Regeringens skrivelse 1992/93:157

om invandrar- och flyktingpolitiken

Regeringen bereder riksdagen att te del av vad som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 17 december 1992.

På regeringens vägnar

Cari[REDACTED_EFTERNAMN]

Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen redovisas den svenska invandrar-, invandrings- och flykting­politiken och invandringen till Sverige. Redovisningen avser i huvudsak budgetåret 1991/92. Vidare beskrivs migrations- och flyktingsituationen i världen samt Sveriges roU i det uitemationeUa samarbetet

1 Riksdagen 1991/92. I saml. Nr 157

Rättelse: S. 12 rad 10 Står: 21 406 Rättat till: 1 406

Skr. 1992/93:157

Kulturdepartementet

Skr. 1992/93:157

Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde den 17 december 1992

Närvarande: stetsministem BUdt, ordförande, och stetsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: stetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Skrivelse om invandrar- och flyktingpolitiken

Inledning

Efter samråd med chefen för utrikesdepartementet och med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] anhåller jag att få lämna följande redogörelse för invandrar-, in­vandrings- och flyktingpolitiken, avsedd att överlämnas till riksdagen. Innehållet avser huvudsakligen budgetåret 1991/92. En del uppgifter omfattar dock kalenderåret 1992. Avsikten är att redovisningen skall kunna användas som underlag och bakgrandsmaterial i anslutning till regeringens budget­proposition för budgeteret 1992/93.

Med invandringspolitik avses de principer och regler som reglerar vilka utiänningar som skaU få tillstånd att bosätta sig i Sverige.

Invandrarpolitiken omfattar sådana åtgärder som samhället vidtar för att underlätte invandrares, dvs. även flyktingars, introduktion och integration i det svenska samhället.

Den svenska invandrarpolitiken kan sammanfattas i de tte invandrarpoli­tiska målen jämlikhet, valfrihet och samverkan som antogs av riksdagen år 1975.

År 1986 fattade riksdagen ett nytt beslut om den samlade invandrarpoli­tiken. Då framhölls att de tre invandrarpolitiska målen skall tolkas så att de syftar till lika rättigheter och möjligheter för invandrare i förhållande tiU den övriga befolkningen. Målen skall också leda till respekt för den enskildes identitet och integritet, möjligheter att utveckla det egna kulturarvet inom ramen för de grandläggande normer som i Sverige gäller för mänsklig sam­levnad samt ömsesidig tolerans, soUdaritet och gemenskap mellan människor av olika ursprang. Goda etniska relationer bör prägla det svenska samhäUet och samhället bör markera sitt avståndstagande från alla uttryck för etnisk intolerans.

Den svenska invandringen är sedan år 1967 reglerad utom för medborgare i de nordiska ländema som har fri rörlighet och etebleringsrätt. Det s.k. EES-avtalet mellan EG och EFTA, kommer när det ttäder i kraft, att ge alla EES-medborgare rätten att fritt flytte mellan de avtalsslutande ländema for att te

anställning, starte egen verksamhet, studera, bo och leva. EES-avtalet umebär    Skr. 1992/93: 157 dock inte, som den nordiska överenskommelsen, en passunion.

Invandringen till Sverige har de senaste åren huvudsakligen bestett av personer som sökt asyl här och av anhöriga till dem som redan bor här. Mottegandet i Sverige av flyktingar är endast ett av flera element i den svenska flyktingpolitiken. Dessutom ingår:

-

agerande inom FN och andra intemationella sammanslutningar för att bidra till att intemationella konflikter motverkas och löses och för att respekten för de mänskliga rättighetema upprätUiålls,

-

ekonomiskt stöd tiU UNHCR, UNRWA och andra organisationer som bedriver flyktingarbete utanför Sverige,

-

intemationeUt samarbete i syfte att verka för en soUdarisk ansvarsfördehiing och för att stärka flyktingarnas rättsUga skydd,

-

Överföring till Sverige, ofte i samarbete med UNHCR, av särskUt utsatte personer som behöver en säker fristad undan förföljelse,

-

mottegande av flyktingar i Sverige, i enUghet med en asyUagstiftning som i vissa avseenden ger ett starkare skydd än vad 1951 års Genevekonvention stedgar,

-

ett av steten finansierat, kommunalt mottegande för flyktingar och därmed jämställda personer, vilket syftar till att främja deras möjligheter att finna sig tiUrätte i det svenska samhäUet,

-

särskilda insatser for att ge flyktingar och andra invandrare lUcvärdiga vUl­kor och möjligheter tUl integration i Sverige,

-

stöd tiU flyktingar som frivilligt vill lämna Sverige för att bosatte sig i hem­landet eller annat land.

I en särskild bilaga redovisas ett antel uppgifter inhämtade från länder i Europa, Nordamerika och från Australien som bl.a. avser antal asylsökande, nyligen genomförda lagändringar inom området m.m. Det bör understrykas att uppgiftema i vissa fall avser icke jämförbara tidsperioder. Även andra redovisade förhåUanden kan avse snarlUca men icke helt identiska begrepp.

I regeringsförklaringen 1992 gjorde regeringen följande deklaration an­gående invandrar- och flyktingpolitiken:

"Sverige skall vara ett land präglat av tolerans och öppenhet. Invandrar-och flyktingpolitiken förs i en anda av intemationalism och humanitet. Främlingsfientiighet och rasistiska tendenser bekämpas.

Det s.k. 13 decemberbeslutet har upphävts. RUcsdagen har fattat heslut som begränsar möjlighetema att te barn i förvar. Ytterligare åtgärder mot diskriminering av invandrare vidtas.

Vårt land har en självklar skyldighet att te sin del av ansvaret for den svåra flyktingsituationen i Europa på grund av kriget i f d. Jugoslavien.

Regeringen verkar för att de europeiska stetema skaU te ett gemensamt an­svar för flyktingarna.

Det är samtidigt nödvändigt att begränsa kosmadema för flyktingmotteg­ningen. Anspråken på vad Sverige kan erbjuda utöver en fristad måste an­passas därefter.

Regeringen avser att återkomma med ytterligare förslag för att begränsa    Skr. 1992/93: 157 kosmadema samt fömya och effektivisera flykthigmottegnuigen."

I Sverige och världen

1. Migration i ett globalt perspektiv

Under 1980-talet växte migrationsströmmama orsakade av politiskt förtryck och oroligheter, ekonomisk utarmning och naturkatestrofer i utvecklings­ländema. Det finns, om inget sker som snabbt och radUcalt verkar i motsatt riktning, anledning att räkna med fortsatt invandringstryck från sådana länder.

Även den politiska oro som följt på den omvälvande utvecklingen i Öst-och Centraleuropa och i det forna Sovjetunionen har skapat en oroande migrationspotential. Hur framtiden kommer att gestalte sig är mycket svårt att bedöma. Många andra omständigheter, t.ex. otjänUga miljöförhållanden kan ge många människor ännu en anledning att vilja söka sin utkomst och ett bättre liv i något annat land. De faktorer som talar för en stor framtida migra­tion understryks av framväxten av allt bättre kommunikationer - det gäller såväl etermedia, vUka ger potentiella migranter kunskap om levnadsvUUcoren i andra länder, som de transportmedel som kan föra dem dit.

EnUgt FN:s uppskattningar uppgår jordens befolkning nu (1992) tUl mellan 5 1/4 och 5 1/2 miljarder människor. Före år 2000 kan siffran vara uppe i 6 miljarder. BefolkningstUlväxten sker framförallt i tredje världen. Befolkningarna i de flesta länder i Europa stagnerar. Befolkningstalen i Europa skulle rent av minska i storlek utan fortsatt invandring.

1 Sverige ökade nativiteten kraftigt under 1980-talet men verkar nu plana ut. Denna ökning har visserligen lett till att den svenska befoUcningens "åldrande" fördröjts, men sammantaget har det inte betytt mer än att befoUc­ningens storlek Ugger på ungefar oförändrad nivå.

Samtidigt som man i de fleste europeiska länder inser nödvändigheten av en viss invandring for att undvUca befolkningsminskning, förs i de flesta av dessa länder en mycket restriktiv invandringspoUtik. Dette är givetvis ett poU­tiskt dUemma. Å ena sidan behövs befolkningstillskott utifrån för att kunna uppfylla målsätmingar om ekonomisk tillväxt. Ä den andra inser man risken att detta kanske inte kan genomföras utan mer eller mindre allvarliga sociala stömingar och problem i integrationshänseende. Detta motsatsförhållande kommer att kräva känsUga avvägningar.

Det är uppenbart att lösningen på de grandläggande probleraen - brist på framtidstto, ekonomiska, sociala och ekologiska missförhållanden, misstto mot nya politiska makthavare, bestående brister i rättssystemen i de nya demokratiema, förtryck av nationeUa minoriteter - vilka driver eUer kan chiva människor i Öst att utvandra, inte kan vara massmigration.

InsUcten ökar om att lösningen i stället ligger i intensifierat intemationellt samarbete för att försöka påverka grundproblemen.

Stora skillnader i levnadsvillkor och politisk instabiUtet i världen kommer Skr. 1992/93: 157 att skapa fortsatte behov och önskemål hos människor att söka sig bort från sma hemländer. När flertalet europeiska länder för en politik där invandring i princip bara tUlåts av flyktingar eUer personer med nära personlig anknyming till landet, kommer många av dem som drivs till att flytte till vår del av världen att åberopa flyktingskäl, även om de bakomliggande orsakerna huvudsakligen är av annan art. Invandrings-, flykting- cx;h invandrarpolitiken måste sålunda utformas i en anda av intemationalism och humanitet, där länder hjälps åt för att skapa långsUctiga lösningar på grandläggande obalan­ser bakom påtvingad migration och flykt för att därmed säkra intemationellt rättsligt skydd för dem som behöver det och för att främja framväxten av samhällen utan allvarliga emiska motsätmingar med lika vUlkor för alla oav­sett ursprang.

2. Vem är flykting?

I dag fmns ett betydande antal konventioner och andra intemationeUa uistra­ment som är av betydelse för de avtalsslutande statemas flykting- och immi-grationspoUtik.

1951 års FN-konvention om flyktingars rättsliga ställning, den s.k. Genévekonventionen, kvarstår dock som den grandläggande och mest bety­delsefulla konventionen som rör flyktingar. Det är denna konvention som vår svenska utiänningslagstifming bygger på. Genévekonventionen komplette­rades år 1967 med ett protokoll angående flyktingars rättsliga stellning, det s.k. New York-protokollet. Ratificering av protokoUet innebär att steter för­binder sig att tillämpa Genévekonventionen utan dess tidsbegränsnmg till den Ijanuari 1951.

Genévekonventionen innehåUer bl.a. en defmition av vem som skaU anses som flykting och stadgar förbud mot avvisning eller utvisning av flykting till land där han riskerar förföljelse - eller till land där han inte ämjuter trygghet mot att bli sänd till land där han riskerar förföljelse - samt innehåller bestäm­melser om att flykting skall jämställas med medborgare i det egna landet när det gäller sociala förmåner m.m. I en bUaga tUl konventionen lämnas närmare anvisrungar för utfärdande av resedokument tiU flyktingar.

I konventionen och protokollet definieras en flykting som en person som "i anledning av välgrandad frakten för förföljelse på grand av sin ras, reli­gion, nationalitet, tUlhörighet tUl viss samhällsgrapp eller politisk åskådning befmner sig utenför sitt hemland och som inte kan eller på grand av sin frukten inte vill begagna sig av hemlandets skydd". Den flyktingdefinition, som är integen i UNHCR:s Stedga, och därmed reglerar mandatet, samman­faUer nära nog helt med den citerade.

Konventionens flyktingdefinition är den enda universeUt godtegna. Den tar sikte på personens individueUa, subjektiva fraktan att utsättas för förföljelse på grand av vissa objektivt påvisbara omständigheter. Konventionens flyk­tingbegrepp täcker dock inte personer som flyr på grand av naturkatesttofer.

misär, väpnad konflikt eller allmänt våld. På regional basis har emellertid    Skr. 1992/93: 157 enighet nåtts om vidare flyktingbegrepp.

1969 års OAU-konvention om särskilda aspekter på flyktingproblemen i Afrika omfattar även personer som "på grand av yttre aggression, ockupa­tion, utiändsk dominans eller händelser som aUvarligt stör den allmänna ord­ningen i del av eller hela det land i vilket han har sitt ursprang eller är med­borgare, tvingas lämna sin vanliga bosted för att söka tillflykt på en annan plats utanför sagda land".

För Centralamerikas del accepterades ett snarlikt flyktingbegrepp i den deklaration, som berörda regeringar antog i Cartegena år 1984. Det då öve­renskomna flyktingbegreppet inkluderar också "personer som har flytt från sitt land därför att deras Uv, säkerhet eller frihet hotets av allmänt våld, ut­ländsk aggression, intem konflikt, massiva kränkningar av de mänskliga rättighetema eller andra omstendigheter som allvarligt stört den allmänna ordningen".

Såvitt gäller Asien har UNHCR:s exekutivkommitté - med stöd av förste-asylländer i Sydostasien - godtegit en bestämmelse om att alla asylsökande, i vart fall temporärt, skall tas emot av förste-asylstetema och att tvångsrepa-triering s.k. "refoulement" inte skall ske. OECD-statema har inte accepterat en vidare flyktingdefinition än Genévekonventionens, men åtskilhga OECD-stater har i sina intema lagstiftningar infört bestämmelser om uppehålls­tUlstånd som i vissa avseenden ställer lägre krav än Genévekonventionen.

Av stor betydelse är att UNHCR:s verksamhet - på basis av ett antal reso­lutioner från FN:s generalförsamling - kommit att utvidgas utöver det egent­liga mandatet. I många fall av orafattande tvångsforflytmingar har UNHCR bistått med skydd och nödhjälp. Det bör emellertid observeras att flykting­kommissariens mandat formellt inte har utvidgats.

Härtill komraer också ett 60-tal betydelsefulla "conclusions" som anta­gits av UNHCR:s exekutivkommitté för intemationeUt skydd av flyktingar bl.a. ora kvinnor på flykt, flyktingbarn och familjeåterförening. Dessa "conclusions" är inte rättsligt bindande raen utgör ett viktigt arbetsredskap för UNHCR.

3. Flyktingsituationen i världen

Inledning

Det finns i dag ca 18 railjoner flyktingar i världen vilket är det störste antalet någonsin. Uppskattningsvis är ett lika stort antal raänniskor på flykt inom sitt lands gränser på grand av bl.a. inbördeskrig och svält, s.k. intemflyktingar. De flyktingsituationer som uppstått under det senaste året har visat att det i raånga faU är svårt att göra någon åtskUlnad, i ttaditionell bemärkelse, mellan dessa två flyktinggmpper. I många fall är de s.k. interflyktingama i lUca stort behov av skydd och hjälp utifrån som konventionsflyktingama.

Under det gångna året har arbetet fortsatt för att raöjliggöra återvändande för det stora antalet flyktingar som kriget vid Persiska vUcen förorsakade.

Dette arbete är den störste nödoperation som UNHCR någonsin har lett och    Skr. 1992/93: 157

genorafört. Situationen på Afrikas Hom har förvärrats ytterligare under det

senaste året och det är fraraföraUt en följd av händelseutvecklingen i Somalia.

Det bör dock noteras att man på flera håll i väriden har kunnat se en positiv

UtveckUng på flyktingproblemen och att människor kunnat återvända till sina

hemländer, inte minst i Afrika.

Inbördeskriget i f d. Jugoslavien har fortsatt och över tte miljoner raän­niskor har tvingats lämna sma hera på flykt undan sttidema.

Asien och Oceanien

Den politiska utvecklingen i Afghanisten medförde en draraatisk Ökning av frivillig återvandring av afghanska flyktingar från Pakistan till Afghanistan. Under juli månad 1992 återvände ca 10 000 afghaner per dag från Pakisten till Afghanisten. Frara till augusti månad hade under år 1992 över 7(X) 000 afghaner återvänt från Pakistan. En frivillig återvandring från Iran har också påbörjats. I slutet av juli 1992 hade över 150 000 afghaner återvänt från Iran tUl Afghanistan. 1 Pakistan och Iran finns dock fortfarande cirka fem railjoner afghanska flyktingar.

Efter fredsuppgörelsen i Kambodja i oktober 1991 inleddes i mars 1992 repatrieringen av de ca 370 

(XX) 

kambodjanska flyktingama i lägren nära den kambodjanska-thailändska gränsen. Mineringar samt problem raed att utveck­la vattentiUgångar och att finna användbar jordbruksmark har medfört svårig­heter att upplåta raark för försörjning. Härtill koramer att situationen i Kambodja alltjämt är osäker och att stridigheter då och då blossar upp. Fram till juli 1992 hade över 70 (XK) kambodjanska flyktingar återvänt från Thailand tUl Kambodja.

För att påskynda återvandringen från ThaUand av laotiska flyktingar höUs i juh 1992 en ferate ttepartsdiskussion raellan Laos, Thailand och UNHCR. Under de förste sex månadema av år 1992 har ca 1 050 flyktingar återvänt från Thailand och ca 550 från Kina. Det totala antalet återvändande sedan år 1980 uppgår därmed till ca 11 600 personer.

Antelet nya viemamesiska båtflyktingar har rainskat markant. I slutet av juni 1992 fanns dock över 102 000 viemaraesiska båtflyktingar i regionen. Arbetet raed att bl.a. främja frivillig återvandring för de många asylsökande sora efter vederbörlig prövning inte fått flyktingstetus fortsätter enligt den år 1989 antagna s.k. "Coraprehensive Plan of Action" (CPA). Under de sex förste månadema 1992 återvände ca 7 4(X) viemamesiska asylsökande frivil­ligt till Vietnam. Totalt hade därmed sedan år 1989 ca 26 700 personer frivU­Ugt återvänt till Viemara. Den 12 raaj 1992 ttäffades en överenskoraraelse mellan regeringama i Viemam, Storbritennien och Hong Kong om frivillig återvandring för de asylsökande som efter prövning inte erhållit flykting­status.

Under år 1992 har flyktingströmmar från Myanmar (Burma) fortsatt koraraa till Bangladesh. I slutet av juni 1992 beräknades antalet flyktingar

uppgå till ca 265 000 personer. Ett av regeringama i Bangladesh och    Skr. 1992/93: 157 Myanmar i april 1992 geraensamt framarbetet förslag om frivilligt återvän­dande har inte kunnat effektueras. Ca 70 000 flyktingar från Myanmar be­räknas befuina sig i ThaUand vid gränsen till Myanmar.

Efter en överenskommelse mellan Indien och Sri Länka påbörjades i januari 1992 ett prograra för återvandring av tamilska flyktingar från TamU Nadui Indien till Sri Länka. I slutet av raaj 1992 hade ca 23 (XX) flyktingar återvänt tiU Sri Länka. Ca 200 000 tarailer fmns nu kvar i Indien.

Mellersta Östern

Som en följd av den stora flyktingvågen i orarådet kring Persiska vUcen under år 1991 har år 1992 präglats av återvandringsarbete för de omkring två mU­joner irakier som tegit sin tillflykt till Iran (x;h Turkiet 1 december 1991 hade ca 90 % av dessa flyktingar kunnat återvända och över I 500 byar i norra Irak hade i början av år 1992 åter blivit befolkade. De som ännu inte kunnat återvända till Irak befinner sig i läger i närliggande länder; 10 (XX) i Turkiet, 5 000 i Syrien, 20 000 i Kuwait, 35 000 i Saudi Arabien och 45 000 i Iran.

I april 1992 avslutede UNHCR flera av sina aktiviteter i norra Irak och ansvaret för det fortsatta arbetet har nu tagits över av andra FN-organ. UNHCR komraer, med begränsad styrka, även i fortsättningen att närvara i regionen för att tUlse att återvandringen från Turkiet och Iran kan genomföras som planerat.

Den palestinska flyktingbefolkningen ökar och de som står under UNRWÄ:s mandat uppgår tiU över rvå railjoner raänniskor. Många palestinier är eller har varit gästarbetare i olika länder i området kring Persiska viken. Många har tiU följd av kriget tvingats på flykt

Kuwaits regering har ändrat sin hållning gentemot palestiniema bosatte i Kuwait och under sommaren 1992 beviljat ca 20 000 palestinier uppehålls­tillstånd ytterligare ett år. Två representanter från UNRWA har, med den kuwaitiska regeringens samtycke, kartlagt palestiniema i Kuwait. För de ca 20 000 irakier som finns kvar i Kuwait är situationen fortfarande oklar för det stora flertalet, endast 5 000-8 000 har erhållit uppehållstillstånd. UNHCR sttävar efter lokala lösningar och är oviUig att söka "resettlement" för denna grapp sora efter lång vistelse i Kuwait bör få stanna där.

Afrika

Under år 1991 och i början av år 1992 drabbades Afrika av ett flykting-problera så stort och komplext att det saknar historiskt motstycke. I dag upp­skattar UNHCR att det finns mer än sex railjoner flyktingar i Afrika. Den stora raajoriteten finns i länder med betydande ekonomiska problera och ofte i respektive lands fattigaste och minst utvecklade regioner.

I Västafrika har den stora flyktingströmmen från Liberia till intilliggande länder fortsatt. Huvudsakligen befinner sig dessa människor i Guinea,

Elfenbenskusten och Sierra Leone. Försök har gjorts att finna en permanent    Skr. 1992/93: 157 och fredlig lösning i Liberia, raen man har ännu inte lyckats. Fortfarande finns ca 655 000 liberianska flyktingar. Situationen i Västafrika har kompU­cerats av en ny konflikt i Sierra Leone, vilken medfört att ca 200 000 människor sökt sig tiU i förste hand Guuiea, men även tiU Liberia.

De allra störste flyktingproblemen finns liksom tidigare på Afrikas Hom. Den osäkra situationen kännetecknas av stora intema förflyttningar, laglöshet, svår torka och hungersnöd. Det finns 430 000 soraaliska flyktingar i läger i östta Etiopien. Situationen i lägren är raycket svår raen har blivit något bättte under år 1992 då hjälpsändningar började nå fram. Ca 100 000 har dock återvänt till Soraalia dette år. I Djibouti finns det ca 81 500 soraaliska flyk­tingar och i Kenya drygt 200 000. FN:s hjälparbete i Somalia har under år 1992 intensifierats och nu finns FN-soldater på plats för att tillse att hjälp­insatserna når fram. Under år 1991 återvände 527 000 etiopier hera från SoraaUa, och UNHCR förvänter att ytterligare 45 000 skall söka sig hera från Djibouti och Kenya. På grand av inbördeskriget i södra Sudan har ca 20 000 sudaneser flytt landet. Främst har raan sökt sig till Kenya och Etiopien.

I Centralafrika har fredsöverenskoraraelsen i Angola banat väg för en av Afrikas största frivilliga repattieringar.

Södra Afrika har drabbats av en svår torka. Bland annat förväntas flyk­tingar i stor raängd från Mocambique att söka sig till grannländema Malawi, Zambia och Zimbabwe.

Latinamerika

I Centtalaraerika har en fortsatt utveckling av regionala fredsinitiativ och den s.k. CIREFCA-processen, som är en överenskommelse mellan Belize, Costa Rica, Guatemala, Honduras, Mexico och Nicaragua, givit möjligheter till fortsatta lösningar av flyktingsituationen. Under år 1991 har bl.a. ca 15 000 nicaraguaner främst från Coste Rica och ca 4 000 salvadoraner återvänt.

Ett förste regionalt foram för att belysa flyktingkvinnomas situation "A Gender Approach to Work witii Refugee, Retumee and Displaced Women" (FOREFEM) har hålhts i Guatemala City i september 1991.

Den frivilliga återvandringen till Chile har fortsatt att vara hög under år 1991. Den politiska situationen i Pera är fortfarande sådan att människor söker sig ut ur landet.

F.d. Jugoslavien/Öst- och Centraleuropa

Den flyktingpolitiska situationen i Europa har under de två senaste åren helt dominerats av situationen i f d. Jugoslavien. Kriget i f d. Jugoslavien har medfört att över tre raUjoner människor har fått lämna sina hera. De fleste av dem fmns kvar i närområdet, främst i de olika delama av f d. Jugoslavien, raen ett stort antal har också sökt sig till andra länder i Europa. I Bosnien-

Hercegovina fanns (i november 1992) drygt 800 000 internflyktingar, i Skr. 1992/93: 157 Kroatien var antelet över 800 000, varav ungefär 300 000 var intemflyk­tingar och i Serbien fanns över 400 000 flyktingar. Bland de länder utanför f d. Jugoslavien som har fått te eraot ett stort antel asylsökande till följd av konflikten kan nämnas Tyskland, där det finns drygt 200 000 asylsökande från f d. Jugoslavien, Ungern med mer än 50 000 och Österrike särat Schweiz med mer än 60 000 personer. Insttöraningen av asylsökande är fortfarande stor i raånga länder.

De befarade stora befoUcningsrörelsema i f d. Sovjetunionen har ännu inte ägt ram i någon vidare beraärkelse, även om antalet asylsökande i det foma Sovjet ökat till följd av de olika konfliktema där. Ett stort antal asylsökande från olUca f d. SovjetrepublUcer har sökt sig bl.a. till Ryssland. Det finns beräkningar som uppskatter att ca 600 000 är "intemflyktingar" inora f d. Sovjetunionen.

I samband raed de politiska omvälvningama i Europa har raånga av de europeiska länder, från vilka människor tills nyligen har flytt, nu blivit mot­tegarländer för asylsökande.

II 

Utomnordisk invandring till Sverige budgetåret 1991/92

1.  Inledning

Bland utomnordiska invandrare är de huvudsakliga kategoriema som får bo-sätte sig i Sverige flyktingar och personer med flyktinglUcnande eller huma­nitära skäl samt anhöriga till här bosatte personer (anknymingar).

Bettäffande de s.k. anknymingsfallen är det i många fall inte fråga ora återförening av tidigare splitttade familjer uten om nybildade sådana, dvs. personer som gifter sig med eller börjar sammanbo raed en i Sverige bosatt person som kan vara en infödd svensk eller en som har mvandrat tidigare.

Den utoranordiska arbetskraftsinvandringen har de senaste åren uppgått tUl endast ett par hundra personer om året.

2. Invandringens omfattning

Enligt prelirainära siffror har under år 1992 ca 40 000 utiändska medborgare invandrat tUl Sverige, vilket är en rainskning i järaförelse med föregående år. Utvandringen har i jämförelse med föregående år minskat och uppgår till ca 13 000 (föregående år 15 000). Utflyttningen har främst bestett i norska, finska och danska raedborgare som flyttat tillbaka. Invandringsöverskottet har rainskat i förhållande tiU är 1991.

10

Invandringen av utländska medborgare åren 1982-1992 (tusental)

Skr. 1992/93: 157

År

Invandring

Utvandring

Invandringsöverskott

Totalt

Nor­diska

Övriga

Totalt

Nor­diska

Övriga

Totalt

Nor­diska

Övriga

1982

25,1

7.3

17,8

19,9

14,5

5,4

5,2

-7,2

12,4

1983

22,3

7,4

14,9

17,4

12,0

5.4

4,9

,6

9,5

1984

26,0

8,4

17,6

14,6

10,0

4,6

11,4

-1,6

13,0

1985

27,9

8,4

19,5

14,0

9,2

4,9

13,9

-0,8

14,7

1986

34,0

8,9

25,2

15,4

8,7

6,6

18,6

0,2

18,6

1987

37,1

8.9

28,1

11,6

8,1

3,5

25,5

0,8

24,7

1988

44,5

11,5

33,0

11,8

8.3

3,5

32,6

3,2

28,4

1989

58,8

18,9

40,0

13,1

9.7

3,4

45,7

9,2

36,5

1990

53,3

15,9

37,4

16,1

12,5

3,6

37,2

3,4

33,8

1991

43,9

7,8

36.1

15,0

11.6

3,4

28,9

-3,8

32,7

1992

40,0

7,0

33.0

13,0

9,0

4,0

27,0

-2,0

29,0

Anm: I tabellen anges antalet under åren invandrade och folkbokförda utiändska medborgare. Tabelluppgiftema om enskilt tillreste asylsökande, avser däremot med­delade uppehållstillstånd. De olika tabellerna är därför inte sinsemellan jämförbara.

In- och utvandringen av fmska medborgare år 1992 var något mindre än föregående år. Detta resulterade i en nettoutvandring av ca 400 personer. Nettoutvandringen av nordbor blev under år 1992 drygt 2 000 personer.

3. Enskilt tillresta asylsökande och anhöriga till des.va

Under budgetåret 1991/92 sökte ca 54 500 personer asyl (inkl. bam). Antalet asylsökande har ökat kraftigt i järaförelse raed budgeteret 1990/91 då det uppgick tUl ca 20 800 personer. Ökningen är att hänföra till situationen i det f.d. Jugoslavien. Det totela antalet asylsökande under första hälften av budgetåret 1992/93 uppgick preUminärt till ca 47 OCX).

I det följande redovisas de största nationalitetsgrappema som sökt asyl i Sverige och som fått uppehållstillstånd som flyktingar eller därmed jäm­stellda. Uppehållstillstenden omfatter även flyktingar som överförts till Sverige genom flyktingkvoten. De kan dessutom avse beslut i fråga om asylansökningar som lämnats m tidigare budgetår. SUfroma är avmndade.

11

Nationalitet

Budgetåret 1990/91

Budgetåret

1991/92

Asylan-

Uppehålls-

Asylan-

UppehåUs-

sökningar

tillstånd

sökningar

tiUstånd

Bulgarien

120

400

140

411

Etiopien

1240

900

225

1 169

hak

1900

2 220

2618

3436

Iran

3040

1850

781

2 731

Jugoslavien (f.d.)

2 920

620

41000

1014

Libanon

1690

660

173

1383

Polen

200

40

1406

32

Rumänien

1000

140

473

660

Somalia

1050

870

1763

2099

Sovjettimonen(f.d.)    940

370

772

431

Stetslösa/

okänt mbskap

1290

1 120

425

1032

Syrien

530

490

241

1028

Tlirkiet

630

570

322

686

övriga

4 200

2 580

4146

3 227

Totalt

20750

12 830

54 485

19 339

Skr. 1992/93: 157

Under budgeteret 1991/92 beviljades sammanlagt ca 19 339 personer upehållstillstånd (konvenuonsflyktingar, krigsvägrare) enligt 3 kap. 1 § ut­länningslagen (1989:529) särat enligt 2 kap 4 § andra punkten (humanitära skäl). Uppehållstillstånden fördelar sig enligt följande:

Skäl

Bå 1990/91

Bä 1991/92

Konventionsflyktingar

- Flyktingkvoten

1433

11,2%

2 873

14,9 %

-övriga

1697

13,1 %

999

5,2%

Krigsvägrare

4

0,1 %

20

0,1%

De faao-flyktingar

3 777

29.4%

3 373

17,4 %

Humanitära skäl

5 919

46,2%

12 074

62,4 %

Totalt

12 830

100,0%

19 339

100 ,0%

Härtill kommer anhöriga tiU flyktingar och därmed jämsteUda personer, vilka inrest tillsammans raed eller i nära ansluming ull dessa och som orafattes av sarama särskilda raottegningsanordning sora flyktingar. Antelet sådana anhöriga som fick uppehållstillstånd uppgick budgetåret 1990/91 tiU 5 416 personer och budgetåret 1991/92 till 7 122 personer.

Under budgetåret 1991/92 uppgick antelet uppehållstiUstend i Sverige för nära anhöriga tiU 20 380 personer.

Med anhöriginvandring avses här bl.a. make/maka, samboende eller barn under 20 år till en svensk raedborgare eller en utlänning raed gällande tillstånd, som bor i Sverige (sora regel ensamsteende förälder och i vissa fall föräldrapar). Tillstend kan också i vissa fall ges andra nära anhöriga till i Sverige bosatt person.

12

Den utomnordiska invandringen tiU Sverige under budgetåret 1990/91 och     Skr. 1992/93: 157 1991/92 (vuxna och bam) framgår av följande tabell, som även redovisar grandema för uppehållstiUstånden.

Skäl

Bå 1990/91

Bå 1991/92

Ryktingar m.fl.

12 830        35,0 %

19 339

47,1 %

Nära anhöriga(anknytningar)

21991        61,0%

20 380

49,7 %

Varav

- anknytning till flykting

(5 416)

(7 122)

- övriga anknytningar

(16 575)

(13 258)

Arbetsmarknadsskäl

336          1,0 %

250

0,6%

Adoptivbarn

1 023          3,0 %

1059

2,6%

Totalt

36 180      100,0 %

41028

100,0 %

4. Organiserad överföring av flyktingar (flyktingkvoten) och anhöriga till dessa

Sedan år 1950 har Sverige genora organiserad överföring tagit emot flyk­tingar inora raraen för en särskild flyktingkvot. Budgetåret 1991/92 höjdes flyktingkvoten från I 250 till 2 000 personer. RUcsdagen beslöt samtidigt att ytterligare 1 250 personer skulle tes emot i Sverige under budgetåret inora raraen för flyktingkvoten. För budgetåret 1992/93 har riksdagen beslutet om en kvot om ca 2 000 personer.

Kvoten skall användas för överföring, huvudsakligen i samverkan med UNHCR, av flyktingar eller andra personer som befinner sig i en särskilt utsatt situation. Kvoten är inte begränsad till att användas för flyktingar i ordets formeUa bemärkelse. Den kan också användas för personer som är för­följda och befinner sig i fara raen ännu inte kunnat lärana sitt land.

En mindre del av kvoten används för personer med funktionsnedsätttungar och, under senare år, krigsskadade flyktingar och tortyroffer.

Riktiinjer för kvotens användning ges budgetårsvis av regeringen. Det är Stetens invandrarverk (SIV) som har ansvaret för uttegning (x;h överföring av flyktingar tiU Sverige. Själva transporten till Sverige ombesörjs till största delen genom Intemational Organization for Migration (IOM).

Uttegningama sker i nära samverkan med UNHCR och det är främst utifrån UNHCR:s bedömning som SIV planerar sina uttagningar. I poUcy­frågor samråder de nordiska regeringama regelmässigt inom ramen för den nordiska samrådsgrappen för flyktingfrågor (NSHF).

Under budgetåret 1991/92 omfattede kvotuttagningen sammanlagt 2 873 personer, varav 75 personer raed funktionsnedsätmingar. Kvarvarande kvot har SIV kunnat te ut innevarande budgetår, enligt beslut av regeringen. Där­raed har SIV t.o.m. september 1992 uppfyllt kvoten raed 3 250 personer.

Antalet faktiskt överförda flyktingar varierar från år till år, eftersom uttag-

ningsbeslut mte alltid oraedelbart kan följas av uttsetillstånd från det land där

vederbörande vistas. Faktiskt överförda flyktingar uppgick tiU drygt 2 000

personer under budgetåret 1991/92.

13

Skr. 1992/93: 157 Flyktingkvotens sammansättning under budgetåret 1991/92

Ursprangsland

BevUjade

______________________________ uiresetiUstånd_______ 

LATINAMERIKA

Colombia

18

El Salvador

81

Guatemala

26

Pera

8

Summa

133

ASIEN

Irak

1 113

Iran

620

Vietnam

897

Kma

5

Libanon

4

Syrien

1

Afghanistan

11

Laos

10

SL/Palestina

38

Sri Länka

5

Turkiet

2

Burma

5

Summa

2 711

AFRIKA

Etiopien

5

Kenya

4

SoraaUa

17

SydafrUca

1

Nigeria

1

Summa

28

EUROPA

Albanien

1

Suraraa

1

Totalt____________________________ 2 873___________ 

Kostnadema för uttagning och överföring till Sverige av kvotflyktingar budgetåret 1991/92 uppgick till 6,8 railjoner kronor.

Anhöriga till kvotflyktingar

Anhöriga, dvs. maka/raake och ogifta barn under 20 år, räknas in i flyk­tingkvoten om de kommer i nära ansluming tUl den överförda flyktingen.

För anhöriga sora inte koraraer hit i nära anslutning, kan SIV ge eu behovsprövat bidrag för resa hit för att farailjen skaU kunna återförenas. Dette sker med stöd av förordningen (1984:936) ora bidrag till flyktingar för kost-

14

nåder för anhörigas resor till Sverige. De anhöriga som här omfattas är    Skr. 1992/93: 157 raaka/raake och ogifta bam under 20 år. Bidrag får även läranas för andra anhöriga om synnerliga skäl föreligger.

När beslut om bidrag fattets, ordnas resoma hit på samma sätt sora för kvotflyktingar, dvs. genom lOM eller svensk utlandsmyndighet.

5. Arbetskraftsinvandring

I princip beviljas permanent uppehålls- och arbetstillstånd för bosätming av rena arbetsmarknadsskäl endast om arbetskraftsbehovet inte kan tillgodoses inom Sverige. Budgetåret 1991/92 bevUjades ca 250 sådana tillstånd. Det kan gälla t.ex. nyckelfunktioner inom näringslivet. Även fria yrkesutövare och egna företegare kan få bosatte sig här om de uppfyller vissa krav.

Dessutom beviljas tillfälliga arbetstillstånd för exerapelvis montörer, vika­rierande läkare, artister och idrottsmän.

Tillstånd beviljas vanligen av Invandrarverket i sararåd raed Arbets-raarknadsverket och efter att arbetsmarknadens parter hörts. Delegering till svenska utlandsrayndigheter förekoraraer i vissa fall.

Arbetstillstånd för feriearbetande ungdoraar samt andra former för kort­variga arbeten ingår nuraera i tUlstendstypen säsongsarbetstillstånd sora är raer generell. Länsarbetsnämnderna har att beslute om dessa tiUstånd. Antalet utiänningar som under år 1992 har haft ett tillfälligt arbete i Sverige upp­skattes till drygt 14 000 personer, varav ca 4 500 säsongsarbetere och ca 5 000 artister och musiker.

Sverige har under hösten 1992 tecknat ett avtal med Estland som möjliggör för unga medborgare från Estland att under begränsad tid få praktisera på den svenska arbetsmarknaden. AvsUcten är att ge möjlighet för unga människor att få en inblick i hur den svenska arbetsraarknaden fungerar. Under år 1992 har drygt 140 personer prövat möjligheten.

När avtalet raellan EFTA-ländema och EG om ett europeiskt ekonomiskt saraarbetsoraråde (EES) träder i kraft innebär dette att raedborgare från de andra EES-ländema äger tillträde tiU den svenska arbetsraarknaden uten arbetstillstend. Svenska medborgare får på samma sätt tillttäde till de andra EES-ländemas arbetsraarknad. Enligt EES-reglema är det anstälhiingen sora ger rätten tiU bosätming och inte tvärtora.

6. Övrig invandring

Den övriga invandringen består huvudsakligen av adoptivbam, av personer

sora tidigare varit bosatte här och som återvänder till Sverige samt av per­

soner som har svenskt påbrå. Vid prövning av ärenden för den som varit

bosatt här tidigare tes bl.a. hänsyn till den tidigare vistelsetiden i Sverige

resp. utomlands. Svenskfödda sora senare förlorat sitt svenska medborgar­

skap särat deras bam beviljas regelmässigt tillstånd. Antalet adoptivbam

uppgick för budgeteret 1991/92 tiU 1 059.

j

III Invandrarpolitiken (integrationsfrågor)

Skr. 1992/93:157

1.  Inledning

Den svenska invandrarpolitiken innefatter de åtgärder som vidtes för att underlätta invandramas integration i det svenska sarahället. Målen för in­vandrarpolitiken är järalikhet, valfrihet och samverkan. Det innebär bl.a. att invandrare skall ha sararaa raöjUgheter, rättigheter och skyldigheter som be­foUcningen i övrigt

LångsUaig invandrarpolitik är i stora delar detsamma som allraän välfärds­politik. Inora vissa avsnitt av denna politik och i vissa utveckUngsskeden kan de genereUa insatsema behöva förstärkas raed korapletterande insatser riktede enbart tUl mvandrare.

Varje myndighet har inora sitt ansvarsområde samraa ansvar för invand­rama sora för den övriga befolkningen. Ansvaret orafatter också att vidta nödvändiga säråtgärder. Invandrarverket bevakar behovet av åtgärder och skall uppraärksararaa berörda rayndigheter på sådana behov. Verket skall också verka för att rayndighetemas arbete samordnas i denna del.

Många frågor raed anknytning till invandrarpolitiken behandlas i enlighet med gällande arbetsfördelning huvudsakligen inora andra poUtikoraråden. 1 de följande avsnitten redovisas några huvudfrågor sora för närvarande är aktuella inora kulturdepartementet och andra departements ansvarsområden. Här nedan redovisas först några mera allraänna resonemang med anknytning tiU invandrarpoUtUcen.

Det är ingen självklarhet för alla invandringsländer att ha en invandrarpo­litik med ett samhälleligt ansvarstagande för invandrares integration. I länder sora USA och Australien anses det att integrationsprocessen i allt väsenthgt är invandramas eget ansvar.

I ökande omfatming, inte minst i invandringsländema i Europa, anser man emellertid att samhället har ett ansvar att underlätte integrationsprocessen för invandrare. Utan ett sådant åtegande, menar raan, skulle det finnas en risk att invandrare hamnar utanför de samhälleliga processema, till skada för såväl dera själva som för samhället i stort

I ett europeiskt perspektiv har den svenska invandrarpolitiken hävdat sig väl. Det kan med fog påstås att den komrait att påverka invandrarpolitiken i raånga länder i Europa. Det är i sammanhanget intressant att notera, att en rapport om invandrarpolitik, inkl. etniska relationer, som presenterades av Europarådet i slutet av år 1991 ("Community and ethnic relations m Europé") och som nu har översatts till svenska inom Kulturdeparteraentet, innehåller rekoramendationer, som i väsentiiga delar överenssUiraraer med den svenska invandrarpolitikens synsätt och värderingar.

Den svenska invandrarpolitiken har uppmärksammats intemationeUt också på annat sätt I septeraber 1992 tilldelades Sverige det prestigefyllda och ansedda tyska Carl Bertelsmann-priset I prismotiveringen närandes att Sverige tidigare än andra länder insett nödvändigheten av att invandrare inte­greras i invandringsländerna. Det frarahölls också, att den långsiktiga

16

gotab   42693. Stockholm 1993

svenska integrationspolitiken skulle kunna tjäna som förebild för en framtida    Skr. 1992/93: 157 europeisk invandrarpolitik

Prissumman, 300 000 DM, skaU användas lill att arrangera återkoraraande serainarier över frågor med anknyming till invandrares integration, raed del­tagande av bl.a. intemationella experter på området. Avsikten är att dessa seminarier skall komma att fungera som ett viktigt intemationellt foram för diskussion om integrationsfrågor och bidra till den allt viktigare överföringen av kunskap och erfarenheter på området mellan ländema.

Den svenska invandrarpolitiken har dock kommit att allt raera diskuteras och ifrågasättas inora Sverige.

Diskussionema har förts utifrån olUca utgångspunkter. Men geraensamt har i många fall varit att raan menar att invandrarpolitiken, som den nu fun­gerar, inte har kunnat förhindra en utveckling där invandrare på många sam-hällsoraråden komrait i en betydligt sämre situation i samhället. De alarme­rande uppgiftema ora den höga, och ökande, arbetslösheten bland fiyf-ngar och invandrare kan anföras sora exempel.

Det har vidare gjorts gäUande att invandrarpolitiken i många avseenden varit aUt för okänslig och inflexibel mför de skiftande behoven hos invandrare med olika bakgrand.

Det har också påståtts att invandrarpolitiken i för liten utsträckning upp­muntrar och stiraulerar invandrare att själva ta ansvar för sig och sin familj, vilket har lett till att de komrait att för mycket förlita sig på samhällets om­sorger.

En raera grandläggande kritik utgår från att man menar att invandrarpoU­tUcen bygger på den felaktiga föratsätmingen att invandrare skulle vara en homogen, avgränsad och särskild grapp.

Den svenska invandrarpoUtUcen har under år 1992 granskats av riksdagens revisorer. Revisorema bedömer för sin del att Sverige nått relativt långt vad gäller raålen ora jämlikhet, valfrihet och samverkan. De noterar också att de emiska relationema i Sverige verkar vara förhållandevis goda, inte rainst i ett intemationellt perspektiv. Man framhåller vidare att skillnadema mellan in­vandrare och övriga vad gäller ekonoraisk standard och social status är be­tydande raen ändå relativt små i förhållande tiU vad som gäller i andra länder. EnUgt revisoremas uppfattning tyder eraellertid utvecklingen tmder de senaste åren på att jämlikheten tenderar att mmska, särskUt på arbetsraarknaden.

Revisorema gör den sammanfattande bedömningen att det är raotiverat att göra en genomgripande översyn av hela invandrarpolitiken. Sora skäl härför anför man bl.a. att grappen invandrare i dag har en sammansättning och en bakgrand som i många avseenden skiljer sig radikalt från de förhållanden sora rådde när invandrarpolitiken lades fast för drygt 15 år sedan.

En diskussion om Sverige som ett mångkulturellt sarahälle pågår redan. Under hösten 1991 arrangerade regeringskansliet tillsammans med Institutet för framtidsstudier en semmarieserie om hithörande frågor. En särskild anto­logi rörande det mångkulturella samhället, syftande till att stimulera debatten på området, stöds av departeraentet cx;h kommer att ges ut inom kort

17

2 Riksdagen 1991/92. 1 saml. Nr 157

2. Åtgärder för att främja goda etniska relationer

Skr. 1992/93: 157

Under hösten 1991 förekom på olika håU i Europa starka fientiiga reaktioner mot invandrare. Flyktingförläggningar i Tyskland angreps och olika nynazis-tiska grappers aktiviteter uppmärksammades. Partier raed mer eller mindre invandrarfientiiga program gick framåt i flera länder. Dessa händelser väckte starka känslor även i Sverige och en orafattande debatt uppstod både i pressen och bland aUraänheten.

Senare under vintem 1991-1992 inttäffade i Sverige flera våldsbrott rik­tade raot enskilda invandrare. En stark folklig opinion uppstod och olika manifestetioner gjordes i hela landet raot främlingsfientiighet och rasisra och för solidaritet med invandrama i Sverige. Invandrarverket gjorde med hjälp av pressklippen en sammanställning av aktioner, manifestationer och andra initiativ mot främlingsfientlighet under tiden december 1991-mars 1992. Resultatet blev totalt ca 400 olika arrangeraang.

En undersökning av ungdomars attityder till invandrare och invandring presenterades i början av 1992 av Cenlrura för invandringsforskning (CEIFO) vid Stockholms universitet I den visades att vissa grapper av unga människor ändrat inställning sedan 1987 och blivit mer intoleranta. Även några andra studier visade lUcnande resultet.

Incidenter i form av attecker mot flyktingförläggningar har under senare år förekommit med variationer i antalet Eftersora antalet förläggningar har ökat är det svårt att bedöraa om det ökade antalet rapporterade incidenter också stär för en verklig ökning av antelet händelser.

På några håll har det visat sig svårare för Invandrarverket att öppna nya förläggningar på grand av ett raotstånd hos ortsbefolkningen. Eftersora beslut om nya förläggningar ofte måste fattes snabbt har informationen till orts­befolkningen ibland varit otillräcklig. Motståndet är ofta inte främlingsfient­lighet i vanlig mening utan oro och rädsla lor att så många flyktingar kommit tiU relativt små orter. På några håll har det uppstått svärigheter och konflikter beroende på att asylsökande uppges ha stulit i grannskapet eller begått andra brott Det har också förekommit konflikter mellan olika grupper på föriägg­ningar.

RUcsdagen beslutade (bet l991/92:Snj 10, rskr. 1991/92:265) att avsatte 10 miljoner kronor till regeringens disposition för insatser raot främlings­fientiighet, rasisra och antiseraitisra enligt ett förslag av regeringen i budget­propositionen 1992 (prop. 1991/92:100 bil.l2, s.7 och 164).

1 början av juni 1992 gav regeringen uppdrag åt Statens skolverk. Statens ungdomsråd, Stetens kulturråd och Statens invandrarverk att vidte särskilda åtgärder för att motverka främlingsfientiighet och rasism. Insatserna skall i huvudsak inriktes på att på längre sikt påverka normer, attityder och förhåll­ningssätt hos ungdomar. De fyra myndighetema fick sammanlagt 6 miljoner kronor att användas för ändamålet i enlighet med vissa principer och riktiinjer som redovisades i en bilaga tUl beslutet. Myndighetema har i en rapport den I oktober 1992 redovisat sina planerade åtgärder.

18

Regeringen gav i september 1992 uppdrag till CEIFO vid Stockhohns uni- Skr. 1992/93: 157 versitet och Stetistiska centtalbyrån (SCB) att tillsamraans genomföra en riks­representativ undersökning kring invandrare och invandring. CEIFO och SCB skall under år 1993 undersöka svenskamas förhållningssätt till invand­rare och invandring samt invandramas förhållningssätt till Sverige och dess befolkning. Riksorafattande attitydundersökningar kring invandrare och invandring har tidigare gjorts i Sverige åren 1969, 1981 och 1987 och som tidigare närants gjordes en undersökning av ungdomar inora några geogra­fiskt begränsade områden åren 1990-1991.1 samtiiga undersökningar ingick en geraensara uppsättning frågor. Inställningen tiU invandrare kan därför jäm­föras vid de olUca tidpunkteraa. Den nu påbörjade undersökningen bör kunna ge en värdefull kunskap i det fortsatte arbetet mot främlingsfientiighet och rasism.

För att stiraulera och stödja filraprojekt som syfter till att motverka främ­lingsfientlighet och rasisra tilldelades Svenska Filminstitutet ett bidrag på 500 000 kronor.

Svenska kommittén raot antiseraitisra har beviljats ett bidrag ora 1 miljon kronor för inforraation om antisemitism sora i huvudsak syfter till att på längre sikt påverka attityder och förhållningssätt hos ungdoraar.

Bam- och ungdomsdelegationen inom Civildeparlemenlet har under år 1992 fördelat 4 railjoner kronor ur Allraänna arvsfonden till projektinsatser mot främlingsfientlighet. De flesta projekten bedrivs av bam- och ungdoms­organisationer. Ytterligare drygt 1 miljon kronor ur Allmänna arvsfonden har genom regeringsbeslut fördelats till insatser mot främlingsfientiighet bland ungdomar. Barn- och ungdomsdelegationen har även våren 1992 givit ut material ora fräralingsfientiighet till elevema på högstediet och högstedie-lärama.

I Invandrarverkets arbete raed att främja goda emiska relationer har särskilt uppmärksammats idé- och kunskapsutvecklingen om förhållningssättets be­tydelse, när frågan om kulturbakgranden aktualiseras. I idéskriften Förhåll­ningssätt i kulturmötesfrågor har detta synsätt presenterats.

Resultat av metod- och kunskapsutvecklingen har spridits till flera strate­giska opinionsbildare, t.ex. olika yrkesgrapper inom socialtjänsten, hälso­och sjukvården, skolan och folkrörelsema. Arbetet gentemot skolan har bl.a. syftet till att fora in invandrar- och flyktingfrågoma i ett interaationeUlt per­spektiv där det globala och lokala stöder varandra. Arbetsmetoden redovisas i skriften Är främmande skrämmande, som framstäUts tillsammans med SIDA.

Genom sttategiskt riktede projektbidrag till folkrörelsema har arbetet om metoder och innehåU i arbetet med etniska relationer kunnat fördjupats.

I anknyming till den intensiva debatten om främlingsfientlighet och rasism har särskilt material sänts ut till olika målgrapper och Invandrarverket har även deltegit i pressdebatten om dessa frågor.

En ny diskrimineringsombudsman (DO), Frank Orton, tillträdde den 1 januari 1992. DO har bl.a. framstäUt ett skolmaterial om främlingfientUghet och rasisra.

19

Delbetänkandet Organiserad rasism (SOU 1991:75), som under hösten     Skr. 1992/93: 157 1991 lämnades till regeringen av Utredningen för åtgärder raot etnisk diskri­rainering har varit föremål för remissbehandling och bereds för närvarande i regeringskansliet.

Uttedningen för åtgärder mot emisk diskriminering avlämnade sitt slut-betiinkande Förbud mot emisk diskriminering i arbetslivet (SOU 1992:96) i slutet av september 1992. Uttedningen föreslog förbud för arbetsgivare att diskriminera arbetssökande och anställda på grand av ras, hudfärg, etniskt eller nationellt ursrpung eller trosbekännelse. Betenkandet remissbehandlas för närvarande.

3. Arbetsmarknaden

Att så snabbt som möjligt få ett arbete och en egen försörjning är en av de vUctigaste faktorema för invandrares och flyktingars integration i det svenska samhället.

Arbetsmarknadsverket har till uppgift att hjälpa människor att få arbete eller utbildning sora leder till arbete. En grandläggande princip är att invand­rares och flyktingars situation på arbetsmarknaden skall lösas inom ramen för den allmänna arbetsmarknadspolitiken, vid behov kompletterad med sär­skUda, riktade insatser.

Budgetåret 1991/92 har präglats av alt Sverige ställ inför de svåraste arbetslöshetsproblemen sedan mellankrigstiden. Efierfrågan på arbetskraft har sedan år 1990 rainskat inom samtiiga sektorer i ekonomin. Antalet nyanmälda lediga platser till arbetsförmedlingarna är myckel lågl. Totelt har 290 000 personer varslats om uppsägning sedan hösten 1990 fram t.o.m. augusti 1992. Regeringen ser självfallet med oro på den tilltagande arbetslösheten bland såväl svenskar som invandrare.

Den snabbt stigande arbetslösheten innebär en påtaglig risk för en per­manent hög arbetslöshet. Den kommer inle minst all slå mot arbetshandi­kappade och andra grupper, tex. invandrare och flyktingar, med en svag ställning på arbetsmarknaden. Det finns en uppenbar risk att vissa individer kommer att stellas vid sidan av samhället och arbetslivet. Den sammansätt­ning som invandringen haft under senare år ökar denna risk påtagligt

Arbetslösheten bland utiändska - och i synnerhet utomnordiska medbor­gare var under budgetåret 1991/92 betydligt högre än för svenska medbor­gare. Den kraftiga lågkonjunkturen har ytterligare förstärkt dette förhållande. I genomsnitt för budgetåret 1991/92 var 3,5 % av befolkningen i åldem 16-64 år registrerade som arbetslösa. Motsvarande lal för utländska och utoranordiska medborgare var 4,8 resp. 5,5 %. Utländska medborgare i åldem 20-24 år hade dubbelt så hög arbetslöshet sora motsvarande svenska grapp. Under första halvåret 1992 var nästan var femte utomnordisk med­borgare i arbetskraften anmäld som arbetssökande pä arbetsförmedlingen. Vid slutet av budgetåret 1991/92 var närmare 40 % av den utomnordiska

20

arbetskraften aktuell på arbetsförmedlingen sora sökande eller i arbeisraark-    Skr. 1992/93: 157 nadspolitiska åtgärder.

Samtidigt har de utomnordiska medborgamas arbetskraftstel fortsatt att sjunka på ett alarmerande sätt. Andelen i arbetskraften har för svenska med­borgare under de senaste åren varit omkring 85 % medan den för de utom­nordiska medborgamas del har sjunkit från 86 % år 1980 till 62 % första halvåret 1992.

Orsaken tUl dette kan delvis antas bero på utslagning och förtidspensione­ring. Men också bland relativt nyanlända flyktinginginvandrare finns stora grapper med mycket låg sysselsätmingsgrad. Allt fler utomnordiska invand­rare har betydande svårigheter att vinna inttäde på arbetsmarknaden.

Enligt Arbetsmarknadsverkets riktiinjer för budgetåret 1991/92 var ambi­tionen att prioritera utsatte grapper sora ungdoraar, arbetshandikappade samt flyktingar och invandrare. Under budgetåret har AMS disponerat 147 mil­joner kronor for särskilda insatser för flyktingar och invandrare. För särskild förraedlingspersonal för flyktingar och invandrare finns 47 miljoner kronor anslaget.

I regeringens förslag om åtgärder for att steblisera den svenska ekonorain, (prop. 1992/93:50) avsätts 10 railjarder kronor för olika arbetsraarknads-insatser, vilket beräknas ge arbete eller utbildning till ca 130 000 personer raotsvarande 3 % av arbetskraften. Vidare föreslås att arbetsförmedlingen får en tillfällig förstärkning på högst 200 miljoner kronor under budgetåret 1992/93. Förslaget ora personalförstärkning koramer väsentligt att öka arbetsförraedlingens möjligheter att bistå enskilda arbetssökande. Det är av störste vikt att den ökande tillsttöraningen av sökande tiU arbetsförmedlingen inte leder till att invandrare och andra grapper raed svag ställning på arbets­raarknaden trängs undan och inte får en kvalitetivt god service. Också ung­domspraktiken, som infördes redan den I juli 1992, föreslås få en kraftig försterkning, viUcet beräknas ge totelt 75 (XX) praktikplatser. Erfarenhetema av ungdoraspraktUcen är mycket goda i fråga om tillgång på platser och prak-tUcplatsema bör ha stor betydelse för invandrama eftersom många av dem är under 25 år.

Under budgeteret 1991/92 placerades 38 000 utomnordiska medborgare i arbete eller arbetsmarknadsutbildning vilket kan jämföras raed 36 (XX) under föregående budgetår.

En av de viktigaste arbetsraarknadspolitiska åtgärdema för de utoranor­diska raedborgama är arbetsmarknadsutbildning. Under budgetåret 1991/92 var de utomnordiska raedborgamas andel 20 % av samtiiga sora gick igenora en arbetsmarknadsutbUdning. De utoranordiska raedborgama är överrepre­senterade i förberedande och orienterande utbildningar.

Ett antel framgångsrika projekt med syfle att ta tillvara invandrares tidigare utiändska yrkesutbUdning eller yrkeserfarenhet har genomförts under budget­året Sammanlagt har ca 1 000 personer deltegit i dessa projekt De genom­förda projekten har vänt sig till sjukvårdspersonal, psykologer, socionomer, jurister, lärare och teknUcer. Till dette koramer verksamheten med yrkes-

21

prövning för invandrare och ett växande antal korapletterande utbildningar     Skr. 1992/93: 157 inora bl.a. ekonorai, administtation och teknUc.

Mot bakgrand av att de lågutbildade invandramas antal tenderar att öka, har ett anlal projekt genomförts i saraarbete raellan arbetsförmedlingen och grandutbildning för vuxna för att underlätte inttädet på arbetsmarknaden för invandrare med låg eller ingen skolutbildning. Ungefär 60 % av elevema i grandutbildning for vuxna är utiändska medborgare. Arbetsmarknadsverket uppskattar att ungefär 25-30 % av de nyinflyttede invandrama har en utbUd­ningsnivå som är klart lägre än svensk grandskola. Ungefär hälfien av dessa uppskattas vara funktionella analfabeter.

Den överenskommelse som ttäffades år 1990 mellan Arbetsmarknads­verket, Invandrarverket och Svenska kommunförbundet med syfte att öka insatsema för att flyktingar och invandrare snabbare skall få arbete har följts upp på oUka sätt

AMS och SIV har i en skrivelse till regeringen hösten 1992 begärt att regeringen gör en översyn av invandrings- och invandrarpolitiken samt att arbetsmarknadsfrågorna då skall spela en centtal roll. Invandrarverket har också påtelat att man anser att det behövs krafiigt förstärkte resurser för bl.a. svenskutbildning och särskilda anpassade arbetspolitiska insatser raed inrikt­ning på bl.a. lågutbildade.

Det av riksdagen fattede beslutet ora ett samordnat flyktingmottegande och om reformerad svenskundervisning trädde i kraft den I januari 1991. HittiUs vunna erfarenheter visar att arbetsförmedlingen numera sora regel kommer in på ett raycket tidigt stediura i det kommunala flyktingmottegandet 1 de flesta fall deltar arbetsförmedlingen redan när de individuella inttoduktionsplanema upprättas. Regeringen har innevarande budgeter medgivit att Arbetsmark­nadsstyrelsen får disponera högst 400 000 kronor för budgetåret 1992/93 för att göra en utvärdering av arbetsraarknadsverkets insatser i det saraordnade flyktingmottegandet

Riksrevisionsverket (RRV) har under budgetåret inom ramen för sin för­valtningsrevision granskat hur utländsk kompetens tes till vara på den svenska arbetsraarknaden och överlämnat sin rapport till regeringen. RRV har även redovisat den översyn av UHÅ:s och andra myndigheters bedömnings­verksamhet, sora verket gjort på uppdrag av den förra regeringen. Rapporten har remissbehandlats och förslagen övervägs inora regeringskansUet

Den 1 juli 1992 trädde en förändring i utlänningsförordningen i kraft Förändringen innebär att asylsökande har rätt att ta arbete på den reguljära arbetsmarknaden i de fall Invandrarverket bedömer att verkets handlägg-nmgstid i tUlståndsfrågan kommer att överstiga fyra månader.

4.  Skolfrågor

Efter riksdagens beslut våren 1991 har organisationen av hemspråksunder­visningen genomgått vissa ändringar. Inom utbildningsdepartementet har en arbetsgrapp raed förettädare för invandrarorganisationer följt utvecklingen.

22

Skolverket har genomfört en granskning av tio kommuner. Genom en enkät    Skr. 1992/93: 157 till komraunema har Svenska kommunförbundet våren 1992 kartlagt invand-rarandervisningen i grundskolan. Avsikten med Kommunförbundets under­sökning var att kartlägga förändringar vad gäller ekonomiska ramar, resurs­umyttjande, inriktning och organisation raellan läsåren 1990/91 och 1991/92.

Av Kommunförbundets redovisning framgår att 65 % av de 279 kom­muner som besvarat enkäten uppger att de till följd av mmskad resurstilldel­ning ökat grappstorieken inom heraspråksundervisningen. I genomsnitt var den 3,5 elever per grapp. Antelet elever som fick hemspråksundervisning minskade med 8 % av det tidigare elevantelet Med 67 % av lärarvecko-tiraraama läsåret 1990/91 har undervisning ordnats för 61 300 elever, vilket motsvarar 92 % av de 66 900 elever som fick hemspråksundervisning det året

Mot bakgrand av kartiäggningar och utvärderingar sora gjorts förefaller det vara raöjUgt att kommunema fortsätter att göra ytterUgare effektiviseringar och rationaUseringar.

Antalet elever som erhöU undervisning i svenska som andraspråk minska­de med 5 % av det tidigare elevantelet, dvs. från 63 700 till 60 500. Antalet elever med rätt till hemspråksundervisning resp.undervisning i svenska som andraspråk har varit i siort sett konstent.

Läroplanskoramittén har i sitt befenkande behandlat heraspråksäranets stälhiing och bl.a. föreslagit att äranet skall kunna väljas inom ramen för den tid som föreslås för elevemas personliga val och sora B-språk. Förslag har också lämnats beträffande svenska sora andraspråk. Förslagen har reraitterats och koraraer att beredas inora regeringskansliet under våren 1993.

Finsk-svenska utbildningsrådet, sora sedan år 1967 har den svenska och den finska regeringens uppdrag att bevaka frågor som rör de finskspråkiga invandramas och nuraera också de återvandrade fmländamas utbUdning, har fått en ny sammansättning i vilken respektive utbildningsminister altenerar som ordförande.

TiU följd av den drastiska ökningen av asylsökande, främst från f d. Jugoslavien, har kostnaderaa för skolverksamhet för asylsökande barn som bor på förläggning ökat raycket snabbt. Enligt Skolverkets mämingar våren 1992 var något över 3 000 elever inskrivna i grundskolan. Antelet asyl­sökande förläggningsboende bam i grandskoleåldem ökade särskUt under sommaren och var första veckan i september betydligt över 9 000 enligt uppgifter från Invandrarverket.

Det nya kommunalekonoraiska stetsbidragssystemet, som införs den 1 januari 1993, tar inte hänsyn tUl asylsökande bam i skolan. Vissa korarauner raed föriäggningar får därigenom väsentUgt lägre täckning av skoUcosmadema för asylsökande bam genora generella statsbidrag. Motsvarande ersätming kommer under vårterminen 1993 i stället att betelas från Invandrarverket Regeringen kommer au ge Stetens skolverk och Stetens invandrarverk ett uppdrag att gemensamt utteda raöjlighetema att lägga upp en skolverksamhet för de asylsökande bamen med bibehållen tillfredsställande kvalitet till en

23

lägre kosmad per elev. Siktet bör vara att kunna införa ändringar redan mför    Skr. 1992/93: 157 höstterminen 1993.

5. Svenska för invandrare

Stetsbidrag till kommunemas svenska Jor invandrare (sfi) har för flyktingar och andra sora orafattas av det koraraunala flyktingraottagandet beräknats i det schablonbidrag som kommunen får för varje mottagen flykting. Det särskilda stetsbidraget för sfi för övriga invandrare som tidigare utgick från utbildnmgsdeparteraentets huvudtitel upphör den 31 december 1992 och raot­svarande medel ingår fr.o.m. år 1993 i det kommunalekonoraiska stats­bidragssystemet. Bestämmelsema har tegits in i skoUagen.

I sin rapport (1991/92:12) Invandrarpolitikens inrikming och resultat har RUcsdagens revisorer framfört kritik raot att sfi-reformen inte fortiöpande ut­värderas. Revisorema raenar att undervisningens resultet är dåliga och av­hoppen betydande. Riksrevisionsverket (RRV) har genomfört en förvalt­ningsrevision av 1991 års reform av svenskundervisning för invandrare. Granskningen avser verksamheten i fyra koramuner. RRV konstaterar att vissa positiva förändringar har skett inom sfi-verksamheten, raen att det totalt sett har skett förhållandevis lite sedan reformen ttädde i kraft RRV har iakt-tegit ett antal problem som dels rör själva genoraförandet av det koraraunala åtegandet, dels problera som rör den statiiga stymingen och uppföljningen. Resultatet av RRV:s granskning redovisas i en revisionsrapport sora är ställd till den ansvariga myndigheten. Skolverket

Regeringen har nyligen beslutet om direktiv till en särskild utredare (Dir. 1992:98). Syftet är bl.a. att söka komraa fram tiU enhetiigare regler och större överblickbarhet Bl.a. skall eftersttävas en samordning av lagen om ledighet vid deltegande i svenskundervisning for invandrare raed den s.k. studieledig-hetslagen.

6 Utländsk examens giltighet i Sverige

Riksrevisionsverket har på regeringens uppdrag utrett frågan om saraordning ra.m. av den värderingsverksamhet som olika myndigheter bedriver när det gäller utiändsk högskoleexamens gUtighet i Sverige. Rapporten har reraiss­behandlats.

Regeringen avser att återkomma med anledning av rapporten.

7, Kulturfrågor

Det mångkulturella samhällets möjligheter och problem är ett huvudtema för de svenska insatsema under FN:s kulturårtionde. Statens kulturråd har ett saraordningsansvar för arbetet och för den kommitté sora leder arbetet Koraraittén läranar årligen i septeraber en redogörelse för sitt arbete tiU

24

Kulturdeparteraentet I koraraittén ingår bl.a. Statens invandrarverk. Kom-    Skr. 1992/93: 157 mitten har under de tre siste budgetåren inom ramen för projektgivning inom det invandrarpolitiska orarådet förfogat över särskUda raedel som har syftet tUl att främja goda etniska relationer meUan olika folkgrapper i Sverige.

Inom ramen för den ordinarie bidragsgivningen ägnar Stetens kulturråd särskild uppmärksamhet åt frågor sora rör kulturUv och invandrare. Det gäller bl.a. stöd till litteratur på invandrarspråk, bidrag för inköp av invandrarlitte-ratur tiU foUcbibUotek m.m.

I regeringens proposition (1991/92:140) ora den avgiftsfinansierade radio-och TV-verksamheten 1993-1996 ra.m. föreslås villkor och riktiinjer för företegen inom Sveriges Radio-koncemen under koraraande avtelsperiod. I propositionen konsteteras att den service på invandrar- och minoritetsspråk, som lämnats av public service-bolagen, är av betydande orafattning. Det föreslås i propositionen att de totela resursema för dette ändaraål under koraraande avtalsperiod bör vara minst oförändrade. Det framhålls vidare att storleksförhåUandet raellan invandramas språkgrapper till följd av invandring och utvandring kan förändras, sett i ett längre perspektiv. Dette kan leda till att programföretegens språkval kan behöva ändras med tiden.

Med hänvisning till såväl de historiska banden mellan Sverige och Finland som tUl den finskspråkiga grappens storlek i Sverige påpekas i proposi­tionen att denna grapp måste ha en särstellning vad gäUer rätten tUl program­service. Propositionen har antegits av riksdagen (bet l991/92:KrU28, rskr. 1991/92:329).

8. Invandrarbarn och -ungdomar

Nästen hälften av de flyktingar sora kommer till Sverige är bam och ung­doraar under 18 år. Många av dessa har ttaumatiska upplevelser av våld och krig bakom sig.

Vid årsskiftet 1989/90 fanns det nära 300 000 bam under 18 år som var invandrare i förste eUer andra generationen.

Sverige har ratificerat FN:s konvention om bamets rättigheter. Sora ett av de förste ländema har Sverige avläranat en rapport ora konventionens till­lämpning i Sverige. Rapporten kommer att prövas av en särskild kommission i början av år 1993.

Förhållandena i det svenska flyktingmottagandet har inte alltid stett i överensstäraraelse raed bamens bästa. Regeringen ser det sora en angelägen uppgift att förbättra raottegandet av flyktingama och te särskild hänsyn till bamens behov.

SärskUda uisatser från Invandrarverkets sida har lett tUl att ansökningar om uppehållstUlstånd for bamfamiljer nu kan avgöras snabbare än tidigare.

Invandrarverket har i sitt arbete uppmärksararaat bamens och ungdomar­nas situation och olika behov under mottagningstiden på slussar och förlägg­ningar. Målsätmingen är att väntetiden skall användas på bäste sätt i bamens/

25

ungdomarnas personlighetsutveckling, oberoende av ora de får stanna i    Skr. 1992/93: 157 Sverige eUer reser tUlbaka tUl heralandet

Med utgångspunkt från Socialstyrelsens rapporter Flyktingbarn i Sverige 1990/91, FN:s konvention om bamets rättigheter särat egna erfarenheter har Invandrarverket i november 1991 antagit ett åtgärdssprogram "Bam på slussar och förläggningar". I dette anges bl.a. att Invandrarverkets långsUctiga mål är att verket i samtiiga frågor som rör flyktingmottagningen skall bevaka bamens behov samt att det i regionarbetet skall göras en tydligare prioritering av bam- och ungdomsfrågoma, både i mottegningssysteraent och i kontakt­arbetet raed korarauneraa. Dessutora pågår arbete med att följa upp frågor kring hälsovården för bam utan uppehållstillstånd.

Projekt för bam- och fritidsverksamheten på slussar och förläggningar med bl.a. utbildning/fortbildning av personal samt bamrailjöfrågor pågår. Syftet med projektet är att bam- och ungdomsverksamheten skall bygga på föräldra- och familjemedverkan så att den utgör ett kompleraent tiU hemmet att verksamheten skall vara värdefull oavsett utgången av asylärendet samt att Invandrarverket skall ha ett utvecklat samarbete med koraraunala organ och frivUUgorganisationer.

Antalet ensamma asylsökande bam och ungdomar ökar. Under budgetåret 1991/92 sökte I 013 ensamma bam under 18 år asyl i Sverige. Flertelet av dessa var i åldem 16-18 år.

Åtgärder för förbätttande av raottegandet av underåriga utan legal vård­nadshavare i Sverige genoraförs. Inom raottegningssystemet finns ett antel grapphem med dygnetrantomsorg, avsedda for bam upp till 16 år eller äldre raed stort omvårdnadsbehov. I och med det ökade antalet ungdomar i åldrama 16-18 år har s.k. ungdomsboende inrättets vid slussar och förläggningar. Det innebär att det finns ansvarig personal under dagtid samt ordnade aktiviteter. En tjänst som samordnare har inrättats. Denna har överblick över place­ringsaltemativ i raottegningssystemet och i kommuner. Invandrarverkets mål­sätming är att varje bam/ungdom skall tas eraot och placeras efter den en­skUdes behov och föratsätmingar särat att omflytmingar ramiraeras.

I asylärendehanteringen prioriteras denna grapp raed raålsättning att verkets beslut i förste instans skall var fattet inom två månader från bamets inresa i Sverige eller den senare dag då bamets vistelse här blivit känd för poUsen eller Invandrarverket. Utbildning av asylhandläggare har påbörjats för att ge dera specialkorapetens, eftersom särskUd samtals- (x;h intervjumetodik erfordras.

Invandrarverket samarbetar raed myndigheter och organisationer, bl.a. Socialstyrelsen, Svenska kommunförbundet samt Föreningen Sveriges över­förmyndare, kring frågor som rör ansvarsfördelning, förordnande av god man, raotlagande och drivande av kommunala grupphem. För kommun­placering av ensamma ungdoraar mellan 16 och 18 år har nya boende- och raottagningsformer utvecklats i ett antel komrauner. En uppföljning av er­sätmingen till komraunerna, den s.k. generalschablonen, pågår varvid sär­skild uppmärksamhet har riktets på kommunemas raottegande av underåriga

26

utan vårdnadshavare och i viUcen grad inttoduktionsplan finns upprätted och    Skr. 1992/93: 157 genoraförs.

Regeringen ändrade den 1 januari 1992 reglema i förordningen (1990:427) om statiig ersättning för flyktingmottagande m.m. och i förordningen (1990:1361) ora lån till hemutrasming för flyktingar (Kh vissa andra utlän­ningar i syfte att underlätte komraunplacering av ensararaa flyktingbarn.

Socialdepartementet har fördelat medel ur allmänna arvsfonden för att ge bl.a. frivilligorganisationeraa möjlighet att inom bamomsorgen sprida kun­skap ora invandrar- och flyktingbamens simation i Sverige. 5 mUjoner kronor per år under en treårsperiod står tiU förfogande för dette ändaraål.

Det orafattande anställnings- och fömyelsearbetet i Sveriges koramuner och landsting präglas ofta av en kreativitet som utiöser produktions- och effektivitetsförbättringar i verksamheten. Från olika håll har emeUertid fram­förts farhågor ora att denna process i alltför hög grad riskerar att missgynna verksamheter sora rör bam. Regeringen har därför i september 1992 upp­dragit åt Socialstyrelsen att följa hur kommuners och landstings verksamheter för bam utvecklas. Bland de områden som skall prioriteras närans invandrar-och flyktingbams situation inom bamorasorgen med avseende bl.a. på hera-språksstödets orafattning och inriktning.

En redovisning av situationen inom berörda områden under hösten 1992 skall lämnas senast den I raars 1993.

I augusti 1991 avlämnade ungdomskomraittén sitt slutbetänkande (SOU 1991:60) Olika men ändå lika. Ora invandrarangdoraar i det mångkulturella Sverige.I betänkandet läggs förslag främst vad gäller områdena arbete, boende, utbildning och fritid. Rapporten har remissbehandlats och bereds nu i CivUdepartementet

Under senare delen av 1900-talet har ungdoraars inttäde i vuxenlivet for­skjutits samtidigt som föratsätmingama för ungdoraars eteblering i samhället har förändrats radUcalt. Inte minst gäUer det raöjUghetema för ungdomar att få arbete och en bosted tiU överkomUg kosmad.

Regeringen har därför i december 1992 beslutat att tilUcalla en särskild uttedare som skall föreslå konkreta åtgärder för att underlätte ungdomars inttäde i vuxenlivet. Särskild vikt skall läggas vid deras raöjligheter att eteblera sig på hosteds- och arbetsraarknadema. I dette sararaanhang skall särskilt studeras bl.a. situationen på arbetsraarknaden för ungdomar raed invandrarbakgmnd. Utredarens arbete skall vara avslutet före utgången av april 1994.

Regeringen satsar under tte år 30 railjoner kronor på ungdoraar i ett antal större städer för att förhindra sociala problera och brottslighet. I lokala del­projekt samverkar olika koraraunala förvalmingar, föreningar, företeg och enskilda människor. Projektortema är utvalda utifrån socioekonomiska fak­torer i områdena. 1 flera fall har "invandrartete områden" knutits tUl projekt.

27

9.  Pensionsfrågor

Skr. 1992/93: 157

Regeringen har i propositionen (1992/93:7) ora rätten till folkpension m.m. föreslagit ett nytt system för beräkning av folkpension. Enligt förslaget skall folkpension beräknas antingen i förhållande till tid för bosätming i Sverige eUer i relation till det antal år for vilka tillgodoräknats ATP-poäng. Reglema skall gälla på samraa villkor för svenska sora utiändska medborgare. För fuU foUcpension skall krävas 40 års bosätming eller 30 år med ATP-poäng.

Personer, som intjänat pension i andra länder, föratsätts te med sig denna pension till Sverige. Vissa personer raed invandrarbakgrand kan dock inte förväntas raedges sådan rätt av det land där de udigare varit bosatte. Särskilda undantegsbestäraraelser har därför föreslagits tUl förraån för dessa kategorier. Den sora bevUjats uppehållstillstånd i Sverige som konventionsflykting och den sora efter år 1975 beviljats uppehållstillstånd sora krigsvägrare eller de facto-flykting får, vid beräkning av pension enligt bosättningsregeln, som bosätmingstid i Sverige även tiUgodoräknas viss tid han varit bosatt i sitt tidi­gare heraland eller annat land där han erhållit tiUfäUigt skydd.

Dette innebär i praktiken att vissa invandrare, lUcaväl sora svenskar, ej koraraer att kunna erhålla full foUcpension. Det innebär ju eraeUertid inte att de kommer att stellas uten ekonoraiskt grandskydd. 1 förekoraraande fall står raöjligheten tiU socialbidrag öppen.

Riksdagen antog i december 1992 propositionen i dessa delar (bet. 1992/93:SfU4, Rskr. 1992/93:69). Saratidigt beslutade riksdagen dock att föreslå regeringen att låte utteda ora sådana invandrare, som genom de nya reglema får en reducerad pension, kan få sin försörjning på annat sätt än att vara hänvisade till socialbidrag.

10. Invandrade kvinnor

Hösten 1991 fick Stetens invandrarverk i uppdrag av regeringen att belysa de invandrade kvinnomas situation i Sverige och föreslå åtgärder för att sterka deras möjligheter att leva på samma vUlkor som svenska kvinnor. Uppdraget redovisades hösten 1992 i rapporten Kvinna och invandrare - Rapport om invandrade kvinnors ställning i det svenska samhället.

Rapporten ger en god överbUck av de kunskaper som finns om invandrade kvinnor och deras situation i Sverige. Den tar också upp nackdelama raed att, sora så ofte sker, kalla alla kvmnor sora invandrat tiU Sverige för "invandrar­kvinnor" (ofte hänförs också kvinnor födda i Sverige till denna grapp). Dette leder lätt tiU tanken att de är Uka, att de bUdar en homogen grapp, något som i sin mr lockar tUl generaUseringar. I stället poängteras i rapporten vUcten av att bettakte kvinnoma som individer och att man, när raan beskriver kvinnomas suuation, försöker förklara den och planerar åtgärder for att förändra den, tar hänsyn till ålder, social tillhörighet, utbildning, familjeraönster och nationeU (kulttireU) tilUiörighet

I rapporten konsteteras att de invandrade kvinnoma är en utsatt grapp på

arbetsmarknaden. Forskning föreslås bland annat om den dolda arbetslös-

2»

heten och ora hur kunskaper i svenska och deltegande i samhällslivet inverkar    Skr. 1992/93: 157 på kvinnomas situation på arbetsmarknaden. Även forskning ora kvinnomas hälsa är viktig i sararaanhanget

Andra förslag som tes upp i rapporten rör uppföljning av avbratna studier och vad man kan göra för de kvinnor som flyttet till Sverige efter kort bekant­skap med en här bosatt man och som utsätts för raisshandel eller annan kränkande behandling. Vidare betonas kvinnojouremas betydelse och behov av nätverk.

Kulturdeparteraentet följer på olika sätt upp rapporten och de förslag sora presenteras i den. En diskussion av rapporten har också skett under en sam­rådsdag med de invandrade kvinnomas organisationer som Invandrarverket arrangerade under hösten 1992.

I takt med orastraktureringen av den offentiiga sektom kan raan räkna med att kvinnoma, sora hittills inte drabbats lika hårt som männen av den aUt raer besvärUga situationen på arbetsmarknaden, får det allt svårare. Det är sanno­lUct att de invandrade kvinnoma riskerar att drabbas extra hårt i ett sådant läge. För att stimulera till debatt kring den framtida arbetsmarknadspoIitUcen har arbetsraarknadsdepartementet tagit inititetiv tUl en forskarrapport i viUcen även de invandrade kvinnomas situation kommer att belysas. Rapporten beräknas vara klar i början av 1993.

11. Invandrarnas organisationer och trossamfund

Kulturministera har ett invandrarråd till sitt förfogande för samråd i invand­rarpoUtiska frågor. Invandrarrådet består av följande invandrarorganisationer:

Assyriska riksförbundet

Chilenska riksförbundet

Eritreanska riksförbundet

Estemas representetion i Sverige

Estniska kommittén-Estemas riksförbund i Sverige

Finlandssvenskamas riksförbund i Sverige

Grekiska rUcsförbundet

Immigrantemas riksförbund

Immigranternas centtalförbund

Intemationella kvinnoförbundet

Isländska riksförbundet

ItaUenska riksförbundet

Japanska riksförbundet i Sverige

Jugoslaviska riksförbundet

Kroatiska riksförbundet

Kurdiska riksförbundet

Lettiska centtalrådet i Sverige

Lettiska hjälpkommilién

Palestinska arbetareförbundet i Sverige

Polska kongressen

Portugisiska riksförbundet

29

Riksförbundet intemationella föreningar för mvandrarkvinnor (RIFFI)

Skr. 1992/93: 157

Riksförbundet polska föreningar i Sverige

Riksföreningen Huelen-Chile

Riksorganisationen av salvadoranska föreningar

Spanska riksförbundet

Sverigefmska riksförbundet

Syrianska riksförbundet

Turkiska riksförbundet

Ungerska riksförbundet

Invandrarrådet möts vanligen två gånger om året och behandlar då aktueUa invandrarpolitiska frågor. Vart tredje år har även ett större invandrarrådslag anordnats.

Invandrarverket har i sin anslagsframstäUan redovisat utvecklingen av nya riksförbund bland invandrare. Invandrarverket har regeringens uppdrag att särskilt följa organisationsbildningen bland de invandrare sora har sin bak­grand i f d. Jugoslavien. Verket har också lämnat förslag till stetsbidrags­berättigade organisationer för bidragsåret 1993/94 och bl.a. föreslagit att det år 1987 bildade Albanska riksförbundet skall få organisationsstöd medan stödet tiU de estruska och lettiska valorganisationema skall upphöra.

Regeringen har med uppdrag till en särskild uttedare inlett en översyn av stetsbidrag tiU ideella organisationer (Dir. 1992:81). Utredningen, vars upp­gift är att söka komma fram tUl ett enhetligare system av bidrag tUl folkrörel­sema skall vara klar med sin uppgift den 30 juni 1993.

Stöd till invandrarnas trossamfund utgår sora tidigare från trettonde huvudtiteln. Saraarbetsnäranden för statsbidrag till trosamfund fördelar raedlen.

Jag har under året sammanttäffat med företrädare for invandrarsamfunden. Invandrarverket har ordnat ett seminarium om religionens roll i ett mångkul­turellt samhälle och planerar alt utge en ny upplaga av publikationen Reli­gionsguiden. Inora raraen för sin bidragsgivning till avgränsade invandrar­politiska projekt har verket möjlighet att stödja den sociala och kulturella verksamheten inom invandrarsamfunden.

12. Återvandring

Det brakar framhållas att drömraen om återvandring alltid finns hos en flyk­ting och att denna dröm i många fall kan fungera som ett hinder för en fram­gångsrik integrering i exillandet. Insikten ora denna risk finns nu alhnänl, inte minsl hos invandrares och flyktingars egna organisationer, sora också aktivt har engagerat sig för alt föra ut denna kunskap ttU sina medlemmar.

Invandrarverket har möjlighet att under vissa föratsätttiingar bevilja bidrag till flyktingars resa från Sverige för bosättning i annat land, s.k. återrese­bidrag (förordning 1984:890). Bidrag kan utgå raed elt belopp motsvarande kosmaden för resan samt ett mindre kontantbelopp.

Trots att i vart fall de poUtiska föratsätmingama har förändrats i många av

de länder varifrån flyktingar kommit till Sverige, har ett relativt begränsat

30

antal personer umyttjat möjligheten att ätervandra med återresebidrag. Det är    Skr. 1992/93: 157 naturligtvis inle omöjligt att raånga flyktingar valt att återvända till sitt hera­land i första hand för att pröva sig fram innan man tar det definitiva beslutet om att ätervandra.

Under budgetåret 1991/92 beviljades 256 personer återresebidrag av Invandrarverket Verket bedömer att antalet koraraer att stiga tUl omkring 350 personer under innevarande budgetår.

All erfarenhet visar att återvandringen raåste förberedas noga för att lyckas. Under innevarande budgetår har Invandrarverket stött enskilda orga­nisationer särat flykingars och invandrares egna organisationer raed 800 000 kronor för olUca återvandringsprojekt Bl.a. har medel beviljats Eriuanska, Kroatiska och Kurdiska riksförbunden.

En av de tre frågor inom integrationsorarådet, sora Invandrarverket avser att under de närmaste åren särskUt bevaka och uppmärksamma, är "utveck­lmgen av insatsema för flyktingar som önska återvända tiU sina hemländer."

Invandrarverket har även möjlighet alt ge bidrag till vissa asylsökande, sora frivilligt återvänder tUl sina hemländer. Under budgetåret 1991/92 rörde det sig om ca 2 500 personer som återvände, de fleste till f d. Jugoslavien. Tendensen under hösten 1992 har varit att allt fler söker bidrag för hemresan.

13. Forskning om internationell migration och etniska relationer

Det forskningsområde som tidigare kallades "invandrarforskning" har aUtmer eteblerats som "forskning om internationell migration och emiska relationer", ofte förkortet IMER.

De förändringar som har skett och sker i vår omvärld ger forskningsområ­det en allt slörre betydelse, såväl i Sverige som utomlands och kontekter med framför allt det europeiska forskarsamhället har utvecklats. Inom EG:s fjärde ramprogram för forskning fokuseras frågor inom samhällsvetenskap och humaniora som kan bidra till ökade kunskaper också inom IMER-området Svenska forskare förväntas kunna medverka i olika samarbetsprojekt inora dessa områden. Inom ramen för EG:s COST-program är ett antal forsknings­projekt under utveckling, bland annat ett om "migration". Även här förväntas svenska forskare delte.

Forskningsområdet är raångvetenskapligt och bedrivs inom många såväl samhällsvetenskapliga som humanistiska ämnen, vilket kräver samordning och samarbete såväl mellan enskilda forskare sora institutioner och hög­skolor.

Sedan Socialvetenskapliga forskningsrådet (SFR) inrättedes år 1990 har. forskningsområdet fått en välbehövlig förstärkning. Bland annat har SFR gett stöd till att knyte samman de centrambildningar och forskningsmiljöer sora uppstått vid elt slort anlal högskolor. Centram för invandringsforskning (CEIFO) vid Stockholms universitet svarar för uppbyggnaden av ett nationeUt nätverk Även lokala nätverk har fått stöd av rådet.

31

SFR har budgetåret 1991/92 anslagit 7,2 railjoner kronor till projekt om Skr. 1992/93: 157 bland annat pluralismens gränser, valdeltegande, krirainalitet Uvsåskådnings­frågor, etnisk diskriminering och flyktingmottagande. Rådet har under budgeteret tillsatt tte doktorandtjänser. I april 1992 utlyste rådet ett antel prograrastöd, dvs. långsiktigt stöd till forskargrupper raed eget program­ansvar. Tre av de lokala forskarmiljöema inom IMER-området, i Umeå, Stockholm och[REDACTED_EFTERNAMN], har erhållit sammanlagt ca 2,5 railjoner kronor som programstöd, och kan därraed påbörja ett långsiktigt kunskapsuppbyggande inora orarådet internationell raigration och etniska relationer. Åven Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet (HSFR) stöder forsk­ningsprojekt inora orarådet

Som redan nämnts under punkt 2 ovan "Ätgärder för att främja goda rela­tioner" har regeringen uppdragit åt SCB och CEIFO au göra en undersökning om "Svenskamas förhållningssätt till invandrare och invandring och invand­ramas förhålhiingssätt till Sverige och dess befolkning".

Regeringen har vidare beviljat Centram för studier av Kulturkontakt och IntemationeU Migration (KIM) vid Göteborgs universitet ett planeringsanslag för ILO:s projekt "Combating Discrimination Against Migrant Workers and Ethnic Minorities in the World of Work".

IV 

Den svenska utlänningslagstiftningen och dess tillämpning

1. Inledning;  redovisning av praxis

Stetens invandrarverk publicerade våren 1991 en förste sammanstäUning av praxisredovisning i asylärenden. Verket har för avsikt att uppdatera redovis­ningen.

Även Utlänningsnäranden har under våren 1992 inlett ett arbete med en praxisredovisning. I raaj 1992 publicerades en sammanstäUning innehåUande vägledande beslut som tagits av utiänningsnämnden i ärenden som omfattas av förordningen (1991:1999) om uppehållstillstånd i vissa asylärenden "förordningspraxis". Nämnden har vidare påbörjat ett arbete med en allmän praxisredovisning i asylärenden och en förste del komraer ut i början av år 1993.

2. Asylrätten

Enligt utlänningslagen (3 kap. 1 §) har flyktingar, krigsvägrare och s.k. de facto-flyktingar rätt till asyl i Sverige. En flykting definieras i utiänningslagen som en utiänning sora befinner sig utanför det land som han är medborgare i därför alt han känner välgrandad fraktan för förföljelse på grand av sin ras, nationalitet, tillhörighet till en viss samhällsgrapp eller på grand av sin reli­giösa eller politiska uppfatmuig och som inle kan eller på grand av sin fruktan inte viU begagna sig av detta lands skydd. En flykting är även den sora är

32

stetslös och som av sararaa skäl befinner sig utenför det land där han tidigare    Skr. 1992/93: 157 haft sin heravist. Definitionen sammanfaller med den sora finns i 1951 års konvention angående flyktingars rättsliga ställning, den s.k. Genévekonven­tionen och personer som faller in under bestäraraelsen kallas därför i dagligt tal för konventionsflyktingar.

En krigsvägrare är enUgt utiänningslagen en utiänning sora har övergett en krigsskådeplats eller som har flytt från sitt hemland eller behöver stanna i Sverige för att undgå föresfeende krigstjänstgöring. En de facto-flykting slut­ligen är en utiänning som, utan att vara flykting, inte vill återvända till sitt hemland på grand av de politiska förhållandena där och kan åberopa tungt vägande omständigheter tiU stöd for dette.

Under senare år har endast en mindre del av de asylsökande som beviljats uppehållstiUstend i Sverige fått stenna här med stöd av utlänningslagens skyddsbestämmelser för konventionsflyktingar. Under år 1991 beviljades

5

238 personer uppehållstiUstend på asylskäl. Av dessa var andelen konven­tionsflyktingar 8 % eller 1 404 personer. Sammanlagt under år 1991 bevilja­des 3 136 personer uppehållstillstånd antingen sora konventions- eller kvot-flykming. Under förste halvåret år 1992 var andelen konventionsflyktingar

6

%. Antalet de facto-flyktingar uppgick år 1991 tUl 3 816 personer.

En asylsökande kan även ges uppehållstiUstend inom ramen för tillämp­ningen av en annan besferaraelse i utlänningslagen (2 kap. 4 § 2), enligt vilken uppehållstillstånd får ges till en utiänning som av humanitära skäl bör tillätes bosätta sig här. Det är här inle fråga om någon egentiig skyddsbe-steraraelse utan ora en möjlighet för den lillsfendsgivande myndigheten att bevUja uppehållstUlstånd när det är påkallat av humanitära skäl.

Uppehållstillstånd med stöd av denna regel kan beviljas för personer som på grand av sjukdom eller andra personliga förhållanden inte bör vägras rätt att stenna här. Regeln är också avsedd att tillämpas för personer som inte orafattes av reglema om asyl i 3 kap. utiänningslagen. Dessa kan beviljas uppehåUstiUstånd när förhåUandena i heralandet är av det slaget att det skulle te sig uihumant att tvinga utiänningen att återvända dit tex. vid ett pågående krig. Regeln tillämpas vidare i fall då en asylsökande väntet så länge på ett slutiigt beslut i ärendet att det skulle te sig inhumant att tvinga honom att lämna landet Antelet tiUstånd sora beviljades med stöd av den nämnda regeln under år 1991 uppgick till 11 693.

Tillsfend får vägras en konventionsflykting om det föreligger synnerliga skäl härför, exerapelvis vid fall av grov brottslighet eller om hänsynen till rikets säkerhet så kräver. För krigsvägrare och de facto-flyktingar får tUlstånd vägras om det föreligger särskilda skäl att inte bevilja asyl. Vid bedömning av om SärskUda skäl att vägra asyl skall anses förehgga får - tUl skUlnad raot vad sora gäller beträffande konventionsflyktingar - hänsyn tas även till Sveriges raottegningsresurser.

Beslut ora att inskränka asylrätten raed hänvisning till att särskilda skäl

föreligger med hänsyn till moltegningsresursema kan fattas av regeringen

utan rUcsdagens hörande. Detta har skett vid två tillfällen, förste gången år

1976. 1 december 1989 fattede den dåvarande regeringen beslut i några

-,-

3 Riksdagen 1991/92. 1 saml. Nr 157

enskilda ärenden av innebörd att - utöver konventionsflyktingar - endast de    Skr. 1992/93: 157

sora hade särskilt starkt skyddsbehov i fortsätmingen skulle kunna påräkna

asyl. Beslutet avsåg inte någon viss grapp uten gällde asylsökande från alla

länder. Denna skärpning av asylrätten hävdes genom beslut den 19 december

1991 i vilket regeringen fastställde att utiänningslagen skulle tillämpas utan

inskränkningar.

I början av år 1992 tiUsattes en särskild utredare för att se över vissa delar av utiänningslagstiftningen. Den 27 oktober 1992 redovisade uttedaren i en promeraoria Förslag till legal reglering av massflyktssituationer. Förslag i övriga delar av utredningsuppdraget redovisas i böijan av år 1993. Förslagen koraraer bl.a. att behandla följande:

-

frågan om riktiinjer och praxisbUdning efter det alt regeringen ersatts av Utiänningsnämnden som sista instans,

-

raöjlighetema att ge in en ny ansökan ora uppehållstiUstend efter laga­kraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut

-

raöjlighetema att överklaga beslut ora avslag på ansökan om resedoku­ment och flyktingförklaring,

-

raöjlighetema att få uppehållstillstånd efter inresan,

-

uttesefristen efter lagakraftvunnet beslut om avvisning eller utvisning,

-

viseringsreglema.

3.   Vistelsetidsregler

Regeringen har vid flera tillfällen uttalat att det är skyddsbehovet och inle en schabloniserad vistelsetid som skall tillmätas betydelse vid asylprövningen. Som en följd av dette beslutede man i december 1991 att avskaffa den s.k. väntetidspraxisen. Samtidigt beslutades dock om särskilda övergångsvisa besfemmelser för utlänningar, som den 1 januari 1992 kommit att vistas i Sverige mer än 18 månader efter del all ansökan om uppehåUstiUstånd gjorts, raen som mte fått slutiigt besked. Detsamma skuUe gälla familj raed bam sora var sex år eUer äldre, sora vistets mer än ett år i landet.

Vidare beslutede regeringen den 8 oktober 1992 att bestemmelsema i utiänningsförordningen (1989:547) 3 kap. 4 a § eller den s.k. tre termins­regeln skuUe upphöra att gälla vid utgången av november 1992. Regeln inne­bar att den anknyming sora bam hade fått tiU Sverige genora skolgång särskilt skulle beaktes vid prövningen av uppehållstillstånd. Ora inte särskilda skäl talade däreraot fick uppehållstillstånd ges till familjer i vilka det vid besluts-tillfället fanns bam som hade fullgjort minst u terminer i svensk skofe, för­skola eller hknande,

Treierminsregeln tiUkom bl.a. mot bakgrand av de långa väntetider som gällt i asylärenden. Väntetiderna har, förutom för asylsökande från f d. Jugoslavien, numera minskat. Frånsett medborgare från f.d. Jugoslavien skulle en tillämpning av treterrainersregeln ha blivit aktuell endast i ett begränsat antal fall. Att beslut i ärenden rörande familjer från f d. Jugoslavien

34

inte hade fattets berodde inte på en långsam administration uton på att läget i    Skr. 1992/93: 157

f d. Jugoslavien medfört att verkställighet inte kunnat ske. Därtill skulle en

tiUämpning av tteterminsregeln på alla familjer från denna grapp ha inneburit

att denna undantegsregel felaktigt fått karakferen av en huvudregel. Det var

mot den bakgranden sora regeringen beslutede att tteterrainersregeln skulle

upphävas.

Regehis upphörande hindrar i och för sig inte att det kan komma att fmnas familjer som på grand av lång vistelsetid och faktisk anknytning i det indi­viduella fallet kan få tillstend att sumna i Sverige. En sådan bedömning kan väl göras inom ramen för en normal tillämpning av utiänningslagen, främst 2 kap. 4 § denna lag.

4.  Dokumentlöshet

Till flyktingskapets natur hör att en person som flyr från förföljelse eller fängelse och tortyr kan ha raycket svårt att förete giltigt pass eller andra erforderliga identitetshandlingar. I raånga fall är det eraellertid uppenbart att de sökande sora koraraer till Sverige raåste ha haft sådana när de startade resan. Det gäller också biljetter och andra färdhandlingar.

Saknas såväl identitets- som färdhandlingar vid ankomsten försvåras uttedningen starkt Handläggningstiden förlängs och avvisning till ett förste asyUand omöjliggörs inte sällan.

En person som i vinningssyfte planlägger eller organiserar verksamhet som är inrikted på alt främja att utiänningar reser tUl Sverige uum pass eller de tillstend som krävs för inresa hit kan dömas till böter eller fängelse. Brotlet kan medföra fängelse upp till två år.

I en särskild arbetsgrapp med anknytning till UNHCR, i vilken ingår representanter för några europeiska länders regeringar och företrädare för olUca frivilUgorganisationer, pågår arbete med att analysera olika åtgärder för att koraraa tUl rätte raed dokumentiösheten.

5. Förvar

De nuvarande bestiimmelsema rörande förvar av bam infördes i utiännings­lagen med verkan fr.o.m. den 1 juli 1990. I propositionen framhölls att de ändringar sora föreslogs borde leda till att intentionema bakora de dittills­varande besferaraelseraa uppfylldes bättre och att bam därigenom skulle komma att ttis i förvar i färre fall än tidigare.

På regeringens uppdrag har Rikspolisstyrelsen i januari 1992 redovisat en

undersökning av hur besUiramelsema om förvar av bam tillämpats före och

efter den 1 juli 1990. Av undersökningen framgår bl.a. att antelet faU där bam

tagits i förvar ökat sedan de nya bestemmelsema trädde i kraft Undersök­

ningen omfattar periodema juli-oktober 1988 särat juU-oktober 1991. Antalet

asylsökande har ökat krafiigt mellan de två undersökta periodema, och lUcaså

har andelen barafamiljer bland de asylsökande ökat. Totelt sett har antalet

~-

asylsökande bam ökat med 79 %. Ökningen av antalet bam i förvar är emel-     Skr. 1992/93: 157

lertid relativt sett ännu större, 118 %. Såväl under undersökningsperioden

1988 som 1991 var 83 % av bamen tegna i förvar i högst tte dygn. Under

perioden juli-oktober 1991 var en fjärdedel av barnen tagna i förvar under

högst ett dygn. Dessa utgjordes, enligt Rikspolisstyrelsens bedömning,

huvudsakligen av avvisningar raed omedelbar verkstiUlighet

Mol bakgrand av bl.a. denna undersökning beslutade regeringen att lägga fram en proposition om principiellt förbud mot förvarstegande av bam (prop. 1991/92:138). Huvudprincipen i förslaget var att bam under 16 år inle längre skulle få tas i forvar. Undanteg skuUe dock göras i ärenden som avser avvis­ning raed omedelbar verkställighet Förvar skulle då få tillgripas endast när det är angeläget att verkstäUighet av avvisningsbeslutet kan ske omgående. I sådana faU skulle bamet få tas i förvar som en siste utväg och under högst 72 timmar. Bam skulle få tas i förvar endast tUlsararaans raed vårdnadshavare.

Eftersom det bedömdes angeläget att en ändring av de rådande förhållan­dena skulle komma till stånd snabbt lades förslaget fram ulan formell remiss­behandling. När propositionen behandlades av socialförsäkringsulskotlet i maj 1992, beslutade dock utskottet att, när det gäller bam i förvar, inhämte ytttanden från ett antal berörda myndigheter. Socialförsäkringsulskoitet har i november 1992 behandlat frågan (bet 1992/93:SfU3).

Utskottet som inte stödde propositionens förslag lade i sitt belänkande frara ett eget förslag i fråga om bam i förvar. Förslaget innebär all det även skall finnas möjlighet att ta bam i förvar vid avvisningsbeslut som inle är förenat med beslut om omedelbar verkställighet. 1 dessa fall skall förvar endast få tillgripas som en sista utväg. Inför en verkställighet skall sålunda ett bam inte kunna tas i förvar förrän man först prövat att ställa bamen under uppsikt Bettäffande förslaget i propositionen att begränsa förvarstiden till 72 timmar anser utskottet att det vid synnerliga skäl måste finnas en möjlighet att förlänga tiden med yllerligare 72 timmar. Utskottet ställde sig i princip bakom förslaget att bam endast får tas i förvar tillsammans med vårdnandshavare men anser att i de fall bamet inte har någon vårdnadshavare raed sig i landet bör möjligheten fmnas kvar att kunna ta bamet i förvar.

Riksdagen beslutade den 9 december 1992 i enlighet med ulskoiiels för­slag (rskr. 1992/93:68).

6.  Visum

Beslut om förändringar i viseringsreglema innefatter en mängd olika avväg­ningar av såväl uttikespolitisk, handelspolitisk, turistpolitisk sora invandrar-politisk karakfer. 1 enlighet med den nordiska passkonttollöverenskommelsen strävar också Sverige efter nordisk harmonisering i dessa frågor.

Med hänvisning till alt samtiiga EG-stater, Finland, Norge och Schweiz hade infört visering och att den nordiska passkontrollöverenskoraraelsen föratsätter en harmoniserad viseringspohtik införde regeringen den 1 febraari 1992 krav på visering för medborgare från Algeriet Marocko och Tunisien.

36

Efter överenskommelse om viseringsfrihet med Kroatien och Slovenien Skr. 1992/93: 157 infördes viseringsfrihet den 1 mars 1992 för medborgare från Slovenien och Kroatien. Efter FN:s beslut att inte låta Serbien-Montenegro inte det f.d. Jugoslaviens plats i generalförsamlingen, beslutede regeringen den 8 oktober 1992 att med verkan fr.o.ra. den 10 oktober 1992 suspendera bl.a. 1964 års viseringsfrihetsavtal med f d. Jugoslavien. Samtidigt uifördes viseringsfrihet för medborgare från Bosnien-Hercegovma.

I samband med att nya riktiinjer för invandringspoUtiken antogs år 1984 gjordes uttalanden om en generös viseringspraxis, framförallt i fråga om släktbesök. När det gäller anhöriga, och när omstendigheteraa är mycket ömmande, bör visering ges, om det inte framstår sora uppenbart att avsiklen raed besöket är en annan än den uppgivna. 1 mindre behjärtansvärda fall bör regeln vara att visering beviljas, om det inte framstår sora sannolikt att syftet är annat än det uppgivna. Invandrarverkets styrelse har att leda utvecklingen av denna praxis.

De riktiinjer för viseringar som Invandrarverkets styrelse beslutede om åren 1987 och 1990 gäller alltjärat och avser bl.a. medborgare i Iran och Bangladesh. Riktiinjema innebär bl.a. att det är sökanden sora skall göra troligt att syftet raed resan till Sverige är ett besök och inte något annat Särskilda riktiinjema har dessutom angivits för bedömningen av viserings-ansöknuigar från iranska medborgare.

Frågan om viseringsbemyndiganden och viseringspraxis ses över av en särskild utredare. Frågor ora viseringsperiodens längd och de antal inresor ett viseringsbeslut ger rätt tiU skall särskUt behandlas.

För att bl.a. påskynda handläggningstiderna i viseringsärenden har Invandrarverket bemyndigat ett stort antal utiandsmyndigheter att själva be­vilja visering under vissa föratsätmingar. Efter ändringar av vissa bestärarael­ser i utiänningsförordningen (1989:547) har Invandrarverket berayndigal 52 svenska utiandsmyndigheter att även avslå viseringsansökningar. Dette gäller bl.a. uilandsrayndighetema i Addis Abeba, Ankara, Damaskus, Kairo, Moskva, Sofia och Teheran.

När det gäller viseringar för sydafrikanska medborgare har regeringen i förordningen om visering för sydafrikanska raedborgare (1991:836) före­skrivit när visering skall bevUjas resp. vägras.

7. Tillfälligt skydd

En inom Kulturdeparteraentet den 7 oktober 1992 upprättad proraeraoria TUlfälUgt skydd for medborgare från forna Jugoslavien m.m. har beretts inom departeraentet och varit föreraål för en hearing i oktober 1992. Riks­dagspartiernas företrädare i socialförsäkringsutskottet har informerats i ärendet. Beredskap finns för att snabbt lägga ett förslag om exempelvis situationen i f d. Jugoslavien skulle förvärras. Det är dock för närvarande inte aktuellt att förelägga riksdagen en proposition på grandval av promemorian.

37

Som jag tidigare nämnt överläranades den 27 oktober 1992 en proraeraoria från en särskild uttedare med uppdrag att göra en översyn av vissa delar av utlänningslagen Legal reglering av massflyktssituationer. Promemorian inne­håller förslag till en lag ora visielsetillsfend ra.ra. för skyddssökande ut­länningar från konflikt- eller krisområden. Promemorian remissbehandlas för närvarande.

Skr. 1992/93: 157

V Asylsökande och flyktingar i Sverige -tillståndsprövning och mottagande

1.   Asylprövningen

Asylsökande

Under budgetåret 1990/91 kora ca 20 5(X) asylsökande till Sverige. Under budgetåret 1991/92 ökade insttöranuigen successivt. Totalt kora 54 500 asyl­sökande under 1991/92, varav 75 % från f d. Jugoslavien och raerparten av dera från Kosovo. Antalet asylsökande från andra länder sora t.ex han, hak, Soraalia, Etiopien och de kurdiska orarådena i Turkiet och Syrien har rainskat

Utvecklingen kan illustteras enligt följande diagram:

ANTAL ASYLS

Ö

KANDE

141 00_

12690_

11280_

A

9870_

N

8460_

T A 

I

7050. 5640_

4230.

2820.

1410.

0

I   I   I   I   I   I    I

I   I   I   I   I    I   I   I   I   I

juli  aug  sep   okt nov dec  jan   feb mars apr maj juni  jul   aug  sep  okt nov 

M

Å

NADSVIS 1991 OCH 1992

Den höga insttöranuigen bestod under inledningen av budgetåret 1992/93, då det under raånaderaa juni-september 1992 kom inte mindre än ca 45 000 asylsökande, merparten från Makedonien och den serbiska Kosovopro­vinsen. Det kraftiga inflödet från Makedonien av personer utan skyddsbehov kunde, efter inforraationsinsatser gentemot grappen i Makedonien och om­fattande cUrektewisning av de anlända, fås att upphöra och de allra fleste åter­vände till hemlandet. Regeringen beslutede i början av oktober månad 1992 att viseringsfrihet inte längre skulle gälla för medborgare från Serbien-

38

Montenegro och Makedonien samtidigt som man upphävde viseringstvånget     Skr. 1992/93: 157 för medborgare från Bosnien-Herzegovina. Därefter har antalet asylsökande minskat kraftigt.

Asylärenden, Statens invandrarverk

Under budgetåret 1991/92 hade Invandrarverket resurser för att dels kunna beslute i asylärenden motsvarande en insttömning av 30 000 asylsökande, dels kunna avarbete eftersläpande ärendebalanser från budgeteret innan. Antalet ej beslutede asylärenden växte emellertid på nytt, dels på grand av den accelererande msttömningen, dels på grand av att Invandrarverket inte fattede några avvisningsbeslut (verkställighetsstopp).

Polisen svarade frara to.m. juni månad 1992 för utredningama i asylären­den. Fr.o.m. den I juli 1992 övertog SIV ansvaret för asylutredningama. I praktiken innebär det att SIV gör uttedningar för personer som sökt asyl fr.o.m. den 16 juni 1992. Under budgeteret 1991/92 ökade antelet outtedda ärenden hos polisen från ca I 100 i juli 1991 till 5 900 vid utgången av juni 1992. SIV hade redan vid månadsskiftet juni/juli 1992 hunnit få en kö på 8 200 "egna" outredda asylärenden. Tillsammans med polisens ärenden fanns det därför ca 14 100 outredda ärenden vid ingången av budget­året 1992/93. Merparten avsåg asylansökningar från medborgare i fd. Jugoslavien.

Totalt hade SIV vid ingången av budgetåret 1991/92 en balans av 14100 asylärenden. Under perioden november 1991 tiU raånadsskiftet febraari/mars 1992 fattades inga beslut om avvisning till f d. Jugoslavien, s.k. verkställig­hetsstopp. Dette upphävdes delvis sedan läget i Kroatien och Slovenien för­ändrats. I fråga om asylsökande ftån den serbiska Kosovoprovinsen avvak­tede SIV i stor utsttäckning med beslutsfattandet Verkställighetsstoppet med avseende på personer från Kosoprovinsen hävdes i juli 1992, bl.a. under in­tryck av bedömningar av UNHCR. Balansen av sådana ärenden där asyl­utredning gjorts, men beslut ännu inte fattals, ökade under budgetåret 1991/92 raed 13 400 tiU 28 100 ärenden.

För närvarande gäller det s.k. verksfellighetsstoppet enbart för asylsökan­de från Bosnien-Hercegovina. Under raånaderaa juli-sepleraber 1992 fort­satte eraellertid antalet öppna ärenden att öka. Antelet asylsökande uten förstainstansbeslut uppgick i slutet av septeraber tUl 64 500 personer. 1 fråga om överklagade avvisningsbeslut har däremot SIV:s balanser mmskat, från 2 400 den 1 juh 1991 till 700 vid utgången av budgetåret 1991/92. Den 30 september 1992 fanns knappt 1 000 sådana öppna ärenden hos SIV.

Asylärenden, Utlänningsnämnden

Utiänningsnämnden är den instens som fr.o.m. den 1 januari 1992 skall pröva överklaganden enligt utiänningslagen och medborgarskapslagen.

Utiänningsnämnden fick överta en stor balans av överklagandeärenden från regeringen, som var överprövningsinstans to.ra. deceraber 1991. Den

39

övertagna balansen omfattede ca 13 000 personer som väntade på slutiig    Skr. 1992/93: 157 prövning av sina asylansökningar.

Att nämnden inrättades med kort varsel - organisationsuttedningen och förberedelsema påbörjades hösten 1991 - innebar att det därför dröjde ända in på våren 1992 innan Utlänningsnämnden hade hunnit komma igång med beslutsfattande i någon större omfatming. Under tiden överlämnade SIV nya överklaganden till nämnden. Resultatet blev att nämndens balans vid utgången av budgeteret 1991/92 hade ökat till att orafatte nästan 14 300 per­soner. Under förste kvartalet av budgeteret 1992/93, dvs. juli-septeraber 1992, överlämnade SIV 2 770 personer till Utiänningsnämnden. Den sista septeraber omfattede närandens balans ca 14 600 personer.

Beslut om uppehållstillstånd

Under budgetåret 1991/92 beslutede Invandrarverket i 34 600 asylärenden, varvid raan biföll och lämnade uppehållstUlstånd till 12 300 (36%) av de asylsökande. Verket omprövade I 600 av sina avslagsbeslut och beslutede dessutora om uppehållstillstånd i 1 400 fall av ny ansökan. Regeringen, och fr.o.m. den I januari 1991 Utiänningsnämnden, biföll 4 500 överklaganden (50%), frärast på grand av tillämpningen av vistelsetidsreglerna. Totalt fick alltså ca 19 500 asylsökande stanna i Sverige av flyktingskäl eUer liknande.

Besluten under budgetåret 1991/92 ora uppehållstillstånd påverkades av olika praxisförändringar: juni 1991 (bamfamUjer får stanna på "tretermins-regeln"), augusti 1991 (uppehållstUlstånd av humanitära skäl på grand av långa visielsetider) och december 199/ (upphävande av "13 decemberbeslutet 1989" ora inskränkt ».sylrätt för de facto-flyktingar).

De tre förste månadema budgetåret 1992/93 fattede Invandrarverket beslut i 9 760 asylärenden i förste instans. Härvid biföll man och lämnade uppe­hållstillstånd till I 430 utiänningar (15%). Under samraa period oraprövade verket 70 avvisningsbeslut särat lämnade bifall i 120 fall av ny ansökan. Utiänningsnämnden biföll saratidigt överklaganden från 440 personer.

2.  Förläggningsverksamheten

Sora tidigare har redovisats ökade antalet asylsökande kraftigt tmder budget­året 1991/92 , främst på grand av utvecklingen i f d. Jugoslavien. Den dra­matiska ökningen av antalet asylsökande har självfallet inneburit stora påfresmingar for Statens invandrarverk och ställt stora krav på verkets resur­ser, kapacitet och flexibUitet.

Under förste halvåret 1992 öppnade Invandrarverket 108 nya anläggmngar (slussannex, förläggningsannex och förläggningar), bl.a. genom avtal raed privata entteprenörer och kommuner. Redan befintiiga anläggningar har också utökats tUl platsantalet Vidare har möjlighetema att bo hos släktingar i kommun utökats för asylsökande från f d. Jugoslavien.

Vid månadsskiftet juni/juU 1992 fanns ca 51 800 inskrivna på Invand­

rarverkets dåvarande 200 slussar och föriäggningar. Dette innebar en ökning

med 27 700 under budgetåret 1991/92. Ökningen har fortsatt i ännu högre Skr. 1992/93: 157 takt under det förste kvartalet av innevarande budgetår. Invandrarverket tvingades under denna period att öppna en ny mottegningsanläggning i stort sett dagligen. Vid utgången av september månad 1992 bodde 75 700 per­soner på Invandrarverkets 240 förläggningar. Av dessa var 85 % från f d. Jugoslavien. Av dem hade ungefär 60 % albanska och 30 % serbokroatiska som modersraål medan 10 % kora från andra språkgrapper, tex. romanes. Den 30 november hade antalet personer boende på förläggning stigit till ca 77 000.

Det stora flertalet asylsökande bor på förläggningar med lägenhetsboende och egen mathållning. Det finns också ett antal tillfälliga föriäggningar som smgbyar och liknande. På Invandrarverkets uttedningsslussar, där raan vistas en kortare tid innan raan får plats på en förläggning, kan formen för inkvar­teringar visa stora variationer. Det kan vara nedlagda institutioner som de permenente slussama Carlslund och Sagåsen. För tillfäUiga slussar används hotellboende, pensionat, railitärkasemer och lUcnande. Norraalboendet är två personer per ram på såväl förläggning som sluss men det förekoraraer även att lie personer eller fler får dela ett rara. Farailjer bor tUlsararaans farailjevis. På utredningsslussama serveras som regel lagad mat.

På grand av den exttemt höga insttöraningen av asylsökande tvingades Invandrarverket att använda transitanläggningar sora teltförläggning och andra typer av enkel inkvartering under våren och soraraaren 1992. Åven baracker och gymnastiksalar togs i anspråk för att överhuvudtaget kunna erbjuda tak över huvudet. Tältförläggningama avvecklades hösten 1992.

Den genomsnittiiga dygnskosmaden under budgeferet 1991/92 var 360 kronor för boende på uttedningssluss resp. 269 kronor för förläggnings­boende. 1 sumraan ingår mat, husrara, fickpengar (alltså även dagbidraget), hälsoundersökning, akut sjuk- och tandvård. Även personal- och lokalkost­nader (inkl. upprasming och underhåll), bam- och fritidsverksarahet särat kostnadema för svenskundervisning och annan meningsfuU vistelse. Den genomsnittiiga flyktingdygnskostnaden, inkl. extraordinära kosmader för sluss- och förläggningsboende var 290 kronor per dygn för budgeteret 1991/92. Invandrarverket har lyckats sänka kosmaden till 287 kr/dygn under hösten 1992.

Kosmadssänkningen kan bl.a.ses mot bakgrund av att Invandrarverket minskat personaltetheten och eftersttävat en högre beläggningsgrad än tidi­gare. Konkret innebär dette att en sluss eller forläggning som t.ex. har 400 platser skall eftersttäva att genom olUca insatser i stället kunna te emot 10 % fler, dvs. 440 personer. En allraän tendens är också att allt fler föriäggningar numera drivs i kommunal regi, for närvarande ett tiotal. UtveckUngen får ses mot bakgrand av att raånga kommuner har tomraa lägenheter samt brist på arbetstillfällen. Många kommuner har dessutora inte kunnat få te eraot det antel flyktingar inora raraen for det kommunala flyktingmottegandet, som man planerat för, eftersora aUt färre asylsökande beviljats asyl.

Kritik har i olika sararaanhang framförts mot Invandrarverket att föriägg­

ningsverksamheten är för dyr därför att verket gjon dåliga upphandlingar.

..

Verkets generaldirektör har raot denna bakgrand tillsatt en fristeende utred-     Skr. 1992/93: 157 ningsgrapp sora skall analysera (x;h utvärdera - särat ora så är påkallat - före­slå förbättringar av metodema för upphandling cx;h drift av förläggnings­verksamheten.

Vidare har regeringen genom beslut den 3 december 1992 givit Riksrevi­sionsverket i uppdrag att granska kosmadseffektiviteten t Invandrarverkets upphandlingsverksamhet Uppdraget skall rapporteras till regeringen senast den 15 raars 1993.

Kostnadema för förläggningsverksaraheten var under budgetåret 1991/92 ca 3,5 miljarder kronor. För budgeteret 1992/93 har Invandrarverkets an­visats ett anslag på knappt 3 railjarder kronor avseende förläggningsverk­samheten. Regeringen har i tiUäggsbudgeten anraält för riksdagen att anslaget ttoligen kommer att överskridas raed 4,5 mUjarder kronor.

Invandrarverkets raålsättning är att asylsökande skall tes eraot under sådana former att väntetiden i asylärendet tas till vara på bäste sätt - oavsett utgången i tillståndsfrågan. Under budgetåret 1991/92 har intensiva sats­ningar gjort för att utveckla verksamheten inom raraen för programraet Meningsfull vistelse på förläggning. Principema för meningsfull vistelse är att den asylsökande, föratom att te ansvar för sin dagliga livsföring, också har en aktiv roll i den dagliga skötseln av förläggningen. Dessutora erbjuds de asylsökande andra forraer av organiserad sysselsätming av varierande slag. Vidare skall verksaraheten stiraulera tiU att utveckla kunskaper i svenska språket och om det svenska samhället Invandrarverket har också i ett särskUt projekt utvecklat forraeraa för kvalitetiva förbättringar inom verkets bara-verksamhet genom aktiv raedverkan från föräldrar och andra vuxna.

Erfarenhetema efter ett års verksamhet med meningsfuU vistelse visar goda resultet. Ungefär 40 procent av aUa vuxna asylsökande sysselsätts minst fyra tiraraar per dag raed s.k. självförvalming av förläggningen, studieverksamhet eller sysselsättning som anordnas utenför förläggningen. En följd av verk­samheten är att de asylsökande sora deltar, stärker sin självkänsla, raår bättte och har en mer positiv syn på verksamheten totelt. En viss rainskning av efterfrågan på sjukvård har även kunnat märkas.

Den uttedning som uttett frågan om Meningsfull vistelse på asylförlägg­ning lade fram sitt betänkande (SOU 1992:69) under soraraaren 1992. Uttedningens förslag innebär en utveckling av den verksarahet för raenings-full vistelse för asylsökande på förtäggnmg som Invandrarverket bedrivit de senaste åren. För att en sådan utveckUng skall bli raöjlig har uttedningen bedömt att man måste skapa nya arbetstillfällen utenför förläggningar för asylsökande på områden sora av oUca skäl inte umyttjats av den öppna arbets­marknaden. Samverkan måste, enligt uttedningens förslag, äga ram raellan förläggningarna, berörda lokala fackliga organisationer och länsarbets­nämnden i syfte att få sådana arbetstUlfäUen tUl stånd. Uttedningen föreslår att verksamheten regleras i en särskild lag, benämnd lagen om arbete for asyl­sökande som vistas på asylförläggning. Uttedningens förslag har reraiss­behandlats och bereds inom regeringskansUet

42

Frågan om arbete på den reguljära arbetsraarknaden har utretts separat Skr. 1992/93: 157 inom kulturdeparteraentet och lett tiU ändring i utiänningsförordningen. Änd­ringen innebär att det fr.o.ra. den I juli 1992 är raöjligt för asylsökande att arbete på den reguljära arbetsraarknaden föratsatt att Invandrarverket bedörat att verkets handläggningstid i tillståndsfrågan överstiger fyra månader. Erfarenhetema visar att i det rådande svåra arbetsmarknadsläget är det hittills ytterst få asylsökande sora lyckats få ett arbete.

Reglema för bisfend åt asylsökande infördes i en tid när flertelet asyl­sökande fick stenna i Sverige samt med utgångspunkt från Socialstyrelsens rekomraenderade norra för socialbidrag. Mottagnmgsförfarandet präglades då av ett integrationstänkande, vilket också i viss utsttäckning kom att påverka asylbidragets utformning. Andelen asylsökande sora får stanna i Sverige har under senare år avsevärt minskat. Det mycket stora antalet asylsökande sora koraraii till Sverige under senare tid har ställt utomordentiigt stora krav på Invandrarverkets mottagningskapacitet och medfört mycket höga kosmader. Det kan vidare konsteteras att nivån på socialbidragsnormen har sjunkit i för­håUande tUl konsumentprisuidex tmder senare år i flertalet korarauner. Många korarauner har dessutom infört en lägre socialbidragsnorra vid korttidsbehov.

Regeringen har raot denna bakgrand och som en del av uppgörelsen raed socialderaokratema ora att minska de offentliga utgiftema beslutat, under hösten 1992, att sänka dagbidraget till asylsökande. Beslutet innebär att dag­bidraget för vuxna asylsökande sora själva svarar för sin mathållning har sänkts med 10 kronor per dag fr.o.m. den 1 december 1992. För bam har dagbidraget sänkts raed något lägre belopp. Dessutom har en ytterligare sänkning av dagbidraget for bamfamiljer raed fler än två bam genoraförts.

Samtidigt har regeringen också beslutet om en begränsning av hälsounder­sökningama för asylsökande så att omfatming och innehåll raer än för när­varande anpassas tiU en riskbedöraning for olika grapper.

Sararaanteget har de vidtegna åtgärdema inneburit att dessa kosttiader för budgetåret 1992/93 kunnat budgeteras ner ca 170 mUjoner kronor.

Under år 1992 har även en omfattende översyn av mottagandet av asyl­sökande och flyktingar genomförts. Utredningen (Ku 1992:04) rörande Översyn av mottagandet av asylsökande och flyktingar (Dir. 1992:25) föreslår de regeländringar och övriga ändringar sora behövs for att motverka långa vistelser i flyktingförläggningar och för att göra mottegandet mer flexibelt och raindre kosmadskrävande. Målsätmingen är att asylsökande i större utsträckning än i dag själva skall kunna välja sitt boende och ordna sin levandsförhållanden. Uttedaren skaU bl.a. undersöka hur frivilligorganisa­tioner, korarauner och andra kan få en ökad roll för att permanent driva förläggningar och annan verksamhet för för de asylsökande. I uppdraget ligger vidare att lämna förslag till de förändringar sora krävs i lagen (1988:153) ora bistånd åt asylsökande för att skapa ökad flexibUitet och större valfrihet vad gäller asylsökande boende. Utredningens förslag överläranades i december 1992 och kommer att remissbehandlas.

43

3. Det kommunala flyktingmottagandet

Skr. 1992/93: 157

Omfatming

Det nuvarande systemet for flyktingmottegande infördes den I januari 1985.

I nedansteende tabeU ges en stetistisk ÖverbUck över det koraraunala raot­tegandet sedan år 1985.

År

Avtalade komraun­platser

Faktiskt mottagna

Antal komrauner

1985

8 737

14 232

137

1986

12 400

14 838

197

1987

14 282

18 686

245

1988

16 934

17 889

265

1989

18 297

21 143

276

1990

22 330

22 237

278

1991

23 000

18 960

275

1992

21802

15 708

270

(t.o.m. 30 sep)

Under de första åren orafaltede det koraraunala raottagandet även asyl­sökande, vars ansökningar om uppehållstillstånd fortfarande behandlades. Riktiinjema för mottegandet har emeUertid ändrats genom riksdagens beslut och fr.o.m. maj 1988 skall normalt endast personer med uppehåUstUlstånd tas emot i korarauneraa. Fr.o.ra. år 1991, då ersätmingsreglema ändrades, ingår endast personer sora beviljats uppehållstillstånd i de redovisade siffroraa. Koraraunemas flyktingmottegande omfattar, föratora personer sora bevUjats asyl, också personer som fått stenna av humanifera skäl och även vissa anhöriga tiU flyktmgar.

Flyktingmottegandet bygger på att ett flertal av Sveriges kommuner raed­verkar så att inle bara de störste och traditionella raottegarkoramunema får bära ansvaret Många flyktingar har dessutora uppteckt att det finns fördelar med att bo i en liten eller medelstor koraraun och att service, tillgång på utbildning och arbete inte bara fmns i storstedsorarådena.

Bostadssituationen i kommunema har under budgeferet 1991/92 varit relativt gynnsam varför utflytmingen från föriäggningar till korarauneraa för huvuddelen av flyktingama kunnat ske i ansluming till att uppehållstillstånd bevUjats. Under budgetåret 1991/92 raedverkade sararaanlagt 270 komrauner (av 286) i flyktingmottagandet

Det totala antelet mottagna personer i kommunema under kalenderåret

1991 uppgick till ca 19 000 personer. Härav har ca 13 400 tegits eraot från

förläggning. Drygt I 400 var kvotflyktingar sora kom direkt tiU koraraunen.

Ca 4 160 var nära anhöriga till flyktingar sora ej vistedes på förläggning när

de beviljades tillstånd. Totalt fanns överenskoramelser med korarauneraa om

att te emot ca 23 0(X) flyktingar.

Statlig ersätming/kosmader

Skr. 1992/93: 157

Kommunema får statiig ersätming för mottegande av flyktingar och vissa andra utiänningar enligt förordningen (1990:927) om stetiig ersätming för flyktingmottagande m.m.

Nuvarande ersättningssystem ttädde i kraft den I januari 1991.1 propo­sitionen (1989/90:105) redovisades ett program för att underlätte för flyk­tingar att snabbare få en förankring i svenskt arbets- och samhäUsliv. Huvud­syftet med förändringen av ersättningssystemet var att stimulera kommimema att vidla aktiva åtgärder för att flyktingama snabbare skaU kunna bli själv­försörjande.

Kommuneraa föratsätts fr.o.ra. den 1 januari 1991 göra upp individuella planer för flyktingamas inttoduktion i det svenska samhället Planen skall alltid göras i samråd raed flyktingen själv och i samverkan med den lokala arbetsförmedUngen.

I programmet för aktivt och saraordnat flyktingmottagande betonas särskilt att det behövs en helhetssyn och en samordning mellan olika myndigheter i arbetet med flyktingar. Vidare understryks vUcten av att de fackUga organisa­tionema, arbetsgivama och frivilligorganisationeraa får en mer aktiv roll än hittills.

Kostnaderna för ersättning till kommunema uppgick under budgetårel 1991/92 till ca 3,3 miljarder kronor. Kommunema får en schabloniserad ersättning för varje mottegen flykting och annan utiänning som omfattas av flyktingmottagandet Vid sidan härav lämnas också viss annan ersätming. Den stadiga ersätttiingen beslår av följande delar:

-

grandersättning,

-

schablonersäiming,

-

ersättning för vissa särskilda kosttiader,

-

ersätming för extraordinära kosttiader,

-

ersättning för kostnader för asylsökande och

-

ersätming för sjukvårdskosmader m.ra.

Grundersättning skall utges till alla kommuner sora ttäffat överenskora­raelse med Invandrarverket om mottegande av flyktingar och är oberoende av hur många flyktingar kommunen tar emot Beloppet motsvarar schablon­ersätmingen för tre vuxna flyktingar.

Schablonersätmingen skall tecka kommunemas kosmader för bl.a. eko­nomiskt bistend, bostad och annan inttoduktion, svenskundervisning samt tolkar och adrainistration. För år 1993 är schablonersätmingen höjd från 135 500 till 138 300 kronor för flyktingar sora fyllt 16 år och från 83 100 till 84 800 kronor för bara under 16 år. Beloppen skall justeras årligen med hänsyn till bl.a. kostnadsutvecklingen.

Särskilda regler - vilka är avsedda att ge en rättvis ersätming åt såväl den första inflyiiningskommunen sora den nya - finns för flyktingar sora flyttar under inttoduktionsperioden.

För vissa handikappade och äldre flyktingar kan ersätming beviljas för

ekonomiskt bistånd, social herahjälp och färdtjänst

,,

För ensamma flyktingbarn under 18 år beviljas ersättning för faktiska     Skr. 1992/93: 157 kosmader för bistend sora ges raed stöd av socialtjänstiagen (1980:620) eller lagen (1990:52) med särskilda bestämmelser ora vård av unga. Ersätmingen avser frärast placering i faraUjehem eller grapphem.

Ersätming för extraordinära kostnader kan efter prövning i varje enskUt fall lämnas till kommuner som har vissa typer av extraordinära kostnader för flyktingmottegandet

Den totala ramen för ersätming av exttaordinära kostnader under budget­året 1992/93 omfattar 100 mUjoner kronor.

Ersätming för kommunala kosmader för asylsökande skall lämnas för kommunemas kosmader för bistånd enligt lagen (1988:153) om bistånd åt asylsökande ra.fl. särat för vissa kosmader för vård av bam och ttansporter.

Ersätming till sjukvårdshuvudmannen läranas för akut- och förlossnings­vård samt för vård vid abort som har givits till utiänningar sora sökt uppe­hållstUlstånd för bosätmmg i Sverige och som inte är folkbokförda i riket. För vissa handikappade flyktingar med uppehållstillstånd ersätts även varaktig vård. Vidare lämnas ersättning för hälsoundersökningar av asylsökande och flyktingar. Särskilda bidrag kan också lämnas för vårdinsatser för flyktingar med särskilda behov.

Svenska kommunförbundet har i en rapport till regeringen i oktober 1992 redovisat kosmadema to.m. den 30 juni 1992 för de flyktingar som togs emot i en koramun under år 1991. Kostnadema för flyktingmottagandet raäts sora särkostnader, dvs. kostnader som direkt förorsakas kommunen, som komraunen annars inle skulle ha om man inte tog emot flyktingar. Särkost-nadema har mätts i tolv kommuner av varierande storlek och med geografisk spridning i landet

Av rapporten framkommer att bidragsumyttjandegraden, dvs. ackumule­rade särkosmader i relation till summan av schablonbidrag för antalet mot­tegna flyktingar, för flyktingar raottegna under år 1991 är ca 63 % to.ra. första halvåret 1992. Den genomsnittliga brattosärkostnaden per flykting uppgår under sarama period till ca 66 000 kronor Av brattosärkosmaden beräknas moltegning, introduktion, administration och lokaler till ca 23 %, socialt bisfend tUl 43 % och sfi till 14 %. Enbart administtation beräknas till 7 % av brattosärkostnaden.

Invandrarverket har i november 1992 också lämnat en rapport till rege­ringen ora uppföljningen av stetsbidragssystemet för kommunalt flyktingmot­tegande. Rapporten avser kalenderåret 1991. Av rapporten framkommer bl.a. att det är för tidigt att dra några slutsatser ora det nya ersätmingssystemet har fått avsedda effekter.

1 Invandrarverkets rapport redovisas särskilt flyktingamas flyttningar från

en kommun till en annan under den första tiden i Sverige. Totalt har ca 1 

(XX)

personer flyttet från moltagningskommunen under året Dessa ulgör knappt

6 % av det lolala antalet kommunmoitagna flyktingar under år 1991. Anled­

ningen till flyimingama är bl.a. arbetsmarknadsskäl och önskan till fetere

kontakter med både landsmän och svenskar. Flera kommuner anser alt antalet

flytmingar och därraed kosmadema för steten bör kunna minskas genom en

-

bättte kartläggning av och information till den enskilde flyktingen redan på    Skr. 1992/93: 157 förläggningsstediet

Lån till hemutrusming

Sedan den 1 januari 1991 erbjuds flyktingar ett lån till hemutrustning. Tidigare erhöll flertalet flyktingar socialbidrag tiU hemutrasming vid bosätt­ning i en kommun.

Lånet administreras av Centtala studiestödsnämnden. Lånen kan beviljas till flyktingar ra.fl. sora fyllt 18 år, som tas emot i en kommun från förlägg­ning eller som i övrigt orafattas av flyktingraottegandet Lånen är ränte- och amorteringsfria under de förste två åren efter utbetelningen. Därefter utgår ränte. Amorteringstidens längd bestems med utgångspunkt från lånens stor­lek. Lånebeloppet fastställs i procent av gällande basbelopp enligt lagen ora allraän försäkring. Låntegare med låga inkomster kan få anstånd med åter­betalning eller nedsättning av det belopp som skall betalas. Vid långvarig oförmåga att betala tUlbaka lånet skall dette kunna avskrivas.

Under budgeferet 1991/92 beviljades lån till ca 13 500 personer/hushåll. Det genomsnittliga belopp som beviljats är ca 16 000 kronor. UlbeuUade lån uppgick totalt till ca 236 railjoner kronor. Statens kostnader för låneverksam­heten under budgetåret 1991/92 var ca 34 miljoner kronor.

Introduktionsersätming

Regeringen läranade i maj 1992 en proposition (1991/92:172) ora introduk­tionsersätming till flyktingar och vissa andra utlänningar till riksdagen. I propositionen föreslås en lag ora inttoduktionsersättning för flyktingar och vissa andra utlänningar. Lagförslaget innebär att korarauneraa ges möjlighet alt under en inttoduktionsperiod bevilja introduktionsersättning i stället för socialbidrag till flyktingar och andra utiänningar som omfattes av del kom­munala flyktingmottegandet Ett villkor för alt introduktionsersättning skall kunna beviljas är att flyktingen följer en inttoduktionsplan som upprättets av kommunen efter samråd raed den enskilde flyktingen. Den 4 november 1992 beslutade riksdagen i enlighet med regeringens förslag (bet 1992/93;SfUl, rskr. 1992/93:9). Det nya systemet träder i krafl den 1 januari 1993.

VI 

Det internationella migrations- och flyktingpo­litiska arbetet och Sveriges roll

1.  Inledning

Migrations- och flyktingpolitiska frågor slår på dagordningen i en lång rad intemationeUa fora. Sverige verkar aktivt för att intemationellt bidra till var­aktiga lösningar av både de problem som orsakar foUcomflyimingar och av de konsekvenser sora följer därav.

47

Inora FN:s rara behandlas flyktingpoUtiska frågor, med avseende på såväl    Skr. 1992/93: 157 åtgärder för dera sora tvingats på flykt (UNHCR, UNRWA) sora insatser för att komma åt grundorsaker till flykt

Inom FN diskuteras även frågor med anknyming till invandrares sociala cx;h rättsliga forhållanden i invandringsländema.

Inora OECD är det av naturliga skäl den ekonomiska politiken i med-lerasländeraa, arbetskraftsfrågoma etc. sora bestäraraer mfallsvinkehi för det raigrationspolitiska arbetet

Europarådet är sedan länge ett vUctigt foram for mellanstetiig dialog kring integration av invandrare i medlerasländema. Där har man också under en följd av år arbetet raed asylrättsliga spörsraål. Demokratiseringsprocessen i Öst- och Centtaleuropa har sedan år 1990 satt nya frågor på Europarådets dagordning.

I ansluming till en ministerkonferens ijanuari 1991, i regi av Europarådet och på initiativ och inbjudan av Österrikes regering, har saraarbete mellan länder i Öst-, Centtal- och Västeuropa kunnat inledas i flera vUctiga avseenden sora rör flytmingsrörelsema i öst-västiig rikming.

Den västeuropeiska integrationen har även iraraigrationspolitiska aspekter. Inora raraen för EES-avtelet mellan EFTA och EG har Sverige, såsom medlem av EFTA, markerat sitt inttesse av att delte i och bidra tiU det arbete som EG bedriver i syfte att avveckla eller förenkla gränskontrollen för per­soner.

Det nordiska samarbetet i migrations- och flyktingpolitiska frågor har även under den nu aktueUa perioden varit en betydelsefull plattform för avstämning inför nordiskt agerande i intemationeUa sararaanhang.

Sverige har koraraii alt spela en aktiv roll i praktiskt taget saratiiga dessa intemationella samraanhang, inle minst när det gällt att betona behovet av att angripa grandorsakeraa till flykt och påtvingad migration. Här finns en nära koppling mellan demokrati, respekt för mänskliga rättigheter, fredliga lös­ningar av konflikter och den ekonomiska och sociala utvecklmgspolitUc sora förs i berörda länder.

Sverige har vidare aktivt verkat för att göra bisfendet till flyktingar raer effektivt FN-organens adrainisirativa sttniklur och kapacitet, frärast UNHCR och FN:s prograra för livsraedelsbisiånd, ses över i syfte att göra dera effek­tivare. En ökad samordning och effektivisering inom FN-systeraet behövs.

Under den nu aktuella perioden har Sverige vidare deltegit aktivt i reforra-arbetet inom UNHCR. Sverige kom att spela en medlande roll raellan u-länder sora önskar ökade resurser för flyktingprogram och en del i-länder som vill förbättta resursanvändningen ulan att öka bidragen. 1 samband med insatseraa för att lindra nöden för raänniskor på flykt från sina hera i f d. Jugoslavien har Sverige aktivt förespråkat och stött UNHCR:s ansttäng­ningar.

Sveriges fmansiella bidrag till de intemationella flyktingprogrammen är

betydande. Sverige är den iredje störste bidragsgivaren till UNHCR och till

UNRWA. De svenska bidragen tiU FN:s livsraedelsprogram (WFP) för flyk­

tingar, är bland de störste och mest flexibla.

.q

Åven under den nu aktuella perioden har Sverige, bl.a. via SlDA:s kala-     Skr. 1992/93: 157 sttofmedel, gjort stora insatser till förmån för flyktingar i olUca regioner, ofte i nära samarbete med enskUda organisationer.

Vidare utgår svenskt ekonomiskt stöd till intemationella organisationer som Intemationella Rödakorskommittén och Rödakorsföreningars förbund, där många av insatsema görs tUl förmån för flyktingar.

Dessutora utgår bidrag till flyktinginsatser sora genomförs av eller i sam­arbete med svenska enskUda organisationer.

De totala svenska bidragen till flyktingprogram och för intemflyktingar under kalenderåret 1991 uppgick tUl (mkr):

UNHCR

380

UNRWA

145

WhP (budgeferet 1990/91)

195

Genom andra FN-organ och

intemationeUa organisationer

85

Genom enskilda organisationer

735

Totalt

1  540

2. Flyktingfrågorna i FNrs generalförsamling m.m.

UNHCR:s verksarahet behandlas varje höst i FN:s generalförsamling när församlingen ter del av organisationens årsrapport. 1 ett svenskt anförande framhölls att dagens flyktingsituation i Europa, framför allt den i f d. Jugoslavien, var den allvarligaste i Europa sedan andra världskriget Den måste dock ses tillsammans med andra flyktingkattisttofer i länder som hör tiU världens fattigaste, tex. de i Somalia, Mocambique, Liberia och Afghanistan.

Generalförsamlingen antog med bl.a. de nordiska ländema sora raedför-slagsstäUare en resolution varigenom beslutedes att UNHCR:s verksamhet skall fortsatte under ännu en femårsperiod från den 1 januari 1994 samt att frågan om ytterligare föriängning skall behandlas vid församlingens möte år 1997. En ytterligare resolution antogs, med de nordiska ländema som med-förslagssfellare, tUl stöd för UNHCR:s verksamhet Resolutionen bekräftar UNHCR:s grandläggande uppgift att svara för interaationellt skydd av flyk­tingar, understryker behovet av gemensararaa och interaationella insatser till förmån för det ökande antalet flyktingar samt uppmanar aUa steter att avste från åtgärder som kan riskera asylproceduren. Vidare antogs en resolution om uppföljning av flyktingkonferensen i Centralamerika samt en resolution om bistånd tUl flyktingar, återvändande cx:h intemflyktingar i Afrika.

Åven UNRWA:s verksamhet behandlas årligen av generalförsamlingen i samband med att den tar del av UNRWA:s årsrapport.

En resolution om observatörsskap i FN:s generalförsamling för Intema­tional Organization for Migration (IOM) antogs under hösten 1992 av generalförsamlingen efter att ha lagts fram av Sverige jämte ett stort antal medförslagsställare från samtUga regionala grapper.

49

4 Riksdagen 1991/92. 1 saml. Nr 157

3.  UNHCR

Skr. 1992/93: 157

FN:s flyktingkoraraissarie (UNHCR) inrättedes 1950 utifrån behovet att lösa de europeiska flyktingarnas problem efter andra världskriget. UNHCR:s grandläggande mandat att ge rättsligt skydd åt personer som på grand av välgrandad fruktan för förföljelse flytt sitt heraland, finns nedlagt i 1951 års flyktingkonvention och 1967 års tilläggsprotokoll. Genom utvecklingen efter undertecknandet av flyktingkonventionen, finns idag huvuddelen av världens flyktingar i ttedje världen vilket gjort alt inslaget av materieUt bistånd har ökat kraftigt

UNHCR:s mandat kan förlängas vart ferate år av Förente Nationemas generalförsamling. Verksamheten är huvudsakligen finansierad genora fri­villiga bidrag från givarländema. Dc fyra störste är USA, Japan, EG och Sverige. UNHCR leds av en styrelse (Exekutiv koramillé) som fastiägger organisationens övergripande raålsättning och behandlar flyktingkoraraissa­riens förslag till budget Huvudkontoret ligger i Geneve och verksaraheten karakteriseras bl.a. av ett nära samarbete med enskilda organisationer, såväl intemationella som nationella.

Världens flyktingsituation har förändrats kraftigt under tiden efter UNHCR:s grandande. Antalet flyktingar uppskattas i dag tiU 18 miljoner och interaflyktingar till minst lika många. En orsak till denna utveckling är det ökade antalet s.k. komplexa kateslrofer där väpnade konflUcter spelar en avgörande roll. Dessutora är flera av de störste flyktingproblemen fortfarande olöste (Afghanistan, Afrikas Hom, Södra Afrika). FlyktingproblematUcen har bUvit mer omfattande och svårhanteriig.

UNHCR sttävar efter att finna varaktiga lösningar på flyktingproblemen och brukar ange tie. raöjligheter:

-

frivillig repatriering,

-

integration i förste asylland,

-

oraplacering i ttedje land.

De flesta flyktingrörelser sker mellan länder i tredje världen. UNHCR har fokuserat sina ansttängningar på alt hjälpa flyktingar att återvända till sina hemländer och frivUlig repattiering har allt tydligare komrait att framsfe som den enda raöjliga lösningen på flertalet av världens flyktingproblera. Endast i undantegsfall och då det kan raotiveras utifrån den enskildes säkerhetssitua­tion, eller då det gäUer fysiskt eller psykiskt handUcappade, har omplacering tUl tredje land bUvit aktuell.

Under flyktingkommissarie Sadako Ogatas ledning har en förändring av UNHCR:s verksamhetsinrikming skett Två år efter hennes tillttäde är det i dag tydligt att organisationen ser på sin skyddsroll i ett bredare perspektiv och söker nya lösningar på gamla problem.

Efter en svår period 1989/90 då organisationen genomgick såväl en fman­siell kris sora en förtroendekris, åtnjuter idag UNHCR:s ett starkt stöd inom världssamfundet De senaste årens ökade flyktingproblem hr ställt stora krav på UNHCR viUcet inneburit en dryg fördubbling av budgeten. Sverige och de

50

nordiska länderaa har varit mycket aktiva i styrelsen och medverkat till att    Skr. 1992/93: 157 övervinna nämnda problem och att sterka UNHCR.

UNHCR och katastrofinsatser

Förebyggande insatser, ökad katestrofberedskap, behovet av varaktiga lös­ningar och saraarbete med andra organisationer är områden av särskild be­tydelse för UNHCR. Förebyggande insatser innebär bl.a. att UNHCR i dag fäster större uppmärksamhet vid de raänskliga rättighetemas betydelse för flyktingfrågan. Fraraförallt försöker UNHCR spela en mer direkt roll i svåra. krigs- och katasttofsituationer. UNHCR har därför blivit involverade i om­fattande insatser för att ge stöd och hjälp åt interaflyktingar. Det främsta exemplet på dette är f d. Jugoslavien där UNHCR är s.k. "lead-agency" inom FN-famUjen och har huvudansvaret för världsorganisationens arbete.

Delvis på svenskt initiativ kallade UNHCR ijuli 1992 samman de länder som på olika sätt berördes av krisen och flyktingproblemen i fd. Jugoslavien. Konferensen blev en viktig grand för de många hjälpinsatser dels i krigsområdena, raen också i närorarådet, som UNHCR fått värids-samfundels uppdrag att samordna.

Ökad katasttofberedskap är det andra området där UNHCR har utvidgat sin kapacitet UNHCR är ett av de FN-organ sora snabbast och effektivast kan ingripa i en akut katastrofsituation. Genom beslut i generalförsamlingen år 1991 (46/182) lades granden för bättre samordning inom FN-systemet vid katasttofer. Redan tidigare hade ett samarbete inletts med FN:s värdslivs-raedelsprograra (WFP) som inneburit att huvuddelen av flyktingaraas livs-raedelsbehov nu tillgodoses genora WFP. För att öka sin katasttofberedskap har UNHCR även inlett ett samarbete med svenska Räddningsverket

4.  UNRWA

FN:s organ för bistånd åt Palestinaflyktingar (UNRWA) kora tiU år 1949 för att bisfe de palestinska flyktingar sora blivit hemlösa på grand av det arabisk­israeliska kriget år 1948. UNRWA:s högkvarter skall egentiigen ligga i Behut men adrainisttationen är sedan ett antal år, på grand av säkerhetsläget i Libanon, lokaliserad till Wien. UNRWA har fältkontor i sitt verksamhets­oraråde, vilket omfattar Jordanien, Libanon, Syrien, Västbanken och Gaza.

UNRWA har kommit att få särskild betydelse för skolundervisningen bland palestinska bara, hälsovård och samhällsservice. TiU skiUnad från UNHCR har UNRWA inget direkt mandat när det gäller flyktingaraas rätts­liga skydd, raen utövar en viss skyddsfunktion genora sin närvaro i ländema.

Under åren har nya flyktingskaror tilUcommit framför allt efter kriget år

1967 då Israel ockuperade Västbanken, Gaza och Golanhöjderna. De höga

födelsetalen har därtill gjort att denna flykiinggrapp, som år 1948 uppgick tUl

en halv raUjon, idag är raer än fera gånger så stor. Jordanien har det störste

antalet palestinska flyktingar, cirka en railjon. Övriga finns på Västbanken

och i Gazaområdet Libanon och i Syrien. Krisen vid Persiska viken har för-

,,

sämrat palestiniernas situation. Antalet flyktingar har ökat genora att palesti-     Skr. 1992/93: 157 nier i Kuwait återvänt till regionen. Ryktingama har också drabbats ekono­raiskt genom bl.a. ökad arbetslöshet Någon lösning på dette flyktingproblera kan knappast åstecUcomraas så länge Palestinakonfliklen förblir olöst

5. FN:s livsmedelsprogram (WFP)

FN:s livsmedelsprogram inrättades år 1963 som en multilateral kanal för livsmedelshjälp, undersfeUd FN och FN:s livsraedels- och jordbraksorga-nisation (FAO). WFP:s huvudkontor finns i Röra.

Under år 1991 förmedlade WFP livsmedelshjälp till 40 miljoner män­niskor.

Drygt hälften av WFP:s totala resursmobilisering år 1991 gällde kata­sttofbistånd och flyktingar, en suukt ökande andel i förhållande till utveck­lingsbistånd.

UNHCR och WFP har slutit en överenskommelse sora innebär att WFP fr.o.m. den I januari 1992 successivt övertar ansvaret för livsmedelsbistånd tUl flyktingar.

Sverige ger ett omfattande bistånd till WFP. Två ttedjedelar av Sveriges ordinarie bidrag lill WFP är bundet till upphandling av livsmedel i u-länder med exporlproduktion eller i Sverige. Den övriga tredjedelen utgör ett stad­geenligt kontraktbidrag till transportkosmader, administration och arbets-kapilal. Utöver det ordinarie bidraget kanaliserar Sverige även extraordinärt livsraedelsbidrag till flyktingar och katasttofhjälp genom WFP.

6. OECD

Inom OECD finns sedan år 1978 en arbetsgrapp för migrationsfrågor, den s.k. Working Party on Migration. Grappen rapporterar direkt lill OECD:s råd. Sverige har sedan starten deltagit aktivt i arbetet Syftet är främst att analysera sambandet mellan migrationen och den ekonomiska utvecklingen i OECD-ländema. Arbetsgrappen har bl.a. initierat etl tteårigt forsknings­projekt, som närraare skall studera vilka effekter de senaste årens förändrade raigration har och kan förvänttis få för berörda arbetsmarknader och för den sociala utvecklingen i ut- och invandringsländer. Sverige har stött projektet och även vunnit gehör för ett bredare angreppssätt än vad tidigare varit fallet inora OECD. Arbetet har starkt påverkals av den växande insikten om be­hovet av samordning mellan främst invandringsländerna för att på sikt på­verka bakgrandsorsakema tiU utvandring.

Inom OECDis rara pågår sedan flera år ett viktigt arbete med att i en årlig rapport sammanstäUa och analysera migradonspolilik och migrationsdate från medlemsländema, den s.k. SOPEMl-rapporten. Arbetet sker i en grapp, som består av både forskare och representanter för länderaas regeringar. Den har under år 1992 utökats med några länder utenför OECD-kretsen, näraligen.

52

Bulgarien, Ruraänien, Polen, Tjeckoslovakien och Ungem. Även Japan har    Skr. 1992/93: 157 under året inträtt som korrespondent till SOPEMl.

7.  ESK

Sverige övertar från mitten av december 1992 ordförandeskapet i ESK, den europeiska samarbets- och säkerhetskonferensen. ESK har hittills endast i mindre utsttäckning ägnat sig åt raigrationsfrågor. Genom sin breda med­lemsbas kan ESK-processen vara ett värdefullt foram för behandling av migrationsfrågor. ESK-processen är också ett sätt att utöva kollektivt politiskt tryck på medlerasregeringaraa att fredUgt lösa emiska och andra konflUcter.

Stetsmmister Carl BUdt uttalade i sitt tal vid ESK:s toppmöte i Helsingfors soraraaren 1992 bl.a. att en europeisk ordning snarast måsle etebleras för ett gemensamt och solidariskt agerande vid framlida flyktingsituationer i Europa. Under toppmötet diskuterades raigrationsfrågor för förste gången mer saralat, raen frågoma upptar inte något större utrymme i slutdokumentet från topp­mötet I den politiska deklarationen erkännes behovet av samarbete och sara­ordning på raigrationsområdet och raan utttycker även behovet av intematio­neUt samarbete i massflyktssituationer.

Migrationsfrågoma skall behandlas vid ett ESK-seminarium i april 1993. ESK samarbetar även raed UNHCR, bl.a. genora att UNHCR deltagit i dele­gationsresor, tex. till Nagomo-Karabach, anordnade av ESK.

8. Europarådet; Öst/Väst-migralion

CDMG

Europarådets migralionskomraitté (CDMG) arbetar huvudsakligen raed frågor rörande flyktingars och invandrares integration i invandringslän­dema. Kommittén avslutede under år 1991 sitt mångåriga s.k. Community Relations-projekt om olika aspekter på etniska relationer. Projektets erfa­renheter har sammanfattats i en särskild rapport Community and Elhnic Relations in Europé, som redovisar strategier för att åstedkomma bättte emiska relationer mellan flyktingar/invandrare och den övriga befolkningen. Rapporten har nyUgen översatts tiU svenska.

I sitt fortsatte arbete utgår kommittén från slutsatsema från Comrauniiy Relations-projektet AvsUcten är att studera och analysera praktiska åtgärder, som vidtegits i medlemsländema för att på olika samhällsområden åsted­koraraa faktisk jämlUchet raellan flyktingar/invandrare och övrig befolkning. Under hösten 1991 arrangerades sålunda serainarier rörande invandrarfrågor inora polisutbildningen och arbetsmarknadsutbildning för flyktingar och invandrare.

Kommittén kommer att under senhösten 1993 arrangera den femte euro­peiska migrationsrainisterkonferensen.

53

CAHAR

Skr. 1992/93: 157

Europarådets expertkomraitté för asylrätlsliga frågor (CAHAR) raöts regel­bundet två gånger per år. En av de viktigaste uppgiftema för kommittén är att ge deltegama raöjlighet alt utbyta erfarenheter och inforraera varandra ora för-ändriijgar av den asylrättsliga lagstifmingen i respektive land. Under år 1992 har bl.a. frågan om mouagandet av asylsökande vid intemationeUa flygplatser diskuterats.

Wienprocessen

Ijanuari 1991 höUs en rainisterkonferens i Europarådets regi (iraraigrations-ministtama) i Wien om raigration från Öst- (x;h Centraleuropa. Ministtar från såväl väst som öst deltog. Konferensen antog en deklaration med rekommen­dationer sora tillvaratog såväl raottegande västländers som öststatemas in­tressen.

För uppföljning av konferensen tillsattes en grapp av "Senior Officials" från alla deltegande länder, den s.k. Wiengrappen. Denna är administtativt löst knuten till Europarådet Wiengrappen tillsatte i sin tur tte arbetsgrapper vari tre äranen skulle behandlas; personers fria rörlighet och immigrations-konttoll, biståndsfrågor, inklusive temporära arbelskraflskvoter, särat infor­mation, dvs. information i öst om imraigraiionsregler, arbetsmarknad, bostadsförhållanden m.m. i väst

Vid Wiengrappens senaste raöte i septeraber 1992 överenskoras att arbe­tet, sora det nu koramit att utformas i grappen, skulle fortsatte i arbetsgrap-pema för visurapolitik, asyluttedningsprocedurer och information. Under år 1993 kommer arbetet i Wiengrappen att sararaanfattas och ttoligen avslutas med ett överlämnande av frågoraa till andra organ. Frärast knyts förhopp­ningen tiU den europeiska säkerhets- och samarbetskonferensen (ESK).

9. EES-avtalet; EG

Den fria rörligheten för personer är en av EG:s grandläggande fyra friheter vid sidan av fri rörlighet för varor, tjänster och kapitel. Dessa fyra friheter utgör tillsamraans grandpelama i den inre raarknaden. Målet för EG-arbetet har, sedan Vitboken antogs år 1985, varit att fullt ut genoraföra den fria rörUgheten på alla oraråden fr.o.m. den 1 januari 1993.

EES-avtalet

Sverige blir del av EG:s regelverk vad gäller den fria rörligheten för person

när EES-avtalet ttäder i kraft Att avtalet omfattar denna frihet är en betydelse­

full nyhet i EFTA-länders relationer till EG. EES-avtelet innebär att EES-

medborgare får rätt att fritt flytte mellan de avtelsslutende ländema för att te

anställning, sterte egen verksamhet studera, bo och leva - enligt ett för hela

EES gemensamt regelsystem. En gemensam arbetsmarknad skapas och raed­

borgare i EG- och EFTA-ländema får rätt att utan krav på arbetstillstånd ta

-

arbete var sora helst inom hela EES-orarådet Reglema innebär förbud raot    Skr. 1992/93: 157 diskriminering på grand av nationalitet när det gäller sysselsättning, lön, arbetsvillkor liksom sociala och skatleraässiga förmåner m.m. Den fria rör­ligheten omfattar också famUjemedlemmar.

Regeringens proposition (1991/92:170) om EES antogs den 18 november 1992 men avtalets ikraftttädande den I januari 1993 komraer, som en följd av det negativa resultetet av den schweiziska folkomrösmingen, att skjutas upp något

Avskaffandet av de inre EG-gränsema

EG-arbetet med den fria rörligheten för personer och genoraförandet av den inre raarknaden orafattar också avskaffandet av de inre EG-gränsema. Gräns-konttolUrågor regleras inte i EES-avtalet cx;h Sverige är således inte delaktigt i det arbetet. Avskaffandet av de inre gränskonttollema inora EG aktualiserar behovet av att stärka de yttre gränskontrolleraa och att samarbeta på immigrationsorarådet och brottsbekämpnmgens område för att upprättiiåUa en hög säkerhetsnivå. Syftet raed arbetet med dessa "kompensatoriska åtgärder är att raotverka att avskaffandet av EG:s inre gränser kunde få en negativ verkan i förra av ökad terrorisra, illegal invandring, narkotikasrauggling och annan gränsöverskridande brottslighet Dessa altemativ till gränskontroller kan tex. vara att EG-länderaa uppträder på ett geraensarat sätt gentemot medborgare från icke-EG-länder (konttoll vid EG:s yttte gräns) eller former för samverkan mellan raedlemsstetemas adiuinisttationer saml uppbyggnad av datanät och datebanker.

Målet au avveckla personkontrollerna vid de inre EG-gränsema har sin grand i Romfördraget raen det är i dagsläget EG:s raedlerasländer som har kompetens i fråga ora lagstifming, dvs. immigrations- och gränskontroll­frågor i fråga om personer Ugger utenför EG-rätten. Ett omfattande arbete har sålunda bedrivits på mellanstetiig nivå inom EG vilket bl.a. lett fram till två konventionstexter. Den förste behandlar vilket EG-land som är ansvarigt för att handlägga en asylansökan (s.k. Dublinkonventionen) och den andra EG:s yttte gränskontroller. Dublinkonventionen har hittUls ratificerats av endast fyra länder raen beräknas ttäda i kraft under år 1993. Yttte gränskonttoll-konvenlionen är ännu inte undertecknad på grand av en tvist mellan Stor­britannien och Spanien om Gibraltar. En ttedje konvention ora ett europeiskt inforraationssystera (EIS) är under utarbetande. EIS skaU koraplettera det två tidigare konventionema och möjliggöra det inforraationsutbyte meUan länder som föratses i dessa. EG:s immigrationsministtar har färdigställt ett förslag tUl paraUellkonvention tiU DubUnkonventionen. I juni 1992 bestärades att tUl­träde skulle erbjudas i första hand EFTA-kretsen. Texten lämnades över informellt till Sverige i juni 1992 men förhandlingar om tillttäde kan inte starta innan alla EG:s raedleramar ratificerat Dublinkonventionen. Sverige har utU7ckt sitt inttesse för förhandUngar med EG.

1 mars 1992 tillsatte regeringen en interdepartemental arbetsgrapp med uppgifi att utteda frågor rörande gränskonttoller inför de kommande förhand-

55

Ungarna ora svenskt raedlemskap i EG. En första delrapport föreligger, inne-     Skr. 1992/93: 157 hållande en lägesbeskrivning vad gäller arbetet inom EG raed gränskontrol­lemas avskaffande. Arbetet fortsätter med en reviderad rapport som torde kunna föreligga i juni 1993 om konsekvensema för svensk del av ett EG-medlemskap.

EG:s Unionsfördrag

Vid EG:s stetschefraöte i Maastticht i december 1991 skrev man för förste gången in immigrations- och flyktingpoUtiska frågor i Rorafördraget. Viseringsfrågoma fördes sålunda in under EG-kompetens i Artikel lOOc av den reviderade Roratraktaten samtidigt som grunden lades för fortsatt raellanstatiigt arbete, under den s.k. "tredje pelaren", vad gäller asylfrågor, invandringspolitik (x;h visst poUsiärt samarbete. Dette umebär att det mellan­stetiiga arbete i vilket man bl.a. arbetet fram de två ovan nämnda konven­tionema förs in i den "ttedje pelaren" tillsammans med bl.a. polisiära frågor och säkerhetsfrågor.

Unionsfördragets "tredje pelare" har en något annan rara än de frågor sora stikt faller under Romttaktaten i det att både EG-komraissionen och med­lemsstatema har initiativrätt En nyhet för det meUanstatiiga arbetet sora EG-ländema tidigare ägnat sig åt på dette oraråde är att det nu finns en möjlighet att, om raan så önskar, föreskriva i konventionema att EG-dorastolen har rätt att toUca och slite tvister vad gäller tiUärapningen. Dessutom skall Europa­parlamentet regelbundet informeras och konsulteras i dessa frågor.

Föratom de delar sora fördes in f Roraförcfraget så antog EG:s stetschefer också en rapport från iraraigrationsministtama om att starte förberedelser för en harmoniserad invandrings- och asylpolitUc och ett arbetsprogram lades fram. Ministtama kommer enligt arbetsprogrammet att fatte beslut i böijan av år 1993.

En gång under varje EG-ordförandeskap hålls möte angående immigra­tionsfrågor på ministemivå. Vid dessa möten har Sverige status som s.k. "likasinnat land", vilket innebär att den svenska ministern inbjuds till ett informationsmöte sora hålls efter det att EG:s rainisttar avslutet sina över­läggningar. En redogörelse för beslut och dylikt ges av EG:s trojka, dvs. nuvarande, föratvarande och bUvande ordförande i EG, och synpunkter förs frara från svensk sida.

Schengen-avtalet

Parallellt raed EG:s arbete har Frankrike, Tyskland och Benelux-ländema slutit det s.k. Schengenavtalet ora avskaffandet av dessa steters inre gränser. Avtelet kan sägas vara svaret på EG:s ursprangssteters önskan att ytterligare fördjupa saraarbetet vad gäller avvecklandet av de inre gränsema sora dittiUs förlupit relativt långsarat Schengen har varit, och är fortfarande, en motor eUer ett slags "laboratorium" för EG-arbetet på dette oraråde.

Avtalet har i dag undertecknats av Frankrike, Tyskland, Belgien, Neder­

ländema, Luxemburg, Itelien, Spanien och Portugal och nu senast av den

r/-

nionde medlemmen Grekland. Ijuni 1990 undertecknades Schengen-avtalels Skr. 1992/93: 157 tillämpningskonvention som med sina 142 paragrafer lägger granden för det praktiska genomförandet av aweckUngen av de inre gränsema. Såvitt nu kan bedömas ttäder tiUämpningskonventionen i kraft tidigast andra halvåret 1993. Schengenavtalets tiUämpningskonvention innehåller bestämmelser om av­skaffandet av alla personkonttoller vid de inre gränsema. Dessa kompletteras av en lång rad s.k. kompensatoriska åtgärder (x;h många av dessa är de­samraa eller liknande dera man komit frara tUl i EG-arbetet Eftersom inte aUa EG-länder deltar i Schengen så inställer sig frågan hur EG och Schengen för­håller sig till varandra. Det faktura att inte alla EG-stater delter i Schengen torde korapUcera impleraenteringen av avtalet

10. De informella konsultationerna mellan 16 länder i Västeuropa, Nordamerika och Australien

Under året har arbetet i de s.k. 16-landskonsultetionema gått vidare. Grappen orafatter nu AusttaUen, Belgien, Canada, Danraark, Finland, Frankrike, Italien, Nederländema, Norge, Schweiz, Spanien, Storbritannien, Sverige, Tyskland, USA och Österrike. UNHCR och IOM delter som observatörer. Konsultationernas koordinerande sekretariat är adrainistrativt knutet till UNHCR och leds av svensken Jonas Widgren.

Konsultetioneraa har under året arbetet särskilt med metodfrågor om hur raan i vissa regioner och flyktingsituationer kan saraverka mellan steter för att få varaktiga förbättringar, s.k. "country assessment approach". Vidare har ett antal värdefulla seminarier kring vissa specifika migrationsproblem, bl.a. Ghana, Sri Länka, hållits Inom konsultationernas ram anordnas vidare expertserainarier avsedda att bidra tUl förbätttad och snabbare asylprövning.

Ett plenarmöte inom ramen för konsultetioneraa hölls i Canada ijuni 1992.

11. IOM

Intemational Organization for Migration (IOM), med säte i Geneve gnmdades år 1951. Dess verksamhet besfer av rådgivning till regeringar i migrations­frågor, utbytesprogram, praktikprogram, frärajande av återvandring särat ttansport av flyktingar och raigranter. Transportverksaraheten har varit sär­skilt orafattande och har ofte skett i samarbete med UNHCR.

Efter att ha haft observatörsstetus sedan år 1980 är Sverige fullvärdig medlem sedan den 1 juli 1991. Medlemskapet ger Sverige möjlighet att ta aktiv del i organisationens olika verksaraheter särat i den organisationsöver­syn sora pågår. Sverige har under en lång tid haft ett praktiskt inriktet sam­arbete med IOM avseende ttansport till Sverige av kvotflyktingar, ra.fl. och från Sverige av ålervandrare.

Under de senaste åren har IOM spelat en mer aktiv roll än tidigare i

anslutning till diskussionerna om nya strategier för att hantera växande

raigrationssttöramar. IOM bör kunna utgöra ett korapleraent tiU UNHCR.

12. Det bilaterala migrationssamarbetet

Skr. 1992/93: 157

Finland

Det bilaterala samarbetet på raigrationsområdet mellan Sverige och Finland bygger på en lång tradition. Riktiinjer för samarbetet antogs år 1986 och ses för närvarande över inom resp. regeringskansli.

Förhållandena för fmska uivandrare i Sverige berörs i flera olUca sararaan­hang, t.ex. finsk-svenska utbildningsrådet och inom den svensk-finska arbetsgrappen rörande de finskspråkiga invandrarnas situation inora den svenska hälso- och sjukvården samt socialtjänsten (SFINKS).

Baltikum

De baltiska stetema har efter självständigheten börjat bygga upp egna raigra-tionsrayndigheter. Kulturdeparteraentet (x;h Invandrarverket har haft kontakt frärast med den estniska raigrationsmyndigheten, med viUcen ett samarbete för UtbUdning och utbyte av information inletts.

Rumänien

Sverige bedriver sedan våren 1992 etl projekt i syfte att stärka den rättsliga infrastrakturen i Rumänien. Arbetet är inriktat på de delar av den ramänska statsförvaltningen sora är verksamma inom raigrationsorarådet och syftar ytterst tiU att stärka den inhemska befoUcningens förttoende för sina rättsliga institutioner. Projektet drivs i form av utbildningsinsatser och studiebesök i Sverige och kontaktskapande insatser i förhållande till svenska rayndigheter och rättsvårdande organ. Projektet kommer att utvärderas och avslutas under år 1993.

13. Det nordiska samarbetet

De nordiska regeringamas samrådsgrapp i flyktingfrågor (NSHF) har under år 1992 hållt fyra ordinarie raöten och ett särskUt raöte raed anledning av situationen i f d. Jugoslavien. Under år 1992 har Finland innehaft ordföran­deskapet. Vid de ordinarie mötena har bl.a. avsatts tid för diskussioner med UNHCR:s nordiska representant samt IOM.

I grappen har under året bl.a. diskuterats frågan om samverkan och samråd avseende mottegande av flyktingar, rättslig bedömning m.ra. i möj­liga massflyktssituationer. Inom ramen för samrådsgrappens verksarahets-oraråde och mandat har vidare samordning och saraverkan skett avseende de nordiska ländernas insatser för att stödja en ekonomisk cxh demokratisk utveckling i såväl Baltikura sora Ryssland.

Sverige innehar ordförandeskapet för kalenderåret 1993.

Det nordiska utiänningsulskottet, sora priraärt ansvarar för övervakningen av hur den nordiska passkonttoUöverenskoraraelsen tUlämpas, har regelbund­na samrådsraöten raed förettädare för de nordiska utlänningsmyndighetema.

58

senast i oktober 1992. I dessa raöten delter även represententer för berörda    Skr. 1992/93: 157 departement

I den s.k. nordiska migrationsgrappen, som organisatoriskt hör till nordiska ministerrådet behandlas frågor om saraarbete mellan de nordiska länderaa ora integration av flyktingar och invandrare. Grappen ter på dette oraråde initiativ tiU cx;h driver ett antal olika geraensamraa projekt för erfaren­hetsutbyte och raetodutveckluig.

Bland projekten kan nämnas serainarier för och raed invandrarkvinnor, ett projekt ora nordiska erfarenheter av "kriscentta" för invandrarkvinnor och ett projekt rörande raottegande av tortyroffer. På arbetmarknadssidan har nyligen avslutets ett projekt ora arbetsraarknadspoUtiska insatser för flyktingar. 1 ett annat pågående projekt studeras arbetsplatsens funktion sora raötesplats mellan invandrare och värdbefolkningen i de nordiska ländema. Ett projekt ora invandrare sora entreprenörer koraraer att sterte under år 1993. Under hösten 1993 koramer grappen att arrangera ett nordiskt migrationsforskar-serainariura.

Vid sidan härav förekoraraer orafattande kontakter meUan Invandrarverket och motsvarande myndigheter i Danraark, Finland och Norge.

14. De internationella frivilligorganisationerna

Ett slort anlal mteraationella frivilligorganisationer är aktiva inora såväl flyk­tingbiståndet som det asylrättsliga området

En samraanslutning av europeiska frivilliga organisationer (ECRE) har tidigare presenterat ett flyktingpolitiskt prograra för Europa, vilket har disku­terats inom ramen för det nordiska och det europeiska saraarbetet särat inora UNHCR.

Intemational Council of Voluntary Agencies (ICVA) är en sararaansluming av frivUliga organisationer med säte i Geneve. Av de intemationella frivilUga organisationer som raottar svenskt stöd kan fraraför aUt tre nämnas:

Internationella rödakorskommittén (ICRC) är formellt en schweizisk organisation och arbetar efter principema i Genévekonventionema (den grapp av avtal som gäller behandlingen av sjuka, sårade, krigsfångar och civilper­soner under krig). ICRCis arbete omfatter skydd och bistånd till krigsfångar och civila interaerade, intemflyktingar, efterforskning av saknade personer, förmedling av farailjeraeddelanden särat informationsspridning om Genéve­konventionema och nuraera också materieUt bistånd till nödlidande. Sverige bidrar årligen raed eu mindre bidrag till ICRC:s reguljära budget samt tiU katestrofinsatser. Innevarande år har Sverige hittiUs bidragit raed 195 rail­joner kronor tiU ICRC:s katasttofverksamhet

Kyrkomas världsråd (WCC) får sedan drygt tio år tUlbaka SIDA-raedel för verksarahet som främst orafattar insatser för att främja skyddet av de mänsk­liga rättigheterna samt även till viss del social verksamhet För 1991/92 bidrog Sverige med 10 miljoner kronor tUl WCC vilket tiU största delen kanaliserades tiU kyrkUga organisationer i Latinamerika.

59

World University Service (WUS) har sedan år 1975 raottegit bidrag från Skr. 1992/93: 157 SIDA för stipendieprogram för flyktingar i Latinamerika. Bidrag utgår även tiU utbildningsprojekt i Sydafrika samt till stipendieverksamhet för sydafrika­ner i Sydafrika och för sydafrikaner sora lever i exil i andra afrikanska länder. För 1991/92 utgick ett svenskt bidrag ora 12 miljoner kronor tiU Latinamerika och 21,4 railjoner kronor till Södra Afrika. I takt med demokratiseringspro­cesser i dessa områden kan bidragen komraa att ändras och eventuellt minskas.

VII De svenska frivilhgorganisationernas roll

1.  Inledning

Flera svenska frivilligorganisationer är aktiva inom invandrar-, flykting- och biståndspolitiken. På centtal nivå samlas de störste organisationema i ett flyktingpolitiskt råd, som är knutet till Kulturdepartementet och leds av stats­rådet. I rådet ingår ledamöter från Amnesty Intemationals svenska sektion, Sveriges Advokatsarafund, Rädda bamen. Svenska flyktingrådet Svenska kyrkans församlingsnämnd, Svenska röda korset och Sveriges frikyrkoråd. Dessutora ingår representanter från berörda rayndigheter, riksdagspartiema. Riksförbundet för personal vid invandrarbyråer och flyktingmouagningar (RIB) och UNHCR.

Under budgetåret 1991/92 har flyktingpolitiska rådet haft tte samraan-ttäden. Rådet fungerar som ett samrådsorgan i olUca flyktingpolitiska frågor. Bl.a. kallades rådet sararaan i juli 1992 för diskussion och information med anledning av den flyktingsituation som uppsfett till följd av konflUcten i f d. Jugoslavien.

Sora tidigare närants tillsatte regeringen i raars 1992 en uttedning, sora skall se över mottegandet av asylsökande och flyktingar. I uppdraget ingår bl.a. hur frivUligorganisationema kan få en ökad roll för att permanent driva förläggningar och andra forraer av boende och verksamhet för asylsökande.

En viktig roll spelar också invandramas och flyktingamas egna organisa­tioner. Det gäller både de organisationer sora representerar arbetskraftsin-vandrama och de raed många flyktingar bland sina medlemraar. Dessa orga­nisationer gör värdefiUla insatser inom flyktingmottegandet och i vissa faU för att underlätte återvändande tiU hemlandet

FrivUligorganisationeraa spelar också en viktig roU i det intemationella flyktingbiståndet Genom insamlade medel och SIDA-anslag medverkar de i många av de intemationeUa flyktingprogrammen.

Här nedan följer de svenska frivilligorganisationemas egna redogörelser för verksamhelen.

60

2. Amnesty Internationals svenska sektion

Skr. 1992/93: 157

Amnesty Intemational (Al), sora finansierar sin verksamhet hell utan stetiiga medel, motsätter sig att personer sänds från ett land till ett annat där risk finns att de blir samvetsfångar, utsätts för tortyr, döras till döden, avrättas eller "försvmner". Mot denna bakgrand disttibueras fortiöpande aktuell doku­mentetion om situationen bettäffande mänskliga rättigheter till berörda myn­digheter, organisationer 

Ijuli 1992 vände sig AI tiU regeringen och kritiserade avvisningsbeslut för en grapp peraaner sora ansågs ha verkat för Sendero Luminoso. AI uttryckte oro för all dessa peraaner riskerade tortyr och utomrättsliga avrättningar om de återsändes tiU heralandet och att gängse rättsprinciper åsidosatts i besluten. Efter elt andra brev till regeringen i oktober 1992 i samma ärende, erhöll AI ett svar som bl.a. försäkrade att risken för tortyr beaktets.

AI:s regionala kontakmät med 22 ideellt arbeUmde flyktingorabud landet rant ansvarar för spridningen av AI:s landdokumentetion särat förfrågningar från juridiska ombud, asylsökanden etc. Flyktingorabuden erhåller konti­nuerligt utbildning och stöd från sekretariatet

Svenska sektionen har för närvarande 52 000 medlemmar. Bland sek­tionens 308 arbetsgrapper har flera valt att arbete med flyktingfrågor.

Centtalt arbetar en flyktingsamordnare samt frivilliga universitetsstude­rande bl.a. med att bearbete och sprida AI:s landinformation till klart definie­rade målgrapper. Under året utvecklades samarbetet med Rådgivningsbyrån för asylsökande och flyktingar, elt projekt som inleddes 1991 med Rädda baraen och Svenska flyktingrådet. Frivilliginsatseraa vid Asylbyrå Nord (Carlslunds utredningssluss) samordnades under årel via en projekumstiUld, vilket stöddes av bl.a. Al:s Siockholmsdisttikt.

3. Rädda barnen

Rädda bamen är en folkrörelse som kämpar för baras rättigheter. Det är en partipolitiskt och religiöst obunden organisation byggd på frivilligt indivi­dueUt medlemskap.

Barns rälligheter finns fastiagda i en av FN antagen konvention, som Sverige har ratificerat. Den kan sammanfattas som rätten till liv och hälsa, rätten tiU utveckling och utbildning samt rätten till egen telan och respekt.

Rädda bamens arbete för bams rättigheter bedrivs genom konkret bistånd till de fattigaste och mest utsatta bamen i tredje världen och genom opinionsbildning som syfuir tiU att sprida kunskap och driva på reformarbetet för bams rälligheter.

I Sverige arbetar Rädda bamen för flyktingbam genom all på olika sätt bilda opinion och sprida kunskap om bamens vilUcor. Via skrifter och rappor­ter särat via utbildningsdagar och seminarier som vänder sig till olUca raål-

61

grapper fokuseras och debatteras flyktingbaraens situation i syfte att åsted-    Skr. 1992/93: 157 komma förbättringar.

Vidare driver Rädda baraen tUlsammans med Amnesty Intemationals svenska sektion och Svenska flyktingrådet en rådgivningsbyrå för asyl­sökande och flyktingar. Byrån ger råd och vägledning till asylsökande och flyktingar och ger information till advokater och juridiska ombud som hand­lägger asylärenden.

Rädda bamen har öppnat en mottegning för bam raed krigs- och flykting-bakgrand. Där kan bam och ungdoraar, som upplevt olika typer av svåra trauman, få psykoterapeutisk behandling. Även stöd tUl föräldrar och enstaka rådgivande samtel erbjuds. En annan vUctig uppgift på raottegningen är att sarala och sprida kunskap.

I raånga av Rädda bamens länsförbund och lokalföreningar arbetar raed­leraraama på frivillig basis med flyktingfrågor. Man arbetar med opinions­bildning och med praktiska insatser för flyktingbarn t.ex. att såsom vänfamil-jer/konlaktfamUjer ställa upp som god man för ett ensamt flyktingbam.

Rädda bamen har en orafattende intemationell biståndsverksarahet för flyktingbam. I saraarbele raed FN (UNHCR) och lokala enskilda organisa­tioner läggs tonvikt i projekten på arbete raed familjeåterförening och utbild­ning. Samarbetsprojekt orafattar även psyko-scx;iala rehabiliterii\gsprogram.

4. Svenska flyktingrådet

Svenska flyktingrådet (SvFR) har till ändamål bl.a. att verka för en solidarisk och huraan flyktingpolitik samt att verka för goda etniska relationer. SvFR skall öka kunskap om och förståelse för flyktingskapet och de förhållanden som tvingar människor på flykt. Medlemmar är riksorganisationer, lokal­avdelningar av sådana samt enskilda. I komraunema sker flyktingarbetet genora lokala flykiingråd. SvFR arrangerar kurser och seminarier bl.a. i flyktingrätt, familjeåterförening, om kulturmöten samt i opinionsbildnings­frågor. Särskild vikt läggs vid flyktingbaraens rätt och situation. SvFR ger också råd åt asylsökande och flyktingar. Samverkan sker med svenska och intemationella organisationer. Verksaraheten bedrivs i huvudsak genom fri­villiga insatser.

5. Svenska kyrkan

Svenska kyrkan kommer genom sina ca 2 500 församlingar i kontakt med de fleste av invandraraa och flyktingama till Sverige. 1 många församlingar bedrivs arbete med att hjälpa till med integreringen av dessa nya invånare i Sverige. Iniegreringsarbetet är en del av den ordinarie verksaraheten men åtskiUiga församlingar har dessutom anstäUd personal som kan hjälpa tiU med särskUt stöd i asylprocessen och iniegreringsarbetet

Svenska kyrkans stift har utsett ansvariga för invandrar- och flyktingfrå­

gan. Dessa stiftsansvariga stödjer församlingarnas arbete med idéer och

2

utbildningsmsatser. De samordnar CKkså information till församlingama och     Skr. 1992/93: 157 mellan stiften. Stiften medverkar i samordningen av olika frivilligorganisa­tioners gemensararaa arbete t.ex. vid uttedningsslussar och förläggningar.

Svenska kyrkans församlingsnämnd stödjer stiftens flyktingarbete genora utbildningsverksarahet och genom alt sprida information i invandrar- och flyktingfrågor. Försaralingsnämnden har också huvudansvaret för utveck­lingen av Svenska kyrkans policy i flykting- och invandrararbelet Inora ramen för försaralingsnärandens arbete samarbetar Svenska kyrkan med Sveriges frikyrkoråd och riksfeckande frivilligorganisationer och invandrar-samfund.

Genom att delta i opinionsbildningsarbete och som remissinstens vUl Svenska kyrkans centralstyrelse arbete för en positiv och human grandsyn på flyktingar och mvandrare i Sverige.

Bland andra, som inom Svenska kyrkan också arbetar med flykting- och invandrarrelaterade frågor, kan nämnas: Lutherhjälpens biståndsverksarahet Stadsmissionernas verksarahet som på flera håll också vänder sig till flyk­tingar. Svenska kyrkans missions verksamhet bland svensk ungdom och den informationsverksamhet hemvändande raissionärer kan bidra raed.

Internationellt samverkar kyrkan i dessa frågor raed Kyrkoraas världs­råd. Europeiska kyrkokonferensen, "Churches Committee for Migrants in Europé" och "European Churches' Working group on Asylum and Refugees". Kyrkan deltar också i Nordiska Ekumeniska rådets årliga åter­kommande konsultationer kring flyktingfrågor.

6. Svenska röda korset

Svenska röda korset (SRK) är en självständig ideell förening med över 400 000 medlemmar. Cirka tio procent av raedleraraama arbetar på sin fritid med hjälpverksamhet i Sverige. SRK har 24 distriktskontor och vid de fleste av dem finns det tjänsieraän som ansvarar för SRK:s flyktingverksamhet i disttikiet (=länet). På centtalstyrelsens sekretariat, som är huvudkontor, finns en särskild flyktingenhet raed elt 15-tal anställda vilka huvudsakligen ägnar sig åt att utveckla och samordna det nationella arbetet

Det intemationella flyktingarbetet görs i förste hand genora samarbete med Interaationella rödakorskommittén (ICRC), Intemationella rödakorsfedera-tionen, IOM cx;h FN:s flyktingkoraraissarie. Stora insatser har under år 1992 gjorts för flyktingar i Malawi från Mocarabique, för offer i den liberianska konflikten, för flyktingar och intemflyktingar i Karabodja, intemflyktingar i Sri Länka, viemaraesiska båtflyktingar i Sydostasien, flyktingar från Bhutan i Nepal samt omfattande hjälp till kurdiska flyktingar och intemflyktingar i norra Irak.

SRK bedriver ett omfattande stöd- och rådgivningsarbete till flyktingar och asylsökande. Mer än 3 000 enskilda ärenden rörande asyl eUer familjeåterför­ening har under året handlagts inom organisationen. 1 ett mindre anlal asyl­ärenden intervenerade SRK till beslutsfattande rayndighet raed ett vädjande

63

ora att vederbörande borde få stanna i Sverige. SRK har använt 2,3 miljoner    Skr. 1992/93: 157 kronor av insaralade medel för att genom bidrag till biljetter möjliggöra för flyktingar i Sverige att få hit sina nära anhöriga.

Trycket på efierforskningsverksamheten har varit stort även under 1992. Antelet efterforskningsärenden i Soraalia ökar stedigt bl.a. beroende på att ICRC har kunnat återapprätte efterforskningsverksamheten i huvudstaden. Vidare ökar hela tiden antalet utväxlade faraUjemeddelanden. Dessa beräknas vid årets slut uppgå till över 3 000. Konflikten i f d. Jugoslavien har också givit upphov tiU en ökad aktivitet både gällande efterforskning av försvunna anhöriga, specieUt i "lägren" och gäUande utväxUng av meddelanden.

Lokalt arbete med flyktingar för att underlätte livet i exU fortsätter att öka i inttesse hos lokalföreningar och distrikt Intemationella ttäffpunkter, vänkon-takter och vänfamiljer, opinionsbildningsinsatser, utflykter, besök på flyk­tingförläggningar ra.ra. är exempel på sådan lokal verksamhet vilken har fått ökad betydelse med de nya förläggningar sora öppnats på raånga håll i Sverige.

SRK driver tte rehabiliteringscentta för torterade flyktingar. Dessa finns i Stockholra, Malmö och Skövde. I Stockholra finns en växande grapp pro­fessionella frivilliga som på olika sätt kan ge stöd åt torterade asylsökande som ännu inte fått sin stetus i Sverige reglerad.

7.  Sveriges frikyrkoråd/Diakonia

Sveriges frikyrkoråd (SFR) och De fria krisma samfundens råd (SAMRÅD) beslår av elva, från steten fristående, trossamfund. Dessa kyrkors gemen­samma insatser bland invandrare och flyktingar sker genora invandrar- och flyktingavdelningen, som leds av ett utskott (INFLU). IINFLU finns även de ortodoxa och österländska kyrkomas ekumeniska råd och Romersk-katol­ska kyrkan representerade. Övriga fria trossamfund i Sverige representeras i INFLU av Samarbetsnämnden för statsbidrag till trossamfund. På delte sätt verkar INFLU i nära konuUct med 36 ttossarafund med en totel kontaktyte av närmare en mUjon personer i Sverige.

De intemationella insatsema sker genom Diakonia, sora är frikyrkosam­fundens geraensamma organ för bistånds- och flyktinginsatser i tredje världen. Omfattande program för flyktingar genomförs i Centralamerika, Mellanöstem, Afrika och Asien.

I samverkan med Sociala missionen i Stockholms län har sedan mitten av 80-talet genomförts ett projekt för stöd till friviUig återvandring.

1 Europa verkar INFLU främst genom Churches Committee for Migrants in Europé bl.a. genom dess olika arbetsgrupper.

INFLUiS arbete är ett uitryck för de fria ttossamfundens "gemensamma strävan att verka för bäste möjliga villkor för invandrare och flyktingar". Verksamheten sker genom ttossamfunden raed dess lokala församlingar.

64

Prioriterade verksamhetsoraråden är:

Skr. 1992/93: 157

-

invandrares integration i det svenska sarahäUet,

-

mångkulmrell försfeelse,

-

kamp mot rasism och främlingsfientiighet

-

information och opinionsbildnmg,

-

arbete för en human flyktingpolitik.

En omfattende kurs- och konferensverksamhet i raigrationsfrågor är en vUctig del av INFLU:s samlade insats.

Lokalt arbetar församlingar och/eller ekumeniska grapper raed stöd tiU asylsökande under väntetiden, raed interaationeUa ttäffpunkter, vänkontakter, lägerverksamhet, studieverksamhet ra.m.

I vissa komrauner pågår saraverkansprojekt i flyktingraottegandet mellan ekumeniska grapper och korarauneraas flyktingraottegning. Några försam-Imgar driver grapphem för ensamma flyktingbam.

INFLU har under året tillsamraans med andra frivUligorganisationer, del­tagit i riksaktioneraa Ja - rum för medmänsklighet samt Sverige Mot Främlingsfientlighet.

I samverkan raed Frikyrkliga studieförbundet och omkring 15 foUchög­skolor genomförs en foUcrörelsebaserad arbetsmodell i kampen mot rasism och främlingsfientiighet. Mångfald och Dialog (MOD). Ett 70-tal s.k. "MOD-pedagoger" har utbildats i de fleste av landets län.

Under året har ett treårigt projekt stertets. Bygg broar till en ny framtid. Projektet syftar tiU att ge ökad kulturell förståelse raellan folkgrapper i Sverige och har sora övergripande raålsätming att skapa goda relationer både mellan majoritetssamhället och de olika minoritetsgrapperaa i landet, raen även raellan invandrargrapper raed olika nationeU och kultureU bakgrand. Projektet drivs raed stöd från Stetens invandrarverk.

VIII Hemställan

Jag herastaller att regeringen bereder rUcsdagen tillfälle att te del av vad jag i det föregående har anfört ora utvandrar- och flyktingpoUtiken.

IX 

Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens heraställan.

65

-i Riksdagen 1991/92. 1 saml. Nr 157

X  

Bilagor

Skr. 1992/93: 157

1. Flyktingar och asylsökande i andra länder och världsdelar

Redovisningen bygger på uppgifter som inhäratets hösten 1992 genora be­rörda svenska utiandsmyndigheter. Det raåste understrykas att de stetistiska uppgiftema inte alltid är jämförbara. Dels skiljer sig lagstiftning och lagtill-lärapnmg åt mellan ländema, dels kan stetistiken avse snarlUca men inte helt identiska begrepp. Även tidsperioderna kan skilja sig åt. Vissa uppgifter saknas avseende några länder. UppgUtema i det följande avsen

1.

Antal asylsökande under tidsperioden och deras urspnmgsländer.

2.

Antal personer sora korarait under tidsperioden och som har fått flyk­tingstetus enUgt 1951 års Genevekonvention, inkluderande kvotflyktingar.

3.

Antal personer under tidsperioden som fått tillstånd att stenna på andra grander:

a)

humanitära eller andra de facto-skäl,

b)

farailjeåterförenmg,

c)

arbetskraftsinvandring:

-

under kortare tid, t.ex. praktikanter,

-

under längre tid,

-

enUgt specieUa överenskoramelser.

4.   Eventuella större förändringar i de bestämmelser (motsv.) och den poU­

tUc som berör flyktingar/immigranter.

Danmark

1. Under år 1991 kom 4 609 asylsökande fördelade på huvudsakligen föl­jande länder:

Irak

967

Jugoslavien, f.d.

705

Palestiiuer

532

Iran

418

SomaUa

280

Sri Länka

280

OSS

272

Libanon

110

Bulgarien

40

Under år 1992 uppgick to.m. augusti månad antalet asylsökande tiU ca 5 000 personer. Av dessa var ca 2 250 från f.d. Jugoslavien. Per den 1 oktober 1992 beräknas antalet asylsökande personer från f d. Jugoslavien uppgå tiU ca 3 500.

Vid årsskiftet 1991/92 fanns 4 450 asylsökande inkvarterade i asylcentta och privat i avvaktan på beslut

2. Totalt under år 1991 fick 985 personer konventionsstetus. Dessutom mottogs 860 personer som kvotflyktingar genom UNHCR.

66

3.   Sararaanlagt 1 472 personer fick uppehållstillstånd sora de facto-flyk-    Skr. 1992/93: 157

tingar. 435 personer fick uppehållstillstånd av huraanitära skäl och 188 per­

soner fick uppehållstUlstånd som flyktingar efter att ha sökt på danska ambas­

sader i utiandet

Under år 1991 hade 8 517 personer, varav 1 665 flyktingar, fått uppe­hållstUlstånd på grand av famUjeåterförening.

Av olika arbetsmarknadsskäl fick 3 155 personer uppehållstillstånd. Av dessa var 742 personer praktikanter och 678 specialister.

4.   En ändring har skett i utlänningslagen under senare tid. Lagen har

skärpts vad avser familjeåterföreningsfall gällande invandrare (alltså ej flyk­

tingar). Danmark har nyUgen lagstiftet om tillfälliga uppehållstillstånd för

vissa personer från f d. Jugoslavien. Syftet är att under begränsad tid, sex,

månader, kunna ge raedicinsk och annan vård till personer som inte kan få

dette i närområdet. Lagen föratsätter att personema tes ut i nära samarbete

med UNHCR.

Norge

1. År 1991 sökte 4 569 personer asyl fördelade enligt följande:

Jugoslavien, f d.

I 334

SomaUa

731

Sri Länka

556

Etiopien

260

Iran

244

Libanon

179

Irak

131

Övriga och stetslösa

254

2.

Under år 1991 erhöll I 237 personer flyktingstetus. Av dessa var 1 114 kvotflyktingar.

3.

Under år 1991 har sammanlagt I 877 personer erhåUit uppehåUstiU­stånd av humanitära skäl.

Beviljade uppehållstillstånd på grand av familjeåterförening uppgick till 5 766 personer.

Arbetstillstend har beviljats under år 1991 för 5 617 personer under en kortare tid, 2 653 under en längre tid och 2 personer genora specialprogram.

4.   En ny utiänningslag ttädde i kraft den 1 januari 1991 tillsararaans raed

föreskrifter för lagens tillämpning. Fr.o.m. sararaa tidpunkt har man lagt om

systemen för flyktingmottegande och för finansiering av koraraunemas åtgär­

der för integration av flyktingar och personer raed uppehållstiUsfend av

humanitära skäl.

67

Finland

Skr. 1992/93: 157

1. Under tiden den I juli 1991-30 juni 1992 tog Finland emot 2 307 asyl­ansökningar. De fleste kom från följande länder:

OSS

643

Jugoslavien, f.d.

535

Ruraänien

272

Turkiet

122

Bangladesh

88

SoraaUa

84

Irak

50

ZauB

49

Från ytteriigare 40 länder har enstaka asylsökande koramit.

2.

Under tiden den I januari 1990-30 juni 1992 fick 12 personer konventionsstetus. Dessutom tog Finland emot ca 5(X) kvotflyktingar under år 1991.

3.

I siffroraa nedan ingår enbart de förste tillsfend som beviljats av de finska beskickningarna utomlands eller inrikesministeriets utiänningscenttal. De av polisen beviljade fortsättningstillstånden för personer, som redan vistas i landet är aUtså mte medräknade.

Under tiden den 1 juU 1991-30 juni 1992 fick 1 516 personer uppehålls­tillstånd av humanitära skäl eller på grand av behov av skydd.

Under samma period fick ca 265 personer stanna på grand av farailje-anknyming. Under tiden den 1 september 1991-den 30 juni 1992 fick 993 personer ett tidsbegränsat uppehållstillstånd (stetus B) på grand av att deras farailjeraedleraraar redan fått uppehållstillstånd i Finland (icke asylsökande).

Under samma tid beviljades 3 715 utiänningar ett tidsbegränsat arbets­tiUstånd och 1 991 personer ett arbetstUlstånd av raera permanent varaktighet (stams A).

Genom vissa särskilda program anlände ytterUgare 40 personer tUl Finland under den ovan nämnda tiden.

4.   Finlands riksdag antog nyUgen en lag ora dUfaUigt uppehåUstiUstånd för

personer från f.d. Jugoslavien. Lagen innebär att personer från fd.

Jugoslavien i regel skall ges ett års uppehållstiUstend av humanifera skäl.

Eventuella asylansökningar sora lämnats in skall inte behandlas under denna

tid.

68

Australien

Skr. 1992/93: 157

1. Under budgeferet

1991/92 sökte 21 852 personer tillstånd att stanna i

landet De kora frärast från följande länder:

Kina

15 386

Fijiöama

964

Sri Länka

807

Pakistan

684

FiUpinema

590

Indonesien

478

Indien

362

Bangladesh

349

Jugoslavien

304

Libanon

206

2.

Under budgetåret fick 245 personer flyktingstetus.

3.

Uppgifter saknas.

4.

Ett nytt förslag om ändringar i 1958 års utiänningslag är för närvarande föreraål för behandUng i parlamentet

Lagförslaget som innebär stora förändringar, går ut på en fortsatt raoder-nisering av Austtaliens immigrationslag. Huvudtankama bakom förändring­araa är är göra asylprocessen enklare, klarare, särkare och rättvisare.

Förslaget innebär tekniska förändringar av handläggningen av ansökningar ora asyl. I framtiden skall ansökan om uppehållstillstånd i Australien och ansökan om flyktingstatus behandlas tillsammans. Enligt lagförslaget bUdas en ny myndighet sora skaU behandla ärenden ora flyktingstetus. 1 lagförslaget fmns också förslag till ändringar av regler om överklagande.

Förslaget, om det går igenom, kommer att ttäda i kraft i böijan av år 1993.

Belgien

1.Under år 1992 fram t.o.ra. 30 septeraber var antalet asylsökande i Belgien totelt 12 461. De vUctigaste länderaa var:

Zaire

2 528

Rumänien

2 194

Jugoslavien, f d.

1 439

hidien

759

Turkiet

620

Ghana

618

Nigeria

380

2.

Under tiden den 1 juli 1991-30 juni 1992 har 667 personer erhållit flyktingstatus enligt 1951 års Genevekonvention. Av dessa kom 220 från Europa, företrädesvis från Rumänien (32) och Turkiet (56) raedan 200 per­soner kom från AfrUca, i förste hand från Zaire (43).

3.

Någon officiell siffra finns inte då i princip de asylsökande vars ansök­ningar ej godkänts, skall lämna landet. Enligt uppgift uppehåller sig närmare

69

6 Riksdagen 1991/92. 1 saml. Nr 157

150 000 personer i Belgien utan någon legal status. De "tolereras" som    Skr. 1992/93: 157 rayndighetstermen lyder. Många f d. asylsökande lyckas komma in i reguljär förvärvsverksamhet och blir med liden inskrivna i olika komrauner samt erhåller även arbetstillstånd.

4. I augusti 1992 införde Belgien elt systera med tillfälliga uppehålls­tillstånd för medborgare från f d. Jugoslavien.

Canada

1. Under 1991 kom 30 055 asylsökande vilket är en ökning med nästan 10 000 jämfört med föregående år. Under förste halvåret 1992 kom 17 429 asylsökande.

De asylsökande fördelar sig i stort på följande länder:

1991

1992 (l:a halvåret)

Sri Länka

3 803

3 164

Somalia

3 687

1 929

Kina

1798

761

Iran

1638

718

Libanon

1612

579

Sovjetunionen, f d.

1383

776

El Salvador

1291

671

Ghana

1 191

421

Pakistan

894

705

Indien

653

411

Jugoslavien,

fd.

254

531

2.

Under år 1991 fick av 26 941 avgjorda ärenden 19 425 personer flyk­tingstatus. Inkl. kvotflyktingar och personer med flyktingliknande skäl fick ca 24 000 tillstånd att stanna under året. Under förste halvåret 1992 var siffroma 15 135 resp. 9 710.

3.

Under år 1991 tilläts totah 61 226 personer att stanna i Canada av humanitära skäl. I denna siffra ingår familjeålerföreningar(anhöriga), kon-ventionsflyktingar och övriga.

Under år 1991 utfärdades totalt 199 177 tillstånd att arbete. I denna siffra ingår såväl flyktingars arbetstillstånd som tUlsfend för tillfälliga besökare samt studenter.

4.   Utiänningslagstifmingen är för närvarande under omarbetande.

Frankrike

1. Under tiden den 1 juli 1991-30 juni 1992 ingavs 32 741 ansökningar ora asyl i FrankrUce. Den störste grappen asylsökande utgjordes av turkiska raedborgare.

70

Under de förste

sex

månader av år 1992 har 13 288 personer sökt asyl.

Av dessa beviljades

6 477 ansökningar varav de största grappema kom från

följande länder:

Sri Länka

2 221

Turkiet

778

Vietnara

568

Zaire

388

Kambodja

350

Haiti

340

Laos

265

Mauritanien

184

Rumämen

166

Angola

106

Iran

101

OSS

88

Skr. 1992/93: 157

2.

Av de asylsökande sora kom under perioden den 1 juli 1991-30 juni 1992 beviljades 16 026 personer flyktingstatus enligt 1951 års Genéve-konvention.

3.

Ingen statistik förs i Frankrike över personer sora fått uppehållstUlstånd av flyktingliknande skäl.

Familjeåterföreningsfallen uppgick till 112 personer under år 1991.

Under år 1991 erhöll 141 personer permanent arbetstillstånd och 120 per­soner erhöU temporära arbetstillstånd.

4.1 oktober 1991 infördes förbud för asylsökande att arbete under tiden de väntar på beslut i asylärendet AvsUcten var att utiänningar skulle avhållas från att integreras i det franska sarahället före det att arbets- och uppehållstUlstånd erhållits. Detta arbetsförbud har kombinerats raed höga böter (upp till 200 000 FRF) järate fängelse för arbetsgivare som anställer utiänningar sora saknar arbetstillstånd.

Vidare har den franska tillsfendsmyndigheten OFPRA erhållit utökade resurser, vilket inneburit att handläggningstidema därmed har kunnat kortas ned betydligt Normalt ter det högst fem månader från ansökan till beslut inklusive överklagande.

En grandläggande fråga i den invandrarpolitiska debatten sedan länge är hur man skall komma till rätte med det stora antelet utiänningar sora uppe­håUer sig och arbetar illegalt i Frankrike. LUcsom tidigare verkställs endast ett fåtal utvisningsbeslut. Enligt tjänstemän i del franska inrikesministeriet beror delta främst på de höga kostnaderna förenade med verkstellighet av dessa beslul.

En melod all erhålla uppehållstillstånd i Frankrike har varit att ingå ett skenäktenskap raed en fransk raedborgare. Den högsta förvaltningsdom­stolen, Conseil d'Etat, meddelade i etl beslul den 9 oktober 1992 all en utiänning som på grand av giftermål med en fransk medborgare blir berät­tigad tiU uppehåUstiUstånd, skaU kunna nekas dette, om äktenskapet uigåtts på "falska grander".

71

För närvarande pågår en polisutredning rörande ett 50-tal turkiska raed- Skr. 1992/93: 157 borgare sora ttots att de saknar såväl uppehålls- som arbetstillstånd under flera år bedrivit yrkesverksamhet i södra Frankrike. Detta har väckt nytt liv i debatten om den iUegala invandringen och arbetsraarknadsministem har med­delat all hon i förebyggande syfle avser föreslå införande av ett obligatoriskt registteringssystem för utiänningar. Denna registtering skuUe enligt förslaget bh ett krav för att få arbete i Frankrike.

Grekland

1. Sararaanlagt under år 1991 och de förste sex raånaderaa 1992 har 3 388 personer ansökt ora asyl. De raest representerade ländema var:

1991_________ 1992 (I :a halvåret)

817

496

562

187

499

2

185

5

153

3

117

4

79

1

Irak

Turkiet

Albanien

Pakisten

Iran

Etiopien

Sri Länka

Totalt sökte raedborgare från 31 länder politisk asyl under år 1991 och från 17 länder de första sex raånaderaa år 1992.

2.   Under år 1991 erhöll 123 personer politisk asyl varav 81 turkar och 16

iranier.

Under det första halvåret 1992 erhöll 52 personer politisk asyl varav 31 turkar och 9 albaner.

3.

Uppgifter saknas.

4.

Lagen sora berör flyktingar/iraraigranier har inte ändrais i Grekland sedan 1975.

Italien

1. Under perioden den I juli 1991-30 juni 1992 uppgick de asylsökande tiU 4 482 personer. De tio raest representerade ländema var:

Ruraänien

1549

SoraaUa

911

BiUgarien

562

Etiopien

500

Albanien

405

Jugoslavien f d.

115

OSS

79

Irak

68

Sri Länka

62

Zaire

29

72

2.

Antalet erkända kvotflyktingar enligt 1951 års Genékonvention utgjorde    Skr. 1992/93: 157 271 under samma period som ovan.

3.

Antalet icke-EG-raedborgare bosatte i Italien utgjorde 920 930 per­soner, varav 250 262 anställda, 20 758 egenanställda, 97 905 raedföljande och 638 med andra motiv. Bland dessa torde en stor del utgöra de facto-flyk­tingar.

4.

Inga förändringar i lagstiftnmgen har skett under ovansfeende period.

Nederländerna

1. Under perioden den I juli 1991-30 juni 1992 ansökte 19 745 personer om asyl i Nederiänderna. De mest representerade ländema var:

Jugoslavien, f d.

4 475

SoraaUa

1851

Rumänien

1484

Iran

1387

Sri Länka

1040

Turkiet

858

OSS

804

Kina

731

Irak

727

Polen

553

2.   Under år 1991 beviljades 775 personer flyktingstatus. Dessutom mot­

togs 589 personer inora raraen för flyktingkvoten, fördelade enligt följande:

Viettiara

449

Cambodja

89

Iran

25

Övriga

26

3.   Under år 1991 beviljades uppehållstillstånd för 1 920 personer på

huraanitära grander.

Uppgifter saknas om antalet famUjeåterföreningsfaU.

Under år 1991 bevUjades 9 356 arbetstillstånd i Nederländema. De störste grappema kora från USA (I 298). Japan (848), Polen (691) och Kina (650).

4.1 septeraber 1992 lade regeringen fram ett förslag ora ändringar i den gällande flyktinglagstiftningen. Förslaget går i huvudsak ut på att effektivi­sera och snabba upp behandlingen av asylärenden.

I början av oktober 1992 har regeringen vidare deklarerat att man skall bli raer restrUctiv vad gäller familjeåterföreningsfallen. Man ämnar dock inte ändra lagstifiningen på området utan bara införa en mer restriktiv toUcning av densamma.

73

Portugal

Skr. 1992/93: 157

1. Antalel asylsökande under år 1991 (december ej raed) uppgick tiU 373 per­soner, varav 72 är familjemedlemmar. De mest representerade ländema var:

Zam;

170

Ruraänien

72

Ghana

30

Liberia

26

Angola

16

Indien

9

Jugoslavien,

f d.                     8

2.

Uppgifter saknas.

3.

Under år 1991 erhöll ca 6 5(X) personer uppehållstillstånd i Portugal. De fleste kora från Kap Verde, BrasiUen, GiUnea-Bissau och Angola.

Enligt 1991 års siffror finns det totalt 113 978 utiänningar boende på portugisiskt territoriura, av dessa är 29 743 från Kap Verde. Näst störst är brasilianama raed 12 678. Av européerna är brittema den största grappen raed 8 912 personer. Svenskama utgör 691 personer.

Någon indelning i korte eller långa arbetskontrakt finns inte i Portugal.

4.   Inga förändringar i de besfemmelser och den politik som berör flyk­

tingar/immigranter under den den I juli 1991 - 30 juni 1992.

Man uppskattar att det i dag finns 150 000 illegala immigranter i Portugal. Huvuddelen av dessa komraer från de tidigare koloniema Angola, Mocara­bique, Kap Verde, Guinea-Bissau och Sao Tomé. Många av dem lever under svåra förhållanden och umyttjas sora billig arbetskraft utan att ges grand­läggande sociala förraåner. Överenskoraraelser har nyligen ttäffats mellan Portugal och dessa länder om att sådana illegala immigranter som uppfyller vissa kriterier bettäffande t.ex. antal år som tillbringats i Portugal skall kunna få uppehållstillstånd. I gengäld har deras afrikanska heraländer utfäst sig att förhindra att immigrationen späs på ytterligare. Det senare ligger i linje med EG:s riktUnjer inför den inre marknadens Ucraftttädande.

Schweiz

1. Under perioden den I januari-3l augusti 1992 ansökte 12 739 personer ora asyl i Schweiz. Dette innebar en rainskning raed ca 55 % i jämförelse med sararaa period förra åretUnder perioden dorainerade personer från följande länder:

Jugoslavien, f d.

ca 34 %

Sri Länka

ca 16 %

Turkiet

ca 10 %

SoraaUa

ca 6%

Under den aktuella tidsperioden togs beslut i 18 933 ärenden, varav 17 966 avvisningsbeslut

74

2.

I slutet av augusti 1992 fanns nästan 94 000 personer i Schweiz med    Skr. 1992/93: 157 uppehållstUlstånd grandat på asyllagstifmingen.

3.

Vid utgången av augusti 1992 fanns totalt 1 197 977 utiändska med­borgare bosatte i Schweiz. Av dessa hade 24 % tidsbegränsade tillstånd (1 år) och 76 % permanente uppehållstiUstend.

4.

Några förändringar har inle gjorts sedan år 1990 när det gäller asyllag­stifmingen.

Spanien

1. Under år 1991 sökte 8 138 personer asyl. De fördelade sig främst på

följande länder:

Pera

1618

Polen

972

Rumänien

813

Bulgarien

577

Angola

497

Sierra Leone

339

Nigeria

331

Guinea Bissau

325

Irak

309

Kuba

199

Under år 1992 har hittills mindre än 12 (X)0 personer sökt asyl.

2.

Under år 1991 beviljades 2 personer flyktingstatus och 13 personer under perioden januari-septeraber 1992.

3.

Uppgift saknas.

4.

Den spanska regeringen överiämnade den 6 november 1992 ett förslag till parlamentet ora ändring av lagen ora asylrätt Den nuvarande lagen, som antogs år 1984, innebär att asylsökande och flyktingar automatiskt har rätt att resa m i landet

AvsUcten med förslaget är att få den spanska lagstiftningen om asylrätt att överensstämma med övriga EG-länders. Dette innebär bl.a. att det dubbla begreppet asylsökande och flykting försvmner, att Spanien endast kommer att ta eraot sådana personer sora är att betrakte som flyktingar enligt Genéve­konventionen och att dessa automatiskt får uppehålls- och arbetstUlstånd.

Den nya tillståndsproceduren avser att snabbt skilja fallen av bl.a. eko­nomisk invandring från de verkliga flyktingfallen. Den autoraatiska inrese­rätten upphävs, och en frist på fyra dagar uiförs för att avgöra om en ansökan om asyl skall tes upp till behandling eller ej. Beslutet fattes av inrikes-minislera som bl.a. inhämter ytttande från UNHCR. 1 händelse av avslag har vederbörande 24 tiraraar på sig att begära omprövning och därefter skall fallet avgöras inom 48 tiraraar efter ny undersökning av UNHCR. Ett negativt beslul medför att den sökande sänds tillbaka till ursprangslandet. Möjlighet

75

finns dock att överklaga inför domstol, som kan avgöra om beslutet skall    Skr. 1992/93: 157 verkställas eller ej.

Storbritannien

1.Under år 1991 kom totalt 44 840 asylsökande och under det förste kvar­talet år 1992 kom 5 180 personer. De flesfe kom från följande länder:

1991

1992 (l:a kvartalet)

ZauB

7 010

280

Angola

5 780

75

Sri Länka

3 750

525

Pakistan

3 195

475

Ghana

2 405

390

Turkiet

2 110

495

Indien

2 045

515

SomaUa

1995

240

Togo/Elfenbenskusten

1910

65

Etiopien

1685

135

Efter händelserna i Kuwait 1990-1991 har ett antal kuwaitiska medborgare och medborgare i vissa andra steter i Mellanöstem koramit tiU Storbritannien och fått särskilt tillstånd för viss tid utan att söka asyl.

2.

År 1991 erhöll ca 450 personer konventionsstetus.

3.

Av huraanitera eller de facto-skäl fick I 860 personer stanna under år 1991.

Familjeåterföreningsfallen uppgick under år 1991 tUl 45 160 personer. Arbetskraftsinvandring under år 1991:

-

2 250 personer har fått permanent uppehåUstillstend efter att ha haft ett tillfäUigt tiUstånd i fyra år,

-

I 150 personer accepterades att arbete uten krav på arbetstillstånd, t.ex. tandläkare, läkare, övriga speciaUster,

-

YtterUgare 330 har fått tillsfend att arbete tex. som egna företegare.

4.   Förslag till ny asyl- och raigrationslagstifming är under behandling i

parlamentet. Under hösten 1992 har förslaget passerat underhuset en förste

gång. Man uppskattar att det inte förrän under våren 1993 kan bU en lag.

I lagförslaget har man inskränkt rätten att överklaga avslag på ansökan om tillfällig visering för besök eller studier. På så sätt kan man omfördela resurser tUl dem som söker uppehåUstUlstånd, för att därigenom kunna arbete ned asylbalansen.

Nya procedurregler föreslås, bl.a. kortare tidsfrister för överklagande.

Bestämmelser om bl.a. obUgatorisk fingeravtryckstegning vid asylansökan för att undvika att personer använder sig av olika identiteter (x;h försämringar i rättshjälpsmöjUghetema finns också med i lagförslaget

76

Turkiet

Skr. 1992/93: 157

1. Under perioden den I juli 1991-30 juni 1992 kom 9 889 personer. De asylsökande fördelade sig enligt följande:

h-akier

7 985

franier

1904

2.   Statistik över konventionsflyktingar finns inte. Ryktingar som kora

under ovanstående period och som erkänts av UNHCR uppgick till 3 727

personer:

Irakier

2 572

Iranier

1 155

3.

Uppgifter saknas.

4.

HittiUs har inga större förändringar skett inom lagstifmingen som rör flyktingar.

Tyskland

1. Under perioden

den 1 juU 1991-30 juni 1992 ansökte 352 798 personer

om asyl fördelade i

, huvudsak enligt följande:

Jugoslavien,

fd.

132 158

Rumämen

57 813

Turkiet

26 608

BiUgarien

14 540

Nigeria

12 169

Vietnam

10417

OSS

9 622

Afghanistan

5 979

Iran

5 591

Libanon

5 363

Under år 1992 t.o.m, november raånad har 406 348 personer sökt asyl. De flesta från f d. Jugoslavien cx;h de övriga från Rumänien, Bulgarien cx;h Turkiet. Det är mer än dubbelt så många som under motsvarande period förra året Om denna utveckUng håUer i sig får raan räkna med en totalsiffra på över 450 000 personer för år 1992. För tte år sedan var antalet 120 000.

Av de nya asylsökande i juli 1992 kom nära 14 000 från Rumänien, 11 000 från f.d. Jugoslavien (av dessa 700 från Bosnien-Hercegovina), 3 000 från Turkiet, ca 3 000 från Bulgarien, 1 400 från Viemam, 1 300 från OSS samt drygt 1 000 från Ghana resp. Nigeria.

2.   Under perioden den 1 juh 1991-30 juni 1992 har 10 128 erhåUit flyk­

tingstatus. Någon uppgift ora poUtiskt förföljda som fått flykttngstettis enligt

1951 års Genevekonvention finns inte.

Som kvotflyktingar har 168 personer rest in i Tyskland.

3.    Uppgifter saknas.

4.1 dag bor drygt sex railjoner utiänningar i Tyskland. Av dessa utgörs

fem railjoner av gästarbetare och deras familjer, ca 500 (XX) av asylsökande

.,.,

och ett lika stort antal av flyktingar. TUl den senare kategorin räknas sådana     Skr. 1992/93: 157 som illegalt uppehåller sig i landet, och sådana sora fått sin asylansökan avslagen raen på grand av krigstiUstånd eUer liknande i heralandet uite kunnat återsändas dit

Den tyska utiänningslagen skiljer raellan fyra olika kategorier av "flyk­tingar": asylsökande, asylberättigade, de facto-flyktingar och kontingent­flyktingar.

Stetus som asylsökande har den sora har lämnat in en asylansökan an­tingen vid gränsen eller hos asylbyrån inora det distrikt raan uppehåller sig i. Asylsökande har inget rättsligt anspråk på vistelseort. De fördelas över Tyskland enligt vissa procentsatser (x;h de bor i regel i flyktingförläggnmgar. Sedan januari 1991 kan de få arbetstillstånd, om läget på arbetsraarknaden så tillåter. I övrigt har de rätt till socialhjälp, sora är begränsad till exislens-ramiraura.

Asylberättigade är personer som av "Bundesamt fiir Anerkennung ausländischer Fluchtiinge" eller av domstol erkänts som politiskt förföljda i grandlagens raening (Art 16). Denna grapp har rätt att arbeta eUer påböija en UtbUdning. De kan fritt välja bostedsort De har rätt till bostedsbidrag, studie­lån, språkkurser och sociala förmåner.

De facto-flyktingar har varken läranat in en asylansökan eller fått avslag på en sådan. Av rättsliga, politiska eller humanifera skäl utvisas de trots dette inte. Deras rätt att stanna härleds till FN:s flyktingkonvention. Denna grapps tillvaro är kringärdad av en mängd förhåUningsregler. De har t.ex ingen rätt tUl språkutbildning, studiebidrag eller arbetsmarknadstöd. De kan dock arbete så fort de fått uppehåUstiUstånd.

Kontingentflyktingar hör också till grappen "de facto-flyktingar", raen behandlas som en separat grapp. Dessa flyktingar tas emot enligt ett specieUt kvoisystem, påminnande om det svenska.

Asylföifarandet

För att erkännas som asylberäitigad, måste den asylsökande göra en ansökan enligt "Asylverfahrensgesetz". Dette kan göras antingen vid gränsen eller hos den asylbyrå inora vars disttikt man uppehåller sig. Man måsle inställa sig personligen och redan vid dette tillfälle uppge saratiiga skäl som kan vara asylgrandande. Ansökan skickas till "Bundesarat" som är den beslutende myndigheten.

Om asylprövningen utfaller negativt kan beslutet överklagas av den sökande till förvalmingsdorastolama, Verwaltungsgericht eller Oberlandes-gericht Om även dessa rättsliga insttmser avslår ansökan, raåste utiänningen lämna landet Först uppraanas han att lämna landet inom en viss frist Iakttas inte denna, hotas han av utvisning.

Den sora sökt asyl ges således rätt att stanna kvar så länge en rättsUg pröv­ning pågår. Med nuvarande handläggningstider kan det röra sig ora årslånga uppskov. I praktiken har delta medfört att endast sju procent av de asyl-

78

sökande registrerat sig som sådana vid ankomsten tUl Tyskland, övriga väntar    Skr. 1992/93: 157 tUl efter inresan med att ansöka om asyl.

Stells en ansökan vid gränsen, kan inresa vägras om ansökan förefaller uppenbart ograncfed. Dette kan vara fallet t.ex. när sökanden redan fått skydd raot förföljelse i annat land. Även dette beslut kan överklagas, men bara en instens.

I början av december 1992 har överenskoraraelse ttäffats raeUan den tyska regeringskoalitionen och socialderaokrateraa om:

-

att utvandringen tiU Tyskland måste begränsas och styras,

-

att raissbrak av asylrätten förhindras men att politiskt förföljda även i fortsätmingen tillförsäkras skydd.

För personer sora flytt undan krig eller inbördeskrig skall raan införa en ny stetus sora krigsflykting, vilken berättigar personeraa till tillfälligt uppe­håUstiUstånd.

Politiskt förföljda tillförsäkras fortsatt rätt till asyl. Däremot räknas inte personer sora asylberättigade sora reser in från ett EG-land. Ej heller från ett land där Genévekonventionen och Europakonventionen för de mänskliga rättighetema tillämpas. VUka dessa länder är kommer alt faststiUlas i lag.

Vidare avser man förändra asylprocessen så att förfarandet snabbas upp. Även personeUa och organisatoriska förändringar kommer att genomföras för att förkorte handläggningstidema.

USA

1. Antalet asylsökande som anlände under perioden den 1 juli 1991-30 juni 1992 uppgick tiU 131400.

Siffroma nedan, över de raest representerade ländema, avser perioden den 1 oktober 1991-den 30 september 1992, dvs. USA:s budgetår. Under denna period sökte 103 447 personer asyl fördelade i huvudsak från följande länder:

Guatemala

43 834

El Salvador

6 730

OSS

5 823

Haiti

5 291

FiUppmema

4012

Kina

3 440

Pakistan

3 323

Indien

3 160

Kuba

2 368

Jugoslavien, f d.

2313

2. Uppgifier saknas.

79

3. Under perioden den I oktober 1991-30 september 1992 fick drygt    Skr. 1992/93: 157 1,5 railjoner tiUstånd att stanna av olUca skäl enUgt följande:

permanent uppehållstillstånd

704 000

humanitära skäl

160 500

familjeåterförening

476 000

arbetskraflsmvandring

- kort tid

170 000

- lång tid

58 000

- övriga skäl

9 500

Dessutom har drygt 180 000 personer s.k. "temporary protectiv stetus", dvs. en form av tillfällig asyl. Denna kategori innefattar bl.a. flyktingar från El Salvador och f d. Jugoslavien. "Imraigrant labor" orafattar ca 70 000 per­soner som faUer under "intra-company stetus".

4. "The Iramigration and Naturalization Service" lUcformar fortiöpande sin asylprocess. Målet för närvarande är att göra intervjuerna av nya asylsökande inom 90 dagar, efter att de registterats. Det ytterste målet för Ukformningen är att hela asylproceduren inora rayndigheten skall hinnas raed raellan 90-120 dagar efter registreringen." 120-dagarsramen" är ett mål de närmaste åren och komraer att kräva några mindre regeländringar innan det helt kan uppfyUas.

Österrike

1. Under år 1991 ansökte 19 648 personer om asyl, varav 61 % från öst­europeiska steter och 39 % från tredje världen.

Fr.o.m. den 1 januari to.m. den 30 september 1992 uppgick antalet asyl­sökande till 14 641 personer. Totalt 69 % kom från östeuropeiska steter och 31 % från tredje världen. De mest representerade ländema var:

Jugoslavien, f d.

5 763

Rumänien

2 487

Turkiet

1058

Bosnien-Hercegovina

891

Irak

888

2.    Under år 1991 erkändes totelt 2 116 personer som flyktingar enligt

Genévekonventionen.

Under tiden januari-september 1992 blev 1 763 personer erkända sora flyktingar enligt konventionen. Av dera som beviljades asyl kom 643 per­soner från östeuropeiska stater och I 120 personer från tredje världen.

3.    Flyktingama från f d. Jugoslavien betraktas inte som flyktingar i

Genévekonventionens mening. Man är noga raed att frarahåUa att de som flytt

från f.d. Jugoslavien - i praktiken de sora flytt från Bosnien - inte är "krigs­

flyktingar" uten "fördrivna" eller "displaced persons" eller de facto-flyk­

tingar, sora tillåts stanna i Österrike på huraanitera grander. I oktober 1992

fanns ca 60 000 "fördrivna" från f d. Jugoslavien. Av dessa hade ca 600 an­

sökt om asyl.

80

Tendensen är en fortsatt svag ökning av antalet flyktingar från fd.    Skr. 1992/93: 157 Jugoslavien, dels på grand av familjeåterförening, dels av flyktingar sora kommer direkt från krigsområden.

Flyktingama från Bosnien får uppehållstillstånd och stetus som vanliga turister, vilket betyder att deras uppehållstillstånd för tte månader kan för­längas. De behöver alltså inte visura, eller kunna intyga att de har raedel för sin försörjning. Bosnienflyktingamas ställning regleras i enlighet raed "polisiära" förfatmingsbesferamelser i den s.k. "Freradenpolizeilagen". Flyk­tingama skall anmäla sig tUl registrering hos polisen.

Flyktingama från f d. Jugoslavien kunde få tillstånd att arbete för ideella organisationer fram t.o.ra. oktober raånad 1992. För flyktingar från Bosnien gällde den allmänna lagen om utiänningars arbetstillstånd, som innebar att de kunde få arbetstillstånd om det rådde brist på arbetskraft lokalt

Desertörer från Serbien avvisas inte, och deras asylansökan prövas från fall till faU.

4. Den österrikiska invandrar-, flykting- och asylpolitiken återfinns i flera olika lagar. En del har trätt i kraft i augusti 1990, andra den 1 juli 1992. Övriga bestäraraelser skall ttäda i kraft den I januari 1993. Lagstiftningen rör dels flyktingmottegandet dels snabbare asylförfarande med skärpta regler, en lag ora uppehållstillstånd och nya regler i den s.k. fräralingslagen, viUca syfter tiU att reglera och begränsa antalet Ulegala invandrare.

2. Förkortningar

AMS

Arbetsmarknadsstyrelsen

CAHAR Ad hoc Comraittee of Experts on the Legal Aspects of Territoral Asylum, Refugees and Steteless Persons/Europarådets ad hoc-koraraitié för asylrätt och flyktingfrågor

CDMG Steering Comraittee on Migration/Europarådets styrkommitté för migrationsfrågor

CEIFO       Centtiira för invandringsforskning

CPA

Comprehensive Plan of Action/Övergripande plan inom FN för

lösning av Indokinaflyktingamas situation

DO

Ombudsraannen raot emisk diskrirainering

ECOSOC   FN:s ekonomiska och sociala råd

EES

Europeiska ekonoraiska samarbetsorarådet (avtel 1991 om eko-

nomiskt samarbete raellan EG och EFTA)

EG

Den europeiska geraenskapen

ECRE European Consultation on Refugees and Exiles/Europeiska konsultetionen om flyktingar qch andra personer i exil (samman­slutning av frivilUga organisationer i Europa)

EFTA European Free Trade Association/Europeiska frihandelssararaan-slutti ingen

ICRC Intemational Coraraittee of the Red Cross/lntemationella röda­korskommittén

81

ICVA Interaational Council of Voluntary Agencies/IntemationeUa rådet för friviUiga organisationer

ILO

Intemational Labour Organisation/Intemationella arbetsorganisa-

tionen

IOM

Interaational Organization for Migration/ Intemationella migra-

tionsorganisationen

NSHF       Nordiska samrådsgrappen för flyktingfrågor

OAU

Organization of African Unity/Organisationen för afrikansk enhet

OECD Organization for Econoraic Co-operation and Development/ Organisationen för ekonoraiskt samarbete (x;h utveckling

RPS

RUcspolisstyrelsen

RRV

Riksrevisionsverket

SCB

Stetistiska centtalbyrån

sfi

Svenskundervisning för invandrare

SFR

Socialvetenskapliga forskningsrådet

SUDA

Styrelsen för intemationeU utvecklmg

SIV

Stetens invandrarverk

UNDP United Nations Developraent Progrararae/FN:s utvecklings-prograra

UNHCR United Nations High Commissioner for Refugees/FN:s flykting­kommissarie

UNRWA United Nations Relief and Works Agency for Palestine Refugees ui tiie Near East/FNs hjälporganisation för Palestinaflyktingar

UtiF

Utiänningsförordningen

UUL

Utlänningslagen

WCC

World Council of Churches/Kyrkomas världsråd

WFP

World Food Programrae/Intemationella livsmedelsprogramraet

Skr. 1992/93: 157

82

Innehåll

Inledning

I    Sverige och världen...................................... 

4

1.  Migration i elt globalt perspektiv............... 

.... 

4

2.  Vem är flykting?.................................... 

.... 

5

3.  Flyktingsituationen i världen..................... 

.... 

6

-

Inledning.............................................. 

.... 

6

-

Asien och Oceanien................................ 

.... 

7

-

MeUerste Östem.................................... 

8

-

Afrika.................................................. 

.... 

8

-

Latinamerika......................................... 

.... 

9

-

F.d. Jugoslavien/Öst- och Centtaleuropa.... 

.... 

9

II   

Utomnordisk invandring till Sverige budgetåret 1991/92        

10

1.  Inledning.............................................. 

... 

10

2.  Invandringens orafatming........................ 

10

3.  Enskilt tillreste asylsökande och anhöriga tiU dessa       

Il

4.

Organiserad överföring av flyktingar (flyktuigkvoten) och anhöriga tiU dessa        

13

5.

Arbetskraftsinvandring............................ 

15

6.

Övrig invandring..................................... 

15

III  Invandrarpolitiken (integrationsfrågor).............. 

16

1.  Inledning.............................................. 

16

2.  Åtgärder för att fräraja goda etniska relationer    

18

3.  Arbetsraarknaden................................... 

20

4.  Skolfrågor............................................. 

22

5.  Svenska för invandrare........................... 

24

6.

Utiändsk examens giltighet i Sverige.......... 

24

7.

Kulturfrågor.......................................... 

24

8.

Invandrarbarn och -ungdoraar.................. 

25

9.

Pensionsfrågor...................................... 

28

10. Invandrade kvinnor................................. 

28

11. Invandramas organisationer och ttossamfund      

29

12.

Återvandring......................................... 

30

13.

Forskning om intemationell migration och etniska relationer

31

fV    Den svenska utlänningslagstiftningen och dess tillämpning   

32

1.  Inledning; redovisning av praxis................ 

32

2.  Asylrätten............................................ 

32

3.

Vistelsetidsregler................................... 

34

4.

Dokumentiöshet..................................... 

35

5.

Förvar................................................. 

35

6.

Visum.................................................. 

36

7.

TUUaUigtskydd...................................... 

37

Skr. 1992/93: 157

83

v     Asylsökande och flyktingar i Sverige - tillståndsprövning och

Skr. 1992/93: 157

mottagande................................................. 

38

1.  Asylprövningen...................................... 

38

2.  Förläggningsverksamheten....................... 

40

3.  Det kommunala flyktingraottegandet.......... 

44

VI    

Det interruitionella migrations- och flyktingpolitiska arbetet och

Sveriges roll................................................. 

47

1.  hiledning............................................... 

47

2.

Flyktingfrågoma i FN:s generalförsamUng ra.ra 

49

3.

UNHCR  ............................................... 

50

4.

UNRWA................................................ 

51

5.  FN:s Uvsraedelsprogram (WFP)................. 

52

6.

OECD................................................... 

52

7.

ESK..................................................... 

53

8.  Europarådet; Öst/Väst-migration............... 

53

9.  EES-avtalet; EG..................................... 

54

10.

De informella konsultetioneraa raeUan 16 länder i Västeuropa, Nordamerika och AusttaUen............................................ 

57

11.

IOM  ................................................... 

57

12.

Det bUaterala migrationssamarbetet.......... 

.. 

58

13.

Det nordiska samarbetet.......................... 

.. 

58

14.

De intemationeUa frivUligorganisationema.... 

.. 

59

vn   De svenska frivilligorganisationemas roll............ 

.. 

60

Inledning..................................................... 

.. 

60

2.  Amnesty Intemationals svenska sektion...... 

61

3.  Rädda bamen........................................ 

61

4.  Svenska flyktingrådet............................. 

62

5.  Svenska kyrkan..................................... 

62

6.  Svenska röda korset............................... 

63

7.  Sveriges frikyrkoråd/Diakonia.................... 

64

vm Hemställan  ................................................. 

65

IX

Beslut   ...................................................... 

65

X

Bilagor........................................................ 

66

1.  Flyktingar och asylsökande i andra länder och världsdelar...

66

2.  Förkortningar......................................... 

.. 

81

gotab   42658. Stockholm 1992

84