extra inkomsterna under åren

1995-1998. Den varaktiga effekten uppgår till 1,4 mdkr medan budgetför-

stärkningen per kalenderår uppgår till 4,3 mdkr.

 Grundavdraget vid beräkning av statlig inkomstskatt återinförs inkomståret

1995, dvs. ett år tidigare än enligt gällande regler. Detta ger ett

inkomstbortfall för staten för kalenderåret 1995 om ca 1,8 mdkr. Den varaktiga

effekten utgörs av ett års ränta på detta belopp, vilket är 0,2 mdkr.

 Med bestående verkan höjs det inte avdragsgilla beloppet för resor till och

från arbetet från 4 000 kr till 6 000 kr. Detta ger en inkomstförstärkning på

0,7 mdkr.

 Det begränsade genomslaget för inflationen på grundavdraget och skiktgränsen

ger en successivt stigande inkomstförstärkning fram till år 1998. Den fulla

effekten detta år beräknas uppgå till 4,5 mdkr[2].

 Uttag av socialavgifter på vinstandelar beräknas ge en budgetförstärkning på

0,1 mdkr.

 Den successivt höjda allmänna avgiften till sjukförsäkringen ger en varaktig

inkomstförstärkning på 14,1 mdkr. Detta avser den fulla effekten kalenderåret

1998. Även här är den varaktiga effekten något lägre på grund av att

regelförändringen sker successivt.

 Höjningen av den särskilda löneskatten sker i två steg dels en höjning med 2

procentenheter inkomståret 1995, dels en höjning som under 1996-1998 beräknas

uppgå till 0,5 procentenheter per år. Den sammanlagda budgetförstärkningen

beräknas uppgå till 0,6 mdkr.

8.7 Visst återställande av nivån på äldre statliga räntebidrag

samt höjd fastighetsskatt

Regeringens förslag: Den 1993 beslutade extra höjningen av den garanterade

räntan 1995 och 1996 avseende räntebidrag för nybyggnad, ombyggnad, energi-

besparande åtgärder eller förvärv av bostäder enligt 1992 års och äldre regler

genomförs inte. Den budgetförstärkning om 2,5 miljarder kr som beslutet skulle

medföra görs i stället genom en höjning av fastighetsskatten för småhus och

hyreshusenhet till den del den avser värderingsenhet för bostäder samt

tillhörande mark. Skatten höjs från 1,5 till 1,7 % fr.o.m. beskattningsåret

1996.

 Bakgrunden till regeringens förslag: År 1993 beslöt riksdagen på förslag av den

dåvarande regeringen (prop. 1993/94:8, bet. 1993/94:BoU3, rskr. 1993/94:40) om

vissa höjningar 1994-1996 av de s.k. garanterade räntenivåerna i det statliga

systemet för räntesubventioner vid ny- och ombyggnad m.m. av bostadshus.

Utgångspunkten för beslutet var att de statliga bostadssubventionerna skulle

minskas med 3 miljarder kr som ett led i arbetet med att sanera de statliga

finanserna.

 Den beslutade utgiftsminskningen är fördelad på tre år med 0,5 miljarder kr

1994, 1 miljarder kr 1995 och 1,5 miljarder kr 1996 och genomförs automatiskt om

inte annat beslutas. Utgiftsminskningarna berör närmare bestämt räntebidrag för

ny- och ombyggnad enligt förordningen (1991:1933) om statligt räntebidrag för

ny- och ombyggnad av bostäder och motsvarande äldre bestämmelser i ny- och om-

byggnadslåneförordningarna för bostäder och bostadsfinansieringsförordningen.

Vidare berörs räntebidrag enligt förordningen (1989:858) om ersättningslån för

bostadsändamål, förordningen (1986:82) om ränta och amortering m.m. i fråga om

vissa statliga tilläggslån till kulturhistoriskt värdefull bebyggelse och

förordningen (1989:573) om ändrade villkor för vissa lån som beviljats för

anordnande av studentbostäder. Utgiftsminskningarna berör därutöver räntebidrag

enligt förordningen (1977:332) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

bostadhus m.m. (upphävd 1980:334), förordningen (1984:614) om lån för vissa

fastigheter som förköpts enligt förköpslagen (upphävd 1992:411) och förordningen

(1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp av egnahem (upphävd 1991:410).

Minskningen görs dels genom en extra höjning av den garanterade räntan den 1

januari vardera året 1994-1996 om bidragstiden påbörjats senast året innan något

av de nämnda åren, dels genom att den garanterade räntan för det första året av

bidragstiden höjs vad gäller räntebidrag där bidragstiden börjar 1995,

respektive 1996 eller senare.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagens beslut 1993 innebär att bostads-

sektorns bidrag till saneringen av den statliga budgeten i huvudsak belastar

endast bostäder med räntesubventioner, dvs. i allt väsentligt bostäder som

byggts eller byggts om under 1980-talet och de första åren på 1990-talet. Beslu-

tet berör därmed de bostäder i det svenska bostadsbeståndet som redan i

utgångsläget har de högsta kapitalkostnaderna. I det ränteläge som nu råder

riskerar beslutet att leda till ett stort antal konkurser. Särskilt påtagliga är

problemen när det gäller bostäder tillhöriga bostadsrättsföreningar och mindre

hyreshusägare. Dessa har små eller inga möjligheter att omfördela den extra

kostnadsbelastning som beslutet innebär över ett större bestånd för att på så

sätt begränsa de avgifts- eller hyreshöjningar per enhet som behövs för att

täcka de ökande kapitalkostnaderna.

 Bostadssektorn måste bidra till att stärka statsfinanserna. En fördelaktig

ränteutveckling innebär i sig ett viktigt bidrag till att lösa problemen inom

bostadsmarknaden. Den nödvändiga budgetförstärkningen bör ske på sådant sätt att

hela fastighetsbeståndet berörs. Att bara belasta en del av beståndet innebär

för den del som berörs sådana fastighetsekonomiska försämringar att det riskerar

att verka destabiliserande även på fastighetsmarknaden i övrigt. De problem som

vi upplever i dag på bostads-och bostadskreditmarknaden kan inte lösas men väl

mildras genom ett tillvägagångssätt där bostadssektorns bidrag till saneringen

kommer från alla bostäder.

 Regeringen förordar således att den tidigare beslutade extra höjningen 1995 och

1996 av de garanterade räntenivåerna i det statliga systemet för

räntesubventioner enligt 1992 års och äldre räntebidragsregler inte genomförs.

Förslaget innebär också att de höjningar av den garanterade räntan för det

första året av bidragstiden som beslutades som en konsekvens av att äldre

bidragsärenden fick höjd garanterad ränta inte bör genomföras.

 Den budgetförstärkning om 1,6 miljarder (2,7 miljarder brutto) som beslutet om

höjda garanterade räntor 1995 och 1996 skulle medföra bör i stället åstadkommas

genom en höjning av den statliga fastighetsskatten. I nuvarande statsfinansiella

situation är det inte möjligt att avstå från en sådan förstärkning av de

offentliga finanserna.

 Bestämmelser om statlig fastighetsskatt finns i lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt. Fastighetsskatt tas i dag ut med 1,5 % på taxeringsvärdet för

småhusenhet, på bostadsbyggnadsvärde och tomtmarksvärde avseende småhus på

lantbruksenhet och på taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det

avser värderingsenhet för bostäder med tillhörande mark (3 § lagen om statlig

fastighetsskatt). För nybyggda bostäder tas ingen fastighetsskatt ut under de

första fem åren och endast halv fastighetsskatt de därpå följande fem åren.

 För att åstadkomma den erforderliga budgetförstärkningen bör skattesatsen höjas

med 0,2 procentenheter. Den högre skattesatsen, 1,7 %, bör gälla från och med

beskattningsåret 1996 (1997 års taxering).

 Det bör anmärkas att 3 § lagen om statlig fastighetsskatt också föreslås ändrad

i propositionen om Omräkningsförfarande vid fastighetstaxeringen, m.m (prop.

1994/95:53).

 **Fotnot**

 [1] Vid beräkningen har beaktats möjligheten att avsätta till

 periodiseringsfond vilket ger en effektiv bolagsskattesats på ca

 25 %.

 [2] I strikt mening är den varaktiga effekten något lägre än

 detta belopp genom att den fulla effekten uppnås först efter

 några år, men avvikelsen är begränsad.

8.8 Ekonomiska regleringar år 1995 mellan staten och

kommunsektorn

Regeringens förslag: Vid utbetalning av kommunalskattemedel för inkomståret 1995

skall kommunalskattemedlen för kommunerna minskas med 1 025 kronor per invånare

i kommunen den 1 november år 1994 i stället för av riksdagen tidigare beslutade

1 086 kronor per invånare.

 Vid utbetalning av landstingsskattemedel för inkomståret 1995 skall lands-

tingsskattemedlen för landstingen minskas med 311 kronor per invånare i

landstinget den 1 november år 1994 i stället för av riksdagen tidigare beslutade

349 kronor per invånare.

 För de landstingsfria kommunerna skall kommunalskattemedlen för inkomståret

1995 vid utbetalningen minskas med 1 336 kronor per invånare i kommunen den 1

november år 1994 i stället för av riksdagen tidigare beslutade 1 435 kronor per

invånare.

 Skälen för regeringens förslag: I 1994 års kompletteringsproposition föreslogs

vissa förtydliganden vid tillämpningen av den kommunala finansieringsprincipen.

Det gjordes bl.a. klart att principen inte omfattar statliga beslut om åtgärder

som inte direkt tar sikte på, men som ändå får direkta ekonomiska effekter för

kommunsektorn. Det gäller t.ex. åtgärder som påverkar det kommunala

skatteunderlaget. Effekterna av sådana åtgärder skall beaktas vid den bedömning

som görs av det skattefinansierade utrymmet i samband med att statsbidragsramen

fastställs. Riksdagen godkände det som regeringen förordat (bet. 1993/94:FiU19,

rskr. 1993/94:442). Regleringarna bör således i princip göras genom förändring i

statsbidragsramen. Övergångsvis görs emellertid ekonomiska regleringar till

följd av åtgärder som påverkar det kommunala skatteunderlaget m.m. genom att

skattemedlen justeras med ett tillägg eller avdrag per invånare.

 Sedan regleringsbeloppet fastställts för år 1995 har förutsättningarna

förändrats. Detta bör föranleda vissa ytterligare ekonomiska regleringar mellan

staten och kommunsektorn. De nedan redovisade förslagen till ekonomiska

regleringar omfattar de förslag som regeringen lagt fram t.o.m. denna

proposition. Regleringarna föranleds av att vissa tidigare beslutade åtgärder

återtas.

 Regeringen har föreslagit att vissa beslutade förändringar i arbets-

löshetsförsäkringen (prop. 1993/94:209). Reformeringen ledde till ändringar i

såväl lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring som lagen (1973:371) om

kontant arbetsmarknadsstöd, vilka trädde i kraft den 1 juli 1994. Regeringen har

nu föreslagit (prop. 1994/95:99) att ändringarna, med verkan från den 1 januari

1995, upphävs. Av detta skäl bör staten för år 1995 återreglera 538 miljoner kr

till kommuner och landsting.

 I 1994 års kompletteringsproposition föreslogs också reglering med anledning av

lagen (1994:553) om vårdnadsbidrag. Regeringen har föreslagit att även denna lag

upphävs fr.o.m. den 1 januari 1995 (prop. 1994/95:61). Av detta skäl bör staten

för år 1995 återreglera 867 miljoner kr till kommuner och landsting.

 Vi har föreslagit (avsnitt 8.4.3) att rätten till kvittning av underskott i

aktiv näringsverksamhet mot inkomst av tjänst skall slopas. Av detta skäl bör

staten för år 1995 återreglera 540 miljoner kr från kommuner och landsting.

 Denna proposition innehåller även andra förslag som kan påverka kommunsektorns

skatteunderlag. Dessa är bl.a förslag till förändringar i uppräkningen av

basbeloppet. Förslaget bedöms inte påverka kommunsektorns skatteunderlag för år

1995. Den föreslagna höjningen av gränsen för avdrag för kostnader för resor

mellan bostad och arbetsplats bedöms påverka den kommunala sektorns

skatteunderlag positivt för år 1995. Även förändringen i reglerna för

utbildningsbidraget påverkar kommunsektorns skatteunderlag positivt för år 1995.

Effekten på kommunsektorns skatteunderlag vad gäller regeringens proposition

1994/95:41 egenavgiften i ålderpensionssystemet är i nuläget svårbedömd för år

1995. Ovan föreslagna åtgärder beaktas vid bedömningen av det skattefinansierade

utrymmet för år 1996.

 För en sammanställning av tidigare beslutade regleringar för år 1995 hänvisas

till 1994 års kompletteringsproposition (bilaga 7, avsnitt 2.4.2)

Tillkommande regleringar år 1995 (miljoner kr):

Skatteunderlagsförändringar

Upphävande av försämringar i arbets-

löshetsförsäkringens arbetsvilkor - 538

Slopande av vårdnadsbidrag - 867

Slopande av möjligheterna till kvittning

av underskott i aktiv näringsverksamhet

mot inkomst av tjänst 540

Summa att reglera enligt tidigare beslut 12 787

Summa att reglera inklusive nya förslag 11 922

varav från kommuner 8 955

 landsting 2 715

 kyrkliga kommuner 252

 Regleringen av de tillkommande beloppen bör som nämnts göras på samma sätt som

den tidigare fastställda regleringen för år 1995. Med hänvisning till det

redovisade bör det belopp med vilket skattemedlen skall minskas för år 1995

ändras från 1 086 kronor per invånare till 1 025 kronor per invånare för kommu-

ner, från 349 kronor per invånare till 311 kronor per invånare för landsting och

från 1 435 kronor per invånare till 1 336 kronor per invånare för kommuner som

inte ingår i ett landsting.

 Förslaget föranleder en ändring i lagen (1994:961) med särskilda bestämmelser

om utbetalning av skattemedel år 1995.

 För de kyrkliga kommunerna får de tillkommande förändringarna av

skatteunderlaget år 1995 genomslag först år 1997, varför den tidigare beslutade

ekonomiska regleringen för år 1995 inte ändras på grund av vad som nu anförts.

8.9 Reducering av de kyrkliga kommunernas

skattemedelsfordran

Regeringens förslag: De kyrkliga kommunernas skattemedelsfordran vid ingången av

år 1995 skall minskas med 6,8 % i stället för av riksdagen tidigare beslutade

3,2 %.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagen har tidigare i år beslutat (prop.

1993/94:150 bil. 7, bet. 1993/94:FiU19, rskr. 1993/94:442) om ekonomiska

regleringar år 1995 mellan staten och kommunsektorn. För de kyrkliga kommunerna

avser regleringarna ändringar som påverkar skatteunderlaget och verkställs genom

att skattemedelsfordran vid ingången av år 1995 minskas med 3,2 %.

 Vid samma tillfälle beslutade riksdagen efter förslag i årets budgetproposition

(bil. 8) att vid utbetalning av skattemedel till kyrkliga kommuner skall fr.o.m.

år 1995 förskottet minskas motsvarande det belopp som avser lindring i

skattskyldigheten för dem som inte tillhör Svenska kyrkan. Detta medför

övergångseffekter på så sätt att under åren 1995 och 1996 görs vid utbetalningen

av skattemedel avdrag dels i förskottet, dels i slutavräkningen avseende

inkomståren 1993 och 1994. Det uppstår således en dubbeleffekt under två

övergångsår. För vardera året beräknas skattemedlen av detta skäl minska med ca

700-800 miljoner kr.

 I propositionen anfördes att de kyrkliga kommunerna vid 1992 års bokslut hade

ett rörelsekapital på över 5 miljarder kr och att detta kunde förväntas öka

ytterligare under åren 1993 och 1994, bl.a. på grund av att skattesänkningar med

anledning av överföringen av folkbokföringen till skattemyndigheterna endast har

gjorts i begränsad utsträckning. När nu det samlade resultatet av de kyrkliga

kommunernas bokslut för år 1993 föreligger, visar det sig att rörelsekapitalet

har ökat till ca 6 miljarder kr. I likhet med tidigare råder dock stora

variationer mellan kommunerna vad gäller ekonomiska resurser och ekonomiska

förutsättningar.

 Skattemyndigheterna tog över folkbokföringen och därmed kostnaderna för denna

verksamhet den 1 juli 1991. De bortfallande kostnaderna för de kyrkliga

kommunerna (jfr prop. 1991/92:100 bil. 8) borde ha föranlett att det kyrkliga

skatteuttaget minskades. Så har emellertid endast skett i begränsad omfattning,

trots att såväl regeringen som Svenska kyrkans församlings- och pastoratsförbund

vid upprepade tillfällen rekommenderat skattesänkningar. De under flera år

uteblivna skattesänkningarna kan generellt sett i betydande utsträckning antas

ha bidragit till de kyrkliga kommunernas mycket goda ekonomi. Regeringen gör

bedömningen att den ekonomiska situationen för de kyrkliga kommunerna i

allmänhet kommer att vara fortsatt god även om rörelsekapitalet kommer att

minska de närmaste åren till följd av de ändrade reglerna för utbetalning av

skattemedel avseende dem som inte tillhör Svenska kyrkan och i övrigt vikande

skatteinkomster.

 Vidare svarar staten utan ersättning för de administrativa kostnader som

föranleds av uppbörd, taxering, indrivning och utbetalning av kommunalskatt.

Statens totala administrationskostnader avseende inkomstskatter har bedömts till

ca 3,3 miljarder kr (jfr Århundradets skattereform, Uppföljning av

skattereformen 1990-1991 del 1, Norstedts 1994).

 Mot bakgrund av vad som har anförts i det ovanstående och det svåra

statsfinansiella läget anser regeringen det vara skäligt, att staten för år 1995

för statskassans räkning tar ut en skatteadministrationsersättning om 300

miljoner kr av de kyrkliga kommunerna. För år 1995 föreslås detta ske genom att

de kyrkliga kommunernas skattemedelsfordran vid ingången av året minskas med 6,8

% i stället för av riksdagen tidigare beslutade 3,2 %. För tiden därefter avser

regeringen att återkomma till riksdagen med förslag.

 Eftersom flertalet kyrkliga kommuner har god ekonomisk situation bör förslaget

i huvudsak kunna genomföras utan att skatteuttaget ökar. För att motverka de

behov av skattehöjningar som i viss utsträckning ändå kan tänkas uppstå finns

möjlighet för Kyrkofonden att bistå med extra utjämningsbidrag. Regeringen avser

att beakta detta vid kommande fastställelse av fondens budget.

8.10 Upprättade lagförslag

Lagförslag har upprättats i enlighet med förteckning i avsnittet Förslag till

riksdagsbeslut. Lagförslagen finns i bilaga 1.

 Vid beredningen av lagförslagen har synpunkter inhämtats från Riksskatteverket.

De synpunkter som har framförts har varit av tekniskt slag och har med någon

avvikelse beaktats i det fortsatta arbetet.

Lagrådet

Lagförslagen är i flertalet fall av den beskaffenhet att Lagrådets hörande

skulle sakna betydelse. Vissa andra lagförslag är sådana att Lagrådets yttrande

normalt bör inhämtas. Det gäller bl.a. förslaget till lag om direktavdrag för

byggnader m.m. Det bör emellertid påpekas att lagförslagen i stor utsträckning

innebär en återgång till de regler som beslutades i 1990 års skattereform och

som gällde fram till den 1 januari i år. Dessa lagregler har tidigare granskats

av Lagrådet. En förnyad granskning i dessa delar framstår därför som obehövlig.

 Förslagen, som materiellt och systematiskt utgör en sammanhållen helhet, är ett

mycket viktigt inslag i den del av regeringens ekonomiska politik som riksdagen

bör ta ställning till i höst. En lagrådsgranskning skulle fördröja avlämnandet

av propositionen så att det inte vore möjligt att åstadkomma en avslutad

riksdagsbehandling under hösten. Det innebär att Lagrådets hörande skulle

fördröja lagstiftningsfrågornas behandling så att avsevärt men skulle uppkomma.

8.11 Författningskommentar

8.11.1 Lagen om direktavdrag för byggnader m.m.

Direktavdrag

1 §

Omedelbart avdrag eller direktavdrag får göras för utgifter för investeringar i

byggnader och markanläggningar. Med byggnader och markanläggningar avses sådan

egendom som behandlas i punkterna 6 och 7 av anvisningarna till 23 § KL.

 Av punkt 7 av anvisningarna till 23 § KL framgår att till markanläggning

hänförs även markarbeten, t.ex. röjning, schaktning och rivning. Till

markanläggning hänförs vidare olika anordningar som vägar, kanaler och diken.

 Avdrag medges enbart för utgifter som den skattskyldige eller, i fråga om

handelsbolag, bolaget lagt ner. En arrendator kan alltså få direktavdrag för

förbättringar på en byggnad på en arrenderad fastighet (punkt 15 av

anvisningarna till 23 § KL). Däremot kan fastighetsägaren inte få direktavdrag

för samma arbeten när det är arrendatorn som svarat för utgifterna (jfr punkt 8

av anvisningarna till 22 § samt punkt 6 femte stycket och punkt 7 andra stycket

av anvisningarna till 23 § KL).

 Huvudregeln är att direktavdrag medges för utgifter som lagts ner under

beskattningsåret. Genom 8 § får direktavdraget sparas till ett senare år om

avdragsutrymmet enligt 6 § inte förslår.

 För handelsbolag beräknas direktavdraget för bolaget. Som framgår av 6 § sker

en interaktion mellan handelsbolaget och delägarna när det gäller beräkningen av

avdragsutrymmet.

2 §

Direktavdrag skall avse utgifter för ny-, till- eller ombyggnad som enligt

punkterna 6 och 7 av anvisningarna till 23 § KL aktiveras och dras av genom

årliga värdeminskningsavdrag.

 Det är den som anskaffar en byggnad eller markanläggning som får göra

direktavdrag. Det är ett omedelbart avdrag för anskaffningsutgifter innan

byggnaden eller markanläggningen är färdigställd och ordinarie

värdeminskningsavdrag kan göras.

 Utgifter för mark- och byggnadsinventarier, som skrivs av enligt

inventariereglerna, omfattas inte av direktavdraget. Detsamma gäller för

anslutningsavgifter och anläggningsbidrag.

 Utgifter för reparation och underhåll, när statliga räntebidrag utgått eller

för andelshus (punkterna 4 och 5 av anvisningarna till 23 § KL), som skall

läggas till anskaffningsvärdet för byggnaden (punkt 6 femte stycket av

anvisningarna till 23 § KL) omfattas inte av direktavdraget eftersom det inte är

fråga om ny-, till- eller ombyggnad. Dessutom tar dessa bestämmelser närmast

sikte på bostäder som inte omfattas av direktavdrag över huvud taget.

 Byggnader som huvudsakligen används för bostadsändamål exkluderas helt och

hållet från möjligheten till direktavdrag.

 För byggnader som i mer begränsad omfattning innehåller bostäder får

direktavdrag inte göras till den del utgifterna avser bostäder. En

proportionering får göras för utgifter som kan anses vara gemensamma.

Motsvarande bedömning var aktuell i fråga om investeringsskatt enligt lagen

(1989:471) om investeringsskatt för vissa byggnadsarbeten.

 Motsvarande begränsningar för bostäder gäller även i fråga om markanläggningar.

Härigenom undantas t.ex. planteringar och parkeringsplatser i anslutning till

bostadsbyggande. På samma sätt som för byggnader med ett begränsat

bostadsinnehåll får en proportionering göras för sådana utgifter för

markanläggningar som kan anses vara gemensamma.

Tidsperiod

3 §

Direktavdrag medges endast för utgifter som lagts ner under stimulansperioden.

Det är däremot utan betydelse när ett byggnadsarbete påbörjas och när det

avslutas.

4 §

I paragrafen förklaras bl.a. när en utgift skall anses ha lagts ner på en

byggnad eller markanläggning.

 Direktavdrag kan bara komma i fråga för utförda arbeten.

 I lagen om särskilt investeringsavdrag för byggnadsarbeten ansågs utgifter

hänförliga till den kvalificerande tiden om utgifterna "avser material som har

fogats in i en byggnad eller annat arbete som har utförts under perioden."

Främst när det gäller markanläggningar och markarbeten kan det i vissa situatio-

ner vara missvisande att tala om material som fogas in. Därför anges att

utgifter har lagts ner om material har fogats in i eller på liknande sätt har

tillförts byggnaden eller markanläggningen.

 När det gäller arbeten som utförts på byggnaden eller markanläggningen används

uttrycket på samma sätt som i förordningen (1987:941) om frisläpp av

investeringsfonder och lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa

byggnadsarbeten.

 Vid byggnads- eller anläggningsentreprenader erlägger beställaren ofta förskott

eller a conto-betalningar till entreprenören. Gjorda förskott eller a

conto-betalningar avräknas i slutfakturan. För att säkerställa möjligheten till

direktavdrag för byggen som sträcker sig längre än beställarens beskattningsår

föreskrivs att sådana betalningar skall anses som utgifter. A conto-betalningar

under beskattningsårets två första månader får hänföras till föregående

beskattningsår om arbetet utförts då.

 Vid byggnads- och anläggningsentreprenader används enbart uttrycket arbete

eftersom ett byggnadsarbete för beställaren får ses som en enhet (arbete och

material). Det är alltså inte någon skillnad på de krav som i det här avseendet

uppställs för direktavdrag vid entreprenader jämfört med arbeten på löpande

räkning.

Högsta avdragsbelopp

5 §

Direktavdrag får göras med högst 50 % av utgifterna under beskattningsåret.

Avdrag medges dock endast i den mån det finns avdragsutrymme enligt 6 §.

Överstiger det högsta avdragsbeloppet avdragsutrymmet får enligt 8 § det

överskjutande beloppet sparas till ett senare år.

Avdragsutrymme

6 §

Av bestämmelsen framgår avdragsutrymmet för direktavdraget och i vilken

turordning avdrag skall göras.

 1. I första hand skall direktavdrag göras mot survåterföring. Det gäller alltså

den surv som sammantaget skall återföras till beskattning, inte enbart den surv

som måste återföras till beskattning för det aktuella beskattningsåret. Vad som

skall återföras till beskattning är avdraget för avsättning till surv. Enligt

förslagen till ändring i återföringslagen skall i princip sammanlagt nio

tiondelar av surven återföras till beskattning. Den tiondel av surven som får

upplösas utan skattekonsekvenser skall alltså inte räknas in i avdragsutrymmet.

 2. Om den skattskyldige yrkar ett direktavdrag som överstiger den egna

survåterföringen och företaget ingår i en koncern finns en särskild regel om

överföring inom en koncern av utrymme mot survåterföring (9 §). Ett företag inom

koncernen kan återföra surv till beskattning och därigenom skapa ett

avdragsutrymme åt det investerande företaget. Det är inte något som hindrar att

flera företag i koncernen återför surv för att öka avdragsutrymmet.

 I andra hand skall alltså det investerande företaget ta i anspråk det

avdragsutrymme som kan skapas genom att ett företag inom samma koncern återför

sin surv till beskattning (jfr ovan under punkten 1). Det företag som återför

surven till beskattning kan genom koncernbidrag till det investerande företaget

neutralisera survupplösningen.

 Samtliga survar inom en koncern måste återföras till beskattning för att

avdragsutrymme enligt 3 eller 4 skall kunna komma i fråga.

 3. Om företaget tidigare har gjort avdrag för avsättning till periodise-

ringsfond får, sedan avdragsutrymmet för survåterföringar enligt 1 och 2

utnyttjats fullt ut, periodiseringsfonden återföras till beskattning och

utnyttjas för direktavdrag. Något krav på att koncernföretag skall återföra

periodiseringsfonder för att skapa avdragsutrymme åt investerande företag har

inte uppställts.

 Särregleringen för handelsbolag föranleds av att direktavdraget beräknas för

bolaget medan avsättning till periodiseringsfond görs på delägarnivå.

 4. Först sedan surv och periodiseringsfond utnyttjats fullt ut aktualiseras

inkomstutrymmet enligt 4.

 Det inkomstbegrepp som här avses är hämtat från 3 § lagen om

periodiseringsfonder. Avdraget får uppgå till högst 25 % av inkomsten före

avdraget till periodiseringsfond. Avdragsutrymmet för direktavdrag mot inkomsten

skall alltså motsvara avdragsutrymmet för avdrag för avsättning till

periodiseringsfond, dvs. 25 % av inkomsten före direktavdrag och avdrag för

avsättning till periodiseringsfond. Eftersom återförd surv och

periodiseringsfond ingår i inkomsten måste denna minskas med dessa intäkter.

Inkomsten måste också minskas med den del av avdragsutrymmet som motsvarar

survupplösning i ett koncernföretag och överföring av detta avdragsutrymme till

det investerande företaget. På resterande belopp får 25 % användas för

direktavdrag.

 Av andra stycket framgår att avdragsutrymme enligt en senare punkt kan tas i

anspråk först sedan möjligheterna till avdragsutrymme uttömts enligt närmast

föregående punkt. Avdragsutrymmet måste alltså utnyttjas i ordningsföljd.

 I sista stycket anges att möjligheten till avdragsutrymme enligt första stycket

2 är uttömt när samtliga företag i koncernen utnyttjat motsvarande avdragsut-

rymme för egna direktavdrag eller överfört sitt avdragsutrymme enligt 9 §.

Ett exempel illustrerar:

Ett företag har en skatteutjämningsreserv som skall återföras till beskattning

under de kommande nio åren med 50 000 kr per år (= 450 000 kr skall återföras

till beskattning). Företaget ingår inte i en koncern varför hänsyn inte behöver

tas till ytterligare survar. Företaget har kalenderår som beskattningsår och

redovisar för år 1994 en inkomst som uppgår till 800 000 kr före återföring av

surv. Företaget bygger en ny administrationsbyggnad, och under november-december

1994 utförs arbete på denna som uppgår till 120 000 kr. Detta innebär att ett

direktavdrag om 60 000 kr får göras. Vid 1995 års taxering återför företaget

60 000 kr av surven till beskattning. Vidare gör företaget en avsättning till

periodiseringsfond på 200 000 kr.

 Under år 1995 uppgår utgifterna för byggandet till 1 400 000 kr. Detta medför

en möjlighet till direktavdrag om 700 000 kr. Återstående surv uppgår till

390 000 kr. Vidare återför företaget periodiseringsfonden från året innan om

200 000 kr. Företagets inkomst för år 1995 antas uppgå till 360 000 kr exklusive

återföring av surv och periodiseringsfond. Inom denna ram finns inga möjligheter

för företaget att utnyttja hela direktavdraget. Utrymmet begränsas till

90 000 kr. Återstående avdragsunderlag om 20 000 kr får sparas till påföljande

år. Företaget förlorar möjligheten att sätta av till periodiseringsfond vid 1996

års taxeringen (10 §).

 Under år 1996 då bygget avslutas uppgår utgifterna till 500 000 kr och

ytterligare 250 000 kr får utgöra direktavdrag. Högsta möjliga direktavdrag

uppgår till 270 000 kr. Företaget har en inkomst om 1 300 000 kr. Varken surv

eller periodiseringsfond står till företagets förfogande. Avdraget måste ske mot

årets inkomst. Detta begränsar enligt 10 § årets möjlighet till avsättning till

periodiseringsfond till 55 000 kr.

Anskaffningskostnaden för den nya administrationsbyggnaden vid färdigställandet

i maj 1996 uppgår till 2 654 300 kr (= 634 300, som lades ned före

stimulansperioden, + 120 000 + 1 400 000 + 500 000). Direktavdragen minskar

enligt 10 § detta avskrivningsunderlag till 1 644 300 kr (=2 654 300 - 60 000 -

700 000 - 250 000). Detta innebär att den ordinarie avskrivning som får göras

vid 1998 års taxering kommer att uppgå till 32 886 kr i stället för till

53 986 kr som den skulle ha gjort om direktavdrag inte hade medgetts. Företaget

utgår då från en avskrivning med 2 %.

7 §

Genom omläggning av räkenskapsår skulle avdragsutrymmet enligt 6 § första

stycket 4 kunna utökas, t.ex. när ett kalenderårsföretag förlänger

räkenskapsåret 1996 med sex månader till juni 1997. För att hindra detta skall

avdragsutrymmet justeras till en tolvmånadersperiod [jfr 4 § lagen (1989:346)

om särskild vinstskatt].

Avdrag för utgifter under tidigare beskattningsår

8 §

Direktavdrag skall yrkas vid taxeringen för det beskattningsår för vilket

utgifterna lagts ner. Förslår inte avdragsutrymmet får direktavdrag göras ett

senare år.

 Inte i något fall får direktavdrag göras för senare beskattningsår än det som

omfattar utgången av tidsperioden enligt 3 §.

Överföring av avdragsutrymme inom koncern

9 §

Som framgår av 6 § skall avdragsutrymmet tas i anspråk i en viss turordning.

Företagets surv skall i första hand utnyttjas. Därefter kan avdragsutrymme

skapas genom att koncernföretag återför surv till beskattning.

 Utnyttjas inte möjligheten att använda ett koncernföretags surv förlorar

företaget möjligheten att använda det avdragsutrymme som följer i turordningen

efter survåterföringar, nämligen mot periodiseringsfond (6 § första stycket 3)

eller årets inkomst (6 § första stycket 4).

Avsättning till periodiseringsfond

10 §

Om den skattskyldige tar i anspråk avdragsutrymme från inkomsten (= underlaget

för avsättning till periodiseringsfond) minskas utrymmet för avsättning till

periodiseringsfond i motsvarande mån.

Anskaffningsvärde och värdeminskningsavdrag

11 §

Både när det gäller byggnader och markanläggningar får, enligt de ordinarie

reglerna, värdeminskningsavdrag göras först när byggnaden eller anläggningen har

färdigställts. Förslaget med direktavdrag innebär att värdeminskningsavdragen

tidigareläggs för sådana arbeten som pågår under längre tid. Avdrag får göras

för utgifter som hänför sig till beskattningsåret eller tidigare beskattningsår,

dvs. avdrag medges löpande för anskaffningsutgifterna innan byggnaden är

färdigställd.

 Direktavdraget avser sådana utgifter som ingår i anskaffningsvärdet för

byggnaden eller markanläggningen. Det innebär att avdrag medges enbart för

sådana utgifter som får skrivas av enligt de ordinarie avskrivningsreglerna.

 När byggnaden är färdigställd skall vid beräkning av värdeminsknings-avdrag

anskaffningsvärdet minskas med direktavdragen. Avskrivningstiden påverkas alltså

inte genom direktavdragen. De årliga värdeminskningsavdragen blir däremot lägre.

 Metoden att reducera anskaffningsvärdet med direktavdraget finns i bl.a.

investeringsfondssystemet. Enligt 10 § lagen om allmän investeringsfond skall,

vid beräkningen av värdeminskningsavdrag, som anskaffningsvärde räknas endast

den del av utgiften som inte har täckts av den ianspråktagna fonden.

 Det är inte något som hindrar att ersättningsfond e.d. kombineras med

direktavdrag. Fonden kan emellertid inte tas i anspråk med ett större belopp än

vad som återstår av anskaffningsvärdet sedan detta minskats med gjorda

direktavdrag.

 I andra sammanhang än vid beräkning av värdeminskningsavdrag bör direktavdragen

anses som gjorda värdeminskningsavdrag och utgifterna för vilka direktavdrag

medgetts anses ingå i anskaffningsvärdet. Det gäller t.ex. vid avyttring av

fastigheten, bl.a. när värdeminskningsavdrag skall återföras till beskattning

(punkterna 4 och 5 av anvisningarna till 22 § KL).

Uppgiftsskyldighet

12 §

I bestämmelsen anges att den som yrkar direktavdrag i självdeklarationen skall

lämna de uppgifter som behövs för beräkningen av avdraget. Det gäller bl.a. när

utgifterna lagts ned, hur avdragsutrymmet beräknats och att undantagen egendom

(2 §) inte omfattas av yrkandet.

8.11.2 Lagen om skattelättnader för sparande i allemansfond

1 och 2 §§

Genom bestämmelserna återinförs skattelättnader för sparande i allemansfond.

Bestämmelserna innebär att utdelning och reavinst på sådana fondandelar

beskattas med en faktisk skattesats på 20 %. Beskattningsnivån åstadkoms genom

att endast två tredjedelar av reavinst resp. utdelning på andelarna skall

redovisas. Det förhållandet att avdrag för reaförlust skall grundas på endast

två tredjedelar av förlusten innebär inte någon inskränkning i de allmänna

bestämmelserna i SIL om begränsad avdragsrätt för reaförluster. Om det är fråga

om en förlust som inte är fullt kvittningsgill enligt 27 § 5 mom. nämnda lag

innebär detta att knappt 47 % (2/3 x 70 %) av förlusten får dras av.

8.11.3 Lagen om beräkning av statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomster vid 1996-1999 års taxeringar

1 §

I paragrafen anges lagens tillämpningsområde.

2 §

Denna paragraf anger hur statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst skall beräknas

för fysiska personer.

 Första stycket motsvarar 10 § första stycket SIL.

 Det andra stycket motsvarar i princip 10 § andra stycket SIL. Till skillnad

från bestämmelserna i SIL är dock skattesatsen på förvärvsinkomster över

skiktgränsen 25 % i stället för som i SIL 20 %. Vidare föreligger en skillnad

när det gäller skiktgränsens bestämmande som knyts till uppräkningen av

basbeloppet. Skiktgränsen vid 1997 års taxering bestäms således genom att

skiktgränsen vid 1996 års taxering multipliceras med det jämförelsetal som

ligger till grund för bestämmandet av basbeloppet år 1996 med tillägg av

1,2 procentenheter. Om exempelvis det jämförelsetal som har legat till grund för

1996 års basbelopp är 1,03 blir skiktgränsen vid 1997 års taxering (203 900 x

1,042=) 212 400.

3 §

Paragrafen har sin motsvarighet i 10 § fjärde stycket SIL men med den skillnaden

att skattesatsen är 25 % i stället för 20 %.

Övergångsbestämmelser

Övergångsbestämmelserna har kommenterats i allmänmotiveringen, avsnitt 8.5.2.

8.11.4 Kommunalskattelagen (1928:370)

33 § 2 mom.

Avdragsbegränsningen för kostnader för resor mellan bostad och arbete har höjts

så att sådana kostnader blir avdragsgilla endast till den del de överstiger 6000

kr.

46 § 1 mom.

Den nyligen införda kvittningsrätten för underskott av aktiv näringsverksamhet

upphävs. I momentet behålls undantaget som tillåter kvittning mot

förvärvsinkomst för underskott av förvärvskälla som är hänförlig till aktiv

näringsverksamhet om den uteslutande eller så gott som uteslutande avser

litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet.

Anvisningar

till 22 §

punkt 1

Sista meningen i fjärde stycket har återfått sin tidigare fram till den

1 januari 1994 gällande lydelse. De nya bestämmelserna om förutsättningar för

att underlåta uttagsbeskattning i de särskilda fall som avses i stycket har

flyttats från punkt 1 a och knyter an till regleringen av de ifrågavarande

utdelningarna resp. utskiftningarna som åter tagits in i 3 § 7 och 8 mom. SIL.

punkt 1 a

Punkten har upphävts. Bestämmelserna reglerar i sin nuvarande lydelse kraven för

att underlåta uttagsbeskattning i samband med dels delning av ett svenskt

aktiebolag enligt de särskilda beskattningsreglerna för ett sådant förfarande,

dels utskiftning av aktier enligt särreglerna för ombildning av en svensk

ekonomisk förening till aktiebolag.

 De särskilda reglerna om beskattning av utdelning i samband med delning av

aktiebolag har återfått sin äldre lydelse i 3 § 7 mom. SIL. Bestämmelserna om

frihet från uttagsbeskattning som knyter an till sistnämnda moment har på nytt

förts till punkt 1 av anvisningarna till 22 § KL.

 Bestämmelserna som anger förutsättningarna för att underlåta beskattning vid

ombildning av ekonomisk förening till aktiebolag har återfått sin äldre lydelse

i 3 § 8 mom. SIL. Regleringen om undantag från uttagsbeskattning i sådana fall

har återförts till punkt 1 av anvisningarna till 22 § KL.

punkt 2

Sista meningen i första stycket har - med redaktionella ändringar - hämtats från

paragrafens lydelse fram till år 1994. Avkastning på insatskapital i en

ekonomisk förening är åter skattepliktig hos delägaren om andelen utgör en

tillgång i hans näringsverksamhet. Detta gäller såväl insats- som förlagsandel.

punkt 2 a

Punkten har upphävts. De nuvarande bestämmelserna i punkten reglerar

omfattningen av slopad eller begränsad skatteplikt för löpande avkastning resp.

reavinst på delägarrätter.

till 23 §

punkterna 6, 7 och 12

I anvisningspunkterna har en redaktionell ändring gjorts som också innefattar en

rättelse av en felaktig styckehänvisning.

punkt 33

Det till enkelbeskattningssystemet kopplade tillägget om begränsad avdragsrätt

för förlust har tagits bort.

till 24 §

punkt 2

I sista stycket har en ändring gjorts som en följd av att reglerna i de aktuella

fallen för utdelning och utskiftning åter har tagits in i 3 § 7 resp. 8 mom.

SIL.

Övergångsbestämmelser

punkt 1

De nya reglerna träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången

vid 1996 års taxering om inte annat anges i punkt 2-4.

punkt 2

För skattskyldiga med räkenskapsår som påbörjats före ikraftträdandet gäller

äldre bestämmelser om skatteplikt resp. begränsning i skatteplikten för

utdelning och reavinst om skattskyldigheten resp. rätten till avdrag för förlust

uppkommit före utgången av år 1994.

punkt 3

För skattskyldig som bedriver näringsverksamhet för vilken beskattningsåret har

påbörjats före den 3 november 1994 tillämpas äldre regler. Har skattskyldig i

fall som nyss sagts även kostnader för resor till och från arbetsplatsen i

inkomstslaget tjänst gäller dock avdragsbegränsningen med 6 000 kr vid beräkning

av inkomst av tjänst men inte vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet.

punkt 4

I fråga om näringsidkare för vilka beskattningsåret har börjat före 1 januari

1995 gäller äldre föreskrifter i 46 § 1 mom. till den del underskottet belöper

på tid före 1 januari 1995. Om den skattskyldige inte visar annat skall en

proportionering göras varvid en så stor del av underskottet anses hänförligt

till tiden före 1 januari 1995 som svarar mot förhållandet mellan den del av

beskattningsåret som infaller före ikraftträdandet och hela beskattningsåret.

8.11.5 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Hösten 1993 infördes bestämmelser om positiv och negativ räntefördelning för

enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag som är fysiska personer

(prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, SFS 1993:1536). I samband därmed

upphävdes de äldre bestämmelserna om negativ räntefördelning som infördes i

skattereformen (prop. 1989/90:110, bet. 1989/90:SkU30, SFS 1990:651). Av

förbiseende kom inte punkt 16 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:651)

om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt att upphävas. Den föreslås

nu bli upphävd.

2 § 1 mom.

Som en följd av avskaffandet av enkelbeskattningssystemet slopas hänvisningen i

sjunde stycket till bestämmelserna om avdragsrätt endast för viss del av förlust

i punkt 33 av anvisningarna till 23 § KL.

2 § 3 mom.

I första stycket har äldre regler om koncernbidrag återinförts som en konsekvens

av att skattefriheten för mottagen utdelning avskaffas.

2 § 4 mom.

En redaktionell ändring har gjorts i åttonde stycket.

 Bestämmelserna i sista stycket om kontinuitet vid beskattningen skall, i likhet

med vad som gällde före år 1994, tillämpas om det utdelande företaget inte

uttagsbeskattas och det mottagande företaget är frikallat från skattskyldighet

enligt kedjebeskattningsreglerna i 7 § 8 mom. SIL.

2 § 10 mom.

De fram till årsskiftet gällande reglerna för investmentföretag och

värdepappersfonder har återinförts. Reglerna om utdelning som överstiger ett

gränsbelopp i nuvarande andra stycket och reglerna om särskilda schablonintäkter

för utdelning på utländska aktier resp. reavinster på sådana aktier i nuvarande

första stycket 4, fjärde och åttonde styckena har tagits bort.

 De genom 1990 års skattereform beslutade schablonintäkterna för

investmentföretag och värdepappersfonder för reavinster på aktier o.d. på 2

resp. 1,5 % gäller åter enligt ändringarna i de nya första och sista styckena. I

det nya tredje stycket har de bestämmelser om karaktärsbyte som infördes den 1

januari 1994 tagits in med redaktionella ändringar och med ändringar i fråga om

storleken av den intäkt som skall redovisas. Dessa bestämmelser, som föreskriver

avskattning i fall då investmentföretag förlorar sin karaktär som sådant

företag, har hämtats från nuvarande femte stycket. Den andel av intäkten som

skall redovisas vid en avskattning har höjts som en anpassning till den allmänna

höjningen av skatten i bolagssektorn på reavinster från 14 till 28 %. Av samma

skäl skall en avskattning inte ske enligt schablonbestämmelsen om verkliga

reavinster resp. reaförluster redovisas i sin helhet.

2 § 14 mom.

Ändringen i andra stycket är en konsekvens av att äldre bestämmelser i 7 § 8

mom. SIL återinförs.

3 § 1 mom.

Bestämmelserna i nuvarande tredje och fjärde samt sjätte-nionde styckena om

slopad eller begränsad skatteplikt för löpande avkastning resp. reavinst på

delägarrätter har tagits bort. Det nya tredje stycket motsvarar, med

redaktionella ändringar, nuvarande femte stycket.

3 § 7 mom.

Tredje stycket har till följd av den avskaffade skattefriheten för utdelningar

ändrats redaktionellt. Stycket har även i övrigt fått en ny språklig utformning.

 I fjärde och femte styckena har de särskilda bestämmelserna om skattefrihet för

utdelning i samband med delning av bolag återinförts. Bestämmelserna slopades i

huvudsak fr.o.m. år 1994 till följd av att en allmän skattefrihet för mottagen

utdelning infördes. I det sammanhanget flyttades också reglerna i viss del till

punkt 1 a av anvisningarna till 22 § KL för att komplettera bestämmelserna om

undantag från uttagsbeskattning.

 I sjätte stycket har utöver språkliga ändringar ett förtydligande gjorts. Även

en utbetalning från ett utländskt bolag i samband med nedsättning av

aktiekapitalet genom minskning av aktiernas nominella belopp eller vid

nedsättning av reservfonden skall behandlas som utdelning. Det kan antas att

skillnader i civilrättslig lagstiftning mellan Sverige och andra länder ibland

kan medföra problem vid bedömningen om en sådan utbetalning skall anses utgöra

utdelning. Utgångspunkten är att bedömningen skall baseras på de principer som

ligger till grund för reglerna om utdelning från svenska bolag.

3 § 8 mom.

Andra, tredje och femte styckena har återfått sin t.o.m. 1993 gällande lydelse

som en följdändring till den slopade enkelbeskattningen av ägarkapital. I tredje

stycket behandlas ombildning av ekonomisk förening till aktiebolag. Viss del av

dessa bestämmelser har hämtats från den nu upphävda punkt 1 a av anvisningarna

till 22 § KL.

3 § 12 mom.

Som en konsekvens av den återinförda fulla skatteplikten för avkastning av

svenska aktier har kvotdelen för fördelning av reavinst i tredje stycket

ändrats.

4 §

Här rättas en felaktighet. Den gällande lydelsen uppställer ett bosättningskrav

för underskottsavdrag enligt 46 § 1 mom. KL vid taxeringen till statlig

inkomstskatt men inte vid taxeringen till kommunal inkomstskatt. Denna skillnad

har inte varit avsedd. Bosättningskravet slopas redan fr.o.m. 1995 års taxering.

7 § 8 mom.

Första-femte styckena i deras lydelse intill utgången av år 1993 har återinförts

som en konsekvens av att den allmänna regeln om skattefrihet för

utdelningsinkomster har slopats. Av samma skäl har bestämmelserna i nuvarande

första-fjärde styckena ändrats och tagits in i det nya sjätte stycket. I den nya

lydelsen av momentets andra stycke återinförs de t.o.m. utgången av år 1993

gällande reglerna om förvaltningsföretag. Till följd av den slopade

skattefriheten för utdelning på svenska kapitalplaceringsaktier har regleringen

ändrats bl.a. för värdepappersfonder. Den uppräkning som finns i det nuvarande

näst sista stycket och som omfattar värdepappersfonder har därför tagits bort

som en redaktionell ändring.

10 §

Kapitalinkomstskattesatsen i tredje stycket har höjts från 25 till 30 %.

10 a §

Skattesatsen för värdepappersfonder har höjts från 25 till 30 %.

22 §

I paragrafens sista mening har bestämmelsens äldre lydelse återinförts.

24 § 2 mom.

I första stycket och det nya tredje stycket har redaktionella ändringar gjorts.

I första stycket 3 har bestämmelser lagts till som reglerar fall då utländska

bolag upplöses genom förfaranden som motsvarar de fusioner som tas upp i

punkten.

24 § 4 mom.

Nuvarande sista stycket har slopats till följd av avskaffandet av enkel-

beskattningssystemet för ägarkapital. Som ett förtydligande har dels ändringar

gjorts i sjätte stycket, dels ett nytt sjunde stycke lagts till. Bestämmelserna

reglerar anskaffningsvärdet i fall då en faktisk avyttring sker efter beslut om

konkurs eller likvidation samt fall då en likvidation upphör.

27 § 2 mom.

Paragrafhänvisningarna i momentets första stycke har ändrats till följd av att

reglerna om utdelning och utskiftning i de aktuella fallen åter tagits in i 3 §

7 och 8 mom. SIL.

27 § 4 mom.

Bestämmelserna har justerats som en anpassning till den slopade enkel-

beskattningen av svenska delägarrätter.

27 § 5 mom.

Momentet har fått en ny lydelse som en konsekvens av att särbestämmelserna om

begränsad skatteplikt för reavinster på svenska delägarrätter avskaffas. För att

avgränsa området för full avdragsrätt för reaförluster på andelar i

värdepappersfonder har de fram till årsskiftet 1993/94 gällande bestämmelserna

om lägsta andel aktier i fond återinförts efter en redaktionell ändring.

Beträffande termen tillfälligtvis kan ledning hämtas från uttalandena i prop.

1986/87:40 s. 12.

Övergångsbestämmelser

punkt 1

De nya reglerna träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången

vid 1996 års taxering om inte annat anges i punkt 2-12 av

övergångsbestämmelserna.

punkt 2

För företag med räkenskapsår som påbörjats före den 1 januari 1995 gäller äldre

bestämmelser om skatteplikt resp. begränsning i skatteplikten för utdelning och

reavinst om skattskyldigheten resp. rätten till avdrag för förlust uppkommit

före utgången av år 1994.

punkt 3

För företag med räkenskapsår som har påbörjats före den 1 januari 1995 skall

äldre bestämmelser i 2 § 3 mom. SIL om koncernbidrag tillämpas för tiden fram

till nämnda dag.

punkt 4

Om den i bestämmelsen avsedda utdelningen varit tillgänglig för lyftning före

årsskiftet 1994/95 skall frågan om kontinuitet skall gälla bedömas enligt den

äldre lydelsen av bestämmelserna i 2 § 4 mom. sista stycket SIL.

punkt 5

I första stycket regleras för värdepappersfondernas del tillämpningen av

schablonintäkten för utdelning på utländska aktier o.d. vid 1995 och i vissa

fall 1996 års taxering. Stycket avser således inte investmentföretag. Om

värdepappersfonden mottagit utdelning av nyss nämnda slag under år 1994 och inte

vidareutdelat den under samma år skall fonden inte påföras den aktuella

schablonintäkten. Om däremot sådan vidareutdelning skett före den 1 januari 1995

skall schablonintäkten påföras helt eller jämkad beroende på i vad mån

vidareutdelning skett samma år utdelningen mottogs.

 För investmentföretag och värdepappersfonder med räkenskapsår som påbörjats

före ikraftträdandet gäller enligt andra stycket äldre bestämmelser om schablon-

intäkt för den del av året som löper fram till den 1 januari 1995. Ett undantag

görs dock om jämkningsregeln i första stycket är tillämplig. Det innebär att

schablonintäkterna skall tas upp enligt de regler som gäller för resp.

kalenderår även om tidpunkten för förmögenhetsvärderingen infaller annat år.

Intäkterna skall jämkas i samma mån som de skilda perioderna före och efter

årsskiftet 1994/95 avviker från ett fullt beskattningsår. Ändringarna i 2 § 10

mom. SIL medför inte någon inskränkning i tillämpningen av tidigare övergångsbe-

stämmelser till ändringar i samma moment. (se bl.a. punkt 2 av övergångs-

bestämmelserna i SFS 1994:778).

punkt 6

Vid beräkning av det sparade utrymmet enligt 3 § 12 mom. SIL till och med

utgången av år 1994 får äldre bestämmelser i 9 § lagen om beräkning av

kapitalunderlag vid beskattning av ägare i fåmansföretag tillämpas. Det innebär

i princip att endast hälften av en survavsättning behöver beaktas vid

beräkningen av kapitalunderlaget.

punkt 7

De nya föreskrifterna i 4 § tillämpas vid 1995 års taxering. Se kommentaren till

4 §.

punkt 8

Avdragsrätten för utdelning på förlagsinsatser har slopats fr.o.m. den 1 januari

1994. Avdragsrätt föreligger dock fortfarande för utdelning på sådana

förlagsinsatser som har betalats in till föreningen före utgången av år 1993. De

nya bestämmelserna om skattefrihet i 7 § 8 mom. tredje stycket SIL skall inte

tillämpas på sådan utdelning.

punkt 9

För värdepappersfonder som påbörjat sitt räkenskapsår före den 1 janauri 1995

tillämpas äldre skattesats.

punkt 10

För företag med brutet räkenskapsår som påbörjats före den 1 januari 1995

tillämpas äldre bestämmelser i 22 § SIL under räkenskapsåret ifråga om

avdragsrätt för kostnader.

punkt 11

Vid avyttring under år 1994 av aktier i fastighetsbolag o.d. som avsågs i den nu

upphävda bestämmelsen i 3 § 1 mom. fjärde stycket b SIL skall aktiebytesreglerna

i 27 § 4 mom. SIL tillämpas i enlighet med äldre lydelse på så sätt att ett

tillägg till anskaffningsvärdet sker för den skattepliktiga reavinst som uppkom

vid avyttringen år 1994.

punkt 12

Förmögenhetsförhållandena för värdepappersfonder före ikraftträdandet skall inte

påverka andelsbeskattningen efter denna tidpunkt. Under första halvåret 1995

får bestämmelserna om full avdragsrätt för förlust på andel i fond med minst 75

% av förmögenheten placerad i aktier o.d. tillämpas om denna förmögenhetsandel

uppgår till minst 60 %.

8.11.6 Uppbördslagen (1953:272)

2 § 4 mom.

Som en konsekvens av höjningen av kapitalinkomstskattesatsen från 25 till 30 %

har procentsatserna i bestämmelserna i första stycket om skattereduktion för

underskott i inkomstslaget kapital ändrats. Ändringen innebär att

skattereduktion medges fullt ut, dvs. med 30 %, för underskott upp till 100 000

kr. Om underskottet är större än 100 000 kr begränsas skattereduktionen för det

överskjutande underskottsbeloppet till 21 %.

7 §

Ändringen i tredje stycket beträffande preliminär skatt är en följd av höjningen

av kapitalinkomstskattesatsen.

10 §

Femte stycket g) har tagits bort som en konsekvens av upphävandet av lagen

(1994:776) om beskattning av viss vidareutdelning.

Övergångsbestämmelser

De nya bestämmelserna i 2 § 4 mom. uppbördslagen tillämpas första gången för

slutlig resp. tillkommande skatt på grund av 1996 års taxering. De nya be-

stämmelserna i 7 och 10 §§ tillämpas första gången i fråga om preliminär skatt

för år 1995.

8.11.7 Kupongskattelagen (1970:624)

1 §

Som en följdändring ändras paragrafhänvisningen i första stycket.

8.11.8 Lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt

3 §

Skattesatserna i första stycket höjs från 1,5 till 1,7 %. Höjningen gäller dock

först fr.o.m. 1997 års taxering. Paragrafen föreslås också ändrad i prop.

1994/95:53.

8.11.9 Lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

3 kap. 23 §

Punkt 3 i första stycket slopas som en konsekvens av de slopade bestämmelserna

om skattefri avkastning på delägarrätter och fordringar på grund av

vinstandelslån.

3 kap. 27 §

På grund av att lagen om beskattning av viss vidareutdelning upphävs har andra

stycket, som infördes i samband med lagstiftningen om vidareutdelningen,

upphört. Av samma skäl har reglerna som rör sådan utdelning i den nya tredje

stycket upphävts.

3 kap. 28 och 31 §§

De äldre t.o.m. 1994 års taxering gällande reglerna har återinförts till följd

av den slopade skattefriheten för utdelningar.

8.11.10 Lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver

8 §

Paragrafhänvisningen i första stycket har ändrats som en följd av att de

aktuella bestämmelserna om utskiftning av aktier i samband med ombildning av en

ekonomisk förening har flyttats till SIL.

8.11.11 Lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster

1 och 2 §§

Skattesatserna har höjt som en konsekvens av införda allmänna egenavgifter och

omläggning av allmänna egenavgifter och arbetsgivaravgifter.

8.11.12 Lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel

7 §

Tillägget i nuvarande första stycket andra meningen och andra stycket i om

reducerad värdering av aktier infördes för att de allmänna inkomstskatte-

lättnaderna för avkastning på svenska delägarrätter till viss del skulle få

genomslag även i fråga om avkastningsskatt på pensionsmedel. Detta tillägg har

nu tagits bort som en konsekvens av att enkelbeskattningssystemet för

ägarkapitalet slopas.

9 §

Såvitt gäller kapital som är hänförligt till pensionsförsäkring och

pensionssparkonto höjs skattesatsen enligt första stycket från 9 till 15 %.

Höjningen omfattar även tjänstepensionsförsäkringar.

 Avkastningsskattesatsen på kapital hänförligt till kapitalförsäkring har i

andra stycket bestämts till 30 % av nio tiondelar av skatteunderlaget i denna

del. Beskattningen är avsedd att motsvara den allmänna nivån för kapital-

inkomstbeskattningen.

Övergångsbestämmelser

Äldre bestämmelser tillämpas för beskattningsår som påbörjats före den 1 januari

1995.

8.11.13 Lagen (1990:663) om ersättningsfonder

9 §

I bestämmelsens sista stycke har paragrafhänvisningen justerats som en

följdändring till de ändringar som gjorts i SIL.

8.11.14 Lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

grupplivförsäkring, m.m.

4 - 6 §§

Skattesatsen har höjts som en konsekvens av införda allmänna egenavgifter och

omläggning av allmänna egenavgifter och arbetsgivaravgifter.

8.11.15 Lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader

1 och 3 §§

Skattesatsen har höjts som en konsekvens av införda allmänna egenavgifter och

omläggning av allmänna egenavgifter och arbetsgivaravgifter.

8.11.16 Lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader för

bilresor till och från arbetsplatsen vid 1995 och 1996 års taxeringar

Förslaget innebär att avdrag för kostnader för bilresor mellan bostad och

arbetsplats kommer att medges med 13 kr per mil också vid 1996 års taxering.

Övergångsbestämmelserna har kommenterats i allmänmotiveringen, avsnitt 8.5.2.

8.11.17 Lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning

9 §

Paragrafen har ändrats som en konsekvens av att skattefriheten enligt punkt 2 a

av anvisningarna till 22 § KL för utdelning slopats.

8.11.18 Lagen (1993:1537) om expansionsmedel

7 §

Första stycket i paragrafen har justerats som en konsekvens av att

skattefriheten enligt punkt 2 a av anvisningarna till 22 § KL för utdelning

slopats. Vidare har en felaktig hänvisning ändrats.

8.11.19 Lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

7 §

En ändring har skett till följd av omflyttningen av de med hänvisningarna

avsedda bestämmelserna till SIL.

8.11.20 Lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet

12 §

Hänvisningarna i första stycket har ändrats till följd av omflyttningen av de

med hänvisningen avsedda bestämmelserna till SIL.

8.11.21 Lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv

1 §

I lagrummet regleras återföringen av den del av surven vid 1994 års taxering som

inte överstiger surven vid närmast föregående taxering. Enligt gällande regler

skall hälften av avdraget återföras till beskattning under en femårsperiod. Vid

1995 års taxering skall således minst en femtedel av hälften återföras till

beskattning. Motsatsvis och vid jämförelse med 10 § följer att ett lika stort

belopp kan upplösas utan skattekonsekvenser.

 Ändringarna innebär att nio tiondelar skall återföras under en period på sju

år. Vid 1995 års taxering skall minst tre trettiondelar återföras till

beskattning. Andelen motsvarar en femtedel av hälften men har omräknats till

trettiondelar av hela surven för att anpassas till återföringstakten vid de

följande sex taxeringarna. Således återförs minst sju trettiondelar vid

1995-1996 års taxeringar, minst elva trettiondelar vid 1995-1997 års taxeringar,

osv. ökat med fyra trettiondelar per år till dess tjugosju trettiondelar

återförts vid 1995-2001 års taxeringar eller, om taxering inte sker år 2001, vid

1995-2002 års taxeringar. Motsatsvis följer att tre trettiondelar får upplösas

utan skattekonsekvenser (i bokslut till ledning för 1995 eller senare års

taxering).

2 och 3 §§

I lagrummen görs följdändringar till ändringen av 1 §.

11 §

Andra stycket slopas som en följd av att stoppregeln i 10 § upphävs.

13 §

Ändringen föranleds av att bestämmelsen om ekonomisk förenings ombildning till

aktiebolag flyttas från KL till SIL.

Ikraftträdande

Lagen träder i kraft den 31 december 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering. I fråga om räkenskapsår som avslutats före ikraftträdandet skall

dock - för det fall 4 § tillämpats - återföringen ske enligt de äldre

bestämmelserna. Uppgår det belopp som skall återföras till beskattning enligt 1

§ (halva surven) till högst 4 000 kr skall således hela beloppet återföras till

beskattning vid 1995 års taxering samtidigt som ett lika stort belopp får

upplösas utan skattekonsekvenser. Den retroaktivitet som i övrigt ligger i att

lagen tillämpas redan vid 1995 års taxering för företag vars räkenskapsår

avslutats före ikraftträdandet kan endast verka till företagens fördel. Om

stoppregeln i 10 § varit tillämplig hade de drabbats av högre beskattning än

enligt de nya reglerna om de i bokslutet löst upp mer än en femtedel av den

tidigare skattefria hälften.

8.11.22 Lagen (1994:775) om beräkning av kapitalunderlaget

vid beskattning av ägare i fåmansföretag

9 §

Ändringen i paragrafen är en konsekvens av att lagen om återföring av

skatteutjämningsreserv har ändrats. Eftersom den ändringen innebär att 9/10 av

surven skall återföras till beskattning kan den få en materiell betydelse vid

beräkning av kapitalunderlaget.

10 §

Paragrafen har arbetats om och sammanförts med innehållet i 11 §. I första -

fjärde styckena har redaktionella ändringar gjorts. Dessutom har bestämmelsen

att kapitalunderlaget skall justeras för utbetalning vid likvidation slopats.

 Femte stycket är nytt. Där anges vid vilken tidpunkt kapitalunderlaget skall

justeras för sådana utbetalningar som avses i paragrafen. Justering skall göras

först sedan det utbetalade beloppet har fördelats enligt bestämmelserna i 3 § 12

mom. SIL. Med en sådan fördelning avses givetvis också det fallet att hela det

utbetalade beloppet skall tas upp som intäkt av kapital. I den situationen att

den skattskyldige först får utdelning från bolaget och därefter under samma år

säljer aktierna skall eventuell justering av kapitalunderlaget till följd av

vinstutdelningen ske innan reavinsten beräknas enligt 3 § 12 mom. SIL.

8.11.23 Lagen (1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om

statlig förmögenhetsskatt

Upphävandelagens ingress och punkten 3 har justerats så att tillämpningen av

nuvarande bestämmelser för förmögenhetsbeskattningen i stället för att upphöra

utsträcks till att gälla även vid 1996 års taxering.

8.11.24 Lagen (1991:1851) om upphävande av lagen (1970:172) om begränsning av

skatt i vissa fall

Tillämpningen av spärreglerna för begränsning av det sammanlagda uttaget av

förmögenhetsskatt och inkomstskatt har förlängts till att gälla även 1996 års

taxering. Dessutom har procentsatsen för spärrbeloppet höjts till 60 % som en

följd av den tillfälliga höjningen av skattesatsen för statlig inkomstskatt.

8.11.25 Lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier

Lagen förslås upphävd vid utgången av år 1994. Enligt lagen erläggs stämpelskatt

vid bolagsbildning eller när aktiekapital ökas. Skattskyldighet inträder när det

nya bolaget eller ökningen av aktiekapitalet registeras. Av

upphävandebestämmelserna framgår att registreringsåtgärder fram t.o.m. utgången

av 1994 utlöser skatteplikt.

8.11.26 Lagen (1992:575) om ändring i lagen (1991:1483) om

skatt på vinstsparande m.m.

Som en konsekvens av att skattesatsen för kapitalinkomster inte skall sänkas

till tidigare beslutad nivå, 25 %, har motsvarande sänkning av skattesatsen för

vinstsparandet slopats. Sistnämnda sänkning flyttades hösten 1992 (prop.

1992/93:50 bil. 5 s. 1) fram till den 1 januari 1995. De regler om en lägre

skattesats för vinstsparandet som ännu inte trätt i kraft har därför upphävts.

8.11.27 Lagen (1993:1520) om beräkning av beskattningsbar

förvärvsinkomst vid taxering till statlig inkomstskatt och

statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid 1995 och 1996

års taxeringar

Genom att lagen upphävs återinförs grundavdraget vid taxeringen till statlig

inkomstskatt.

8.11.28 Lagen (1994:776) om beskattning av viss vidareutdelning

Som en följd av avskaffandet av enkelbeskattningssystemet för ägarkapital har de

särskilda reglerna om vidareutdelning av utdelning från utländska företag

slopats.

8.11.29 Lagen om ändring i lagen (1994:961) med särskilda

bestämmelser om utbetalning av skattemedel år 1995

Lagförslaget har kommenterats i avsnitten 8.8 och 8.9.

8.12 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om direktavdrag för byggnader m.m.,

 2. lag om skattelättnader för sparande i allemansfond,

 3. lag om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid

 1996-1999 års taxeringar,

 4. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 5. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 6. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

 7. lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624),

 8. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt,

 9. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgif-

 ter,

 10. lag om ändring i lagen (1990:655) om återföring av obeskattade reserver,

 11. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

 förvärvsinkomster,

 12. lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

 13. lag om ändring i lagen (1990:663) om ersättningsfonder,

 14. lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

 grupplivförsäkring, m.m.

 15. lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

 pensionskostnader,

 16. lag om ändring i lagen (1993:1519) om avdrag för kostnader för bilresor

 till och från arbetsplatsen vid 1995 års taxering,

 17. lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning,

 18. lag om ändring i lagen (1993:1537) om expansionsmedel,

 19. lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder,

 20. lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av närings-

 verksamhet,

 21. lag om ändring i lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv,

 22. lag om ändring i lagen (1994:775) om beräkning av kapital underlaget vid

 beskattning av ägare i fåmansföretag,

 23. lag om ändring i lagen (1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om

 statlig förmögenhetsskatt,

 24. lag om ändring i lagen (1991:1851) om upphävande av lagen (1970:172) om

 begränsning av skatt i vissa fall,

 25. lag om upphävande av lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier,

 26. lag om upphävande av lagen (1992:575) om ändring i lagen (1991:1483) om

 skatt på vinstsparande m.m.,

 27. lag om upphävande av lagen (1993:1520) om beräkning av beskattningsbar för-

 värvsinkomst vid taxering till statlig inkomstskatt och statlig inkomst-

 skatt på förvärvsinkomster vid 1995 och 1996 års taxeringar,

 28. lag om upphävande av lagen (1994:776) om beskattning av viss vidareutdel-

 ning,

 29. lag om ändring i lagen (1994:961) med särskilda bestämmelser om utbetalning

 av skattemedel år 1995.

 30. godkänner vad regeringen förordar om slopad extra höjning 1995 och 1996 av

 den garanterade räntan för räntebidrag enligt äldre regler.

9 Jordbruksdepartementets verksamhetsområde

9.1 Beredskapslagring

I 1994 års budgetproposition under nionde huvudtitelns anslag Inköp av livsmedel

m.m. för beredskapslagring och Kostnader för beredskapslagring av livsmedel m.m.

upptas kostnader för dessa ändamål på drygt 281 miljoner kr.

 Lagringsmålen kan sänkas för det fall att möjligheterna till en säker import

ökar. Mot bakgrund av de väntade effekterna på importen vid ett närmare

samarbete med länder inom Europa, anser regeringen att beredskapslagringen kan

minskas väsentligt. Den sammanlagda besparingen bör uppgå till 200 miljoner kr.

Härutöver förväntas en utförsäljning av delar av lagren ge en inkomst på

750 miljoner kr. Regeringen avser att återkomma till frågan i budgetpro-

positionen.

9.2 Avbytarverksamhet

I 1994 års budgetproposition under nionde huvudtitelns anslag Stöd till

avbytarverksamhet m.m. upptas bl.a. 200 mkr för avbytarverksamhet. Denna

verksamhet har till syfte att möjliggöra för animalieproducenter att till rimlig

kostnad kunna få ersättare vid semester och sjukdom. I propositionen om

livsmedelspolitiken (prop. 1989/90:146) ansåg regeringen att verksamheten från

social synpunkt var så väsentlig att den skulle finansieras med statliga medel.

I propositionen angavs dock att möjligheterna att på sikt överföra ansvaret till

jordbruksnäringen borde övervägas. Regeringen bemyndigade den 14 mars 1991

chefen för Jordbruksdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag

att utreda den framtida finansieringen av vissa sociala åtgärder för jord-

brukare. Utredningen överlämnade våren 1993 sitt betänkande (SOU 1993:25) Socia-

la åtgärder för jordbrukare. Utredningen fann att staten även fortsättningsvis

skulle lämna ett stöd så att förutsättningarna för en rikstäckande avbytarverk-

samhet kunde upprätthållas. Subventionsgraden till verksamheten föreslogs dock

minska. I budgetpropositionen (prop. 1993/94:100 bil. 9) föreslogs subven-

tionsgraden till 45 %.

 I det nuvarande ekonomiska läget anser regeringen att subventionerna till

avbytarverksamheten bör upphöra genom en avtrappning med början från den 1 juli

1995. Vi förutsätter i detta sammanhang att näringen kollektivt tar ett ansvar

för att upprätthålla avbytarverksamheten. De placeringstillgångar som

Lantbrukets Avbytartjänst AB förfogar över bör göra det möjligt att fasa in be-

sparingens effekter. En besparing på 100 miljoner kr görs härmed redan under

1995/96. Regeringen avser att återkomma till frågan i budgetpropositionen.

10 Arbetsmarknadsdepartementets verksamhetsområde, m.m.

10.1 Regeringens överväganden

Pressa ner arbetslösheten

Kraftfulla insatser för att öka sysselsättningen är den ena av två

huvuduppgifter för regeringen. En uppgift som samtidigt i stor utsträckning är

lösningen på den andra delen i uppdraget; att sanera statsfinanserna. Det ger

arbetsmarknadspolitiken en nyckelroll i regeringens arbete med att ge Sverige en

ny färdriktning.

 Sveriges möjligheter att klara den uppgiften bygger på att vi nu, när ekonomin

vänder, tar tillfället i akt och kraftfullt agerar för att skapa det förtroende

och den säkerhet om politikens inriktning som är nödvändig. Ytterst gäller det

att förhindra att vi permanentar en hög arbetslöshet som ligger kvar när vi

möter nästa konjunkturnedgång med en ny ökning av antalet arbetslösa.

 Arbetsmarknadspolitikens roll skall också ses mot bakgrund av det mycket

allvarliga läget vi är i och det än värre läge vi kan komma att hamna i om vi

inte med stor kraft och uthållighet lägger om politiken. Utgångsläget är

följande:

 - I september månad i år stod 530 000 människor eller 12,5 % av arbetskraften

 utanför den ordinarie arbetsmarknaden. 346 000 (8,1 %) var öppet arbetslösa

 och 188 000 (4,4 %) omfattades av olika konjunkturberoende

 arbetsmarknadspolitiska åtgärder. På några få år har antalet sysselsatta

 minskat med 450 000. Antalet personer i arbetskraften har minskat med

 närmare 300 000.

 - Andelen långtidsarbetslösa uppgick till 35 %. Antalet som varit inskrivna

 vid arbetsförmedlingen i mer än tre år uppgick till 92 000 personer. 243 000

 hade varit oavbrutet inskrivna i mer än två år.

 Vi har en arbetslöshet som bara finner sin motsvarighet i 1930-talets Sverige.

Kraven på arbetsmarknadspolitiken

En förutsättning för en framgångsrik arbetsmarknadspolitik är att den på ett

effektivt sätt stödjer den ekonomiska politikens tillväxtmål. Det betyder att

den måste syfta till att främja näringslivets expansion. Arbetsmarknadspolitiken

ställs därför inför såväl stora uppgifter som krav:

 - Arbetsmarknadspolitiken måste i högre grad stimulera tillväxt och arbete på

 den ordinarie arbetsmarknaden i stället för att bidra till att det skapas en

 stor sektor vid sidan av. Av central och avgörande betydelse är att hålla

 förmedlingstiderna så korta som möjligt. Det kräver väl avpassade

 förmedlingsresurser. Uppgiften är nu att pressa ner arbetslösheten utan att

 öka den tid det tar att tillsätta ett ledigt arbete. Det är viktigt för både

 företag och den enskilde individen. Men det har också stor betydelse för

 möjligheterna att förhindra flaskhalsar och därmed inflationstendenser.

 - Väl fungerande förmedlingar måste kombineras med insatser för att stärka de

 arbetssökandes ställning. Det är framförallt frågan om att erbjuda människor

 en utbildning som är gångbar på de expanderande delarna av arbetsmarknaden.

 Utbildning och kompetensuppbyggnad kan också spela en stor roll för kvinnors

 möjligheter att bryta en könsuppdelad arbetsmarknads alla negativa effekter.

 En jämställdhetspolitik måste som en mycket viktig del bygga på att

 traditionella mönster i valet av arbete ersätts med bedömning där den

 enskilde individens personliga önskemål och kvalifikationer avgör.

 - Möjligheten för förmedlingen att hålla företagens vakanstider så korta som

 möjligt ökar om det finns tydliga motiv för en arbetssökande att ta ett nytt

 arbete på en annan ort. Det är inte frågan om en ensidig rörelse i riktning

 mot de större städerna utan kan likväl vara frågan om att hitta t.ex.

 nyckelpersoner till företag i orter utanför traditionella storstadsområden.

 - Av stor betydelse för arbetsmarknadens möjligheter att återhämta sig på lite

 längre sikt är att det inte uppstår brist på vissa yrkesgrupper eller på

 arbetskraft i några regioner. Risken är då uppenbar att det ger

 förhållandevis snabba negativa effekter i form av inflationsimpulser som

 sprider sig i ekonomin och som i sin tur kan innebära att arbetsmarknadens

 återhämtning i form av ökad sysselsättning uteblir.

 - Arbetsmarknaden har en viktig fördelningspolitisk uppgift i att stödja de

 grupper som har det särskilt besvärligt att hävda sig på arbetsmarknaden. I

 dagsläget är det angeläget att snabbt ta ner ungdomsarbetslösheten. Den blir

 särskilt allvarlig när den övergår till att bli långvarig. Men till de

 grupper som det finns en anledning för arbetsmarknadspolitiken att stödja

 hör också de utomnordiska invandrarna och äldre arbetslösa.

 - Om efterfrågan på arbetskraft är så låg att det inte är möjligt att med

 förmedlingsinsatser och åtgärder som tar sikte på att stärka de arbets-

 sökande och den vägen få människor i arbete så måste en sista försvarslinje

 vara att med hjälp av arbetsmarknadspolitiken skapa sysselsättning i form av

 t.ex. ALU. Detta är inte ett förstahandsalternativ utan en åtgärd som främst

 används i ett nedåtgående konjunkturläge. Insatser av den här typen kommer

 att vara viktiga än en tid men bör så snart som möjligt fasas ur till förmån

 för åtgärder som tillgodoser den stigande efterfrågan på arbetskraft på den

 ordinarie arbetsmarknaden.

 Det finns bl.a. mot den här bakgrunden anledning att skyndsamt pröva vissa

idéer om extraordinära och temporära insatser i syfte att bekämpa arbetslösheten

och skapa en väl fungerande arbetsmarknad utan inflationsdrivande flaskhalsar.

Det gäller att hitta former som balanserar individens krav på trygghet, med de

krav om flexibilitet som företagen kan ha. Regeringen har uppdragit åt en

särskild utredare att pröva förslagen om s.k. arbetsföretag.

 För att motverka passivisering redan i ett tidigt skede av arbetslösheten bör

möjligheterna till obligatorisk arbetsprövning redan efter några månader prövas.

Det skulle också innebära en granskning av den sökandes förutsättningar och

tillgänglighet för arbete. En sådan arbetsprövning förutsätter aktiv medverkan

från parterna. Frågan kommer att utredas.

 Arbetsmarknadspolitiken skall sammanfattningsvis inriktas på att:

 - Snabbt och väl tillsätta lediga platser så att de arbetssökande kommer i

 arbete på den ordinarie arbetsmarknaden.

 - Stärka de arbetssökandes ställning.

 - Öka den yrkesmässiga och geografiska rörligheten.

 - Minska risken för flaskhalsar och inflationstendenser.

 - Stödja utsatta grupper.

 - Skapa sysselsättning.

Samarbete för att klara arbete och välfärd

En viktig förutsättning för att lyckas med uppgiften att skapa förtroende och

långsiktighet i agerande är att alla medverkar. Konfrontation måste ersättas med

samverkan. Parterna på arbetsmarknaden har en särskilt viktig roll.

 Det är viktigt att parterna utvecklar en process för såväl en rimlig

löneutveckling som för andra verksamheter som har med arbetsmarknadens

funktionssätt att göra; kompetensutveckling, bemanning och rekrytering. Det

stärker förutsättningarna för företagande och investeringar, för värnet om de

anställdas trygghet, goda villkor i arbetslivet och framtidens arbetstillfällen.

En strategi i två steg

Ett första steg i omläggningen av arbetsmarknadspolitiken tas i och med denna

proposition till riksdagen. Förslagen syftar framför allt till att stimulera

till utökad kapacitet och investeringar i kunnande och kompetens. I förslagen

ingår investeringssatningar, utbildningsåtgärder samt vissa insatser för

ungdomar och för ökad rörlighet. Förslagen innebär att den nödvändiga

förskjutningen av arbetsmarknadspolitiken från sysselsättningsskapande åtgärder

i konjunkturens nedgångsfas till en satsning på utbildning och

arbetsförberedande insatser i en uppåtgående konjunktur genomförs.

 I detta första steg har åtgärderna därför följande inriktning; en starthjälp

för att underlätta flyttning, investeringsåtgärder för att skapa ny produktion-

skapacitet, utbildningsinsatser för att medverka till att flytta över

arbetskraft till sektorer med låg arbetslöshet, arbetsförmedlingarnas behov av

extrapersonal för att snabbt tillsätta lediga arbeten täcks inom ramen för

Arbetsmarknadsverkets anslagssparande. Insatserna inom ramen för ALU minskas.

 Samtidigt som detta första steg tas förbereds ett andra steg. Syftet är att mer

uthålligt främja sysselsättning i näringslivet och minska omfattningen på såväl

den öppna arbetslösheten som de särskilda åtgärderna i form av ALU-verksamhet

m.m. Regeringen kommer i budgetpropositionen att lägga förslag med den

inriktningen. Då kommer också förslag som tar sikte på att minska arbetslösheten

bland ungdomar och minska långtidsarbetslösheten. Frågorna kommer att tas upp i

samverkan med arbetsmarknadens parter.

10.1.1 Anslagsfrågor m.m.

Akuta insatser mot arbetslöshet under

budgetåret 1994/95 - kalenderåret 1995

Investeringssatsningar

Den dramatiska utvecklingen på arbetsmarknaden under senare år med en

rekordartad ökning av arbetslösheten har lett till en överbelastning av

arbetsmarknadspolitiken. Den ekonomiska politikens medel måste samordnas i syfte

att stimulera till investeringar och nyanställningar. De arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna måste därför kraftfullt kompletteras med andra åtgärder.

 De totala investeringarna har under början av 1990-talet sjunkit kraftigt.

Speciellt kraftig har nedgången varit inom byggnadsindustrin. Trots att tecken

till ökad investeringsbenägenhet nu föreligger, främst inom exportindustrin, är

det angeläget att skapa tillfälliga stimulanser till ytterligare, nya eller

tidigarelagda, investeringar.

 De investeringsåtgärder som regeringen nu föreslår omfattar insatser som

sammantaget beräknas skapa ca 50 000 direkta och indirekta arbetstillfällen på

årsbasis. Programmet omfattar stimulansåtgärder inom en rad olika områden.

 Investeringar inom näringslivet stimuleras genom möjligheten att direkt dra av

50 % av kostnaderna för alla byggprojekt utom bostäder. Avdragsmöjligheten

gäller tiden fram till den 31 maj 1996. Denna åtgärd beräknas skapa 18 000 nya

årsarbeten under år 1995 (se avsnitt 8.4.1).

 Omfattande miljöinvesteringar föreslås. Som stöd för utbyggnad av fjärr-

värmenätet föreslås 100 mkr för bidrag om 15 %. Bidrag till kommuner om 50 mkr

för investeringar som motverkar trafikbuller beräknas, med ett bidrag om 25 %,

leda till investeringar om sammantaget 200 mkr. Stöd om 100 mkr bör få lämnas

för bidrag om 15 % till åtgärder inom VA-sektorn inkl. ledningsnät. Vidare

föreslås 75 mkr för upprustning av naturvårdsområden och 75 mkr för efter-

behandling av gamla industriområden.

 Regeringen avser att inleda en försöksverksamhet med investeringsbidrag till

sådana investeringar inom näringsliv och kommuner som syftar till att främja en

omställning i ekologiskt hållbar riktning. Regeringen återkommer i

budgetpropositionen med förslag till riktlinjer för denna försöksverksamhet.

 Inom kulturområdet föreslås bidrag till icke-statliga kulturlokaler, med en

bidragsnivå om 30 % för nybyggnation och 50 % för övriga projekt, till en

kostnad av 50 mkr. Vidare föreslås utökat stöd till allmänna samlingslokaler med

20 mkr samt till kulturmiljövård och byggnadsvård om sammanlagt 75 mkr, vilket

beräknas leda till investeringar av den dubbla omfattningen. Bidrag med högst

30 % för investeringar i lokaler för trossamfund bör få lämnas till en samman-

lagd kostnad av 20 mkr.

 Stöd om sammanlagt 360 mkr, med en bidragsnivå om högst 30 %, föreslås för

reparations-, om- och tillbyggnad, i första hand av skolor och andra offentliga

lokaler, bl.a. för att öka tillgängligheten för personer med funktionshinder.-

 Inom bostadsområdet föreslås en extra subvention om 15 % för reparations-, om-

och tillbyggnad avseende bostäder inkl. tillgänglighetsskapande åtgärder.

Kostnaden för subventionen har beräknats till 1,5 mdkr. Vidare föreslås ett

investeringsbidrag för att förbättra inomhusklimat till en kostnad av 200 mkr

med ett bidrag om 20 %. Slutligen föreslås 100 mkr för ombyggnadsbidrag om 20 %

för särskilda boendeformer för äldre och för personer med fysiska och psykiska

funktionshinder.

 Medlen för de nu nämnda investeringarna bör föras upp under tionde huvudtitelns

reservationsanslag för arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

 Vidare bedömer regeringen att det finns en potential för att skapa ytterligare

arbetstillfällen inom kommunikationsområdet. Regeringen föreslår därför att

2 mdkr anslås redan innevarande budgetår på tilläggsbudget på ett särskilt

anslag inom Kommunikationsdepartementets verksamhetsområde för syssel-

sättningsskapande åtgärder.

 De nu föreslagna medlen bör användas till ökade underhålls- och re-

investeringsåtgärder på vägar och järnvägar. Däri innefattas bl.a. åtgärder för

att förbättra miljön, t.ex. åtgärder mot trafikbuller. Medlen bör även kunna an-

vändas till tidigareläggning av investeringar inom andra delar av

kommunikationssektorn. Sammantaget beräknas nu nämnda investeringar skapa 5 000

arbetstillfällen. Regeringen kommer senare att besluta om den närmare för-

delningen av dessa medel.

Ungdomsåtgärder

Ingenting är viktigare än att minska arbetslösheten bland de unga. Ett samhälle

som inte kan erbjuda sina unga arbete eller utbildning bryts sönder. Därför

satsar regeringen i ett första förslag på en särskild ungdomsintroduktion som

skall ge praktik och möjlighet till ett fast arbete. Samtidigt förbereds ett

andra steg som mera uthålligt skall främja sysselsättningen i näringslivet och

minska omfattningen på såväl öppen arbetslöshet som särskilda åtgärder i form av

ALU-verksamhet. Förslag till detta andra steg kommer att ges i

budgetpropositionen. Regeringen vill också ge kommunerna ett tydligare

uppföljningsansvar och skapa fler utbildningsplatser för unga. Kommunerna har

redan i dag ett uppföljningsansvar för denna grupp.

Ungdomsintroduktion m.m.

Regeringens förslag: En ny arbetsmarknadspolitisk åtgärd, ungdomsintroduktion

införs fr.o.m. den 1 januari 1995. Ungdomsintroduktionen innebär fyra månaders

praktik som följs av sex månaders anställning, eventuellt med rekryteringsstöd.

Under praktiktiden, som räknas som arbetsplatsförlagd arbetsmarknadsutbildning,

uppbär ungdomarna utbildningsbidrag.

Skälen för regeringens förslag: Ungdomspraktiken hade en funktion att fylla i

ett svårt arbetsmarknadsläge och blev snabbt populär både bland ungdomar och

arbetsgivare. I en konjunkturuppgång är en sådan åtgärd dock mindre funktionell.

Ungdomspraktiken är visserligen tidsbegränsad till den 30 juni 1995, men bör nu

för ungdomar i åldrarna 20-24 år ersättas av en ungdomsintroduktion.

 En ungdomsintroduktion skall vara förenad med vägledning och en individuell

utvecklingsplan. Åtgärden ger företagen möjlighet att utan egen kostnad

introducera ungdomar i arbetet under fyra månader. För att en arbetsgivare skall

få ta emot en person i ungdomsintroduktion skall han eller hon förbinda sig att

anställa den unge, eventuellt med rekryteringsstöd, under sex månader efter

praktikperiodens slut. Ungdomarna uppbär utbildningsbidrag under de första fyra

månaderna under vilka de inte betraktas som anställda. Åtgärden syftar i första

hand till en tillsvidareanställning och skall fungera som en introduktion för

ungdomar på den reguljära arbetsmarknaden. Åtgärden beräknas omfatta 24 000

platser. För arbetshandikappade ungdomar bör arbetsförmedlingen vid behov få

förlänga praktikperioden.

 Vad gäller ungdomar under 20 år pågår överläggningar om utformning av det

kommunala uppföljningsansvaret för denna grupp. Regeringen avser att återkomma i

denna fråga.

 Den reguljära utbildningen föreslås utvidgad för att bereda plats bl.a. för de

ungdomar som saknar tillräcklig utbildning. Eftersom gymnasieskolan redan i dag

är dimensionerad för dem som söker dit är det komvux, högskolan oc

folkbildningen som föreslås få ökad utbildningskapacitet. Regeringen föreslår

att komvux skall ökas med 13 000 platser, högskolan med 4 000 samt folk-

bildningen med 1 200 platser under vårterminen 1995.

 Inom ungdomspraktiken finns en åtgärd för högskoleutbildade ungdomar i åldrarna

25-29 år. Åtgärden som kallas akademikerpraktik har beräknats till 2 000 platser

av de 70 000 ungdomspraktikplatserna. Arbetsmarknaden har i dag stort behov av

högskoleutbildade och praktikplatserna torde därmed vara obehövliga. En

tillfällig anställning och vanlig ingångslön med hjälp av rekryteringsstöd kan

underlätta för nyutexaminerade högskoleutbildade. Regeringen föreslår att

akademikerpraktiken skall upphöra fr.o.m. den 1 januari 1995.

 I enlighet med det anförda har inom Arbetsmarknadsdepartementet upprättats ett

förslag till lag om praktik för ungdomar i ungdomsintroduktion. Lagen bör träda

i kraft den 1 januari 1995. Under en övergångsperiod kommer ungdomspraktik att

kunna beviljas ungdomar under 20 år. Den nu gällande lagen om ungdoms-

praktikanter får därför fortsätta att gälla fram till den 1 juli 1995.

Utbildningssatsningar

Kunskap blir allt viktigare för såväl näringslivets som de enskilda individernas

utveckling och möjlighet till sysselsättning. Utbildning måste ses som en

investering. Ett samlat kunskapslyft måste komma till stånd i samhället.

Utbildningsministern kommer därför att leda arbetet med att mobilisera

utbildningssamhällets alla resurser.

 Utbildningssatsningar är också avgörande för möjligheterna att nå ett mer

jämställt arbetsliv. En omfattande satsning på arbetsmarknadsutbildning, komvux,

utbildningsvikariat, högskoleutbildning och förbättrade utbildningsbidrag ger

arbetslösa kvinnor nya möjligheter på arbetsmarknaden. Det bidrar också till att

bryta de könsgränser som finns på arbetsmarknaden samtidigt som utbildning också

ger fler kvinnor tillfälle att utveckla sig i sitt arbete. Så kan

arbetslöshetsbekämpningen sättas in i ett större sammanhang där målet är att

bryta segregationen och skapa en mer jämställd arbetsmarknad.

Arbetsmarknadsutbildningen

Regeringens förslag: Omfattningen på arbetsmarknadsutbildningen ökas med totalt

9 800 platser fr.o.m. den 1 januari 1995, varav 5 000 förläggs till den

upphandlade arbetsmarknadsutbildningen och 4 800 platser till det reguljära

skolväsendet.

Skälen för regeringens förslag: I nuvarande arbetsmarknadsläge där en uppåt-

gående konjunktur kan skönjas är det angeläget att stärka kompetensen hos ar-

betskraften och försöka hindra att inflationsdrivande flaskhalsar uppstår. Det

finns redan tecken på att vissa industriföretag har rekryteringsproblem. Det är

främst brist på tekniker och ingenjörer men efterfrågan är stor även på kvali-

ficerade industriarbetare. Genom att, fr.o.m. den 1 januari 1995 öka sats-

ningarna på arbetsmarknadsutbildning med tonvikt på yrkesinriktning, varav

5 000 platser läggs till den upphandlade utbildningen och 4 800 platser till

det reguljära skolväsendet, bedömer regeringen att förutsättningarna ökar för

att under nästa år underlätta ökningen av sysselsättning på den svenska arbets-

marknaden. Denna ytterligare satsning på arbetsmarknadsutbildningen beräknas

kosta 755 mkr under resten av budgetåret, varav 470 mkr avser utbildningsbidrag.

Högskoleutbildningen

Regeringens förslag: Ytterligare 4 000 platser inrättas inom högskoleut-

bildningen under vårterminen 1995.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår resurser för ytterligare

4 000 högskolestuderande på heltid under vårterminen 1995. Utökningen bör huvud-

sakligen ske inom humanistiska, samhällsvetenskapliga och juridiska utbildningar

till vilka det i dag finns ett stort antal sökande som inte kan beredas plats.

Inom dessa utbildningar finns viss ledig kapacitet vad gäller lärare och loka-

ler.

 Kostnaden härför beräknas till 50 miljoner kr för vårterminen 1995. Belast-

ningen på studiemedelsanslaget beräknas öka 32 miljoner kr. Regeringens avsikt

är att de studerande som påbörjar dessa utbildningar skall kunna beredas plats

även höstterminen 1995.

Komvux

Regeringens förslag: Antalet platser inom komvux kan genom omfördelning av

befintliga resurser utökas med ca 13 000 under vårterminen 1995. Regeringen bör

bemyndigas att, vid behov, utöka antalet platser ytterligare.

 Vidare bör regeringen bemyndigas att, vid behov, utöka antalet särskilda vuxen-

studiestöd för arbetslösa (svuxa) till en kostnad av högst 342 miljoner kr under

innevarande budgetår.

Skälen för regeringens förslag: Skolverket räknar med att kunna omfördela medel

till komvux för i storleksordningen 13 000 ytterligare platser under vårterminen

1995, eftersom det blir platser över inom tredje året i gymnasieskolan och genom

att utbildningscheckarna inte utnyttjas fullt ut.

 Regeringen gör den bedömningen att antalet utbildningsplatser genom denna

omfördelning täcker det behov av ytterligare platser som kan finnas inom komvux.

Regeringens avsikt är att de studerande som påbörjar denna utbildning skall

kunna beredas plats även höstterminen 1995. Regeringen avser att återkomma till

detta i budgetpropositionen i samband med att andra särskilda

utbildningsinsatser inom gymnasieskolan, komvux, högskolan och folkbildningen

för budgetåret 1995/96 kommer att behandlas.

 Omfördelningen medför att antalet svuxa-stöd kan behöva utökas. Dessutom

behöver antalet svuxa-stöd öka till en ytterligare kostnad på 10 miljoner kr

till följd av vad som föreslås nedan i fråga om folkbildningen. Vid beräkningen

har beaktats att svuxa-medel redan avsatts för utbildningscheckarna och den s.k.

trainee-utbildningen. Regeringen föreslår därför att 332 miljoner kr anvisas för

att öka antalet svuxa-stöd.

Folkbildningen

Regeringens förslag: Folkbildningsrådet tillförs ytterligare 26,3 miljoner kr

för utbildningsinsatser inom folkhögskola och folkbildning för arbetslösa under

vårterminen 1995.

Skälen för regeringens förslag: Folkbildningen erbjuder för många den lämpliga

studieformen. Studieförbund och folkhögskolor är därför ett värdefullt komple-

ment till den allmänna vuxenutbildningen. Där görs redan nu stora insatser i

arbetet på att höja kompetensen i samhället. Särskilt betydelsefulla insatser

kan folkbildningen göra för dem som har kort utbildning och svag tilltro till

sin egen förmåga att utveckla sina kunskaper. I storleksordningen 1 200 platser

bör kunna åstadkommas första halvåret 1995 genom denna insats till enutbild-

ningskostnad om 26,3 miljoner kr. Regeringen bör inhämta riksdagens bemyndigande

att omfördela medel från anslaget Försöksverksamhet med trainee-utbildning under

åttonde huvudtiteln till anslaget Bidrag till folkbildningen under samma huvud-

titel.

Utbildningsbidragen

Regeringens förslag: Systemet med utbildningsbidrag med lånedel som gäller för

deltagare i arbetsmarknadsutbildning inom det reguljära utbildningsväsendet samt

för ungdomar under 25 år som deltar i särskilt anordnad arbetsmarknadsutbildning

tas bort fr.o.m. den 1 januari 1995.Skälen för regeringens förslag: Den 1 juli

1993 infördes nya bidragsregler för den som beviljas arbetsmarknadsutbildning

för kurser i det reguljära utbildningsväsendet samt för den som inte fyllt 25 år

och som deltar i den särskilt anordnade arbetsmarknadsutbildningen.

 Bidragsdelen vid dessa utbildningar utgör 65 % av utbildningsbidraget.

Resterande belopp får den studerande ansöka om som lån.

 Erfarenheten av det nya bidragssystemet har bl.a. visat att studerande avstår

från studier och väljer att behålla arbetslöshetsunderstöd i stället, eftersom

det i många fall är mer ekonomiskt fördelaktigt än utbildningsbidrag med

lånedel. Vidare har andra arbetsmarknadspolitiska åtgärder fått överta den roll

som arbetsmarknadsutbildningen tidigare spelade. Betydligt fler ungdomar

"föredrar" ungdomspraktik och arbetslivsutveckling, ALU, som lösning på sin

akuta arbetslöshetssituation. Mot denna bakgrund föreslår regeringen att

utbildningsbidrag med lånedel slopas fr.o.m. den 1 januari 1995. Kostnaden

härför beräknas till 621 miljoner kr under första halvåret 1995.

 I enlighet med det anförda bör lagen om särskilt studielån för den som genomgår

arbetsmarknadsutbildning upphävas fr.o.m. den 1 januari 1995.

Utbildningsvikariaten

Regeringens förslag: Omfattningen på utbildningsvikariat ökas med 5 000 till

20 000 per månad fr.o.m. den 1 januari 1995.

Skälen för regeringens förslag: Utbildningsvikariaten är en smidig åtgärd som

visat sig vara mycket effektiv för att höja kompetensen hos anställda. Åtgärden

innebär att arbetsgivaren får göra ett avdrag på arbetsgivaravgiften med 475 kr

per dag för vikarie som anvisas från arbetsförmedlingen. Regeringen föreslår en

utökning med 5 000 personer per månad fr.o.m. den 1 januari 1995. Förslaget

beräknas kosta 407 mkr under första halvåret 1995 och belastar slutligen arbets-

marknadsfonden i form av minskade avgiftsinkomster. Kostnaden för utbildnings-

vikariat under budgetåret 1994/95 beräknas till 1 995 mkr och avdragen för

utbildningskostnader beräknas till 855 mkr.

Starthjälp

Regeringens förslag: Bidrag till starthjälp får fr.o.m. den 1 januari 1995

lämnas till en arbetslös som flyttar från hemorten för att arbeta på annan ort.

Skälen för regeringens förslag: Det är angeläget att den geografiska rörligheten

ökar. Då kan den stigande efterfrågan bättre utnyttjas samt inflationsdrivande

flaskhalsproblem motverkas. Ett generösare flyttningsstöd bör därför införas.

Detta medför dessutom att arbetsförmedlingen kan ställa högre krav på de

arbetslösa att ta ett arbete även om det innebär flyttning.

 Regeringen föreslår därför att ett bidrag för starthjälp införs. Starthjälpen

skall underlätta för arbetslösa att ta ett arbete på annan ort än hemorten, dit

det inte är möjligt att dagpendla. Den arbetslöse kan få starthjälp om

arbetsförmedlingen medverkat till platstillsättningen samt om anställningen

avser minst tolv månader. Starthjälp lämnas inte vid tillträdande av en första

anställning efter avslutad utbildning. Efter genomförd arbetsmarknadsutbildning

skall dock starthjälp kunna lämnas. Bidraget bör uppgå till 15 000 kr.

Starthjälpen beräknas omfatta ca 15 000 personer om året. Kostnaden för perioden

den 1 januari-den 30 juni 1995 beräknas till 112,5 mkr.

Arbetslivsutveckling

Regeringens bedömning: ALU-verksamheten minskas i omfattning fr.o.m. den

1 januari 1995. ALU-projekt inriktas i fortsättningen i första hand mot miljö-

och kultursektorn.

Skälen för regeringens bedömning: Läget på den ordinarie arbetsmarknaden har

ljusnat. Företagen har under den de senaste månaderna börjat att nyanställa. I

detta konjunkturläge är det viktigt att inrikta arbetsmarknadspolitiken mot ut-

bildnings- och rekryteringsåtgärder. Sysselsättningsåtgärder, som beredskapsar-

beten och arbetslivsutveckling, bör hållas nere för att inte motverka rekryte-

ringen till näringslivet.

 Omfattningen av ALU-verksamheten bör även begränsas på grund av de risker som

finns för undanträngningseffekter inom åtgärden.

 ALU-verksamheten bör från och med årsskiftet 1994/95 inriktas i första hand mot

miljö- och kultursektorn i vid mening. Det finns ett stort behov i samhället att

öka insatserna för att förbättra miljön och öka medvetenheten om miljöproblem.

Kultursatsningar kan stärka människors självförtroende och öka deras medvetenhet

om olika samhällsproblem, som t.ex. miljöförstöring, rasism och mobbning.

 ALU beräknades i 1994 års kompletteringsproposition omfatta i genomsnitt 75 000

personer per månad under budgetåret 1994/95 (prop. 1994/94:150 bil. 10).

Regeringen beräknar nu, mot bakgrund av den tidigare redovisade omläggningen av

arbetsmarknadspolitiken, antalet personer i ALU till 25 000 personer i

genomsnitt per månad under kalenderåret 1995. Verksamheten kommer därefter att

successivt trappas av.

Sammanfattning av kostnaderna för de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna

Det utökade antalet platser i arbetsmarknadsutbildningen, införandet av starthj-

älp och återgången till full dagpenning i utbildningsbidraget för alla som

deltar i arbetsmarknadsutbildning medför en kostnadsökning med totalt 1 489

miljoner kr. Kostnaderna för det föreslagna investeringsprogrammet beräknas att

uppgå till 2 725 miljoner kr exkl. väginvesteringarna. Eftersom

ungdomsprogrammet ersätter ungdomspraktiken finns redan medel avsatta för dessa

insatser. Sammantaget innebär detta att ytterligare 3 071 miljoner kr bör

anvisas under anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för insatser under

resterande del av detta budgetår. För innevarande budgetår har riksdagen under

anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder anvisat ett reservationsanslag på

25 716 738 000 kr (prop. 1993/94:150 bil. 10, bet. 1993/94:FiU20, rskr.

1993/94:457), vilket medför att medlen under anslaget 1994/95 bör uppgå till

28 787 686 000 kr.

 De ytterligare insatserna inom anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, de

extra investeringsåtgärderna, det utökade antalet högskoleplatser och

utbildningsvikariat finansieras genom den kraftiga neddragningen av ALU, som

minskar belastningen på arbetsmarknadsfonden samt genom att vissa reservationer

från föregående budgetårs anslag används. Till detta kommer extra inleveranser

från statliga bolag och affärsverk om 3 miljarder kr samt indragningar av

reservationer under andra huvudtitlar. Samtliga föreslagna åtgärder som medför

kostnadsökningar är således fullt ut finansierade. Regeringens förslag innebär

följaktligen att resurser som redan anvisats till olika insatser för att

motverka arbetslöshet under innevarande budgetår används på ett mer rationellt

och effektivt sätt.

10.1.2 Upprättade lagförslag

Lagförslag har upprättats i enlighet med förteckningen i avsnittet Förslag till

riksdagsbeslut. Lagförslagen återfinns i Bilaga 1.

10.2 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till lag (1994:000) om praktik för ungdomar i

 ungdomsintroduktion,

 2. antar regeringens förslag till lag om upphävande av lagen (1993:719) om

 särskilt studielån för den som genomgår arbetsmarknadsutbildning,

 3. godkänner vad regeringen förordar om statsbidrag för investeringssatsningar,

 4. godkänner vad regeringen förordar om att ungdomspraktiken för ungdomar 20-24

 år liksom akademikerpraktiken för ungdomar 25-29 år upphör fr.o.m. den

 1 januari 1995,

 5. godkänner vad regeringen förordar om en ny åtgärd benämnd ungdomsintro-

 duktion för ungdomar,

 6. godkänner vad regeringen förordar om omfattningen av arbetsmark-

 nadsutbildning,

 7. godkänner vad regeringen förordar om att vid behov utöka antalet

 utbildningsplatser i komvux för arbetslösa under budgetåret 1994/95,

 8. godkänner vad regeringen förordar om omfattningen av utbildningsvikariat,

 9. godkänner vad regeringen förordar om starthjälp,

10. bemyndigar regeringen att omfördela medel från anslaget Försöksverksamhet

 med trainee-utbildning under åttonde huvudtiteln till anslaget Bidrag till

 folkbildningen under samma huvudtitel,

11. till Vissa särskilda utgifter inom universitet och högskolor på till-

 läggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 1994/95 under åttonde

 huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag på 50 000 000 kronor,

12. till Vuxenstudiestöd m.m. på tilläggsbudget till statsbudgeten för

 budgetåret 1994/95 under åttonde huvudtiteln anvisar ett reservation-

 sanslag på 342 000 000 kronor,

13. till Arbetsmarknadspolitiska åtgärder på tilläggsbudget till statsbudgeten

 för budgetåret 1994/95 under tionde huvudtiteln anvisar ett reservations-

 anslag på 3 070 948 000 kronor,

14. till Sysselsättningsskapande åtgärder inom Kommunikationsdepartementets

 verksamhetsområde på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret

 1994/95 under sjätte huvudtiteln anvisar ett reservationsanslag på

 2 000 000 000 kronor.

Propositionens lagförslag

Socialdepartementets verksamhetsområde

 1 Lag om ändring i lagen (1942:529) om allmänna barnbidrag.. 3

 2 Lag om ändring i föräldrabalken........................... 4

 3 Lag om ändring i utsökningsbalken......................... 5

 4 Lag om ändring i lagen (1964:143) om bidragsförskott...... 6

 5 Lag om ändring i lagen (1984:1096) om särskilt bidrag till

 vissa adoptivbarn......................................... 7

 6 Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring.... 8

 7 Lag om ändring i lagen (1994:000) om allmänna

 egenavgifter..............................................10

 8 Lag om ändring i lagen (1994:000) om ändring i lagen

 (1981:691) om socialavgifter..............................11

Finansdepartementets verksamhetsområde

 1 Lag om direktavdrag för byggnader m.m.....................13

 2 Lag om skattelättnader för sparande i allemansfond........16

 3 Lag om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvs-

 inkomster vid 1996-1999 års taxeringar....................17

 4 Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)...........18

 5 Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.30

 6 Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272).................57

 7 Lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624).............60

 8 Lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighets-

 skatt.....................................................61

 9 Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration

 och kontrolluppgifter.....................................63

10 Lag om ändring i lagen (1990:655) om återföring av

 obeskattade reserver......................................67

11 Lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt

 på vissa förvärvsinkomster................................68

12 Lag om ändring i lagen (1990:661) om avkastningsskatt på

 pensionsmedel.............................................71

13 Lag om ändring i lagen (1990:663) om ersättningsfonder....73

14 Lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premie-

 skatt för grupplivförsäkring, m.m.........................75

15 Lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt

 på pensionskostnader......................................76

16 Lag om ändring i lagen (1993:1519) om avdrag för kost-

 nader för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1995

 års taxering..............................................77

18 Lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

 beskattning...............................................78

18 Lag om ändring i lagen (1993:1537) om expansionsmedel.....79

19 Lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiserings-

 fonder....................................................80

20 Lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för under-

 skott av näringsverksamhet................................82

21 Lag om ändring i lagen (1993:1540) om återföring av

 skatteutjämningsreserv....................................84

22 Lag om ändring i lagen (1994:775) om beräkning av kapital-

 underlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag.......87

23 Lag om ändring i lagen (1991:1850) om upphävande av

 lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt.............89

24 Lag om ändring i lagen (1991:1851) om upphävande av

 lagen (1990:172) om begränsning av skatt i vissa fall.....91

25 Lag om upphävande av lagen (1984:405) om stämpelskatt

 på aktier.................................................92

26 Lag om upphävande av lagen (1992:575) om ändring i lagen

 (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m.................93

27 Lag om upphävande av lagen (1993:1520) om beräkning av

 beskattningsbar förvärvsinkomst vid taxering till statlig

 inkomstskatt och statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster

 vid 1995 och 1996 års taxeringar..........................94

28 Lag om upphävande av lagen (1994:776) om beskattning av

 viss vidareutdelning......................................95

29 Lag om ändring i lagen (1994:961) med särskilda bestäm-

 melser om utbetalning av skattemedel år 1995..............96

Arbetsmarknadsdepartementets verksamhetsområde

 1 Lag om praktik för ungdomar i ungdomsintroduktion.........97

 2 Lag om upphävande av lagen (1993:719) om särskilt

 studielån för den som genomgår arbetsmarknadsutbildning...98

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:529) om

allmänna barnbidrag

 Härigenom föreskrivs att 2 a § lagen (1947:529) om allmänna barnbidrag1 skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 a §2

Flerbarnstillägg lämnas om någon uppbär allmänt barnbidrag för tre eller flera

barn. Vid tillämpning av denna paragraf beaktas inte barn som avses i 4 § tredje

stycket eller 7 §.

 Flerbarnstillägg lämnas Flerbarnstillägg lämnas

med belopp som motsva- med

rar

 1. ett halvt 1. 2 400 kronor om året

barnbidrag för det för det tredje barnet,

tredje barnet, 2. 7 200 kronor om året

 2. ett helt barnbidrag för det fjärde barnet,

för det fjärde barnet och 3. 9 000 kronor om året

varje ytterligare barn. för det femte barnet och

 varje ytterligare barn.

 Vid beräkningen av flerbarnstillägget skall de barn för vilka någon uppbär

allmänt barnbidrag räknas samman med de barn för vilka någon annan uppbär

allmänt barnbidrag om dessa barnbidragsmottagare stadigvarande sammanbor och är

eller har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

 Den som önskar uppbära flerbarnstillägg med stöd av tredje stycket skall anmäla

detta till den allmänna försäkringskassan.

 Om inte annat föreskrivs skall bestämmelserna om allmänt barnbidrag i denna lag

eller i andra lagar eller författningar tillämpas på flerbarnstillägg.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Lagen omtryckt 1973:449.

2 Senaste lydelse 1994:366.

2 Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

 Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 § föräldrabalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 kap.

9 §

Rätten att kräva ut Rätten att kräva ut

fastställt under- fastställt underhålls-

hållsbidrag går förlorad bidrag går förlorad fem år

tre år efter den efter den ursprungligen

ursprungligen gällande gällande förfallodagen, om

förfallodagen, om inte inte annat följer av

annat följer av andra andra eller tredje

eller tredje stycket. stycket.

 Har utmätning för underhållsbidraget skett före den tidpunkt som anges i första

stycket eller har den bidragsskyldige blivit försatt i konkurs på grund av

ansökan som har gjorts före denna tidpunkt, får betalning för fordringen tas ut

ur den utmätta egendomen eller erhållas i konkursen även därefter.

 Har före den tidpunkt som anges i första stycket ansökan gjorts om förordnande

av god man enligt ackordslagen (1970:847), får underhållsbidraget krävas ut inom

tre månader från det att verkan av godmansförordnandet förföll eller, när

förhandling om offentligt ackord har följt, ackordsfrågan avgjordes. Kommer

ackord till stånd, får fordringen krävas ut inom tre månader från det att

ackordet skulle ha fullgjorts. Har utmätning för underhållsbidraget eller

konkursansökan gjorts inom tid som nu har angetts, gäller vad som föreskrivs i

andra stycket.

 Avtal i strid mot denna paragraf är ogiltigt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på underhållsbidrag

för vilka den ursprungliga förfallodagen inträtt den 1 januari 1992 eller

senare.

3 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

 Härigenom föreskrivs att 15 kap. 5 § utsökningsbalken skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

15 kap.

5 §1

Införsel för underhållsbidrag får ej ske utan att bidragsbelopp som får tagas ut

enligt andra stycket utestår obetalt eller att gäldenären vid två eller flera

tillfällen under de senaste två åren före införselbeslutet har underlåtit att

betala i rätt tid och det finns anledning antaga att detta skall upprepas.

 Införsel får inte äga Införsel får inte äga rum

rum för underhållsbidrag för underhållsbidrag sedan

sedan tre år har för- fem år har förflutit från

flutit från den urs- den ursprungliga för-

prungliga förfallodagen. fallodagen.

 Genom införsel får ej tagas ut annat bidragsbelopp än sådant som är förfallet

när verkställighet skall ske eller som förfaller näst därefter.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på underhållsbidrag

för vilka den ursprungliga förfallodagen inträtt den 1 januari 1992 eller

senare.

1 Senaste lydelse 1984:296.

4 Förslag till lag om ändring i lagen (1964:143) om

bidragsförskott

 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1964:143) om bidragsförskott1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 §2

Bidragsförskott utgör för Bidragsförskott utgör för år

år räknat fyrtio procent räknat 14 080 kronor.

av det basbelopp som

enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän

försäkring har fast-

ställts för året. För

det bidragsförskott som

avser januari månad

tillämpas dock det

basbelopp som gällde för

det föregående året.

 Om det finns grundad anledning anta att fastställt underhållsbidrag betalas i

vederbörlig ordning, utgör bidragsförskottet skillnaden mellan förskottsbelopp

enligt första stycket samt underhållsbidragets belopp.

 Om det underhållsbidrag som har blivit fastställt uppenbarligen understiger vad

den underhållsskyldige bör erlägga i bidrag, lämnas inte bidragsförskott enligt

första stycket med högre belopp än underhållsbidraget. I fall som avses i andra

stycket lämnas inget bidragsförskott.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Lagen omtryckt 1976:227.

2 Senaste lydelse 1988:885.

5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1096) om

särskilt bidrag till vissa adoptivbarn

 Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1984:1096) om särskilt bidrag till vissa

adoptivbarn skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

5 §1

Det särskilda bidraget Det särskilda bidraget

utgör för år räknat utgör för år räknat 14 080

fyrtio procent av det kronor.

basbelopp som enligt 1

kap. 6 § lagen (1962:381)

om allmän försäkring har

fastställts för året. För

det bidrag som avser

januari månad tillämpas

dock det basbelopp som

gällde för det föregående

året.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Senaste lydelse 1988:887.

6 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 6 §2

 Inom den allmänna Inom den allmänna

försäkringen skall de försäkringen skall de

beräkningar, som anges beräkningar, som anges i

i denna lag, göras med denna lag, göras med

anknytning till ett anknytning till ett

basbelopp. Vissa be- basbelopp. Vissa be-

räkningar skall dock räkningar skall dock göras

göras enligt vad som enligt vad som anges i

anges i tredje stycket. tredje och femte

 Basbeloppet fastställs styckena.

av regeringen för varje Basbeloppet fastställs

år och utgör 29 700 av regeringen för varje år

kronor multiplicerat och utgör 35 200 kronor

med det tal (jämförelse- multiplicerat med det

tal) som angerförhållan- tal (jämförelsetal) som

det mellan det allmänna anger förhållandet mellan

prisläget i oktober det allmänna prisläget i

året före det som oktober året före det som

basbeloppet avser och basbeloppet avser och

prisläget i oktober prisläget i oktober 1993.

1989. Därvid skall Därvid skall dock bortses

bortses från de prisför- från de kvarvarande

ändringar som följer av direkta effekter på

ändringar av den stat- prisläget som beror på

liga fastighetsskatten, deprecieringen av den

av indirekta skatter svenska kronan under

och av räntebidrag inom tiden den 19 november -

bostadsbidragssystemet, den 18 december 1992.

allt i den mån åtgärder- Vid fastställande av

na vidtagits för att basbeloppet för år 1995

finansiera den sänkning skall det framräknade jäm-

av den statliga förelsetalet minskas med

inkomstskatten som talet 1 och därefter

genomfördes åren 1990 multipliceras med 0,60,

och 1991. Vidare skall varefter ett tillägg görs

bortses från de direkta med talet 1. Basbeloppet

effekter på prisläget avrundas till närmaste

som beror på deprecie- hundratal kronor.

ringen av den svenska

kronan under tiden den

19 november - den 18

december 1992.

Basbeloppet avrundas

till närmaste hundratal

kronor.

 Det enligt andra stycket fastställda beloppet skall minskas med två procent

vid beräkning av

 a) folkpension i form av ålderspension, förtidspension och efterlevandepension

enligt 6 - 8 kap. samt änkepension, barnpension och barntillägg som uppbärs med

stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i denna lag,

 b) allmän tilläggspension i form av ålderspension, förtidspension och

efterlevandepension enligt 12 - 14 kap. samt änkepension och barnpension som

uppbärs med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i

denna lag.

 I fråga om efterlevandepension som utgörs av barnpension skall någon minskning

enligt tredje stycket inte göras när det gäller den beloppsgräns som anges i 8

kap. 3 § andra meningen.

 Det enligt andra

 stycket fastställda

 beloppet skall ökas med

 ett belopp som svarar

 mot den beräkningsåtgärd

 som anges i tredje

 meningen samma stycke

 vid beräkning av

 pensionsgrundande

 inkomst och fastställande

 av pensionspoäng enligt

 11 kap. 5 och 6 §§.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. De nya bestämmelserna i 1 kap. 6

§ tillämpas första gången vid fastställande av basbeloppet för år 1995. Äldre

bestämmelser tillämpas på pension som avser tid före ikraftträdandet.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1993:1344.

7 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:000) om

allmänna egenavgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1994:000) om allmänna egenavgifter skall ha

följande lydelse.

Lydelse enligt Föreslagen lydelse

prop. 1994/95:41

2 §

Den som uppbär sådan inkomst som avses i 3 § skall på avgiftsunderlaget för

varje år betala allmänna egenavgifter i form av

 1. pensionsavgift med 1 procent,

 2. sjukförsäkringsavgift 2. sjukförsäkringsavgift

med 0,95 procent. med 2,95 procent.

 Avgifterna avrundas var för sig till närmast hela hundratal kronor. Avgift

som slutar på 50 kronor avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

8 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:000) om ändring

i lagen (1981:691) om socialavgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 § lagen (1994:000) om ändring i lagen

(1981:691) om socialavgifter1 skall ha följande lydelse.

Lydelse enligt prop. Föreslagen lydelse

1994/95:41

2 kap.

1 §

En arbetsgivare skall på det avgiftsunderlag som anges i 3 - 5 §§ för varje år

betala

 1. sjukförsäkringsavgift 1. sjukförsäkringsavgift

med 8,43 procent, med 6,23 procent,

 2. folkpensionsavgift med 5,86 procent,

 3. tilläggspensionsavgift med 13,00 procent,

 4. delpensionsavgift med 0,20 procent,

 5. arbetsskadeavgift med 1,38 procent,

 6. 6.

arbetsmarknadsavgift arbetsmarknadsavgift med

med 2,12 procent, 4,32 procent,

 7. arbetarskyddsavgift med 0,17 procent,

 8. lönegarantiavgift med 0,20 procent.

 Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skall dock beträffande

ersättning som avses i 11 kap. 2 § första stycket m och femte stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring betala endast tilläggspensionsavgift.

 Staten betalar inte arbetsskadeavgift.

1 Lagen omtryckt 1989:633.

1 Förslag till lag om direktavdrag för byggnader m.m.

 Härigenom föreskrivs följande.

Direktavdrag

1 § Vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen

(1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt får omedelbart avdrag

(direktavdrag) göras enligt bestämmelserna i denna lag för utgifter för

investeringar i byggnader och markanläggningar som den skattskyldige lagt ner

under beskattningsåret.

 I fråga om handelsbolag beräknas avdraget för bolaget.

2 § Direktavdrag får göras för sådana utgifter för ny-, till- eller ombyggnad av

byggnader eller markanläggningar här i landet som enligt punkterna 6 och 7 av

anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen (1928:370) får dras av genom årliga

värdeminskningsavdrag.

 Direktavdrag får inte göras till den del utgifterna avser bostäder och inte

till någon del i fråga om byggnad eller markanläggning som till huvudsaklig del

avser bostäder.

Tidsperiod

3 § Direktavdrag medges för utgifter för byggnads- och markarbeten som lagts ner

under tiden november 1994 - maj 1996.

4 § Utgifter anses nedlagda, i fråga om material, när materialet har fogats in i

eller på liknande sätt tillförts en byggnad eller en markanläggning och, i fråga

om arbete, när arbetet har utförts.

 Vid byggnads- eller anläggningsentreprenader skall förskott eller

a conto-betalningar anses som utgifter. Ett förskott eller en a conto-betalning

som erlagts inom två månader efter det beskattningsår då arbetet utfördes skall

anses ha erlagts under beskattningsåret.

 Av 8 § framgår att avdrag i vissa fall får göras ett senare beskattningsår än

det då utgiften lagts ner.

Högsta avdragsbelopp

5 § Direktavdrag får göras med högst 50 procent av utgifterna.

Avdragsutrymme

6 § Direktavdrag får inte överstiga summan av följande belopp (avdragsutrymmet)

 1. belopp som sammanlagt skall återföras enligt lagen (1993:1540) om återföring

av skatteutjämningsreserv och som också återförts,

 2. överfört avdragsutrymme enligt 9 §,

 3. återfört avdrag för avsättning till periodiseringsfond enligt lagen

(1993:1538) om periodiseringsfonder eller, i fråga om handelsbolag, belopp som

delägarna återfört,

 4. 25 procent av ett belopp som utgörs av underlaget för avdrag för avsättning

till periodiseringsfond enligt 3 § lagen om periodiseringsfonder före

direktavdrag, minskat med under beskattningsåret utnyttjat avdragsutrymme enligt

1 - 3 eller, i fråga om handelsbolag, av ett belopp motsvarande summan av

delägarnas underlag för avdrag för avsättning till periodiseringsfond före

direktavdrag, minskat med under beskattningsåret utnyttjat avdragsutrymme enligt

1- 3.

 Avdragsutrymme enligt en senare punkt får tas i anspråk först sedan

avdragsutrymmet enligt närmast föregående punkt uttömts.

 Avdragsutrymmet enligt första stycket 2 är uttömt först när samtliga företag i

koncernen utnyttjat motsvarande avdragsutrymme eller överfört det enligt 9 §.

7 § Avser det beskattningsår som omfattar utgången av maj 1996 mer än tolv

månader skall avdragsutrymmet enligt 6 § första stycket 4 räknas om så att det

motsvarar ett beskattningsår om tolv månader.

Avdrag för utgifter under tidigare beskattningsår

8 § Överstiger det högsta avdragsbeloppet enligt 5 § avdragsutrymmet enligt 6 §

får överskjutande belopp sparas till ett senare beskattningsår.

 Avdrag medges dock inte för senare beskattningsår än det som omfattar utgången

av maj 1996.

Överföring av avdragsutrymme inom koncern

9 § Ett företag som återför avdrag enligt lagen (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv får överföra det därigenom uppkomna avdragsutrymmet till

ett annat företag, om det har rätt till avdrag enligt 2 § 3 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt för koncernbidrag till det andra företaget.

Minskning av underlaget för avsättning till periodiseringsfond

10 § Tas avdragsutrymme enligt 6 § första stycket 4 i anspråk för direktavdrag

minskas underlaget för avsättning till periodiseringsfond enligt lagen

(1993:1538) om periodiseringsfonder med motsvarande belopp.

Anskaffningsvärde och värdeminskningsavdrag

11 § Vid beräkning av värdeminskningsavdrag enligt punkterna 6 och 7 av

anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen (1928:370) skall anskaffningsvärdet

minskas med gjorda direktavdrag.

 I övrigt skall de utgifter som dragits av genom direktavdrag räknas in i

anskaffningsvärdet och direktavdragen anses som värdeminskningsavdrag.

Uppgiftsskyldighet

12 § Den som yrkar direktavdrag skall i självdeklaration lämna de uppgifter som

behövs för beräkningen av avdraget.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2 Förslag till lag om skattelättnader för sparande i

allemansfond

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Skattelättnader enligt denna lag medges för sparande i allemansfond enligt

lagen (1983:890) om allemanssparande.

2 § Av realisationsvinst och utdelning på andel i allemansfond tas två

tredjedelar upp som skattepliktig inkomst. Avdrag för realisationsförlust på

sådan andel grundas på två tredjedelar av förlusten.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

3 Förslag till lag om beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomster vid

1996-1999 års taxeringar

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § I stället för vad som anges i 10 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

angående beräkning av statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst skall vid

1996-1999 års taxeringar statlig inkomstskatt för fysiska personer och dödsbon

beräknas enligt denna lag.

2 § För fysiska personer beräknas statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst enligt

följande.

 Skatt på förvärvsinkomst utgör 100 kronor samt 25 procent av den del av den

beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en skiktgräns som vid 1996 års

taxering uppgår till 203 900 kronor. Vid följande taxeringar uppgår skiktgränsen

till skiktgränsen för föregående taxeringsår multiplicerad med det

jämförelsetal, uttryckt i procent, som enligt 1 kap. 6 § andra stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring ligger till grund för bestämmande av basbeloppet

för året före taxeringsåret med tillägg av 1,2 procentenheter. Skiktgränsen

fastställs av regeringen före utgången av andra året före taxeringsåret och

avrundas nedåt till helt hundratal kronor.

3 § För dödsbon beräknas skatten på förvärvsinkomst enligt 2 § med följande

undantag.

 Från och med beskattningsåret efter det kalenderår dödsfallet inträffade tas

det i 2 § angivna beloppet på 100 kronor ut bara om den beskattningsbara

förvärvsinkomsten överstiger ett belopp som motsvarar grundavdrag enligt 48 § 2

mom. kommunalskattelagen (1928:370). Från och med det fjärde beskattningsåret

efter det kalenderår dödsfallet inträffade utgör skatten på förvärvsinkomst 25

procent av den beskattningsbara förvärvsinkomsten. Om den beskattningsbara

förvärvsinkomsten överstiger ett belopp motsvarande grundavdrag enligt 48 §

2 mom. kommunalskattelagen tas dessutom 100 kronor ut.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

 2. Äldre föreskrifter gäller i fråga om skattskyldig med inkomst av

näringsverksamhet i vilken ingår förvärvskälla som har givit överskott och för

vilken beskattningsåret har börjat före den 3 november 1994.

4 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs i fråga om kommunalskattelagen (1928:370)1

 dels att punkterna 1 a och 2 a av anvisningarna till 22 § skall upphöra att

gälla,

 dels att 33 § 2 mom., 46 § 1 mom., punkterna 1 och 2 av anvisningarna till 22

§, punkterna 6, 7, 12 och 33 av anvisningarna till 23 § samt punkt 2 av

anvisningarna till 24 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 33 §

 2 mom.2 Avdrag för 2 mom. Avdrag för

kostnader som avses i kostnader som avses i

punkt 4 av anvisningarna punkt 4 av anvisningarna

får göras endast får göras endast till den

till den del del kostnaderna

kostnaderna överstiger överstiger 6 000 kronor

4 000 kronor och för och för övriga kostnader

övriga kostnader till till den del kostnaderna

den del kostnaderna överstiger 1 000 kronor.

överstiger 1 000 kronor. Vad nu sagts gäller dock

Vad nu sagts gäller dock inte i fråga om kostnader

inte i fråga om som avses i 1 mom.

kostnader som avses i 1 tredje stycket,

mom. tredje stycket, punkterna 3-3c, 7 och 8

punkterna 3-3c, 7 och 8 av anvisningarna samt

av anvisningarna samt färdkostnad för resa i

färdkostnad för resa i tjänsten.

tjänsten.

 46 §

 1 mom.3 Underskott av 1 mom.

förvärvskälla som utgör

aktiv näringsverksamhet

enligt 11 kap. 3 § lagen

(1962:381) om allmän för-

säkring får - efter

yrkande av den skat-

tskyldige och med de

begränsningar som anges

i andra-fjärde styckena

- dras av från den

skattskyldiges inkomst.

 Avdrag får göras för

underskott avseende det

beskattningsår då den

skattskyldige började

bedriva förvärvskällan

(startåret) och de fyra

närmast följande beskatt-

ningsåren. Om förvärvs-

källan övergått till den

skattskyldige från någon

sådan närstående som avses

i punkt 14 av anvis-

ningarna till 32 § får

avdrag göras endast om

den närstående hade varit

berättigad till avdrag

om han fortsatt att

driva verksamheten.

Sistnämnda begränsning

gäller dock inte om

övergången skett genom

köp, byte eller därmed

jämförligt förvärv från

förälder eller från far-

eller morförälder.

 Avdrag medges inte

 1. skattskyldig som

någon gång under de fem

beskattningsår som när-

mast föregått startåret

direkt eller indirekt

bedrivit likartad

verksamhet,

 2. för underskott som

belöper på kommandit-

delägare eller sådan del-

ägare i handelsbolag som

i förhållande till övriga

delägare i bolaget för- Avdrag får efter

behållit sig ett yrkande av den

begränsat ansvar för skattskyldige göras för

bolagets förbindelser i underskott av förvärvskälla

vidare mån än som anges som är hänförlig till aktiv

i 18 § tredje stycket, näringsverksamhet enligt

 3. i den mån avdrag för 11 kap. 3 § lagen

underskottet medgetts (1962:381) om allmän för-

enligt 3 § 13 mom., 25 § säkring om den ute-

10 mom. eller 26 § 9 slutande eller så gott

mom. lagen (1947:576) som uteslutande avser

om statlig litterär, konstnärlig

inkomstskatt, eller därmed jämförlig

 4. för underskott i verksamhet. Avdrag får

förvärvskälla i vilken med iakttagande av

ingår föreskrifterna i andra

privatbostadsfastighet stycket göras i den mån

som på ägarens begäran underskottet överstiger

räknas som närings- avdrag för underskott från

fastighet enligt 5 § närmast föregående beskatt-

sjunde stycket. ningsår. Ett villkor för

I fråga om förvärvskälla avdrag är dock att den

som uteslutande eller så skattskyldige under den

gott som uteslutande period som omfattas av

avser litterär, beskattningsåret och de

konstnärlig eller därmed tre närmast föregående

jämförlig verksamhet får beskattningsåren redo-

avdrag göras även efter visat intäkter från

den i andra stycket verksamheten av någon

angivna tiden. Härvid betydenhet. Härvid

gäller följande. Avdrag beaktas även intäkter som

får med iakttagande av hänförts till

föreskrifterna i tredje inkomstslaget tjänst.Avdrag medges inte

stycket 2 och 3 göras i 1. för underskott som

den mån underskottet belöper på

överstiger avdrag för kommanditdelägare eller

underskott från närmast sådan delägare i

föregående beskatt- handelsbolag som i

ningsår. Ett villkor för förhållande till övriga

avdrag är dock att den delägare i bolaget

skattskyldige under den förbehållit sig ett

period som omfattas av begränsat ansvar för

beskattningsåret och de bolagets förbindelser i

tre närmast föregående vidare mån än vad som

beskattningsåren anges i 18 § tredje

redovisat intäkter från stycket eller

verksamheten av någon 2. i den mån avdrag för

betydenhet. Härvid underskottet medgetts

beaktas även intäkter enligt 3 § 13 mom., 25 §

som hänförts till 10 mom. eller 26 § 9 mom.

inkomstslaget tjänst. lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt.

 Anvisningar

 till 22 §

 1.4 Till intäkt av näringsverksamhet hänförs samtliga intäkter i pengar eller

varor, som har influtit i verksamheten. Detta innebär, att intäkten skall vara

av sådan beskaffenhet, att den normalt är att räkna med och ingår som ett led i

verksamheten. Hit räknas inflytande betalning för varor, som den skattskyldige

handlar med eller tillverkar. Det sagda gäller även då näringsidkaren vid

överlåtelse av verksamheten låter befintliga varor ingå i överlåtelsen. Denna

överlåtelse utgör då så att säga den sista affärshändelsen i verksamheten.

 Till intäkt av näringsverksamhet hänförs också vad som inflyter vid avyttring

av maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier eller av

tillgångar som är likställda med dessa vid beräkning av värdeminskningsavdrag.

Även ersättning som i fall som avses i 2 § andra och tredje styckena lagen

(1990:663) om ersättningsfonder uppbärs av en fysisk person eller ett dödsbo

utgör intäkt av näringsverksamhet om den skattskyldige begär det.

 Till intäkt av näringsverksamhet hänförs vidare vinst vid icke yrkesmässig

avyttring (realisationsvinst) av andel i sådan ekonomisk förening som avses i

2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt såvida innehavet av andelen

betingats av sådan verksamhet. I fråga om handelsbolag hänförs till intäkt av

näringsverksamhet också realisationsvinst vid avyttring av andra tillgångar som

avses i 27 § 1 mom., av tillgångar som avses i 28 §, 29 § 1 mom., 30 § 1 mom.

och 31 § samt av förpliktelser som avses i 3 § 1 mom. nämnda lag.

 Har en tillgång tagits Har en tillgång tagits

ut ur en förvärvskälla ut ur en förvärvskälla sker

sker beskattning som om beskattning som om

tillgången i stället tillgången i stället hade

hade avyttrats för ett avyttrats för ett

vederlag motsvarande vederlag motsvarande

marknadsvärdet marknadsvärdet

(uttagsbeskattning). (uttagsbeskattning). Vad

Vad nu sagts gäller nu sagts gäller dock

dock endast om vederlag endast om vederlag eller

eller vinst vid en vinst vid en avyttring

avyttring skulle ha skulle ha tagits upp som

tagits upp som intäkt av intäkt av närings-

näringsverksamhet och verksamhet och särskilda

särskilda skäl mot skäl mot uttagsbe-

uttagsbeskattning inte skattning inte

föreligger. Uttag av föreligger. Uttag av

bränsle från fastighet bränsle från fastighet som

som är taxerad som är taxerad som

lantbruksenhet för lantbruksenhet för

uppvärmning av den uppvärmning av den

skattskyldiges skattskyldiges

privatbostad på denna privatbostad på denna

beskattas ej. beskattas ej. Uttag av

 andra aktier än sådana som

(punkt 1 a första utgör omsättningstillgångar

stycket av anvis- enligt punkt 4 av

ningarna till 22 §) anvisningarna till 21 §

 Vid tillämpning av beskattas inte heller om

punkt 1 fjärde stycket aktierna delats eller

skall uttag av andra skiftats ut enligt 3 § 7

aktier än sådana som ut- mom. fjärde stycket eller

gör omsättningstill- 3 § 8 mom. tredje stycket

gångar enligt punkt 4 av lagen om statlig

anvisningarna till 21 § inkomstskatt.

inte beskattas om det är

fråga om sådan utdelning

från svenskt aktiebolag

som avses i andra

stycket eller utskift-

ning i samband med

upplösning av svensk

ekonomisk förening som

avses i tredje stycket.

 Uttagsbeskattning sker också vid uttag i mer än ringa omfattning av tjänst.

Värdet av bilförmån beräknas enligt bestämmelserna i punkterna 2 och 4 av

anvisningarna till 42 §.

 2.5 Ränta på 2. Ränta på

banktillgodohavanden banktillgodohavanden som

som hör till närings- hör till näringsverksamhet

verksamhet och på och på kundfordringar

kundfordringar utgör utgör intäkt av

intäkt av näringsverk- näringsverksamhet.

samhet. Detsamma gäller Detsamma gäller

beträffande ränta och beträffande ränta och

utdelning på utdelning på

omsättningstillgångar omsättningstillgångar samt

samt utdelning som utdelning som uppburits

uppburits från ak- från aktiebolag eller

tiebolag eller ekono- ekonomiska föreningar i

miska föreningar i förhållande till gjorda

förhållande till gjorda inköp (rabatt) eller

inköp (rabatt) eller försäljningar

försäljningar (pristillägg). Utdelning

(pristillägg). på inbetalda insatser

 enligt lagen (1987:667)

 om ekonomiska föreningar

 utgör intäkt av närings-

 verksamhet om innehavet

 av den till insatsen

 knutna andelen betingas

 av sådan verksamhet.

 Som intäkt av näringsverksamhet räknas i fråga om handelsbolag all ränta och

utdelning samt lotterivinst som inte är frikallad från beskattning enligt 19 §.

 till 23 §

 6.6 Utgifter för anskaffande av en byggnad dras av genom årliga

värdeminskningsavdrag. Avdraget beräknas enligt avskrivningsplan till viss

procent för år räknat av byggnadens anskaffningsvärde. Beräkningen görs från den

tidpunkt då byggnaden har färdigställts. I fråga om en byggnad, som är avsedd

att användas endast ett fåtal år, får dock anskaffningsutgifterna i sin helhet

dras av det år då byggnaden anskaffades.

 I anskaffningsvärdet för en byggnad som är avsedd för annat ändamål än

bostadsändamål inräknas inte utgifter för sådana delar och tillbehör, som är

avsedda att direkt tjäna driften (byggnadsinventarier). I enlighet härmed räknas

som byggnadsinventarier i jordbruk sådana tillgångar som bås, box eller spilta,

båsavskiljare, foderbord, fodergrind, vattenkopp, spaltgolv, utrustning för

skrap- och svämutgödsling med tillhörande urinbrunn eller gödselbehållare,

gödselstad, mjölkningsanläggning, kylbassäng, pump, sådan ledning för elektrisk

ström, vatten eller avlopp som är avsedd för driften eller fläkt eller

ventilationsanordning. Som byggnadsinventarier räknas också sådana tillgångar

som silo- eller torkanläggning, fast transportör, hiss eller liknande. I en

industribyggnad räknas som byggnadsinventarier tillgångar avsedda för den

industriella driften, såsom maskiner, anordningar för godstransport som t.ex.

räls, traversbanor och hissar, behållare, ställningar för lagring e.d., samt

anordningar för användningen av dessa tillgångar som t.ex. särskilda fundament.

Som byggnadsinventarier räknas vidare ledningar för vatten, avlopp m.m., avsedda

att direkt tjäna den industriella driften, och speciella värmeanläggningar,

ventilationsanordningar och särskilda skorstenar för avledande av gaser och

annat som alstras vid produktionen. Som byggnadsinventarier i en byggnad som är

avsedd för affärsändamål räknas exempelvis hyllor, diskar eller annan

butiksinredning, rulltrappor m.m. Tjänstgör en konstruktion, för vilken ett byg-

gnadsvärde har fastställts vid fastighetstaxeringen, i sin helhet eller till

viss del som maskin eller redskap, såsom kan vara fallet med oljecisterner och

siloanläggningar, anses en sådan konstruktion som byggnadsinventarier. Däremot

inräknas i anskaffningsvärdet för en byggnad utgifter för sådana anordningar som

är nödvändiga för byggnadens allmänna användning, såsom ledning för vatten,

avlopp, elektrisk ström eller gas och annan liknande anordning. An-

skaffningsvärdet för en ledning som är avsedd för såväl en byggnads användning i

driften som byggnadens allmänna användning fördelas mellan byggnadsinventarier

och byggnaden i förhållande till hur stor del av ledningen som tjänar driften

respektive byggnadens allmänna användning. Ledningen skall dock i sin helhet

hänföras till byggnadsinventarier om utgifterna för ledningen till minst tre

fjärdedelar kan anses hänförliga till driften. Om utgifterna för ledningen till

minst tre fjärdedelar kan anses hänförliga till byggnadens allmänna användning

skall ledningen i sin helhet hänföras till byggnaden.

 I fråga om byggnadsinventarier tillämpas de föreskrifter som enligt punkterna

12-14 gäller för maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier.

 Av punkt 7 tredje stycket framgår att utgifter för vissa till marken hörande

anordningar inräknas i anskaffningsvärdet för en byggnad.

 Har en byggnad uppförts av den skattskyldige, är byggnadens anskaffningsvärde

den skattskyldiges utgifter för uppförande av byggnaden. Till anskaffningsvärdet

hänförs även utgifter för till- eller ombyggnad samt värde av byggnad som enligt

punkt 8 av anvisningarna till 22 § utgör intäkt av näringsverksamhet för

fastighetsägaren. Till anskaffningsvärdet hänförs vidare utgifter för reparation

och underhåll för vilka avdrag inte medges på grund av föreskrifterna i punkt 4

eller 5 och för vilka bidrag inte har utgått. Har en byggnad förvärvats genom

köp, byte eller därmed jämförligt fång, skall den verkliga utgiften utgöra

anskaffningsvärdet. Har byggnader förvärvats tillsammans med den mark på vilka

de är belägna, anses så stor del av vederlaget för fastigheten - i förekommande

fall efter avdrag för egendom som avses i 2 kap. 3 § jordabalken - belöpa på

särskilda byggnader eller byggnadsbestånd som det vid fastighetstaxeringen

fastställda eller med tillämpning härav beräknade värdet av skilda byggnader

eller byggnadsbestånd utgör av fastighetens hela taxeringsvärde. Vad som enligt

denna beräkning anses belöpa på byggnader kan även innefatta

byggnadsinventarier. Vederlaget för byggnadsinventarier skall avräknas, varefter

anskaffningsvärdet för byggnader erhålls. Det sammanlagda anskaffningsvärdet för

byggnaderna får jämkas om den del av vederlaget för fastigheten som enligt denna

beräkning inte anses belöpa på byggnaderna jämte byggnadsinventarier visas mera

avsevärt över- eller understiga värdet av mark, växande skog, naturtillgångar,

särskilda förmåner m.m. som har förvärvats. Har den skattskyldige eller någon,

som står honom nära, vidtagit åtgärder för att den skattskyldige skall kunna

tillgodoräkna sig ett högre anskaffningsvärde än som synes rimligt och kan det

antas att detta har skett för att åt någon av dem bereda obehörig förmån i

beskattningsavseende, skall anskaffningsvärdet i skälig mån jämkas.

 Övergår en byggnad till en ny ägare på annat sätt än genom köp, byte eller

därmed jämförligt fång, får den nye ägaren göra de värdeminskningsavdrag på

byggnaden som skulle ha tillkommit den förre ägaren om denne fortfarande hade

ägt byggnaden.

 Procentsatsen för värdeminskningsavdrag i fråga om en byggnad bestäms med

hänsyn till den tid byggnaden anses kunna utnyttjas. Därvid skall beaktas även

sådana omständigheter som att byggnadens användningstid kan antas komma att röna

inflytande av framtida rationaliseringar, teknikens utveckling, omläggning av

verksamhet och liknande förhållanden. Är på grund av särskilda omständigheter av

annan art än nyss nämnts byggnadens värde för verksamheten begränsat till

förhållandevis kort tid, skall hänsyn tas även till detta. Så kan vara fallet

exempelvis då fråga är om en byggnad för utnyttjande av en begränsad

malmfyndighet eller då en byggnad, som är belägen på annans mark och som används

i verksamhet, vid nyttjanderättens upphörande inte skall lösas av

fastighetsägaren.

 Har en byggnad varit Har en byggnad varit

att hänföra till att hänföra till

privatbostad under privatbostad under

tidigare beskattningsår tidigare beskattningsår

och sker inte av- och sker inte av-

skattning enligt 3 § 1 skattning enligt 3 § 1

mom. femte stycket mom. fjärde stycket lagen

lagen (1947:576) om (1947:576) om statlig

statlig inkomstskatt inkomstskatt skall

skall avdrag för avdrag för värdeminskning

värdeminskning anses ha anses ha medgetts med

medgetts med 1,5 1,5 procent av an-

procent av an- skaffningsvärdet för varje

skaffningsvärdet för sådant beskattningsår.

varje sådant

beskattningsår.

 Utrangeras en byggnad, får avdrag göras för vad som återstår oavskrivet av

anskaffningsvärdet i den mån beloppet överstiger vad som inflyter genom

avyttring av byggnadsmaterial e.d. i samband med utrangeringen.

 7.7 Utgifter för anskaffande av en markanläggning på en fastighet, avsedd för

användning i ägarens näringsverksamhet, dras - om annat inte följer av punkt 8

andra stycket - av genom årliga värdeminskningsavdrag. Avdrag medges, om inte

annat följer av andra eller femte stycket, endast för sådana utgifter som har

bestritts av den skattskyldige själv och endast om utgifterna avser arbeten som

har utförts under tid då han har ägt fastigheten. Avdraget beräknas enligt

avskrivningsplan till 10 procent för år räknat av anskaffningsvärdet av

täckdiken och skogsvägar och till 5 procent för år räknat av anskaffningsvärdet

av andra markanläggningar. Beräkningen görs från den tidpunkt då anläggningen

har färdigställts. I fråga om en anläggning, som är avsedd att användas endast

ett fåtal år, får dock anskaffningsutgifterna i sin helhet dras av det år då

anläggningen anskaffades.

 Till markanläggning hänförs sådant markarbete som behövs för att marken skall

göras plan eller fast, såsom röjning, schaktning, rivning av byggnad eller annat

som tidigare har funnits på fastigheten, uppförande av stödmurar och

torrläggning av marken. Till markanläggning hänförs också olika anordningar

såsom vägar, kanaler, hamninlopp och andra tillfarter, körplaner,

parkeringsplatser, fotbollsplaner och tennisbanor eller därmed jämförliga

anläggningar för personal, planteringar e.d., täckdike, öppet dike, invallnings-

och vattenavledningsföretag, mark- eller skogsväg samt, i den mån de inte vid

fastighetstaxering är att hänföra till byggnad, även brunnar, källare och

tunnlar e.d. Till anskaffningsvärdet för markanläggning hänförs även värdet av

en markanläggning som enligt punkt 8 av anvisningarna till 22 § utgör intäkt av

näringsverksamhet för fastighetsägaren. I anskaffningsvärdet får inräknas

utgifter för iståndsättande och omläggning av ett förut

anlagt täckdike. I täckdike inbegrips täckt avlopp i direkt anslutning till ett

täckdike.

 Till markanläggning hänförs inte sådana anordningar som är avsedda att användas

tillsammans med vissa maskiner eller andra för stadigvarande bruk avsedda

inventarier i näringsverksamhet eller sådana inventarier som används för viss

verksamhet såsom fundament e.d., industrispår, traversbanor, gödselbassäng som

är belägen utanför djurstall, urinbrunn eller liknande anordning samt ledningar

för vatten, avlopp, elektrisk ström, gas m.m. (markinventarier). Till

markinventarier hänförs också stängsel och andra jämförliga

avspärrningsanordningar. Anskaffningsvärdet för en ledning som är avsedd för

såväl den på fastigheten bedrivna verksamheten som en byggnads allmänna

användning fördelas mellan markinventarier och byggnaden i förhållande till hur

stor del av ledningen som tjänar den på fastigheten bedrivna verksamheten

respektive byggnadens allmänna användning. Ledningen skall dock i sin helhet

hänföras till markinventarier om utgifterna för ledningen till minst tre

fjärdedelar kan anses hänförliga till den på fastigheten bedrivna verksamheten.

Om utgifterna till minst tre fjärdedelar kan anses hänförliga till byggnadens

allmänna användning skall ledningen i sin helhet hänföras till byggnaden.

 I fråga om markinventarier tillämpas de föreskrifter som enligt punkterna 12-14

gäller för maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier.

 Övergår en fastighet till en ny ägare på annat sätt än genom köp, byte eller

därmed jämförligt fång, får den nye ägaren göra de värdeminskningsavdrag för

markanläggning som skulle ha tillkommit den förre ägaren om denne fortfarande

hade ägt fastigheten.

 Övergår en fastighet till en ny ägare genom köp, byte eller därmed jämförligt

fång, får överlåtaren det år då överlåtelsen sker göra avdrag för den del av

anskaffningsvärdet för vilken han inte tidigare har medgetts avdrag. Vad nu

sagts gäller även när den på fastigheten bedrivna verksamheten läggs ned och

fastighetens markanläggningar på grund därav saknar värde för fastighetens

ägare.

 Har en markanläggning Har en markanläggning

tillhört tillhört

privatbostadsfastighet privatbostadsfastighet

under tidigare under tidigare

beskattningsår och sker beskattningsår och sker

inte avskattning enligt inte avskattning enligt

3 § 1 mom. femte stycket 3 § 1 mom. fjärde stycket

lagen (1947:576) om lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt statlig inkomstskatt

skall avdrag för skall avdrag för

värdeminskning ansetts värdeminskning ansetts ha

ha medgetts för varje medgetts för varje sådant

sådant beskattningsår. beskattningsår.

 12.8 Utgifter för anskaffande av maskiner och andra för stadigvarande bruk

avsedda inventarier dras i regel av genom årliga värdeminskningsavdrag enligt

bestämmelserna om räkenskapsenlig avskrivning i punkt 13 eller om

restvärdeavskrivning i punkt 14. Kan inventariernas ekonomiska livslängd antas

uppgå till högst tre år, får emellertid hela utgiften för deras anskaffande dras

av under anskaffningsåret. Omedelbart avdrag får även ske i fråga om inventarier

av mindre värde.

 Regler om avdrag avseende beställda men inte levererade inventarier

(kontraktsavskrivning) finns i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 24 §.

 Har den skattskyldige yrkat avdrag för värdeminskning av inventarier, skall

avdraget anses medgivet i den mån det har medfört att den taxerade inkomsten har

beräknats till lägre belopp än annars skulle ha skett eller medfört en ökning av

underskott. Inventariernas anskaffningsvärde minskat med medgivna

värdeminskningsavdrag utgör det skattemässiga

restvärdet.

 Hör ett byggnads- eller Hör ett byggnads- eller

markinventarium till markinventarium till

fastighet som utgjort fastighet som utgjort

privatbostadsfastighet privatbostadsfastighet

under det beskattningsår under det beskattningsår

som närmast föregått det som närmast föregått det

aktuella beskatt- aktuella beskattningsåret

ningsåret och sker inte och sker inte

avskattning enligt 3 § 1 avskattning enligt 3 § 1

mom. femte stycket mom. fjärde stycket lagen

lagen (1947:576) om (1947:576) om statlig

statlig inkomstskatt inkomstskatt utgörs

utgörs inventariets inventariets

skattemässiga restvärde skattemässiga restvärde av

av anskaffningsvärdet anskaffningsvärdet

minskat med 20 procent minskat med 20 procent

av samma värde för varje av samma värde för varje

beskattningsår, dock beskattningsår, dock högst

högst fem, som den fem, som den

skattskyldige innehaft skattskyldige innehaft

inventariet och inventariet och

fastigheten utgjort fastigheten utgjort

privatbostadsfastighet. privatbostadsfastighet.

Detsamma gäller i fråga Detsamma gäller i fråga om

om del av fastighet. del av fastighet.

 33.9 Avdrag medges för 33. Avdrag medges för

förlust vid icke förlust vid icke

yrkesmässig avyttring yrkesmässig avyttring

(realisationsförlust) (realisationsförlust) av

av tillgång eller tillgång eller

förpliktelse i fråga om förpliktelse i fråga om

vilken, om vilken, om

realisationsvinst i realisationsvinst i

stället hade uppkommit, stället hade uppkommit,

vinsten skulle ha vinsten skulle ha

utgjort intäkt av utgjort intäkt av

näringsverksamhet. Om näringsverksamhet. Vid

viss del av vinst inkomstberäkningen i ett

skulle ha tagits upp handelsbolag begränsas

som skattepliktig intäkt avdraget för

enligt punkt 2 a av realisationsförlust på sätt

anvisningarna till 22 § anges i 3 § 2 mom. tredje

får endast motsvarande stycket lagen (1947:576)

del av förlusten räknas om statlig inkomstskatt

som omkostnad. Vid in- såvida inte innehavet av

komstberäkningen i ett tillgången eller

handelsbolag begränsas förpliktelsen betingas av

avdraget för näringsverksamhet som

realisationsförlust på bedrivs av den

sätt anges i 3 § 2 mom. skattskyldige eller

tredje stycket lagen annan som med hänsyn till

(1947:576) om statlig äganderättsförhållanden

inkomstskatt såvida inte eller organisatoriska

innehavet av tillgången förhållanden kan anses stå

eller förpliktelsen den skattskyldige nära.

betingas av

näringsverksamhet som

bedrivs av den

skattskyldige eller

annan som med hänsyn

till äganderättsförhål-

landen eller

organisatoriska förhål-

landen kan anses stå den

skattskyldige nära.

 till 24 §

 2.10 Tillgångar avsedda för omsättning eller förbrukning (lager) får inte tas

upp till lägre värde än det lägsta av anskaffningsvärdet och verkliga värdet.

Begreppen anskaffningsvärde och verkligt värde har den innebörd som anges i 13 §

andra stycket och 14 § andra stycket bokföringslagen (1976:125).

 Vid bestämmande av lagrets anskaffningsvärde skall de lagertillgångar, som

ligger kvar i den skattskyldiges lager vid beskattningsårets utgång, anses som

de av honom senast anskaffade eller tillverkade.

 Utan hinder av vad som sägs i första stycket får annat varulager än lager av

fastigheter och liknande tillgångar och lager av aktier, obligationer,

lånefordringar och liknande tillgångar tas upp till lägst 97 procent av det

samlade anskaffningsvärdet.

 Djur i jordbruk och renskötsel skall alltid anses som lager. Sådant lager får

inte tas upp till lägre belopp än 85 procent av den genomsnittliga

produktionskostnaden för djur av det slag och den ålderssammansättning som det

är fråga om. Djuren behöver dock inte i något fall tas upp till ett högre belopp

än som motsvarar djurens sammanlagda allmänna saluvärde. Regeringen eller

myndighet som regeringen bestämmer fastställer för varje taxeringsår

föreskrifter för beräkning av produktionskostnaden. Har denna kostnad inte

fastställts, t.ex. i fråga om särskilt dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp

lägst till 85 procent av det lägsta av anskaffningsvärdet och allmänna

saluvärdet.

 Nedskrivning av värdet på rättigheter till leverans av lagertillgångar enligt

ej fullgjorda köpekontrakt (kontraktsnedskrivning) får godkännas endast i den

mån det visas, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balansdagen

understiger det kontraherade priset. Beträffande värdet på rättigheter till

leverans av maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier enligt

ej fullgjorda köpekontrakt kan avskrivning (kontraktsavskrivning) godkännas

endast i den mån den skattskyldige visar, att inköpspriset för tillgångar av

samma slag på balansdagen understiger det kontraherade priset.

 Förvärvas aktie i svenskt aktiebolag av skattskyldig, som driver bank- eller

annan penningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skattskyldig, för

vilken aktien utgör omsättningstillgång, och är det inte uppenbart att den

skattskyldige därigenom erhåller tillgång av verkligt och särskilt värde för

honom med hänsyn till hans näringsverksamhet, får sådan nedgång i aktiens värde

som beror på utdelning till den skattskyldige av medel, vilka fanns hos det

utdelande bolaget vid förvärvet och inte motsvarar tillskjutet belopp, inte

föranleda att aktien vid inkomstberäkningen för den skattskyldige tas upp till

lägre belopp än som motsvarar hans anskaffningskostnad för aktien. Har denna,

innan sådan utdelning skett, tagits upp till lägre belopp än den skattskyldiges

anskaffningskostnad, får aktien vid utgången av det beskattningsår, under vilket

utdelningen äger rum, inte tas upp till lägre belopp än aktiens värde i

beskattningshänseende vid ingången av samma år med tillägg av ett belopp, som

motsvarar skillnaden mellan den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktien

och nämnda värde, dock högst av det utdelade beloppet. Sker utdelning utan att

det värde för aktien, som ligger till grund för beräkningen av den

skattskyldiges inkomst, påverkas och medför detta att den skattskyldige efter

överlåtelse av aktien eller upplösning av bolaget redovisar förlust, skall

därifrån avräknas det belopp som motsvarar utdelningen. Utdelning som avses i

detta stycke anses i första hand gälla andra medel än sådana som motsvarar

tillskjutet belopp. Vad som sägs om aktie i detta stycke gäller även beträffande

andel i ekonomisk förening. Med tillskjutet belopp avses därvid inbetald insats.

 I fråga om aktier som I fråga om aktier som

utgör lager gäller vi- utgör lager gäller vidare

dare följande. Har ak- följande. Har aktier

tier erhållits genom erhållits genom sådan ut-

sådan utdelning som av- delning som avses i 3 § 7

ses i punkt 1 a av an- mom. fjärde stycket lagen

visningarna till 22 § (1947:576) om statlig

skall som anskaffnings- inkomstskatt skall som

värde för dessa aktier anskaffningsvärde för

anses så stor del av an- dessa aktier anses så

skaffningsvärdet för stor del av an-

aktierna i det skaffningsvärdet för

utdelande bolaget som aktierna i det utdelande

svarar mot förändringen bolaget som svarar mot

i marknadsvärdet på förändringen i

dessa aktier till följd marknadsvärdet på dessa

av utdelningen. aktier till följd av

Anskaffningsvärdet för utdelningen.

aktierna i det Anskaffningsvärdet för

utdelande bolaget skall aktierna i det utdelande

minskas i motsvarande bolaget skall minskas i

mån. För sådan mottagare motsvarande mån. För sådan

som inte äger aktier i mottagare som inte äger

det utdelande bolaget aktier i det utdelande

skall, om vederlag bolaget skall, om

erlagts för rätten till vederlag erlagts för

utdelning, vederlaget rätten till utdelning,

anses som vederlaget anses som

anskaffningsvärde. I anskaffningsvärde. I

annat fall skall de annat fall skall de

utdelade aktierna anses utdelade aktierna anses

anskaffade utan anskaffade utan kostnad.

kostnad. Har aktier er- Har aktier erhållits

hållits genom sådan genom sådan utskiftning

utskiftning som i punkt som avses i 3 § 8 mom.

1 a av anvisningarna tredje stycket nämnda lag

till 22 § skall som skall som an-

anskaffningsvärde för skaffningsvärde för dessa

dessa aktier anses aktier anses

anskaffningsvärdet för anskaffningsvärdet för an-

andelarna i den förening delarna i den förening

som skiftat ut ak- som skiftat ut aktierna.

tierna.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering om inte annat framgår av punkt 2-4.

 2. I fråga om beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet gäller äldre

föreskrifter avseende utdelning respektive vinst och förlust vid avyttring av

aktier eller andra finansiella instrument om skattskyldighet eller rätt till

avdrag har uppkommit före ikraftträdandet.

 3. Äldre föreskrifter i 33 § 2 mom. gäller vid beräkning av skattskyldigs rätt

till avdrag för kostnader för resor till och från arbetet beträffande inkomst av

näringsverksamhet i vilken ingår förvärvskälla för vilken beskattningsåret har

börjat före den 3 november 1994.

 4. Äldre föreskrifter i 46 § 1 mom. gäller i fråga om näringsverksamhet för

vilken beskattningsåret har börjat före ikraftträdandet till den del

underskottet belöper på tid före nämnda dag. Härvid skall - om den skattskyldige

inte visar annat - så stor del av underskottet anses hänförligt till tid före

ikraftträdandet som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret

som infaller före nämnda dag och hela beskattningsåret.

1 Senaste lydelse av

 punkt 1 a av anvisningarna till 22 § 1993:1541.

 punkt 2 a av anvisningarna till 22 § 1994:777.

2 Senaste lydelse 1994:556.

3 Senaste lydelse 1994:777.

4 Senaste lydelse 1993:1541.

5 Senaste lydelse 1993:1541.

6 Senaste lydelse 1990:1421.

7 Senaste lydelse 1990:1421.

8 Senaste lydelse 1990:1421.

9 Senaste lydelse 1993:1541.

10 Senaste lydelse 1993:1541.

5 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

 dels att punkt 16 av övergångsbestämmelserna till lagen (1990:651) om ändring i

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall upphöra att gälla,

 dels att 2 § 1, 3, 4, 10 och 14 mom., 3 § 1, 7, 8, och 12 mom., 4 §, 7 § 8

mom., 10 §, 10 a §, 22 §, 24 § 2 och 4 mom. samt 27 § 2, 4 och 5 mom. skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

 1 mom.2 Bestämmelserna i 3-6, 18-25, 27, 31-34, 41-43, 65 och 66 §§

kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas också vid taxeringen till statlig

inkomstskatt i den mån inte annat följer av denna lag.

 I den mån bestämmelserna i kommunalskattelagen eller i denna lag meddelade, med

stadganden i kommunalskattelagen likartade bestämmelser är tillämpliga vid

taxeringen till statlig inkomstskatt, skall även anvisningarna till

kommunalskattelagen i motsvarande delar tillämpas.

 För juridiska personer utom dödsbon gäller bestämmelserna i fjärde-åttonde

styckena.

 Beskattningsåret utgörs av det räkenskapsår som slutat närmast före

taxeringsåret. I fråga om verksamhet på vilken bokföringslagen (1976:125) inte

är tillämplig skall beskattningsåret avse kalenderår.

 All inkomst hänförs till samma förvärvskälla. För kommanditdelägare medges

avdrag för underskott i bolaget i den mån avdraget och avdrag som medgetts vid

tidigare års taxeringar inte överstiger ett belopp som svarar mot vad delägaren

satt in i bolaget eller, om det belopp som delägaren åtagit sig sätta in är

högre, detta senare belopp. För sådana delägare i handelsbolag som i förhållande

till övriga delägare i bolaget förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets

förbindelser medges avdrag med sammanlagt högst ett belopp motsvarande det han

ansvarar för. För överskjutande underskott medges avdrag vid beräkning av

inkomsten från bolaget närmast följande beskattningsår.

 Till intäkt av näringsverksamhet räknas - utöver vad som följer av första och

andra styckena - löpande kapitalavkastning, vinst (realisationsvinst) vid icke

yrkesmässig avyttring av tillgångar och sådana förpliktelser som avses i 3 § 1

mom. samt lotterivinst som inte är frikallad från beskattning enligt 19 §

kommunalskattelagen.

 Ränteutgift och - med Ränteutgift och - med

den begränsning som den begränsning som anges

anges i punkt 33 av i 14 mom. - förlust

anvisningarna till 23 § (realisationsförlust) vid

kommunalskattelagen och icke yrkesmässig

i 14 mom. - förlust avyttring av tillgångar

(realisationsförlust) och förpliktelser räknas

vid icke yrkesmässig som omkostnad i

avyttring av tillgångar näringsverksamhet även när

och förpliktelser räknas detta inte följer av

som omkostnad i första och andra

näringsverksamhet även styckena. Avdrag medges

när detta inte följer av inte för utgifter för inköp

första och andra av lottsedlar eller för

styckena. Avdrag medges andra liknande insatser

inte för utgifter för i lotteri.

inköp av lottsedlar

eller för andra liknande

insatser i lotteri.

 Vid beräkning av realisationsvinst eller realisationsförlust tillämpas - utöver

vad som följer av första stycket - 25 § 1-9 och 11 mom. samt 26 § 1-8 och 10

mom. Vid tillämpning av 25 § 11 mom. eller 26 § 10 mom. skall dock gälla att 90

procent av en förlust är avdragsgill.

 3 mom.3 Äger svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk förening, svensk sparbank

eller svenskt ömsesidigt skadeförsäkringsföretag (moderföretag) mer än nio

tiondelar av aktierna eller andelarna i ett eller flera svenska aktiebolag eller

svenska ekonomiska föreningar (helägda dotterföretag), skall koncernbidrag som

moderföretaget lämnar till helägt dotterföretag eller som sådant företag lämnar

till moderföretaget eller till annat helägt dotterföretag hos moderföretaget

anses som avdragsgill omkostnad för givaren och skattepliktig intäkt för

mottagaren, även om bidraget inte för givaren utgör omkostnad för intäkternas

förvärvande eller bibehållande. Som förutsättning för detta gäller

 a) att varken givare a) att varken givare

eller mottagare är eller mottagare är

bostadsföretag enligt bostadsföretag enligt

7 mom. eller 7 mom.,

investmentföretag enligt investmentföretag enligt

10 mom., 10 mom. eller

 förvaltningsföretag enligt

 7 § 8 mom. andra stycket,

 b) att såväl givare som mottagare redovisar bidraget till samma års taxering

öppet i självdeklaration eller därvid fogad bilaga,

 c) att dotterföretag som lämnar eller mottar bidrag har varit helägt under

hela

beskattningsåret för både givare och mottagare eller sedan dotterföretaget

började bedriva verksamhet av något slag,

 d) att, om bidrag d) att, om bidrag lämnas

lämnas från dotterföre- från dotterföretag till

tag till moderföretag, moderföretag,

aktierna eller moderföretaget skulle

andelarna i dot- vara frikallat från

terföretaget inte utgör skattskyldighet för

lagertillgångar hos utdelning som under

moderföretaget samt beskattningsåret hade

 uppburits från

 dotterföretaget samt

 e) att, om bidrag e) att, om bidrag lämnas

lämnas från dotterföre- från dotterföretag till

tag till annat dotter- annat dotterföretag,

företag och om aktierna moderföretaget är in-

i det givande dotter- vestmentföretag eller

företaget utgör lager- förvaltningsföretag som

tillgångar hos moder- avses i a eller moder-

företaget skall även företaget i annat fall

aktierna i det mottagan- skulle vara antingen

de dotterföretaget ut- frikallat från skattskyl-

göra lagertillgångar hos dighet för utdelning som

moderföretaget. under beskattningsåret

 hade uppburits från det

 givande dotterföretaget

 eller skattskyldigt för

 utdelning som under

 beskattningsåret hade

 uppburits från det

 mottagande

 dotterföretaget.

 Lämnar svenskt moderföretag koncernbidrag till svenskt aktiebolag som inte är

sådant helägt dotterbolag som avses i första stycket, skall bidraget ändå anses

som avdragsgill omkostnad för moderföretaget och skattepliktig intäkt för

mottagaren, om de förutsättningar som anges i första stycket a och b är

uppfyllda och om ägarförhållandena under hela beskattningsåret för både givare

och mottagare eller sedan mottagaren började bedriva verksamhet av något slag

har varit sådana att mottagaren genom fusioner mellan moderföretag och

dotterbolag har kunnat bringas att uppgå i moderföretaget. Därvid skall fusion

anses kunna äga rum när moderföretag äger mer än nio tiondelar av aktierna i

dotterbolag men inte i annat fall.

 Även i andra fall skall koncernbidrag som svenskt företag lämnar till annat

svenskt företag anses som avdragsgill omkostnad för givaren och skattepliktig

intäkt för mottagaren under förutsättning att bidraget med avdragsrätt för

givaren enligt första och andra styckena hade kunnat lämnas till annat företag

än mottagaren och att bidraget därefter, direkt eller genom förmedling av

ytterligare företag, hade kunnat vidarebefordras till mottagaren på sådant sätt

att varje förmedlande företag skulle ha haft rätt till avdrag enligt första och

andra styckena för vidarebefordrat belopp.

 Avdrag för koncernbidrag får åtnjutas endast av den som visar att

förutsättningar för sådant avdrag föreligger.

 Lämnas bidrag från svenskt företag till annat svenskt företag, med vilket

givaren är i intressegemenskap, för verksamhet av väsentlig betydelse från

samhällsekonomisk synpunkt och redovisas bidraget öppet, kan regeringen medge

att bidraget skall anses som avdragsgill omkostnad för givaren och skattepliktig

intäkt för mottagaren även om en eller flera av de förutsättningar som anges i

första-tredje styckena inte är uppfyllda.

 4 mom.4 Bestämmelserna i andra-åttonde styckena nedan gäller i fråga om

fusioner enligt

 1. 14 kap. 22 § aktiebolagslagen (1975:1385),

 2. 12 kap. 1, 3 och 8 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

 3. 11 kap. 1, 2 och 9 §§ bankaktiebolagslagen (1987:618),

 4. 7 kap. 1, 2 och 8 §§ sparbankslagen (1987:619),

 5. 10 kap. 1, 2 och 9 §§ föreningsbankslagen (1987:620).

 Har lager, fordringar och liknande tillgångar hos det övertagande företaget

tagits upp till högre värde än det värde som i beskattningsavseende gäller för

det överlåtande företaget, skall det övertagande företaget ta upp

mellanskillnaden som intäkt.

 Har byggnad, markanläggning, maskin eller annat inventarium, patenträtt,

hyresrätt eller tillgång av goodwills natur övertagits skall vid beräkning av

värdeminskningsavdrag och av vad som återstår oavskrivet av tillgångens

anskaffningsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

 Har inventarier eller andra tillgångar som får skrivas av enligt reglerna för

räkenskapsenlig avskrivning övertagits och har dessa tillgångar i räkenskaperna

tagits upp till högre värde än vad som följer av tredje stycket, har det

övertagande företaget rätt att även efter fusionen tillämpa räkenskapsenlig

avskrivning. Som förutsättning gäller att mellanskillnaden tas upp som intäkt

under det beskattningsår då fusionen genomförs eller med en tredjedel för nämnda

beskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren.

 Har skog övertagits skall beträffande skogens anskaffningsvärde och gällande

ingångsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en

skattskyldig.

 Har betalningsansvaret för framtida utgifter övertagits och har det överlåtande

företaget medgetts avdrag för utgifterna skall ett belopp som motsvarar avdraget

tas upp som intäkt hos det övertagande företaget. Avdragsrätten för det

övertagande företaget prövas med utgångspunkt i de förhållanden som gäller vid

utgången av beskattningsåret.

 Fusionen skall inte leda till någon skattepliktig realisationsvinst eller

avdragsgill realisationsförlust för något av de deltagande företagen. Avyttras

tillgångar som övertagits vid fusionen skall vid bedömandet av frågan om

skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust uppkommit

anses som om överlåtande och övertagande företag utgjort en skattskyldig. Vad nu

sagts gäller också då ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd övertagits

av ett annat försäkringsföretag.

 Det övertagande Det övertagande företaget

företaget har samma rätt har samma rätt till

till avdrag för under- avdrag för underskott som

skott som avses i 14 avses i 14 mom. som det

mom. som det överlåtande överlåtande företaget

företaget skulle ha haft skulle ha haft om

om fusionen inte ägt fusionen inte ägt rum. Om

rum. Om moderbolaget moderbolaget var ett

var ett fåmansföretag fåmansföretag enligt punkt

enligt punkt 14 av 14 av anvisningarna till

anvisningarna till 32 § 32 § kommunalskattelagen

kommunalskattelagen (1928:370) vid utgången

(1928:370) nämnda lag av beskattningsåret eller

vid utgången av be- dotterbolaget var ett

skattningsåret eller sådant företag vid ingången

dotterbolaget var ett av det närmast föregående

sådant företag vid beskattningsåret krävs

ingången av det närmast dock att moderbolaget

föregående beskatt- ägde mer än nio tiondelar

ningsåret krävs dock av aktierna i

att moderbolaget ägde dotterbolaget vid den

mer än nio tiondelar av sistnämnda tidpunkten.

aktierna i Vid fusion mellan

dotterbolaget vid den ekonomiska föreningar

sistnämnda tidpunkten. krävs att båda föreningarna

Vid fusion mellan är att anse som

ekonomiska föreningar kooperativa enligt 8

krävs att båda mom.

föreningarna är att anse

som kooperativa enligt

8 mom.

 Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller också då en

juridisk person icke yrkesmässigt överlåter egendom eller rättighet som avses i

25-31 §§ till en annan juridisk person såvida överlåtelsen sker med förlust och

företagen är moderföretag och dotterföretag eller står under i huvudsak gemensam

ledning. Vidare gäller i nu avsedda fall bestämmelserna om värdeminskningsavdrag

m.m. i tredje och femte styckena.

 Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller vidare -

utöver vad som anges i nionde stycket - om aktie i aktiebolag eller andel i

handelsbolag, ekonomisk förening eller utländsk juridisk person överlåts till

ett svenskt företag inom samma koncern såvida moderföretaget i koncernen är ett

aktiebolag, en ekonomisk förening, en sparbank eller ett ömsesidigt

skadeförsäkringsföretag och den överlåtna aktien eller andelen innehas som ett

led i koncernens verksamhet. Sker överlåtelsen till ett utländskt företag, kan

regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse från

beskattning för vinst.

 I samband med sådan fusion som avses i första stycket skall uttagsbeskattning

enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen

inte ske.

 Har annan utdelning än Har en tillgång delats

som avses i punkt 1 a ut till ett företag som är

av anvisningarna till frikallat från

22 § kommunalskattelagen skattskyldighet för

lämnats utan att det utdelningen enligt 7 § 8

utdelande företaget mom. tillämpas be-

uttagsbeskattats enligt stämmelserna i andra,

punkt 1 fjärde stycket tredje och femte

av anvisningarna till styckena samt sjunde

22 § kommunalskat- stycket första och andra

telagen, tillämpas meningarna om det

bestämmelserna i andra, utdelande företaget inte

tredje och femte uttagsbeskattats enligt

styckena samt sjunde punkt 1 fjärde stycket av

stycket första och andra anvisningarna till 22 §

meningarna om det mot- kommunalskattelagen.

tagande företaget inte

beskattas för

utdelningen.

 10 mom.5 Vid inkomstbe- 10 mom. Vid inkomstberäk-

räkningen för ett in- ningen för ett investment-

vestmentföretag gäller, företag gäller, utöver vad

utöver vad som följer av som följer av övriga be-

övriga bestämmelser i stämmelser i denna lag,

denna lag,

 1. att hänsyn inte tas 1. att hänsyn inte tas

till vinst eller förlust till vinst eller förlust

vid avyttring av aktier vid avyttring av aktier

och andra värdepapper och andra värdepapper som

för vilka hälften av avses i 27 § 1 mom.,

realisationsvinsten

enligt 3 § 1 mom. tredje

stycket är undantagen

från skatteplikt,

 2. att som intäkt tas 2. att som intäkt tas upp

upp 1 procent för år 2 procent för år räknat av

räknat av värdet vid värdet vid ingången av be-

ingången av skattningsåret av egendom

beskattningsåret av som avses i 27 § 1 mom.,

egendom som avses i 1,

 3. att hänsyn inte tas 3. att avdrag får göras

till vinst eller förlust för annan utdelning än som

vid avyttring av avses i 3 § 7 mom. fjärde

utländska finansiella stycket som företaget har

instrument motsvarande beslutat för beskattnings-

dem som avses i 3 § 1 året, dock inte med så

mom. tredje stycket 1 stort belopp att det föran-

och 2 samt optioner och leder underskott.

terminer som uteslutande

avser sådana instrument,

 4. att som intäkt tas

upp 1,2 procent för år

räknat av värdet vid

utgången av beskatt-

ningsåret på aktie eller

andel i utländsk juri-

disk person om företaget

är frikallat från skatt-

skyldighet för utdelning

på aktien eller andelen.

Detta gäller dock inte

aktie eller andel i

sådan utländsk juridisk

person för vilken vins-

ten skall beskattas en-

ligt punkt 10 andra

stycket av anvisningarna

till 53 § kommunalskatte-

lagen (1928:370) och

inte heller när fråga är

om näringsbetingat inne-

hav av aktie eller andel

i utländsk juridisk per-

son som är underkastad

sådan jämförlig beskatt-

ning som avses i 7 § 8

mom.

 Har företaget för be-

skattningsåret beslutat

utdelning som överstiger

ett gränsbelopp tas 40

procent av det över-

skjutande beloppet upp

som intäkt. Understiger

beslutad utdelning för

beskattningsåret gräns-

beloppet får skillnaden

läggas till det för på-

följande beskattningsår

beräknade gränsbeloppet.

Gränsbeloppet utgörs av

summan av mottagen ut-

delning som är undantagen

från skatteplikt samt 72

procent av det belopp

som har beräknats enligt

första stycket, om detta

belopp är positivt.

 Med beslutad utdelning

jämställs utbetalning i

samband med upplösning

av företaget eller ut-

betalning av

fusionsvederlag till

den del utbetalningen

överstiger tillskjutet

kapital. I fråga om ak-

tiebolag jämställs med

beslutad utdelning också

utbetalning i samband

med nedsättning av ak-

tiekapitalet eller

reservfonden.

 Som intäkt tas i ett

investmentföretag upp 2

procent för år räknat av

värdet vid ingången av

beskattningsåret av

egendom som avses i

första stycket 3. Avdrag

medges inte mot denna

intäkt. Detta hindrar

inte att avdrag för

underskott som uppkommit

vid inkomstberäkningen

enligt första och andra

styckena medges närmast

följande beskattningsår

enligt lagen (1993:1539)

om avdrag för underskott

i näringsverksamhet.

 Med investmentföretag Med investmentföretag av-

avses ett svenskt ak- ses ett svenskt aktiebolag

tiebolag eller en svensk eller en svensk ekonomisk

ekonomisk förening som förening som uteslutande

uteslutande eller så eller så gott som uteslutan-

gott som uteslutande de förvaltar värdepapper

förvaltar värdepapper eller likartad lös egendom

eller likartad lös egen- och vars uppgift väsentligen

dom och vars uppgift är att genom att välfördelat

väsentligen är att genom värdepappersinnehav erbjuda

ett välfördelat aktie- eller andelsägare

värdepappersinnehav er- riskfördelning och vari ett

bjuda aktie- eller an- stort antal fysiska personer

delsägare riskfördelning äger aktier eller andelar.

och vari ett stort Ett företag som inte längre

antal fysiska personer uppfyller kraven enligt

äger aktier eller föregående stycke skall som

andelar. Ett företag som intäkt ta upp ett belopp

inte längre uppfyller som svarar mot 40 procent

dessa krav skall som av det högsta av värdena av

intäkt ta upp ett belopp tillgångar som avses i

som svarar mot 30 första stycket 1 vid in-

procent av det högsta av gången av beskattningsåret

värdena av tillgångar eller något av de fem före-

som avses i första gående beskattningsåren,

stycket 1 och 3 vid in- dock tidigast vid ingången

gången av beskattnings- av år 1991. Som intäkt får

året eller något av de i stället tas upp summan av

fem föregående beskatt- de realisationsvinster och

ningsåren, dock tidigast realisationsförluster som

vid ingången av år 1991. företaget haft från och med

Som intäkt får i stället ingången av år 1991 på

tas upp 40 procent av tillgångar som avses i

summan av de realisa- första stycket 1.

tionsvinster och reali-

sationsförluster som

företaget haft från och

med ingången av år 1991

på tillgångar som avses

i första stycket 1 och

3, sedan avdrag gjorts

för sådant överskjutande

utdelningsbelopp som av-

ses i andra stycket

första meningen.

 Vad som föreskrivits i Vad som föreskrivits i

första stycket för in- första stycket för invest-

vestmentföretag gäller mentföretag gäller också

också för värdepappers- för värdepappersfonder. För

fonder. För värde- värdepappersfonder utgör

pappersfonder utgör in- intäkten enligt första

täkten enligt första stycket 2 dock 1,5 procent.

stycket 2 dock 0,75

procent.

 En värdepappersfond får

göra avdrag för utdel-

ning som fonden har be-

slutat för beskattnings-

året till den del denna

utdelning överstiger

mottagen skattefri ut-

delning, dock inte med

så stort belopp att det

föranleder underskott.

 Som intäkt tas i en

värdepappersfond upp 2

procent för år räknat av

värdet vid ingången av

beskattningsåret av

egendom som avses första

stycket 3. Mot denna in-

täkt medges endast av-

drag enligt föregående

stycke. Detta hindrar

inte att avdrag för un-

derskott som uppkommit

vid inkomsberäkningen

enligt första, sjätte

och sjunde styckena med-

ges närmast följande

beskattningsår enligt

lagen om avdrag för un-

derskott i näringsverk-

samhet.

 14 mom.6 I fråga om juridiska personer utom dödsbon medges avdrag för förlust

vid avyttring av tillgång som avses i 27 § 1 mom. endast mot vinst vid avyttring

av sådan tillgång. Uppkommer underskott behandlas det vid taxeringen för det

närmast följande beskattningsåret som förlust vid avyttring av tillgång som

avses i första meningen.

 Begränsningen i första Begränsningen i första

stycket gäller inte om stycket gäller inte om

innehavet av den innehavet av den

avyttrade tillgången avyttrade tillgången

betingats av verksamhet betingats av verksamhet

som bedrivs av den som bedrivs av den

skattskyldige eller av skattskyldige eller av

företag som med hänsyn företag som med hänsyn

till äganderättsförhål- till äganderättsförhållanden

landen eller eller organisatoriska

organisatoriska förhål- förhållanden kan anses stå

landen kan anses stå den den skattskyldige nära.

skattskyldige nära. Den Den gäller inte heller om

gäller inte heller om ett sådant företag som

ett företag avyttrat avses i 7 § 8 mom. tredje

aktie eller andel och stycket avyttrat aktie

det sammanlagda eller andel med röstetal

röstetalet vid som anges i det nämnda

avyttringstillfället för stycket vid a.

företagets innehav

motsvarat en fjärdedel

eller mer av röstetalet

för samtliga aktier

eller andelar i det

andra företaget.

 3 §

 1 mom.7 Till intäkt av kapital räknas löpande avkastning, vinster och annan

intäkt som härrör från egendom, i den mån intäkten inte är att hänföra till

näringsverksamhet. Till intäkt av kapital hör bland annat

 ränta på banktillgodohavanden, obligationer och andra fordringar,

 utdelning på aktier och andelar,

 vinst (realisationsvinst) vid icke yrkesmässig avyttring av tillgångar och

åtaganden enligt avtal om optioner och terminer samt andra därmed jämförliga

förpliktelser,

 ersättning vid upplåtelse av privatbostad,

 lotterivinst som inte är frikallad från beskattning enligt 19 § kom-

munalskattelagen (1928:370),

 statligt räntebidrag för bostadsändamål.

 Till realisationsvinst hänförs även valutakursvinst på fordringar och skulder i

utländsk valuta.

 Från skatteplikt

undantas dels - i fall

som avses i 1-3 nedan -

utdelning och - i fall

som avses i 4 nedan -

ränta, dels hälften av

realisationsvinsten på

 1. aktier i svenskt

aktiebolag och

företrädesrätter att delta

i emission av sådana

aktier,

 2. andelar i svensk

ekonomisk förening,

 3. andelar i svensk

värdepappersfond,

 4. fordringar på grund

av vinstandelslån

(vinstandelsbevis) som

givits ut av ett

svenskt företag i de

fall företaget helt

saknar avdragsrätt

enligt 2 § 9 mom.,

 5. terminer och

optioner som

uteslutande avser

endera tillgångar

angivna i 1-4 eller

kursindex hänförligt till

aktier i svenska ak-

tiebolag.

 Undantaget från

skatteplikt gäller dock

inte för:

 a) Utdelning som det

utdelande företaget har

rätt till avdrag för

enligt 2 § 8 mom. första

stycket eller 11 mom.

andra stycket.

 b) Vinst vid avyttring

av andra aktier eller

tillgångar som avses i

tredje stycket än sådana

som givits ut av ett

aktiebolag vars aktier

är noterade vid svensk

börs eller ett företag

som ingår i en koncern

med ett moderbolag vars

aktier är föremål för en

sådan notering, om

tillgångarna givits ut

av ett företag som

innehar fastighet

taxerad som

hyreshusenhet.

Undantaget från

skatteplikt gäller inte

den del av vinsten som

svarar mot värdet av

fastighetsinnehavet i

förhållande till värdet av

samtliga tillgångar i

företaget. Med innehav

av fastighet jämställs

att en fastighet

innehas av ett företag i

intressegemenskap som

omfattas av

avyttringen. In-

tressegemenskap anses

råda mellan företag som

står under i huvudsak

gemensam ledning. Med

värdet av fastig-

hetsinnehavet avses det

högsta av taxeringsvärdet

och det bokförda värdet på

av företaget innehavd

fastighet.

 c) Vinst vid avyttring

av andelar i sådan

bostadsförening

respektive aktier i

sådant bostadsaktiebolag Att utdelning och vinst

som avses i 2 § 7 mom. vid avyttring av aktier i

 Undantaget i tredje vissa fall skall hänföras

stycket innebär inte till inkomst av tjänst

någon inskränkning i be- framgår av 12 mom.

stämmelserna i 12 mom.

att utdelning och vinst

vid avyttring av aktier

i vissa fall skall

hänföras till inkomst av

tjänst.

 Bestämmelsen i tredje

stycket 3 att hälften av

realisationsvinsten på

andelar i svensk

värdepappersfond skall

undantas från

skatteplikt gäller

endast om innehavet av

följande tillgångar inte

annat än tillfälligtvis

understigit 90 procent

av fondförmögenheten:

 a. tillgångar för vilka

skatteplikten är

begränsad enligt be-

stämmelserna i detta

moment och

 b. utländska

finansiella instrument

motsvarande dem som

avses i tredje stycket

1 och 2 samt optioner

och terminer som ute-

slutande avser sådana

instrument.

 Om innehavet av

tillgångar som avses i

sjätte stycket a och b

inte annat än

tillfälligtvis

understigit 60 procent

av fondförmögenheten,

undantas 30 procent av

realisationsvinsten på

andelarna från

skatteplikt.

 Bestämmelsen i tredje

stycket 3 att utdelning

från svensk värdepappers-

fond undantas från

skatteplikt gäller för

 - den del av

utdelningen som svarar

mot skattefri utdelning

som har mottagits av

fonden under det

beskattningsår för vilket

utdelningen bestämts,

 - hälften av den del av

utdelningen som svarar

mot fondens realisations-

vinster under det be-

skattningsår för vilket

utdelningen bestämts på

tillgångar för vilka

hälften av vinsten är

undantagen från skatte-

plikt enligt detta moment

och på tillgångar som av-

ses i sjätte stycket b

samt

 - 30 procent av den del

av utdelningen som svarar

mot fondens realisations-

vinster under det be-

skattningsår för vilket

utdelningen bestämts på

tillgångar för vilka 30

procent av vinsten är

undantagen från skatte-

plikt enligt detta mo-

ment.

 Vid bedömningen av

skatteplikten enligt

föregående stycke för

utdelning från svenska

värdepappersfonder skall

utdelningen anses svara

mot fondens inkomster i

följande ordning:

 1. Skattefri utdelning.

 2. Intäkt enligt 2 §

10 mom. första stycket 4

och åttonde stycket.

 3. Skattepliktig utdel-

ning och ränta samt rea-

lisationsvinst på andra

tillgångar än som avses

i sjätte stycket a och b.

 4. Realisationsvinst på

tillgångar för vilka

skatteplikten undantas

med 30 procent enligt

detta moment.

 5. Realisationsvinst på

andra tillgångar än som

avses i 3 och 4.

 Gäller i fråga om en tillgång att vinst vid en avyttring skall tas upp som

intäkt av kapital och inträffar i samma ägares hand en händelse som medför att

vederlaget eller vinst vid en avyttring i stället skall tas upp som intäkt av

näringsverksamhet (karaktärsbyte) sker beskattning som om tillgången hade

avyttrats för ett vederlag motsvarande marknadsvärde (avskattning). Tillgången

anses härefter ha anskaffats vid karaktärsbytet för marknadsvärdet. På den

skattskyldiges yrkande sker dock inte avskattning. I sådant fall behåller

tillgången sitt anskaffningsvärde.

 Av lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad framgår att ett

belopp helt eller delvis motsvarande ett medgivet uppskovsavdrag jämte särskilt

tillägg i vissa fall skall tas upp som intäkt av kapital.

 Till intäkt av kapital räknas inte utdelning, vinst eller annan avkastning på

tillgångar som är hänförliga till pensionssparkonto som avses i 1 kap. 2 § lagen

(1993:931) om individuellt pensionssparande. Bestämmelser om beskattning av

tillgångar hänförliga till ett sådant konto finns i lagen (1990:661) om

avkastningsskatt på pensionsmedel. Till intäkt av kapital räknas inte heller

ränta på förfallna men inte utbetalda belopp från pensionsförsäkring eller annan

försäkring som avses i 9 § andra stycket lagen om avkastningsskatt på

pensionsmedel.

 7 mom.8 Utdelning från aktiebolag eller ekonomisk förening, som utgår i

förhållande till inköp eller försäljningar eller efter därmed jämförlig grund,

är skattefri, när utdelningen endast innebär en minskning i levnadskostnader.

 Har skattskyldig på grund av sitt innehav av aktier i svenskt aktiebolag eller

andelar i svensk ekonomisk förening erhållit företrädesrätt till teckning av

sådant av företaget upptaget vinstandelslån som avses i 2 § 9 mom. skall, om han

utnyttjar företrädesrätten, det värde som genom företrädesrätten kan anses ha

tillförts honom inte anses utgöra intäkt av kapital.

 Annan utdelning från Till intäkt av kapital

sådan bostadsförening räknas utdelning från

eller sådant bostads- bostadsföretag som avses

aktiebolag som avses i i 2 § 7 mom. även om

2 § 7 mom. än i form av utdelningen inte utgått i

bostad eller annan för- förhållande till innehavda

mån av fastighet räknas andelar eller aktier.

såsom intäkt av kapital Vad nu sagts gäller

för medlemmen eller del- endast om utdelningen

ägaren, om den inte ut- består av annat än bo-

gått i förhållande till stadsförmån eller annan

innehavda andelar eller förmån av fastighet.

aktier, om och i den mån Endast den del av utdel-

utdelningen överstiger ningen som överstiger

sådana på beskattnings- avgifter och andra

året belöpande avgifter inbetalningar till

och andra inbetalningar företaget än

till föreningen eller kapitaltillskott enligt

bolaget, som inte 3 mom. femte stycket är

enligt bestämmelserna i skattepliktig.

3 mom. femte stycket är

att anse som kapital-

tillskott.

[punkt 1 a andra

stycket av anvis-

ningarna till 22 §

kommunalskattelagen Utdelning från svenskt

(1928:370)] aktiebolag är skattefri

 Utdelning skall lämnas om den har uppburits i

i form av aktier i ett förhållande till innehavda

annat svenskt ak- aktier och utgår i form

tiebolag. Det utdelande av aktier i ett annat

aktiebolaget skall ha svenskt aktiebolag. Som

aktier inregistrerade förutsättningar gäller

vid en svensk börs. följande. Det utdelande

Bolaget får inte vara bolaget skall ha aktier

sådant företag som avses inregistrerade vid en

i 2 § 10 mom. lagen svensk börs. När utdelning

(1947:576) om statlig lämnas skall bolaget -

inkomstskatt. När direkt eller indirekt -

utdelning lämnas skall ha innehaft samtliga

bolaget - direkt eller aktier i det andra

indirekt - ha innehaft bolaget sedan ingången av

samtliga aktier i det närmast föregående

andra bolaget sedan beskattningsår eller

ingången av närmast före- sedan det andra bolaget

gående beskattningsår började bedriva

eller sedan det andra verksamhet av något slag.

bolaget började bedriva Samtliga aktier i det

verksamhet av något andra bolaget skall

slag. Samtliga aktier i delas ut. Den verksamhet

det andra bolaget skall som därefter bedrivs

delas ut. Den eller skall bedrivas i

verksamhet som därefter vartdera bolaget skall

bedrivs eller skall vara av betydande

bedrivas i vartdera omfattning i förhållande

bolaget skall vara av till den verksamhet som

betydande omfattning i bedrevs i det utdelande

förhållande till den bolaget. Utgör de

verksamhet som bedrevs utdelade aktierna lager

i det utdelande bola- hos mottagaren av utdel-

get. ningen skall denne som

[punkt 1 a fjärde intäkt ta upp värdet av

stycket av anvis- aktierna. Värdet skall

ningarna till 22 § bestämmas enligt punkt 2

kommunalskattelagen första och sjunde

(1928:370)] styckena av

 Utgör aktier som anvisningarna till 24 §

utdelas eller utskiftas kommunalskattelagen

enligt andra eller (1928:370).

tredje stycket lager

hos mottagaren skall

denne som intäkt ta upp

värdet av aktierna.

Värdet skall bestämmas

enligt punkt 2 första Utdelning enligt fjärde

och sjunde styckena av stycket är skattefri även

anvisningarna till 24 §. för mottagare som inte

 äger aktierna i det

 utdelande bolaget.

 Har ett aktiebolag Som utdelning anses

satt ned aktiekapitalet utbetalning till

eller reservfonden aktieägare från ett

genom minskning av svenskt aktiebolag vid

aktiernas nominella nedsättning av

belopp anses återbetal- aktiekapitalet genom

ning till aktieägare i minskning av aktiernas

samband därmed som nominella belopp eller

utdelning. vid nedsättning av

 reservfonden. Även

 utbetalning från en

 utländsk juridisk person

 genom ett motsvarande

 förfarande anses som ut-

 delning.

 8 mom.9 Till utdelning räknas vad som i samband med ideell förenings

upplösning, medlems avgång ur föreningen e.d. utskiftas till medlem utöver

inbetald insats.

 Som utdelning från

 svensk ekonomisk förening

 anses - med de

[punkt 1 a tredje begränsningar som anges i

stycket av anvis- tredje-femte styckena -

ningarna till 22 § också vad som vid

kommunalskattelagen föreningens upplösning

(1928:370)] utskiftas till medlem.

 Den utskiftande Som utdelning skall

föreningen får inte vara inte anses större belopp

sådant företag som avses än som motsvarar vad

i 3 § 12 mom. nionde medlemmen erhåller i

stycket lagen om annat än aktier i ett

statlig inkomstskatt. svenskt aktiebolag. Som

Värdet av den egendom förutsättningar gäller

som skiftas ut i annan följande. Den utskiftande

form än aktier i ett föreningen får inte vara

svenskt aktiebolag får sådant företag som avses i

inte överstiga fem 12 mom. nionde stycket.

procent av det Föreningen skall äga

nominella värdet på samtliga aktier i

aktierna. Föreningen bolaget och samtliga

skall äga samtliga aktier skall skiftas ut.

aktier i bolaget och Värdet av den egendom som

samtliga aktier skall skiftas ut i annan form

skiftas ut. än aktier får inte

[punkt 1 a tredje överstiga fem procent av

stycket av anvis- det nominella värdet på

ningarna till 22 § aktierna. Utgör de

kommunalskattelagen utskiftade aktierna

(1928:370)] lager hos mottagaren

 Utgör aktier som skall denne som intäkt ta

utdelas eller utskiftas upp värdet av aktierna.

enligt andra eller Värdet skall bestämmas

tredje stycket lager enligt punkt 2 första och

hos mottagaren skall sjunde styckena av

denne som intäkt ta upp anvisningarna till 24 §

värdet av aktierna. kommunalskattelagen

Värdet skall bestämmas (1928:370).

enligt punkt 2 första

och sjunde styckena av

anvisningarna till 24 §.

 Vid fusion, som avses i 2 § 4 mom. första stycket 2, skall som utdelning anses

ett belopp som motsvarar vad medlemmen erhåller i annat än andelar i den

övertagande föreningen. Som inbetald insats i den övertagande föreningen skall

anses inbetald insats i den överlåtande föreningen.

 I andra fall än som

 avses i tredje och fjärde

 styckena skall som ut-

 delning anses vad som

 utskiftas till medlem

 utöver inbetald insats.

 12 mom.10 Överstiger utdelningen på aktier i ett fåmansföretag så stor procent

av den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktierna och lämnade ovillkorliga

kapitaltillskott som svarar mot statslåneräntan vid utgången av november året

före beskattningsåret med tillägg av fem procentenheter, skall överskjutande

belopp tas upp som intäkt av tjänst. Har aktierna förvärvats på annat sätt än

genom köp, byte eller därmed jämförligt fång, skall anskaffningskostnaden

beräknas med tillämpning av 24 § 1 mom. tredje stycket. Som utdelning behandlas

vinst som uppkommit vid nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden i

bolaget.

 Understiger utdelningen visst år det högsta belopp som på grund av första

stycket får tas upp som intäkt av kapital, ökas det belopp som senare år får tas

upp som intäkt av kapital i motsvarande mån (sparad utdelning) för den som ägde

aktierna vid utdelningstillfället eller, om utdelning inte förekommit, för den

som äger aktierna vid beskattningsårets utgång. Belopp som svarar mot

kvarstående sparad utdelning läggs för varje år till anskaffningskostnaden vid

beräkning enligt första stycket.

 Uppkommer Uppkommer

realisationsvinst vid realisationsvinst vid

avyttring av aktier i avyttring av aktier i

ett fåmansföretag skall ett fåmansföretag skall

70 procent av den del hälften av den del av

av vinsten som vinsten som överstiger

överstiger kvarstående kvarstående sparad

sparad utdelning tas utdelning tas upp som

upp som intäkt av tjänst. intäkt av tjänst.

 Bestämmelserna i första-tredje styckena gäller även för utdelning och avyttring

under tio beskattningsår efter det år då ett företag upphört att vara

fåmansföretag i fråga om utdelning eller realisationsvinst på aktier som den

skattskyldige eller någon honom närstående ägde när företaget upphörde att vara

fåmansföretag eller har förvärvat med stöd av sådana aktier. Vid tillämpningen

av första-tredje styckena gäller följande.

 1. Som anskaffningskostnad för aktie som förvärvats före ingången av år 1992

får tas upp kapitalunderlaget i bolaget enligt lagen (1994:775) om beräkning av

kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag fördelat med lika

belopp på aktierna i bolaget.

 2. Anskaffningskostnaden får - om den inte beräknas enligt bestämmelserna i 1 -

räknas upp med hänsyn till förändringarna i det allmänna prisläget från och med

förvärvsåret, dock tidigast från och med år 1970, till år 1990. Motsvarande

gäller för ovillkorliga kapitaltillskott som gjorts före år 1990.

 Bestämmelserna i första-tredje styckena tillämpas endast om den skattskyldige

eller någon honom närstående varit verksam i företaget i betydande omfattning

under beskattningsåret eller något av de tio beskattningsår som närmast föregått

beskattningsåret. Bestämmelserna gäller dock även om den skattskyldige eller den

honom närstående under någon del av denna tidsperiod varit verksam i ett annat

fåmansföretag, som bedriver samma eller likartad verksamhet, under förutsättning

att denna verksamhet inte påbörjades senare än under det tionde beskattningsåret

efter det år då verksamheten i det först avsedda företaget upphörde.

 Om den skattskyldige visar att utomstående i betydande omfattning äger del i

företaget och har rätt till utdelning, skall bestämmelserna i första-tredje

styckena inte tillämpas, om inte särskilda skäl föreligger. Härvid beaktas även

förhållandena under de tio beskattningsår som närmast föregått beskattningsåret.

Med utomstående avses sådana personer på vilka bestämmelserna i första-tredje

styckena till följd av femte stycket inte skall tillämpas. I fråga om

realisationsvinst gäller dessutom att som intäkt av tjänst skall högst tas upp

ett sammanlagt belopp som för den skattskyldige och honom närstående under samma

tidsperiod uppgår till 100 basbelopp för avyttringsåret enligt lagen (1962:381)

om allmän försäkring.

 Om den skattskyldiges make eller - såvitt gäller skattskyldig under 18 år -

förälder är eller under någon del av den senaste tioårsperioden har varit

verksam i företaget i betydande omfattning och om den skattskyldiges

beskattningsbara förvärvsinkomst, med bortseende från det belopp som enligt

bestämmelserna i första-tredje styckena skall tas upp som intäkt av tjänst,

understiger makens eller förälderns beskattningsbara förvärvsinkomst, skall vid

beräkning enligt 10 § av skatt på tjänsteintäkten den skattskyldiges

beskattningsbara förvärvsinkomst, innan tjänsteintäkten beaktas, anses motsvara

makens eller förälderns beskattningsbara förvärvsinkomst.

 Med verksamhet eller innehav av aktier i ett fåmansföretag likställs verksamhet

eller aktieinnehav i ett annat företag inom samma koncern.

 Vad som förstås med fåmansföretag och närstående framgår av punkt 14 av

anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370). Vid bedömningen av om

ett fåtal personer äger aktierna i ett fåmansföretag skall dock sådana delägare

anses som en person, som själva eller genom någon närstående är eller under

något av de tio beskattningsår som närmast föregått beskattningsåret har varit

verksamma i företaget i betydande omfattning.

 Vad som i detta moment sägs om aktier i ett fåmansföretag gäller också andelar

i ett sådant företag. Med aktier och andelar likställs andra sådana av företaget

utgivna finansiella instrument som avses i 27 § 1 mom. Vid tillämpningen av

bestämmelserna i första-tredje styckena på sistnämnda finansiella instrument

skall dock tillägget till statslåneräntan begränsas till en procentenhet och

värdering enligt fjärde stycket 1 eller uppräkning enligt fjärde stycket 2 inte

medges.

 4 §11

 Skattskyldig som har Skattskyldig får avdrag

varit bosatt här i riket för underskott och, om

under hela beskatt- han varit bosatt här i

ningsåret eller del av landet under hela

detta, får avdrag för beskattningsåret eller

periodiskt understöd, del av detta, för

egenavgifter, periodiskt understöd,

försäkringspremier m.m. iegenavgifter,

den omfattning som försäkringspremier m.m.,

anges i 46 § allt i den omfattning

kommunalskattelagen som anges i 46 § kom-

(1928:370). munalskattelagen

 (1928:370).

 7 §

 8 mom.12 8 mom. Mottagare av

 utdelning från svenskt

 aktiebolag och svensk

 ekonomisk förening är fri-

 kallade från

 skattskyldighet i den

 omfattning som anges

 nedan. Med utdelning

 förstås sådan utdelning som

 har uppburits i

 förhållande till innehavda

 aktier eller andelar

 eller som har uppburits

 efter annan grund men

 inte är avdragsgill för

 det utdelande företaget

 enligt 2 § 8 mom. första

 stycket.

 Svenskt aktiebolag

 eller svensk ekonomisk

 förening som förvaltar

 värdepapper eller

 likartad lös egendom och

 därutöver inte - direkt

 eller indirekt -

 bedriver någon eller

 endast obetydlig verk-

 samhet (för-

 valtningsföretag), är

 frikallat från

 skattskyldighet för

 utdelning i den mån

 sammanlagda beloppet av

 utdelningen motsvaras av

 annan utdelning än som

 avses i 3 § 7 mom. fjärde

 stycket som företaget har

 beslutat för samma be-

 skattningsår. Som

 förvaltningsföretag anses

 inte investmentföretag

 som avses i 2 § 10 mom.

 Svenskt aktiebolag

 eller svensk ekonomisk

 förening är med undantag

 av investmentföretag och

 förvaltningsföretag,

 frikallat från

 skattskyldighet för

 utdelning på

 näringsbetingade aktier

 eller andelar. Detsamma

 gäller svensk sparbank

 och svenskt ömsesidigt

 skadeförsäkringsföretag.

 Med näringsbetingad aktie

 eller andel avses aktie

 eller andel som inte

 utgör omsättningstillgång i

 företagets verksamhet

 under förutsättning att

 a) det sammanlagda

 röstetalet för företagets

 aktier eller andelar i

 det utdelande företaget

 vid beskattningsårets

 utgång motsvarade en

 fjärdedel eller mer av

 röstetalet för samtliga

 aktier eller andelar i

 det utdelande företaget,

 eller

 b) det görs sannolikt

 att innehavet av aktien

 eller andelen betingas

 av verksamhet som be-

 drivs av företaget eller

 av företag som med hänsyn

 till äganderättsförhållanden

 eller organisatoriska

 förhållanden kan anses stå

 det nära.

 Skattefrihet enligt

 tredje stycket föreligger

 dock inte för utdelning på

 aktie eller andel i

 förvaltningsföretag eller

 investmentföretag, om

 detta äger mer än enstaka

 aktier eller andelar på

 vilka utdelning skulle

 ha varit skattepliktig

 om aktierna eller

 andelarna hade ägts

 direkt av det företag som

 äger aktien eller andelen

 i förvaltningsföretaget

 eller

 investmentföretaget.

 Förvärvar företag aktie

 eller andel i annat

 företag och är det inte

 uppenbart att det företag

 som gör förvärvet därigenom

 erhåller tillgång av

 verkligt och särskilt

 värde med hänsyn till

 ägarföretagets verksamhet,

 föreligger inte

 skattefrihet enligt

 detta moment för

 utdelning på aktien eller

 andelen av sådana medel

 som vid förvärvet fanns

 hos det utdelande

 företaget och som inte

 motsvarar tillskjutet

 belopp eller inbetald

 insats. Utdelning anses

 i första hand gälla andra

 medel än sådana som mot-

 svarar tillskjutet

 belopp eller inbetald

 insats.

 Svenskt företag är fri- Svenskt företag är fri-

kallat från skattskyl- kallat från skattskyl-

dighet för utdelning på dighet för utdelning på

aktie eller andel i aktie eller andel i

utländsk juridisk person utländsk juridisk person

under förutsättning att under förutsättning att

innehavet av den 1. utdelningen skulle

utländska aktien eller ha varit skattefri

andelen är ett kapital- enligt vad som ovan sägs

placeringsinnehav eller för det fall det

ett näringsbetingat utdelande bolaget hade

innehav. varit svenskt och

 För att utdelning på 2. att den inkomstbe-

näringsbetingat innehav skattning som den

skall vara skat- utländska juridiska per-

tebefriad skall den sonen är underkastad är

inkomstbeskattning som jämförlig med den

den utländska juridiska inkomstbeskattning som

personen är underkastad skulle ha skett enligt

vara jämförlig med den denna lag, om inkomsten

inkomstbeskattning som hade förvärvats av ett

skulle ha skett enligt svenskt företag.

denna lag, om inkomsten

hade förvärvats av ett

svenskt företag. Vid

jämförelsen skall

utdelning som den

utländska juridiska per-

sonen erhållit på

kapitalplacerings-

innehav anses utgöra

inkomst som skall

beskattas enligt denna

lag. Vidare skall

bortses från bestämmelser

i avtal för undvikande

av dubbelbeskattning.

 Ett innehav av aktier

eller andelar i en

utländsk juridisk person

skall anses vara

näringsbetingat om

aktierna eller

andelarna inte utgör

omsättningstillgångar i

företagets verksamhet

och

 det sammanlagda röste-

talet för företagets

aktier eller andelar i

den utländska juridiska

personen vid

beskattningsårets utgång

motsvarade en fjärdedel

eller mer av röstetalet

för samtliga aktier

eller andelar i den

utländska juridiska

personen eller

 innehavet av aktierna

eller andelarna

betingas av verksamhet

som bedrivs av företaget

eller av företag som med

hänsyn till äganderättsför-

hållanden eller

organisatoriska för-

hållanden kan anses stå

det nära.

 Ett innehav av aktier

eller andelar i en

utländsk juridisk person

skall anses vara ett

kapitalplacerings-

innehav om aktierna

eller andelarna inte

utgör omsättnings-

tillgångar i företagets

verksamhet och inte

heller skall anses vara

näringsbetingade.

 Med svenskt företag av-

ses i detta moment

svenskt aktiebolag,

svensk ekonomisk

förening, svensk spar-

bank, svenskt ömsesidigt

skadeförsäkringsföretag

och svensk värde-

pappersfond.

 Utländsk juridisk person hemmahörande i något av de länder med vilka Sverige

ingått avtal för undvikande av dubbelbeskattning (avtalsländer) skall anses

underkastad inkomstbeskattning jämförlig med den som skulle ha skett enligt

denna lag. Denna presumtion gäller dock endast om personens intäkter härrör från

verksamhet i Sverige eller avtalsland och verksamheten är underkastad normal

inkomstskatt i det eller de länder där den bedrivs. I det fall personens

intäkter endast till obetydlig del härrör från verksamhet i andra länder eller

från särskilt skattemässigt gynnad verksamhet skall den ändå anses underkastad

jämförlig beskattning.

 10 §13

 För fysiska personer beräknas statlig inkomstskatt enligt följande.

 Skatt på förvärvsinkomst utgör 100 kronor samt 20 procent av den del av den

beskattningsbara förvärvsinkomsten som överstiger en skiktgräns på 170 000

kronor vid 1992 års taxering. Vid följande taxeringar uppgår skiktgränsen till

skiktgränsen för föregående taxeringsår multiplicerad med det jämförelsetal,

uttryckt i procent, som anger förhållandet mellan det allmänna prisläget i

oktober andra året före taxeringsåret och prisläget i oktober tredje året före

taxeringsåret med tillägg av två procentenheter. Skiktgränsen fastställs av

regeringen före utgången av andra året före taxeringsåret och avrundas nedåt

till helt hundratal kronor.

 Skatt på kapitalinkomst Skatt på kapitalinkomst

utgör 25 procent av utgör 30 procent av

inkomsten av kapital inkomsten av kapital

enligt 3 § 14 mom. enligt 3 § 14 mom.

 För dödsbon beräknas skatten enligt andra och tredje styckena med följande un-

dantag. Från och med beskattningsåret efter det kalenderår dödsfallet inträffade

tas det i andra stycket angivna beloppet 100 kronor ut bara om den be-

skattningsbara förvärvsinkomsten överstiger ett belopp som motsvarar grundavdrag

enligt 48 § 2 mom. kommunalskattelagen (1928:370). Från och med det fjärde

beskattningsåret efter det kalenderår dödsfallet inträffade utgör skatten på

förvärvsinkomst 20 procent av den beskattningsbara förvärvsinkomsten. Om den be-

skattningsbara förvärvsinkomsten överstiger ett belopp motsvarande grundavdrag

enligt 48 § 2 mom. kommunalskattelagen tas dessutom 100 kronor ut.

 10 a §14

 För andra skattskyldiga För andra skattskyldiga

än fysiska personer, än fysiska personer,

dödsbon och värde- dödsbon och värde-

pappersfonder, utgör pappersfonder, utgör

statlig inkomstskatt 28 statlig inkomstskatt 28

procent av den be- procent av den be-

skattningsbara skattningsbara

inkomsten. För inkomsten. För

värdepappersfonder utgör värdepappersfonder utgör

statlig inkomstskatt 25 statlig inkomstskatt 30

procent av den be- procent av den

skattningsbara beskattningsbara

inkomsten. inkomsten.

 22 §15

 Skall, på grund av Skall, på grund av

överenskommelse eller överenskommelse eller

beslut som avses i 20 beslut som avses i 20

eller 21 §, intäkt, som eller 21 §, intäkt, som är

är skattepliktig enligt skattepliktig enligt

denna lag, inte denna lag, inte

beskattas här i riket, beskattas här i riket,

medges inte heller medges inte heller

avdrag för kostnader avdrag för kostnader som

som är hänförliga till är hänförliga till intäkten.

intäkten. Detta gäller Detta gäller dock inte i

dock inte i fråga om fråga om utdelning från

utdelning från utländskt utländskt bolag till

bolag till svenskt svenskt företag i fall då

företag i fall då utdelningen skulle ha

innehavet är närings- varit undantagen från

betingat. beskattning om båda

 företagen varit svenska.

 24 §

 2 mom.16 Med avyttring 2 mom. Med avyttring av

av egendom avses egendom avses försäljning,

försäljning, byte eller byte eller därmed jämförlig

därmed jämförlig över- överlåtelse av egendom.

låtelse av egendom. Med Med avyttring jämställs

avyttring jämställs det också att tiden för

fallet att ett utnyttjande av en option

finansiellt instrument löpt ut utan att optionen

definitivt förlorar sitt har utnyttjats.

värde genom att det Avyttring av ett

företag som givit ut finansiellt instrument

instrumentet upplöses anses också föreligga om

genom konkurs eller det företag som givit ut

genom fusion enligt instrumentet

14 kap. 1 § 1. upplöses genom kon-

aktiebolagslagen kurs eller, om det är ett

(1975:1385), 11 kap. 1 svenskt aktiebolag eller

eller 2 § bank- en svensk ekonomisk före-

aktiebolagslagen ning, när företaget försätts

(1987:618). Ett finan- i konkurs,

siellt instrument som 2. träder i likvidation

givits ut av ett eller

svenskt aktiebolag 3. upplöses genom fusion

eller en svensk ekono- enligt 14 kap. 1 §

misk förening anses dock aktiebolagslagen

avyttrat när företaget (1975:1385), 11 kap. 1

försätts i konkurs. eller 2 § bankaktie-

Avyttring av ett finan- bolagslagen (1987:618),

siellt instrument anses eller, om det är ett ut-

också föreligga om det ländskt bolag, när bolaget

företag som givit ut det upplöses genom ett mot-

träder i likvidation. svarande förfarande.

Med avyttring jämställs Med avyttring avses

också att tiden för ut- däremot inte utlåning av

nyttjande av en option egendom för blankning.

löpt ut utan att Avyttring anses inte

optionen har heller föreligga när en

utnyttjats. Med andel definitivt förlorar

avyttring avses däremot sitt värde i fall som

inte utlåning av egendom avses i 3 § 8 mom. tredje

för blankning. Avyttring stycket.

anses inte heller före-

ligga när en andel defi-

nitivt förlorar sitt

värde i fall som avses

i punkt 1 a av

anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen

(1928:370).

 En delägare i ett handelsbolag skall anses ha avyttrat sin andel i bolaget om

andelen inlöses eller bolaget upplöses.

 Har andelen övergått till någon annan på annat sätt än genom köp, byte eller

därmed jämförligt fång och är det justerade ingångsvärdet enligt 28 § negativt,

skall beskattning ske som om andelen avyttrats.

 Inlöses andel i värdepappersfond eller utskiftas fondens behållna tillgångar

till fondandelsägare i samband med att fonden upplöses, skall avyttring av

andelen anses ha skett mot vederlag motsvarande vad fondandelsägaren uppbär vid

inlösen eller utskiftning. Detsamma gäller om medlem avgår ur en ekonomisk

förening.

 Utnyttjas ett finansiellt instrument, som avser teckningsrätt, delrätt,

företrädesrätt till teckning av vinstandelslån, köpoption, termin, optionsrätt,

konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt vinstandelsbevis, för förvärv av

aktier eller annan egendom, anses detta inte som en avyttring av det utnyttjade

instrumentet. Anskaffningsvärdet för den förvärvade egendomen är summan av

anskaffningsvärdet för instrumentet och annat vederlag.

 4 mom.17 Skattskyldighet för vinst respektive avdragsrätt för förlust vid

avyttring av egendom inträder det beskattningsår då egendomen avyttras. Vinst

och förlust beräknas därvid på grundval av alla intäkter och kostnader som är

hänförliga till avyttringen. Avdrag för realisationsförlust medges endast om

förlusten är definitiv.

 Är intäktens storlek beroende av viss framtida händelse och kan till följd

härav intäktens totala belopp inte fastställas vid den taxering som är i fråga,

skall tillkommande belopp beskattas vid taxeringen för det eller de år då detta

belopps storlek blir känd. Därvid skall beskattningen ske på grundval av

förhållandena vid avyttringen och med tillämpning av de beskattningsregler som

gällde vid taxeringen för avyttringsåret.

 Skattskyldighet för vinst respektive avdragsrätt för förlust i samband med

utfärdande av en köp- eller säljoption med en löptid på högst ett år inträder

för det beskattningsår då utfärdaren frigörs från sina åtaganden. Om utfärdaren

på grund av optionen säljer den underliggande egendomen skall han öka

försäljningspriset med den tidigare uppburna ersättningen (premien) vid

beräkning av vinst. Om utfärdaren på grund av optionen köper egendom, dras

premien av från anskaffningsvärdet för egendomen, om denna avyttras senast under

det beskattningsår då premien skall tas upp till beskattning. I fråga om option

med längre löptid än ett år, inträder skattskyldighet för det beskattningsår då

optionen utfärdas. Det som nyss sagts om behandlingen av premien gäller även

beträffande optioner med den längre löptiden, om försäljning på grund av

optionen respektive avyttring av egendom som köpts på grund av optionen sker

samma år som optionen utfärdats. Med option avses ett finansiellt instrument som

ger innehavaren rätt att köpa eller sälja aktier, obligationer eller annan

egendom till ett visst pris eller en rätt att erhålla betalning, vars storlek

beror på värdet av egendomen, aktieindex eller liknande.

 Skattskyldighet för vinst respektive avdragsrätt för förlust på grund av en

termin inträder för det beskattningsår då fullgörandet enligt terminsavtalet

skall ske. Med termin avses ett finansiellt instrument i form av ett avtal om

köp av aktier, obligationer eller annan egendom vid en viss framtida tidpunkt

och till ett bestämt pris eller en rätt att erhålla betalning, vars storlek

beror på värdet av egendomen, aktieindex eller liknande.

 I fråga om avyttring som avsett lånad aktie (blankningsaffär) inträder, om inte

den skattskyldige vid tidpunkten för avyttringen äger aktie av samma slag och

sort, skattskyldighet för det beskattningsår då en motsvarande aktie förvärvats

och återställts till långivaren, dock senast året efter det beskattningsår då

avyttring av den lånade aktien skedde.

 Har ett finansiellt instrument ansetts avyttrat genom att det bolag eller den

ekonomiska förening som givit ut instrumentet försatts i konkurs gäller

följande.

 1. Om faktisk avyttring

 därefter sker anses

 anskaffningsvärdet vara

 1. Har ackord träffats noll kronor.

eller har utdelning i 2. Har ackord träffats

konkursen erhållits eller har utdelning i

skall ersättningen tas konkursen erhållits skall

upp som realisa- ersättningen tas upp som

tionsvinst, dock högst realisationsvinst, dock

med ett belopp som högst med ett belopp som

svarar mot medgivet svarar mot medgivet

avdrag för avdrag för

realisationsförlust i realisationsförlust i

samband med att samband med att företaget

företaget försattes i försattes i konkurs.

konkurs. Medgavs avdrag Medgavs avdrag för viss

för viss del av del av realisations-

realisationsförlusten förlusten skall endast

skall endast motsvarande del av

motsvarande del av ersättningen tas upp som

ersättningen tas upp som realisationsvinst.

realisationsvinst. 3. Har ett beslut om

 2. Har ett beslut om konkurs upphävts eller

konkurs upphävts eller har konkursen lagts ned

har konkursen lagts ned skall som

skall som realisationsvinst tas

realisationsvinst tas upp ett belopp som

upp ett belopp som svarar mot medgivet

svarar mot medgivet avdrag för realisations-

avdrag för realisations- förlust i samband med att

förlust i samband med företaget försattes i

att företaget försattes konkurs. Detsamma gäller

i konkurs. Detsamma om en konkurs avslutas

gäller om en konkurs med överskott.

avslutas med överskott. Anskaffningsvärdet anses

Anskaffningsvärdet anses därefter uppgå till det

därefter uppgå till det enligt genom-

enligt genom- snittsmetoden beräknade

snittsmetoden beräknade värdet vid den tidpunkt då

värdet vid den tidpunkt avyttring ansågs ha

då avyttring ansågs ha skett.

skett.

 Skatteplikt föreligger

inte för realisations-

vinst som uppkommit vid

nedsättning av

aktiekapitalet eller

reservfonden i svenskt

aktiebolag eller vid

likvidation av ett

sådant aktiebolag eller

en svensk ekonomisk

förening. Detta gäller

under förutsättning att

bestämmelserna i 3 § 12

mom. tredje stycket

inte är tillämpliga.

Undantag från

skatteplikt gäller inte Om ett finansiellt

när aktie eller andel instrument har ansetts

utgör tillgång i avyttrat genom att det

näringsverksamhet som företag som har givit ut

bedrivs av fysisk instrumentet har trätt i

person eller dödsbo likvidation och om in-

eller av ett strumentet därefter

handelsbolag. Har faktiskt avyttras anses

förlust uppkommit vid anskaffningsvärdet uppgå

likvidation av ett till så stor del av det

svenskt aktiebolag enligt genom-

eller en svensk snittsmetoden beräknade

ekonomisk förening värdet som kvarstår vid

medges avdrag för den faktiska av-

realisationsförlust. yttringstidpunkten. Upp-

 hör likvidationen skall

 anskaffningsvärdet

 därefter anses uppgå till

 det enligt genom-

 snittsmetoden beräknade

 värdet vid den tidpunkt då

 likvidationen upphörde.

 27 §

 2 mom.18 Som anskaff- 2 mom. Som an-

ningsvärde anses det skaffningsvärde anses det

genomsnittliga an- genomsnittliga an-

skaffningsvärdet för skaffningsvärdet för

samtliga finansiella samtliga finansiella

instrument av samma instrument av samma slag

slag och sort som det och sort som det av-

avyttrade, beräknat på yttrade, beräknat på

grundval av faktiska grundval av faktiska an-

anskaffningsutgifter skaffningsutgifter och

och med hänsyn till med hänsyn till inträffade

inträffade förändringar förändringar beträffande

beträffande innehavet innehavet (genomsnitts-

(genomsnittsmetoden). metoden). Har aktier

Har aktier erhållits erhållits genom sådan

genom sådan utdelning utdelning som avses i 3 §

som avses i punkt 1 a 7 mom. fjärde stycket

av anvisningarna till skall som an-

22 § kommunalskattelagen skaffningsvärde för dessa

(1928:370) skall som aktier anses så stor del

anskaffningsvärde för av det genomsnittliga

dessa aktier anses så anskaffningsvärdet för

stor del av det genom- aktierna i det utdelande

snittliga bolaget som svarar mot

anskaffningsvärdet för förändringen i

aktierna i det marknadsvärdet på dessa

utdelande bolaget som aktier till följd av

svarar mot förändringen i utdelningen. Det genom-

marknadsvärdet på dessa snittliga

aktier till följd av anskaffningsvärdet för

utdelningen. Det genom- aktierna i det utdelande

snittliga bolaget skall minskas i

anskaffningsvärdet för motsvarande mån. För sådan

aktierna i det mottagare som inte äger

utdelande bolaget skall aktier i det utdelande

minskas i motsvarande bolaget skall, om

mån. För sådan mottagare vederlag erlagts för

som inte äger aktier i rätten till utdelning,

det utdelande bolaget vederlaget anses som

skall, om vederlag anskaffningsvärde. I

erlagts för rätten till annat fall skall de

utdelning, vederlaget utdelade aktierna anses

anses som anskaffade utan kostnad.

anskaffningsvärde. I Har aktier erhållits

annat fall skall de genom sådan utskiftning

utdelade aktierna anses som avses i 3 § 8 mom.

anskaffade utan tredje stycket skall som

kostnad. Har aktier er- anskaffningsvärde för

hållits genom sådan dessa aktier anses an-

utskiftning som avses i skaffningsvärdet för an-

punkt 1 a av anvis- delarna i den förening

ningarna till 22 § som skiftat ut aktierna.

kommunalskattelagen

skall som anskaffnings-

värde för dessa aktier

anses anskaffningsvärdet

för andelarna i den fö-

rening som skiftat ut

aktierna.

 Är finansiella instrument som avses i 1 mom. föremål för notering på inländsk

eller utländsk börs eller annan kontinuerlig notering av marknadsmässig

omsättning, som är allmänt tillgänglig (marknadsnoterade), får utom såvitt avser

optioner och terminer anskaffningsvärdet bestämmas till 20 procent av vad den

skattskyldige erhåller vid avyttringen efter avdrag för kostnad för avyttringen.

 Delbevis eller teckningsrättsbevis, som grundas på aktieinnehav i ett bolag,

anses anskaffat utan kostnad.

 4 mom.19 Har en här i 4 mom. Har en här i

riket bosatt eller riket bosatt eller

hemmahörande person av- hemmahörande person av-

yttrat aktier till ett yttrat aktier till ett

svenskt aktiebolag svenskt aktiebolag eller

eller ett motsvarande ett motsvarande utländskt

utländskt bolag och bolag och utgörs veder-

utgörs vederlaget för de laget för de avyttrade

avyttrade aktierna av aktierna av nyemitterade

nyemitterade aktier i aktier i det köpande

det köpande bolaget och bolaget och eventuellt

eventuellt pengar mot- pengar motsvarande högst

svarande högst tio tio procent av de

procent av de nyemitterade aktiernas

nyemitterade aktiernas nominella värde skall som

nominella värde skall skattepliktig reali-

som skattepliktig sationsvinst räknas den

realisationsvinst räknas del av vederlaget som

den del av vederlaget utgörs av pengar. Vad nu

som utgörs av pengar, sagts tillämpas också vid

eller om det är fråga om avyttring av andelar i

sådana aktier för vilka ekonomisk förening. De

hälften av realisa- mottagna aktierna skall

tionsvinsten är anses förvärvade till det

undantagen från anskaffningsvärde som

skatteplikt enligt 3 § 1 gällde för de avyttrade

mom. hälften av den del aktierna eller ande-

av vederlaget som utgörs larna.

av pengar. Vad nu sagts

tillämpas också vid

avyttring av andelar i

ekonomisk förening. De

mottagna aktierna skall

anses förvärvade till det

anskaffningsvärde som

gällde för de avyttrade

aktierna eller

andelarna. I fråga om

aktier eller andelar

som avses i 3 § 1 mom.

fjärde stycket b skall

som skattepliktig

realisationsvinst räknas

den del av vinsten som

inte omfattas av

undantaget från skat-

teplikt. I detta fall

skall de mottagna

aktierna anses förvärvade

till det an-

skaffningsvärde som

gällde för de avyttrade

aktierna eller

andelarna med tillägg för

skattepliktig

realisationsvinst.

 Bestämmelserna i första stycket gäller inte person som har avflyttat från riket

men som till följd av reglerna om väsentlig anknytning hit ändå anses bosatt

här.

 Vid avyttring av aktier eller andelar i företag som avses i 3 § 12 mom. nionde

stycket, tillämpas första stycket endast om skattemyndigheten lämnar medgivande

till detta. Sådant medgivande får lämnas om inte någon del av vinsten skulle ha

tagits upp som intäkt av tjänst. Skattemyndighetens beslut får överklagas hos

Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

 Flyttar en skattskyldig utomlands och har han tidigare avyttrat aktier eller

andelar till ett utländskt bolag varvid bestämmelserna i första eller tredje

stycket tillämpats, skall skatteplikt anses uppkomma när utflyttningen sker i

fråga om den del av realisationsvinsten som tidigare inte tagits upp till

beskattning.

 5 mom.20 Förlust på 5 mom. Förlust på mark-

marknadsnoterad tillgång nadsnoterad tillgång som

som avses i 1 mom. får avses i 1 mom. får dras

dras av från realisa- av från realisationsvinst

tionsvinst på på marknadsnoterad sådan

marknadsnoterad sådan tillgång. I fråga om andel

tillgång. Om viss del av i värdepappersfond gäller

vinst skulle ha tagits detta endast om värdet av

upp som skattepliktig fondens innehav av sådana

vinst får endast mot- tillgångar som avses i 1

svarande del av mom. inte annat än till-

förlusten dras av. Av fälligtvis understigit

förlust som inte dragits tre fjärdedelar av fond-

av mot vinst på förmögenheten. Av förlust

marknadsnoterad egendom som inte dragits av mot

eller av förlust på vinst på marknadsnoterad

egendom som inte är egendom eller av förlust

marknadsnoterad får på egendom som inte är

 - 70 procent dras av marknadsnoterad får 70

om 100 procent av vinst procent dras av.

på sådan egendom är

skattepliktig,

 - 49 procent dras av

om 70 procent av vinst

på sådan egendom är

skattepliktig,

 - 35 procent dras av

om 50 procent av vinst

på sådan egendom är

skattepliktig.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering om inte annat följer av punkterna 2-12.

 2. Ifråga om beskattningsår som påbörjats före den 1 januari 1995 gäller äldre

föreskrifter avseende utdelning respektive vinst och förlust vid avyttring av

aktier eller andra finansiella instrument om skattskyldighet eller rätt till

avdrag har uppkommit före ikraftträdandet.

 3. För företag med beskattningsår som påbörjats före den 1 janauri 1995

tillämpas äldre föreskrifter i 2 § 3 mom. för den del av beskattningsåret som

avser tiden före ikraftträdandet.

 4. Äldre föreskrifter i 2 § 4 mom. sista stycket gäller alltjämt om utdelningen

lämnats före utgången av år 1994.

 5. Äldre föreskrifter i 2 § 10 mom. första stycket 4 skall endast tillämpas vid

1995 och 1996 års taxeringar för värdepappersfond om fonden under år 1994

vidareutdelat utdelning som mottagits under samma år på sådana tillgångar som

avses i den nämnda punkten. Därvid skall så stor del av den i nämnda punkt

angivna intäkten tas upp som svarar mot förhållandet mellan denna

vidareutdelning och all utdelning som fonden mottagit under året. Utdelning som

fonden har lämnat under år 1994 skall i första hand anses utgöras av sådan

vidareutdelning som anges i första meningen.

 För företag med beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1995

tillämpas, med den i föregående stycke nämnda inskränkningen, äldre föreskrifter

om schablonintäkt i 2 § 10 mom. för den del av beskattningsåret som avser tiden

före ikraftträdandet.

 6. Vid beräkning av sparad utdelning enligt 3 § 12 mom. andra stycket till och

med utgången av år 1994 får 9 § lagen (1994:775) om beräkning av

kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag i dess lydelse till

och med utgången av år 1994 tillämpas vid 1996 och senare års taxeringar.

 7. De nya föreskrifterna i 4 § tillämpas första gången vid 1995 års taxering.

 8. De nya bestämmelserna i 7 § 8 mom. tredje stycket gäller inte sådan

utdelning på förlagsinsatser som är avdragsgill enligt 2 § 8 mom. i momentets

lydelse till och med utgången av år 1993 och punkt 6 av övergångsbestämmelserna

till lagen (1993:1543) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

 9. Äldre föreskrifter i 10 a § tillämpas för beskattningsår som påbörjats före

ikraftträdandet.

 10. Äldre föreskrifter i 22 § tillämpas för beskattningsår som påbörjats före

ikraftträdandet.

 11. Har sådan avyttring som avses i 27 § 4 mom. skett under år 1994 och var de

avyttrade aktierna eller andelarna av det slag som avses i 3 § 1 mom. fjärde

stycket b i dess lydelse intill utgången av år 1994 skall de mottagna aktierna

anses förvärvade till det anskaffningsvärde som gällde för de avyttrade aktierna

med tillägg för den skattepliktiga realisationsvinst som uppkommit vid

avttringen.

 12. Vid tillämpningen av de nya förskrifterna i 27 § 5 mom. om avdrag för

realisationsförlust på andelar i värdepappersfonder skall hänsyn inte tas till

sammansättningen av fondens förmögenhet före den 1 januari 1995. Under tiden

från och med den 1 januari till och med den 30 juni 1995 skall i stället för

nivån 75 procent för andelen aktier o.d. av förmögenheten tillämpas en gräns på

60 procent.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1993:1543.

3 Senaste lydelse 1993:1544.

4 Lydelse enligt prop. 1993/94:196 och SFS 1993:1543.

5 Senaste lydelse 1994:778.

6 Senaste lydelse 1993:1543.

7 Senaste lydelse 1994:778.

8 Senaste lydelse 1993:1543.

9 Senaste lydelse 1993:1543.

10 Senaste lydelse 1994:778.

11 Senaste lydelse 1990:651.

12 Senaste lydelse 1994:778.

13 Senaste lydelse 1993:1543.

14 Senaste lydelse 1993:1544.

15 Senaste lydelse 1994:778.

16 Lydelse enligt prop. 1993/94:196 och SFS 1994:778.

17 Senaste lydelse 1993:1543.

18 Senaste lydelse 1993:1543.

19 Senaste lydelse 1993:1543.

20 Senaste lydelse 1993:1543.

6 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 2 § 4 mom., 7 och 10 §§ uppbördslagen (1953:272)1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §2

 4 mom. Skattereduktion 4 mom. Skattereduktion

medges skattskyldig för medges skattskyldig för

underskott av kapital underskott av kapital

enligt 3 § 14 mom. lagen enligt 3 § 14 mom. lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt. inkomstskatt.

Skattereduktionen skall Skattereduktionen skall

uppgå till 25 procent av uppgå till 30 procent av

den del av underskottet den del av underskottet

som inte överstiger som inte överstiger

100 000 kronor och 18 100 000 kronor och 21

procent av återstoden. procent av återstoden. Om

Om en skattskyldig en skattskyldig under

under beskattningsåret beskattningsåret har

har varit skyldig att varit skyldig att betala

betala sjömansskatt sjömansskatt enligt lagen

enligt lagen (1958:295) (1958:295) om

om sjömansskatt och sjömansskatt och denna

denna har satts ned har satts ned enligt 12 §

enligt 12 § 4 mom. 4 mom. samma lag på grund

samma lag på grund av av underskott av kapital

underskott av kapital skall skattereduktionen

skall skattereduktionen dock minskas med det

dock minskas med det belopp varmed nedsättning

belopp varmed har skett.

nedsättning har skett.

 Skattereduktion sker endast i fråga om statlig inkomstskatt, kommunal

inkomstskatt, skogsvårdsavgift och statlig fastighetsskatt.

 Bestämmelserna om skattereduktion skall tillämpas vid debitering av slutlig

skatt, tillkommande skatt, preliminär F-skatt och särskild A-skatt samt vid

beslut om beräkning i enskilt fall av preliminär A-skatt. Öretal som uppkommer

vid beräkning av skattereduktion bortfaller.

 7 §3

 För inkomst av arbete som uppbärs av en fysisk person och som inte avser

bestämd tidsperiod eller inte uppbärs vid regelbundet återkommande tillfällen

skall preliminär A-skatt utgå med 30 procent av inkomsten. Detsamma gäller i

fråga om inkomst som inte utgör den skattskyldiges huvudsakliga inkomst av

arbete.

 Uppbärs inkomst som avses i första stycket första meningen tillsammans med

inkomst, som utgör den skattskyldiges huvudsakliga inkomst av arbete, skall

preliminär A-skatt utgå enligt grunder som Riksskatteverket fastställer med

beaktande av bestämmelserna i 3 § 1 mom.

 För inkomst som avses i För inkomst som avses i

3 § 2 mom. tredje 3 § 2 mom. tredje stycket

stycket första meningen första meningen skall

skall preliminär skatt preliminär skatt utgå med

utgå med 25 procent av 30 procent av inkomsten.

inkomsten. Preliminär Preliminär skatt på ränta

skatt på ränta eller eller utdelning på

utdelning på utländska utländska värdepapper

värdepapper skall utgå skall utgå med så stort

med så stort belopp att belopp att det

det tillsammans med den tillsammans med den

skatt som innehållits i skatt som innehållits i

utlandet uppgår till 25 utlandet uppgår till 30

procent av räntan eller procent av räntan eller

utdelningen utdelningen

 Skatt enligt första eller andra stycket tas inte ut på belopp under 100 kronor.

 Att särskilda grunder för uttagande av preliminär A-skatt kan föreskrivas i

vissa fall framgår av 3 § 2 mom.

 Bestämmelserna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 40 §.

 10 §4

 Preliminär A-skatt skall beräknas på ersättningar för ökade levnadskostnader,

som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33 §

kommunalskattelagen (1928:370) och för vilken rätten till avdrag för

kostnaderna vid mottagarens inkomsttaxering anges i nämnda punkt, endast till

den del ersättningarna överstiger de schablonbelopp som anges i nämnda lagrum

eller, såvitt gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften.

 På ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa för

vilken rätten till avdrag för kostnaderna vid mottagarens inkomsttaxering anges

i punkt 3 a av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen skall preliminär

A-skatt beräknas endast till den del ersättningen överstiger de schablonbelopp

som anges i nämnda lagrum. I den mån ersättning för ökade levnadskostnader under

tjänsteresa utgår för längre tid än två år på en och samma ort skall dock

preliminär A-skatt beräknas på hela ersättningen såvida inte skattemyndigheten

på ansökan av den som betalar ut ersättningen beslutar att vad som sägs i första

meningen i detta stycke skall gälla även för viss längre tid än två år.

 I fråga om ersättning för resa med egen bil i tjänsten gäller att preliminär

A-skatt beräknas på ersättningen endast till den del den överstiger det i punkt

3 c av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen angivna beloppet.

 Beträffande annan skattepliktig ersättning för kostnader som är förenade med

tjänsten beräknas preliminär A-skatt endast om det är uppenbart att ersättningen

avser kostnader som inte är avdragsgilla vid mottagarens inkomsttaxering eller

att den överstiger avdragsgillt belopp. I sådant fall beräknas skatten på hela

ersättningen respektive den del av ersättningen som överstiger det avdragsgilla

beloppet.

 Preliminär A-skatt skall inte utgå för:

 a) familjebidrag till den som tjänstgör inom totalförsvaret;

 b) ränta eller utdelning som tillkommer en annan juridisk person än svenskt

dödsbo eller en fysisk person som inte är bosatt i Sverige;

 c) ränta eller utdelning som enligt dubbelbeskattningsavtal är helt undantagen

från beskattning i Sverige;

 d) ränta på förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 § lagen (1990:325) om själv-

deklaration och kontrolluppgifter, om räntan inte uppgår till 1 000 kronor;

 e) ränta på konto för klientmedel;

 f) ränta som ingår i belopp som redovisats enligt 3 kap. 22 § sista stycket

lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter;

 g) utdelning som avses

i lagen (1994:776) om

beskattning av viss

vidareutdelning; g) ersättning till en

 h) ersättning till en och samma idrottsutövare

och samma idrottsutövare från en sådan ideell före-

från en sådan ideell fö- ning som avses i 7 § 5

rening som avses i 7 § mom. lagen (1947:576) om

5 mom. lagen (1947:576) statlig inkomstskatt och

om statlig inkomstskatt som har till huvud-

och som har till huvud- sakligt syfte att främja

sakligt syfte att främja idrottslig verksamhet,

idrottslig verksamhet, om ersättningen från

om ersättningen från föreningen under året inte

föreningen under året uppgått till ett halvt

inte uppgått till ett basbelopp enligt lagen

halvt basbelopp enligt (1962:381) om allmän

lagen (1962:381) om försäkring;

allmän försäkring; h) förmån av fri

 i) förmån av fri resa resa inom riket i samband

inom riket i samband med tillträdande eller

med tillträdande eller frånträdande av anställ-

frånträdande av ning eller uppdrag eller

anställning eller ersättning för kostnad för

uppdrag eller ersättning sådan resa; eller

för kostnad för sådan i) ränta eller utdelning

resa; eller för vilken

 j) ränta eller kontrolluppgift skall

utdelning för vilken lämnas enligt sådan

kontrolluppgift skall förbindelse som avses i

lämnas enligt sådan 3 kap. 32 § b lagen om

förbindelse som avses i självdeklaration och

3 kap. 32 b § lagen om kontrolluppgifter.

självdeklaration och

kontrolluppgifter.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. De nya bestämmelserna i 2 § 4 mom.

tillämpas första gången i fråga om slutlig och tillkommande skatt på grund av

1996 års taxering. De nya bestämmelserna i 7 och 10 §§ tillämpas första gången i

fråga om preliminär skatt för år 1995.

1 Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Senaste lydelse 1992:680.

3 Lydelse enligt prop. 1994/95:92.

4 Lydelse enligt prop. 1994/95:50.

7 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624)

 Härigenom föreskrivs att 1 § kupongskattelagen (1970:624)1 skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

 Kupongskatt erläggs Kupongskatt erläggs

enligt denna lag till enligt denna lag till

staten för utdelning av staten för utdelning av

annat slag än som avses annat slag än som avses i

i punkt 1 a andra 3 § 7 mom. fjärde stycket

stycket av lagen (1947:576) om

anvisningarna till 22 § statlig inkomstskatt på

kommunalskattelagen aktie i svenskt ak-

(1928:370) på aktie i tiebolag.

svenskt aktiebolag.

 Vad i denna lag sägs om aktie i svenskt aktiebolag gäller även andel i svensk

värdepappersfond.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:996.

2 Senaste lydelse 1993:1555.

8 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

 Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår

 a) 1,5 procent av: a) 1,7 procent av:

 taxeringsvärdet taxeringsvärdet avseende

avseende småhusenhet, småhusenhet,

 bostadsbyggnadsvärdet bostadsbyggnadsvärdet

och tomtmarksvärdet och tomtmarksvärdet av-

avseende småhus på seende småhus på lant-

lantbruksenhet, bruksenhet,

 75 procent av 75 procent av marknads-

marknadsvärdet avseende värdet avseende privat-

privatbostad i bostad i utlandet,

utlandet, b) 1,7 procent av:

 b) 1,5 procent av: taxeringsvärdet avseende

 taxeringsvärdet hyreshusenhet till den

avseende hyreshusenhet del det avser

till den del det avser värderingsenhet för

värderingsenhet för bostäder, värderingsenhet

bostäder, värderingsen- för bostäder under

het för bostäder under uppförande,

uppförande, värderingsenhet avseende

värderingsenhet avseende tomtmark som hör till

tomtmark som hör till dessa bostäder, annan

dessa bostäder, annan värderingsenhet tomtmark

värderingsenhet tomtmark som är obebyggd samt

som är obebyggd samt värderingsenhet avseende

värderingsenhet avseende exploateringsmark.

exploateringsmark.

 Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i Sverige, bostäder och

har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det fastighetstaxeringsår som

föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen fastighetsskatt på bostadsdelen

under de fem första åren och halv fastighetsskatt under de därpå följande fem

åren enligt vad som närmare föreskrivs i femte stycket. Detsamma gäller färdigs-

tälld eller ombyggd sådan byggnad, för vilken värdeår inte har åsatts vid ny

fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts ett värdeår motsvarande året före

det fastighetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, om ny fas-

tighetstaxering då hade företagits.

 För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i 41 a §

nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om samfälligheten utgör

en särskild taxeringsenhet.

 Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund av eldsvåda

eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under viss tid eller har i

sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte kunnat uthyras, får

fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den omfattning, vari byggnaden inte

kunnat användas eller uthyras. Har så varit fallet under endast kortare tid av

beskattningsåret, skall någon nedsättning dock inte ske.

 Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar av

fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för dessa

delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastighetsdel. Den

nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra stycket skall såvitt

avser småhusenhet beräknas på den del av taxeringsvärdet som belöper på värde-

ringsenhet som avser småhuset med tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår i

samma taxeringsenhet som småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus

med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas

nedsättningen på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som

avser bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken ingår i

samma taxeringsenhet som hyreshuset.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

 2. Äldre bestämmelser i 3 § första stycket gäller i fråga om fastighetsskatt

för beskattningsår som har påbörjats före utgången av år 1994.

1 Senaste lydelse 1993:1525.

9 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 23, 27, 28 och 31 §§ lagen (1990:325) om själv-

deklaration och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 23 §1

 Uppgiftsskyldighet enligt 22 § föreligger inte

 1. då borgenären är bank, hypoteksinstitut, försäkringsföretag, aktiebolag

eller förening eller stiftelse som tilldelats organisationsnummer,

 2. för ränta som i fråga om Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag inte avser

bolagets verksamhet beträffande skuldförbindelser för den allmänna marknaden och

som i fråga om övriga uppgiftsskyldiga inte hänför sig till sådan verksamhet som

avses i 22 § första stycket,

 3. för ränta på

vinstandelslån som inte

utgör skattepliktig in-

komst enligt punkt 2 a

första stycket 4 av

anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen

(1928:370) eller 3 § 1

mom. tredje stycket 4

lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt,

 4. för ränta och fordran 3. för ränta och fordran

på konto, för vilket på konto, för vilket inte

inte finns person- eller finns person- eller

organisationsnummer och organisationsnummer och

som öppnats före den 1 som öppnats före den 1

januari 1985, om räntan januari 1985, om räntan

för kontohavaren uppgår för kontohavaren uppgår

till mindre än 100 kro- till mindre än 100 kronor

nor eller - om kontot eller - om kontot

innehas av mer än en innehas av mer än en

person - ränta för var person - ränta för var och

och en av kontohavarna en av kontohavarna un-

understiger 100 kronor, derstiger 100 kronor,

 5. för ränta och for- 4. för ränta och fordran

dran på konto om borge- på konto om borgenärens

närens sammanlagda ränta sammanlagda ränta på ett

på ett eller flera kon- eller flera konton uppgår

ton uppgår till mindre till mindre än 100 kronor

än 100 kronor varvid varvid ränta som enligt

ränta som enligt andra andra bestämmelser i

bestämmelser i detta detta stycke är

stycke är undantagen undantagen från

från uppgiftsskyldighet uppgiftsskyldighet inte

inte skall medräknas, skall medräknas,

 6. för ränta och for- 5. för ränta och fordran

dran på särskilt konto i på särskilt konto i bank

bank enligt skogskonto- enligt skogskontolagen

lagen (1954:142), lagen (1954:142), lagen

(1979:611) om (1979:611) om

upphovsmannakonto, upphovsmannakonto, lagen

lagen (1982:2) om upp- (1982:2) om uppfinnar-

finnarkonto eller lagen konto eller lagen

(1993:931) om (1993:931) om

individuellt individuellt

pensionssparande. pensionssparande.

 27 §2

 Kontrolluppgift om utdelning och innehav skall lämnas av

 1. den som utbetalt utdelning på aktie i svenskt aktiebolag som är avstämnings-

bolag enligt 3 kap. 8 § aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 §

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen

(1987:618),

 2. förvaringsinstitut som avses i 1 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

och som utbetalt utdelning på andel i svensk värdepappersfond,

 3. fondbolag som avses i 1 § lagen om värdepappersfonder och som förvaltar

svensk värdepappersfond,

 4. den som utbetalt utdelning från utländsk juridisk person, om utdelningen ut-

betalats genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolags försorg,

 5. valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utländskt fondpapper eller

rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapperförvaras i depå

eller kontoförs.

 Kontrolluppgift om

utdelning skall lämnas

av annat svenskt aktie-

bolag än som avses i

första stycket 1 och

svensk ekonomisk

förening. Kontroll-

uppgift skall dock inte

lämnas om företaget är

fåmansföretag.

 Kontrolluppgift skall lämnas för

 a) fysisk eller juridisk person som är berättigad att lyfta utdelning för egen

del vid utdelningstillfället och

 b) fysisk person som hos den uppgiftsskyldige varit antecknad som innehavare av

aktie eller andel i värdepappersfond eller utländsk juridisk person eller

utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper.

 Kontrolluppgift enligt Kontrolluppgift enligt

tredje stycket a skall andra stycket a skall ta

ta upp utbetald upp utbetald utdelning

utdelning till den del till den del den är skat-

den är skattepliktig och tepliktig och avdragen

avdragen preliminär preliminär skatt. Kon-

skatt. Kontrolluppgift trolluppgift enligt

om utdelning som avses andra stycket b skall ta

i lagen (1994:776) om upp innehavet vid årets

beskattning av viss utgång.

vidareutdelning skall

också ta upp utländsk

källskatt som belöper

på utdelningen. Sådan

kontrolluppgift skall

lämnas även om

utdelningen understiger

500 kronor. Kontroll-

uppgift enligt tredje

stycket b skall ta upp

innehavet vid årets

utgång.

 Uppgiftsskyldighet enligt denna paragraf föreligger inte för tillgångar på

pensionssparkonto eller för utdelning på sådana tillgångar.

 28 §3

 Särskild uppgift om utdelning eller ränta skall lämnas av

 1. den som har fått utdelning på aktier i svenskt aktiebolag, som inte är

avstämningsbolag enligt 3 kap. 8 § aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 §

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen

(1987:618), samt

 2. den som i Sveriges har fått

 a) utdelning från a) utdelning på andelar

utländsk juridisk i svensk ekonomisk

person, om utdelningen förening, eller, om

inte har betalts ut utdelningen inte har

genom Värdepappers- betalts ut genom

centralen VPC Värdepapperscentralen VPC

Aktiebolag eller gäller Aktiebolag eller gäller

fall som avses i 27 § fall som avses i 27 §

första stycket 5, eller första stycket 5, från

 utländsk juridisk person,

 eller

 b) ränta som har erlagts mot att kupong eller kvitto lämnats och inte har

betalts ut genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag eller gäller fall som

avses i 22 § första stycket 6, på obligation, förlagsbevis eller någon annan för

den allmänna rörelsen avsedd förskrivning.

 Särskild uppgift skall lämnas när utdelningen eller räntan tas emot. Lyfts

beloppet för någon annans räkning, och överlämnas inte därvid en av denne

angiven särskild uppgift, skall en sådan i stället lämnas av den som lyfter

beloppet. Därvid skall uppges namn och hemvist på den för vars räkning beloppet

lyfts. Om någon får utdelning eller ränta mot kupong, som han har förvärvat utan

det värdepapper kupongen tillhör, skall också namn och hemvist uppges på den

från vilken kupongen har förvärvats.

 Särskild uppgift avfattas på blankett enligt fastställt formulär och lämnas

till den som betalar ut utdelningen eller räntan. Denne skall se till att

uppgift lämnas innan betalning sker.

 31 §4

 I den omfattning och på I den omfattning och på

det sätt det sätt Riksskatteverket

Riksskatteverket bestämmer skall, utöver

bestämmer skall, utöver vad som framgår av 28 och

vad som framgår av 28 29 §§, svenskt bolag eller

och 29 §§, utgivare av svensk ekonomisk förening

obligationer, lämna kontrolluppgift

förlagsbevis eller andra rörande utbetald ut-

för den allmänna rörelsen delning. Detsamma gäller

avsedda förskrivningar utgivare av

lämna kontrolluppgift obligationer,

rörande utbetald ränta. förlagsbevis eller andra

 för den allmänna rörelsen

 avsedda förskrivningar i

 fråga om utbetald ränta.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1564.

2 Senaste lydelse 1994:782.

3 Senaste lydelse 1993:1563.

4 Senaste lydelse 1993:1563.

10 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:655) om

återföring av obeskattade reserver

 Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1990:655) om återföring av obeskattade

reserver skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8 §1

 Vid fusion som avses i Vid fusion som avses i

2 § 4 mom. lagen 2 § 4 mom. lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt, vid inkomstskatt, vid

ombildning enligt 8 ombildning enligt 8 kap.

kap. sparbankslagen sparbankslagen

(1987:619) och vid (1987:619) och vid

övertagande enligt 10 övertagande enligt 10

kap. 8 a § förenings- kap. 8 a § förenings-

bankslagen (1987:620) bankslagen (1987:620)

skall överlåtande och skall överlåtande och

övertagande företag an- övertagande företag anses

ses som en skattskyldig. som en skattskyldig. Har

Har en ekonomisk en ekonomisk förening

förening skiftat ut skiftat ut aktier enligt

aktier enligt punkt 1 a 3 § 8 mom. tredje stycket

av anvisningarna till lagen om statlig

22 § kommunalskattelagen inkomstskatt skall

(1928:370) skall föreningen och det aktie-

föreningen och det bolag vars aktier

aktiebolag vars aktier skiftats ut anses som en

skiftats ut anses som skattskyldig.

en skattskyldig.

 Har uppskovsbeloppet för det överlåtande företaget bestämts enligt 4 och 5 §§

och har uppskovsbeloppet för det övertagande företaget tagits upp till

beskattning enligt 6 § andra stycket skall återstående del av det överlåtande

företagets uppskovsbelopp samt i förekommande fall tillägg enligt 5 § tredje

stycket omedelbart tas upp till beskattning hos det övertagande företaget.

Bestämmelserna i 6 § andra stycket skall därvid äga motsvarande tillämpning.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1566.

11 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster

 Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1990:659)1 om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Förslagen lydelse

 1 §2

 Särskild löneskatt Särskild löneskatt skall

skall för varje år be- för varje år betalas

talas till staten med till staten med 19,89

17,89 procent på procent på

 1. lön eller annan ersättning till arbetstagare som vid årets ingång är 65 år

eller äldre,

 2. ersättning som utfaller enligt kollektivavtalsgrundad avgångsbidrags-

försäkring som tecknas av arbetsgivare till förmån för arbetstagare,

 3. avgångsersättning som annorledes än på grund av kollektivavtalsgrundad

avgångsbidragsförsäkring utbetalas av staten, kommun eller kommunalförbund som

arbetsgivare eller av Svenska kommunförbundet, Landstingsförbundet, Svenska

kyrkans församlings- och pastoratsförbund, Kommunernas pensionsanstalt eller

Sjukvårdens och socialvårdens planerings- och rationaliseringsinstitut, under

förutsättning att arbetsgivaren tillämpar kommunalt pensionsavtal eller av annan

arbetsgivare, under förutsättning att arbetsgivaren tillämpar kommunalt

pensionsavtal och att borgen tecknats i enlighet med vad som anges i punkt 20 e

första stycket b av anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen (1928:370),

 4. avgångsersättning som omfattas av s.k. trygghetsavtal,

 5. ersättning som utgår enligt gruppsjukförsäkring som åtnjuts enligt grunder

som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer

till den del ersättningen utgör komplement till förtidspension eller till

sjukbidrag,

 6. ersättning som utgår på grund av ansvarighetsförsäkring som åtnjuts enligt

grunder som fastställts i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens

huvudorganisationer till den del ersättningen utgår i form av engångsbelopp som

inte utgör kompensation för mistad inkomst.

 Skattskyldig är den som utgett sådan ersättning som avses i första stycket.

 Vid bestämmande av skatteunderlaget tillämpas bestämmelserna i 2 kap. 3-5 §§

lagen (1981:691) om socialavgifter med undantag av 4 § första stycket 2 och 13.

 Vid bestämmande av skatteunderlaget enligt första stycket 6 skall bortses från

ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av juni 1993 om

ersättningen avser tid därefter samt från ersättning för arbetsskada som

inträffat före utgången av år 1992 om skadan anmälts till allmän

försäkringskassa efter utgången av juni 1993. Detta gäller dock endast

ersättning som för en och samme arbetstagare beräknas på lönedelar som inte

överstiger sju och en halv gånger basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381)

om allmän försäkring.

 2 §3

 En enskild person En enskild person eller

eller ett dödsbo skall ett dödsbo skall för varje

för varje år till staten år till staten betala

betala särskild löne- särskild löneskatt med

skatt med 17,89 procent 19,89 procent på inkomst

på inkomst enligt enligt kommunal-

kommunalskattelagen skattelagen (1928:370)

(1928:370) av annan av annan

näringsverksamhet här i näringsverksamhet här i

landet än sådan aktiv landet än sådan aktiv

näringsverksamhet som näringsverksamhet som

avses i 11 kap. 3 § avses i 11 kap. 3 § första

första stycket lagen stycket lagen (1962:381)

(1962:381) om allmän om allmän försäkring

försäkring (passiv (passiv närings-

näringsverksamhet) samt, verksamhet) samt, om den

om den skattskyldige skattskyldige före årets

före årets början början fyllt 65 år eller

fyllt 65 år eller inte fyllt 65 år men

inte fyllt 65 år men under hela året uppburit

under hela året upp- hel ålderspension eller

burit hel ålderspension avlidit under året, på

eller avlidit under inkomst som avses i 3

året, på inkomst som av- kap. 4 § andra stycket

ses i 3 kap. 4 § andra lagen (1981:691) om

stycket lagen (1981:691) socialavgifter samt

om socialavgifter samt vidare på ersättning som

vidare på ersättning som utgår enligt sådan av--

utgår enligt sådan av- talsgruppsjukförsäkring

talsgruppsjukförsäkring som avses i punkt 12 av

som avses i punkt 12 av anvisningarna till 22 §

anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen

kommunalskattelagen eller enligt sådan

eller enligt sådan trygghetsförsäkring som

trygghetsförsäkring som avses i nämnda anvis-

avses i nämnda anvis- ningspunkt till den del

ningspunkt till den del ersättningen utgår i form

ersättningen utgår i av engångsbelopp som inte

form av engångsbelopp utgör kompensation för

som inte utgör kompensa- mistad inkomst. Skatt

tion för mistad inkomst. beräknas inte på sådana

Skatt beräknas inte på inkomster för vilka den

sådana inkomster för skattskyldige skall

vilka den skattskyldige betala egenavgifter

skall betala egenav- enligt 3 kap. 4 § lagen

gifter enligt 3 kap. om socialavgifter.

4 § lagen om Bedömningen om

socialavgifter. näringsverksamhet är aktiv

Bedömningen om närings- eller passiv görs för en

verksamhet är aktiv förvärvskälla enligt

eller passiv görs för kommunalskattelagen.

en förvärvskälla enligt

kommunalskattelagen.

 Vid beräkning av skatteunderlaget gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i 3

kap. 5 § lagen om socialavgifter.

 Skatt betalas inte då skatteunderlaget understiger 1 000 kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på lön eller annan

ersättning som utges efter utgången av år 1994 samt på inkomst enligt 2 § som

tas upp till beskattning vid 1996 års taxering eller senare. Omfattar

beskattningsåret tid såväl före som efter utgången av år 1994, skall - om den

skattskyldige inte visar annat - så stor del av beskattningsårets inkomst anses

hänförlig till tiden efter utgången av år 1994 som svarar mot förhållandet

mellan den del av beskattningsåret som infaller under denna tid och hela

beskattningsåret.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:668.

2 Senaste lydelse 1994:747.

3 Senaste lydelse 1993:1567.

12 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:661) om

avkastningsskatt på pensionsmedel

 Härigenom föreskrivs att 7 och 9 §§ lagen (1990:661) om avkastnings-

skatt på pensionsmedel skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §1

 Värdepapper, som är Värdepapper, som är note-

noterat vid en svensk rat vid en svensk eller

eller utländsk börs utländsk börs eller

eller noterat vid en noterat vid en

auktoriserad mark- auktoriserad mark-

nadsplats eller som nadsplats eller som

annars är föremål för annars är föremål för

regelbunden handel vid regelbunden handel vid

någon annan reglerad någon annan reglerad

marknad som är öppen för marknad som är öppen för

allmänheten, tas upp allmänheten, tas upp till

till det noterade det noterade värdet.

värdet. Värdepapper för

vilket skatteplikten är

begränsad enligt 3 §

1 mom. lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt

tas dock upp till

 1. 65 procent av det

noterade värdet om

tillgången ingår i kapi-

talunderlag som är

hänförligt till

annan försäkring än pen-

sionsförsäkring, och

 2. 80 procent av det

noterade värdet i övriga

fall.

 Nedsättningen av värdet

enligt första stycket 1

och 2 med 35 respektive

20 procent skall i fråga

om andelar i svenska

värdepappersfonder

reduceras i samma

utsträckning som

skatteplikt gäller för

utdelningen på andelen

året före beskattningsåret

enligt 3 § 1 mom. lagen

om statlig inkomst-

skatt.

 Finns i ett bolag skilda aktieslag av vilka ett eller flera är börsnoterade

eller föremål för sådan notering som avses i första stycket, skall de aktier i

bolaget som inte är noterade tas upp till samma värde som de noterade aktierna.

Är flera aktieslag noterade, skall de inte noterade aktierna tas upp till samma

värde som de noterade aktier som har den lägsta kursen.

 Om det vid värdering enligt de föregående styckena finns synnerliga skäl anta

att det noterade värdet inte motsvarar vad som skulle kunna påräknas vid en

försäljning under normala förhållanden, får i stället det beräknade priset vid

en sådan försäljning läggas till grund för värderingen.

 Aktie eller andel i dotterbolag, som direkt eller indirekt har till ändamål att

äga fastigheter (fastighetsbolag) skall värderas med ledning av marknadsvärdena

på fastigheterna.

 9 §2

 Skatten uppgår till Skatten uppgår till 15

9 procent av procent av

skatteunderlaget enligt skatteunderlaget enligt

3 § om inte annat följer 3 § om inte annat följer

av andra och tredje av andra och tredje

styckena. styckena.

 För den del av skatte- För den del av

underlaget som hos sådan skatteunderlaget som hos

skattskyldig som avses sådan skattskyldig som

i 2 § första stycket avses i 2 § första stycket

1-3 är hänförligt till 1-3 är hänförligt till

annan personförsäkring annan personförsäkring än

än pensionsförsäkring pensionsförsäkring uppgår

uppgår skatten till 20 skatten till 30 procent

procent av skat- av nio tiondelar av

teunderlaget. skatteunderlaget.

 I det fall beskattningsåret är längre eller kortare än 12 månader skall

skattesatsen jämkas i motsvarande mån. Sådan jämkning skall också göras om hela

behållningen på ett pensionssparkonto avskattas enligt 32 § 1 mom. första

stycket j kommunalskattelagen (1928:370) eller pensionsskuld som avses i 3 §

femte stycket helt upplöses under beskattningsåret.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Äldre bestämmelser tillämpas dock

för beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1993:1568.

2 Senaste lydelse 1993:947.

13 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:663) om

ersättningsfonder

 Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1990:663) om ersättningsfonder skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §1

 Ersättningsfond skall återföras till beskattning om

 1. fonden har tagits i anspråk i strid med 4 eller 5 §,

 2. hela eller den huvudsakliga delen av förvärvskällan under beskattningsåret

har överlåtits eller verksamheten har upphört och fonden inte har övertagits

enligt sjätte stycket,

 3. företaget har upplösts genom fusion och fonden inte har övertagits enligt

sjätte stycket,

 4. beslut har fattats om att det företag som innehar fonden skall träda i

likvidation,

 5. beslut har meddelats om att den skattskyldige skall försättas i konkurs,

eller

 6. fonden inte har tagits i anspråk senast under det beskattningsår för vilket

taxering sker under tredje taxeringsåret efter det då avdrag för avsättningen

har medgetts.

 Vad som sägs i första stycket 2 gäller inte om avsättningen grundas på

avyttring som avses i 2 § andra stycket 1-3.

 Med överlåtelse som avses i första stycket 2 likställs att förvärvskällan helt

eller delvis tillfallit en ny ägare genom bodelning eller arv eller genom

förordnande i testamente. Skattemyndigheten får dock, om det finns särskilda

skäl, medge att fonden i stället för att återföras till beskattning övertas av

den nya ägaren. Därvid skall bestämmelserna i 11 § tredje stycket tillämpas.

 Har fysisk person fått avdrag för avsättning till ersättningsfond för byggnader

och markanläggningar i fall som avses i 2 § andra och tredje styckena skall

återföring till beskattning göras till den del fonden motsvarar belopp som

tagits upp som intäkt av näringsverksamhet enligt bestämmelserna i punkt 5

första och tredje-sjätte styckena av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen

(1928:370). Fonden i övrigt skall återföras till beskattning i inkomstslaget

kapital. Ersättningsfond för mark skall återföras till beskattning i

inkomstslaget kapital.

 Skattemyndigheten kan, om det finns särskilda skäl, medge att fond som skall

återföras enligt första stycket 6 får behållas under viss tid, dock längst till

och med det beskattningsår för vilket taxering sker under sjätte taxeringsåret

efter det då avdrag för avsättningen har medgetts.

 Vid sådan fusion som Vid sådan fusion som

avses i 2 § 4 mom. avses i 2 § 4 mom. första

första stycket lagen stycket lagen (1947:576)

(1947:576) om statlig om statlig inkomstskatt

inkomstskatt får får ersättningsfond

ersättningsfond övertas. övertas. Har en ekonomisk

Har en ekonomisk förening skiftat ut

förening skiftat ut aktier enligt 3 § 8 mom.

aktier enligt punkt 1 a tredje stycket nämnda lag

tredje stycket av får ersättningsfond i

anvisningarna till 22 § föreningen övertas av det

kommunalskattelagen får aktiebolag vars aktier

ersättningsfond i före- skiftats ut. Har fonden

ningen övertas av det övertagits skall anses

aktiebolag vars aktier som om det övertagande

skiftats ut. Har fonden företaget har gjort

övertagits skall anses avsättningen under det

som om det övertagande beskattningsår då avsätt-

företaget har gjort ningen gjorts hos det

avsättningen under det överlåtande företaget.

beskattningsår då avsätt-

ningen gjorts hos det

överlåtande företaget.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1994:783.

14 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1427) om

särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m. m.

 Härigenom föreskrivs att 4, 5 och 6 §§ lagen (1990:1427) om särskild

premieskatt för grupplivförsäkring, m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §1

 För skattskyldiga som För skattskyldiga som

avses i 3 § första avses i 3 § första stycket

stycket inträder inträder skatteplikt när

skatteplikt när premie premie mottas. Be-

mottas. Beskattnings- skattningsunderlaget

underlaget utgörs av 95 utgörs av 95 procent av

procent av mottagen mottagen premie. Skatten

premie. Skatten uppgår uppgår till 42,76 procent

till 41,41 procent av av underlaget.

underlaget.

 Har ett försäkringsföretag för visst år tagit ut för hög preliminär premie för

försäkring som avses i 3 § första stycket, skall beskattningsunderlaget för

nästföljande år sättas ned med belopp som motsvarar för högt uttagen premie.

 5 §2

 För skattskyldiga som avses i 3 § andra och tredje styckena inträder

skatteplikt vid utbetalning som där sägs.

 Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget

utgörs av utbetalt utgörs av utbetalt

belopp. Skatten uppgår belopp. Skatten uppgår

till 70,66 procent av till 74,72 procent av

underlaget. underlaget.

 6 §3

 För skattskyldiga som För skattskyldiga som

avses i 3 § fjärde avses i 3 § fjärde stycket

stycket inträder inträder skatteplikt vid

skatteplikt vid betalning av premie. Be-

betalning av premie. skattningsunderlaget

Beskattningsunderlaget utgörs av 95 procent av

utgörs av 95 procent av betald premie. Skatten

betald premie. Skatten uppgår till 74,72 procent

uppgår till 70,66 av underlaget.

procent av underlaget.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas

 1. för skattskyldiga som avses i 3 § första stycket på premie som mottas och

avser tid efter ikraftträdandet,

 2. för skattskyldiga som avses i 3 § andra och tredje styckena på belopp som

utbetalas och avser tid efter ikraftträdandet,

 3. för skattskyldiga som avses i 3 § fjärde stycket på premie som betalas och

avser tid efter ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1992:1494.

2 Senaste lydelse 1992:1494.

3 Senaste lydelse 1992:1494.

15 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader

 Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §1

 Den som utfäst en Den som utfäst en

tjänstepension skall tjänstepension skall till

till staten betala staten betala särskild

särskild löneskatt med löneskatt med 19,89 pro-

17,89 procent på cent på kostnaden för pen-

kostnaden för pen- sionsutfästelsen, beräknad

sionsutfästelsen, enligt 2 §.

beräknad enligt 2 §.

 I fråga om handelsbolag är dock delägarna skattskyldiga.

 3 §2

 En enskild person En enskild person eller

eller ett dödsbo som ett dödsbo som medges

medges avdrag för avgift avdrag för avgift för pen-

för pensionsförsäkring sionsförsäkring enligt

enligt punkt 21 av an- punkt 21 av anvis-

visningarna till 23 § ningarna till 23 § kom-

kommunalskattelagen munalskattelagen

(1928:370) skall för det (1928:370) skall för det

beskattningsåret till beskattningsåret till

staten betala särskild staten betala särskild

löneskatt med 17,89 löneskatt med 19,89

procent på avgiften. procent på avgiften.

 Detsamma gäller för enskild person som medges avdrag för inbetalning på

pensionssparkonto enligt nämnda anvisningspunkt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Äldre bestämmelser tillämpas dock

för beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1993:1570.

2 Senaste lydelse 1993:1571.

16 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1519) om

avdrag för kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1995 års

taxering

 Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (1993:1519) om avdrag för

kostnader för bilresor till och från arbetsplatsen vid 1995 års taxering samt

lagen skall ha följande lydelse.

Lag om avdrag för kostnader för bilresor till och från

arbetsplatsen vid 1995 och 1996 års taxeringar

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Avdrag för kostnad för Avdrag för kostnad för

resa med egen bil till resa med egen bil till

och från arbetsplatsen och från arbetsplatsen

enligt punkt 4 av enligt punkt 4 av

anvisningarna till 33 § anvisningarna till 33 §

kommunalskattelagen kommunalskattelagen

(1928:370) skall vid (1928:370) skall vid

1995 års taxering med- 1995 och 1996 års

ges, i stället för en- taxeringar medges, i

ligt schablon som anges stället för enligt

i andra stycket nämnda schablon som anges i

anvisningspunkt, med andra stycket nämnda

1 krona och 30 öre per anvisningspunkt, med 1

kilometer. krona och 30 öre per

 kilometer.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. I fråga om skattskyldig som har

inkomst av förvärvskälla i inkomstslaget näringsverksamhet för vilken

beskattningsåret har börjat före den 3 november 1994 skall dock vid 1996 års

taxering avdrag i förvärvskällan medges enligt schablon som anges i andra

stycket punkt 4 av anvisningarna till 33 § kommunalskattelagen (1928:370) för

kostnader som uppkommit före den 3 november 1994 om avdraget beräknat enligt

nämnda lagrum överstiger 1 krona och 30 öre per kilometer.

17 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1536) om

räntefördelning vid beskattning

 Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §

 Som tillgång räknas Som tillgång räknas inte

inte egendom som avses i egendom som avses i 27 §

27 § 1 mom., 29 § 1 mom., 1 mom., 29 § 1 mom., 30 §

30 § 1 mom. och 31 § 1 mom. och 31 § lagen

lagen (1947:576) om (1947:576) om statlig

statlig inkomstskatt så- inkomstskatt såvida inte

vida inte vederlag eller vederlag eller

realisationsvinst vid realisationsvinst vid

avyttring av egendomen avyttring av egendomen

utgör intäkt av utgör intäkt av

näringsverksamhet. Andel näringsverksamhet. Andel

i ekonomisk förening i handelsbolag skall

räknas inte som tillgång aldrig räknas som

om sådan utdelning som tillgång.

inte är skattepliktig

enligt punkt 2 a av

anvisningarna till 22 §

kommunalskattelagen

(1928:370) mottagits på

andelen under närmast

föregående beskattningsår.

Andel i handelsbolag

skall aldrig räknas som

tillgång.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

18 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1537) om

expansionsmedel

 Härigenom föreskrivs att 7 § lagen (1993:1537) om expansionsmedel skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §

 I fråga om I fråga om

näringsverksamhet som näringsverksamhet som

bedrivs av fysisk bedrivs av fysisk person

person eller dödsbo får eller dödsbo får

expansionsmedel inte expansionsmedel inte tas

tas upp till så stort upp till så stort belopp

belopp att 72 procent att 72 procent av

av expansionsmedlen expansionsmedlen över-

överstiger ett takbe- stiger ett takbelopp.

lopp. Detta beräknas Detta beräknas med hänsyn

med hänsyn till för- till förhållandena vid

hållandena vid utgången utgången av beskatt-

av beskattningsåret ningsåret enligt de

enligt de grunder som grunder som anges i 2,

anges i 2, 8-10 och 18 8-10 och 18 §§ lagen

§§ lagen (1993:1536) om (1993:1536) om

räntefördelning vid räntefördelning vid

beskattning. 9 § andra beskattning. Det erhållna

meningen nämnda lag värdet ökas med underskott

tillämpas dock inte. Det för beskattningsåret, i

erhållna värdet ökas med den mån avdrag för

underskott för beskatt- underskottet inte har

ningsåret, i den mån medgetts enligt 46 §

avdrag för underskottet 1 mom. kommunal-

inte har medgetts skattelagen (1928:370)

enligt 46 § 1 mom. eller 3 § 13 mom., 25 § 10

kommunalskattelagen mom. eller 26 § 9 mom.

(1928:370) eller 3 § lagen (1947:576) om

13 mom., 25 § 11 mom. statlig inkomstskatt,

eller 26 § 9 mom. lagen och minskas med kapital-

(1947:576) om statlig tillskott under beskatt-

inkomstskatt, och ningsåret.

minskas med kapitaltill-

skott under beskatt-

ningsåret.

 Har makar tillsammans deltagit i näringsverksamhet, fördelas takbeloppet mellan

makarna i förhållande till deras andelar av kapitalet i verksamheten.

 Denna lag träder i kraft den 31 december 1994 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering utom såvitt avser den ändrade hänvisningen till 25 § 10 mom.

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt vilken tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

19 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder

 Härigenom föreskrivs att 1 och 7 §§ lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Vid beräkning av Vid beräkning av inkomst

inkomst av närings- av näringsverksamhet

verksamhet enligt enligt kom-

kommunalskattelagen munalskattelagen

(1928:370) och lagen (1928:370) och lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt får avdrag inkomstskatt får avdrag

göras enligt denna lag göras enligt denna lag för

för belopp som avsatts belopp som avsatts till

till periodiseringsfond.

periodiseringsfond. Schablonbeskattat

Schablonbeskattat bostadsföretag som anges

bostadsföretag som anges i 2 § 7 mom., investment-

i 2 § 7 mom. samt in- företag och

vestmentföretag och värdepappersfond som

värdepappersfond som anges i 2 § 10 mom. samt

anges i 2 § 10 mom. förvaltningsföretag som

lagen om statlig anges i 7 § 8 mom. andra

inkomstskatt får dock stycket lagen om statlig

inte göra sådant avdrag. inkomstskatt får dock

 inte göra sådant avdrag.

 7 §1

 Vid fusion som avses Vid fusion som avses i

i 2 § 4 mom. första 2 § 4 mom. första stycket

stycket lagen lagen (1947:576) om

(1947:576) om statlig statlig inkomstskatt och

inkomstskatt och vid ombildning enligt 8

vid ombildning kap. sparbankslagen

enligt 8 kap. spar- (1987:619) eller 11 kap.

bankslagen (1987:619) 8 a § föreningsbankslagen

eller 11 kap. 8 a § (1987:620) och vid

föreningsbankslagen övertagande enligt 10

(1987:620) och vid kap. 8 a § förenings-

övertagande enligt 10 bankslagen och vid över-

kap. 8 a § förenings- tagande som avses i 5

bankslagen och vid över- eller 6 § lagen

tagande som avses i 5 (1992:702) om inkomst-

eller 6 § lagen skatteregler med

(1992:702) om inkomst- anledning av vissa

skatteregler med omstruktureringar inom

anledning av vissa den finansiella sektorn,

omstruktureringar inom m. m. samt vid

den finansiella sek- ombildning och tillskott

torn, m. m. samt vid enligt 2 § respektive 3 §

ombildning och första meningen lagen

tillskott enligt 2 § (1994:758) om ombildning

respektive 3 § första av landshypoteksin-

meningen lagen stitutionen anses

(1994:758) om överlåtande och övertagande

ombildning av lands- företag som ett företag.

hypoteksinstitutionen Har en ekonomisk förening

anses överlåtande och skiftat ut aktier enligt

övertagande företag som 3 § 8 mom. tredje stycket

ett företag. Har en lagen om statlig

ekonomisk förening inkomstskatt, skall före-

skiftat ut aktier ningen och det

enligt punkt 1 a av aktiebolag vars aktier

anvisningarna till 22 § skiftats ut anses som

kommunalskattelagen ett företag.

(1928:370), skall före-

ningen och det

aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som

ett företag.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första

gången vid 1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1994:762.

20 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

avdrag för underskott av näringsverksamhet

 Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 12 §1

 I fråga om sådan fusion I fråga om sådan fusion

som anges i 2 § 4 mom. som anges i 2 § 4 mom.

första stycket lagen första stycket lagen

(1947:576) om statlig (1947:576) om statlig

inkomstskatt, inkomstskatt, ombildning

ombildning enligt enligt 8 kap.

8 kap. sparbankslagen sparbankslagen

(1987:619) eller enligt (1987:619) eller enligt

11 kap. föreningsbanks- 11 kap. föreningsbanks-

lagen (1987:620) och lagen (1987:620) och vid

vid övertagande enligt övertagande enligt 10

10 kap. 8 a § före- kap. 8 a § före-

ningsbankslagen och vid ningsbankslagen och vid

övertagande som avses i övertagande som avses i

5 § lagen (1992:702) om 5 § lagen (1992:702) om

inkomstskatteregler med inkomstskatteregler med

anledning av vissa anledning av vissa

omstruktureringar inom omstruktureringar inom

den finansiella den finansiella sektorn,

sektorn, m.m. skall vid m.m. skall vid

tillämpning av denna lag tillämpning av denna lag

det överlåtande och det det överlåtande och det

övertagande företaget övertagande företaget

anses som ett och samma anses som ett och samma

företag. Har en företag. Har en ekonomisk

ekonomisk förening förening skiftat ut

skiftat ut aktier aktier enligt 3 § 8 mom.

enligt punkt 1 a av tredje stycket lagen om

anvisningarna till 22 § statlig inkomstskatt,

kommunalskattelagen skall föreningen och det

(1928:370), skall före- aktiebolag vars aktier

ningen och det skiftats ut anses som

aktiebolag vars aktier ett och samma företag.

skiftats ut anses som

ett och samma företag.

 Det övertagande företaget har dock rätt till avdrag för gammalt underskott

först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då

fusionen, ombildningen eller övertagandet skedde.

 Om det överlåtande och övertagande företaget ingick i samma koncern före

fusionen, ombildningen eller övertagandet gäller inte andra stycket. Förelåg i

sådant fall begränsning enligt 8 § avseende koncernbidrag mellan företagen har

dock det övertagande företaget rätt till avdrag för gammalt underskott först vid

den taxering då begränsningen skulle ha upphört om fusionen inte ägt rum.

 I fråga om fusion mellan ekonomiska föreningar gäller första stycket endast om

båda föreningarna är att anse som kooperativa enligt 2 § 8 mom. lagen om statlig

inkomstskatt. I fråga om sådana fusioner som anges i 12 kap. 1 eller 3 § lagen

(1987:667) om ekonomiska föreningar gäller inte betämmelserna i andra och tredje

styckena.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1994:787.

21 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1540) om

återföring av skatteutjämningsreserv

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjäm-

ningsreserv

 dels att 10 § skall upphöra att gälla,

 dels att 1-3, 11 och 13 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 Har avdrag gjorts för Har avdrag gjorts för

avsättning till avsättning till

skatteutjämningsreserv skatteutjämningsreserv

vid 1994 års taxering vid 1994 års taxering och

och överstiger avdraget överstiger avdraget inte

inte motsvarande avdrag motsvarande avdrag vid

vid närmast föregående närmast föregående taxering

taxering återförs hälf- återförs avdraget till

ten av avdraget till beskattning

beskattning

 vid 1995 års taxering vid 1995 års taxering

med minst en femtedel, med minst tre

 vid 1995-1996 års taxe- trettiondelar,

ringar med minst två vid 1995-1996 års

femtedelar, taxeringar med minst sju

 vid 1995-1997 års taxe- trettiondelar,

ringar med minst tre vid 1995-1997 års

femtedelar, taxeringar med minst

 vid 1995-1998 års taxe- elva trettiondelar,

ringar med minst fyra vid 1995-1998 års

femtedelar, och taxeringar med minst

 vid 1995-1999 års taxe- femton trettiondelar,

ringar eller, om vid 1995-1999 års

taxering inte sker år taxeringar med minst

1999, vid 1995-2000 års nitton trettiondelar,

taxeringar med hela vid 1995-2000 års

beloppet. taxeringar med minst

 tjugotre trettiondelar,

 och

 vid 1995-2001 års

 taxeringar eller, om

 taxering inte sker år

 2001, vid 1995-2002 års

 taxeringar, med tjugosju

 trettiondelar.

 2 §

 Om avdraget för Om avdraget för

avsättning till avsättning till

skatteutjämningsreserv skatteutjämningsreserv

vid 1994 års taxering vid 1994 års taxering

överstiger avdraget vid överstiger avdraget vid

närmast föregående närmast föregående taxering

taxering återförs den återförs den överskjutande

överskjutande delen till delen till beskattning

beskattning vid 1995 års vid 1995 års taxering

taxering eller, om eller, om taxering inte

taxering inte sker år sker år 1995, vid 1996 års

1995, vid 1996 års taxering. Återstående del

taxering. Hälften av av avdraget återförs till

återstående del av beskattning i den

avdraget återförs till ordning som anges i 1 §.

beskattning i den ord-

ning som anges i 1 §.

 3 §

 Om taxering inte sker Om taxering inte sker år

år 1994 återförs hälften av1994 återförs avdraget för

avdraget för avsättning avsättning till

till skatteutjämnings- skatteutjämningsreserv

reserv vid närmast före- vid närmast föregående

gående taxering till taxering till

beskattning i den ord- beskattning i den

ning som anges i 1 §. ordning som anges i 1 §.

 11 §

 Återstående del av belopp som avses i 1-6 §§ återförs omedelbart till

beskattning om

 1. den skattskyldige eller, i fråga om handelsbolag, detta har upphört att

bedriva näringsverksamhet,

 2. företaget har upplösts genom fusion och 13 § inte är tillämplig,

 3. beslut har fattats om att företaget skall träda i likvidation eller

 4. beslut har meddelats om att den skattskyldige skall försättas i konkurs.

 Vid tillämpning av

första stycket gäller även

bestämmelserna i 10 §. I

sådana fall anses

avsättningen till

skatteutjämningsreserv

uppgå till noll kronor.

 13 §

 Vid fusion som avses i Vid fusion som avses i

2 § 4 mom. första stycket 2 § 4 mom. första stycket

lagen (1947:576) om lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt, statlig inkomstskatt,

vid ombildning enligt 8 vid ombildning enligt 8

kap. sparbankslagen kap. sparbankslagen

(1987:619) eller (1987:619) eller 11 kap.

11 kap. förenings- föreningsbankslagen

bankslagen (1987:620) (1987:620) och vid

och vid övertagande övertagande enligt 10

enligt 10 kap. 8 a § kap. 8 a § förenings-

föreningsbankslagen och bankslagen och vid över-

vid övertagande som tagande som avses i 5 §

avses i 5 § lagen lagen (1992:702) om

(1992:702) om inkomstskatteregler med

inkomstskatteregler med anledning av vissa

anledning av vissa omstruktureringar inom

omstruktureringar inom den finansiella sektorn,

den finansiella sek- m.m. anses överlåtande och

torn, m.m. anses över- övertagande företag som

låtande och övertagande ett företag. Har en

företag som ett företag. ekonomisk förening

Har en ekonomisk skiftat ut aktier på sätt

förening skiftat ut anges i 3 § 8 mom. tredje

aktier på sätt anges i stycket lagen om statlig

punkt 1 a av anvis- inkomstskatt, skall före-

ningarna till 22 § ningen och det

kommunalskattelagen aktiebolag vars aktier

(1928:370), skall före- skiftats ut anses som

ningen och det ett företag.

aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som

ett företag.

 Denna lag träder i kraft den 31 december 1994 och tillämpas första gången vid

1995 års taxering. Äldre bestämmelser tillämpas dock alltjämt vid denna taxering

i fråga om skattskyldiga vars räkenskapsår avslutats före den 31 december 1994 i

de fall återföring skett med tillämpning av 4 §.

22 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:775) om

beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i

fåmansföretag

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:775) om beräkning av kapital-

underlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag

 dels att 11 § skall upphöra att gälla,

 dels att 9 och 10 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §

 Har företaget gjort Har företaget gjort

avdrag för avsättning avdrag för avsättning till

till skatteutjämnings- skatteutjämningsreserv

reserv vid 1994 års vid 1994 års taxering får,

taxering får, i stället i stället för vad som

för vad som anges i 3 § anges i 3 § 1, som skuld

1, som skuld tas upp 28 tas upp 28 procent av

procent av det belopp det belopp som enligt

som enligt lagen lagen (1993:1540) om

(1993:1540) om åter- återföring av

föring av skatteutjämningsreserv

skatteutjämningsreserv lägst skall återföras till

lägst skall återföras beskattning vid

till beskattning vid 1995-2002 års taxeringar.

1995-2000 års Understiger avdraget för

taxeringar. Understiger avsättning det avdrag som

avdraget för avsättning avses i 3 § 1 skall

det avdrag som avses i kapitalunderlaget

3 § 1 skall minskas med 28 procent

kapitalunderlaget av skillnaden däremellan.

minskas med 28 procent

av skillnaden där-

emellan.

 10 §

(11 §)

 Vinstutdelning som Kapitalunderlaget skall

lämnats för det minskas med

räkenskapsår för vilket vinstutdelning som

taxering skedde år 1993 lämnats för det räkenskapsår

eller, om företaget inte för vilket taxering

taxerades då, det skedde år 1993 eller, om

räkenskapsår för vilket företaget inte taxerades

taxering skedde år 1992, då, det räkenskapsår för

skall minska vilket taxering skedde år

kapitalunderlaget. 1992.

Vinstutdelning som Vinstutdelning som

lämnas för senare räken- lämnas för senare

skapsår skall minskar äkenskapsår än det som

kapitalunderlaget i den anges i första stycket

mån utdelat belopp över- skall minska kapital-

stiger nettovinsten underlaget i den mån

enligt fastställd utdelat belopp överstiger

balansräkning eller, i nettovinsten enligt

förekommande fall, fast- fastställd balansräkning

ställd koncernbalans- eller, i förekommande

räkning. fall, fastställd koncern-

 balansräkning.

(10 § första stycket) Kapitalunderlaget i ett

 Kapitalunderlaget i aktiebolag skall minskas

ett aktiebolag skall med belopp som svarar

minskas med belopp som mot utbetalningar från

svarar mot ut- bolaget som gjorts i

betalningar från bolaget samband med nedsättning

som gjorts i samband av aktiekapitalet eller

med nedsättning av ak- reservfonden om utbe-

tiekapitalet eller talning skett efter

reservfonden eller i utgången av det räken-

samband med skapsår då underlaget

likvidation, om beräknades.

utbetalning skett efter

utgången av det räken-

skapsår som avses i 2 §.

(10 § andra stycket)

 Kapitalunderlaget i en Kapitalunderlaget i en

ekonomisk förening skall ekonomisk förening skall

minskas med belopp som minskas med belopp som

svarar mot utbetal- svarar mot utbetalningar

ningar enligt 10 kap. enligt 10 kap. 1 § lagen

1 § lagen (1987:667) om (1987:667) om ekonomiska

ekonomiska föreningar föreningar vid nedsättning

vid nedsättning av av medlemsinsatsernas

medlemsinsatsernas belopp eller enligt 4

belopp, vid utskiftning kap. 3 § samma lag vid

i samband med återbetalning av över-

likvidation eller skjutande medlemsinsat-

enligt 4 kap. 3 § samma ser om utbetalning skett

lag vid återbetalning av efter det räkenskapsår då

överskjutande medlems- underlaget beräknades.

insatser. Kapitalunderlaget

 justeras för utbetalning

 enligt andra-fjärde

 styckena för det beskatt-

 ningsår utbetalning skett

 sedan det utbetalade

 beloppet har fördelats

 enligt 3 § 12 mom. lagen

 (1947:576) om statlig

 inkomstskatt mellan

 inkomst av kapital

 respektive tjänst.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

23 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1850)

om upphävande av lagen (1947:577) om statlig

förmögenhetsskatt

 Härigenom föreskrivs att lagen (1991:1850) om upphävande av lagen (1947:577) om

statlig förmögenhetsskatt1 samt p 3 i övergångsbestämmelserna till nämnda lag

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Enligt riksdagens Enligt riksdagens

beslut föreskrivs att beslut föreskrivs att

lagen (1947:577) om sta- lagen (1947:577) om

tlig förmögenhetsskatt statlig förmögenhetsskatt

skall upphöra att gälla skall upphöra att gälla

vid utgången av år 1991. vid utgången av år 1991.

Den upphävda lagen Den upphävda lagen

tillämpas dock alltjämt tillämpas dock alltjämt

vid 1995 och tidigare vid 1996 och tidigare års

års taxeringar. Vid 1992 taxeringar. Vid 1992 -

- 1995 års taxeringar 1996 års taxeringar

tillämpas den upphävda tillämpas den upphävda

lagen med de ändringar lagen med de ändringar

som framgår av punkterna som framgår av punkterna

1 - 5 nedan. 1 - 5 nedan.

 1. Tillgångar är inte skattepliktiga och skulder är inte avdragsgilla i den mån

de är hänförliga till verksamhet som omfattas av de särskilda

reduceringsreglerna i punkt 2 femte stycket av anvisningarna till 3 och 4 §§.

Sådana tillgångar och skulder skall inte heller medräknas vid värdering av aktie

eller andel enligt punkt 5 femte stycket av anvisningarna till 3 och 4 §§.

 2. I stället för vad som sägs i punkt 5 första stycket av anvisningarna till 3

och 4 §§ gäller följande. Aktier som är inregistrerade vid en svensk börs eller

noterade vid utländsk börs, andelar i värdepappersfonder samt andra värdepapper

än aktier som omsätts marknadsmässigt och är av det slag som anges i 27 § 1 mom.

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt tas upp till 75 procent av det noterade

värdet.

 Andra stycket i nämnda anvisningspunkt skall omfatta aktier som inte är av det

slag som nu nämnts men som är föremål för marknadsmässig omsättning med

regelbundna noteringar om avslut. Sådana aktier är inte skattepliktiga. Detsamma

gäller aktier som är inregistrerade vid en svensk börs om aktierna vid utgången

av år 1991 omfattades av bestämmelserna i andra eller femte stycket nämnda

anvisningspunkt.

 3. Statlig 3. Statlig

förmögenhetsskatt för förmögenhetsskatt för

skattskyldig som avses skattskyldig som avses i

i 11 § 1 mom. är 11 § 1 mom. är

 vid 1992 års taxering vid 1992 års taxering

1,5 procent av den del 1,5 procent av den del

av den beskattningsbara av den beskattningsbara

förmögenheten som förmögenheten som

överstiger överstiger 800 000 kronor

800 000 kronor men inte men inte

1 600 000 kronor och 1 600 000 kronor och

2,5 procent av den del 2,5 procent av den del

av den beskattningsbara av den beskattningsbara

förmögenheten som förmögenheten som

överstiger överstiger

1 600 000 kronor, samt 1 600 000 kronor, samt

 vid 1993 - 1995 års vid 1993 - 1996 års

taxeringar 1,5 procent taxeringar 1,5 procent

av den del av den be- av den del av den be-

skattningsbara skattningsbara

förmögenheten som över- förmögenheten som över-

stiger 800 000 kronor. stiger 800 000 kronor.

 4. Fosterbarn anses vid tillämpningen av 12 § 1 mom. inte som hemmavarande

barn.

 5.2 Behållning på pensionssparkonto enligt 1 kap. 2 § lagen (1993:931) om

individuellt pensionssparande räknas inte som skattepliktig tillgång.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Senaste lydelse 1992:1489.

2 Senaste lydelse 1993:950.

24 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1851) om

upphävande av lagen (1970:172) om begränsning av skatt i vissa fall

 Härigenom föreskrivs att lagen (1991:1851) om upphävande av lagen (1970:172) om

begränsning av skatt i vissa fall1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Enligt riksdagens Enligt riksdagens

beslut föreskrivs att beslut föreskrivs att

lagen (1970:172) om lagen (1970:172) om

begränsning av skatt i begränsning av skatt i

vissa fall skall upphöra vissa fall skall upphöra

att gälla vid utgången att gälla vid utgången av

av år 1991. Den upphävda år 1991. Den upphävda

lagen tillämpas dock lagen tillämpas dock

alltjämt vid 1995 och alltjämt vid 1996 och

tidigare års taxeringar. tidigare års taxeringar.

Vid 1992 - 1995 års Vid 1992 - 1995 års taxe-

taxeringar tillämpas den ringar tillämpas den upp-

upphävda lagen med den hävda lagen med den

ändringen i fråga om 3 § ändringen i fråga om 3 §

tredje stycket att tredje stycket att spärr-

spärrbeloppet skall beloppet skall bestämmas

bestämmas till till 55 procent av

55 procent av summan av summan av den justerade

den justerade be- beskattningsbara förvärvs-

skattningsbara förvärvs- inkomsten och inkomsten

inkomsten och inkomsten av kapital. Vid 1996 års

av kapital. taxering skall nämnda

 procentsats uppgå till

 60.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Senaste lydelse 1992:1490.

25 Förslag till lag om upphävande av lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier

 Härigenom föreskrivs att lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier skall

upphöra att gälla vid utgången av år 1994. Den upphävda lagen tillämpas dock

alltjämt när skattskyldighet inträtt före utgången av år 1994.

26 Förslag till lag om upphävande av lagen (1992:575) om

ändring i lagen (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m.

 Härigenom föreskrivs att lagen (1992:575) om ändring i lagen (1991:1483) om

skatt på vinstsparande m.m.1 inte skall träda i kraft.

1 Senaste lydelse 1992:1495.

27 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:1520)

om beräkning av beskattningsbar förvärvsinkomst vid

taxering till statlig inkomstskatt och statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomster vid 1995 och 1996 års taxeringar

 Härigenom föreskrivs att lagen (1993:1520) om beräkning av beskattningsbar

förvärvsinkomst vid taxering till statlig inkomstskatt och statlig inkomstskatt

på förvärvsinkomster vid 1995 och 1996 års taxeringar skall upphöra att gälla

vid utgången av år 1994. Den upphävda lagen tillämpas dock alltjämt vid 1995 års

taxering.

28 Förslag till lag om upphävande av lagen (1994:776) om

beskattning av viss vidareutdelning

 Härigenom föreskrivs att lagen (1994:776) om beskattning av viss

vidareutdelning skall upphöra att gälla vid utgången av år 1994. Den upphävda

lagen skall dock fortfarande tillämpas vid 1995 års taxering.

29 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:961) med

särskilda bestämmelser om utbetalning av skattemedel år

1995

 Härigenom föreskrivs att 1-2 §§ lagen (1994:961) med särskilda bestämmelser om

utbetalning av skattemedel år 1995 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

Vid utbetalning av Vid utbetalning av

kommunal- eller kommunal- eller

landstingsskattemedel landstingsskattemedel

enligt 4 § lagen enligt 4 § lagen

(1965:269) med särskilda (1965:269) med särskilda

bestämmelser om kommuns bestämmelser om kommuns

och annan menighets och annan menighets

utdebitering av skatt, utdebitering av skatt,

m. m., skall för m. m., skall för

inkomståret 1995 inkomståret 1995

kommunalskattemedlen kommunalskattemedlen

minskas med 1 086 minskas med 1 025 kronor

kronor per invånare i per invånare i kommunen

kommunen den 1 november den 1 november 1994 och

1994 och landstingsskattemedlen

landstingsskattemedlen med 311 kronor per

med 349 kronor per invånare i landstinget

invånare i landstinget den 1 november 1994.

den 1 november 1994. För en kommun som inte

 För en kommun som inte ingår i ett landsting

ingår i ett landsting skall kommunalskat-

skall kommunalskat- temedlen minskas med

temedlen minskas med 1 1 336 kronor per invånare

435 kronor per invånare i kommunen den 1 november

i kommunen den 1 1994.

november 1994.

 2 §

Vid utbetalning av en Vid utbetalning av en

församlings eller en församlings eller en

kyrklig samfällighets kyrklig samfällighets

fordran enligt 4 a § fordran enligt 4 a §

fjärde stycket lagen med fjärde stycket lagen med

särskilda bestämmelser särskilda bestämmelser

om kommuns och annan om kommuns och annan

menighets utdebitering menighets utdebitering

av skatt, m. m., skall av skatt, m. m., skall

fordran vid ingången av fordran vid ingången av

år 1995 minskas med 3,2 år 1995 minskas med 6,8

procent. procent.

1 Förslag till lag om praktik för ungdomar i

ungdomsintroduktion

 Härigenom föreskrivs följande.

Ungdomar som av länsarbetsnämnden anvisats praktikplats skall inte anses som

arbetstagare när de fullgör sådan praktik som ingår i ungdomsintroduktion.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och gäller till utgången av juni

1996.

2 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:719) om särskilt studielån för

den som genomgår

arbetsmarknadsutbildning

 Härigenom föreskrivs att lagen (1993:719) om särskilt studielån för den som

genomgår arbetsmarknadsutbildning skall upphöra att gälla vid utgången av år

1994. Den upphävda lagen gäller dock i fråga om arbetsmarknadsutbildning som har

beviljats före den 1 januari 1995.

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 november 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden
[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95 Vissa ekonomisk-politiska

åtgärder, m.m.