Regeringens proposition 1993/94:182

Ny lotterilag

Prop.

1993/94:182

Regeringen överlämnar denna proposition tiU riksdagen. Stockhohn den 7 aprU 1994

Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

Inger[REDACTED_EFTERNAMN] (CivUdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram försfag till en ny lotterilag.

Nyheterna i förhållande till nu gällande lotterilag är i huvudsak följan­de.

-

Vinstbeloppen för penningvinster höjs i folkrörelsemas lotterier. FoUcrörelsema får anordna lokala, regionala och riksomfattende lotterier med penningvinster om högst ett basbelopp. Vidare tillåts värdepappersvinster. Dessa får emellertid utgöra högst 25 procent av det totala vinstvärdet.

-

I s.k. registreringslotterier, dvs. lotterier som får anordas under en treårsperiod, höjs det tiUåtna insatsbeloppet till 20 basbelopp. Vinst som utgörs av pengar får uppgå tUl högst ett basbelopp. Värdepap­persvinster utan vinsttak tillåts.

-

I fråga om bingospel föreslås höjda vinster till högst ett basbelopp eller om det finns särskilda skäl högst sex basbelopp. Värdepappers­vinster tUlåts.

-

Vinstendelen i egentUga lotterier och bingospel skall vara minst 35 procent och i egentUga lotterier högst 55 procent av insatsemas värde.

-

När det gäller de icke tillståndspliktiga lotterierna, de s.k. frisektors-lotteriema, föreslås att högste tUlåtna vinst i folkrörelsemas lotterier

1 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

höjs tiU 1/6 basbelopp (för närvarande 5 867 kr). Vinstema får be-    Prop. 1993/94:182 talas ut i kontanter, värdepapper och varor.

-

En ny automatspelsform tiUåts. TiUstånd får ges bara till spel på s.k. värdeautomater tiU förmån för sådana sammanslumingar som är ideeUa föreningar och som har tiU huvudsakligt syfte att främja aU-männyttigt ändamål inom landet. Värdeautomatema, där vinstmöjUg-hetema beror på slumpen, får betala ut vinst endast i form av värde­bevis (presentkort), spelpolletter eUer liknande. Kontantvinster tiUåts inte i någon form. Högste tiUåtna insats är 1/6 500 basbelopp (för närvarande 5 kr 41 öre) och högste tUlåtna vinsten är 1(X) gånger insatsen (för närvarande 541 kr).

-

Anordnaren av ett lotteri eUer ombud för anordnaren förbjuds att lämna kredit för insatser i lotteriet.

-

Den som är under 18 år får inte delte i automatspel, roulettspel, tär­ningsspel eUer kortspel.

-

Den nya lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 1995.

-

Regeringen avser att i ett senare sammanhang föreslå att medel anslås tUl dels forskning om spelberoende, dels stöd till organisationer för spelberoende människor.

-

Den nuvarande Lotterinämnden förstärks och får ett nytt namn, Lot­teriinspektionen. Myndigheten föreslås te över tillståndsgivningen till aUa lotterier och spel utom till lokala och regionala lotterier samt bingospel. Sålunda föreslås den bli tillståndsmyndighet för resteu-rangkasinospel, dvs. roulettspel, tämingsspel och kortspel. Regering­en behåUer dock tUlståndsgivningen för Penninglotteriet, Tipstjänst och AB Trav och Galopp (ATG) samt eventuella lotterier i övrigt till vilka en myndighet inte kan lämna tUlstånd. Den nya myndigheten skaU utöva central tillsyn över samtiiga lotterier och spel i landet inklusive de som fömtsätter regeringens tillstånd. Dette kräver en förstärkning av kontrollresursema.

-

I prop. 1993/94:243 som samtidigt med den här propositionen över­lämnas tUl riksdagen föreslås bl.a. att riksdagen skall bemyndiga regeringen att tiU foUcrörelsema överlåte AB Tipstjänst.

I den propositionen redovisas också regeringens bedömning i fråga om att i landet inte tiUåte sammanhållet kasinospel med intemationel-fa regler.

Vidare föreslås i den nämnda propositionen att bingoskatten skall avskaffas samt att roulettskatten skall ändras.

Innehållsförteckning

Prop. 1993/94:182

1

Förslag tiU riksdagsbeslut................................ 

... 

4

2

Förslag tiU lotterUag   ................................... 

... 

5

3

Ärendet och dess beredning   ......................... 

17

4

Utgångspunkter............................................ 

. 

18

5

FoUaörelsemas lotterier..................................    20

5.1

TUlståndspUktiga egentiiga lotterier........... 

20

5.2

Frisektorslotterier................................... 

23

5.3

Bingospel.............................................. 

25

5.4

BingoaUianser........................................ 

27

5.5

Spel på värdeautomater.......................... 

28

5.6

Lotterier i radio och TV    ....................... 

32

6

Roulettspel, tämingsspel och kortspel................ 

. 

35

7

Förbjudna förfaranden.................................... 

37

8

Forskning om spelberoende.............................. 

39

9

TiUsyn och konti-oll....................................... 

. 

41

10

TiUståndsmyndigheter   ................................. 

. 

43

11

Överklagande   ............................................ 

. 

46

12

Kostiiadskonsekvenser.................................... 

. 

48

13

Övriga frågor   ............................................. 

. 

49

14

Lagteknisk lösning   ...................................... 

. 

50

15

Författiungskommenter................................... 

. 

51

BUaga 1

Kommitténs sammanfattning av betänkandet

Vinna eUer försvinna (SOU 1992:130)    ....    92

BUaga 2       Kommitténs lagförslag    .................... 

113

BUaga 3        Förteckning över remissinstenser........ 

.. 

132

BUaga 4       Lotterier och spel 1992-93, SCB   ....... 

.. 

133

BUaga 5        Lagrådsremissens lagförslag   ............ 

.. 

138

BUaga 6       Lagrådets yttinde............................. 

.. 

151

Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde

3

den 7 april 1994    ..............................................     178

1      Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 1993/94:182

Regeringen föreslår att riksdagen anter regeringens förslag till lotterUag.

2       Förslag till lotterilag

Prop. 1993/94:182

Härigenom föreskrivs följande

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag skaU tiUämpas på lotterier som anordnas för allmänheten.

Ett lotteri skall anses anordnat för allmänheten även när det som vill­

kor för deltegande krävs medlemskap i en viss sammanslutning, om

denna väsentUgen har tiU uppgift att anordna lotterier eller när lotteriet

annars med hänsyn tUl omfattningen eUer till vUUcoren för deltegande är

att jämstäUa med ett lotteri som är anordnat för allmänheten.

Lagen skaU tillämpas också på lotterier i form av bingospel, auto­matspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel som inte anordnas för allmänheten, om sf)elet anordnas i förvärvssyfte.

2 § Lagen gäller inte svenska stetens premieobligationslån.

Den tiUämpas inte heller på automatspel som inte ger vinst eller ger vinst bara i form av frispel. Föreskrifter om sådant automatspel finns i fagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel.

Definitioner

3 § Med lotteri avses i denna lag en verksamhet där en eller flera delte-

gare, med eUer uten insats, kan få en vinst till ett högre värde än vad

var och en av de övriga deltegama kan få genom

1.

lotming, gissning, vadhållning eller liknande förfaranden,

2.

marknads- och tivolinöjen,

3.

bingospel, automatspel, roulettspel, tämingsspel, kortspel, kedje-brevsspel och lUcnande spel.

Vid bedömningen av om en verksamhet är ett lotteri skall hänsyn tes tiU verksamhetens allmänna karaktär och inte endast till den större eller mindre grad av slump som finns i det enskilda fallet.

Med vinst avses i denna lag även rätt till fortsatt spel.

4

§ Med egentliga lotterier avses i denna lag sådana lotterier som anges i 3 § förste stycket 1 och 2 med undanteg för vadhållning i samband med hästtävUng och idrottstävling.

5

§ Med bingospel avses i denna lag ett lotteri

1.   som fömtsätter att deltegaren är närvarande på spelplatsen och där

köper en bingobricka,

2.

där vinstmöjligheterna är beroende av om de nummer som dras sammanfaUer med numren på bingobrickan, och

3.

där deltegaren genast gör anspråk på sin vinst.

6 § Med automatspel avses i denna lag spel på följande mekaniska eller

elektroniska spelautomater:

5

-

varuspelsautomat: en spelautomat som betalar ut vinst i form av    Prop. 1993/94:182 varor och där vinstmöjUghetema helt eUer delvis beror på slumpen,

-

penningautomat: en spelautomat som betalar ut vinst i form av peng­ar och där vinstmöjUghetema huvudsakligen beror på slumpen,

-

värdeautomat: en spefautomat som betelar ut vinst bara i form av värdebevis, spelpoUetter eUer liknande och där vinstmöjUghetema hu-vudsakUgen beror på slumpen,

-

skicklighetsaiitomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av pengar och där vinstmöjUghetema helt eller delvis beror på spelarens skickUghet.

Med lottförsäljningsautomat avses en automat som inte är utmsted med en slumpvalsgenerator eUer ett elektroniskt minne och som efter betalning förser deltegaren med en lottsedel som antingen är en vinstiott eUer en nitiott.

7

§ Med kedjebrevsspel avses i denna lag spel i vilka vinstmöjligheterna huvudsakligen beror på antalet deltegare som efter hand inträder i spe­let.

8

§ Med basbelopp avses i denna lag basbelopp enligt lagen (1962:381) om aUmän försäkring.

Krav på tillstånd och typgodkännande

9 § Lotterier får anordnas bara efter tillstånd, om något annat inte följer av denna lag.

Allmänna förutsättningar för tillstånd

10 § TiUstånd att anordna ett lotteri får lämnas endast om det kan antes

att verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämp­

Ugt sätt samt enligt meddelade föreskrifter, villkor och bestämmelser.

Tillståndstid

11 § TUlstånd att anordna lotteri skall avse en viss tid och ett visst

område där lotteriverksamheten får bedrivas. Om det inte finns särskil­

da skäl tiU annat, skall området utgöras av det område där den sam-

mansluming som söker tillstånd huvudsakligen är verksam.

Tillstånd skall lämnas till den som anordnar lotteriet.

Tillstånd med villkor

12 § TiUståndsmyndigheten får förena ett lotteritillstånd med särskilda villkor samt med kontroU- och ordningsbestämmelser.

Föreståndare

Prop. 1993/94:182

13 § För varje tiUständspIiktigt lotteri som anordnas av en juridisk

person skaU det finnas en föreståndare som tiUståndsmyndigheten god­

känner.

TiUståndsmyndigheten får medge undantog från kravet på förestån­dare, om det är uppenbart att någon sådan inte behövs.

Typgodk

ä

nnande

14 § Förslutna lotter och bingobrickor som används i ett lotteri skall

vara av godkänd typ. Detsamma gäller teknisk utiiistning som används

för insatser, vinstdragning eller kontroU av egentiiga lotterier och bin­

gospel.

Ett beslut om typgodkännande får förenas med villkor.

Egentliga lotterier

lé/n som kan få tiUstånd

15 § TiUstånd att anordna ett egendigt lotteri får lämnas till en svensk juridisk person som är en ideell förening och som

1.   enUgt sma stodgar har tiU huvudsakligt syfte att främja ett allmän­

nyttigt ändamål inom landet,

2.

bedriver verksamhet som huvudsakligen tillgodoser sådant ända­mål,

3.

inte vägrar någon inträde som medlem, om det inte finns särskilda skäl för dette med hänsyn tUl arten eller omfatmingen av föreningens verksamhet eller syfte eller av någon annan orsak, och

4.

för sin verksamhet behöver lotteriinkomster.

TiUstånd får lämnas också tiU en annan juridisk person än en ideell förening eller en juridisk person som har till huvudsakligt syfte att främja ett allmännyttigt ändamål utom landet, om det finns särskilda skäl för det.

Förutsättningar för tillstånd

16 § TiUstånd att anordna ett egentiigt lotteri får ges, om

1. en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbelopp,

2.   värdepappersvinster utgör högst 25 procent av det sammanlagda

vinstvärdet i lotteriet,

3.

värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde,

4.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs, och

5.

det kan antes att lotteriet kommer att ge sökanden skälig avkast­ning och att denna kommer att användas för det aktuella allmännyttiga ändamålet.

Kravet enUgt förste stycket 5 på skäUg avkastning gäller inte om det    Prop. 1993/94:182 fiims särskUda skäl för annat.

Om lottema skaU säljas i en lottförsäljningsautomat krävs vidare att

1. en vinstplan är fastställd i förväg,

2.

vinstema har dragits i förväg inför en av tiUståndsmyndigheten godkänd kontroUant, och att

3.

automaten inte betalar ut någon vinst.

Lotterier som kräver registrering

17 § En sådan sammansluoting som avses i 15 § och som är verksam huvudsakhgen inom en enda kommun får efter registrering anordna egentUga lotterier under en treårsperiod, om

1.   lotteriema bedrivs bara inom den eller de kommuner där samman­

slutningen är verksam,

2.

lotteriema inte bedrivs från en fast försäljningsplats som tillhanda-håUs av ett serviceföreteg,

3.

insatsemas sammanlagda belopp i de lotterier som anordnas under treårsperioden uppgår tUl högst 20 basbelopp,

4.

en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbelopp,

5.

värdet av vinstema i varje lotteri motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde,

6.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs, och

7.

det för lotteriema finns föreståndare som registreringsmyndigheten godkänt.

Registreringsmyndigheten får medge undanteg från kravet på före­ståndare enUgt förste stycket 7 om det är uppenbart att någon sådan inte behövs.

För lotteri som avses i 16 § tredje stycket gäller vidare där angivna särskilda fömtsätmingar.

Lotterier i radio och television

18 § Ett egentUgt lotteri enUgt 16 och 17 §§ får inte anordnas i radio eUer television utan särskilt tillstånd.

TiUstånd att anordna sådana lotterier i närradio eller egensändningar av television i kabelnät får lämnas bara om det kan antes att marknaden för lokala lotterier inte försämras.

Lotterier som inte behöver tillstånd

19 § En sådan sammanslutiiing som avses i 15 § får anordna egentiiga lotterier utan tillstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a) en tiUstäUning eller en sammankomst som sammanslutningen anordnar eUer delter i eller

b) ett bingospel som sammanslumingen anordnar,

Prop. 1993/94:182

2.   lotteriet bedrivs bara inom det för tiUställningen, sammankomsten

eUer bingospelet avsedda området,

3. värdet av varje insats uppgår till högst 1 /6 (X)0 basbelopp,

4.

värdet av högste vinsten uppgår tiU högst 1/6 basbelopp,

5.

det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antalet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en uppgjord plan,

6.

vinstandelen anges på lottsedlama eUer lottiistoma eller i den lokal där lotteriet bedrivs,

7.

lottköparen vid lottköpet får vete var och när vinstema skaU dras och på vilket sätt resultetet av dragningen görs tUlgängligt för allmän­heten, om vinstdragningen inte redan har ägt mm, och

8.    vinstema dras offentUgt före tiUstellningens, sammankomstens

eUer bingospelets slut för dagen, om vinstdragningen inte redan har ägt

mm före lottförsäljningen.

Försäljning av lotter genom påteckning på lottiistor får, trots vad som sägs i förste stycket 2, påbörjas fyra veckor innan tillställningen eller sammankomsten äger mm.

20 § Egentiiga lotterier får även i andra fall än som anges i 19 § anord­

nas uten tiUstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a)

en offentiig nöjestillställning,

b)

en offentiig tillställning till förmån för ett allmännyttigt ändamål, eUer

c)

en allmän sammankomst för framförande av ett konstnärligt verk tUl förmån för ett aUmännyttigt ändamål,

2.

lotteriet bedrivs bara inom det för tillställningen eller samman­komsten avsedda området,

3.

vinstema utgörs bara av varor eller tjänster,

4.

värdet av vaije insats uppgår till högst 1/6 000 basbelopp,

5.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp,

6.

vinstema delas ut i omedelbar ansluming till deltegandet i lotteriet,

7.

det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antelet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en uppgjord plan, och

8.

vinstendelen anges på lottsedlama eller anslås i den lokal där lotteriet bedrivs.

21 § I samband med utgivandet av en tryckt periodisk skrift eller i

samband med sändning i radio eller television får det uten tillstånd

anordnas lotteri där pristogare utses i en tävling som har anordnats i

skriften eller i sändningen, om

1.

det som villkor för att delte i lotteriet inte fordras att skriften innehas eller att insats betelas, och

2.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp.

Bingospel

Prop. 1993/94:182

22 § TiUstånd att anordna bingospel får ges tiU en sådan sammanslut­

ning som avses i 15 §, om

1. värdet av högste vinsten inte överstiger ett basbelopp,

2.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 35 procent av insatser­nas värde,

3.

vinstandelen anges på bingobrickoma eUer anslås i spellokalen, och

4.

det kan antes att bingospelet kommer att ge sammanslutningen skäUg avkastning, om det inte finns särskilda skäl för något annat.

Om det finns särskUda skäl för det får värdet av högste vinsten uppgå tiU högre belopp än som anges i försto stycket 1, dock högst sex basbe­lopp.

TiUstånd får lämnas för högst tre år åt gången.

23

§ Bestämmelserna i 18 § om egentiigt lotteri gäller också för bingo­spel.

24

§ Vid prövning av frågor om tUlstånd enligt 22 § till bingospel skall särskild hänsyn tes tiU sammanslutningens behov av inkomster från bingospel för sin verksamhet.

Om utrymmet för bingospel på marknaden är begränsat skall vid bedömningen av behovet av inkomster från bingospel hänsyn främst tes tiU omfatmingen av ungdomsverksamheten i sammanslutiiingar vars ändamål naturligen kan förenas med ungdomsverksamhet. Företräde skaU dessutom ges sammanslutiiing som bedriver verksamhet som främ­jar förståelsen för och underlättor anpassningen av handikappade barn och ungdomar i samhäUet.

Automatspel

Spel på varuspelsautomat er

25 § TUlstånd att anordna spel på vamspelsautomater får lämnas, om

1. spelet anordnas i samband med

a)

en offentiig nöjestiUställning,

b)

hoteU- och restourangverksamhet, om det för rörelsen finns till­stånd tiU servering av spritdrycker, vin eller sterköl enligt lagen (1977:293) om handel med drycker eller om det ändå kan antes att spelet utan olägenhet kan anordnas i samband med verksamheten, eller

c)

bingospel,

2. värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 (X)0 basbelopp,

3. värdet av högste vinsten uppgår till högst 1 /300 basbelopp,

4.

varje spelautomat förses med tillståndshavarens namn eller något annat kännetecken,

5.

det kan antes att spelautomaten inte kommer att användas för något

annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för, och

10

6. det kan antes att god ordning kommer att råda inom den lokal eUer    Prop. 1993/94:182 på den pfats där spelet skaU bedrivas.

Spel på penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater

26

§ TiUstånd att anordna spel på penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater får lämnas, om spelet anordnas på fartyg i intemationeU trafik.

27

§ TiUstånd att anordna spel på värdeautomater i andra fall än som avses i 26 § får ges, om

1.   spelet anordnas tiU förmån för sådana sammanslutningar som avses

il5§,

2.

spelet anordnas i samband med hotell- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tillstånd till servering av spritdrycker, vin eUer starköl enUgt fagen (1977:293) om handel med drycker,

3.

värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 500 basbelopp per spel,

4.

värdet av högste vinsten uppgår till högst hundra gånger insatsen,

5.

högst fem värdeautomater placeras på varje spelplats,

6.

inga vinster betalas ut i pengar,

7.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 85 procent av insatser­nas värde,

8.

spelautomatema kan konti-olleras genom tele- och datebaserade kommunikationssystem,

9.

varje spelautomat förses med tillståndshavarens namn eller något annat kännetecken,

10.

det kan antes att spelautomaten inte kommer att användas för något annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för, och

11.

det kan antes att god ordning kommer att råda inom den lokal eUer på den pfats där spelet skall bedrivas.

TiUstånd enUgt förste stycket får bara lämnas till spelföretog som an­tingen ägs av foUcrörelsema eller har ett stetiigt inflytende eller tiU spelföreteg som ägs av foUcrörelsema och har ett stetiigt inflytende.

Innehav av penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautoma­ter

28 § Penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater får

innehas bara efter tiUstånd.

Sådana automater får dock innehas uten särskilt tillstånd

1.

av den som har tiUstånd enligt 26 eller 27 § att anordna sådant automatspel, om automaten omfattes av speltillståndet,

2.

av automatinnehavares dödsbo under en tid av längst ett år från dödsfaUet och av automatinnehavares konkursbo längst intill dess kon­kursen har avslutets, eller

3.

av den som har fått sitt tillstånd att inneha automaten återkallat,

tiU dess att tre månader har förflutit från det att beslutet om återkallel-

11

sen vann laga kraft.

TiUstånd får förenas med särskilda vUlkor samt med kontroll- och    Prop. 1993/94:182 ordningsbestämmelser.

29

§ Införsel tiU landet av penningautomater, värdeautomater och skick­Ughetsautomater är tiUåten endast för den som har rätt att enligt 28 § förste stycket eUer andra stycket 1 inneha sådan automat.

30

§ Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva undanteg från 28 § förste stycket och 29 § i fråga om pen­ningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater som innehas

1.    på fartyg i intemationeU trafik för spel på fartyget, eller

2.    i yrkesmässig verksamhet för tiUverkning, reparation eller lik­

nande.

31 § I fråga om rätten att hantera oförtullade penningautomater, värde-

automater och skicklighetsautomater gäller lagen (1973:980) om trans­

port, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m.

Roulettspel och tämingsspel

32 § TiUstånd att anordna roulettspel och tämingsspel får ges, om

1. spelet anordnas i samband med

a)

en offentiig nöjestillställning inom en nöjespark eller liknande anläggning,

b)

hotell- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns till­stånd tiU servering av spritdrycker, vin eller sterköl enligt lagen (1977:293) om handel med drycker eller om det ändå kan antes att spelet uten olägenhet kan anordnas i samband med verksamheten, eller

c)

trafik på fartyg i internationell trafik,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskild vinstmöjlighet uppgår tiU högst 1/6 000 basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår till högst 1 /200 basbelopp, och

4.

den som söker tiUstånd bedöms vara lämplig att driva verksam­heten.

33 § Vid prövningen enUgt 32 § förste stycket 4 skall tillståndsmyndig­

heten beakto sökandens erfarenheter på området, ekonomiska förhållan­

den, vUja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna,

laglydnad i övrigt samt andra omständigheter av betydelse.

I fråga om aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska eller ideella föreningar skaU prövningen även omfatte

1.   verkstäUande direktören och andra som genom en ledande ställning

har ett bestämmande inflytende över verksamheten,

2.   styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget

eller närståendes ekonomiska intresse har en väsentlig gemenskap med

den juridiska personen som är gmndad på andelsrätt eller därmed jäm­

förligt ekonomiskt intresse, och

3. bofagsmännen i handelsbolag.

Prop. 1993/94:182

Som  närstående  till  en  styrelseledamot  eUer en  styrelsesuppleant

anses den som enligt 4 kap. 3 § förste stycket konkurslagen (1987:672)

är att anse som närstående tiU gäldenären.

Kortspel

34 § TiUstånd att anordna kortspel får ges, om

1.   spelet anordnas i ett sådant sammanhang som avses i 32 § förste

stycket 1,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskUd vinstmöjlighet uppgår tUl högst 1/600 basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår till högst 1 /4(K) basbelopp, och

4.

den som söker tiUstånd uppfyller kraven i 32 § förste stycket 4 enUgt 33 §.

Förbud att delta i vissa lotterier

35

§ Den som är under 18 år får inte delte i automatspel, roulettspel, tämingsspel eller kortspel.

36

§ Anställda eller funktionärer hos den som anordnar bingospel eller sådana lotterier som avses i 35 § får inte delte i lotteriet.

Förbjudna förfaranden

37

§ Det är inte tillåtet för den som anordnar ett lotteri enligt denna lag att lämna kredit för insatser i lotteriet.

38

§ Det är inte tillåtet att i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte

1.

främja deltegande i ett inom landet anordnat lotteri som inte är tUlåtet eller ett utom landet anordnat lotteri, eller

2.

utan medgivande av anordnaren sälja lotter, te emot insatser eller förmedla vinster i ett tillåtet lotteri.

Tillståndsmyndigheter

Egentliga lotterier

39 § Den kommunala nämnd som kommunen bestämmer prövar frågor om tiUstånd enligt 16 §, när lotteriet skall anordnas av en sammanslut­ning som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun.

Registrering enUgt 17 § skall göras hos den kommunala nämnd som kommunen bestämmer.

13

40

§ Länsstyrelsen prövar ftigor om tiUstånd enligt 16 §, när lotteriet    Prop. 1993/94:182 skaU bedrivas i flera kommuner inom ett fan.

41

§ Lotteriinspektionen prövar frågor om tUlstånd enligt 16 § när lotteriet skaU bedrivas i flera län.

Lotteriinspektionen prövar också frågor om tillstånd i fall då särskUt tiUstånd krävs enUgt 18 eUer 23 §.

Bingospel

All § Länsstyrelsen i det län där ett bingospel skall bedrivas prövar frågor om tiUstånd enhgt 22 §. Om bingospelet skaU bedrivas i flera län eUer om 22 § andra stycket skall tUlämpas prövas dock frågan om tiUstånd av Lotteriinspektionen.

Automatspel, roulettspel. tämingsspel och kortspel

43 § Lotteriinspektionen prövar figor om tillstånd att anordna

1.    spel på vamspelsautomater enligt 25 §,

2.    spel på penningautomater, värdeautomater och skicklighetsauto­

mater enUgt 26 §,

3.

roulettspel och tämingsspel enligt 32 § och

4.

kortspel enligt 34 §.

44 § Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer prövar

frågor om tUlstånd enUgt 27 § att anordna spel på värdeautomater.

Innan sådant tiUstånd lämnas skall berörd kommun ges tillfälle att yttra

sig.

Andra lotterier

45 § Regeringen får meddela särskilt tillstånd att anordna lotteri i andra faU och annan ordning än som anges i denna lag. Sådant tillstånd får dock inte avse kedjebrevsspel eller lUcnande spel eller sådant automat­spel som ger vinst i form av pengar.

Typgodkännande

46 § Lotteriinspektionen prövar frågor om typgodkännande enligt 14 §.

Tillstånd till innehav av vissa spelautomater

47 § Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd

enUgt 28 § att inneha penningautomater, värdeautomater och skicklig­hetsautomater.

14

Tillsyn och kontroll

Prop. 1993/94:182

Central och lokal tillsyn

48 § Lotteriinspektionen har den centrala tillsynen över att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av fagen följs. Lotte­riinspektionen utövar också den närmare tillsynen över sådana lotterier som anordnas efter tiUstånd av inspektionen och regeringen.

Den kommunala tUlstånds- och registreringsmyndigheten samt läns­styrelsen har den närmare tiUsynen över sådana lotterier som får anord­nas efter tiUstånd av eUer registrering hos myndigheten.

Länsstyrelser och kommuner skaU hjälpa Lotteriinspektionen att utöva den centrala tUlsynen.

Kontrollanter

49 § TiUståndsmyndigheten respektive registreringsmyndigheten skall utse en kontroUant för sådana egentiiga lotterier som avses i 16 och 17 §§ samt fastställa arvodet tUl kontrollanten. Arvodet skall betelas av den som anordnar lotteriema.

Den som efter registrering anordnar lotterier enligt 17 § skall senast den 15 febmari varje år till kontrollanten redovisa de lotterier som har anordnats under föregående kalenderår. Kontrollanten skall senast den 1 april varje år och vid utgången av varje tillståndsperiod lämna registre­ringsmyndigheten uppgift om insatsemas sammanlagda belopp i de lotterier som har anordnats under perioden.

Upplysningsskyldighet

50 § Den som har tiUstånd enligt denna lag eller med stöd av 17 § anordnar lotterier efter registrering är skyldig att på begäran av till­synsmyndigheten lämna de upplysningar och tillhandahålla de hand­lingar eUer annat som behövs för tillsynen.

\

bming

och återkallelse av tillstånd

51 § Om tiUståndshavaren inte följer föreskrifterna i denna lag eller föreskrifter, villkor eUer bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen, får den myndighet som har lämnat tillståndet meddela varning eller återkalla tiUståndet.

TiUståndet får också återkallas eller ändras om fömtsättoingama för tiUståndet mte längre finns eUer har ändrats.

Beslut om varning och återkallelse av tillstånd gäller omedelbart, om inte annat bestäms.

Förelägganden och förbud

52 § En tiUsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud

15

som behövs för att denna fag och de föreskrifter och vilUcor som har    Prop. 1993/94:182 meddelats med stöd av lagen skaU följas.

Ett sådant föreläggande eUer förbud får förenas med vite.

Avgifter

53 § Avgifter får tes ut i ärenden om tillstånd, registrering, typgod­kännande och tiUsyn eiUigt denna lag.

I ärenden hos en kommunal nämnd skall avgiften betalas enligt den taxa som fullmäktige bestämmer.

I andra fall skall avgift betalas enligt de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer.

Straffbestämmelser

54 § TiU böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåt-

Ugen eller av grov oaktsamhet

1.

olovUgen anordnar lotteri, eller

2.

olovUgen innehar en jjenningautomat, värdeautomat eller skicklig­hetsautomat.

I ringa fall döms inte till ansvar.

Ar brottet grovt döms till fängelse i högst två är.

55

§ Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud enligt denna lag får inte dömas tUl straff enligt 54 § för en gärning som omfattes av föreläggandet eller förbudet.

56

§ Om flera har medverkat tUl brott som avses i 54 § gäller bestäm-melsema i 23 kap. brottsbalken.

57

§ Bestämmelsema i 54 och 56 §§ skall inte tillämpas, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

Om olovlig införsel av vara och försök till det finns bestämmelser i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling.

58 § Insatser som tegits emot vid brott enligt denna lag samt utmstning,

handUngar och annan egendom som har använts vid eller varit föremål

för ett sådant brott skall förklaras förverkade, om det inte är uppenbart

oskäUgt. Om en spelautomat förverkas skall även dess innehåll förklaras

förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.

Förverkande kan, utöver vad som framgår av 36 kap. 5 § brottsbal­ken, ske hos den som yrkesmässigt tillhandahållit egendomen. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat.

16

överklagande

Prop. 1993/94:182

59 § Ett beslut enUgt denna fag av en kommunal nämnd, en länsstyrelse eUer Lotteriinspektionen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. PrövningstiUstånd krävs vid överklagande tiU kammarrätten.

Övergångsbestämmelser

1.    Denna fag träder i kraft den 1 januari 1995, då lotterUagen

(1982:1011) skaU upphöra att gälfa.

2.

TiUstånd att anordna roulettspel, tämingsspel och kortspel som har bevUjats enUgt äldre föreskrifter upphör att gälla senast den 1 juU 1995.

3.

Andra tiUstånd än som avses i 2 och som har meddelats enligt äldre föreskrifter fortsätter att gälla. I fråga om sådana tillstånd tUl-lämpas äldre föreskrifter. TiUstånd som gäller lottförsäljningsautomater vilka inte är tiUåtna enligt den nya lagen får förlängas längst till och med den 31 december 1997. Registrering av lotterier enligt äldre före­skrifter fortsätter att gälla. Om registiiring sker enligt den nya lagen upphör den gamla registreringen att gälla.

4.

Lagen får tUlämpas från och med den 1 oktober 1994 i fråga om tiUstånd tiU lotterier som skaU anordnas efter den 1 januari 1995. Där­vid skaU frågor om tillstånd som enligt den nya lagen prövas av Lotteri­inspektionen, före ikraftträdandet prövas av Lotterinämnden.

5.

Äldre föreskrifter gäller i fråga om överklagande av beslut som i andra faU än som avses i 4 har meddelats före lagens ikraftträdande.

3     Ärendet och dess beredning

Den nu gäUande lotterilagen (1982:1011, ändrad senast 1992:311) trädde i kraft den 1 januari 1983. Lagen bygger i väsentiiga delar på den tidigare gäUande lotteriförordningen (1939:207, upphävd 1982:1012).

EnUgt lotterUagen får lotterier om pengar och pengars värde inte anordnas för allmänheten i andra fall eller i annan ordning än som anges i lagen. Regeringen har dock en möjlighet att ge tillstånd i andra fall än de lagen medger. En gmndläggande princip i lotterilagstifmingen har sedan länge varit att behåUningen av lotterier och spel skall tillfalla det allmänna eUer allmännyttiga ändamål.

Vid sidan av spelbolagen med stetiigt inflytende är det således i

huvudsak ideeUa föreningar med syfte att främja allmännyttigt ändamål

inom landet som kan få tUlstånd att anordna lotterier. Endast i undan-

togsfaU har private vinstintressen accepterats på spel- och lotteriom­

rådet. Så är faUet beträffande s.k. resteurangkasino samt marknads- och

tivolinöjen såsom automatspel och bolUcastning. Den verksamhet som

j-

spelbofagen med stetiigt inflytande bedriver, dvs. Svenska Penninglotte-

2 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

riet AB, AB Tipstjänst och AB Trav och Galopp gmndas på beslut av    Prop. 1993/94:182 regeringen.

Genom ändringar i lotterUagen som trädde i kraft den 1 januari 1989 (SFS 1988:839) har penningvinster i viss utstiäckning blivit tiUåtiia i folkrörelsemas lotterier och bingospel.

Den 11 aprU 1991 bemyndigade regeringen det stetsråd som hade tiU uppgift att föredra ärenden om lotterier m.m. att tilUcalla en parlamente-riskt sammansatt kommitté med uppdrag att se över lotterilagstiftningen och undersöka i vad mån folkrörelserna i högre grad än för närvarande kan finansiera sin verksamhet genom ökade intäkter av lotterier och spel (dir. 1991:22). Utredningen har arbetet under namnet Lotteriutrcdning-en(C 1991:01).

I december 1992 avlämnade Lotteriutredningen sitt slutbetänkande, Vinna eUer försvinna - Folkrörelsemas spel i framtiden (SOU 1992:130). Kommitténs sammanfatming av sitt betänkande återfinns i bilaga 1 och konunitténs lagförslag återges i bilaga 2.

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinsten-sema har lagts som bilaga 3. En sammanställning av remissyttrandena har pubUcerats i Ds 1993:74.

1 det följande lägger regeringen på gmndval av Lotteriutredningens slutbetänkande fram ett förslag tiU en helt ny lotterilag.

Lagrådet

Regeringen beslutede den 17 mars 1994 att inhämte Lagrådets yttrande över det förslag till lotterilag som återfinns i bilaga 5.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 6.

Lagrådet föreslår, utöver redaktionella ändringar, ett antel mindre ändringar av sakUg och lagstiftningsteknisk art.

Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa smärre ändringar av saklig och redaktionell art gjorts i lagtexten. Vi återkommer till Lagrådets synpunkter i författiiingskommentoren till lotterilagen.

4     Utgångspunkter

För folkrörelsema har lotterier av tradition varit en betydande inkomst-käUa. Omsättningen på den totala lotteri- och spelmarknaden har ökat under åttiotalet. Den tidigare kraftiga tillväxten på det stetiiga lotteriom­rådet har mattets av under senare år. De stetiiga lotteriema står ändå för huvuddelen av ökningen medan foUcrörelselotteriemas andel av omsättningen, relativt sett har minskat sedan år 1975. En viss återhämtning för folkrörelsemas del har dock kunnat märkas under senare år.

Frågan om hur lotteri- och spebnarknaden utvecklas för foUcrörelser-

na är bl.a. beroende av i vilken utsträckning dessa förmår att utnyttja de

möjUgheter tiU ökade intäkter av lotterier och spel som de senaste änd-

1°

ringama i lotterilagstiftningen ger. Man har t.ex. kunnat konstetera att    Prop. 1993/94:182 omsättningen i bingospel har ökat påtegUgt och att nettobehållningen har bUvit betydUgt större än tidigare. BingoLotto är ett rikslotteri som vuxit kraftigt sedan starten år 1991.

Spel- och lotteriverksamheten bör även i fortsättningen i allt väsent­Ugt vara förbehåUen steten och foUcrörelsema. Men det är ofta nöd­vändigt att kommersieUa serviceföretog svarar för själva driften. Endast i undantegsfåU och inom vissa väl avgränsade områden kan kommersiel-fa intressen i övrigt accepteras när det gäUer lotteri- och spelverksam­het.

FoUcrörelsemas roU på spebnarknaden och andelen av densamma bör stärkas. Det är angeläget att skapa så goda ekonomiska villkor som möjhgt för foUaörelsema. I det stotsfinansiellt mycket ansträngda läge som nu råder måste aUa möjUgheter tiU annan finansiering än genom stotUga bidrag också undersökas och prövas. Det innefattor även lotteri-och spelmarknaden. Även om minskningen av foUcrörelsemas andel av marknaden synes ha stannat av, bör enligt regeringens mening ökade och mera bestående intäktsmöjligheter för folkrörelsema övervägas.

Lotteri- och spelmarknaden i Sverige är omfattende. Enligt nyligen genomförda beräkningar uppskattes omsättningen på den legala markna­den till cirka 24 miljarder kronor år 1993. Det är angeläget att denna omfattande marknad står under en effektiv tillsyn och kontroll.

Med dessa utgångspunkter lägger regeringen i det följande fram förslag tUl bl.a. ökade intäktsmöjligheter för folkrörelsema genom nya automatspelsformer och förbättrade vinstinöjligheter i andra lotterier och spel samt tiU en förstärkt tillsyn och kontroll av spel- och lotteri­marknaden.

I en annan proposition (prop. 1993/94:243) som samtidigt med den här propositionen överlämnas till riksdagen föreslås bl.a. att riksdagen skall bemyndiga regeringen att till foUcrörelsema överlåte AB Tips­tjänst.

I den propositionen redovisas också regeringens bedömning i fråga om att i landet inte tilläte sammanhållet kasinospel med intemationeUa regler.

Vidare föreslås i den nämnda propositionen att bingoskatten skall avskaffas samt att roulettskatten skall ändras.

I övrigt avser regeringen att senare återkomma till riksdagen med de följdändringar som behövs i annan lagstiftning.

19

5     Folkrörelsemas lotterier

5.1    Tillståndspliktiga egentliga lotterier

Prop. 1993/94:182

Regeringens förslag: I egentiiga lotterier skall penningvinster om högst ett basbelopp tiUåtes i både lokala och regionala lotte­rier samt i rikslotterier.

Värdepappersvinster skaU tiUåtes. Sådana vinster skaU dock få utgöra högst 25 procent av det sarrunanlagda vinstvärdet i lotteriet. För vamvinster föreskrivs inget högste tillåtna vinst­värde.

Utrymmet för s.k. registreringslotterier, dvs. lotterier som efter registrering får anordnas under en treårsperiod, skall utökas. Insatsemas belopp under en treårsperiod höjs från högst 300 000 kr tiU högst 20 basbelopp. Vinst som utgörs av pengar får uppgå tiU högst ett basbelopp i sådana lotterier. Värdepap­persvinster utan vinsttak tiUåts.

TiUstånd till egentiiga lotterier skall få lämnas endast om värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde.

Utredningens förslag: I fråga om höjda vinstnivåer överensstemmer utredningens förslag med regeringens utom såvitt gäller vinsttaket för penningvinster i rikslotterier och vinstbegränsning för väidepappersvins-ter. Utredningen föreslår att penningvinsterna får uppgå till högst tio basbelopp i rikslotterier och att det inte skall vara något vinsttak för värdepappersvinster.

När det gäUer vinstendelens värde överensstämmer utredningens för­slag med regeringens. Utredningen har dock inte föreslagit någon högs­te tiUåtna vinstandel.

Remissinstanserna: Nästen alla remissinstenser tillstyrker utredning­ens förslag i fråga om höjda vinsmivåer och vinstendelens värde. Några remissinsstanser anser att vinstendelen bör vara högre än 35 procent av insatsemas värde.

Skälen för regeringens förslag: Beteckningen egentliga lotterier an­vänds enUgt nu gällande lotterilag för sådana lotterier som inte är kedje­brevsspel eUer liknande spel eller automatspel, roulettspel, tämingsspel, kortspel eUer bingospel (2 § förste stycket). Med begreppet avses alltså, fömtom s.k. traditioneUa lotterier, också sådana lotterier i vilka antelet insatser och vinster samt värdet av dessa inte är bestämda enligt en uppgjord plan. Även sådant som t.ex. pilkastning och bolUcastning omfattes därför av begreppet.

Penningvinster

Tidigare har lotterier med penningvinster huvudsakligen varit förbe­hållna spelbolagen med stetiigt inflytende. Anledningen till det är den

20

attiaktivitet som lotterier om pengar anses ha. Det har ansetts att steten Prop. 1993/94:182 på bäste sätt kan beakte riskerna för sociala skadeverkningar vid ut­formningen av sina lotterier och spel. Vidare har det fömtsatts att stet-hga lotterier och spel utformas så att lottköpamas och spelamas berätti­gade intressen tiUgodoses. Dessutom är stetens inkomster av spel be­tydande.

Sedan den 1 januari 1989 är genom ändringar i 12 § lotterilagen pen­ningvinster om högst 500 kr tUlåtna i lokala och regionala förenings­lotterier. Penningvinster är däremot inte tiUåma i lotterier som bedrivs i flera län (rikslotterier).

Erfarenhetema av penningvinster i föreningslotteriema är goda. Det har inte kommit fram några direkte nackdelar eUer olägenheter. Samti­digt hai det visat sig att den begränsade möjUgheten tiU penningvinster har gjort det svårare för de idella föreningama att få avsätming för sina lotterier. Regeringen anser därför att tiden nu är mogen för dels en höjning av högsto tiUåtna penningvinst i de lokala och regionala före­ningslotteriema, dels att tillåto penningvinster i folkrörelsemas riks­lotterier. MöjUgheten tUl högre penningvinster bör kunna medverka till att öka föreningslotteriemas attraktivitet och därmed foUcrörelsemas intäkter.

Utredningen har föreslagit att högsto tillåtna penningvinst i rikslotteri­er skaU vara tio basbelopp viUcet för närvarande innebär 352 OCX) kr. I dag är inga penningvinster tiUåtna. I princip är bara vamvinster tillåtna i sådana lotterier. Det är både kostsamt och opraktiskt för en lotterian-ordnare att skicka småvinster i form av varor mnt om i landet. Lotterier med endast vamvinster av inte alltför högt värde framstår heller inte som särskilt attraktiva. När det gäller vinster i 50 000-100 000 kro-norsklassen uppfattar lottköparen dock ofta bilar, båter och resor etc. som lika lockande som penningvinster.

Penninglotteriet, som är den störste lotterianordnaren i landet, erbju­der 100 000 kr som högste penningvinst i sitt störste lotteri (Triss). I lotteriet Spader är högsto penningvinsten 40 000 kr. Konkurrensen på lotterimarknaden skulle kunna påverkas negativt, särskilt för Penning­lotteriets del, om foUcrörelsema fick möjlighet att ha penningvinster upp tiU 352 000 kr.

Av dessa skäl bör högsto tillåtna penningvinst i folkrörelsemas lotterier bestämmas till ett basbelopp som för närvarande är 35 2(K) kr. Genom att bestämma vinstnivåema i basbelopp blir de oberoende av förändringama i penningvärdet.

Värdepappersvinster

De värdepappersvinster som förekomer i lotterisammanhang är i huvud­sak svenska stotens premieobligationer.

Värdepappersvinster är idag inte tillåtna i lokala och regionala lotteri­er. Lotterinämnden kan dock tillåto värdepappersvinster i rikslotterier. I praxis tUlåts värdepappervinster upp till 25 procent av totola vinstvär­det. Vad gäUer värdepappersvinster finns det enligt regeringens mening

nu inga bärande skäl att bMte sådana endast i rikslotterier men inte i Prop. 1993/94:182 lokala och regionala lotterier. MöjUgheten till värdepappersvinster bör inte heUer vara beroende av tiUståndsmyndighetens prövning. I fråga om värdepappersvinster, som är direkt utbytbara mot pengar, bör vinst­värdet begränsas tiU 25 procent av det totala vinstvärdet i vinstplanen. I likhet med vad som nu gäUer bör det inte vara något vinsttak för vam­vinster.

Registreringslouerier

I nu gällande lotterUag (14 §) finns bestämmelser om s.k. registrerings­lotterier. IdeeUa föreningar får efter registrering och under vissa fömt­sättningar anordna egentUga lotterier under tre år. Det enda som prövas är att föreningen uppfyller lotterilagens krav på en ideell förening. Föreningen behöver under denna tid inga enskilda tillstånd för varje lotteri. Vinstema i ett sådant lotteri får inte utgöras av värdepapper. Penningvinster får uppgå till högst 500 kr. För vamvinster finns inget vinsttak. Insatsemas sammanlagda belopp i dessa lotterier får under en treårsperiod uppgå till högst 3(X) 000 kr.

Av samma skäl som tidigare har anförts i fråga om andra egentiiga lotterier som kräver tiUstånd enligt 11 § nu gällande lotterilag bör ut­rymmet för penningvinster höjas även för sådana lotterier som får an­ordnas efter registrering.

Vinsttaket för penningvinster i dessa lotterier bör höjas från 500 kr tiU ett basbelopp. Som en konsekvens av dette bör värdet av de sam­manlagda insatsema under en treårsperiod höjas från högst 300 000 kr tiU högst 20 basbelopp (år 1994 704 000 kr). Vidare bör även för dessa lotterier värdepappersvinster tiUåtes. Eftersom registreringslotteriema inte kan förväntes att i någon väsentiig utsträckning negativt påverka marknaden för andra lotterier bör något högste vinstvärde inte före­skrivas när det gäller värdepappers- och vamvinster.

Vinstandelens värde

Bestämmelser om att en viss minste andel av insatsemas värde skall utgöra vinst bör ges i lag. Vinstandelens värde bör anges på lottsedeln eUer bingobrickan eller anslås i lokal där lotteriet bedrivs. Vissa lotteri­er fungerar som stödlotterier. Lottköpama vet till vilken förening eller tiU vilket ändamål pengarna går. För dessa lotticöpare är vinster och vinstandelar inte primärt intressante uppgifter. För att lotterianordnama inte på ett otUlbörligt sätt skall utiiyttja denna situation till nackdel för lottköpama bör det finnas en bestämmelse om minsto vinstendel. En rimUg minste andel bedömer regeringen vara 35 procent.

Det innebär inte att aUa lotterier kommer att hamna på denna låga

vinstandelsnivå. Vissa lotterier är sådana att marknaden helt enkelt

kräver högre vinstendel. En rimlig bedömning är därför att flertalet

lotterier, trots minimiregeln, kommer att ha en vinstendel på 50 pro-

22

cent. Det kan diskuteras om det bör föreskrivas ett tak för den högste

tiUåtiia andelen vinster av insatsemas värde. Om ett lotteri använder en mycket hög andel av insatsemas värde som vinst kan det innebära att vissa lotterianordnare får försteg på marknaden framför andra. Om högre vinstutdelning används som konkurrensmedel minskar lönsam­heten och risk uppkommer att överskottet blir mindre trots större för­säljning. För att förhindra en sådan utveckling anser regeringen att en bestämmelse även om högste tUlåtna vinstendel bör införas. En rimlig högste andel bedömer regeringen vara 55 procent.

Prop. 1993/94:182

Lottförsäljningsautomater

Den nu gäUande lotterUagen innehåller inte några regler om lottförsälj­ningsautomater. På marknaden finns idag automater som används för försäljning av lotter. En del av dessa innehåller slumpvalsgeneratorer och elektroniska minnen genom viUca vinstdragning sker. Regeringen föreslår i det följande en definition av lottförsäljningsautomater som innebär att slumpvalsgeneratorer och elektroniska minnen inte får före­komma i dessa automater. Anledningen till det är att lottförsäljnings­automater med sådan utmstning till förväxling liknar de värdeautomater som regeringen längre fram föreslår Definitionen innebär att vinstplan­en skall vara fastställd i förväg samt att vinstdragningen skall ha skett i förväg under överinseende av en kontrollant. Tillstånd att sälja lotter genom lottförsäljningsautomater skall kunna lämnas i fråga om sådana egentiiga lotterier som kräver tillstend. För att åstodkomma enhetiighet och underlätto konti-oller föreslås också att sådana automater skall typ­godkännas.

5.2   Frisektorslotterier

Regeringens förslag: Högste tillåtna vinst i foUcrörelsemas frisektorslotterier skall vara 1/6 basbelopp (5 867 kr). Det gäUer både varor, värdepappersvinster och kontonter.

Insatsen skall vara högst I /6 000 basbelopp (år 1994 5 kr 86 öre).

Värdet av vinstema i lotteriet skall motsvara minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde.

Det skall vara möjligt att i foUcrörelsemas frisektorslotterier ha försäljning med lottiistor upp till fyra veckor innan den tiUstäUning eUer sammankomst, i samband med viUcen lotteriet anordnas, äger mm.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De remissinstonser som har yttrat sig i denna del tUlstyrker förslagen.

Skälen för regeringens förslag: Vissa mindre lotterier kan idag anord­nas uten tiUstånd. Detta regleras i 17, 17a och 17b §§ i 1982 års lotteri-

23

fag. Syftet är att underlätto för bl.a lokala föreningar och nöjesarrangör- Prop. 1993/94:182 er att anordna mindre lotterier i samband med tiUstäUningar och sam­mankomster. Bestämmelsema gäUer både för lotterier för allmännyttiga ändamål men även för kommersieUa lotterier. Gemensamt för lotterier­na är att det skaU vara fråga om egentUga lotterier och att de skall vara anordnade i samband med en tiUstäUning eller sammankomst.

Som ett led i strävandena att öka möjUghetema för foUcrörelsema att höja sina intäkter bör vinstmöjUghetema även i folkrörelsemas fri­sektorslotterier öka. För att öka attraktiviteten hos den lottköpande allmänheten bör penningvinster tillätes i större utsträckning. Regeringen anser att vinsttaket bör höjas från 500 kr till 1/6 basbelopp (5 867 kr) och avse varor, värdepapper och kontanter. Högste insatsen bör som en konsekvens av det föregående få uppgå tiU högst 1/6 000 basbelopp (cirka 6 kronor).

En konsekvens av regeringens förslag är att den tillåtna vinstnivån för vamvinster år 1994 blir 5 867 kr. I dag skall det sammanlagda värdet av vamvinstema motsvara minst hälften av insatsemas värde som får vara högst 10 000 kr. Det innebär att det är tänkbart att värdet av en enda vamvinst kan vara något högre än vad som nu föreslås. A andra sidan kommer den föreslagna vinstnivån att justeras i takt med basbe­loppets höjning.

Totelt sett innebär emellertid förslaget en väsentiig förbättring efter­som penningvinster och värdepappersvinster tillåts upp till ett värde av 5 687 kr i 1994 års penningvärde.

När det gäller vinstendelens värde hänvisas till vad som anförts i det föregående (avsnitt 5.1).

Kravet på att folkTÖTdserms frisektorslotterier skall anordnas i sam­band med tillställning eller sammankomst uppmjukas på så sätt att försäljning med s.k. lottiistor får äga mm fyra veckor före tillstellning-en. Skälet tiU det är att vissa föreningar, bl.a. kyrkliga syföreningar, använder sig av ett sådant försäljningssätt uten att det påverkar lotteri­marknaden negativt. Det finns därför ingen anledning att förbjuda för­farandet.

24

5.3    Bingospel

Prop. 1993/94:182

Regeringens förslag: Vinstema i bingospel skaU kunna utgöras av värdepapper. För normalfåUet får liksom nu värdet av högste vinsten inte överstiga ett basbelopp. För vissa särskilda faU skaU värdet av högsto vinsten kunna uppgå till sex basbelopp. Högste tiUåtna vinstbelopp blir således ett respektive sex basbe­lopp för vam-, penning- och värdepappersvinster.

Värdet av vinstema i bingospel skaU motsvara minst 35 procent av insatsemas värde. Det skall inte vara någon gräns för högste tiUåtna vinstandel i bingospel.

HandUcapporganisationer ges vidgade möjligheter att få till­stånd tiU bingospel.

BingotiUstånd skaU kunna ges för tre år.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens utom i fråga om högste vinsten i vissa särskilda fall.

Remissinstanserna: De remissinstenser som har yttrat sig över utred ningens förslag i denna del har inte haft någon erinran. Några remiss­instenser anser dock att minste tillåma vinstendel bör vara högre än 35 procent.

Skälen för regeringens förslag: Enligt nu gällande lagstiftning får vinstema i bingospel inte utgöras av värdepapper. Högste tillåtna vinst­belopp för vam- och penningvinster är ett basbelopp. Om det finns särskUda skäl, får tiUståndsmyndigheten dock medge att värdet av en vinst får uppgå tiU högst tre basbelopp. Tillstånd kan lämnas endast till en eUer flera ideella föreningar.

Bingospel utgör alltjämt en viktig inkomstkälla för de ideella för­eningama. Därför bör det, i Ukhet med vad som nu gäller, vara möjligt att i vissa faU anordna sådana bingospel som syfter till att vidmakthålla och stimulera intresset för bingospel som spelform. Ett sådant sätt kan vara att få möjlighet att anordna riksomfattende bingospel eller bingo­spel inom ett större område t.ex. i flera län eller i ett storstedsområde.

För att sådana större bingospel skall vara attraktiva krävs i vissa fall att värdet av en vinst får vara högre än både ett och tre basbelopp. Den nuvarande gränsen om tre basbelopp bör därför höjas ytterligare, men begränsas tiU högst sex basbelopp i vissa särskilda fall. De fall som här avses är när ett bingospel av större omfattning anordnas i syfte att stimulera och vidmakthålla intresset för de föreningsdrivna bingospelen.

När det gäller vinstendelens värde hänvisas till vad som anförts i det föregående (avsnitt 5.1). Bestämmelsen om en högste tillåtna vinstendel om 55 procent bör dock inte gälla bingospel eftersom vinstondelen i det spelet genomsnittiigt uppgår till 60 procent uton att det påverkar mark­naden för andra lotterianordnare.

25

Vidgade möjligheter för handikapporganisationer

Prop. 1993/94:182

Marknadsutrymmet för bingospel är i de flesto fall inte obegränsat. Det innebär att en rättvis fördelning av bingotUlstånden bör eftersträvas.

Vad gäUer bingospelen är det vUctigt att bingotiUstånden inte blir ojämnt fördefade meUan olika föreningar. Det har hänt att föreningar som en gång fått tiUstånd fått behålla dem medan andra föreningar stäUts utanför. Vid tiUståndsbedömningen har stor vikt lagts vid storlek­en på föreningens utgifter. Det har medfört att föreningar med omfat­tande bingotiUstånd kunnat göra stora utgiftsåtoganden som inte står i proportion tiU omfattningen av den verksamhet som föreningen bedri­ver. I proposition 1987/88:141 sid. 25 betonade föredragande stetsrådet vikten av att storleken av föreningamas ungdomsverksamhet gavs ökad betydelse vid tiUståndsgivningen.

Regeringen anser att även handikapporganisationerna bör ges vid­gade möjUgheter att få bingotiUstånd. TUlståndsmyndighetema bör därför i framtiden vid bedömningen av om en förening för sin verksam­het behöver lotteriinkomster särskilt beakto verksamhet som främjar förståelsen för och underlättor anpassningen av handikappade barn och ungdomar i samhäUet. Det bör framgå av lagtexten. Det nu sagda inne­bär självfallet inte att inte andra föreningar än sådana med ungdoms­verksamhet och verksamhet som främjar förståelsen för och underlätter anpassningen av handUcappade bam och ungdomar i samhället skall få tiUstånd.

Tillståndstid

I 1982 års lotterilag (13 §) föreskrivs bl.a. att bingotillstånd skall avse viss tid. I praxis bevUjas bingotillstånd för högst ett år i teget. Det innebär att tillståndssökande föreningar en gång varje år måste åter­komma tiU tillståndsmyndigheten med en ny ansökan. I många fall är bingoverksamheten stebil och fungerar bra. I sådana fall bör tillstånd kunna lämnas för en längre tid, dock högst tre år. Det medför bl.a. att den administrativa hanteringen förenklas. Även om längre tillstånd ges kan fömtsättningama för tillstånden under pericxlen komma att ändras. I likhet med vad som nu gäller bör det därför även i fortsättningen vara möjligt att under en tUlståndspericxl ändra ett beslut.

Det kan också förekomma fall där det kan bli nödvändigt att tvinga föreningar som spelar i samma hall att samarbete om speltider och haUutrymme, t.ex. när ett tUlstånd går ut och näste förening börjar spela. Den omständigheten att det är möjligt att ge tillstånd som gäller under lång tid och att det inte är någon lagstodgad begränsning av om-sätmingen kan medföra att stora och välbelägna bingohallar får konkur­rensfördelar eUer i värsto fall slår ut mindre och sämre belägna bingo-haUar. Sådana omständigheter bör beaktes vid tillståndsgivningen och vid bestämmande av tUlståndstiden.

26

5.4   Bingoallianser

Prop. 1993/94:182

Regeringens bedönming: TiUstånd bör inte kunna ges tiU andra ideeUa föreningar än sådana som är juridiska personer.

Utredningens förslag: Sammanslutningar av ideella föreningar (bingoallianser) skaU kunna få tiUstånd att anordna bingospel och beslute om dels fördelning av bingospelets nettobehållning, dels om inträde av nya medlemmar i alliansen.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inget att erinra mot att bingoaUianser blir tiUståndshavare. Däremot motsätter sig flera remiss­instanser bl.a. Lotterinämnden och länsstyrelsema, att bingoalliansema själva skaU beslute om fördelning av nettobehållning och om inträde av nya medlemmar. Man menar att det kan komma att missgynna små och fattiga föreningar.

Skälen för regeringens bedömning: Med bingoallianser avses en sam­manslutning av ideella föreningar som har bildats för att genom bingo­verksamhet skaffa intäkter till föreningama. De allianser som finns i dag är ohka tiU sin juridiska stmktur. Vissa är ekonomiska föreningar med stedgar och vissa andra är sammanslutna i mera lösa former vilka inte är att anse som en juridisk person.

I dag är det formeUt inte aUianser som får tillstånd uton en eller flera ideeUa föreningar som ingår i alliansen. Flera föreningar lämnar in en gemensam ansökan om bingotillstånd. Vidare förekommer det att servi­ceföretog beviljas tillstånd att till förmån för en eller flera föreningar bedriva bingoverksamhet.

Vid bedömningen av frågan om det finns skäl att införa en möjlighet att låto en aUians bli tiUståndshavare kan till en början konstoteras att alUansema, som nyss har nämnts, är olUca till sin juridiska stmktur. Är alUansen en ekonomisk förening skall den registreras och ha stodgar. I en ekonomisk förening besluter föreningen själv bl.a. om inträde av nya medlemmar och fördelning av överskottet. Är en medlem missnöjd med ett beslut som den ekonomiska föreningen har fattet får medlemmen vända sig tiU allmän domstol och hävda t.ex. att fördelningen av över­skottet inte beslutets i enlighet med stedgama.

Vidare gäUer att en ekonomisk förening har till ändamål att främja medlemmamas ekonomiska intressen genom ekonomisk verksamhet i viUcen medlemmama delter i på olUca sätt. Som framhålls under kom-menteren tUl 16 § innebär det att lotterier normalt inte får anordnas av föreningar som uppfyller fömtsätmingama för registrering enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar.

För aUianser som inte är ekonomiska föreningar gäller inte dessa regler. Olika bestämmelser gäller således beroende på om alliansen är en ekonomisk förening eller inte.

Vidare talar rättssäkerhetsskäl mot att särskilt en allians som är sam­mansluten i lösa former skall få fatta beslut om fördelning av nettobe­hållning och om inträde av nya medlemmar. Det är uppenbart att det

27

finns en risk för att vissa föreningar kan gynnas och andra missgynnas vid fördelningen av nettobehålhiingen och vid beslut om att to in nya föreningar i alliansen. I sådana situationer är det nödvändigt med en möjUghet att få alUansens beslut prövat, lämphgen av tillståndsmyndig­heten. Det medför i sin tur att det stäUs förvaltningsrättsliga krav på aUiansens beslut, såsom upplysningar om överklagande ete. Det är tveksamt om aUiansema kommer att ha sådan kompetens som krävs för att uppgiften skaU utföras på ett fiiUgott sätt. Vid övervägande av det anförda anser regeringen att utredningens förslag om bingotiUstånd för aUianser inte innebär några fördelar eUer förbättringar jämfört med nuvarande ordning.

Någon sådan möjlighet bör därför inte införas.

Prop. 1993/94:182

5.5    Spel på värdeautomater

Regeringens förslag: Spelautomater i viUca vinstmöjligheten beror huvudsakUgen på slumpen och som betelar ut vinst endast i form av värdebevis, spelpolletter eller liknande (s.k. värde­automater) skall kunna tUlåtes om spelet anordnas till förmån för svensk juridisk person som är ideell förening. Vinst skall kunna användas för återspel. Kontantutbetelning av vinster får inte ske i någon form.

Insatsen får inte överstiga 1/6 500 basbelopp (för närvarande 5 kr 41 öre). Högste vinsten får inte överstiga ett belopp som motsvarar hundra gånger insatsen. Högst fem spelautomater skall få placeras ut på varje spelplats.

Värdeautomatema skall tiUåtes endast om spelet anordnas i samband med hotell- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tillstånd tiU servering av spritdrycker, vin eller sterköl enUgt lagen (1977:293) om handel med drycker.

TiUstånd att anordna spel på värdeautomater skall få lämnas bara till spelföreteg som antingen ägs av foUcrörelsema eller har ett stetiigt inflytende.

Utredningens förslag: Utredningens försfag överensstämmer delvis med regeringens. Utredningen föreslår dämtöver att även spelautomat­er i vilka vinstmöjligheten i allt väsentiigt beror på spelarens skicklighet och som betalar ut vinst i form av pengar (s.k. skickUghetsautomater) skaU tUlåtos. Vidare föreslår utredningen att högsto vinsten för värdeau­tomater inte får överstiga 1/15 basbelopp (cirka 2 300 kr) varav 1/3(X) basbelopp (cirka 115 kr) får betalas ut i kontonter samt att för skicklig­hetsautomater får insatsen inte överstiga 1/ 6 OCX) basbelopp (för närva­rande cirka 6 kr) och vinsten inte 1 /3(X3 basbelopp (för närvarande cirka 115 kr). Högst fem värdeautomater respektive skicklighetsautomater skall få placeras ut på vaije spelplats. I övrigt överensstämmer utred­ningens förslag med regeringens.

28

Uöedningen föreslår att tiUstånd att anordna spel på de nya automatema    Prop. 1993/94:182 skaU lämnas bara tiU ett folkrörelsedominerat spelföretog.

Remissinstanserna: E>et stora flertalet remissinstanser har ingen erinran mot utredningens förslag i detma del. Många betonar dock vikten av kontroU och det angelägna i att undvika olämpliga ungdomsmiljöer.

Samarbetsnämnden för stotsbidrag tiU trossamfund (SST), Sveriges Kristna Ungdomsråd, Läramas missionsförening. Kristna socialdemok-ratema, De krisma samfundens nykterhetsrörelse och Nykterhetsrörel­sens landsförbund motsätter sig att marknaden för spel och lotterier utvidgas överhuvudfaget. De anser att det är oetiskt att medel från en verksamhet i en miljö som skuUe kunna bedömas som skadlig för bam och ungdomar överförs som stöd till verksamhet för just bam och ung­domar.

Handikappförbundens centralkommitté redovisar att de handikappför-bund som är medlemmar i Folkrörelsernas samarbetsorgan i lotterifrå­gor (FSL) inte motsätter sig förslaget medan de som inte är med i FSL är emot förslaget av principiella skäl.

Bakgmnd: EnUgt 7 § lotterilagen får automatspel som ger vinst i form av pengar, värdebevis, spelpolletter eller liknande efter tillstånd anordnas endast på fartyg i intemationeU trafik. Tillsfandet kan avse både spel som styrs av slumpen och spel vars utgång spelaren kan påverka genom sin skicklighet. Vinst kan betolas ut genom spelautoma­ten eUer vid sidan om, exempelvis manuellt.

Uttrycket värdebevis omfattor handling, märke eller annat som är bärare av ett penningvärde. Som exempel kan nämnas presenticort som är inlösbart i pengar eller går att lösa in mot annan prestotion av ekono­miskt värde t.ex. varor eUer tjänster.

EnUgt 8 § lotterilagen får spel på vamspelsautomater anordnas efter tiUstånd under fömtsättning

1.    att spelet anordnas i samband med

a)

offentUg nöjestillställning inom nöjespark eller liknande anlägg­ning,

b)

restourangrörelse som har tillstånd till servering av spritdrycker, vin eUer starköl eUer om det annars anses lämpligt att spelet anordnas i samband med restourangrörelsen eller

c)

bingospel,

2.

att värdet av spelarens insats uppgår till högst fem kronor per spel

3.

att värdet av högsto vinsten uppgår till högst tjugo gånger insatsen.

Exempel på vamspelsautomater är s.k. lyftere, varmed förstås vam­spelsautomater med lyftkranar som hanteras på ett sådant sätt att varan kan gripas, och s.k. pushers i viUca man får varan bara om en arm som rör sig över en skiva får med sig varan över skivans kant. Sådana auto­mater förekommer främst i nöjesparker och på tivolin.

En annan automatspelsform regleras i lagen (1982:636) om anordnan­

de av visst automatspel (automatspelslagen). I denna lag regleras spel

med automater som inte ger vinst eller endast ger vinst i form av frispel

på automaten (s.k. förströelsespel). Syftet med automatspelslagen är

29

ftämst att hindra uppkomsten av dåliga spelmiljöer för bam och ung-

dom. Det är med andra ord firåga om en social skyddslagstiftning.    Prop. 1993/94:182 TiUstånd krävs inte bara för anordnande av automatspel utan, genom en fagändring år 1990, även för uppstäUning av spelautomater.

Skälen för regeringens förslag: Som tidigare har framhållits är det angeläget att skapa så gocfa ekonomiska fömtsättningar som möjligt för folkrörelsema och öppna möjUgheter för dem att i större utsträckning själva finansiera sin verksamhet. Genom att öka vinstnivåema och tUlåte nya former av vinster i foUcrörelsemas egentiiga lotterier och bingospel, i enUghet med vad som har föreslagits i det föregående, kommer deras ställning på lotterimarknaden att stärkas. I syfte att ytterligare stärka folkrörelsemas roU på lotterimarknaden bör även övervägas att tillåto nya former av lotterier tiU förmån för dem. Vad som därvid närmast blir aktueUt är att pröva humvida nya former av automatspel skall kunna tiUåtes.

De nya former av automatspel som i dette sammanhang kommer i bUckpunkten är sådana automatspel som kan ge vinst i form av pengar, värdebevis, spelpolletter och liknande. Sådana automatspelsformer förbjöds från och med den 1 januari 1979 (jfr prop. 1978/79:20, bet. 1978/79:NU11, rskr 1978/79:45, SFS 1978:759), med undanteg för sådant spel som anordnades på fartyg i intemationeU trafik. Skälen till förbudet var i huvudsak, att sådant spel orsakade betydande problem för många människor, att spelverksamheten på resteuranger inte hade fått en från social synpunkt acceptebel form och att det var principiellt otiUfredsställande och stötende att allmänhetens spelbenägenhet skulle få utnyttjas i enskUt vinstsyfte på det sätt och i den omfattning som de dåvarande reglerna tUlät.

Vid övervägandena om någon av de nu förbjudna spelformerna skall tiUåtes måste beaktes att de inte orsakar sociala skadeverkningar eller andra olägenheter av det slag som motiverade förbud mot sådana spel­former. Det finns därför anledning att gå fram med stor försiktighet.

Tidigare erfarenheter visar att automatspel som kan ge vinst i form av pengar har en betydande dragningskraft och att det leder till att förströelsemomentet kommer i skymundan för strävan att få inkomster från spelet. Dette för i sin tur med sig särskilda risker för att spelare drabbas av ekonomisk misär eller andra sociala skadeverkningar. Enligt regeringens mening kan det därför inte nu komma i fråga att tilläte sådant automatspel på land.

En spelform som inte i sig i samma utsträckning för med sig sådana risker är spel på värdeautomater, under fömtsättning att spelet på varje spelplats begränsas både när det gäller omfatmingen och tillgängligheten samt att en tUlfredsstäUande kontroll går att ordna. Med värdeautomater förstås sådana spelautomater som kan ge vinst bara i form av värdebe­vis, spelpoUetter eller liknande och där vinstmöjligheterna huvudsakli­gen beror på slumf)en. Med värdebevis förstås en handling som har ett ekonomiskt värde men som inte kan lösas in i pengar, t.ex. ett present­kort.

EnUgt regeringens mening bör sådana spel på värdeautomater till för­

mån för foUcrörelsema kunna tillätes i vissa fall. Det är emellertid

30

viktigt att spelet därvid utformas på ett sådant sätt att spelets förstiöelse-

karaktär dominerar framför vinstospekten och att risken för sociala    Prop. 1993/94:182 skadeverkningar minimeras.

Med dessa utgångspunkter föreslår regeringen att tiUstånd skall kunna ges tiU att anordna spel på värdeautomater, om spelet anordnas till förmån för sådana ideeUa föreningar som har tiU huvudsakligt syfte att i främja ett allmännyttigt ändamål  inom landet.  Regeringen anser att! överskottet av spelet på värdeautomater främst skaU gå till det lokala' föreningsUvets    bam- och ungdomsverksamhet.  Yrkesmässig idrotts-eUer kultumtövning bör normalt inte finansieras med lotterimedel.

Placering av automatema

Det är viktigt att automatema placeras på sådana ställen och i sådant antal att minste möjliga missbmk och skadeverkningar uppstår. Därför skaU värdeautomater tiUåtes endast på resteuranger med tillstånd att servera alkohol. Det innebär en viss garanti för att verksamheten i lokalen bedrivs i ordnade former. Värdeautomatema skall ses som ett komplement av förströelsekaraktär till hotell- och resteurangverksam-heten. Högst fem automater per spelplats bör tillätes. Det är vUctigt att även tiUsynsmyndigheten via uppringd förbindelse kan kontrollera de sj)elautomater som har tillstånd.

Vinstandel

En omständighet av betydelse vid automatspel är hur stor andel av insatsen som återbetelas i vinst. Det är självfallet av vikt att tillräckligt stor andel återbetelas. Det är angeläget att konti-oll sker av att vinsten­delen inte ändras genom ett ingrepp i automaten. I lagen bör fastställas den minste tUlåtna vinstandelen. Vid en avvägning mellan spelarens och spelanordnarens intressen anser regeringen att vinståterbetelningsandelen skall vara minst 85 procent.

Det är viktigt att vinstvärdet inte är för högt eftersom det kan locka tiU fortsatt och långvarigt spel för att om möjligt vinna tillbaka det man eventueUt förlorat. Högste tUlåtna vinst bör därför inte överstiga hundra gånger insatsen. Högste tillåtna insats bör bestämmas till 1/6 500 basbelopp (för närvarande 5 kr 41 öre eller avmndat 5 kr).

Kontroll

Lotteriutredningen föreslår att även spelautomater skall typgodkännas av

tiUståndsmyndigheten. Regeringen anser att denna fråga bör ses i sam­

band med den kontroll- och säkerhetsnivå som bör finnas för de värde-

automater som föreslås. Det är viktigt att möjUghetema att manipulera

och ändra automatema minimeras. Eftersom vissa typer av värdeauto­

mater ger möjlighet bl.a. till spel som går fort är det angeläget att de

kan kontroUeras på ett effektivt sätt. Erfarenheter utomlands visar att

det är angeläget att värdeautomater regleras och konti-olleras strängt.

-"

Regeringen anser att varje värdeautomat skall vara ansluten till en cent­raldator så att både tiUsynsmyndighet och operatör via uppringd eUer permanent förbindelse kan kontrollera bl.a. spelutveckling och eventuel-fa ingrepp i automaten. Några fristående värdeautomater skaU inte få förekomma. Det innebär att både kommunUcations- och datomtmstning tiUsammans med själva automatema bUr att anse som ett integrerat system för automatspel. Bl.a. för att begränsa oUka typer av utmstning som kan förekomma bör aU nu nämnd utmstning som hör samman med ett system för spel på väldeautomater godkännas av tUlståndsmyndig-heten.

Om spelterminalema är uppkopplade tUl en centraldator via telenätet är det möjUgt att kontroUera spelets intäkter och inhämte annan infor­mation samt även att sända information tiU terminalema.

Prop. 1993/94:182

TiUståndshavare

Regeringen viU inte låsa frågan vem som skall bli tiUståndshavare i fråga om värdeautomatema till en enda lösning. I lagen bör därför anges att tiUstånd får lämnas till sjjelföreteg som antingen ägs av folk­rörelsema eUer har ett stetiigt inflytende eller till sp)el företeg som ägs av folkrörelsema och har ett stetiigt inflytende.

5.6    Lotterier i radio och TV

Regeringens förslag: Efter särskilt tillstånd skall tillståndsplUc-tiga egentiiga lotterier och s.k. registieringslotterier samt bingo­spel få anordnas i radio eUer television. Om tillståndet avser närradio eUer egensändningar av television i kabelnät får det lämnas bara om det kan antes att marknaden för lokala lotterier inte försämras.

Utredningens förslag: Utredningens förslag i fråga om lotterier i radio och TV överensstämmer i huvudsak med regeringens.

Utredningen föreslår att endast en aUians av föreningar skall kunna få tiUstånd tiU sändningar i närradio och egensändningar av television i kabelnät.

Remissinstanserna: En del remissinstenser är kritiska till utredningens förslag och framför en del ändringsförslag.

Radionämnden anför att man i sina bedömningar av reklambetonade inslag tiUämpar radiolagens krav på opartiskhet. Nämndens praxis innebär att programföretegen skall vara försUctiga med inslag som kan uppfattes som gynnande av ett visst företeg eller en viss produkt i för­håUande tiU konkurrerande företeg eller produkter. Ett sådant gynnande har i princip accepterats endast om det kan motiveras av ett tillräckligt sterkt informations- eUer nyhetsintresse. På denna gmnd har nämnden accepterat exempelvis presentetioner av vissa tips- och lotteriresultet.

32

Från och med den 1 juU 1991 innehåUer 6 § andra stycket radiolagen en Prop. 1993/94:182 bestämmelse som nämnden tiUämpar vid bedömningen av reklambetona­de programinsfag, nämUgen ett förbud mot att i programverksamheten otiUbörUgt gynna ett kommersiellt intresse. Bestämmelsen ter fömtom gynnande mot vederlag främst sikte på s.k. vamexponering i TV, dvs. sådan exponering som kan vara särskUt aktuell i samband med spel- och tävlingsprogram. Uttalandena i förarbetena tiU fagmmmet (prop. 1990/91:149, sid. 128) innebär att ett visst mått av kommersieUt gyn­nande kan vara motiverat också om det har ett underhållningsintresse. Radionämnden åberopar prövningen av programmet BingoLotto i TV 4 som ett exempel där inslaget av vamexponering har ansetts i viss ut­sträckning motiverat av underhållningsvärdet. Nämnden fann dock vid granskningen av de nämnda programmen att dessa innehöll en rad inslag där fokuseringen på företeg, produkter och vammärken klart överskred vad som kunde anses motiverat med hänsyn till något infor­mations- eUer underhåUsintresse. Programmen har således i dessa delar befimnits strida mot radiolagens bestämmelse rörande otillbörligt gyn­nande ay kommersiella intressen. Mot denna bakgmnd ifrågasätter nämnden om inte bestämmelsema i utredningens lagförslag 32 och 36 §§ kan komma i konflikt med de programbestämmelser som nämnden har att tiUämpa. Radionämnden anser att denna fråga bör utredas när­mare.

Närradionämnden konsteterar att det rådande förbudet mot att bedriva vissa slags lotterier i närradio och kabeltelevision har sin gmnd i över­väganden om hur lotteriverksamheten lämpligen bör anordnas och inte i överväganden om hur närradioverksamheten påverkas. Vidare säger nämnden att utredningens förslag att upphäva förbudet inte har någon särskild motivering men att det är tydligt att motivet är en ändamålsen-Ug lotterilagstiftning. Mot denna bakgmnd finner nämnden inte anled­ning att ha några bestämda synpunkter på förslaget att upphäva förbudet att bedriva egentiigt lotteri i närradio och kabeltelevision.

Av övriga remissinstenser som yttrat sig i frågan har de fleste ingen erinran mot utredningens förslag.

Skälen för regeringens förslag: När det gäller lotterier i radio och TV föreskrivs i 1982 års lotterilag (15 a §) att i närradio eller kabeltelevi­sion får inte bedrivas bingospel enligt 11 § eller egentiigt lotteri enligt 11 eUer 14 §. Innebörden av bestemmelsen är att prövningen av frågan om tiUstånd att bedriva bingospel eller egentiigt lotteri i närradio eller kabeltelevision Ugger hos regeringen enligt 4 § lotterilagen. I fråga om mndradiosändningar (varmed förstås både radio- och televisionssänd­ningar) finns idag inte något motsvarande förbud. Regeringen har vid ett antal tiUfällen gett tiUstånd tiU ett egentiigt lotteri vars dragning presenteras i mndradiosändning, nämligen BingoLotto i TV 4.

Utredningen angående viss lotteriverksamhet i närradio anförde i sitt

betänkande "Lotteri i radio och TV" SOU 1988:24 som skäl för att

föreslå förbud mot egentiiga lotterier enligt 11 § lotterilagen i mndra­

diosändning eUer trådsändning som sker med stöd av tillstånd av rege­

ringen eUer kabelnämnden i huvudsak följande.

33

3 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

1.

TUlämpningen av lotterUagen i fråga om tillstånd och vUUcor till    Prop. 1993/94:182 lotterier som avses bedrivas i radio och TV kan antes bli oenhetiig.

2.

Vissa föreningar får genom radio- och TV-sändningar ett orättvist försteg på lotterimarknaden i förhåUande tUl andra anordnare av lotteri­er därför att möjligheterna att eUer intresse av att verka i dessa medier är olika för olika föreningar.

3.

För att ett lotteri i radio och TV skall bli attraktivt torde fömt-sättes att det ges bingokaraktär, dvs. att vinst utfaller på en kombination av siffror, vilket fordrar tämUgen avancerad dafateknik. Metoden drar kostnader och innebär dessutom kontroUsvårigheter. Kostnadema och radions och TV:ns genomslagskraft kan accentuera skUlnadema i fråga om fömtsättningama för olika föreningar att lönsamt bedriva lotterier.

I proposition 1987/88:141, som regeringen lämnade tiU riksdagen innan ovannärtmda utredningsarbete var avslutet, anförde det föredra­gande stetsrådet att han, innan ställning togs till möjligheten att anordna bingospel i närradio eUer kabeltelevision, ville av vakte den då pågående utredningen. Regeringen föreslog dock, i av vakten på ett sådant ställ­ningstegande, att frågan om tillstånd till bingospel i närradio och kabel­television skulle prövas av regeringen i stället för, som dittills, av Lot­terinämnden.

Riksdagen godtog förslaget men beslutede dämtöver att regeringen bör pröva även frågor om tillstånd till egentiiga lotterier i sådana me­dier (bet. 1987/88:KrU22, sid. 17). 15 a § i lotterilagen är utformad i enUghet härmed och har därefter inte ändrats.

Om, såsom regeringen föreslår, en tillståndsmyndighet prövar frågor om tUlstånd till lotterier som skall anordnas i radio eller television torde garantierna för en enhetiig tillämpning vara goda.

Regeringen anser att konkurrensaspekten kan beaktes i tillräcklig grad genom en rättvis och fömtseende tillståndsgivning. Om tillståndet avses gälla närradio eller kabeltelevision skall särskilt beaktes att marknaden för lokala lotterier inte försämras.

Om foUcrörelsemas lotterier anordnas i radio och television kan det medverka till att öka attraktiviteten hos lotteriema och därmed foUcrö­relsemas intäkter.

Mot bakgmnd av det anförda ser regeringen inga avgörande hinder mot att nu te bort förbudet i 15 a § lotterilagen och ge en tillståndsmyn­dighet möjUghet att efter prövning lämna tillstånd till att anordna egent­Uga lotterier och bingospel i radio eller television. Tillstånd skall bara kunna ges tiU en sådan ideeU förening som kan få tillstånd till lotteri. Regeringen har självfallet möjUghet att i de tillståndsbeslut som rege­ringen meddelar också medge att lotterianordnaren får anordna lotteriet i radio eUer television.

Radionämnden har i sitt remissvar ifrågasatt om inte bestämmelsema i 32 och 36 §§ i Lotteriutiedningens förslag till lotterilag kan komma i konflUct med de programbestämmelser som radionämnden har att tilläm­pa.

Regeringen anser att det inte behöver bli så. En prövning enligt

lotterilagen innefatter en stiikt tillämpning av fömtsättiiingama enligt

34

lotterilagen för ett tillstånd. Ett lotteritiUstånd som innefattar ett tillstånd

att anordna lotteriet i radio eller television kan rimUgen inte innebära ett förtida ställningstegande tiU förenligheten med radiolagens bestämmelser eUer innefatte tiUstånd tiU något som redan från böljan strider mot radiolagens bestämmelser. Rundradiosändningar med spel- och lotteri-insfag måste självfallet följa radiolagens bestämmelser. Den gransk­ningen och prövningen skaU och måste Radionämnden göra.

Om tiUstånd meddefas skall självfaUet även bestämmelsema i lagen (1991:2027) om kabelsändningar till aUmänheten (kabellagen) samt fagen (1992:1356) om satelUtsändningar av televisionsprogram tUl aU­mänheten följas. Det gäUer särskUt reklambestämmelsema. Vad nu sagts gäUer även närradiolagens (1982:459) bestämmelser.

Prop. 1993/94:182

6     Roulettspel, tärningsspel och kortspel

Regeringens förslag: TUlstånd att anordna roulettspel, tämings­spel eller kortspel skall ges till den som anordnar spelen. Innan tillstånd lämnas skall sökandens lämplighet prövas.

Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Ut­redningen har inte lämnat något försfag om lämplighetsprövning. Vidare har utredningen föreslagit att kopplingen mellan tillstånd till resteurang-kasinospel och serveringstillstånd skall upphöra.

Renussinstansema: Några länsstyrelser menar att spellokalens inneha­vare även fortsättningsvis bör vara tUlståndshavare och att således över­vägande skäl talar för att ha kvar kopplingen mellan resteuranger med tiUstånd att servera starkare alkoholdrycker och kasinospelet.

Skälen för regeringens förslag:

TiUståndshavare

I dag är spelverksamheten i fråga om resteurangkasinospel i flertalet fall upplåten tUl ett spelföretog. Enligt nu gällande ordning skall emellertid speUokalens innehavare vara tiUståndshavare. Enligt regeringens mening skulle såväl tiUståndsgivning som kontroll och tillsyn underlättes om det är den som bedriver spelverksamheten som får tillstendet. Samtidigt bör det emeUertid även i fortsättningen finnas en koppling mellan serve-ringstiUstånd och speltiUstånd. Serveringstillståndet utgör en viss garanti för att verksamheten i lokalen är seriös och drivs på ett från ordnings-synpunkt godtagbart sätt. I likhet med vad som nu gäller bör vid till­ståndsprövningen vUct läggas vid sådana omständigheter som tillgodoser kravet på att spelet behäller sin förströelsekaraktär och inte lockar till sig bam och ungdom. I betänkandet Kommunemas roll på aUcoholom-rådet och inom missbmkarvården (SOU 1993:31) har föreslagits att tiUståndsgivningen enligt lagen (1977:293) om handel med drycker skall

35

flyttas tiU kommunerna. Även om det bUr så bör det vara en koppUng    Prop. 1993/94:182 meUan serveringstiUstånd och speltillstånd.

LämpUghet

I gällande lotterUag finns inga bestämmelser om lämplighet och vandel hos dem som söker tiUstånd att anordna resteurangkasinospel. För att hindra olämpUga personer att få tillstånd att driva resteurangkasinospel bör vissa krav stäUas på dem som söker tiUstånd.

Resteurangkasinon drivs kommersiellt. Bl.a. på gmnd härav är det vUctigt att spelanordnama bedöms lämpliga att driva verksamheten på det sätt lagstiftaren avsett. Resteurangkasinospel skall i princip vara ett förströelsespel där vinstintresset inte skall komma i förste hand. De personer, fysiska eUer juridiska, som söker tillstånd bör för att få tiU­stånd ha viss erfarenhet från resteurangkasinoverksamhet. Någon form av utbildning, praktisk eller teoretisk, bör också krävas. Utbildningen kan ha förvärvats i olika befatmingar i ett kasinoföreteg. Erfarenhetema bör ha skaffats under en inte alltför kort tid.

När det gäUer den ekonomiska lämpligheten bör de ekonomiska fömtsätmingama för etebleringen prövas. Vidare bör sökandens vandel i ekonomiska frågor undersökas. Vad som särskilt bör granskas är om sökanden har varit försatt i konkurs och om han har eller under denna tid haft näringsförbud. Vidare bör beaktes om sökanden har skatteskul­der. Nämnda omständigheter kan ge en fingervisning om sökandens vUja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter på det ekonomiska området. Om det finns anledning till det bör tillståndsmyndigheten kunna kräva en kalkyl över den spelverksamhet som planeras. Resteu­rangkasinoverksamhet kan kräva inte helt obetydliga investeringar exempelvis i kontroll- och säkerhetsutmstning.

Av stor betydelse är också sökandens vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det allmänna. Främst avses då viljan att betela skatter och avgifter.

Vidare bör vederbörandes laglydnad i övrigt beaktes.

Syftet med en lämplighetsprövning är att utröna om sökanden kan förväntes följa de bestämmelser som gäller för verksamheten.

Som ovan nämnts kan en sökande vara en fysisk eller juridisk person. Är sökanden en eller flera fysiska personer skall prövningen självfallet avse samtUga.

Är sökanden en juridisk person t.ex. aktiebolag, förening eller han­delsbolag blir personkretsen som skall prövas större. Fömtom den juridiska personen bör prövningen avse en bestämd krets av fysiska personer. T.ex. bör de persöner som har ett stort personligt eller ekono­miskt inflytende i företeget omfattes av prövningen. De som kommer i fråga är dels verkstäUande direktörer och andra som genom en ledande ställning har ett bestämmande inflytende över verksamheten, dels styrel­seledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget eller närståen­des ekonomiska intresse har ett väsentiigt inflytende i företeget, dels bolagsmännen i handelsbolag.

Prop. 1993/94:182

7     Förbjudna förfaranden

Regeringens förslag: Det skall inte vara tillåtet för den som anordnar ett lotteri enUgt lotterilagen att lämna kredit för in­satser i lotteriet.

Det skaU vara förbjudet för den som är under 18 år att delte i sådana automatspel och roulett-, tärnings- och kortspel som omfattes av fagen.

Utredningens förslag: Överensstemmer i huvudsak med regeringens. Dock föreslår utredningen att förbudet att ställa tele- och datobaserat kommunikationssytem till förfogande för spel och lotterier skall avse ett inom landet anordnat lotteri, som inte är tillåtet eller saknar erforderligt tiUstånd och ett utom landet anordnat lotteri.

Remissinstanserna: Någon erinran mot förslaget att det inte skall vara tUlåtet att lämna kredit för insatser i lotteriet har inte framförts av remissinstan sema.

TeUa (f.d. Televerket) menar i fråga om förbudet att i vissa samman­hang använda tele- eller datebaserade kommunUcationssystem för spel och lotterier, att man har begränsade möjligheter att kontrollera hur abonnentema utoyttjar sina teleabonnemang.

Den föreslagna 18-ärsgränsen lämnas uten erinran av remissinstenser-na.

Skälen för regeringens förslag: 1 dag finns inget förbud för spel-anordnaren att lämna kredit för insatsen i lotteriet. Spel och lotterier innebär alltid risker för spelmissbmk och därmed följande sociala ska­deverkningar. Det är därför angeläget att lagstiftningen utformas pä ett sådant sätt att dessa risker minimeras. Att spela på kredit kan i enskilda faU få förödande konsekvenser. Om en deltegare i spel och lotterier erbjuds kredit för insatser i sjielet av spelanordnaren kan han under spelets gång frestes att spela långt över sin ekonomiska förmåga. Ett förbud för en spelanordnare att lämna kredit för insatser i lotteriet bör därför införas.

I dette sammanhang bör Telias 071-nummer beröras. Dessa linjer innebär en möjUghet för företeg och andra att mot betelning tiUhanda­håUa information och andra tjänster. Man säljer sina tjänster eller upp­lysningar via telefonen. Telia sköter sedan betolningsförmedlingen meUan säljaren och köparen av informationen/tjänstema. Säljaren får varje månad en utbetolning avseende de inkommande samtol han haft föregående månad. Köparen debiteras kosUiaden via sin vanliga telefon­räkning. Säljaren kan välja mellan automatisk och telefonistexpedierad uppkoppling. Informationen kan antingen vara inspelad eller ges direkt. Säljaren bestämmer själv priset per minut genom att välja en av toxoma enUgt en prisUsto. Lägste taxan är 4 kr 55 öre per minut och högsto taxan är 19 kr 20 öre per minut. För en telefonistexpedierad tjänst sätts

37

priset individueUt för varje tjänst. Av beloppet 4 kr 55 öre inklusive Prop. 1993/94:182 moms behåUer TeUa I kr 65 öre exklusive moms medan säljaren/in­formatören erhåUer 2 kr exklusive momsen som är 90 öre. Tillämpas den högsto taxan 19 kr 20 öre inklusive moms behåller Telia 2 kr 75 öre exklusive moms medan säljaren/informatören erhåller 12 kr 55 öre exklusive momsen som är 3 kr 90 öre.

Under 1992 inrättedes Etiska Rådet för Teleinformation (ERT) efter överenskonmielse meUan TeUa och Svenska Teleinformationsföreningen (STIF). Rådets uppgifter är enUgt de av stiftama antegna stedgama att utarbete och vidmakthålfa etiska regler för innehållet i den verksamhet som bedrivs på TeUas 071-nummer och dess marknadsföring samt att pröva ärenden som gäller innehåU och marknadsföring av sådan infor­mation. Rådet har gett ut ett antal cirkulär som innehåller anvisningar för marknadsföring av och innehållet på 071-linjer. Cirkulären innehål­ler meddelanden om av rådet fattede beslut som i huvudsak gäller in­dragna 071-linjer på gmnd av dels underlåten taxeinformation, dels visst sexueUt innehåU.

I de skriftliga avtalen om upplåtande av 071-abonnemang åter sig båda parter, Telia och säjaren/informatören att följa de rekommendatio­ner som rådet utfärdar.

Det har visat sig att det i dag via 071-linjer förekommer spel och lotterier som omfattes av lotterilagen. I vissa fall används ett kabelnät för att möjliggöra spel via 071-linje och television. Anordnama har emeUertid inte i något fall ansökt om eller fått tillstånd att anordna lotteriet och spelet. I samband med dessa spel och lotterier ådrar sig en del människor stora skulder som så småningom skall betelas via tele­räkningen för vidarebefordran till spel- och lotterianordnaren.

LotterUagstiftningen strävar bl.a. till att styra spel och lotterier på ett sådant sätt att de bedrivs i socialt acceptebla former. Denna strävan påverkar exempelvis valet av plats, krav på lägste ålder, kontrollmöjlig­heter, betalningsmtiner och krav på högste tillåtna insats. Sett i dette perspektiv framstår spel och lotterier via 071-linjer och i vissa fall via kabeltelevision som oacceptebla. Spel via 071-linjer innebär små möj­Ugheter att kontrollera bl.a. insatser och spelets omfatming samt delte­gare.

EnUgt regeringens mening behövs inte något uttryckligt förbud mot att lämna tiUstånd tiU lotterier av dette slag. Frågan om lämpligheten att anordna lotterier på dette sätt bör istället prövas i tillståndsärendet. I lotterilagen finns en aUmän bestämmelse i 11 § som säger att tillstånd får lämnas bara om det kan antes att verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämpligt sätt samt enligt meddelade vilUcor och bestämmelser. I allmänhet torde lotterier av det slag som nu har berörts vara att betrakte som olämpliga från allmän synpunkt.

Bestämmelsen om att en lotterianordnare inte får lämna kredit för insatser i lotteriet innebär t.ex. att spel och lotterier inte får förekomma via de s.k. 071-linjerna eftersom deltegaren senare får betola insatsen via telefonräkningen.

38

8     Forskning om spelberoende

Prop. 1993/94:182

Regeringens bedömning: Medel bör ges till dels forskning om spelberoende, dels organisationer för spelberoende människor. Fördelning av medel och initiativ tiU forskningsinsatser samt stöd tiU organisationer för spelberoende människor bör FoUc-hälsoinstitutet svara för. Regeringen avser att under näste riks­möte begära medel för ändamålet.

Utredningens förslag: Utredningen har inte lämnat något förslag i dessa frågor.

Remissinstanserna: Några remissinstanser har i sina remissvar påpe­kat angelägenheten dels av att satsningar görs på forskning om spelbe­roende, dels att stöd lämnas tiU organisationer för spelberoende männis­kor.

Skälen för regeringens bedömning: Forskning om spelberoende före­kommer inte i någon större omfattning i vårt land idag. Men det finns forskare som intresserar sig för spelberoendeproblematiken. Särskilt bör nämnas professor Sten Rönnberg som är verksam vid institutionen för socialt arbete vid Stockholms universitet och som i förste hand ägnar sig åt forskning om vård och behandling av aUcoholmissbmkare men som i det sammanhanget kommit in på och haft anledning att fördjupa sig i dels frågor som rör spelberoende dels den internationella forskningen på området. Han har skrivit om problemet spelberoende men har inte gjort några mera omfattande undersökningar.

Vidare bör nämnas professor Eckhart Kuhlhom, sociologiska institu­tionen vid Stockholms universitet som beviljats 225 000 kr för forskning om omfatmingen av spelberoende.

Som ett led i dette lagstiftningsärende har Stotistiska centralbyrån utfört ett antel undersökningar. På uppdrag av Lotteriutredningen utför­des tre undersökningar. Den förste, benämnd "Lotterier och spel 1989 -1991", är en undersökning av lotterier och spel på regional och lokal nivå 1989 -1991. Undersökningen baseras på uppgifter från samtiiga kommuner och länsstyrelser. Undersökningen omfatter även den illegala spelmarknaden. Sistnämnda undersökning baseras på polis- och åklagar­myndighetemas bedömning av den illegala sjielmarknaden. Dämtöver gjordes en kartläggning över tillverkning, införsel och försäljning av lottsedlar m.m. 1989 - 1991. Den omfattede samtiiga företeg som distri­buerar lottsedlar, lottsatser m.m. för foUcrörelsemas lotterier och spel. Den andra undersökningen benämns "Spel-Sverige i siffror 1970 -1991". Syftet med den undersökningen var att med befintiig stetistUc beskriva utvecklingen av spelmarknaden i Sverige unde perioden 1970 -1991. Uppgiftema har i huvudsak hämtots från spelbolagens årsredovis­ningar, Riksskatteverkets dokumentetion över skatteuppbörden och Lotterinämndens dokumentetion över tillståndsgivningen. Den tredje undersökningen, benämnd "Spel-Sverige och konjunkturen", hade till syfte att undersöka om hushållens utgifter för spel har följt ett fast

39

tidsmönster och om utgifterna samvarierat med konjunkturen. Dessa tre    Prop. 1993/94:182 undersökningar   presenteras   i   Lotteriutredningens   betänkande   SOU 1992:130 Vinna eUer försvinna.

SlutUgen har Statistiska centralbyrån i dette fagstiftningsärende på uppdrag av CivUdepartementet utfört en kompletterande undersökning av den förste av ovannämnda undersökningar. Den avser perioden 1992 och förste halvåret 1993 och redovisas som bilaga 4 i denna proposi­tion.

SamtUga nu nämnda undersökningar har utförts av Stotistiska central­byrån.

Regeringen anser det angeläget, särskUt om förslagen i denna propo­sition om utökade spel- och lotterimöjUgheter genomförs, att det skapas permanente och stebUa möjUgheter för en långsUctig forskning om spel-beroende. Det finns idag mer eUer mindre säkra anteganden och påstå­enden om de sociala, psykologiska och biologiska effekter spel har och kan ha på människor. Vidare kan frågan ställas om spelberoende är att anse som en folkhälsofråga. Det finns olika uppgifter om hur många som i vårt samhälle berörs av spelberoendeproblematiken. Det är viktigt att det skapas störste möjliga klarhet på dette område bl. a. för att fagstiftningen på spel- och lotteriområdet skall kunna utformas så att negativa effekter av sjwl och lotterier undviks i störste möjliga utsträck­ning.

Det är också vUctigt att de organisationer som idag finns för stöd och hjälp tiU spelberoende människor får ekonomiska resurser för att driva och utveckla sin verksamhet. Den störste organisationen idag är Riks­förbundet Spelberoende med säte i Stockholm. Det är en partipolitiskt och religiöst obunden sammansluming som vill verka för att förebygga och avhjälpa spelberoende. Det finns även andra föreningar och organi­sationer som verkar på dette område.

Regeringen bedömer att ett belopp om två miljoner kronor årligen inledningsvis behöver disponeras för dessa ändamål. Regeringen anser att kostnaden för denna forskning och stödet till orga­nisationer för spelberoende i princip skall betelas av aktörema på spel­marknaden.

Forskningen på dette område bör ha en inriktning med sikte på att åstedkomma underlag för lagstiftning och andra åtgärder. De nuvarande forskiungsråden är därför mindre lämpliga att svara för fördelningen av medel tiU forskningen om spelberoende. Med hänsyn bl.a. till spelbe­roendets nära samband med missbmk och beroende av aUcohol är FoUc-hälsoinstitutet en lämplig myndighet att ha ansvar för både forskningen på området och fördelningen av stödet till organisationer för spelbe­roende.

40

9     Tillsyn och kontroll

Prop. 1993/94:182

Regeringens förslag: Det övergripande ansvaret för tiUsynen över samtUga lotterier och spel i landet inklusive de som anord­nas av spelbolagen med stetiigt inflytende läggs på Lotteriin­spektionen som tar över Lotterinämndens samtiiga uppgifter.

TiUsynsmyndigheten får möjlighet att meddela de föreläggan­den och förbud som behövs samt att förena sina förelägganden med vite.

Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

Remissinstanserna: SamtUga remissinstenser understryker sterkt vikten av att tiUsynsmyndigheten får sådana resurser och befogenheter att den kan utöva en effektiv tillsyn och kontroll.

Skälen för regeringens förslag: Lotterinämnden har idag ett ansvar för den centrala tiUsynen över efterlevnaden av lotterilagen. Nämnden svarar dock inte för tUlsynen av den spel- och lotteriverksamhet som bedrivs av spelbolagen med stetiigt inflytande.

Kommun och länsstyrelse utövar den närmare tillsynen över sådana lotterier som de har lämnat tillstånd till. Vidare utövar kommunen såsom registreringsmyndighet den närmare tillsynen över registrerings­lotteriema.

TiUsynen över de lotterier som anordnas efter särskilt tillstånd av regeringen utövas av den myndighet som regeringen bestemmer.

I dag ansvarar Stetskontoret och Länsstyrelsen i Gotiands län för tiUsyn och kontroll av Penninglotteriet. Tipstjänsts verksamhet kontrol­leras av två särskilt utsedda kontrollanter med en kontrollavdelning till sitt förfogande. För tiUsyn och kontroU av ATG:s verksamhet svarar Riksskatteverket medan Finansinspektionen är tillsynsmyndighet för vinstsparandet.

TiUsynsmyndighetema kan i dag inte meddela förelägganden och förbud när det gäller otillåtna förfaranden.

Från många håll har framkommit önskemål om att spel- och lotteri­verksamheten måste vara underkasted en effektiv tillsyn och kontroll. Med de utökade spelmöjligheter regeringen föreslår accentueras dette krav ytterUgare. Ansvaret för den centrala tillsynen bör därför samlas hos en central myndighet. Vidare bör myndigheten ha sådana medel och ett sådant regelverk till sitt förfogande som behövs för att kunna utöva en effektiv tiUsyn. Den centrala tillsynsfunktionen skall ha resurser att upptäcka och beivra överträdelser av gällande regelverk. Som ett led i denna försterkning av tiUsynen bör myndighetema ha möjlighet att utfärda förelägganden. Den centrala tillsynen bör förstärkas även för spelbofagen med stetiigt inflytende. För att möte dessa nya krav bör Lotterinämnden förstärkas och som ett led i denna förstärkning få ett nytt namn.

En vUctig uppgift för den nya lotterimyndigheten är att utbilda och informera myndigheter och aktörer på spel- och lotterimarknaden. För

41

att förebygga överträdelser skall myndigheten ge information och hand-    Prop. 1993/94:182 ledning om gällande regelverk. En annan viktig fömtsättning för en effektiv tiUsyn och kontroU är att myndigheten har kompetent personal inom olika ämnesområden såsom juridik, teknik och ekonomi.  Det gäller både handläggande och beslutande personal.

TiUsynsmyndigheten skall vara expert på lotterifrågor. Spel- och lotteriverksamhet förekommer dock ofta tillsammans med annan verk­samhet t.ex. hoteU- och resteurangverksamhet. Vidare innefatter spel-och lotteriverksamhet för det meste ett arbetsgivaransvar med allt vad det för med sig i form av t.ex. löneutbetalningar och inbetalningar av skatter och sociala avgifter. För sådana delar av verksamheten har andra myndigheter, t.ex. skattemyndighetema, ett förstehandsansvar när det gäUer kontroU och tiUsyn. Vidare är det ofrånkomligt att polis- och åklagarmyndigheter har ett ansvar när brott misstänks. Tillsynsmyndig­heten kan således inte ha ett ensamt ansvar för konti-oll och tillsyn av all verksamhet på spel- och lotteriområdet. Det innebär att myndighetema måste samarbeto med varandra. Men tiUsynsmyndigheten har ett ansvar för att andra berörda myndigheter får information om eventuella miss-förhåUanden på spelmarknaden så att de kan ingripa.

TiUsynsmyndigheten skall ansvara för den centrala tillsynen över efterlevnaden av samtiiga lotterier och spel inklusive de som anordnas av spelbolagen med stotiigt inflytende. Vidare skall varje annan till­ståndsmyndighet utöva den närmare tillsynen över de lotterier och spel som man lämnat tillstånd tiU. Eftersom länsstyrelser och kommuner har kännedom om lokala förhållanden är det vUctigt att de hjälper tillsyns­myndigheten när den centrala tillsynen utövas.

En vUctig fömtsättning för en väl fungerande kontroll och tillsyn är att det finns befatmingshavare och personal som kan arbete förebyggan­de men även ingripa vid överträdelser. När det behövs skall det för verksamheten finnas en föreståndare och en kontrollant utsedda av tiUståndsmyndigheten. I författningskommenteren behandlas frågan om dessa personers ansvar och befogenheter. En tiUståndshavare skall liksom tidigare vara skyldig att på anmodan lämna upplysningar samt ge ut handlingar eUer annat som behövs för tillsynen.

För att kunna ingripa med kraft bör tillsynsmyndigheten ha möjlighet att förelägga vite för att framtvinga viss handling eller åtgärd. Vitesmöj-Ugheten skaU kunna utnyttjas exempelvis för att förmå en tiUståndshava­re eUer den som kan antes bedriva otillåtet lotteri dels att lämna upplys­ningar eUer sända in handUngar som behövs för tillsynen, dels att upp­höra med otillåten verksamhet. Även annat föreläggande som har stöd i lagen får förenas med vite. Frågor om att döma ut viten prövas av läns­rätten enligt lagen (1985:206) om viten.

De nya uppgifter och de nya resurser det kräver motiverar att den

nuvarande Lotterinämnden förstärks och för att markera myndighetens

centrala tiUsynsroll bör den byte namn till Lotteriinspektionen. För­

slagen innebär att myndigheten får väsentiigt utökade arbetsuppgifter.

Det aktuaUserar bl.a. frågan hur stor myndigheten skall vara och hur

den skaU organiseras. Som ovan nämnts behöver myndigheten gedigen

42

kompetens på flera områden såsom juridik, teknik och ekonomi.

10   Tillståndsmyndigheter

Prop. 1993/94:182

Regeringens förslag: Frågor om tiUstånd för ideella föreningar att anordna lokala och regionala egentUga lotterier skall liksom hittiUs prövas av den nämnd som kommunen bestämmer respek­tive länsstyrelsen.

Lotteriinspektionen skaU pröva frågor om tiUstånd till före­ningslotterier som skaU bedrivas i flera län samt frågor om till­stånd tiU egentUga lotterier och bingospel som skall anordnas i radio eUer television.

I fråga om bingospel skaU lUcsom hittiUs länsstyrelsen i det län där spelet skaU bedrivas pröva tUlståndsärendena.

Frågor om att anordna spel på varuspels-, penning-, värde-och skickUghetsautomater samt roulett-, tärnings- och kortspel skaU prövas av Lotteriinspektionen.

Lotteriinspektionen skall också pröva frågor om tillstånd till innehav och import av penning-, värde- och skickUghetsautoma­ter.

I andra fall skall frågor om tillstånd att anordna lotterier prövas av regeringen.

Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Ut­redningen föreslår dock att regeringen inte skall fatta några beslut i tiUståndsfrågor.

Remissinstanserna: I fråga om förslaget om tillståndsgivningen till­styrker så gott som samtiiga remissinstenser utredningens förslag. Vissa länsstyrelser menar att tillståndsgivningen för resteurangkasinospel bör Ugga kvar hos länsstyrelsema samt att tillståndsgivningen för de stetiiga spelbolagen bör Ugga kvar hos regeringen.

Kabelnämnden tillstyrker utredningens förslag om att tillstånd till spel och lotterier i radio och TV bör ges av en central myndighet. Lotteri­inspektionen. Denna myndighet bör även ha tiUsynen över att lotterilag­ens bestämmelser följs i de spel och lotterier som i framtiden kan kom­ma att bedrivas i radio och TV. Då kan en enhetiig lagtillämpning uppnås i landet samtidigt som kontaktema underlättes med Radionämn­den och Närrad ionämnden i fråga om reklambestämmelsema. Lotterier och spel i radio och TV har i våra grannländer fått en avsevärd omfatt­ning. Motsvarande utveckUng kan, om utredningens förslag går igenom, förväntes även i Sverige. En fungerande tillsyn i förhållande till radio­lagstiftningen är nödvändig.

Skälen för regeringens förslag:

EgentUga lotterier

EnUgt 13 § lotterilagen är det den kommunala nämnd som kommunen

43

bestämmer som prövar frågor om tiUstånd för en ideell förening som Prop. 1993/94:182 huvudsakUgen är verksam inom en kommun att anordna egentiiga lotte­rier. Om lotteriet skaU bedrivas i flera kommuner i samma län prövas tUIståndsärendet av länsstyrelsen. När det gäller s.k. rikslotterier, dvs. lotterier som skall bedrivas i flera län prövas tillståndsfrågan av Lotteri­nämnden. Detma ordning har fungerat väl och bör behållas också för framtiden, med den ändringen att det blir Lotteriinspektionen i stäUet för Lotterinämnden som prövar frågor om tillstånd när det gäller riks-lotterierna.

Lotteriinspektionen bör också pröva firågor om tiUstånd att anordna egentUga lotterier i vilka vinstdragning skall ske eller presenteras i radio eUer television. I dette faU rör det sig om former av lotterier som ställer särskUda krav på kompetens för att bedöma lämpligheten och där en över landet enhetiig tUlämpning bör eftersträvas.

BingotiUstånd

BingotiUstånd ges i dag av länsstyrelsen i det län där spelet skall be­drivas. Om spelet skall bedrivas i flera län prövas dock frågan av Lotte­rinämnden. EnUgt regeringens mening bör denna ordning i princip gälla också i fortsättningen. I det föregående har regeringen föreslagit att tillstånd skaU kunna ges till bingosp)el där värdet av högste vinsten får vara högre än ett basbelopp, dock högst sex basbelopp, om det finns särskUda skäl för det. I dessa fall kan det alltså bli fråga om avsevärda vinstbelopp och därmed särskilda krav pä organisation och kontroll. EnUgt regeringens mening bör tillståndsfrågan för sådana bingospel alltid prövas av den centrala tiUståndsmyndigheten - Lotteriinspektion­en.

Automatspel

Med stöd av 1 § lotteriförordningen prövar Lotterinämnden frågor om tiUstånd tiU automatspel som ger vinst i form av pengar, värdebevis, spelpoUetter eller liknande och som anordnas på fartyg i internationell trafik. Någon anledning att ändra på denna ordning finns enligt rege­ringens mening inte.

I det föregående har regeringen föreslagit att tillstånd skall kunna ges

tiU spel på värdeautomater inom landet, under fömtsättning bland annat

att spelet anordnas till förmån för folkrörelsema. Avsikten är att till­

stånd skall kunna ges till en organisation, men att överskottet främst

skall komma flera eUer de fleste ideella föreningama inom det lokala

föreningslivets bam- och ungdomsverksamhet till del. Det är här fråga

om en helt ny spelform för ett särskilt ändamål och omgärdat med en

rad begränsningar och krav. Dessa omstendigheter gör att tillstånds­

frågan bör prövas av i förste hand regeringen. Den nya spelformen

fömtsätter inte bara ett godkännande av den som söker tillstånd, uten

även en prövning av var och hur värdeautomatema placeras samt en

44

bedömning av att spelet från flera andra utgångspunkter kan antes bli

bedrivet på ett lämpUgt sätt. Sådana mera detaljbetonade och praktiska    Prop. 1993/94:182 frågor bör inte prövas av regeringen utan i stället av Lotteriinspektion­en. Regeringen bör närmare bestämma hur dette skaU skötes.

\bruspelsautomater

, 

roulett-, tärnings- och kortspel

I fråga om tiUståndshavare och tiUståndsgivningen för resteurangkasino­spel och spel på vamspelsautomater finns det idag en koppling mellan alkoholserveringstillstånd och tiUstånd för nämnda spel, om spelet skall bedrivas på andra ställen än i samband med offentiig nöjestillställning inom nöjespark eller liknande. Det är emellertid inget formellt krav på att ha serveringstiUstånd. Om sådant tUlstånd saknas bör dock för spel-tUlstånd i princip krävas att fömtsättningama för serveringstUlstånd enhgt lagen (1977:293) om handel med drycker kan bedömas vara uppfyUda.

Idag är det länsstyrelsen i det län där spelet huvudsakligen bedrivs som prövar tiUståndet. Lotterinämnden har sedan den 1 juli 1991 tegit över tiUsynen och kontrollen över resteurangkasinospelen. Det har inneburit att nämnden skaffat sig erfarenhet och kompetens och fått överblick. Vidare har antalet tillstånd ökat kraftigt under senare år. Regeringen anser därför att övervägande skäl telar för att tillståndsgiv­ningen tUl resteurangkasinospel och spel på vamspelsautomater bör flyttes från länsstyrelsen till den nya Lotteriinspektionen.

Innehav och införsel av spelautomater m.m.

Lotterinämnden prövar enligt 21 och 22 §§ lotterilagen frågor om till­stånd att inneha och importera penning-, värde och skicklighetsautoma­ter. Motsvarande ordning bör gälla även i fortsättningen.

Tillstånd för spelbolag med statUgt inflytande

Lotteriutredningen har föreslagit att Lotteriinspektionen skall svara för tiUståndsgivningen för alla rikslotterier inklusive de som anordnas av spelbolagen med stetiigt inflytende. Utredningen anser att tillstånds-givningens organisation bör underlätte kravet på lUcformiga bedömning­ar av lokala, regionala och riksomfattende lotterier och spel samt menar att det är principiellt felaktigt att regeringen dels har att tillvarate ett ägarintresse i förhållande tiU spelbolagen dels besluter om tillstånd för dessa bolag.

Det jämförelsevis stora bidraget till stetens inkomster från spelbolag­en med stetiigt inflytande beror till stor del på att bolagen, inom sina respektive marknadssegment, tillåtits utveckla teknUc och spelformer som marknaden har efterfrågat. Samtidigt har nya spelformer ökat den totala marknaden och möjUggjort att hålla kosUiadema nere.

Lönsamheten hos spelbolagen med stotiigt inflytende är generellt sett

betydUgt högre än lönsamheten i föreningslivets rikslotterier. Det beror

tUl stor del på att spelbolagen under lång tid haft betydligt bättre fömt­sättningar än föreningsUvet att utveckla och lansera attraktiva spelfor­mer.

GenereUt gäUer att de offentUga utgifterna inte bör öka och att stets-inkomstema inte bör minska. Med hänsyn härtill och till vad som ovan sagts om spelverksamhetens omfattning och betydelse för steten bör det aUtjämt finnas ett direkt poUtiskt inflytande över spelbolagens verksam­het. TiUståndsgivningen för dessa bör därför Ugga kvar hos regeringen.

EnUgt den ordning som idag gäUer kan regeringen ge tillstånd tiU lotterier i andra faU än som anges i lagen. Regeringen får dock inte lämna tiUstånd tiU kedjebrevsspel och liknande spel eller sådant auto­matspel som ger vinst i form av pengar, värdebevis, spelpolletter eller liknande. Denna ordning bör bestå med den ändringen att regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer, såsom tidigare före­slagits, skall kunna lämna tillstånd till spel på värdeautomater som betalar ut vinst bara i form av värdebevis, spelpolletter eller liknande.

Prop. 1993/94:182

11    Överklagande

Regeringens förslag: En kommunal nämnds beslut enligt lotteri­lagen skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Länsstyrelsens beslut enUgt lotterilagen skall också överkla­gas hos aUmän förvalmingsdomstol.

Även Lotteriinspektionens beslut enligt lotterilagen skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

I samtUga faU krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att en kommunal nämnds beslut enUgt lotterilagen skall överklagas hos länsstyrelsen samt att länsstyrelsens beslut enligt lagen prövas av Lotteriinspektionen en­dast efter prövningstillstånd. EnUgt utredningens förslag skall Lotteri­inspektionens beslut i förste instens kunna överklagas hos regeringen.

Remissinstanserna: Flera länsstyrelser motsätter sig av rättssäkerhets­skäl att länsstyrelsens beslut skall kunna prövas av Lotteriinspektionen endast efter prövningstillstånd. I övrigt har remissinstenserna inte haft någon erinran mot utredningens förslag.

Skälen för regeringens förslag: Den instensordning som gäller idag för prövning av tillståndsbeslut och överklagande när det gäller spel och lotterier är inte enhetiig.

I fråga om Penninglotteriets, Tipstjänsts och ATG:s spel och lotterier är det regeringen som lämnar tillstånd. Ärendena bereds i Finansdepar­tementet.

När det gäller övriga rikslotterier är det Lotterinämnden som lämnar tiUstånd. Nämndens beslut överklagas hos regeringen.

46

Beslut om regionala lotterier fattes av länsstyrelsema. Länsstyrelsens    Prop. 1993/94:182 beslut överklagas hos Lotterinämnden. Nämndens beslut får i dette fall inte överkfagas. Nämnden får dock hänskjute ärendet till regeringen om det är av större vUct.

TiUstånd tiU lokala lotterier meddelas av kommunen vars beslut över­klagas hos länsstyrelsen. Länsstyrelsens beslut överklagas hos Lotteri­nämnden, vars beslut inte får överklagas. Även i dette fall får dock Lotterinämnden hänskjute ärendet tiU regeringen om det är av större vikt.

Beslut om bingospel meddefas av länsstyrelsen, vars beslut överkla­gas hos Lotterinämnden. Nämndens beslut får inte överklagas. LUcsom i de fömt nämnda faUen får nämnden dock hänskjute ärendet tUl rege­ringen, om det är av större vUct.

TiUstånd tiU automatspel ombord på fartyg i intemationeU trafik prövas av Lotterinämnden, vars beslut överklagas hos regeringen. Även tiUstånd tiU resteurangkasinospel ombord på fartyg i intemationeU trafik prövas av Lotterinämnden, vars beslut överklagas hos regeringen.

TiUstånd att anordna resteurangkasinospel och spel på vamautomater prövas av länsstyrelsen i det län där spelet skall bedrivas. I båda fallen överklagas besluten hos Lotterinämnden vars beslut inte får överklagas. Nämnden får dock hänskjute ärendet till regeringen om det är av större vUct.

EnUgt regeringens mening är det angeläget att skapa en ordning för överklagande av lotteriärenden som är så enhetiig som möjligt. Sådana beslut är av beskaffenhet att de i enhetiighet med Europarådets kon­vention angående skydd för de mänskliga rättighetema och de gmnd­läggande frihetema bör kunna bli föremål för domstolsprövning. För att åstedkomma en så enhetiig instensordning som möjligt bör därför, i enUghet med dels regeringens riktiinjer i 1993 års budgetproposition (prop. 1992/93:1CX) bU. 3 sid. 24 och 93), dels förslag i proposition 1993/94:133 Instensordningen m.m. i de allmänna förvaltningsdom-stolama, såväl kommunens, länsstyrelsens som Lotteriinspektionens beslut överklagas hos aUmän förvaltningsdomstol. I sistnämnda proposi­tion har regeringen föreslagit sådana ändringar av lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar att länsrätt ges en allmän behörighet att pröva mål som förste instens. För överklagande till kammarrätten skall krävas prövningstillstånd.

För att vidmakthåUa en enhetUg praxis på lotteriområdet är det vUctigt att Lotteriinspektionens kompetens utnyttjas. Den instens (länsrätten) som prövar överklagade lotteriärenden bör därför normalt inhämte yttrande från inspektionen. Vidare bör Lotteriinspektionen få del av avgöranden i överklagade ärenden. Regeringen kan utfärda närmare bestämmelser i dessa frågor.

47

12   Kostnadskonsekvenser

Prop. 1993/94:182

Regeringens bedömning: Kosmadema för tUlstånd och tillsyn bör i aUt väsentUgt kunna täckas av avgifter som betelas av dem som fått tillstånd. I övrigt bör kostnaderna för Lotteriinspektionens verksamhet betalas inom ramen för det anslag som finns i stetsbudgeten sedan tidigare.

Utredningens bedömning: Förslagen om nya spelformer och vinstmöjUgheter kommer i princip inte att påverka stetens inkomster av lotterier och spel.

Skälen för regeringens bedönming: E>en försterkte tUlstånds- och tiUsynsmyndigheten beräknas inte medföra några ökade kostiiader för steten. Tvärtom kan det vara möjligt att det nuvarande årliga anslaget om cirka två mUjoner kronor skall kunna minska och efter en över-gångspericxl på ett antal år upphöra, om det visar sig att all myndig­hetens verksamhet kan avgiftsfinansieras genom tillstånds- och kontroll­avgifter. Det är dock tveksamt om all myndighetens verksamhet kan avgiftsfinansieras. Efter några års verksamhet bör det dock vara möjligt att definitivt te ställning till dette.

EnUgt den ordning som gäller idag tes en avgift ut för prövning av en ansökan om lotteritillstånd. Avgiftema regleras i lotteriförordningen, som är tUlämplig även på kommunala tillståndsmyndigheter. En kom­mun har dock möjlighet att underlåte att te ut avgift.

När det gäller avgifter för kontroller bestämmer tillståndsmyndig­heten i tiUståndsbeslutet den avgift som skall betelas för kommande konti-oUer i ärendet. Formellt betraktes kontrollavgiften som ett sådant villkor eUer en sådan kontroll- och ordningsbestämmelse myndigheten kan föreskriva med stöd av 6 § lotterilagen. Sådana villkor bmkar t.ex. tes in i beslut om tillstånd tUl resteurangkasinospel och bingospel.

En målsättning bör vara att de tillståndsgivande och kontrollerande myndighetema skall vara självfinansierande genom avgifter. Det torde emellertid inte vara möjUgt att i alla delar åstedkomma full kostnads­teckning. Ett exempel på det är den del av en myndighets verksamhet som innefattar prövning av överklagade beslut.

När det gäUer kommunema bör kommunfiillmäktige ges rätt att bestämma avgifter i lotteriärenden i enlighet med den kommunala själv­kostnadsprincipen .

När det gäller kosmaden för forskningen om spelberoende avser rege­ringen att, när förslaget om det läggs fram i samband med näste riks­möte, te upp frågan om finansieringen av den verksamheten.

48

13    Övriga frågor

Typgodkännande

Prop. 1993/94:182

Regeringens förslag: Teknisk utmstning för insatser, vinstdrag­ning och kontroU av egentUga lotterier skall typgodkännas.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Ingen erinran har framförts mot förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 6 § i lotterifagen skall förslutna lotter och bingobrickor typgodkännas. I andra stycket i nämnda paragraf föreskrivs att det vid bingospel skall finnas kontroll anordnad på det sätt Lotterinämnden föreskriver. I tillämpningen har sistnämnda bestämmel­se inneburit att den datomtmstning som används vid bingospel skall vara godkänd.

Den tekniska utmstningen på lotteriområdet utvecklas snabbt. Det är därför angeläget att sådan utmstning, innan den används i lotterisam­manhang, är godkänd. Det huvudsakliga skälet för det är att det kan minska möjUghetema tiU fusk samt underlätte kontroll.

Förslaget innebär att bl.a. lottförsäljningsautomater skall typgodkän­nas.

Tillståndsplikti g verksamhet

Regeringens bedömning: Tillstånd bör inte krävas för att hjälpa en tiUståndshavare att anordna ett lotteri. Det bör inte heller vara tiUståndsplUctigt att tillverka, importera eller saluföra lot­ter, bingobrickor, spelautomater samt teknisk utmstning som skaU användas för insatser, dragningar och kontroll i lotteri­verksamhet.

Utredningens förslag: Utredningen föreslår att de nämnda verksam­heterna skall vara tillståndsplUctiga.

Remissinstanserna: Några remissinstonser anser att det inte finns skäl att late de föreslagna verksamhetema vara tillståndspliktiga.

Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser inte att det av kontroUskäl eUer andra skäl finns anledning att kräva tillstånd för att bedriva den åsyftade verksamheten. Uppstår missförhållanden eller missbmk kan det i många fall räcka med att återkalla eller ändra ett lotteritiUlstånd.

4 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

49

14   Lagteknisk lösning

Prop. 1993/94:182

Regeringens förslag: E>en nuvarande lotterUagen ersätts med en helt ny lag.

Utredningens förslag: Överensstämmer i allt väsentiigt med regeringens förslag. Utredningen har dock föreslagit att automatspelslagen arbetes in i den nya lotterilagen.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tiUstyrker utredningens försfag om den lagtekniska utformningen. Några har dock synpunkter på detaljutfonnningen av vissa bestämmelser. Andra motsätter sig be­stämt att automatspelslagen inarbetes i lotterilagen. De menar att nuva­rande ordning med en fristående automatspelslag på ett bättre sätt än utredningens förslag tUlgodoser samhällets intresse att förhindra dels uppkomsten av olämpliga ungdomsmiljöer i samband med automatspel och olagUgt spel om pengar på spelautomater.

Skälen för regeringens förelag: Den nu gällande lotterilagen har kriti­serats för att vara svåröverskådlig, svårtillgänglig och svår att tillämpa.

De förslag som regeringen nu lägger fram innebär att lotterilagen måste ändras på en rad punkter. Förslagen innebär ändringar i nu gällande bestemmelser och införande av nya bestämmelser. En strävan är också att så uttömmande som möjligt i lagen reglera fömtsättningama för att anordna lotterier och därmed minska utrymmet för regerings-och myndighetsföreskrifter.

För att lagstiftningen skall bli lättillgänglig och överblickbar bör den nu gällande lotterilagen ersattes med en helt ny lag.

I denna bör inte - som utredningen har föreslagit - bestemmelsema i automatspelslagen tes in. Automatspelslagen reglerar annat än rena lotterier och har en annan karaktär än lotterilagstiftningen. Den är mera utformad som en social skyddslagstiftning och har som ett av sina främ­ste syften att komma tillrätte med olämpliga ungdomsmiljöer.

50

15   Författningskommentar

Lagens tillämpningsområde

Prop. 1993/94:182

1 § Denna fag skall tillämpas på lotterier som anordnas för allmänheten.

Ett lotteri skaU anses anonjnat för alhnänheten även när det som villkor för deltegande krävs medlemskap i en viss samman­slutning, om denna väsentUgen har tiU uppgift att anordna lotte­rier eUer när lotteriet annars med hänsyn till omfattningen eUer tiU villkoren för deltegande är att jämställa med ett lotteri som är anordnat för allmänheten.

Lagen skaU tiUämpas också på lotterier i form av bingospel, automatspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel som inte anordnas för allmänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte.

Paragrafen har utformats i enUghet med Lagrådets förslag.

I paragrafen anges fagens tUlämpningsområde. Enligt förste stycket skaU lagen tiUämpas på lotterier som imordnas för allmänheten. Be­greppet lotteri definieras i 3 §.

Andra  stycket motsvarar 4  §  tredje  stycket  lotterilagen  (jfr  prop. 1981/82:170 s. 28).

LotterUagen gäller som regel endast sådana lotterier som anordnas för allmänheten. Någon ändring av innebörden av begreppet allmänheten är inte åsyftad i den nya lotterilagen. Det är inte möjligt att ge någon mer exakt vägledning för toUcningen av begreppet. Här bör hänvisas till uttalanden i tidigare förarbeten. Se t.ex. ovannämnda prop. 1981/82:170 sid. 28 och Lotteriutredningens betänkande Vinna eller försvinna -foUcrörelsemas lotterier och spel i framtiden SOU 1992:130 sid. 114. Se även rättsfaUet NJA 1986:35.

Om lotteriet anordnas inom en sluten personkrets men det inte är fråga om en privat tillstälhiing eller föreningsfest, t. ex. lotterier för ansteUda i ett visst företeg, krävs att personkretsen är relativt liten för att inte lotteriet skall anses som anordnat för aUmänheten.

LUcsom den nuvarande lotterilagen omfattar den nya lagen enligt tredje stycket även sådant bingospel, roulettspel, temingsspel, kortspel och automatspel som inte anordnas för allmänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte.

Med förvärvssyfte avses att spelverksamheten anordnas i syfte att på ett eUer annat sätt inbringa inkomster. Dette innebär t.ex. att spelverksamhet som anordnas av en ideell förening i syfte att finansiera föreningsverksamheten omfattes av bestämmelsema. Om gratisspel anordnas på spelautomater i syfte att locka kunder till annan förvärvs­verksamhet får det också anses att spelet har anordnats i förvärvssyfte. Detsamma gäUer naturUgtvis om spelautomater upplåts för gratisspel mot att t.ex. en viss förtäring måste ske eller att varor till ett visst värde måste inköpas.

51

2 § Lagen gäUer inte svenska stetens premieobUgationslån.

Den tiUämpas inte heUer på automatspel som inte ger vinst eUer ger vinst bara i form av frispel. Föreskrifter om sådant automatspel finns i fagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel.

Prop. 1993/94:182

Paragrafen motsvarar 3 § lotterilagen.

Definitioner

3 § Med lotteri avses i denna lag en verksamhet där en eller flera deltegare, med eller uton insats, kan fä en vinst till ett högre värde än vad var och en av de övriga deltogama kan få genom

1.

lottning, gissning, vadhållning eller lUcnande förfaranden,

2.

marknads- och tivoUnöjen,

3.      bingospel, automatspel, roulettspel, temingsspel,

kortspel,kedjebrevsspel och liknande spel.

Vid bedömningen av om en verksamhet är ett lotteri skall hänsyn tos till verksamhetens allmänna karakter och inte endast tiU den större eller mindre grad av slump som finns i det enskil­da fallet.

Med vinst avses i denna lag även rätt till fortsatt spel.

I paragrafen definieras begreppet lotterier. Definitionen motsvarar i sak den som ges i 1 § lotterilagen (jfr prop. 1981/82:170 s. 29).

Lagrådet har ifrågasatt, med tonke på att bl.a. " kortspel" nämns i punkten 3, om det är helt välbetänkt att orden "helt eller delvis beror på slumpen" i gäUande rätt (1 §) inte längre finns med i definitionen.

Regeringen anser att slumpen skall beaktos vid bedömningen av om en verksamhet är ett lotteri. Hänsyn bör dock i försto hand tos till verk­samhetens aUmänna karaktär och inte endast till slumpen. Ett tillägg med denna innebörd bör därför göras.

För att det skall vara fråga om ett lotteri krävs således normalt att

1.

vinster skall kunna tiUfalla en eller flera deltogare,

2.

aUa deltagare inte skall kunna få lUca värdefulla vinster även om aUa vinster i lotteriet skulle vara värda lUca mycket,

3.

verksamheten skall gmnda sig på lotming, gissning, vadhållning eUer liknande tUlvägagångssätt där deltogama inte kan påverka utgången med egna åtgärder.

För att en verksamhet skaU betraktos som lotteri är det inte nödvän­digt att deltogama betalar någon insats eller anordnaren åsyftor någon ekonomisk vinning. Som lotterier anses exempelvis vanliga tombolalot-terier, gissningstevlingar, totalisatorvadhållning vid hästtevlingar, bingo-

52

spel, automatspel och liknande spel där deltogama inte kan påverka    Prop. 1993/94:182 utgången med egna åtgärder.

Det fiims lotterier där deltogama i viss mån kan påverka utgången genom någon form av kalkyl, men där slumpen ändå huvudsakligen avgör utgången. TiU lotterier hänförs normalt inte rena skicklighetsspel eUer arrangemang där utgången är bestämd i förväg. Exempel härpå är bUjard, bridge och schack. Som lotterier anses inte heller bl.a. tevlingar av konstnärUg eUer Utterär beskaffenhet eUer tävlingar där utgången beror på yrkesskickUghet, fysiska egenskaper eUer särskild utbildning.

I samband med reklam och även i andra sammanhang förekommer det att deltogama genom någon form av gissning skall försöka komma fram tiU det rätto svaret. Exempel härpå är att ange ett visst datum när en händelse kommer att inträffa eUer att ange antalet föremål i en burk. Utgången anses här i allmänhet bero på gissning och inte på en av skickUghet baserad bedömning. Det sagda innebär t.ex. att s.k. reklam­lotterier, varmed förstås kommersiellt lotteri som anordnas i säljfräm-jande syfte och stimulanslotterier, varmed förstås lotterier vars huvud-sakUga syfte är att sporra till viss verksamhet uten att lotteriet ger nå­gon behållning till anordnaren, samt massmedielotterier omfattes av lotterUagen trots att de inte kräver någon insats.

Som nämnts tidigare är slumpen inte avgörande för bedömningen om det är ett lotteri. Det kan vara fråga om ett lotteri även om vinstmöjUg­hetema inte tiU någon del beror på slumpen. Hänsyn skall även tos tiU verksamhetens allmänna karakter. Idag är uppfinningsrikedomen stor när det gäUer att hitta på nya former av tävlingar och spel som vid en närmare granskning visar sig vara ett lotteri. Om pristogaren, efter det att deltogama fått besvara ett antel frågor, utses genom lotming är det fråga om lotteri. YtterUgare exempel på lotteri är att vinnaren utses genom det först öppnade rätte svaret eller att vinnare blir den som hinner svara först.

Liksom enligt nu gällande lag skall marknads- och tivolinöjen anses som lotterier i lotterilagens mening trots att det oftast är fråga om rena skickUghetsspel. För att ett marknads- och tivolinöje skall anses som ett lotteri krävs inte att spelet anordnas i samband med en marknad eller ett tivoU. Det väsentiiga är att spelet som sådant kan inordnas under be­greppet marknads- och tivolinöje. De omstendigheter under viUca spelet bedrivs anses sakna betydelse. Exempel på dessa nöjen är ringkastnings-anordningar, bolUcastning, pilkastning och skjutbanor. Dessa nöjen betraktos som lotterier, om vinstinöjlighetema är sådana som i egentiiga lotterier.

Liksom tidigare skall kedjebrevsspel och lUcnande spel hänföras till lotterier. Typiskt för dessa spel är att det är möjligheten att engagera nya deltogare tUl spelet som är avgörande för deltogamas vinstmöjlig­heter. Möjligheten att vinna anses i allmänhet inte bero på slumpen. För det mesto gäller kedjebrevsspelen inte pengar eller pengars värde men det förekommer omfattande kedjebrevsspel med vinster i pengar. För en närmare beskrivning av kedjebrevsspelen se prop. 1981/82:170 sid. 34.

53

4 § Med egentUga lotterier avses i denna lag sådana lotterier som anges i 3 § förste stycket 1 och 2 med undanteg för vadhållning i samband med hästtevling och idrottstevling.

Prop. 1993/94:182

Paragrafen motsvarar i sak 2 § försto stycket lotterilagen och har, med ett tiUägg i sak, utformats i enUghet med Lagrådets förslag. I StäUet för att som i gäUande lotterUag definiera begreppet egentiiga lotterier genom en uppräkning av vilka slags lotterier som inte skall innefattes i begreppet görs nu i stället en direkt hänvisning till 3 § förste stycket 1 och 2. Vadhållning i samband med hästtävling undantes dock uttryckligen.

Vidare anser regeringen att vadhåUning i samband med idrottstevling bör undantes från begreppet egentiiga lotterier. Det innebär att det inte bUr möjUgt för någon tiUståndsmyndighet att lämna tillstend till sådant lotteri. Regeringen har dock möjlighet att med stöd av 45 § lämna tiUstånd tiU vadhållning i samband med idrottstevling.

Begreppet egentiiga lotterier infördes i den nu gällande lotterilagen den I januari 1989. Det kan synas onödigt att hålla kvar vid en be­greppsapparat som inte framstår som helt lättillgänglig. För den praktis­ka rättstUlämpningen och av lagtekniska skäl är det emellertid ofta av vikt att kunna hänföra en verksamhet till det ena eller andra begreppet. Det finns därför ett behov av att använda det även i fortsätmingen.

Fömtom traditionella lotterier innefatter egentiiga lotterier sådana lotterier i vilka antelet insatser och vinster samt värdet av dessa inte är bestämda enligt en uppgjord plan. Exempel på sådana lotterier är boll­kastning och piUcastning.

Även vadhåUning är ett egentiigt lotteri. Med vadhållning menas en form av avtal mellan olUca parter att t.ex. satsa en penningsumma på olika möjUga utfall av en viss händelse.

TiU skillnad mot den nu gällande definitionen omfattor paragrafens definition inte vadhållning i samband med hästtävling. Ändringen är föranledd av lagtekniska skäl för att sUppa ange undanteg för denna form i den föreslagna 15 §. Som framgår av hänvisningen till 3 § räk­nas inte automatspel, bingospel, roulettspel, temingsspel, kortspel, kedjebrevsspel och liknande spel till egentiiga lotterier.

5 § Med bingospel avses i detma lag ett lotteri

1.   som fömtsätter att deltegaren är närvarande på spelplatsen och

där köper en bingobricka,

2.

där vinstmöjUghetema är beroende av om de nummer som dras sammanfaller med numren på bingobrickan, och

3.

där deltogaren genast gör anspråk på sin vinst.

Paragrafen har ingen motsvarighet i den nuvarande lotterilagen.

54

Begreppet bingospel är definierat i Lotterinämndens föreskrifter (KFS 1991:2). Med bingospel menas enUgt föreskriftema ett spel där spelaren är närvarande på spelplatsen och där köper sin lott (bingobricka) på vilken ett antal nummer är ordnade på ett visst sätt, exempelvis fem nunmier horisonteUt och vertikalt.

Även i fagtextens definition anges som en fömtsättning för bingospel att deltegaren är närvarande på spelplatsen och där köper en bingo­bricka. Innebörden av det är att deltagaren kan följa dragningen direkt samt ropa bingo när han kunnat markera nummer i viss ordning. Det sagda hindrar inte att spelet förekommer i två eller flera hallar om det finns direktkommunikation meUan dem som gör det möjligt för deltega­ren att direkt följa dragningen och genast kunna göra anspråk på sin vinst.

Prop. 1993/94:182

6 § Med automatspel avses i denna lag spel på följande meka­niska eUer elektroniska spelautomater:

-

varuspelsautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av varor och där vinstmöjUghetema helt eller delvis beror pä slumpen,

-

penningautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av pengar och där vinstmöjUghetema huvudsakligen beror på slum­pen,

-

värdeautomat: en spelautomat som betelar ut vinst bara i form av värdebevis, spelpoUetter eUer lUcnande och där vinstinöjlig­hetema huvudsakligen beror på slumpen,

- skickUghetsautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i

form av pengar och där vinstmöjUghetema helt eller delvis

beror på spelarens skickUghet.

Med lottförsäljningsautomat avses en automat som inte är ut­msted med en slumpvalsgenerator eller ett elektroniskt minne och som efter betelning förser deltegaren med en lottsedel som antingen är en vinstiott eUer en nitiott.

Paragrafen har ändrats i enlighet med Lagrådets förslag. Paragrafen innehåller definitioner på automatspel och vissa spelautoma­ter samt lottförsäljningsautomater.  Motsvarande definitioner saknas i den nu gäUande lagen.

Begreppet automatspel innefatter spel på alla de automater som defi­nieras i paragrafen, utom lottförsäljningsautomater. Även de tidigare nämnda förströelsespelen (jfr. avsnitt 5.5) som regleras i automatspels­lagen är automatspel. Däremot är inte musUcautomater eller s.k. juke-boxar samt vamförsäljningsautomater att anse som automatspel.

En vamsj)elsautomat är en spelautomat som slumpvis delar ut vinst i form av varor. Exempel på vamspelsautomater är s.k. lyftere. Spelaren vinner varan om en gripklo styrs på rätt sätt. Ett annat exempel är s.k. pushers som ger vinst om en arm puffar varan över en kant.

55

Begreppet penningautomat innefattar de s.k. enarmade banditema som är försedda med en dragarm, med vilken automatens hjul kan sättes i rotation. Numera är det värdigare med automater där spelaren i stället skaU trycka på en knapp. Hjulen i automaten är försedda med olUca symbolmarkeringar. Vissa i förväg bestämda kombinationer av sym­boler ger vinst.

En värdeautomat är försedd med en slumpvalsgenerator och så konst-merad att det inte är möjUgt att betala ut kontantvinster från den.

En skickUghetsautomat kan beskrivas som en modifierad och utveck-fad form av förströelseautomat som betalar ut kontantvinster. Spelaren kan påverka uången genom sin skickUghet.

En lottförsäljningsautomat är en automat som säljer lottsedlar och som varje gång betalning sker levererar en lottsedel som antingen är en vinstiott eUer en nitiott. Vinstplanen skall vara fastställd i förväg. Vida­re får automaten inte vara utmsted med en slumpvalsgenerator eller en s.k. prom (programmable read only memory). Innehåller automaten en slumpvalsgenerator sker dragningen i automaten. Prom är ett elektro­niskt minne i form av en integrerad lerets som instellerats i automaten. Dragningen har skett tidigare men är inprogrammerad i dette minne.

Prop. 1993/94:182

7 § Med kedjebrevsspel avses i denna lag spel i vilka vinstmöj­Ughetema huvudsakUgen beror på antalet deltegare som efter hand inträder i spelet.

Paragrafen motsvarar i huvudsak 1 § siste stycket i 1982 års lotterilag och har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

8 § Med basbelopp avses i denna lag basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Paragrafen som saknar motsvarighet i den nu gällande lagen, definie­rar begreppet basbelopp. Begreppet återfinns i en rad paragrafer och an­vänds för att bestemma vinsmivåer m.m.

Krav på tillstånd och typgodkännande

9 § Lotterier får anordnas bara efter tillstånd, om något annat inte följer av denna lag.

Paragrafen motsvarar delvis 4 § förste stycket lotterilagen och har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

56

10 § TUlstånd att anordna ett lotteri får lämnas endast om det kan antes att verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämpUgt sätt samt enligt meddelade föreskrif­ter, villkor och bestämmelser.

Prop. 1993/94:182

Paragrafen, som motsvarar 5 § lotterilagen, innehåUer en allmän be­stämmelse om vad tiUståndsmyndigheten alltid skaU beakte vid tUl-ståndsprövningen (jfr prop. 1981/82:170 s. 118).

Tillståndstid

11 § TUlstånd att anordna lotteri skall avse en viss tid och ett visst område där lotteriverksamheten får bedrivas. Om det inte finns särskUda skäl tiU annat, skall området utgöras av det område där den sammanslutning som söker tillstend huvudsakli­gen är verksam.

TiUstånd skall lämnas tiU den som anordnar lotteriet.

Paragrafen har delvis sin motsvarighet i 13 § tredje stycket lotterila­gen och har, med en viss redaktionell ändring, utformats i enlighet med Lagrådets förslag. 1 fråga om alfa tillståndsplUctiga lotterier gäller enligt 1982 års lotterilag att tiUståndet skall avse viss tid (se 7-10 §§ siste styckena och 13 § tredje stycket).

Också området där lotteriverksamheten får bedrivas skall lUcsom tidigare anges. Det kan utgöra en kommun eller ett län. Huvudregeln är att lotteriema skaU få bedrivas endast inom det område där den ideella föreningen eUer organisationen huvudsakligen bedriver sin verksamhet. Undanteg skaU dock kunna medges exempelvis om en förening bedriver verksamhet tiU ungefär lika stor del i två kommuner eller om en för­ening bedriver verksamhet i en kommun vars mest besökta köpcentmm Ugger i en annan kommun. Lotteriema bör få en så stor spridning som möjUgt inom det område där föreningen är verksam.

ElUigt andra stycket skall tillståndet lämnas till spelanordnaren. I fråga om automatspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel är detta en nyhet. I dag lämnas ett sådant tiUstend till innehavaren av spellokalen. Beträffande skälen tiU ändringen kan hänvisas till vad som har sagts i det föregående (avsnitt 6). TiUstendet skall gälla viss tid.

Tillstånd med villkor

12 § TiUståndsmyndigheten får förena ett lotteritillstend med särskilda villkor samt med kontroll- och ordningsbestemmelser.

57

Paragrafen motsvarar 6 § lotterilagen och har utformats i enUghet med Lagrådets förslag.

De villkor och bestämmelser som åsyftas kan gäUa lotteriets omslut­ning, vinstemas beskaffenhet, lottemas pris, vinstplaner, beskaffenheten av lotter och dragningsanordningar, tidpunkten för drag­ning i lotteriet samt den närmare kontrollen av lotteriet. Alla vilUcor och bestämmelser skaU självfallet vara förenliga med lotterilagens be­stämmelser.

Prop. 1993/94:182

Föreståndare

13 § För varje tiUståndsplUctigt lotteri som anordnas av en juridisk person skall det finnas en förestendare som tillstends-myndigheten godkänner.

Tillståndsmyndigheten  får medge  undanteg  från  kravet på föreståndare, om det är uppenbart att någon sådan inte behövs.

Paragrafen överensstämmer i sak med 5 § siste meningen lotterila­gen.

Lotteriförestendaren har ett ansvar för att lotteriverksamheten bedrivs på ett från allmän synpunkt lämpligt sätt och i enlighet med meddelade föreskrifter, viUkor och bestemmelser. Det innebär bl.a. en skyldighet att se tiU att alla personer som har en uppgift i samband med driften av lotteriverksamheten får utförlig och noggrann information om hur och enUgt vilka vUUcor och bestämmelser lotteriet skall bedrivas. Förestån­daren har även ett ansvar för att lotteriet under hela tillstendstiden drivs i enUghet med meddelade villkor och bestemmelser.

Typgodkännande

14 § Förslutna lotter och bingobrickor som används i ett lotteri skall vara av godkänd typ. Detsamma gäller teknisk utmstning som används för insatser, vinstdragning eller kontroll av egent­Uga lotterier och bingospel. Ett beslut om typgodkännande får förenas med vilUcor.

Paragrafen motsvarar i huvudsak 6 a § lotterilagen.

En nyhet är att typgodkännande också krävs för teknisk utmstning för insatser, vinstdragning och kontroll av egentiiga lotterier. Det innebär att bl.a. lottförsäljningsautomater skall typgodkännas.

58

EgentUga lotterier

lém som kan få tillstånd

Prop. 1993/94:182

15 § TiUstånd att anordna ett egentUgt lotteri får lämnas till en svensk juridisk person som är en ideell förening och som

1.   enligt sina stedgar har till huvudsakligt syfte att främja ett

allmännyttigt ändamål inom landet,

2.

bedriver verksamhet som huvudsakligen tiUgodoser sådant ändamål,

3.

inte vägrar någon inträde som medlem, om det inte finns särskUda skäl för dette med hänsyn till arten eller omfatmingen av föreningens verksamhet eller syfte eUer av någon annan orsak, och

4.

för sin verksamhet behöver lotteriinkomster.

TiUstend får lämnas också tUl en annan juridisk person än en ideell förening eUer en juridisk person som har till huvudsakligt syfte att främja ett allmännyttigt ändamål utom landet, om det finns särskilda skäl för det.

Paragrafen överensstämmer i huvudsak med 11 § lotterilagen och har utformats i enlighet med Lagrådets försfag.

I likhet med vad som nu gäller skall tillstånd till egentliga lotterier i princip kunna lämnas bara till ideella föreningar som är juridiska perso­ner.

Det är således inte möjligt för en fysisk person att få lotteritillstend.

Associationsformen ideell förening är inte lagreglerad i civilrättsligt hänseende. 1 rättspraxis anses emellertid en ideell förening ha rättskapa­citet och utgöra en juridisk person då den antegit stedgar av acceptebel kvalitet samt valt en styrelse. Lotterianordnaren behöver inte ingå i en folkrörelse eller uppfylla de definitioner som bmkar stellas upp för en foUcrörelse. Den omstendigheten att endast juridiska personer kommer i fråga innebär att en sektion av en förening inte kan få tillstend. Genom kravet på att det skall vara en svensk juridisk person kan inte heller utiändska föreningar få tillstånd.

Enligt huvudregeln i första stycket punkten 1 skall föreningen ha till huvudsakUgt syfte att främja allmännyttigt ändamål inom landet. För­eningen kan i och för sig i viss utsträckning bedriva en verksamhet som inte tar sUcte på att främja aUmännyttigt ändamål. En sådan egennytte får emeUertid inte te överhanden över allmännytton. En närmare preci­sering av begreppet allmännyttigt ändamål är inte möjlig, men det bm­kar framhåUas att begreppet kan inrymma ändamål som enligt en ut­bredd uppfattning är värda att stödja. Det innebär att värderingarna om vad som är värt att stödja kan ändras från tid till annan. Det kan vara fråga om reUgiösa, välgörande, sociala, politiska, konstnärliga, kulturel­la, idrottsUga eller därmed jämförUga ändamål. Det sagda innebär bl.a. att lotterier inte får anordnas av föreningar som uppfyller fömtsätming­ama för registiering enligt lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar.

59

Vidare bör inte heUer ideeUa föreningar som har till syfte att främja    Prop. 1993/94:182 sina medlemmars ekonomiska intressen på annat sätt än genom att bedriva en sådan ekonomisk verksamhet som avses i lagen om ekono­miska föreningar kunna få tiUstånd. Exempel härpå är arbetsgivarför­eningar, fackföreningar, branschorganisationer och viUaägarföreningar.

Eriiigt första stycket punkten 2 krävs det att föreningen i sin verksam­het huvudsakUgen tiUgodoser allmännyttigt ändamål. Föreningens ideel-fa verksamhet får således inte i praktiken utgöra en mindre del av den totafa verksamheten.

I första stycket punkten 3 föreskrivs att den ideeUa föreningen skall vara öppen för utomstående. Det innebär att var och en som önskar bli medlem skaU få bU det. Arten eller omfatmingen av verksamheten kan emeUertid vara sådan att det finns särskilda skäl att vägra inträde eller begränsa det. Föreningen måste få uppställa vissa allmänna krav uten att föreningen betraktes som sluten. Exempel härpå är krav på att bo inom ett visst område eller tiUhöra en viss organisation eller att ha en viss egenskap. Kravet på öppenhet kan emellertid inte anses tillgcxlosett om endast en mycket Uten krets av personer kan bli medlemmar eller om medlemsintegningen gmndar sig på gcxltycke.

Första stycket punkten 4 har delvis sin motsvarighet i 12 § fjärde stycket 1982 års lotterilag. Det bör även i fortsättningen ske en pröv­ning av det behov en förening har av lotteriinkomster för sin verksam­het. En utgångspunkt vid bedömningen kan vara föreningens tidigare försäljning av lotter. Vid bedömningen bör i princip vägas in alla in­komster som en förening har således även försäljningen från andra lotterier. Det är naturligt att behovsprövningen blir ganska schablonar-ted.

Andra stycket innehåller undanteg från förste stycket. Om det finns särskUda skäl kan lotteritillstend beviljas för en juridisk person som inte är ideeU förening. Det innebär att även aktiebolag, stiftelser eller eko­nomiska föreningar som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyt­tigt ändamål kan komma i fråga. T.ex. har i praxis Litteraturfrämjandet och Konstfrämjandet fått lotteritillstånd. Vidare kan om det finns särs­kilda skäl tUlstånd ges tUl en juridisk person som har till huvudsakligt syfte att främja allmännyttigt ändamål utom landet. Det innebär att lotteritillstånd bör kunna beviljas även för mera långsiktiga projekt av humanitär art utom landet. Exempel på föreningar som fått lotteriull-stånd för sådana ändamål är Röda korset, Rädda Bamen och Amnesty Intemational,

60

Förutsättningar för tiUstånd

Prop. 1993/94:182

16 § TiUstånd att anordna ett egentUgt lotteri får ges, om

1.   en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbe­

lopp,

2.    värdepappersvinster utgör högst 25 procent av det

sammanfagda vinstvärdet i lotteriet,

3.

värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde,

4.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs, och

5.

det kan antes att lotteriet kommer att ge sökanden skälig avkastning och att denna kommer att användas för det aktuella aUmännyttiga ändamålet.

Kravet enUgt försto stycket 5 på skälig avkasming gäller inte om det finns särskilda skäl för annat.

Om lottema skall säljas i en lottförsäljningsautomat krävs vidare att

1. en vinstplan är fastställd i förväg,

2.

vinstema har dragits i förväg inför en av tillstendsmyndig-heten godkänd kontrollant, och att

3.

automaten inte betalar ut någon vinst.

Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsva­rar delvis 12 § lotterilagen och behandlar fömtsätmingama för att få tiUstånd tiU ett egentiigt lotteri.

I punkt 1 anges vinsttaket för penningvinster i egentiiga lotterier.

I förhåUande tUl vad som nu gäller innebär förslaget att penningvinst­er får förekomma också i rikslotterier samt att lägste penningvinsten höjs från 500 kr till ett basbelopp.

EnUgt punkt 2 blir värdepappersvinster tillåma, vilket är en nyhet. Sådana vinster får utgöra högst 25 procent av det sammanlagda vinst­värdet i lotteriet. Det innebär en begränsning av möjUghetema att ha aUtför höga vinstvärden på värdepappersvinstema.

Punkt 3 behandlar kravet på viss minste vinstendel. 1 den nuvarande fagen finns ingen aUmän bestämmelse om att vinstema skall utgöra en viss minsto andel av insatsemas värde. Det finns i 17 a § i lotterilagen en bestämmelse om att det sammanlagda värdet av vinstema i de lotteri­er som omfattos av paragrafen skall motsvara minst hälften av insatser­nas värde. Vidare finns i Lotterinämndens föreskrifter (KFS 1990:32) bestämmelser om att det sammanlagda värdet av vinstema i ett lotteri skaU utgöra minst hälften av insatsemas värde vid försäljning med automat och minst 45 procent vid manuell försäljning av lottema. Av­steg från dessa principer kan göras om det finns särskilda skäl.

Regeringen föreslår nu som en generell regel att minsta tillåtna vinst­andel skaU vara 35 procent och högsta tiUåtiia vinstandel 55 procent av insatsemas värde. Med insatsemas värde avses beräknad omslutning om

61

det för lotteriet finns en i förväg faststäUd plan. I annat fåll avses fak-    Prop. 1993/94:182 tisk omslutning. Beträffande skälen tiU förslaget i denna del kan hän­visas tiU vad som har anförts i det föregående (avsnitt 5.1).

I punkt 5 behandfas kravet på skälig avkastning. Lotteriutredningen föreslår att kravet på skäUg avkastning mcxlifieras och uppmjukas på så sätt att tiUståndsmyndigheten får avslå en ansökan på denna gmnd endast om det finns särskilda skäl för det. Regeringen anser emellertid att huvudregeln alltjämt bör vara att ett lotteri skall lämna skälig av­kastning. Endast om det finns särskilda skäl får tiUstånd meddelas även om det bedöms att lotteriet inte kommer att lämna skälig avkastning. Frågan vad som är att anse som skäUg avkastning, dvs. nettovinst, bör avgöras från faU tUl fåU med beaktande av sådana faktorer som konkur­renssituationen, försäljningsmetodema och rabattmöjUghetma på vinster­na. Vidare bör man se tiU att kostnader för reklam, administration, försäljiung m.m. inte är oskäligt höga. Tillståndsbeslutet kan innehålla villkor som syftar tUl att säkerställa föreningen en skälig avkasming av lotteriet.

Exempel på fall då det kan finnas skäl att göra avsteg från kravet på skälig avkastning är s.k. stimulanslotterier som har till syfte att stimule­ra tiU aktiviteter som förtjänar stöd.

Det är viktigt att överskottet av lotteriet kommer den ideella för­eningen och det allmännyttiga ändamålet till del och inte hamnar hos oUka meUanhänder och serviceföreteg. Tillstendsmyndigheten skall vid tUlståndsprövningen göra en bedömning av fömtsättningama för att överskottet kommer att användas för det aktuella allmännyttiga ända­målet.

Tredje stycket är nytt och innebär att lotter i egentliga lotterier enligt 16 och 17 §§ kan få säljas genom lottförsäljningsautomater under de fömtsätmingar som anges i punktema 1-3.

62

Lotterier som kräver registrering

Prop. 1993/94:182

17 § En sådan sammansluttiing som avses i 15 § och som är verksam huvudsakUgen inom en enda kommun får efter regi­strering anordna egentiiga lotterier under en treårsperiod, om

1.   lotteriema bedrivs bara inom den eUer de kommuner där

sammanslutningen är verksam,

2.

lotteriema inte bedrivs från en fast försäljningsplats som tiUhandahåUs av ett serviceföreteg,

3.

insatsemas sammanfagda belopp i de lotterier som anord­nas under treårspericxlen uppgår tUl högst 20 basbelopp,

4.

en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbe­lopp,

5.

värdet av vinstema i varje lotteri motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde,

6.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs, och

7.

det för lotteriema finns förestendare som registreringsmyn­digheten godkänt.

Registreringsmyndigheten får medge undantag från kravet på föreståndare enligt första stycket 7 om det är uppenbart att någon sådan inte behövs.

För lotteri som avses i 16 § tredje stycket gäller vidare där angivna särskilda fömtsätmingar.

Paragrafen motsvarar i huvudsak 14 § lotterilagen och har utformats i enUghet med Lagrådets förslag.

I förhållande tUl vad som nu gäller är följande nytt. Värdepappers­vinster tUlåts. Högste tillåma penningvinst höjs från 500 kr till ett bas­belopp medan insatsemas belopp får uppgå till högst 20 basbelopp (för närvarande 704 CXX) kr) under en treårsperiod.

Vidare ges regler om vinstandelens värde. Här hänvisas till vad som anförts ovan under 16 §. I 1982 års lotterilag (14 § 1) anges som en fömtsättning att antalet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en uppgjord plan. Denna fömtsättiiing är borttagen nu. Anledningen tiU det är att det med stöd av den här bestemmelsen skall vara möjligt att anordna registreringslotterier i form av t.ex. vadhåll­ning, bollkastning och pilkasming. I sådana lotterier är det inte möjligt att upprätta vinstplaner.

EnUgt tredje stycket är det möjligt att, under de fömtsätmingar som anges i 16 § tredje stycket, sälja lotter i lotterier enligt 17 § genom lottförsäljningsautomater.

63

Lotterier i radio och television

Prop. 1993/94:182

18 § Ett egentUgt lotteri enUgt 16 och 17 §§ får inte anordnas i radio eUer television utan särskilt tiUstend.

TiUstånd att anordna sådana lotterier i närradio eller egen-sändningju av television i kabelnät får lämnas bara om det kantas att marknaden för lokala lotterier inte försämras.

Den föresfagna bestämmelsen är ny.

Lagrådet har om den föreslagna bestämmelsen i lagrådsremissens 19 § anfört bl.a. följande:

"EnUgt Lagrådets mening kan det inte vara förenligt med yttrandefri-hetsgmndlagens stadganden att kräva tillstånd för att en vinstdragning "presenteras" i något medium som nämnda gmndlag omfattar. Uppgifter om utgången av olUca lotterier eller lUcnande företeelser ingår således i den normala nyhetsförmedlingen. Om inte föreskriftema i 1 kap. 12 § andra stycket yttrandefrihetsgmndlagen eventuellt ger stöd för mer långtgående inskränkningar torde det i den föreslagna lagen - liksom i gäUande lag - inte vara möjligt att kräva tillstånd för annat än att "be­driva" eUer "anordna" ifrågavarande lotterier i radio eller television."

Regeringen delar Lagrådets uppfatming och har utformat paragrafen i enUghet med Lagrådets förslag. Ett tillägg har dock gjorts att kravet på särskilt tiUstånd skall gälla egentiiga lotterier enligt 16 och 17 §§. EgentUga lotterier enligt 19 och 20 §§ får bedrivas bara i de former som anges i paragrafema.

Såsom Lagrådet förordat skall tillståndskravet avse anordnandet av lotterier i radio eUer television. TUlståndskravet gäller således inte den från anordnandet av ett lotteri fristeende rätten att sända radio- och TV-program. Varken yttrandefrihetsgmndlagen (1 kap. 3 § förste stycket) eUer radiolagen tillåter ett sådant krav på tillstend för att sända radio-eUer TV-program med visst innehåll.

Enligt första stycket krävs tillstånd för att anordna ett sådant för­eningslotteri som avses i 16 och 17 §§ i radio eller television. 1 den nu gäUande lagen finns inte några regler om dette, viUcet i sig inte innebär ett förbud men det är regeringen som prövar tillståndet. Genom att föra in en bestämmelse om dette i lagen, kan tillståndsprövningen läggas på Lotteriinspektionen (jfr- 41 § andra stycket i det följande).

I andra stycket ges regler om fömtsätmingar för att anordna nu aktu­eUa lotterier i närradio eller egensändningar av television i kabelnät. Som fömtsättning för ett sådant tillstånd anges att det får lämnas bara om det kan antes att marknaden för lokala lotterier inte försämras. 1 dag råder enUgt 15 a § lotterilagen ett förbud mot att meddela ett sådant tiUstånd.

Beträffande de närmare skälen för förslaget i denna del kan hänvisas tiU vad som har anförts i det föregående (avsnitt 5.6).

I sammanhanget bör erinras om att den som får tillstånd att anordna ett lotteri enUgt den nu föreslagna bestämmelsen också har att följa de

64

regler som gäUer för radio- eUer televisionssändningen enligt den radio­rättsliga fagstiftningen.

EnUgt 23 § gäUer bestämmelsema i 18 § också bingospel.

Prop. 1993/94:182

Lotterier som inte kräver tillstånd

19 § En sådan sammanslutning som avses i 15 § får anordna egentUga lotterier utan tiUstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a)

en tiUstäUning eUer en sammankomst som sammanslut­ningen anordnar eUer deltar i eUer

b)

ett bingospel som sammanslutningen anordnar,

2.

lotteriet bedrivs bara inom det för tillställningen, samman­komsten eUer bingospelet avsedda området,

3.

värdet av varje insats uppgår till högst 1/6 OCX) basbelopp,

4.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/6 basbelopp,

5.

det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 pro­cent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antalet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestemda enligt en uppgjord plan,

6.

vinstandelen anges på lottsedlama eller lottiistoma eller i den lokal där lotteriet bedrivs,

7.

lottköparen vid lottköpet får veta var och när vinstema skall dras och på vilket sätt resultetet av dragningen görs till-gängUgt för allmänheten, om vinstdragningen inte redan har ägt mm, och

8.    vinstema dras offentiigt före tiUstellningens, samman­

komstens eUer bingospelets slut för dagen, om vinstdragningen

inte redan har ägt mm före lottförsäljningen.

Försäljning av lotter genom påteckning på lottiistor får, trots vad som sägs i förste stycket 2, påbörjas fyra veckor innan tiUställningen eller sammankomsten äger mm.

Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, handlar om folkrörelsemas frisektorslotterier som får anordnas uten tillstånd. Innehållet i den föreslagna bestämmelsen har behandlats i det föregåen­de (avsnitt 5.2). Dess närmaste motsvarighet i lotterilagen är 17 a § och 17 b §. Den nuvarande 17 a § reglerar egentiiga lotterier som anordnas vid offentUga tUlstellningar och aUmänna sammankomster till förmån för allmännnyttiga ändamål och där hela behållningen tillfaller det all­männyttiga ändamålet. Till skillnad mot vad som gäller enligt 17 b § kan sådana lotterier anordnas också av andra än ideella föreningar.

I förhållande till vad som nu gäUer innehåller paragrafen i huvudsak följande nyheter.

Värdet av högste insatsen och högste vinsten anges i basbelopp och får enUgt förslaget utgöra i fråga om högste insats 1/6000 basbelopp

65

5 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

(för närvarande cirka 6 kr.) och i fråga om högste vinst 1/6 basbelopp (för närvarande cirka 6 000 kr).

Fömtom penningvinster och vamvinster skall även värdepappersvinst­er få förekomma.

Erdigt de bestämmelser som nu gäller (17 b § 5) skall det samman­fagda värdet av vinstema motsvara minst hälften av insatsemas värde. I likhet med vad som har föreslagits beträffande de tillståndsplUctiga egentUga lotteriema skaU den minste vinstendelen utgöra minst 35 procent och högst 55 procent av insatsema.

I punkten 2 ställs kravet att lotteriet bedrivs bara inom det för till­ställningen, sammankomsten eUer bingospelet avsedda området. Dette krav mjukas upp i aruira stycket på så sätt att lottförsäljning genom påteckning piå lottUstor får ske dessförrinnan, dock högst fyra veckor före.

Prop. 1993/94:182

20 § EgentUga lotterier får även i andra fall än som anges i 19 § anordnas utan tiUstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a)         en offentiig nöjestillstellning,

b)

en offentUg tiUstellning till förmån för ett allmännyttigt ändamål, eUer

c)

en allmän sammankomst för framförande av ett konsmär-Ugt verk tUl förmån för ett allmännyttigt ändamål,

2.

lotteriet bedrivs bara inom det för tillstellningen eller sam­mankomsten avsedda området,

3.

vinstema utgörs bara av varor eller tjänster,

4.

värdet av varje insats uppgår till högst 1/6 OCX) basbelopp,

5.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp,

6.

vinstema delas ut i omedelbar anslutning till deltegandet i lotteriet,

7.

det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antelet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestemda enligt en uppgjord plan, och

8.

vinstendelen anges på lottsedlama eller anslås i den lokal där lotteriet bedrivs.

Paragrafen motsvarar i huvudsak 17 § lotterilagen och behandlar de frisektorslotterier som anordnas av andra än ideella föreningar.

Syftet med den nuvarande och den föreslagna bestemmelsen är att underlätte för bl.a. nöjesarrangörer som vill anordna mindre lotterier i samband med offentiiga nöjestillstellningar. Det skall vara fråga om egentiiga lotterier och de skaU vara anordnade i samband med någon sådan tiUstäUning eller sammankomst som anges i punkten I. Exempel på offentiiga nöjestiUställningar är offentiiga danstillstellningar samt marknads- och tivolinöjen. Begreppen offentiig tiUstellning och allmän sammankomst har samma innebörd som i ordningslagen (1993:1617).

66

I förhåUande tiU vad som nu gäUer innehåller paragrafen i huvudsak följande nyheter. Vinstema får utgöras inte bara av varor, utan även av tjänster. Det innebär bl.a. att vinster kan utgöras av resor. Vidare har värdet av insatser och vinster, i likhet med vad som har föreslagits bl.a. beträffande foUcrörelsemas frisektorslotterier, kopplats till basbeloppet. De föreslagna föreskriftema i punktema 7 och 8 är också nya och mot­svarar vad som har föresfagits bebäffande foUcrörelsemas frisektorslot­terier.

Prop. 1993/94:182

Lotterier som inte behöver tillstånd

21 § I samband med utgivandet av en tryckt periodisk skrift eller i samband med sändning i radio eller television får det utan tiUstånd anordnas lotteri där pristegare utses i en tevling som har anordnats i skriften eller i sändningen, om

1.

det som villkor för att delte i lotteriet inte fordras att skriften innehas eller att insats betelas, och

2.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp.

Paragrafen, som behandlar s.k. massmedielotterier, motsvarar i huvudsak 18 § i 1982 års lotterilag.

Med massmedielotterier avses sådana lotterier när det i dags- och veckopress samt i radio och TV ordnas tävlingar där deltegama skall lösa korsord, rebusar, gåtor och liknande. Fördelningen av vinster bland deltegama sker i allmänhet efter ett slumpmässigt urval, t.ex. genom en lottdragning eller genom att vinstema tillfaller dem som har sänt in de först öppnade rätte lösningama.

Syftet med de lotterier som anordnas i tidningar bör alltjämt i förste hand vara att ge förströelse. Det skall vara fråga om ett lotmingsförfa-rande som tar sikte på att få fram en eller flera vinnare bland dem som har deltagit i en tävUng som har anordnats i skriften eller mndradio-sändningén. Dragningen sker bland dem som har löst uppgiften rätt. LUcsom enUgt gällande lag får inte som villkor stellas upp att deltegaren skaU inneha skriften eUer betela insats. Några andra särskilda krav stells inte på tävlingens beskaffenhet. Med stöd av dessa bestemmelser får inte anordnas lottdragning som enbart gmndar sig på vissa bilnummer, utdelade lottsedlar m.m. eftersom det då inte är fråga om en tävling.

Den föreslagna basbeloppsregeln i fråga om vinsten innebär en viss höjning av denna. LUcsom tidigare är det inget som hindrar att vinstema utgörs även av pengar.

EnUgt 1982 års lotterUag får s.k. massmedielotterier anordnas endast i samband med mndradiosändning eller trådsändning som sker med stöd av tiUstånd av regeringen eller kabelnämnden. I den föreslagna paragra­fen tes denna begränsning bort. Det innebär i fråga om sändning i radio och TV att även sändningar som sker via satellit, kabel och närradio omfattes av möjligheten att anordna lotteri enligt vilUcoren i paragrafen.

67

Bingospel

22 § TiUstånd att anordna bingospel får ges tiU en sådan sam­manslutning som avses i 15 §, om

1. värdet av högste vinsten inte överstiger ett basbelopp,

2.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 35 procent av insatsemas värde,

3.

vinstandelen anges på bingobrickoma eUer anslås i spello­kalen, och

4.

det kan antes att bingospelet kommer att ge sammanslut­ningen skäUg avkastning, om det inte finns särskilda skäl för något annat.

Om det finns särskUda skäl för det får värdet av högste vinst­en uppgå tiU högre belopp än som anges i förste stycket 1, dock högst sex basbelopp.

TiUstånd får lämnas för högst tie år åt gången.

Paragrafen handlar om bingospel och motsvaras närmast av 11 och 12 §§ i lotterUagen.

Högste tillåtna vinstbelopp skall i normalfallet lUcsom nu vara ett bas­belopp. En nyhet är att värdepappersvinster upp till ett basbelopp tillåts. Det högste tillåtna vinstvärdet gäller alltså både penning-, vam- och värdepappersvinster.

Vad beträffar minste tiUåma vinstendel hänvisas till vad som anförts i kommentaren till 16 §.

I de fall då syftet är att stimulera intiesset för bingospelet som spel­form får vinsten enligt andra stycket bestämmas till högst sex basbelopp mot tiie tidigare. Även i dette fall gäller att det högste vinstbeloppet skaU utiiyttjas med urskiljning.

Den nuvarande lotterilagen innehåller bara föreskrifter om att till­stånd skall ges för viss tid, inte för hur lång tid ett sådant tillstend får ges. EnUgt tredje stycket begränsas tiden till högst tre år. I övrigt hän­visas tiU avsnitt 5.3.

23 § Bestämmelsema i 18 § om egentiigt lotteri gäller också för bmgospel.

Paragrafen har ingen motsvarighet i 1982 års lotterilag och har utfor­mats i enUghet med Lagrådets förslag. Bestemmelsema i 18 § om till­stånd för att anordna lotterier i radio och television gäller också bingo­spel.

Prop. 1993/94:182

68

24 § Vid prövning av fjågor om tiUstånd enligt 22 § tiU bingo­spel skaU särskild hänsyn tes tiU sammanslutningens behov av inkomster från bingospel för sin verksamhet.

Om utrymmet för bingospel på marknaden är begränsat skall vid bedömningen av behovet av inkomster från bingospel hän­syn främst tes tiU omfattningen av ungdomsverksamheten i sammanslutningar vars ändamål naturUgen kan förenas med ungdomsverksamhet. Företräde skaU dessutom ges samman­slutning som bedriver verksamhet som främjar förståelsen för och underlättar anpassningen av handUcappade bam och ung­domar i samhället.

Prop. 1993/94:182

Paragrafen motsvarar delvis 12 § Qärde stycket lotterilagen och har utformats i enhghet med Lagrådets förslag.

En nyhet är att det vid tiUståndsgivningen också beaktos verksamhet som främjar försteelsen för och underlättor anpassningen av handikappa­de bam och ungdomar i samhället. Beträffande de närmare skälen till förslaget i denna del kan hänvisas till vad som har anförts i det före­gående (avsnitt 5.3).

Automatspel

Spel på vamspelsautomater

25 § TUlstånd att anordna spel på vamspelsautomater får läm­nas, om

1. spelet anordnas i samband med

a)         en offentiig nöjestiUställning,

b)    hoteU- och restourangverksamhet, om det för rörelsen

finns tiUstånd tUl servering av spritdrycker, vin eller sterköl

enligt fagen (1977:293) om handel med drycker eller om det

ändå kan antes att spelet uten olägenhet kan anordnas i samband

med verksamheten, eller

c)         bingospel,

2.

värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 (XX) basbe­lopp,

3.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/300 basbe­lopp,

4.

varje spelautomat förses med tillståndshavarens namn eller något annat kännetecken,

5.

det kan antes att spelautomaten inte kommer att användas för något annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för, och

6.

det kan antes att god ordning kommer att råda inom den lokal eUer på den plats där spelet skall bedrivas.

69

I huvudsak motsvarar paragrafen 8 § lotterilagen. Paragrafen har utformats i enUghet med Lagrådets förslag. I den nu föreslagna fagen definieras begreppet vamspelsautomat i 6 §.

EnUgt paragrafen skaU det aUtjämt vara en koppUng meUan alkoholserveringstiUstånd och tiUståndet att anordna spel med vamautomater om spelet skaU bedrivas på andra ställen än i samband med offentUg nöjestiUställning. Det är emeUertid inget formeUt krav på att ha serveringstiUstånd. Om sådant tiUstånd saknas bör för speltiUstånd i princip krävas att fömtsättningama för serveringstiUstånd enUgt lagen om handel med drycker kan bedömas vara uppfyUda. Vid tiUståndspröv-ningen enUgt fagen om handel med drycker skaU särskUt beaktes bl.a. sökandens lämpUghet och serveringsstäUets tjänUghet för ändamålet (40 §). YtterUgare en regel är att tiUstånd tiU servering får meddelas endast om det kan antas att tiUhandahållande av lagad mat kommer att utgöra en betydande del av rörelsen (41 §). E)et nu sagda bör beaktes vid bedömningen av frågan om vamautomatspel skall få anordnas i samband med en resteurangrörelse som inte har tillstånd.

De föreslagna bestämmelsema i punkterna 4-6 är nya och syfter tUl att ytterUgare stärka kontrollen och ordningen i samband med automatspelet.

Prop. 1993/94:182

Spel på penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater

26 § TiUstånd att anordna spel på penningautomater, värdeauto­mater och skicklighetsautomater får lämnas, om spelet anordnas på fartyg i intemationeU trafik.

Paragrafen motsvarar 7 § förste stycket lotterilagen. De automater som avses definieras i 6 § i det nu framlagda lagförslaget.

Någon ändring av den typ av automater som kan tillätes på fartyg i intemationeU trafik är inte åsyftad.

70

27 § TUlstånd att anordna spel på värdeautomater i andra fall än som avses i 26 § får ges, om

1.   spelet anordnas tiU förmån för sådana sammanslutningar

som avses i 15 §,

2.

spelet anordnas i samband med hotell- och restourangverk­samhet, om det för rörelsen finns tiUstånd tiU servering av sprit­drycker, vin eUer starköl enUgt lagen (1977:293) om handel med drycker,

3.

värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 500 basbe­lopp per spel,

4.

värdet av högste vinsten uppgår till högst hundra gånger in­satsen,

5.

högst fem värdeautomater placeras på varje spelplats,

6.

inga vinster betalas ut i pengar,

7.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 85 procent av insatsemas varde,

8.

spelautomatema kan kontrolleras genom tele- och datebase­rade konmiunUcationssystem,

9.

varje spelautomat förses med tillstendshavarens namn eller något annat kännetecken,

10.   det kan antes att spelautomaten inte kommer att användas

för något annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för, och

11.   det kan antes att god ordning kommer att råda inom den

lokal eUer på den plats där spelet skall bedrivas.

TiUstånd enligt förste stycket får bara lämnas till spelföreteg som antingen ägs av folkrörelsema eller har ett stetiigt inflytende eUer tiU spelföreteg som ägs av folkrörelsema och har ett stetiigt inflytande.

Prop. 1993/94:182

Den föreslagna bestämmelsen är ny och behandlar frågan om tillstend tUl den nya automatspelsform som skall tillätes. Paragrafen har utfor­mats i enhghet med Lagrådets förslag. Begreppet värdeautomat definie­ras i 6 §.

Av punkten I framgår att tillstånd till spel på värdeautomater kan lämnas bara när sådant spel anordnas till förmån för ideella föreningar. I dette sammanhang bör erinras om att regeringen enligt 45 § har möj­Ughet att, i andra fall och i annan ordning än som avses i bl.a. denna paragraf, lämna tillstånd tUl spel på värdeautomater.

Värdeautomat i lagens mening är således en spelautomat som betelar ut vinst endast i form av värdebevis, spelpolletter eller lUcnande och där vinstmöjUgheten huvudsakligen beror på slumpen. Det är angeläget att gränsdragningen mot andra typer av automater är klar och otvetydig. Särskilt gäUer dette gränsdragningen mot lottförsäljningsautomater. De automater som säljer lotter och är utmstede med slumpvalsgeneratorer och elektroniska minnen och som i dag finns på marknaden är till sin gmndkonstmktion mycket lika de värdeautomater som föreslås bli tiUåtiia.

71

Det är vUctigt att spel på värdeautomater får karaktären av försti-öel-    Prop. 1993/94:182 sespel. Nivån på insatser och vinster har bestämts med hänsyn härtiU. Det innebär att insats- och vinstnivån inte aUtid behöver vara den högsto tiUåma.

När det gäUer utbetalning av vinster får kontantutbetalning inte före­komma. Idag finns på marknaden oUka altemativ att tiUgå. VanUgast är presentkort. Vidare förekommer debiteringskort på vilka vinster regis­treras. Det är s.k. aktiva kort (smart card) som är utmstode med ett datechips som är en komplett datorfunktion med processor, minne och in- och utmatningsorgan. Kortet används i en kortläsare som kan mate information i och ur kortet samtidigt som det förses med ström. Det iimebär att vinster från en värdeautomat kan registreras på kortet. Där­efter kan inköp ske med kortet varvid inköpsbeloppet avregistreras på kortet. Kontantutbetsdning får däremot inte förekomma vfa dessa kort.

De enda stäUen på vilka värdeautomatema får tillätes är hotell- och resteurangrörelser som har tiUstånd att servera spritdrycker, vin eUer starköl.

För att kunna säkerstäUa en effektiv tillsyn och kontroll föreskrivs i punkten 8 att spelautomatema skall kunnakontrolleras genom tele- och datebaserade kommunikationssystem. Det innebär att all utmsming som krävs för att möjUggÖra en sådan kontroll också måste godkännas av tiUståndsmyndigheten.

TiUståndsmyndigheten skall vidare bedöma risken för att automatema används för annat ändamål än de är avsedda för. Vad som främst kom­mer i åtanke är risken för att penningvinster kan komma att utbetelas.

Beträffande den närmare motiveringen till förslaget i denna del hän­visas tUl vad som har sagts tidigare (avsnitt 5.5)

72

Innehav av penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautoma­ter

Prop. 1993/94:182

28 § Penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautoma­

ter får innehas bara efter tiUstånd.

Sådana automater får dock innehas utan särskilt tiUstånd

1.

av den som har tiUstånd enUgt 26 eller 27 § att anordna sådant automatspel, om automaten omfattes av speltiUståndet,

2.

av automatinnehavares dödsbo under en tid av längst ett år från dödsfaUet och av automatinnehavares konkursbo längst intiU dess konkursen har avslutets, eUer

3.

av den som har fått sitt tUlstånd att inneha automaten åter-kaUat, tiU dess att ti-e månader har förflutit från det att beslutet om äterkaUelsen vann laga kraft.

TiUstånd får förenas med särskUda vilUcor samt med kontroll-och ordningsbestemmelser.

29

§ Införsel tiU landet av penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater är tillåten endast för den som har rätt att enligt 28 § förste stycket eller andra stycket 1 inneha sådan automat.

30

§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestem­mer får föreskriva undanteg från 28 § förste stycket och 29 § i fråga om penningautomater, värdeautomater och skicklighetsau­tomater som innehas

1. på fårtyg i intemationeU trafik för spel på fartyget, eller

2.   i yrkesmässig verksamhet för tillverkning, reparation eller

liknande.

31 § I fråga om rätten att hantera oförtullade penningautoma­ter, värdeautomater och skicklighetsautomater gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införsel-reglerade varor, m.m.

Paragrafema motsvarar 21-24 §§ i 1982 års lotterilag.

Penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater får innehas endast efter tillstånd. Tillstend till innehav bör i enlighet med den praxis som nu tillämpas ges restriktivt och i princip endast till den som har yrkesmässig befatming med sådana automater. Om det finns särskUda skäl bör tUlstånd till innehav kunna ges även om det inte finns något samband med yrkesmässig verksamhet. Det kan vara fallet när det gäUer musei- eUer annan samlarverksamhet.

I några faU finns det skäl att inte kräva tillstånd till innehav. Efter­som det är förbjudet att uten tillstånd anordna automatspel ombord på fartyg i intemationeU trafik finns det tillräckligt utrymme för att kunna ingripa  mot spel på automater på utiändska eller svenska fartyg. Det är

73

därför onödigt att undantegslöst kräva tUlstånd för innehav av sådana    Prop. 1993/94:182 automater. I firåga om automater som omfattas av ett speltiUstånd gäUer därför inte kravet på tiUstånd för innehav. Det anförda framgår av 28 § andra stycket 1.

Ett andra undanteg avser de speciella situationer då innehavet av spelautomater övergår tiU någon annan. En situation är vid automatinne­havarens frånfälle. Det behövs då en frist för övergången av innehavet från den avUdne tiU dödsboet. En annan situation är då konkurs inträf­far. Också då behövs en frist för övergången av innehavet från kon-kursgäldenären tiU konkursboet. Fristen i nu nämnda fall är ett år. Under denna tid har innehavaren möjUghet att antingen avveckla inne­havet eUer söka tUlstånd för det.

Vidare har den för vilken ett tUlstånd återkallats rätt att under tre månader från det ett beslut om återkallelse vunnit laga kraft inneha automaten. Under denna tid skall innehavet således avvecklas. Det nu anförda framgår av 28 § andra stycket 2 och 3.

29

§ anger de fall när införsel till riket av penningautomater, värde­automater och skicklighetsautomater är tillåten.

30

§ innehåller reglerna om möjlighet för den myndighet som rege­ringen bestämmer att föreskriva undanteg från innehavsregleringen i 28 § förste stycket och införselregleringen i 29 §. Det gäller alltså inne­hav på både svenska och internationella fartyg i intemationeU trafik och för sådan yrkesmässig verksamhet som tillverkning, reparation eller lik­nande.

31

§ innehåUer en hänvisning till lagen (1973:980) om transport, för­varing, och förstöring av införselreglerade varor, m.m.

Roulettspel och tärningsspel

32 § TiUstånd att anordna roulettspel och tämingsspel får ges, om

1. spelet anordnas i samband med

a)   en offentiig nöjestillställning inom en nöjespark eller lik­

nande anläggning,

b)    hotell- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen

finns tiUstånd till servering av spritdrycker, vin eller sterköl

enUgt lagen (1977:293) om handel med drycker eller om det

ändå kan antes att spelet utan olägenhet kan anordnas i samband

med verksamheten, eller

c)         trafik på fartyg i intemationeU trafik,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskild vinstmöjlighet uppgår tiU högst 1 /6 000 basbelopp,

3.

värdet av högsto vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår tiU högst 1 /200 basbelopp, och

4.    den som söker tiUstånd bedöms vara lämplig att driva

verksamheten.

74

Paragrafen motsvarar 9 § försto stycket 1982 års lotterilag och har utformats i enUghet med Lagrådets förslag.

I roulettspel utbetalas vinst i proportion till gjorda insatser enligt en faststäUd vinstplan.

Tämingsspel anordnas inte i någon större omfatmmg i landet.

EnUgt de regler som gäller nu är högsto tillåma insats i roulett- och tämingsspel fem kronor och högsto vinsten på varje särskild vinstinöj-Ughet högst trettio gånger insatsen. I kortspel är högsto tillåma insatsen femtio kronor samt högsto vinsten en och en halv gånger insatsen. Dessa insatsbelopp har gäUt sedan den 1 juli 1992 då de höjdes från 2 kr respektive 10 kr.

Om, såsom föreslås, beloppet bestäms till viss andel av basbeloppet innebär det att automatiska höjningar kommer att ske i takt med att penningvärdet och därmed basbeloppet ändras.

EnUgt punkten 4 får tUlstånd att anordna nu aktuella spel lämnas bara om sökanden bedöms vara lämplig att driva verksamheten. Dette är nytt och har behandlats närmare i det föregående (avsnitt 6). Vad som när­mare skaU bedömas regleras i 33 §.

Prop. 1993/94:182

33 § Vid prövningen enligt 32 § förste stycket 4 skall tillstånds­myndigheten beakte sökandens erfarenheter på området, ekono­miska förhållanden, vilja och förmåga att fullgöra sina skyldig­heter mot det aUmänna, laglydnad i övrigt samt andra omsten­digheter av betydelse.

I fråga om aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska eller ideella föreningar skall prövningen även omfatte

1.   verkställande duektören och andra som genom en ledande

ställning har ett bestämmande inflytende över verksamheten,

2.

styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget eller närståendes ekonomiska intresse har en väsentiig gemenskap med den juridiska personen som är gmndad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse, och

3.

bolagsmännen i handelsbolag.

Som närstående tUl en styrelseledamot eller en styrelsesupp­leant anses den som enligt 4 kap. 3 § försto stycket konkursla­gen (1987:672) är att anse som närstående till gäldenären.

Den föreslagna bestämmelsen är ny.

För att tUlståndsmyndigheten skall kunna bedöma lämpligheten kom­mer att krävas att sökanden till ansökan bifogar handlingar som visar att denne är lämplig. Exempel på sådana handlingar är konkursbevis och förvaltorbevis från tingsrätt samt intyg från kronofogde om skuldfrihet. Även bevis om straffrihet från polismyndigheten kan komma att krävas. Närmare föreskrifter om lämplighetsprövningen och vad sökanden respektive tUlståndsmyndigheten skall iaktto bör kunna meddelas av regeringen.

75

Den personkrets som skaU prövas framgår av författningstexten. Ut­över den juridiska personen är det en bestämd krets av fysiska personer. Det är i detta sammanhang lämpUgt att även de personer som har ett stort ekonomiskt inflytande i företoget skaU omfattos av prövningen. De personer som därvid blir aktueUa är dels styrelseledamöter och styrelse­suppleanter som tiU följd av eget eUer närsfaendes ekonomiska intresse har ett väsentUgt inflytande i företoget, dels verkställande direktörer och andra som genom en ledande stäUning har ett bestämmande utflytande över verksamheten och dels bofagsmännen i handelsbolag.

Vid avgörande av frågan vilka styrelseledamöter och suppleanter som skaU prövas är vissa närståendes ekonomiska intressen i företeget av betydelse. Den krets personer som i dette sammanhang skall anses som närstående tiU en styrelseledamot eller styrelsesuppleant bör vara den­samma som enUgt 4 kap. 3 § förste stycket konkurslagen skall anses som itärstående tUl gäldenären. Enligt den bestemmelsen anses som närsteende till gäldenären den som är gift med gäldenären eller är sys­kon eUer släkting i rätt upp- eller nedstigande led till gäldenären eller är besvågrad med honom i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon samt den som på annat sätt ster gäldenären personUgen särskilt nära.

När det gäUer den ekonomiska lämpligheten bör de ekonomiska fömtsättningama för nyetebleringen prövas. Det innebär att det bör undersökas om sökanden varit försatt i konkurs och om han har eller har haft näringsförbud. Vidare skall beaktes om han har skatteskulder.

Prop. 1993/94:182

Kortspel

34 § TUlstånd att anordna kortspel får ges, om

1.   spelet anordnas i ett sådant sammanhang som avses i 32 §

förste stycket 1,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskild vinstmöjlighet uppgår tUl högst 1/600 basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten på varje särskild vinstinöjlighet uppgår tUl högst 1 /400 basbelopp, och

4.

den som söker tiUstånd uppfyller kraven i 32 § förste stycket 4 enUgt 33 §.

Paragrafen motsvarar i huvudsak 10 § förste stycket lotterilagen.

För tiUstånd att anordna kortspel ställs i paragrafen upp i princip samma krav som för tillstånd att anordna roulett- och temingsspel enligt 32 §.

76

Förbud att delta i vissa lotterier

Prop. 1993/94:182

35 § Den som är under 18 år får inte delte i automatspel, rou­lettspel, tämingsspel eUer kortspel.

Den föresfagna bestämmelsen är ny och har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Ålderskravet gäller deltogande i sådana automatspel och restourang-kasinospel som avses i lagen. Förbudet motiveras av intresset att undvi­ka sociala skadeverkningar för bam och ungdom. Den som inte fyllt 18 år får således inte spela på t.ex. värdeautomater.

36 § AnsteUda eller fiinktionärer hos den som anordnar bingo­spel eUer sådana lotterier som avses i 35 § får inte delte i lotte­riet.

Den föreslagna bestemmelsen är ny och motiveras av intresset att åstodkomma, bibehålla och försterka tilltron den angivna spel- och lotteri verksamheten.

Förbjudna förfaranden

37 § Det är inte tiUåtet för den som anordnar ett lotteri enligt denna lag att lämna kredit för insatser i lotteriet.

Den föreslagna bestemmelsen är ny.

Förbudet riktar sig till anordnaren av lotteriet. Det blir således för­bjudet för anordnaren att i någon form lämna kredit för insatsen. Ge­nom att förbudet rikter sig mot den som anordnar lotteriet kommer det inte finnas något hinder mot att betela med krediticort.

38 § Det är inte tiUåtet att i

yrkesmässig verksamhet eller

an-

närs i förvärvssyfte

1. firämja deltegande i ett

inom landet anordnat lotteri ;

>om

inte är tUlåtet eller ett utom landet anordnat lotteri.

eUer

2. utan medgivande av anordnaren sälja lotter.

to emot

in-

satser eUer förmedla vinster i

ett tillåtet lotteri.

Paragrafen överensstemmer i sak med 19 § 1 och 2 lotterilagen. Förbudet avser näringsidkare och främjandet skall ingå i en verksam­het av ekonomisk art.

77

Främjande av deltegande i ett otiUåtet lotteri eUer i ett utiändskt lotteri kan ske på flera olika sätt, t.ex. genom att utbjuda, avytti-a eUer tiUhandahåUa lotter eUer delaktighetsbevis i lotteriema, genom att upp­bära eUer förmedla insatser eUer genom att förmedla vinster. Vidare kan ett främjande ske genom att sprida inbjudan, plan, vinstförteckning, dragningsUste eller liknande meddelande beträffande lotteriema. Norma-fa betalningsuppdrag av det slag som utförs bl.a. av Posten och banker­na är inte att anse som otiUåttia enligt denna bestämmelse.

Punkten 2 innehåUer ett förbud att utan medgivande uppträda som ombud för en lotterianordnare. Ett ombud kan uppträda genom att t.ex. utbjuda, avyttra eUer tUlhandahåUa lotter eller genom att fa emot eUer förmedla insatser eUer genom att förmedla vinster.

Prop. 1993/94:182

TiUståndsmyndigheter

Egeruliga lotterier

39 § Den kommunala nämnd som kommunen bestemmer prövar

frågor om tUlstånd enUgt 16 §, när lotteriet skall anordnas av en

sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en

kommun.

Registrering enligt  17  §  skall  göras hos den kommunala nämnd som kommunen bestämmer.

40

§ Länsstyrelsen prövar frågor om tillstend enligt 16 §, när lotteriet skaU bedrivas i flera kommuner inom ett län.

41

§ Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd enligt 16 § när lotteriet skall bedrivas i flera län.

Lotteriinspektionen prövar också frågor om tillstend i fall då särskilt tUlstånd krävs enligt 18 eller 23 §.

Bingospel

42 § Länsstyrelsen i det län där ett bingospel skall bedrivas prövar frågor om tiUstånd enligt 22 §. Om bingospelet skall bedrivas i flera län eUer om 22 § andra stycket skall tillämpas prövas dock frågan om tUlstånd av Lotteriinspektionen.

78

Automatspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel

Prop. 1993/94:182

43 § Lotteriinspektionen prövar frågor om tUlstånd att anordna

1. spel på vamspelsautomater enUgt 25 §,

2.

spel på penningautomater, värdeautomater och   skicklig­hetsautomater enhgt 26 §,

3.

roulettspel och tämingsspel enUgt 32 § och

4.

kortspel enligt 34 §.

44 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestäm­

mer prövar frågor om tiUstend enligt 27 § att anordna spel på

värdeautomater. Innan sådant tillstånd lämnas skall berörd

kommun ges tiUfalle att yttra sig.

Andra lotterier

45 § Regeringen får meddela särskilt tillstånd att anordna lotteri i andra fall och annan ordning än som anges i denna lag. Sådant tiUstånd får dock inte avse kedjebrevsspel eller liknande spel eUer sådant automatspel som ger vinst i form av pengar.

Paragrafema 39-42, 44 och 45 har utformats i enlighet med Lag­rådets förslag.

43 § har fått en annan språklig utformning än vad Lagrådet föreslår. I likhet med vad som nu gäller skall den kommunala nämnd som kom­munen bestämmer svara för tillståndsgivningen och registrering när det gäUer lokala lotterier (inom en kommun). Undanteg gäller dock för det faU lotteriet skaU anordnas i radio eller television. Då skall Lotteriins­pektionen beslute om lotteritillståndet. Det nu sagda följer av 39 och 41 §§.

Länsstyrelsen skall enUgt 40 och 42 §§ också i fortsätmingen pröva tillståndsfrågor som gäller bingospel och regionala lotterier (i flera kommuner inom ett län). Lotteriinspektionen skall pröva tillståndsfrågor även i fiåga om regionala lotterier där vinstdragning skall ske eller presenteras i radio och TV.

Den centrala tiUstånds- och tUlsynsmyndigheten - enligt förslaget Lotteriinspektionen - skall också framgent pröva tillståndsfrågor som gäUer rikslotterier och spel på sådana automater som avses i 25 och 26 §§. Vidare tor inspektionen över tillstendsgivningen för resteurang­kasinospelen från länsstyrelsema. I dette sammanhang bör nämnas att Lotteriinspektionen även prövar frågor om typgodkännande enligt 14 §.

EnUgt 45 § får regeringen i andra fåll och i annan ordning än som anges i lagen lämna tiUstånd till lotterier. Det innebär således ett be-

79

myndigande för regeringen att tUlåte t.ex. andra spelformer eUer lotteri-    Prop. 1993/94:182 er med högre vinstnivåer än lagen medger.

Det kan ibland finnas ett behov för regeringen att i speciella situatio­ner lämna sådana tiUstånd. Lagen bör därför i Ukhet med vad som nu gäUer enUgt 4 § försto stycket lotterilagen ge möjlighet till det. Rege­ringen ger idag regelmässigt tiUstånd till lotterier som anordnas under sparbankemas s.k. sparbanksveckor och genom bankemas s.k. vinnar-konton. Dessa lotterier har ett sparframjande ändamål. De inkräktar inte på marknadsutrymmet för lotterier och bör kunna tiUåtes av regeringen även i fortsättningen. Som framgår av författningstexten gäller möjlig­heten tiU undanteg från fagen även vissa automatspel m.m. De tillstend som regeringen ger tiU spelbolagen med stetiigt inflytende dvs. Pen­ninglotteriet, Tipstjänst och ATG stöder sig på denna bestämmelse.

EnUgt paragrafens siste mening får regeringen inte ge tillstend till kedjebrevsspel och liknande spel eller sådant automatspel som ger vinst i form av pengar. Förbudet i fråga om kedjebrevsspel innebär att det inte är tiUåtet att anordna kedjebrevsspel om pengar och pengars värde. Kedjebrevsspel där deltegama endast skall skicka vykort till varandra omfattes således inte av förbudet. Den föreslagna bestemmelsen i siste meningen motsvarar i huvudsak 4 § andra stycket 1982 års lotterilag.

Typgodkännande

46  §  Lotteriinspektionen  prövar  frågor om  typgodkännande enUgt 14 §,

Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsva­rar i huvudsak 6 a § lotterilagen när det gäller den myndighet som utfärdar typgcxlkännande.

Lotteriinspektionen har den centrala rollen när det gäller typgodkännande av den utmstning som nämns i 14 §.

TiUstånd till innehav av vissa spelautomater

47 § Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstend enligt 28 § att inneha penningautomater, värdeautomater och skicklighetsau­tomater.

I sak motsvarar den föreslagna bestemmelsen 21 § förste stycket förste meningen lotterilagen. I det nämnda fagmmmet telas om utbetel-ningsautomater. I det här fagförslaget har utbetelningsautomatema uppdelats i penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautoma­ter.

80

TUIsyn och kontroll

Central och lokal tillsyn

Prop. 1993/94:182

48 § Lotteriinspektionen har den centrala tillsynen över att denna fag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av fagen följs. Lotteriinspektionen utövar också den närmare till­synen över sådana lotterier som anordnas efter tillstånd av inspektionen och regeringen.

Den kommunala tillstånds- och registreringsmyndigheten samt länsstyrelsen har den närmare tiUsynen över sådana lotterier som får anordnas efter tiUstånd av eUer registrering hos myn­digheten.

Länsstyrelser och kommuner skaU hjälpa Lotteriinspektionen att utöva den centrala tillsynen.

De föreslagna bestämmelsema i 48 § motsvarar i huvudsak 25 § lotterifagen.

Förslaget har behandlats i det föregående (avsnitt 8).

EnUgtr5/fl stycket är huvudregeln att Lotteriinspektionen skall utöva den cenbala tiUsynen när det gäller efterlevnaden av lagen. Det innebär bl.a. att inspektionen bör följa den allmänna utvecklingen på lotterimarknaden samt utfärda föreskrifter enligt bemyndigande därom. Det gäUer särskilt frågor om tillstendsgivning, tillsyn, kontioll, säker­hetsutmstning m.m. Som har redovisats i avsnitt 8 skall inspektionen överta tiUsynen över de lotterier och spel som spelbolagen med stetiigt inflytande anordnar, dvs. Penninglotteriet, Tipstjänst och ATG. Det innebär att ett stort antel nya uppgifter läggs på inspektionen.

EnUgt andra stycket skall varje annan tillstends- eller registrerings­myndighet ha ett ansvar för den närmare tillsynen av de lotterier och spel som den lämnar tillstånd tUl eller registrerar. Det gäller kommuner i fråga om lokala lotterier och länsstyrelser ifråga om regionala lotterier och sjjel.

Av tredje stycket framgår att länsstyrelse och kommun som kännare av lokala förhållanden skall lämna Lotteriinspektionen all den hjälp den behöver då tiUsynen utövas.

6 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

81

KontrolUinter

Prop. 1993/94:182

49 § TiUståndsmyndigheten respektive registreringsmyndigheten skaU utse en kontroUant för sådana egentiiga lotterier som avses i 16 och 17 §§ samt faststäUa arvodet till kontrollanten. Arvodet skaU betalas av den som anordnar lotteriema.

Den som efter registrering anordnar lotterier enUgt 17 § skall senast den 15 febmari varje år tiU kontrollanten redovisa de lotterier som har anordnats under föregående kalenderår. Kont-roUanten skaU senast den 1 april varje år och vid utgången av varje tiUståndsperiod lämna registreringsmyndigheten uppgift om insatsemas sammanfagda belopp i de lotterier som har anordnats under perioden.

Den föreslagna bestämmelsen motsvarar delvis 15 § lotterilagen.

Första stycket innebär att en kontrollant alltid skall förordnas för lotteriverksamhet som sker med stöd av 16 och 17 §§. Kontrollanten skaU förordnas av tUlstånds- respektive registreringsmyndigheten, som också faststäUer storleken på kontrollantens arvode. Arvodet betelas dock av lotterianordnaren.

Andra stycket innehåller bestämmelser om uppgifts- och informations­skyldighet för lotterianordnaren och kontrollanten när det gäller de s.k. registieringslotteriema. Syftet är att göra det möjligt för tillståndsmyn­digheten att kontroUera att lotterianordnaren håller sig till de gränser som gäUer för lotterier enligt 17 §.

Anordnaren skall senast den 15 febmari varje år avge redovisning till konti-oUanten för de lotterier som har anordnats. Kontrollanten skall i sin tur efter granskning av redovisningen senast den I april varje år lämna registreringsmyndigheten uppgift om det sammanlagda beloppet av insatsema i de lotterier som har anordnats under året.

Redovisningen sker således per kalenderår. I praktiken innebär det att den förste redovisningsperioden för en förening kan komma att omfatta mindre än ett år. Om det sker en ny registiering under ett kalenderår bör redovisningen delas upp så att det går att utiäsa viUca lotterier som har anordnats inom de olika registreringsperiodema. Ett lotteri får betraktes som anordnat så snart som det marknadsförs till allmänheten.

Att underlåte att lämna uppgifter eller att lämna oriktiga uppgifter kan föranleda varning eUer återkallelse av tillstendet, men inte straffan­svar (jfr 51 och 54 §§).

Uppgiftema skaU lämnas uten anmodan. Dämtöver kan kommunen eUer länsstyrelsen med stöd av 50 § i egenskap av tillsynsmyndighet anmcxla lotterianordnaren att lämna de upplysningar och tillhandahålla de handlingar som behövs för tillsynen.

82

Upptysningsskyldighet

Prop. 1993/94:182

50 § Den som har tiUstånd enligt denna fag eller med stöd av 17 § anordnar lotterier efter registrering är skyldig att på be­gäran av tiUsynsmyndigheten lämna de upplysningar och tiU­handahåUa de handlingar eUer annat som behövs för tUlsynen.

Paragrafen motsvarar 26 § lotterilagen.

En uppgiftsskyldighet behövs för att efterlevnaden av lagen skall kunna övervakas på ett rationeUt sätt. I den nu gällande lagen är under­låtenhet att lämna upplysningar förenad med straffansvar. Med hänsyn tiU att regeringen nu föreslår att det genom vitesföreläggande skall vara möjUgt att tvinga fram upplysningar bör en sådan underlåtenhet inte längre vara förenad med straffansvar.

Uppgiftsskyldigheten gäller enbart den som efter tillstånd eller registrering får anordna lotterier enligt lagen. En ytterligare begränsning är att en anmcxian skall gälla uppgifter som behövs för tiUsynen. Det innebär att uppgiftema måste ha betydelse för tillsynen samt att fler uppgifter än som är nödvändiga inte får krävas in. Anmodan får avse upplysningar, handlingar eller annat. De handlingar som kan komma i fråga är exempelvis affärsböcker och andra handling­ar som hör tiU lotteri verksamheten, avfal med serviceföreteg, vinstpla­ner, prisUstor som gäller inköpte varor samt prov på lotter. YtterUgare exempel är inspelningar av radio- och TV-sändningar i viUca lotterier anordnas.

\bming

och återkallelse av tillstånd

51 § Om tiUståndshavaren inte följer föreskriftema i denna lag eUer föreskrifter, vUUcor eller bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen, får den myndighet som har lämnat tillståndet meddela vaming eller återkalla tillståndet.

TiUståndet får också återkallas eller ändras om fömtsättning­ama för tiUståndet inte längre finns eller har ändrats.

Beslut om vaming och återkallelse av tillstånd gäller omedel­bart, om inte annat bestäms.

Paragrafen motsvarar 27 och 32 §§ lotterilagen.

I försto hand bör tUlståndsmyndigheten försöka nå rättelse på frivillig väg genom att exempelvis lämna råd och rekommendationer. Som en yttersto åtgärd skaU det i likhet med vad som nu gäller vara möjligt för den myndighet som har bevUjat tiUståndet att meddela vaming eller återkaUa ett tiUstånd. Det ligger i sakens nattir att återkallelse bara bör ske när detta är nödvändigt. Ibland kan det framstå som olämpligt att återkaUa tiUståndet.

83

I vissa situationer kan det vara lämpUgare att ändra vilUcoren i ett tiUståndsbeslut.

För att vara meningsfuUt skaU beslut om vaming, återkallelse och ändring i regel gäUa med omedelbar verkan.

Prop. 1993/94:182

Förelägganden och förbud

52 § En tiUsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag och de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av fagen skall följas. Ett sådant förefaggande eUer förbud får förenas med vite.

Den föreslagna bestämmelsen är ny.

För att skapa möjligheter för effektiva ingripanden ges tillsynsmyn-dighetema genom paragrafen en möjlighet att utfärda vitesförelägganden och vitesförbud.

Vitets storlek skall i enUghet med viteslagen vara sådan att vitet kan förväntos få den förelagde att vidto den önskade åtgärden. Frågan om att döma ut vitet prövas av länsrätten enligt lagen (1985:206) om viten.

Avgifter

53 § Avgifter får tos ut i ärenden om tillstånd, registrering, typgodkännande och tillsyn enligt denna lag.

I ärenden hos en kommunal nämnd skall avgiften betolas etUigt den texa som fuUmäktige bestemmer.

I andra fall skall avgift betelas enligt de föreskrifter som meddelas av regeringen eUer den myndighet som regeringen be-stänmier.

Paragrafen motsvarar delvis 33 § lotterilagen och har utformats i enUghet med Lagrådets förslag.

Enhgt den ordning som gäller i dag är det regeringen eller den myn­dighet som regeringen bestämmer som meddelar föreskrifter om av­gifter i lotteriärenden. Enligt den nu föreslagna bestemmelsen skall i de faU ärenden handläggs av en kommunal nämnd avgiftema bestämmas enUgt den taxa som fuUmäktige bestämmer. Den föreslagna bestämmel­sen innebär ingen skyldighet för kommunen att to ut avgifter uton en rätt att göra det. Det innebär att kommunen kan avste från att te ut avgifter för vissa slags lotterier. Med hänsyn till den kommunala själv­kostnadsprincipen kan en kommun aldrig fa ut högre avgifter än som svarar mot självkosmaden.

När det gäller avgifter i ärenden hos stetiiga myndigheter, dvs. Lotte­riinspektionen eller länsstyrelsen, bör enligt regeringens mening i prin-

84

cip avgiftsförordningen (1992:191) tiUämpas. Den differentiering i avgiftsklasser som förordningen innehåUer ger ett tillräckligt stort hand-Ungsutrymme för att en lämpUg avvägning skall kunna göras i olika sfags ansökningsärenden.

En fråga som har diskuterats och som bör övervägas särskilt av rege­ringen innan föreskrifter om avgifter meddelas är om samtiiga kategori­er sökande skaU betala avgifter som motsvarar full kostnadsteckning. Företag som bedriver resteurangkasinoverksamhet bör självfallet betala avgifter som motsvarar fuU kostnadsteckning. Det gäller även anordnare av både stetUga och foUcrörelsedrivna rikslotterier. Däremot kan dis­kuteras om ideeUa föreningar som anordnar enstaka regionala egentUga lotterier eUer bingospel i Uten omfattning bör betala avgifter som mot­svarar fiiU kostnadsteckning. För en sådan förening kan en avgift som innebär ftiU kosmadsteckning betyda att en alltför stor del av lotteriets nettobehåUning går åt tiU tillstånds- och konti-ollavgifter. Det kan emel­lertid vara svårt att dra gränsen mellan anordnare som skall betela en avgift som innebär fiill kostnadsteckning och anordnare som inte skall göra det.

Omslutningen varierar kraftigt mellan olUca lotterier. Vissa lotterier omsätter några hundratusen kronor medan andra omsätter över 10 eller 100 mUjoner kronor. Det skuUe kunna hävdas att det inte är rimligt och rättvist att anordnare av lotterier med en så varierad omsätming betalar lika hög tiUståndsavgift. Enligt nu gällande lotteriförordning är till-stendsavgiften 800 kr oavsett om den beräknade omsätmingen är 2CX) CXX) kr eller 100 miljoner kronor. Det finns därför anledning att överväga någon form av avgiftsdifferentiering.

En lämplig indelning skulle kunna vara att lotterier som omsätter upp tiU 1 miljon kronor betalar enligt en avgiftsklass medan lotterier som omsätter meUan 1 och 10 miljoner kronor betalar enligt en annan högre avgiftsklass och lotterier som omsätter mellan 10 och 100 miljoner kronor betalar enligt en ännu högre avgiftsklass. Det bör emellertid vara regeringens uppgift att bestemma om det.

Prop. 1993/94:182

Straffbestämmelser

54 § TiU böter eller fängelse i högst sex månader döms den som uppsåtiigen eller av grov oaktsamhet

1. olovUgen anordnar lotteri, eller

2.   olovUgen innehar en penningautomat, värdeautomat eller

skicklighetsautomat.

I ringa faU döms inte till ansvar.

Är brottet grovt döms till fängelse i högst två år.

Paragrafen motsvarar delvis 28 § lotterilagen. Det är vUctigt att söka motverka den brottslighet som kan förekomma i samband med lotterier. Fömtom att olaglig spel- och lotteriverksamhet

85

medför risk för direkte skadeverkningar av ekonomisk, social och per-    Prop. 1993/94:182 sonUg natur kan den utgöra en inkörsport tUl annan brottsUghet av aUvarUg art.

Av de undersökningar som på Lotteriutredningens uppdrag utförts av Statistiska centralbyrån framgår att det hos polis- och åklagarmyndig­heter har registrerats jämförelsevis få ärenden som gäller misstanke om brott mot 28 § första stycket 2 och 3 lotterifagen. Enligt dessa fagmm är det strafibefagt dels att bryta mot föreskrift i fagen eller mot före­skrift, villkor eUer bestämmelse som har meddelats med stöd av fagen, dels att underlåte att lämna upplysningar samt tiUhandahåUa handlingar eUer annat som behövs för tiUsynen eUer att lämna oriktig uppgift i ansökan om tiUstånd. Med hänsyn tUI de få ärenden som förekommit och då det i många fall torde vara tillräckligt med ett vitesföreläggande för att nå det önskade resultatet anser regeringen att angivna förfaran­den inte längre bör vara kriminaliserade. Straffbestämmelser som inte är tillräckUgt motiverade bör inte behållas.

I detta sammanhang bör förhållandet mellan lotterilagens straffbe­stämmelser och bestämmelsema i brottsbalken om dobbleri beröras. I samband med att den nuvarande lotterilagen trädde ikraft ändrades bestämmelsema i brottsbalken 16 kap. 14 och 14 a §§ om dobbleri. Ändringama innebar i huvudsak att brottsbaUcens dobbleribestemmelser utvidgades tiU att omfatte i princip alla gämingar som är att bedöma som olovliga lotterier. Dock bedömdes endast vissa kvalificerade gär­ningar komma att föranleda ansvar enligt brottsbalken. Från brottsbal­kens tiUämpningsområde bortfördes vidare mindre kvalificerade även-tyrUga spel som dock kan medföra ansvar enligt lotterilagstifmingen.

Bakgmnden tiU ändringen var bl.a. en önskan att till brottsbalkens strängare ansvarsbestemmelser hänföra vissa spelformer som endast kunde föranleda ansvar enUgt den dåvarande lotterilagstiftningen t.ex. iUegal bookmaking i samband med hästkapplöpningar vid sidan av det officieUa totalisatorspelet.

Tidigare kunde den dömas till dobbleri som för allmänheten anordna­de äventyrligt spel varvid med spel förstes en verksamhet vars utgång skaU vara bestämd av regler som tillåter deltegare att fortgående påver­ka sina vmstmöjligheter genom något slags kaUcyl eller lUcnande åtgärd. Begreppet äventyrUg innebar bl.a. att spelet huvudsakligen skulle bero på slumpen. Lagändringen innebar i stäUet att avgörande skall vara i vad mån verksamheten med hänsyn till samtiiga omständigheter kan anses äventyrlig. Fömtom slumpmässigheten blev omständigheter som insatsemas storlek, antal spelare och verksamhetens omfatming i övrigt av betydelse vid bedömningen om verksamheten skulle anses som även­tyrUg.

I fråga om straffskaloma gäUer idag att straffet för dobbleri är böter

eUer fängelse i högst två år medan straffet för grovt dobbleri är fängelse

i lägst sex månader och högst fyra år. För den som döms till ansvar

enUgt 1982 års lotterilag är straffet böter eller fängelse i högst ett år.

EnUgt regeringens mening finns det anledning att göra straffbestemmel-

sema i lotterilagen mer flexibla. Med den snabba tekniska utvecklingen

g6

på exempelvis dator- och teleområdet finns det idag goda möjligheter att

olovUgen anordna spel- och lotterier som kan omsätta stora belopp och förorsaka enskUda stora förluster och samtidigt ge stor ekonomisk vin­ning åt anordnama. För bl.a. sådana fall finns det ett behov av att kunna bedöma gärningen som grov. En bestämmelse om grovt brott bör därför föras in i fagen.

RUcsåkfagaren och en regionåklagarmyndighet har föreslagit att en uppdelning sker av överträdelserna med hänsyn till straffvärdet. Vid förfaranden som har karaktär av ordningsförseelser bör straffet kunna stanna vid böter eUer fängelse i högst sex månader. I dessa fall kan strafföreläggandeinstitutet användas. Regeringen anser också att det finns skäl att låta gradindela brottet i ett normalbrott och ett grovt brott varvid påföljden för normalbrottet bör vara böter eller fängelse i högst sex månader och för grovt brott fängelse i högst två år. Dessa straffska­lor behöver inte medföra någon ändring av straffskaloma för dobbleri-brotten. Gränsdragningen meUan straffbestemmelsema om dobbleri i brottsbalken och straffbestämmelsema i lotterilagen behöver inte heller ändras med anledning av den nya gradindelningen och straffbestemmel­sema. Här hänvisas till innehållet i 57 § i lagförslaget.

Är brottet ringa skaU enligt andra stycket inte dömas till ansvar. Exempel pä fåll som är att bedöma som ringa är när det ekonomiska värdet av insatsema är obetydligt, liksom att den ekonomiska vinning någon gjort är försumbar.

Prop. 1993/94:182

55 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vites­förbud enligt denna lag får inte dömas till straff enligt 54 § för en gäming som omfattes av föreläggandet eller förbudet.

LUcsom i andra sammanhang bör straff inte dömas ut för en gärning som omfatfas av ett vitesföreläggande som har överträtts.

56 § Om flera har medverkat till brott som avses i 54 § gäller bestämmelsema i 23 kap. brottsbaUcen.

I rättstUlämpningen anses bestemmelsema om medverkan i brottsbal­ken vara tiUämpliga även i specialstraffrätten om fängelse är föreskrivet för brottet. Paragrafen är en upplysning om detta förhållande.

57 § Bestämmelsema i 54 och 56 §§ skall inte tillämpas, om gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

Om olovlig införsel av vara och försök till det finns bestem­melser i lagen (1960:418) om straff för vamsmuggling.

87

Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag, motsva-    Prop. 1993/94:182 rar 29 § i 1982 års lotterilag och uinebär att ansvarsbestemmelsema är subsidiära i förhåUande tUl ansvarsbestämmelsema i brottsbaUcen. Vad som närmast kan bU aktuellt är att tillämpa bestämmelsema om dobbleri i brottsbalken.

Andra stycket innehåUer en erinran om och hänvisning tiU ansvarsbe­stämmelsema i vamsmuggUngslagen. Sker överträdelse av förbudet i 29 § att föra in penningautomater, värdeautomater och skicklighetsauto­mater kan bestraffning ske enUgt bestämmelsema i vamsmuggUngsla­gen.

58 § Insatser som tegits emot vid brott enligt denna fag samt utmstning, handUngar och annan egendom som har använts vid eUer varit föremål för ett sådant brott skall förklaras förverka­de, om det inte är uppenbart oskäligt. Om en spelautomat för­verkas skall även dess innehåll förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.

Förverkande kan, utöver vad som framgår av 36 kap. 5 § brottsbaUcen, ske hos den som yrkesmässigt tillhandahållit egen­domen. I stället för egendomen kan dess värde förklaras för­verkat.

Paragrafen motsvarar 30 § lotterilagen.

Förverkande kan ske bl.a. hos den som döms till ansvar för brott enUgt denna lag eller hos den som yrkesmässigt tillhandahåller sådan egendom. Döms någon till ansvar för olovligt innehav av en automat skaU automaten jämte innehåU eller dess värde förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.

EnUgt första stycket är det insatser som uppburits vid brott samt utmstning, annan egendom och handlingar som har använts vid eller varit föremål för sådant brott som kan förverkas. Även automatens innehåU skaU förklaras förverkat, om inte dette är uppenbart oskäligt.

Andra stycket tar sUcte på det förhållandet att någon olovligen har innehaft en utbetalningsautomat utan att olovligt spel anordnats på auto­maten. SlutUgen kan enligt tredje stycket värdeförverkande förekomma.

Egendom som kan bU förverkad med tillämpning av dessa bestem­melser kan tes i beslag i enlighet med vad som föreskrivs i 27 kap. rättegångsbalken.

Överklagande

59 § Ett beslut enligt denna lag av en kommunal nämnd, en länsstyrelse eller Lotteriinspektionen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Paragrafen    har   utformats    i   enlighet   med    Lagrådets    förslag.    Prop. 1993/94:182 Bestänmielsema om överklagande har berörts i det föregående (avsnitt

11).   \

Som där framhållits är det angeläget att det finns en möjlighet tiU domstolsprövning av ärenden enligt lotterilagen. Vidare bör instansord­ningen göras mer enhetiig.

EnUgt förslaget skall därför en kommunal nämnds, länsstyrelsens och Lotterinspekrionens beslut överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, vUket innebär länsrätten. För att få ett ärende prövat av kammarrätten krävs prövningstUlstånd.

Övergångsbestämmelser

1.    Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995, då lotterilagen

(1982:1011) skall upphöra att gälla.

2.   TUlstånd att anordna roulettspel, temingsspel och kortspel som har

beviljats enligt äldre föreskrifter upphör att gälla senast den 1 juli 1995.

3.

Andra tiUstånd än som avses i 2 och som har meddelats enligt äldre föreskrifter fortsätter att gälla. I fråga om sådana tillstånd tillämpas äldre föreskrifter. Tillstånd som gäller lottförsäljningsauto­mater vilka inte är tillåma enligt den nya lagen får förlängas längst tiU och med den 31 december 1997. Registrering av lotterier enligt äldre föreskrifter fortsätter att gälla. Om registrering sker enligt den nya lagen upphör den gamla registieringen att gälla.

4.

Lagen får tillämpas från och med den 1 oktober 1994 i fråga om tillstend tUl lotterier som skall anordnas efter den 1 januari 1995. Där­vid skaU frågor om tillstånd som enligt den nya lagen prövas av Lotteri­inspektionen, före ikraftträdandet prövas av Lotterinämnden.

5.

Äldre föreskrifter gäller i fråga om överklagande av beslut som i andra fall än som avses i 4 har meddelats före lagens ikraftträdande.

Punkten 1

Lagen föreslås ti-äda i kraft den I januari 1995. Genom lagen upphävs lotterilagen.

Punkten 2

När det gäller resteurangkasinospelen, dvs. roulett-, temings- och kort­spel innebär övergångsbestemmelserna att alla tillstånd som beviljats enligt äldre bestämmelser upphör att gälla ett halvår efter det att den nya lagen trätt i kraft, således även tillstånd till resteurangkasinospel på

89

fartyg i intemationeU trafik. TiUståndsmyndigheten och spelanordnaren    Prop. 1993/94:182 bör ha rimUg tid att få en ansökan enUgt den nya lagen behandlad.

EnUgt den nya lagen är det spelanordnaren och inte som idag inneha­varen av s[)eUokalen som skaU meddefas tiUstånd. Om några tUlstånd enUgt 1982 års fag har meddefats en person som är både innehavare av speUokalen och spelanordnare upphör tiUståndet ändå att gäUa. Skälet tiU dette är att alla spelanordnare bör undergå den lämpUghetsprövning som föreskrivs i 32 § 4 och 34 § 4.

Punkten 3

Punkten har utformats i enUghet med Lagrådets förslag. Äldre före­skrifter skall gäUa i fråga om andra tiUstånd som har meddelats före ikraftträdandet. Det innebär bl.a. att dessa tillstend kommer att gälla under hela den tid som föreskrivs i tiUståndet. För att möjliggöra en rimUg avveckUngs- och avskrivningstid i fråga om lottförsäljningsauto-matema bör det finnas en möjlighet att förlänga tillstenden att anordna lotterier vfa sådana automater. Dessa tUlstend beviljas normalt för sex månader. En avvecklingsperiod om tre år får anses rimlig. Bestemmel­sen om att tUlstånd till lottförsäljningsautomater får förlängas längst till och med utgången av 1997 gäller endast sådana automater som inte är tiUåma enUgt den nya lagen dvs. sådana med slumpvalsgeneratorer och elektroniska minnen.

Punkten 4

Lagrådet har om denna punkt anfört följande:

"EnUgt Lagrådets mening ger förslaget i denna del anledning till tvek­samhet. I praktiken innebär det att en inte preciserad del av den nya lagen träder i kraft i förtid. Dette kan ge anledning till osäkerhet och komplikationer bl.a. vad gäller överklagande av eventuella "förtida beslut". Ett partieUt Ucraftträdande av dette slag bör därför komma i fråga endast om mycket starka skäl telar för det.

Med hänvisning tiU det anförda förordar Lagrådet i förste hand att punkten 4 utgår ur förslaget. Om förslaget under punkten ändå anses böra genomföras viU Lagrådet förorda att bestämmelsen kompletteras i två avseenden. För det förste bör en tidpunkt för det förtida ikraft­trädandet när det gäller vissa ansökningar anges i lagtexten. Vidare bör det klargöras att det förtida Ucraftträdandet också skall gälla vid över­klagande av beslut som meddelats dessförinnan."

Regeringen anser att det finns skäl att möjliggöra en förtida tillämp­

ning av lagen. BingotUlstånd ges normalt för ett år (kalenderår) medan

rikslotterier i flertalet fåll ges för en tid av sex månader Om det inte

skuUe vara möjhgt att innan Ucraftträdandet handlägga ärenden enligt

den nya lagen tvingas spel- och lotterianordnama under en inte obetyd-

Ug tid att tiUämpa äldre föreskrifter exempelvis om vinster och vinst­

nivåer. Det är därför angeläget att den nya lagen så snabbt som möjligt

90

får genomslag. TiUståndsmyndighetema bör därför ges en möjlighet att

tre månader innan fagen träder i kraft handlägga sådana ärenden som i Prop. 1993/94:182 sin helhet gäUer tid efter ikraftträdandet. Som exempel kan nämnas att det blir möjUgt för Lotterinämnden att innan Ucraftträdandet pröva ansökningar om tiUstånd tUl resteurangkasinospel. Vidare kan ansök­ningar om bingospel och rikslotterier som avser år 1995 prövas enUgt den nya fagen. Det innebär att de nya vinstformema och de nya vinst­nivåema kan börja tillämpas när fagen träder i kraft. Som Lagrådet framhåUit bör det av övergångsbestämmelsen framgå att det förtida Ucraftträdandet också gäUer vid överklagande av beslut som meddelats dessförinnan.

Punkten 5

Vid överkfagande av beslut som har meddelats före Ucraftträdandet av den nya lotterUagen och som avser tillämpning av 1982 års lotterilag skall äldre föreskrifter tiUämpas.

91

Prop. 1993/94:182

Kommitténs sammanfattning av betänkandet

Bilaga i

Vinna eller försvinna (SOU 1992:130)

BAKGRUND

1.     Uppdraget

Vårt uppdrag har varit att undersöka, i vad mån foUaörelsema i högre grad än för närvarande kan finansiera sin verksamhet genom ökade intäkter av lotterier och spel och i vad mån det ur konti-ollsynpunkt är möjUgt att förenkla eUer avreglera vissa lotteriformer. Översynen bör leda tiU förslag om ändringar som gör att lagstiftningen blir enklare att förste, överbUcka och tiUämpa.

I uppdraget har ingått att särskilt undersöka om lotteriintäkterna kan öka genom att folkrörelsema i högre grad än för närvarande ges möjligheter att använda sig av modem lättkontrollerad teknik och att öppna ytterli­gare möjUgheter tUl lotterier med penningvinster.

TiU uppdraget har hört att utvärdera de ändringar i bl.a. lotterilagen som trädde i kraft den 1 januari 1989 och i samband därmed redovisa foUcrörelselotteriemas utveckling jämfört med de stetiiga lotteriemas utveckling. Det har även stett kommittén fritt att utöver vad som direkt angetts i direktiven utreda och lägga fram förslag till andra åtgärder som positivt kan påverka folkrörelsernas möjligheter att skaffa sig in­täkter genom lotterier och spel.

2.     Gällande rätt

Regler om lotterier finns i lotterilagen (1982:1011) och lotteriförord­ningen (1982:1012). Reglemas syfte är främst att säkerställa att lotterier inte anordnas för obehöriga ändamål och att behållningen av lotteriema kommer de avsedda ändamålen tillgodo i tillräcklig omfatming. Konsu­mentintresset är principiellt underordnat ändamålen men vissa mini­mikrav måste upprätthållas när det gäller insatsemas storlek, vinstemas storlek, antal och kvalitet samt fördelningen av vinstema. Lagstiftningen skaU också försöka motverka att lotterier och spel orsakar för stora sociala skadeverkningar.

I princip skall behållningen av lotterier och spel tillfalla det allmänna eUer allmännyttiga ändamål. Kommersiella intressen tillåts dock inom t.ex. resteurangkasinoverksamhet samt marknads- och tivolinöjen.

92

LUcsom i den gamla lotteriförordningen (1939:207) är utgångspunkten    Prop. 1993/94:182 att lotterier och spel för allmänheten inte får anordnas utan tillstånd av    Bilaga 1 myndighet.   TiUstånd  kan  bevUjas  av  kommunema,   länsstyrelsema. Lotterinämnden och regeringen.

TiUstånd tiU anordnande av egentUga lotterier och bingospel fömtsätter som regel att sökanden är en svensk juridisk person som är en ideeU förening. Föreningen måste i sin verksamhet främja ett allmännyttigt ändamål och inte vägra någon inträde som medlem om det inte finns särskUda skäl för det. Det finns inte något krav på att föreningen måste ingå i en foUcrörelse men tiiUstånd bör inte ges tUl föreningar som bedri­ver en verksamhet som uppenbart står i strid med det demokratiska stetsskickets gmndidéer.

TiUstånd tiU lotterier med penningvinster kan endast ges i begränsad omfattning. För lokala och regionala egentiiga lotterier får vinst som utgörs av pengar uppgå tiU högst 500 kronor. RUcsIotterier får inte ha några penningvinster alls. För bingospel är det som regel tillåtet med penningvinster uppgående till ett basbelopp. Om det föreligger särskilda skäl får tiUståndsmyndigheten medge att värdet av en vinst får uppgå till tre basbelopp.

Lokala allmännyttiga ideella föreningar har möjlighet att uten tillstend men efter en registrering anordna lotterier om de sammanlagda insatser­na under en treårsperiod uppgår till högst 3(X) 000 kronor.

Vissa lotterier, s.k. frisektorslotterier, får anordnas utan vare sig till­stånd eUer registrering. Lotteriet skall i sådant fall vara anordnat i samband med en offentiig tillställning eUer sammankomst. Exempel på frisektorslotterier är marknads- och tivolinöjen inom en nöjespark eller ett tivoli, men också lotterier i samband med en tävling eller annat arrangemang som en aUmännyttig ideell förening anordnar eller delter i. Vidare får massmedielotterier anordnas uten tillstend.

Vissa lotteriformer är uttryckUgen föitjudna i lotterilagen. Tillstånd kan således inte i något fåll ges till kedjebrevsspel och spel på utbetelnings-automater inom landet. Lotterier som anordnas utomlands får inte mark­nadsföras i Sverige.

LotterUagen gäUer för alla spelanordnare, aUtså även för de stetiiga spelbolagen och ATG. Regeringen kan emellertid ge särskilt tillstånd till lotteri om pengar eller pengars värde i andra faU eller i annan ordning än som anges i lagen. De stadiga spelbolagens och ATG:s tillstend (koncessioner) bygger på denna undantegsbestemmelse. Klassiskt kasi­nospel med intemationeUa regler ryms inte inom lagen, men regeringen kan med stöd av undantegsbestämmelsen ge tillstånd till sådan verksam­het.

93

Lotterinänmden utövar den centrala tUlsynen över efterlevnaden av    Prop. 1993/94:182 lotterifagen. TiUsyn över de lotterier som anordnas efter särskUt tiU-    Bilaga 1 stånd av regeringen utövas av de myndigheter som regeringen bestäm­mer.

3.     Folkrörelsemas behov av ökade intäkter av lotterier och spel

FoUcrörelsemas verksamhet bygger tiU störste delen pä att hundratusen­tals människor friviUigt utför oavlönat arbete som ledare och funktionä­rer. Det ekonomiska värdet av dessa arbetsinsatser överstiger sannolikt summan av aUa de intäkter som erhålles genom egna aktiviteter och stöd från samhäUet. Det oavlönade arbetet är främst inriktet på organi­sationemas egentUga verksamhet men åtskillig energi åtgår till att skapa intäkter för att användas i den egentUga verksamheten.

Sedan årtionden utgör olika former av bidrag från steten, kommunema och landstingen ryggraden i foUcrörelsemas ekonomi. Bidragen komplet­teras dämtöver med intäkter av lotterier och spel. I dagsläget uppgår intäkterna av lotterier och spel till omkring 900 miljoner kronor eller cirka 18 procent av de samlade intäktema. Vissa folkrörelser kan tillfö­ras intäkter av näringsverksamhet, biljettintäkter, reklamintäkter och sponsring. Dessa intäktskällor är ofte osäkra och kan endast delvis användas för den egentiiga verksamheten.

Stetsbidragen tiU foUcrörelsemas egentiiga allmännyttiga verksamhet har enUgt Stetskontoret ökat med i genomsnitt 27 procent mellan 1989 och 1991. Dette innebär att det även skett en viss real ökning av bidragen tiU vissa foUcrörelser. Bidragen från kommuner och landsting har under samma tid ökat betydligt långsammare och realt sett varit i stort sett oförändrade.

Sammanteget har folkrörelsemas intäkter inte ökat tillräckligt för att ge kompensation för ökade momskosmader till följd av skattereformen, ökade lokalkosmader, ökade portokostnader m.m.

Utredningen bedömer att även om foUcrörelsema genomför omfattende besparingsprogram och drar ned på sina verksamhetsambitioner kommer intäkter av lotterier och spel att behöva öka väsentiigt i framtiden.

FoUcrörelsemas intäkter av lotterier och spel är små i förhållande till stetens motsvarande intäkter. Enligt Stetistiska centralbyrån har nettoin­täkterna minskat på gmnd av ökade kostnader för att anordna lotterier och spel.

Stetens intäkter från de stetiiga spelbolagen och ATG uppgick 1991 tiU cirka 4,1 mUjarder kronor. Intäktema bestod av lotterivinstskatt, toteU-

94

satorskatt' och utdehiing från de helägda företegen Tipstjänst och Pen-    Prop. 1993/94:182 ninglotteriet. Jämfört med  1970 ökade intäktema med 750  %. Med    Bilaga 1 hänsyn tUl inflationen har stetens intäkter ökat med 50 % under perio­den 1970- 1991.

Steten får dessutom intäkter i form av spelskatt med ca 100 mUjoner kronor per år (bingo och restaurangkasino), inkomstskatt från konsult, service och spelföretag samt mervärdeskatt.

4.     Folkrörelsemas andel av den svenska lotteri - och spelmarknaden

Utredningen har i samarbete med Lotterinämnden och Stetistiska cent­ralbyrån kartiagt den svenska lotteri och spelmarknaden. Den legala lotteri och spebnarknaden uppgår totalt till ca 20,3 miljarder kronor. FoUcrörelsemas andel har minskat successivt mellan åren 1970 och 1991. Statens andel har ökat från ca 61 % (1,5 miljarder kronor) tUl ca 80 % (16 mUjarder kronor). Folkrörelsemas andel har sjunkit från ca 31 % (8CX) mUjoner kronor) tUl ca 17 % (3,5 miljarder kronor). I fasta priser har omsätmingen för stadiga lotterier och ATG ökat med 100 % samtidigt som omsätmingen för folkrörelsemas lotterier ökat med endast 3 %.

5.     Internationella jämförelser

Organiserade lotterier och spel förekommer i näston alla länder på jorden. Verksamheten kan beräknas omsätta flera tusentals miljarder kronor per år. Bara i Europa omsätts omkring 500 miljarder kronor. Inom den gemensamma marknadens tolv länder är marknaden för lotte­rier och spel större än data - och kontorsvammarknaden. Enligt en rapport från EG-kommissionen, som avser förhållandena år 1989, om­satte traditioneUa lotterier, lotto och tips 122 miljarder kronor (36 %), Hästkapplöpningar och annan vadhållning 106 miljarder kronor (31 %), kasinospel 57 miljarder kronor (16,7 %), spelautomater 38 miljarder kronor (11,2 %) och bingospel 16 mUjarder kronor (4,85 %).

1 de fleste EG-ländema används intäktema från traditionella lotterier, lotto och tips för välgörande och allmännyttiga ändamål. Oftast är det steten eUer stetiigt ägda företeg som bedriver verksamheten. I tio med­lemsländer är föreningslotterier tUlåma.

Motsvarighet tUI våra rikslotterier finns i Danmark, Tyskland, Ned-erländema och Spanien. I Danmark, Finland och Norge öronmärks

'Lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster och lagen (1984:351) om totalisator-

skatt har från och med den 1 januari 1992 upphävts och ersatts med lagen (1991:1482)

95

om lotteriskatt.

större delen av de statUga spelföretagens intäkter för välgörande, kultu-    Prop. 1993/94:182

reUa, idrottsUga och andra allmännyttiga ändamål.

Bilaga 1

I Finland och på Åland har foUcrörelsema (frivilUgorganisationema) genom s.k. penningautomatföreningar ensamrätt till kasinospel och spel på penningautomater.

I dag finns ingen enhetUg reglering av lotterier och spel inom EG. SamtUga medlemsländer har uttalat att spelverksamheten aUtjämt bör vara reglerad i nationeU fagstiftning. Även om verksamheten i vissa avseenden kan jämföras med t.ex. bank- och försäkringsväsendet anser man det vara viktigt att kunna kontroUera spelets omfattning och vad överskottet används tiU. Romfördragets principer om fri rörlighet för kapital och tjänster anses av regeringsföreträdare inte vara tillämpliga inom en verksamhet som har till syfte att tillföra medel till det aUmänna eUer allmännyttiga ändamål och dessutom är en fråga om "public order" som faller utanför fördraget. EG-kommissionen har tidigare övervägt en harmonisering i UberaUserande rikming. Det tycks nu ste klart att kom­missionen inte kommer att utfärda direktiv i ämnet. Det kan dock inte uteslutes att saken kommer i ett annat läge om EG-domstolen prövar bl.a. brittiska postverkets vägran att befordra reklamförsändelser för tyska Klassenlotteriet.

6.     Lotteri- och speltekniken

Den moderna spelindustrin har genomgått en snabb teknisk utveckling. På marknaden finns idag en rad produkter som medfört ett säkrare och snabbare spel. Införandet av on-Une baserade spelterminaler har innebu­rit väsentUgt minskade personaUcostiiader samtidigt som omsättningen kunnat öka. DateteknUcens utveckling har medfört att det blivit möjligt att placera ut små datorer i hushållen som kan användas för spel. Det svenska företaget Teleguide räknar med att en miljon svenska hushåll kommer att ha tUlgång tiU en sådan anordning före år 2CXX).

Den snabba tekniska utvecklingen har paradoxalt nog medfört att det både är lättare och svårare att utöva en effektiv ullsyn och kontroll över spel verksamheten. Det har blivit lättare såtillvida att manipulering inom ramen för givna tUlstånd kan förhindras genom on-line tekniken. Det har å andra sidan bUvit svårare att förhindra rent illegala spel genom telekommunikationstekniken.

7.     Forskning om spelberoende

Svenskama lägger i genomsnitt ut c:a 2,8 procent av sin disponibla in­

komst på spel. Om man tar hänsyn till vinsteterbetelningen blir den ge-

nomsnittUga nettoförbmkningen c:a 1,4 procent av den disponibla in-

96

komsten. Trots att den totela marknaden ökat har inte de enskilda hus-

håUens utiägg för lotterier och spel ökat i förhållande till deras dispo-    Prop. 1993/94:182 nibfa inkomster mellan åren 1970 och 1991. Dette tyder på att den    Bilaga 1 genomsnittUge konsumenten inte spelar för mer än vad han anser sig ha rådtiU.

I Sverige är forskning om spelberoende i sin Unda. Det saknas därför vetenskapUga belägg för omfattningen av spelberoendet i vårt land. Undersökningar i USA, Kanada och Australien har visat att meUan 0,25 och fyra procent av befoUcningen kan karakteriseras som spelberoende. Den tyska välgörenhetsorganisationen Carites beräknade att det fanns omkring 160 000 tyskar som behövde rådgivning och behandling mot sitt spelberoende 1989. Översatt tiU svenska förhållanden skuUe dette innebära att omkring 23 000 svenskar (0,3 %) skulle vara i behov av rådgivning för spelberoende och/eUer behandling. Enligt beräkningar som utförts av sociologiska institutionen vid Stockholms universitet på gmndval av en kartläggning av spelberoende i Stockholms län kan antalet spelberoende enUgt DSM-III-R uppskattes till 1900 för hela riket.

8.     Utvärdering av 1989 års ändringar i lotterilagstiftningen

Utredningen har mot bakgmnd av uppdraget att utvärdera de ändringar i lotterilagen som trädde i kraft den 1 januari 1989 och att redovisa foUcrörelselotteriemas utveckling efter de senaste lagändringama genom­fört enkätundersökningar i samarbete med Lotterinämnden och Stetistis­ka centralbyrån. Uppgifter har inhämtets från de stetiiga spelföretegen och ATG, kommuner, länsstyrelser, tillverkare och importörer av lotter samt åklagarmyndigheter och polismyndigheter.

Undersökningen visar att lotteri- och spelmarknaden efter en kraftig vo-lymtiUväxt under sjuttio och åttiotelen nu har stegnerat. FoUaörelsemas andel av marknaden har, som ovan redovisats, minskat betydligt. Mel­lan åren 1989 och 1991 har försäljningen av traditionella foUcrörelselot-ter ökat med omkring 20 procent i löpande priser. Med hänsyn till inflationen innebär dette en real minskning med en procent. Nettobe­hållningen har till följd av ökade kostnader minskat med omkring nio procent i faste priser.

Utvecklingen för rikslotteriema är belysande. Mellan 1989 och 1991 ökade den bevUjade omslumingen med ca 50 procent i löpande priser. Den tiU Lotterinämnden redovisade verkliga försäljningen ökade med ca 26 procent. Nettobehållningen var oförändrad under perioden och mins­kade därför med ca 17 procent i faste priser.

97

7 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

Prop. 1993/94:182

Bilaga 1

Är

1989

1990

1991

TUlstånd, mUj. kr

631

709

946

Försäljning, mUj. kr

551

538

696

Netto, mUj. kr

200

157

202

Netto i %

36

29

28

KäUa: Lotterinämnden

MeUan 1989 och 1991 har bingospelet ökat omsättningen med omkring 28 procent i löpande priser. Dette innebär en real ökning med ca sex procent. Även för denna spelform har dock nettobehållningen minskat.

Utredningen konsteterar att 1989 års lagändringar inte har medfört att folkrörelsemas nettointäkter av lotterier och spel kunnat öka.

ÖVERVÄGANDEN OCH FORSLAG

9.     Allmänna utgångspunkter för utredningens förslag

9.1   Lotteri- och spelmarknaden bör alltjämt i princip vara förhehållcn fölkrörelsema och staten

Utredningen anser att den nuvarande gmndläggande principen om att lotteri- och spelmarknaden skall vara förbehållen folkrörelsema och steten aUtjämt skall gälla. Marknaden bör vara reglerad och uppdelad meUan anordnare som tiUgodoser allmännyttiga ändamål eller det all­männa. Endast i undantegsfåU kan accepteras att allmänhetens spelbe­nägenhet cmvänds för att gynna privata vinstintressen. Kommersiella intressen kan tolereras inom vissa väl avgränsade områden som t.ex. resteurangkasino och marknads- och tivolinöjen. Kommersiella service­företag som biträder lotteri - och spelanordnare är ofte nödvändiga för att verksamheten skall kunna genomföras.

9.2   Samhället bör alltjämt utöva en effektiv tillsyn och kontroU över lotteri- och spelmarknaden

Lotteri- och spelverksamhet fordrar lUcsom bank och försäkringsverk­samhet en noggrann tiUsyn och kontroll. Förklaringen till detta är helt enkelt de stora penningsummor som omsätts i verksamheten. Såväl den egna personalen som kundema utsätts ofte för frestelser. En effektiv tiUsyn och kontroll är nödvändig både för att skydda verksamheten mot förluster och för att bevara allmänhetens förtroende för marknaden som

98

sådan. De aktörer som verkar på lotteri- och spelmarknaden måste    Prop. 1993/94:182

därför fiima sig i vissa begränsningar av handUngsutrymmet.

Bilaga 1

Lotteri- och spehnarknadens ökade omfattning har i sig ökat behovet av en tiUsyn och kontroU. Utredningens förslag i liberaliserande rikming får inte innebära att samhäUet förlorar sina möjligheter att gripa in mot oseriösa marknadsaktörer. Den moderna dafateknUcens "aktiva kort" gör det möjUgt att delte i on-linespel som anordnas utomlands eUer av in­hemska företag eller privatpersoner som inte uppfyller kraven för till­stånd. Bostaden och arbetsplatsen kan komma att förvandlas till okont-roUerade spelplatser med sociala skador som följd. De legala spelanord­nama riskerar dessutom att bU utsatta för otiUbörlig kotikurrens.

Utredningens förslag innebär i flera avseenden skärpningar av kraven på hur lotterier och spel skaU anordnas. En uppstramning av lotterilagstift­ningen utgör i viss mån en anpassning till de regelverk som är förhär­skande bl.a. i Storbritannien och USA. Enligt utredningens mening är det nödvändigt att balansera vidgade intäktsmöjligheter med ökade möjUgheter för samhället att gripa in där det behövs.

9.3  Folkrörelsema bör ges ökade möjUgheter att finansiera sin verk­samhet med intäkter av egna lotterier och spel

Folkrörelsemas verksamhet har varit betydelsefull för demokratin och den mcxlema välfärdsstatens utveckling. De ideella organisationema kommer av allt att döma spela en vUctig samhällsnyttig roll även i fram­tiden. Människor sluter sig samman i föreningar för att lösa gemensam­ma frågor och odla sina intressen. Bam och ungdom får inom foUcrörel­semas ram en vettig sysselsätming och en ovärderlig skolning i demo­kratins arbetsformer. I många fall kan föreningsdriven verksamhet vara ett vUctigt komplement till det offentiiga huvudmannaskapet.

Utredningen anser att olUca former av stöd från staten, landstingen och kommunema är betydelsefiillt för att finansiera foUcrörelsemas verksam­het. Krympningen av den offentiiga sektom kan dock påverka utrymmet för direkte bidrag tiU foUcrörelsema. Intäkter från reklam och spons­ring, som minskat som en följd av lågkonjunkturen, kan inte ersätta ett eventueUt bortfall från den offentiiga sektom.

FoUcrörelsema måste därför i högre utsträckning än för närvarande förUte sig på altemativa finansieringsformer såsom lotterier och spel. Ökade intäkter av lotterier och spel kan åstedkommas enligt följande:

* fömtsättningama för att anordna attraktivare traditionella lotterier förbättras genom att folkrörelsema ges möjlighet att anordna lotterier med en större andel penningvinster

99

* nya spelformer tUlåts inom ramen för ett foUcrörelsedominerat spel-    Prop. 1993/94:182

företeg

Bilaga 1

* reglerna förenklas så att det blir möjligt att göra befintiiga spel

attraktivare och minska kostnadema

* bingoskatlen slopas

* samaibetsformer med stetiiga spelföretag underlättas

Uo-edningen anser i Ukhet med 1972 års och 1987 års lotteriutiedningar att det är otiUfredsstäUande att de statUga spelföretagens och ATG:s lotterier har brett ut sig på bekostoad av de ideella organisationemas spel. Denna utveckling måste nu brytas genom att foUcrörelsema i första hand ges större utrymme och bättre fömtsätmingar för självfinansiering genom egen lotteri - och spel verksamhet.

Ökade möjUgheter tUl självfinansiering medför inte endast ökade in­täkter utan också ett minskat bidragsberoende och ett ökat utrymme för det enskUda initfativet i samhället. Stadig företagsamhet på lotte-riområdet kan motiveras med behovet av en effektiv samhällskontroll av verksamheten. Det finns dock inget som tyder på att foUcrörelsemas verksamhet skuUe vara mindre effektiv än den stadiga om särbehand­lingen minskade.

De stetiiga företagens och ATG:s dominerande stellning på spelmarkna­den kommer sannolikt att beste under överskådlig tid även om förslag i UberaUserande rikming genomförs. Det finns därför ett behov av att fördjupa det samarbete mellan foUcrörelsema och spelföretegen som redan äger mm. Samarbetet kan bl.a. beste i gemensam teknUc - och prcxluktutveckling, samutnyttjande av on-line terminaler m.m.

9.4 Folkrörelselotteriema bör ges möjUghet att anordna attraktivare traditioneUa lotterier med en större andel penningvinster

I konkurrensen med det stora utbudet av stetiiga lotterier kommer foUc­

rörelsemas lotterier oftast tiU korta. De begränsade möjligheterna att

anordna lotterier med penningvinster har av ett flertal foUcrörelser an-

getts vara huvudorsaken tiU att det blivit allt svårare att få avsätming

för egna lotterier. Anledningen tiU detta kan vara ett ändrat konsum­

tionsmönster hos den lottköpande allmänheten. Allt färre konsumenter

köper lotter endast av det skälet att de vill stödja en viss förening eller

en viss verksamhet. MöjUgheten att vinna en vara eller ett presentkort

upplevs ofta som mindre lockande av konsumenterna. Varor som inte

behövs eller passar den enskildes krav kan undvaras. Presenticort ger

visserUgen större valfrihet att handla varor i en viss butik eller butiks­

kedja men en möjlighet att t.ex. betala av skulder skulle för många

100

motsvara ett mera angeläget behov. En vinst i form av pengar ger frihet    Prop. 1993/94:182

att använda vinsten där den bäst behövs.

Bilaga 1

För lotterianordnaren har vamvinster den fördelen att inköpsrabatter bidrar tiU lotteriets lönsamhet genom att vinstvärdet i allmänhet är högre än inköpsvärdet. Marknadsföringen av lotteriet kan också under-fattas om den fokuseras tUl verkligt attraktiva vinster som t.ex. "dröm-bUen" och "drömresan". På senare år har dock kostnadema för hante­ringen och distributionen av vamvinster ökat betydUgt genom aUt större personal-, frakt- och portokostnader.

Utredningen föreslår att foUcrörelsema i större utstiäckning än för när­varande ges möjUghet att anordna traditionella lotterier med en större andel penningvinster i vinstplanema. För de som önskar kvarster givet­vis möjligheten att endast erbjuda vamvinster.

Utredningen anser att andelen penningvinster i foUcrörelsemas lotterier inte får vara så stor att fömtsätmingama för nuvarande marknadsupp­delning bUr väsentiigt ändrade. En fijllstendig frihet kan vara svårfören-Ug med nuvarande regler om skattebefrielse för foUcrörelsemas traditio­neUa lotterier. Om lotteriskattelagen skulle vara tillämplig skulle om­sätmingen behöva öka markant för att inte nettobehållningen skall mins­ka. Utredningen anser att en sådan omsätmingsökning är osannolik endast tiU följd av att penningvinstema släpps fria.

9.5. Folkrörelsema bör tillåtas anordna nya spel inom ramen för ett folkrörelsedominerat spelföretag

Även om penningvinster tiUåts i högre utsträckning än för närvarande gör utredningen den bedömningen att de stetiigt dominerade spelbolagen aUtjämt kommer att ha ett försteg på lotterimarknaden. Decennier av upparbeted kompetens, inarbetede produkter, lyhördhet för marknads­signaler och inte minst en väl fungerande försäljningsorganisation gör att marknaden för traditionella lotterier inte kommer att undergå några dramatiska förändringar till folkrörelsemas fromma.

Utredningen anser att foUcrörelsemas intäkter av egna lotterier och spel inte kan öka väsentiigt med mindre än att folkrörelsema ges fömtsätt­ningar att introducera nya spelformer som i större utsträckning motsva­rar konsumentemas ändrade spelvanor och önskemål.

Utredningen har i delrapporten "Kasinospelsverksamhet i folkrörelser­nas tjänst ?" SOU 1992:33 lämnat en utförlig redogörelse för hur en svensk kasinospelsverksamhet skulle kunna utformas. En sammanfatt­ning av utredningens överväganden i denna fråga och en organisations­skiss finns i bilaga 2.

101

I rapporten övervägs bl.a. att det bUdas en fristående stiftelse där foUc-    Prop. 1993/94:182 rörelsema och steten finns representerade i styrelsen. Stiftelsen skall ha    Bilaga 1 tiU ändamål att främja folkrörelsemas lokala bam- och ungdomsverk­samhet genom att fördela överskottet från ett av stiftelsen majoritetsägt spelföreteg.

Med hänsyn tUl att regeringen valt att tillkaUa en särskild utredare med uppdrag att föreslå regler för en eventueU svensk kasinospelsverksamhet avstår utredningen från vidare överväganden och förslag om sådan spel­verksamhet.

De nya spelformer som då kan komma i fråga är olika former av auto­matspel som idag är förbjudna i Sverige. Med hänsyn till den debatt och opinion som föregick 1979 års förbud mot utbetelningsautomater är ut­redningen inte beredd att föreslå ett generellt upphävande av förbudet mot utbetalningsautomater. Den nuvarande utformningen av förbudet har dock gjort det omöjUgt för folkrörelsema att utoyttja sig av modem lättkontroUerad teknik för försäljning av sina lotteriprodukter. Den nuvarande regleringen har också lämnat utrymme för en snabbt växande iUegal spelverksamhet.

Utredningen föreslår därför att nuvarande förbud endast skall gälla sådana spelautomater som är konstmerade för att betala ut vinst uteslu­tande i form av pengar och där vinstmöjligheten uteslutande beror av slumpen (penningautomater). Detta innebär att utredningen föreslår att spelautomater som är konstmerade för att betala ut vinst huvudsakligen i form av värdebevis, spelpoletter eller liknande skall tillåtas (väideau-tomater). Kravet på lottsedel som bevis för deltagande i lotteriet slopas. Vinst skaU kurma användas för återspel. Smärre vinster upp till hundra kronor skaU av hanteringstekniska skäl kunna utbetalas från automaten. TiUstånd kommer därmed att kunna ges för spel på t.ex. videolotterier.

Vidare föreslås att foUcrörelsema skall ges rätt att anordna spel på såda­na spelautomater som är konstmerade för att betela ut vinst i form av pengar och där vinstmöjligheten huvudsakligen beror av deltegarens skickUghet (skicklighetsautomater). Tillstånd kommer därmed att kunna ges för spel på t.ex. Rajazzoautomater.

Utredningen föreslår att för väideautomater skall insatsen vara be­gränsad tiU 1/6000 basbelopp (c:a fem kronor). Högste vinsten får inte överstiga 1/15 basbelopp (c:a 2CX)0 kronor) varav I/3CK) basbelopp (c:a 100 kr) får utbetalas i pengar.

Utredningen föreslår vidare att för skickUghetsautomater skall insatsen vara begränsad tUl 1/6CX)0 basbelopp (c:a 5 kronor). Högste vinsten får inte överstiga 1/3(X) basbelopp (c:a 100 kr).

Överskottet föreslås oavkortat tillföras det lokala föreningslivets bam -

102

oph ungdomsverksamhet.

TUlstånd tiU spel på dessa spelformer får endast ges till ett foUcrörelse-    Prop. 1993/94:182

dominerat spelföretag med lokal förankring.

Bilaga 1

Utredningen har erbjudit sex av spelmarknadens aktörer att lämna för­sfag tiU hur ett sådant företeg skuUe kunna organiseras. Cherryföretegen AB, Knutssonbolagen AB och FoUcrörelsemas Spel och Lotteri AB, FSLAB, har inkommit med utförUga beräkningar och organisationsför-sfag. Utredningen har med utgångspunkt från dessa uppgifter låtit utföra en investeringsbedömning och analys av kosmads-och intäktsposter. Se bifaga 7.

FuUt utbyggt kan spel på dessa slags spelautomater beräknas tillföra foUcrörelsema minst 600 mUjoner kronor per år.

9.6   Vissa regler som försvårar utvecklandet av befintUga lotterier och spel bör slopas

Lotterilagen och Lotterinämndens föreskrifter och allmänna råd innehål­ler vissa regler som onödigtvis försvårar utvecklandet av de befintiiga lotteri- och spelformerna. Regler om skälig avkastiiing och minsta andel vinster i ett lotteri har kommit till för att motverka att en för stor del av omsätmingen tas om hand av konsultföretag och att olönsamma lotterier inte skall lägga beslag på marknadsutrymmet för lönsamma lotterier samt att konsumenterna skaU ha en rimlig vinstchans. Utredningen anser det vara befogat att ge marknaden ett större utrymme i dessa frågor. Bedömningen av om det är meningsfullt att anordna ett lotteri bör nor­malt inte Ugga på tillståndsmyndigheten. När det gäller bingospelet bör tiUstendsmyndigheten emellertid ha ett lagligt stöd för att motverka överetablering. Särskilt i tetorter kan ett för stort antel spelplatser med­föra att kosmadema för att anordna spelet blir oacceptabla. Utredningen föreslår därför att kravet på skälig avkasming modifieras pä så sätt att tiUstendsmyndigheten får avslå en ansökan på denna gmnd endast om det föreUgger särskilda skäl för det.

I vissa faU är konsumentens beslut att köpa en lott inte i första hand motiverat av att vinna utan av att stödja en viss verksamhet. Vetskapen om att lotteriets behållning går oavkortat till ett allmännyttigt ändamål av något slag kan vara ett bättre försäljningsargument än en attraktiv vinstplan. I sådana fall bör anordnaren få bestemma andelen vinster i förhåUande till insatsema. I lagen bör dock finnas ett krav på att minst 35 % av insatsema skall användas för vinster samt att anordnaren,som konsumentupplysning, skall ange insatsemas fördelning på ett tydligt sätt. Dette kan göras genom att uppgiftema trycks på en lottsedel eller anslås i speUokal.

103

9.7. Samarbetsförmer mellanföUirörelsema och statens spelföretag

Prop. 1993/94:182

Bilaga 1 Riksdagen har bemyndigat riksdagens ombud till AB Tipstjänst bolags­stämma att godta ett stöd tiU idrotten med 55 miljoner kronor per år. Stödet tiU idrotten motsvarar något mer än en procent av statens intäkter av lotterier och spel. Peiminglotteriet AB får enligt regeringsbeslut anordna ett ändamålslotteri per år vars behållning oavkortat går till konst, teater och andra kultureUa ändamål. Utredningen har övervägt om en viss andel av de stadiga spelföretagens behållning bör öron-märkas för utbetalning tUl foUcrörelsema. I andra länder är det vanligt att en viss bestämd procentsats av ett stadigt spelföretags behållning avsätts för t.ex. idrottsändamål. Fram tiU och med 1949 avsatte både AB Tipstjänst och Penninglotteriet AB bestemda delar av sin behållning tiU idrottens främjande respektive allmännyttiga ändamål.

Utredningen anser att användningen av stetens intäkter av lotterier och spel som regel skall bestämmas på samma sätt som andra intäkter i stetsbudgeten. Riksdagen bör inte frånhändas rätten att väga olika behov mot varandra. Stödet till foUcrörelsema bör ej heller göras beroende av om spelverksamheten går bra eller dåligt. Utredningen fömtsätter dock att överskottet från en eventuell kasinospelsverksamhet med intematio­neUa regler tillförs folkrörelsema.

Utredningen fömtsätter vidare att det samarbete som nu förekommer mellan foUcrörelsema och de stetiiga spelföretagen kommer att beste i framtiden.

Utredningen anser dessutom att de stetiiga spelföretegen och ATG i sin planering skaU te hänsyn till foUcrörelsemas behov av intäkter av lotteri­er och spel.

10.   Lotterilagstiitningens huvudsakUga utformning

10.1     Den lagtekniska utformningen

Utredningen anser att lotterilagen bör bli enklare att förstå och tillämpa

genom att flera materiella regler tes in i lagen. För att få en större

flexibiUtet bör beloppsgränser knytes till förändringar av basbeloppet.

För att öka läsbarheten bör lagen delas in så att lagen inleds med att

tiUämpningsområde och definitioner redovisas. Otillåma lotterier och

förfaranden med en s.k. förbudskatelog följs av ett avsnitt med allmän­

na fömtsätmingar för tUlstend. För förste gången införs åldersgräns för

deltegande i vissa spel samt begränsningar för ansteUda och funktionä­

rer att delte i det "egna" lotteriet. Marknadsuppdelningen avspeglas

därefter i speciella bestämmelser för foUcrörelsema, stetiiga spelbolag,

ATG, banklotterier och kommersiella spelanordnare.

104

Utredningen anser att nuvarande ordning med en särskild lag om visst Prop. 1993/94:182 automatspel (förströelseautomater) har medverkat tiU att det Ulegala Bilaga 1 spelet på dessa automater utvecklats okontrollerat. Den kartläggning av det iUegala spelet som utredningen genomfört i samarbete med Riks-poUsstyrelsen och SCB visar att förströelseautomater ofta missbmkas för iUegalt spel. Utredningen föreslår därför att automatspelslagen arbetas in i lotterilagen och att Lotterunspektionen skall utfärda typgod­kännande även för förströelseautomater. Detta gör det möjligt att för-bjucfa s.k. pokermaskiner som idag är tiUåtoa som förströelseautomater. En annan konsekvens blir att lotterUagens straffbestämmelser görs tiUämpUga även vid överträdelser mot bestämmelser om försti-öelseauto-mater.

Lotterinämndens möjligheter att styra och kontrollera lotteri - och spel­marknaden försterks genom att nämndens "uppgraderas" till en Lotteri­inspektion med rejält utökade befogenheter.

10.2    Lotterier och spel som förutsätter att bostaden eller arbetsplat­sen används som spelplats förbjuds

Datetekniken gör det möjligt att anordna lotterier och spel som fömt­sätter att hosteden och arbetsplatsen används som spelplats. En gmnd­läggande utgångspunkt för lotteriregleringen är att motverka socialt oacceptebla spelformer. Utredningen föreslår att insatser i ett lotteri som anordnas för aUmänheten inte skall få erläggas på sådant sätt att lotteriet kommer att bedrivas med hosteden eller arbetsplatsen som spelplats. Förbudet omfattar insatser som erläggs i omedelbar ansluming tUl dragningen genom överföring av medel på konto i bank, annat kre­ditinstitut eUer genom ianspråktagande av tillgodohavande hos spelföre­tag. Genom denna regel förbjuds användningen av s.k. smarta kort som är konstmerade för att helt eller delvis kunna användas för att erlägga insats i spel.

Om förbudet skall kunna få effekt krävs att främjandereglema byggs ut så att ansvar kan komma att uticrävas av den som i yrkesmässig verk­samhet eUer annars i förvärvssyfte steller tele - eller datebaserad kom­munikationsanordning tiU förfogande för eller förmedlar betelning till sådana lotterier.

10.3     Traditionella lotterier

Utredningen föreslår att det skall vara tillåtet för folkrörelsema att

anordna egentiiga lotterier med penningvinster uppgående till högst ett

basbelopp per vinst om det är fråga om ett lokalt eller regionalt tillstånds-

eUer registreringslotteri och annars tio basbelopp. Några bärande motiv

för att inte tilläte värdepapper som vinster i lokala och regionala lotteri-

105

er finns inte och bör därför tillåtas.

Uti-ednmgens förslag innebär ingen principieU förändring när det gäller    Prop. 1993/94:182 gränsdragningen mellan folkrörelsemas och statens lotterier. Vamvins-    Bilaga 1 ter kommer även i fortsättningen att dominera foUcrörelselotteriemas vinstplaner.

För traditioneUa lotterier föreslås att lotteriet skall betala ut minst 35 procent av insatsema som vinster. Ett obligatoriskt krav är att lotteri­anordnaren på lottsedeln anger hur insatsema fördelas.

Registreringslotteriema omsätter betydUgt mer än de lokala tillstendslot-teriema. Utredningen föreslår att utrymmet för registreringslotterier utvidgas. Registreringslotteriema kommer dock att benämnas treårstills-tåndslotterier som är en mera adekvat benämning. Den sammanlagda omslumingen under en treårspericxl utökas till högst 20 basbelopp. Under denna period får föreningar anordna egentiiga lotterier uten särskUt tiUstånd för varje lotteri. Vinst får utgöras av värdepapper och vinst som utgörs av pengar får uppgå tiU högst ett basbelopp. Kravet på obUgatoriska kontrollanter behålls men ansvaret för information till kommunen om insatsemas sammanlagda belopp under året och vid periodens slut överförs på kontrollanten.

10.4    Bingo

Utredningen konsteterar att bingospelet, som är Sveriges störste enskil­da spel, fick en rejäl omsätmingsökning när det blev tillåtet med j)en-ningvinster. Utredningen anser att vinstema bör få utgöras av värdepap­per och om särskilda skäl föreligger, t.ex. om man vill stimulera till ett ökat intresse för bingospelet genom ett enstaka riksomfattende bingo­spel, bör värdet av högste vinsten få uppgå till 10 basbelopp.

Utredningen anser att handikapporganisationer bör ges vidgade till­stånd smöjUgheter genom att i lagen införa en bestemmelse om att vid prövning av ansökningar om bingotillstend från handikapporganisationer skaU länsstyrelsen även beakte verksamhet som främjar försteelsen för och underlättar anpassningen av handUcappade bam och ungdomar i samhäUet.

Utredningen föreslår vidare att bingoallianser skall kunna bli tillstends-havare. Dette fömtsätter att aUiansen är en juridisk person. Bingoallian­sen fördelar nettobehållningen bland alUansens medlemmar och besluter om inträde av nya medlemmar. Vid fördelningen skall med undanteg av vad som sagts ovan om handikapporganisationer, hänsyn främst tes till ungdomsverksamhet. En förening som anordnar lotterier eller kvälls­bingo skall inte missgynnas vid fördelningen av alliansens överskott.

TUlståndstiden föreslås bli förlängd till tre år uten någon begränsning av

omsättningen.

106

10.5    Den fiia sektom

Prop. 1993/94:182

Bilaga 1 Regleringen av den fria sektom har med åren blivit allt mer invecklad. Uppdelningen på tre olika lagmm (17, 17a, 17b) gör att bestemmelsema är svåra att förste och tUlämpa. Utredningen anser att reglema kan förenklas betydUgt samtidigt som foUcrörelsema bör ges ett ökat utrym­me för lotterier som varken kräver tiUstånd eller registrering.

Utredningen förslår att reglema om foUcrörelsemas frisektorslotterier samlas i ett fagmm under mbriken folkrörelsemas lotterier. Den kom­mersieUa fria sektom flyttes tUI ett lagmm under mbriken konmiersieUa lotterier.

Insatsen får vara högst 1/6 OCX) basbelopp (cirka fem kronor). Värdet av högste vinsten får i foUcrörelsemas fria sektor uppgå till högst 1/6 bas­belopp (cu-ka 5 CXX) kronor).

Kravet på samband med tiUstäUning uppmjukas på så sätt att försäljning med lottiistor får äga mm fyra veckor före tillstellningen. Bmket att an­ordna utiottning på entrébiljett, programblad eller deltegarbevis i t.ex. motionslopp legaliseras inom ramen för den fria sektom.

10.6    Tillståndsgivningens organisation

TiUstendsgivningen är enUgt nuvarande ordning uppdelad på fyra myn­digheter; regeringen, lotterinämnden, länsstyrelserna och kommunema. Utredningen anser att tiUstendgivningens organisation bör underlätte kravet på likformiga bedömningar av lokala, regionala och rUcsomfat-tande lotterier och spel. Utredningen anser det vara principiellt felaktigt att regeringen dels har att te till vara ett ägarintresse i förhållande till de stetiiga spelbolagen dels besluter om tillstend för dessa bolag. Utred­ningen föreslår därför att tillståndsgivningen för samtiiga riksomfattende lotterier och spel överförs till en central oberoende myndighet; Lotteri­inspektionen.

TUlstendsgivningen för resteurangkasinospel och spel på vamautomater är kopplad tiU tillståndsgivningen för servering av aUcoholdrycker. 1 direktiven (Dir 1992:68) till utredningen om översyn av tillstendsgiv­ning enUgt fagen om handel med drycker (LHD) och handläggning enUgt lagen om vård av missbmkare i vissa fall (LVM) anges att ut­redaren skall göra en analys av fömtsätmingama för och konsekvenser­na av att tiUstendsgivningen enligt LHD överförs till kommunerna.

Lotteriutredningen har övervägt om det finns fömtsättningar att överföra tiUståndsgivning för restaurangkasinospel och spel på vamautomater till kommunema.

107

Motivet för att tiUståndsgivningen för lokala egentiiga lotterier lades Prop. 1993/94:182 över på kommunema 1989 var kommunemas förtrogenhet med det Bilaga 1 lokala föreningsUvet (prop. 1987/88:141 s. 23). Kommunens handlägga­re kan även fömtsättas ha fattare att skaffa sig kännedom om de spello­kaler som finns inom kommunens gränser än regionalt eller centralt placerade handläggare. Om speltillstånd meddelas spelanordnaren får dock lokalkännedomen en underordnad betydelse. För tillståndsgivning, tiUsyn och kontroU kan det i stäUet vara av större betydelse med möjUg­het tiU en vidare överbUck av marknaden.

Den bästa överbUcken över restaurangkasinospelsmarknaden finns idag inom Lotterinämnden. Marknaden omsätter över 500 miljoner kronor om året. Antalet tiUstånd har ökat kraftigt under senare år. Frekvensen är dock inte tillräckUg för att upprätthålla erforderlig kompetens inom en mindre eUer medelstor kommun. Även länsstyrelsema har i många faU svårigheter att tiUgcxlose krav på en effektiv tillsyn och kontroU av tiUståndshavama.

Utredningen föreslår därför att tUlstend till resteurangkasinospel och spel på vamautomater flyttes till Lotteriinspektionen.

TiUståndsgivningens organisation i övrigt behålls enligt nuvarande ord­ning.

10.7    TiUståndshavare för restaurangkasinospel och spel på varuauto-mater

Lotteriutredningen har övervägt humvida det finns skäl att bibehålla kopplingen mellan serveringstillstånd och tillstend för resteurangkasino­spel och spel på vamautomater.

Utredningen anser att det är otUlfredsstellande att speltillstånd inte kan ges tiU den som normalt bedriver resteurangkasinospelet eller vamato-matspelet utan tiU den som innehar serveringstillstendet, dvs. innehava­ren av speUokalen. Såväl tillståndsgivning som tillsyn och kontroll skuUe underlättes om tiUstend kunde meddelas spelanordnaren.

Kopplingen tiU serveringstillstånd innebär att kommunens vetorätt enligt 61 § lagen om handel med drycker kan få betydelse även för länsstyrel­sens handläggning av speltiUståndet. Ett kommunalt veto skall oavsett motiv efterföljas av länsstyrelsen. Även om länsstyrelsen har möjlighet att meddela tiUstånd i faU där det saknas serveringstillsfand kan spel­anordnaren oförskyllt komma att drabbas av ett indraget serveringstills­tånd.

Utredningen föreslår att tillstånd till roulettspel, temingsspel och kort­

spel skaU meddelas den som anordnar spelet och inte den som innehar

108

spellokalen.

TUlstånd bör även i fiamtiden fömtsätta att spelet anordnas i samband    Prop. 1993/94:182

med a) offentUg nöjestiUstäUning inom nöjespark eUer hknande anlägg-    Bilaga 1

ning, b) hoteU och resteurangverksamhet. Vid tUlståndsprövningen bör

aUtjämt vikt faggas på sådana omständigheter som tillgcxloser kravet på

att spelet behåUer sin förströelsekaraktär och inte lockar till sig bam

och ungdom.

70.5    Den centrala tillsynsfitnktionen förstärks

Uti-edningen anser att lotteri och spelverksamheten måste vara under­kasted en effektiv stetiig tillsyn och kontroll. Den centrala tillsynsfunk­tionen bör vara utrustad med befogenheter och resurser att stevja över­trädelser av givna regler men även att tillhandagå lägre tillstendsmyn-digheter, lotteri och spelanordnare med utbildning, information och service. En viktig uppgift är att se tUl att inga omotiverade skillnader görs meUan olika lotterianordnare.

Lotteriinspektionen föreslås bli det nya namnet på Lotterinämnden och skall utöva central tillsyn över samtiiga lotterier och spel i riket, in­klusive de som anordnas av de stetiiga spelbolagen och ATG.

I likhet med vad som gäller för Finansinspektionen bör Lotteriinsjjektio-nen utmstes med möjlighet att förelägga vite och döma ut vitet om det är fråga om att 1) till inspektionen lämna upplysningar eller sända in handUngar som behövs för tillsynen 2) upphöra med otillåten verksam­het.

10.9    Överklagandebestämmelser

Utredningen föreslår att nuvarande instensordning behålls i princip. Om en kommun avslår en ansökan om tillstend överklagas beslutet till läns­styrelsen. Länsstyrelsens beslut får överklagas till Lotteriinspektionen. Lotterunspektionen får dock inte pröva ett överklagande om inspektio­nen inte gett prövningstillstånd. Syftet med denna regel är att renodla inspektionens roll som prejudikatinstens.

I ärenden där Lotteriinspektionen beslutar i första instans t.ex. tillstånd för riksomfattande lotterier och spel överklagas beslutet till regeringen.

Beslut av regeringen och Lotteriinspektionen i sista instans bör kunna

bU föremål för rättsprövning i regeringsrätten om det är fråga om ett

avslag på en ansökan om en kommersiell spelform. Rätt till sådan pröv­

ning torde följa av rättsprövningslagen och den europeiska konventionen

om de mänskliga rättighetema.

i

Beslut om vite som förelagts eUer dömts ut av Lotteriinspektionen skall

109

kunna överklagas hos kammarrätten genom besvär.

10.10 Avgifter

Prop. 1993/94:182

Bilaga 1 De avgifter som tas ut med stöd av lotterilagen är väsentiigt lägre än de som gäUer enUgt avgiftsförordningen. Myndighetemas kosmader för tUl-ståndsgivning, tiUsyn och kontroU uppgår till mer än 40 miljoner kronor per år. De intäkter som inlevereras i form av avgifter tecker knappt tio procent av kostnadema. Det kan ifrågasattes om det finns skäl att bibe-hålfa ett avgiftssystem vars hanteringskosmader sannolikt överstiger intäktema. En avgift kan dock fungera avhållande för obefogade an­sökningar. Den nya avgiftsförordningen syftar till en bättre kosmads­teckning för StetUga myndigheter. När det gäller rikslotterier, regionala lotterier och bingospel bör avgiftslagen göras tillämplig. För kommuner bör avgiftema bestämmas av kommunen i enligt med den kommunala självkosmadsprincipen.

10.11   Bingoskatten och momsen på konsulttjänster avseende folkrörel­semas lotterier avskaffas

Utredningen anser att beskatmingen av foUcrörelsemas lotterier och spel bör vara likformig och förslår därför att den nuvarande skattefriheten för foUcrörelsemas egentiiga lotterier utvidgas till att även gälla bingo-sp>el och andra spel som kan komma att anordnas av folkrörelsema. Härigenom kan foUcrörelsema på ett enkelt sätt tillföras omkring 63 mUjoner kronor per år. Förslaget fömtsätter ändringar i lagen (1972:820) om skatt på spel.

I mervärdeskattelagen föreskrivs att lotterier inte är momsskatteplUctiga. Bestämmelsen omfatter inte moms på konsulttjänster avseende lotterier. Ett serviceföretag som sköter en bingohall eller egentiigt lotteri på uppdrag av föreningar är skyldigt att debitera moms på sina tjänster om det är fråga om ett skatteplUctigt tillhandahållande åt en förening med eget tUlstånd att anordna bingo eller egentiigt lotteri. Detta kan undvi­kas genom att serviceföretaget meddelas tillstånd till bingo- eller egent­Ugt lotteri med stöd av en undantagsbestämmelse i lotterilagen. Denna nödlösning har praktiserats för att inte belasta föreningama med en betungande momskostnad. Ur principiell synpunkt är det dock betän-kUgt att meddela tiUstånd tiU kommersiella företag. Motiven för lotteri­lagens undantagsmöjUghet var att lämna utrymme för t.ex. stiftelsen Litteraturfrämjandet och Folkets husföreningar i glesbygd att få till­stånd. Utredningen anser det dessutom tveksamt att lotterilagens regler skaU utgöra gmnd för befrielse från mervärdeskatt. Det kan därför diskuteras att införa en särskild skattebefrielse för sådana konsulttjäns­ter.

Som princip bör särlösningar i mervärdeskattelagen vara motiverade av

tekniska svårigheter att bestemma skatteunderlaget. En utvidgning av

undantaget för lotterier i mervärdeskattelagen kan få "smittoeffekter" på

110

andra verksamheter.  Ett ytterligare skäl mot att undanta dessa slags

konsulttjänster ftån skattepUkt är att det inte finns stöd för undantag i    Prop. 1993/94:182

EG:s sjätte mervärdeskattedirektiv.

Bilaga 1

Utredningen anser vid en samlad bedömning att fördelama med en särskUd skattebefrielse överväger nackdelama. Utredningen föreslår därför att mervärdeskattelagen kompletteras så att tjänst som avser ett lotteri och som tiUhandahåUs en alhnännyttig ideell organisation skall vara fri från mervärdeskatt. Förslaget medför ingen ytterligare kosmad för staten. Utredningen föreslår dessutom att lotterilagen bör komplette­ras med en uttrycklig bestämmelse om att ett serviceföreteg med Lotte­riinspektionens tiUstånd får bedriva verksamheten i tillståndshavarens stäUe.

10.12  Lotterier i radio och TV

Idag råder förbud mot att bedriva egentiiga lotterier och bingospel i närradio och kabeltelevision. Något motsvarande förbud finns inte när det gäUer mndradiosändningar. Radiolagens regler om programföretegs skyldighet att iaktta saklighet och opartiskhet medger inte programinslag där enskUda lotterianordnare gynnas framför andra. På gmnd av sitt nyhetsvärde har emellertid dragningar som sker hos Tipstjänst och Penninglotteriet accepterats av radionämnden. FoUcrörelsemas Bingo-Lotto-spel torde vara att bedöma på motsvarande sätt. Satellitsändningar faUer helt ufanför det lagreglerade området.

Utredningen anser det inte vara befogat att vidmakthålla ett totelförbud mot lotterier i närradio och kabeltelevision. Folkrörelsema, stetiiga spelbolag och ATG bör efter tiUstend av Lotteriinspektionen ges möjlig­het att bedriva t.ex. BingoLotto i radio och TV under fömtsättning att den lokala bingoverksamheten inte störs. Om det är fråga om lokalradio eller kabeltelevision får tiUstånd endast ges till en sammansluming (aUians) av ideella föreningar.

10.13  Reklamlotterier

Anordnande av renodlade kommersiella reklamlotterier är straffbart enUgt lotterilagen. Enskilda företegs utiottoingar beivras mycket sällan. Utredningen anser att denna illegala lotteriform i vissa fall konkurrerar med folkrörelsemas traditionella lotterier. Utredningens förslag att Lotteriinspektionen ges befogenhet att förelägga och döma ut vite bör ge möjligheter att stävja bmket av illegala reklamlotterier.

En särskild form av reklamlotterier får regelmässigt tillstånd av rege­

ringen. Lotterier som anordnas under sparbankemas s.k. sparbanks­

veckor och bankemas s.k. vinnarkonton utgör exempel på lotterier som

har ett sparframjande ändamål. Dessa lotterier är inte att betrakte som

111

aUmännyttiga i den nuvarande lotterilagens mening. Utredningen anser

dock att de inte inkräktar på det tiUgängliga marknadsutitymmet för    Prop. 1993/94:182 lotterier och bör därför kunna tolereras även i fortsättningen. Eftersom    Bilaga 1 Lotteriinspektionen föreslås beslute om tUlstend till alla riksomfattande lotterier krävs en uttryckUg bestämmelse i lotterilagen.

10.14  Konsekvenser av utredningens förslag

10.14.1 Utredningens försfag leder inte till ökat spelberoende

Utredningen är medveten om att våra förslag kan få till följd att den totala konsumtionen av lotterier och spel ökar i vårt land. Den relativt kraftiga voIymtiUväxten under sjuttio och åttiotelen har emellertid inte ökat hushåUens spelbenägenhet i förhållande till deras disponibla in­komster. Utvecklingen visar att konsumentema har förmåga att fatte väl avvägda beslut på en redan variationsrik och tekniskt utvecklad spel­marknad. Det kan inte förnekas att vissa konsumenter har sämre om­döme än andra och utvecklar ett tvångsmässigt beroende av spel. Ett sådant beteende kan emellertid utvecklas på alla marknader med fria konsumentval.

Utredningens förslag om en utbyggd och sammanhållen tillsyn och kontroll över lotteri och spelmarknaden genom att Lotterinämnden byggs ut tiU Lotteriinspektionen och att nya spelformer endast får be­drivas av ett foUcrörelsedominerat företeg och att den svarta marknaden kan förväntas minska samt att lotterier och spel som anordnas för all­mänheten med bosöden som spelplats förbjuds telar för att antelet spelberoende inte ökar.

Utredningen anser att en svensk forskning om spelberoende är lika an­gelägen som forskning om andra beroendeskapande aktiviteter. En sådan forskning skulle kunna finansieras genom en särskild avgift på försålda lotter. Utredningen vUl dock inte föregripa FoUchälsoinstitutets kommande överväganden och föreslår därför inte någon sådan avgift.

10.14.2       Utredningens förslag kan leda till att stetens intäkter ökar

långsammare

Våra förslag syfter tUl att återstella balansen på lotterimarknaden till folkrörelsemas favör. Större delen av den beräknade intäktstökningen kommer att tjänas in genom spel på nya spelformer och genom att den iUegala spelmarknaden minskar. Den föresfagna relativt måttliga ök­ningen av andelen jjenningvinster i folkrörelsemas traditionella lotterier kommer sannolikt inte annat än marginellt påverka försäljningen av de StetUga spelbolagens och ATG:s produkter. Vår bedömning är att ste­tens intäkter av lotterier och spel inte kommer att uppvisa samma ena­stående ökningstakt som under sjuttio och åttiotelen.

De nya reglema föreslås träda i kraft den I januari 1994.

112

Kommitténs lagförslag

Prop. 1993/94:182

Bilaga 2

LOTTERILAG (1993:0000) Allmänna bestämmelser

Tillämpningsområde

1 § Denna lag gäUer för lotteri om pengar, varor eller annat som har ett

ekonomiskt värde. Lagen gäUer även för automatspel som ger vinst

endast i form av frispel på automaten.

Lagen är inte tiUämpUg på svenska stetens premieobligationslån.

Definitioner

2 § Med lotteri avses en verksamhet, där en eller flera deltegare genom

lottning, gissning, vadhållning eller liknande förfarande, med eller uten

insats, kan erhåUa en vinst till högre värde än vad var och en av de

övriga deltegama kan få.

Vid bedömning av om en verksamhet är ett lotteri skall hänsyn tas till verksamhetens allmänna karaktär och inte endast till den större eller mindre grad av slump som föreligger i det enskilda fallet.

3 § Som lotterier, som kan ge vinst enligt 2 § förste stycket skall också

anses;

1.

marknads- och tivolinöjen, såsom automatspel och bollkasming, även om vinstmöjUghetema inte till någon del beror på slumpen,

2.

kedjebrevsspel och liknande spel i vilka vinstmöjlighetema huvud­sakUgen beror på antelet deltegare som inträder i spelet.

4

§ Rätt tiU fortsatt spel är att anse som vinst enligt denna lag.

5

§ Med egentUga lotterier avses traditionella lotterier, vadhållning och annat lotteri som inte är kedjebrevsspel, eller liknande spel eller bingo­spel, roulettspel, tämingsspel, kortspel eller automatspel.

Med traditionella lotterier avses lotterier som bedrivs med lottsedlar

eUer liknande deltegarbevis eller med lottiistor och där antalet insatser

och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt i förväg faststelld

vinstplan.

113

8 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

6 § Med bingospel avses lotterier som fömtsätter att deltagaren är när-    Prop. 1993/94:182

varande på spelplatsen och där köper en lottsedel (bingobricka). Vinst-    Bilaga 2

möjUghetema skaU vara beroende av om de nummer som dras samman­

faUer med bingobrickan och att deltagaren genast gör anspråk på sin

vinst.

7 § Med automatspel avses spel på mekaniska eller elektroniska spelau­

tomater som är konstmerade för att betala ut vinst med ett ekonomiskt

värde eUer ge vinst i form av frispel på automaten.

En penningautomat är en spelautomat som är konstmerad för att betela ut vinst i form av pengar och där vinstmöjligheten huvudsakligen beror av slumpen.

En värdeautomat är en spelautomat som är konstmerad för att betela ut vinst huvudsakUgen i form av värdebevis, spelpoletter eller lUcnande och där vinstmöjligheten huvudsakligen beror av slumpen.

En skickUghetsautomat är en spelautomat som är konstmerad för att betala ut vinst i form av pengar och där vinstmöjligheten helt eller delvis beror av spelarens skicklighet.

En förströelseautomat är en spelautomat som är konstmerad för att ge vinst endast i form av frispel på automaten och där vinstmöjligheten huvudsakligen beror av spelarens skicklighet.

En varuspelsautomat är en spelautomat som är konstmerad för att betela ut vinst i form av varor och där vinstmöjligheten helt eller delvis beror av slumpen.

8 § Med basbelopp enligt denna lag avses basbelopp enligt lagen

(1962:381) om aUmän försäkring. Vid tillämpning skall avmndning ske

tiU belopp som bestäms av Lotteriinspektionen.

Otillåtna lotterier och förfaranden 9 § Det är inte tillåtet att

1.

anordna kedjebrevsspel eller liknande spel,

2.

anordna spel på penningautomater på andra platser än ombord på fårtyg i intemationeU trafik,

3.

anordnaren av ett lotteri eUer ombud för denne erbjuder deltagare i lotteriet att från hemmet eUer arbetsplatsen erlägga insats i omedel­bar ansluming till dragningen genom överföring av medel på konto i

bank, annat kreditinstitut eller genom ianspråktagande av tillgodoha-

114

vande hos spelföretag.

4. anordnaren av ett lotteri eUer ombud för denne lämnar kredit för    Prop. 1993/94:182

insatser i lotteriet.

Bilaga 2

SärskUda föreskrifter om penningautomater finns i 44-48 §§.

Främjanderegler

10 § Det är inte tillåtet att i yrkesmässig verksamhet eller annars i för­värvssyfte

1. stäUa tele- eUer databaserat kommunikationssystem till förfogande

för, förmedfa betalning tiU eUer på något annat sätt främja deltagande

i

-

ett inom landet anordnat lotteri, som inte är tillåtet eller saknar erforderUgt tiUstend,

-

ett utom landet anordnat lotteri,

2.

utan medgivande av anordnaren tillhandagå annan vid deltegande i ett lotteri som är tillåtet,

3.

uten medgivande av anordnaren avyttra andel i bevis om delaktig­het i ett lotteri som avses i 2 eller tillförsäkra annan särskild rätt till på beviset utfallande vmst eller andel däri eller

4.

utan medgivande av anordnaren vid försäljning av delaktighetsbe­vis som avses i 3 sälja beviset mot betalning i särskilda poster eller innehåUa beviset som säkerhet för köpeskillingen.

Tillstånd för att anordna ett lotteri

11

§ Om inte annat följer av denna lag skall den som vill anordna ett lotteri för allmänheten ansöka om tillstend för det. Detsamina gäller i fråga om sådant bingospel, roulettspel, famingsspel, kortspel och auto­matspel som inte anordnas för allmänheten, om spelet anordnas i för­värvssyfte.

12

§ Ett lotteri skall anses anordnat för allmänheten om inte den krets som lotteriet riktar sig till är på en gång liten, sluten och har en påvis­bar gemenskap.

13

§ TiUstånd att anordna ett lotteri får lämnas endast om det kan antas att verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämpUgt sätt samt enligt meddelade föreskrifter, vilUcor och bestämmel­ser.

115

14 § Om inte annat följer av denna lag skall, om det behövs, för verks-    Prop. 1993/94:182

ämbeten finnas en föreståndare som tiUståndsmyndigheten godkänner    Bilaga 2

och en av tiUståndsmyndigheten förordnad kontrollant.

15 § Om det inte finns särskUda skäl eller annat följer av denna lag får

tiUstånd att anordna egentiiga lotterier och bingospel endast lämnas om

värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst 35 procent av insatsemas

värde.

Vinstandelen skaU anges på lottsedel, eUer anslås i speUokalen.

16

§ TiUstånd att anordna lotteri får förenas med särskilda villkor samt med kontroU- och ordningsbestämmelser. Sådana vUlkor och bestäm­melser får inte göras onödigt betungande för tiUståndshavaren.

17

§ TiUstånd att anordna automatspel får endast lämnas, under fömt­sättning

1.

att varje spelautomat förses med tillstendshavarens märke eller kännetecken,

2.

att det kan antas att god ordning råder inom den lokal eller på den plats där spelet skall bedrivas,

3.

att det kan antas att bam eller ungdom inte otillbörligen lockas att delta i spelet.

Typgodkännande

18 § Förslutna lotter, bingobrickor och spelautomater skall vara av god­känd typ. Teknisk utmsming som används för insatser, dragningar och kontroU skall likaså vara av godkänd typ.

Lotterunspektionen prövar frågor om typgcxlkännande. Ett beslut om typgodkännande får förenas med vilUcor.

Annan tillståndsplikti g verksamhet 19 § TiUstånd erfordras för

1.

att biträda tiUståndshavare att anordna lotteri,

2.

att tiUverka, importera eller saluföra lotter, bingobrickor, spelauto­mater samt teknisk utmstning som skall användas för insatser, drag­ningar och kontroll i lotteriverksamhet,

3.

att inneha penningautomat, värdeautomat och skickUghetsautomat.

116

VilUcor för deltagande i vissa htterier

Prop. 1993/94:182

Bilaga 2

20

§ Den som inte fyllt 18 år får inte delta i roulett-, temings- och kort­spel eUer i annat automatspel än spel på förströelseautomater.

21

§ AnstäUda eUer funktionärer i bingospel eUer i sådana lotterier som avses i 20 § får inte delta i lotteriet.

Folkrörelsemas lotterier

Bingospel och egentUga lotterier

22 § TiUstånd att anordna bingospel eller egentiigt lotteri, som inte

utgör vadhållning i samband med hästtevling, får lämnas till svensk

juridisk person som är ideeU förening och som

1.

har tiU huvudsakligt syfte att främja allmännyttigt ändamål inom landet,

2.

i sin verksamhet huvudsakligen tillgodoser sådant ändamål samt

3.

inte vägrar någon inträde som medlem såvida det inte med hänsyn tUl arten eller omfatmingen av föreningens verksamhet eller syfte eUer av annan orsak finns särskilda skäl för detta.

Om det finns särskilda skäl, får tillstend att anordna lotterier som avses i förste stycket meddelas för annan juridisk person än ideell förening eUer en juridisk person som har till huvudsakligt syfte att främja all­männyttigt ändamål utom landet.

Den som har fått tillstånd att anordna lotteriet får anlita ett serviceföre­tag för att i tillståndshavarens stelle bedriva verksamheten. Ett sådant serviceföretag skall ha Lotteriinspektionens tillstend.

23

§ TiUstend att anordna bingospel får ges till en juridisk person som utgör en sammansluming av sådana ideella föreningar som uppfyller vUUcoren i 22 § förste stycket 1 - 3. Ett sådant tillstend får lämnas för tre år åt gången.

24

§ I egentUga lotterier som anordnas med stöd av 22 § får vinst som utgörs av pengar uppgå till högst ett basbelopp om lotteriet skall be­drivas inom en eller flera kommuner i ett län och i annat fall högst tio basbelopp.

25

§ 1 bingospel som anordnas med stöd av 22 § och 23 § får värdet av högste vinsten inte överstiga ett basbelopp.

117

1 syfte att främja bingospelets utveckling eller om det annars finns    Prop. 1993/94:182 särskUda skäl får Lotteriinspektionen medge att värdet av högste vinsten    Bilaga 2 får uppgå tiU högst tio basbelopp.

26 § Vid tiUståndsprövning enUgt 22 § och 23 § skall särskild hänsyn

tes tiU vilket behov av lotteriinkomster som sammanslumingen kan antes

ha för sin verksamhet.

Vid bedömningen av behovet av inkomster från bingospel skall hänsyn främst tes tiU omfattningen av ungdomsverksamheten i sammanslut­ningar vars ändamål naturUgen kan förenas med ungdomsverksamhet samt tiU sådan verksamhet som främjar förståelsen för och underlätter anpassningen av handUcappade ungdomar i samhället.

27

§ Om det kan antes att lotteriet inte kommer att lämna sammanslut­ningen skäUg avkastning på gmnd av för höga kosmader eller över-eteblering på marknaden får tillståndsmyndigheten avslå en ansökan om tiUstånd.

28

§ En sådan sammansluming som avses i 22 § och som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun får ges tillstend att under en treårsperiod anordna egentiiga lotterier (treårstillstend) under fömtsätt­ning

1.

att lotteriema bedrivs endast inom den eller de kommuner där sammanslutningen är verksam,

2.

att insatsemas sammanlagda belopp i de lotterier som sammanslut­ningen med stöd av denna paragraf anordnar under en treårsperiod uppgår tUl högst 20 basbelopp,

3. att vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbelopp,

4.

att det finns en av tillståndsmyndigheten godkänd föreståndare för lotte-riema och

5.

att lotteriet inte bedrivs från sådan fast försäljningsplats, som till­handahålls av ett serviceföreteg.

Spel på värdeautomater

29 § Spel på värdeautomater får anordnas efter tillstånd, under fömt­sättiiing

1. att värdet av spelarens insats uppgår till högst 1 /6 000 basbelopp per spel,

118

2.

att värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/15 basbelopp varav    Prop. 1993/94:182 högst 1 /300 basbelopp får utbetalas i pengar.

Bilaga 2

3.

att högst fem värdeautomater placeras på varje spelplats.

4.

att samtUga intäkter som återstår sedan kosmadema frånräknats skall tiUföras det lokala föreningslivet i förhållande till behov och gjorda arbetsinsatser.

TiUstånd får endast lämnas tiU en svensk juridisk person, som till över­vägande del ägs av sådana sammanslutningar som avses i 22 §. Innan tiUstånd lämnas skaU kommunen beredas tillfälle att yttra sig över pla­ceringen av värdeautomater inom kommunen.

Spel på skickUghetsautomater

30 § Spel på skickUghetsautomater får anordnas efter tillstend, under

fömtsättning

1.

att värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 000 basbelopp per spel,

2.

att värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/300 basbelopp,

3. att högst fem skicklighetsautomater får placeras på varje spelplats,

4. att samtiiga intäkter som återster sedan kostnaderna frånräknats

skaU tiUföras det lokala föreningslivet i förhållande till behov och

gjorda arbetsinsatser.

TiUstend får endast lämnas till en svensk juridisk person, som till över­vägande del ägs av sådana sammanslumingar som avses i 22 §. Innan tiUstend lämnas skaU kommunen beredas tillfälle att yttra sig över pla­ceringen av skicklighetsautomater inom kommunen.

Lotterier som får anordnas utan tillstånd

31 § En sådan sammansluming som avses i 22 § får anordna egentiiga

lotterier uten tiUstend, under fömtsätming

1. att lotteriet anordnas i samband med

a) offentiig tiUstellning till förmån för allmännyttigt ändamål, om hela behåUningen tillförs detta ändamål,

119

b)

allmän sammankomst för framförande av konstnärligt verk till för-    Prop. 1993/94:182 mån för allmännyttigt ändamål om hela behållningen tillförs detta    Bilaga 2 ändamål,

c)

tiUstäUning eUer sammankomst som sammanslutningen anordnar eUer deltar i eUer

d) bingospel.

2.

att lotteriet bedrivs endast inom det för tillställningen, samman­komsten eUer bingospelet avsedda området,

3.

att värdet av varje insats uppgår tiU högst 1/6 (X)0 basbelopp,

4.

att värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/6 basbelopp,

5.

att det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 pro­cent av insatsemas värde, om antalet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt uppgjord plan,

6.

att lottköparen, om vinstdragningen inte redan har ägt mm, vid lottköpet får veta var och när vinstdragningen skall ske och på vilket sätt resultatet av dragningen görs tillgängligt för allmänheten,

7.

att lottiistor - om sådana används - inte får vara utlagda tidigare än fyra veckor före det att tillstellningen eller sammankomsten äger mm samt att dragning förrättas offentiigt före tillställningens eller sammankomstens slut,

8. att dragningen, om utiotming sker på entrébiljett, programblad

eUer deltagarbevis avseende tillstellningen eller sammankomsten,

förrättes offentiigt före tillställningens eller sammankomstens slut.

Lotterier i radio och television

32 § Sammanslutning som avses i 22 § får efter särskilt tillstånd av Lotteriinspektionen anordna dragning eller presentera dragningsresultet av egentUgt lotteri i radio och television. Om tillståndet avser närradio eUer kabeltelevision får det lämnas endast till en allians av föreningar och om det kan antes att marknaden för lokala lotterier inte försämras.

StatUga lotterier och ATG

33  § Penninglotteriet Aktiebolag får efter särskilt tillstend anordna egentiigt lotteri utom vadhåUning.

120

34

§ Aktiebolaget Tipstjänst får efter särskUt tillstånd anordna egentiigt    Prop. 1993/94:182 lotteri utom annan vadhållning än i samband med hästtävlingar.

Bilaga 2

35

§ Aktiebolaget Trav och Galopp får efter särskilt tillstånd anordna vadhållning i samband med hästtevlingar.

Lotterier i radio och television

36 § Ett stetUgt lotteri får efter särskUt tUlstend av Lotteriinspektionen anordna dragning eUer presentera dragningsresultat av egentiigt lotteri i radio och television, dock inte i närradio eller kabeltelevision.

Ix>tterier i sparframjande syfte

37 § Bank som avses i bankrörelselagen (1987:617) får efter särskilt tiUstånd anordna egentiigt lotteri utom vadhållning.

KommersieUa lotterier

Spel på vamspelsautomater

38 § Spel på vamspelsautomater får anordnas efter tillstånd, under

fömtsätming

1. att spelet anordnas i samband med

a)

offentiig nöjestillställning,

b)

hoteU- och resteurangverksamhet,

c)

bingospel,

2. att värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 000 basbelopp

samt

3.   att värdet av högste vinsten uppgår till högst I /3(X) basbelopp.

TiUstånd meddelas för spelanordnaren och skall avse viss tid.

Spel på förströelseautomater

39 § Spel på förströelseautomater får anordnas efter tillstend, under

fömtsättiiing att det kan antes

121

1.

att spelet inte kommer att ske om pengar, varor eller annat som    Prop. 1993/94:182 har ett ekonomiskt värde.

Bilaga 2

2.

att spelet inte anordnas i en miljö som är olämplig för bam och ungdom.

TiUstånd behövs inte för uppställning av en förströelseautomat och spel på en sådan automat i samband med offentiiga tillstälhiingar av tiUfällig karaktär.

TiUstånd att anordna spel på förströelseautomater får förenas med före­skrifter om fagste ålder för tUlträde och tider när spelverksamheten får bedrivas samt andra föreskrifter som behövs för att motverka att spel­verksamheten förorsakar bristande ordning eller bedrivs i en miljö som är olämpUg för bam och ungdom.

TiUstend meddelas för spelanordnaren och skall avse viss tid. Tillstend får inte meddelas om inte polismyndigheten hörts i ärendet.

Roulett- och tämingsspel

40 § Roulett- och temingsspel får anordnas efter tillstend, under fömt­sätming

1.    att spelet anordnas i samband med

a)

offentiig nöjestillställning inom nöjespark eller liknande anläggning eller

b)

hoteU och resteurangverksamhet,

2. att värdet av  spelarens insats på varje särskild  vinstmöjlighet

uppgår till högst 1 /6 OCX) basbelopp, samt

3. att värdet av högste vinsten på vaije särskild vinstmöjlighet uppgår

till högst 1/200 basbelopp.

TiUstånd meddelas för spelanordnaren och skall avse viss tid.

Kortspel

41 § Kortspel får anordnas efter tillstend, under fömtsättning

1. att spelet anordnas i sådant sammanhang som avses i 40 § första

stycket 1,

2. att värdet av  spelarens insats på  varje  särskild  vinstmöjlighet

122

uppgår till högst 1 /600 basbelopp samt

3. att värdet av högste vinsten på varje särskUd vinstmöjlighet uppgår    Prop. 1993/94:182

tiU högst 1/400 basbelopp.

Bilaga 2

TiUstånd meddelas för spelanordnaren och skall avse viss tid.

Lotterier som får anordnas utan tillstånd

42 § EgentUga lotterier får anordnas utan tillstånd, under fömtsätming

1)

att lotteriet anordnas i samband med offentiig nöjestillställning såsom offentUg danstiUstäUning, cUkusföreställning, marknads- och tivolinöjen, utomhusmarknad samt motortävlingar,

2)

att lotteriet endast bedrivs inom det för tillstellningen avsedda om­rådet,

3)

att vinstema utgörs endast av varor,

4)

att värdet av varje insats uppgår till högst 1 /6 OCX) basbelopp,

5)

att värdet av högste vinsten uppgår till högst 1 /60 basbelopp,

6)

att vinstfördelningen sker i omedelbar ansluming till deltegande i lotteriet samt att

7)

att det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 pro­cent av insatsemas värde, om antelet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt uppgjord plan.

Massmedielotterier

43 § Utan tiUstånd får i samband med utgivande av tryckt periodisk

skrift eUer i samband med sändning i radio och television eller tråd­

sändning som sker med stöd av tillstend av regeringen eller Kabelnämn­

den anordnas lotteri, varigenom utses pristegare som har deltegit i en

tevling som har anordnats i skriften eller i sändningen, under fömtsätt­

ning

1. att det som vilUcor för deltagande i lotteriet inte fordras att skriften

innehas eller att insats erläggs, samt

2. att värdet av högsta vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp.

123

Särskilda föreskrifter om penningautomater

Prop. 1993/94:182

Bilaga 2

44

§ Lotteriinspektionen får ge tiUstånd tiU spel på penningautomater som anordnas på fartyg i intemationeU trafik. Tillstånd meddelas för spelanordnaren och skaU avse viss tid.

45

§ Penningautomat får innehas endast efter tillstånd av Lotteriinspek­tionen. Dock får utan särskUt tiUstånd sådan automat innehas

1.

av den som har tiUstånd enUgt 44 § att anordna automatspel, om automaten omfattas av speltillståndet,

2.

av automatinnehavares dödsbo under en tid av längst ett år från dödsfaUet och av automatinnehavares konkursbo längst intill dess konkursen har avslutets eUer

3.

av den för vilken tiUstånd som medför rätt att inneha automaten har återkallats, intill dess tre månader har förflutit från det att laga-kraftvunnet beslut om återkallelsen föreligger.

TiUstånd får förenas med särskilda vUUcor samt med kontroll- och ord­ningsbestämmelser.

46

§ Införsel till landet av en penningautomat är tillåten endast för den som har rätt att inneha automaten enligt 45 § förste stycket första me­ningen eUer andra meningen I.

47

§ Lotteriinspektionen får föreskriva undantag från 45 § första stycket förste meningen och 46 § i fråga om penningautomater som innehas

1. på fartyg i internationell trafik för spel på fartyget eller

2. i och för sådan yrkesmässig verksamhet som tillverkning, repara­

tion eUer liknande.

48 § I fråga om rätten att hantera oförtullad penningautomat gäller

lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införsel­

reglerade varor, m.m.

TiUståndsmyndigheter

49 § Den kommunala nämnd som kommunen bestemmer prövar frågor om tiUstånd enligt 22 och 28 §§ till egentiigt lotteri, som inte skall dras eUer presenteras i radio eller television och som skall anordnas av en sammansluming som är verksam huvudsakligen inom endast en kom­mun.

124

50

§ Frågor om tiUstånd enUgt 39 § tUl spel på försti-öelseautomater,    Prop. 1993/94:182 prövas av den kommunala nämnd som kommunen bestemmer.

Bilaga 2

51

§ Länsstyrelsen i det län där lotteriet skall bedrivas prövar frågor om tiUstånd enUgt 22 § tiU bingospel och egentiigt lotteri, som inte skall dras eUer presenteras i radio eUer television och skall bedrivas inom flera kommuner men inom länet.

52

§ Frågor om tiUstånd i andra faU än som avses i 49 - 51 § prövas av Lotteriinspektionen.

53

§ TiUstånd skall avse viss tid samt visst område där lotteriverksam­het får bedrivas. Om det inte finns särskilda skäl till annat, skall om­rådet utgöras av det område där sammanslumingen huvudsakligen är verksam.

Tillsyn och kontroU

54 § Lotteriinspektionen utövar den centrala tillsynen över efterlevnaden

av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Varje annan tiUstendsmyndighet utövar den närmare tillsynen över sådana lotterier som får anordnas efter tillstånd av myndigheten.

Länsstyrelse och kommun skall biträda Lotteriinspektionen vid utövan­det av den centrala tiUsynen.

55 § Den kommunala nämnd som kommunen bestemmer skall utse

kontroUant för sådana lotterier som avses i 28 §. Kommunen skall

fastställa arvodet till kontrollanten. Arvodet skall betelas av den som

anordnar lotteriema.

TiUståndshavare skall årUgen avge redovisning till kontrollanten för de lotterier som har anordnats med stöd av 28 §. Kontrollanten skall årlig­en och vid utgången av varje tillstendsperiod lämna kommunen uppgift om insatsemas sammanfagda belopp i de lotterier som har anordnats under pericxlen,

56 § Den kommunala nämnd som kommunen bestemmer har rätt att få

tiUträde till lokaler och platser där spel på försti-öelseautomater anord­

nas eUer där sådana automater finns uppstellda och att infordra upp­

lysningar från den som anordnar spelet eller låtit stella upp automaten.

För att bereda sig tillträde får nämnden vid behov anlite biträde av poUsen.

125

57 § Den som har tiUstånd enUgt denna fag är skyldig att efter anmodan    Prop. 1993/94:182

av tiUsynsmyndigheten lämna upplysningar samt tUlhandahålla hand-    Bilaga 2

lingar eUer annat som behövs för tillsynen.

58

§ Lotteriinspektionen får föreskriva att räkenskaper och årsbokslut utformas på sådant sätt att tiUståndsgivning, tillsyn och konti-oll under-fattas.

59

§ Om tiUståndshavaren har åsidosatt föreskrift i denna lag eller före­skrift, vUUcor eUer bestämmelse som har meddelats med stöd av lagen får varmng meddelas honom eUer tillståndet återkallas.

TUlståndet får också återkallas om fömtsätmingar för tillståndet inte längre föreUgger.

Beslut om vaming och återkallelse av tiUstånd skall gälla omedelbart, om inte annat bestems.

60 § Lotteriinspektionen får vid vite förelägga tillstendshavare eller den

som kan antes bedriva otillåtet lotteri

1.

att tiU inspektionen lämna upplysningar eller sända in handlingar som behövs för tillsynen,

2.

att upphöra med otillåten verksamhet.

Lotteriinspektionen får förena även annat föreläggande enligt denna lag än som avses i första stycket med vite.

Lotterunspektionen skall pröva frågan om utdömande av ett vite som har förelagts enligt förste stycket. I övriga fall prövas frågan av läns­rätten enligt lagen (1985:206) om viten.

61 § Kommunen får vid vite förelägga den som anordnar spel på för­

ströelseautomater eller som har låtit stella upp automatema att lämna

tiUträde eller tiUhandahåUa upplysningar enligt 56 §.

Straffbestämmelser

62 § TUl böter eller fängelse i högst ett år döms den som uppsåtiigen eUer av oaktsamhet

1.

olovUgen anordnar lotteri,

2.

olovUgen innehar penningautomat, värdeautomat, skicklighetsauto­mat,

126

3.

underfater att vidte åtgärder mot att underåriga delter i roulett,    Prop. 1993/94:182 tärnings- och kortspel samt annat automatspel än spel på förströelse-    Bilaga 2 automater,

4.

underlåter att fiiUgöra skyldighet enUgt 56 och 57 §§ eller lämnar oriktig uppgift i ansökan om tillstånd enligt denna lag eller vid full­görande av uppgiftsskyldighet enligt lagen eUer

5.

bryter mot annan föreskrift i denna lag eller mot föreskrift, villkor eUer bestämmelse som har meddelats med stöd av fagen

I ringa faU skaU inte dömas tiU ansvar.

63 § TUl ansvar enUgt 62 § skall inte dömas, om ansvar för gämingen

kan ådömas enUgt brottsbalken.

Om olovUg införsel av vara och försök därtill finns bestemmelser i fagen (1960:418) om straff för vamsmuggUng.

64 § Insatser som har uppburits vid brott enligt 62 § samt utmsming,

handUngar och annan egendom som har använts vid eller varit föremål

för sådant brott skall förklaras förverkade, om det inte är uppenbart

oskäUgt. Förverkande kan, utöver vad som framgår av 36 kap. 5 §

brottsbalken, ske hos den som yrkesmässigt tillhandahållit egendomen.

Förverkas en spelautomat skall även dess innehåll förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.

I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat.

Överklagande

65 § En kommunal nämnds beslut enligt denna lag får överklagas hos

länsstyrelsen.

Länsstyrelsens beslut i fråga om vitesföreläggande får inte överklagas.

Talan mot länsstyrelsens beslut i övrigt enligt denna lag får prövas av Lotteriinspektionen endast efter prövningstillstånd.

Talan får inte föras mot Lotterunspektionens beslut i en dit överklagad fråga.

66 § Lotteriinspektionen får meddela prövningstillstend endast om

1.    det är av vikt för rättstillämpningen att telan prövas av inspektion­

en,

127

2.    anledning förekommer till ändring av länsstyrelsens beslut,

3. det annars föreUgger synnerliga skäl att pröva telan.

Prop. 1993/94:182

Bilaga 2 67 § Lotteriinspektionens beslut att döma ut ett av inspektionen förelagt vite får överklagas hos kammarrätten.

Lotteriinspektionens övriga beslut i första instans får överklagas hos regeringen.

Avgifter

68 § Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestemmer får meddela föreskrifter om statUga myndigheters avgifter i ärenden enligt denna lag. En kommun får enUgt gmnder som kommunen bestemmer te ut skäUg avgift i ärenden om sådana tillstend som avses i 22, 28 och 39 §§

Övergångsbestämmelser

1.  Denna lag träder i kraft den I januari 1994 då lotterilagen

(1982:1011) och lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel

skall upphöra att gälla.

2.

Äldre föreskrifter gäller i fråga om tillstend som meddelats före den 1 januari 1994. Om treårstillstånd ges enligt de nya föreskriftema i 28 § upphör dock registreringen att gälla.

3.

Lagen skaU tiUämpas för tiUstend till lotteri som skall anordnas från och med den 1 januari 1994 om tiUståndet beviljas efter den 31 oktober 1993.

4.

Överklagade beslut som meddelats av länsstyrelsen före den 1 januari 1994 skall avgöras uten prövningstillstend.

5.

I fråga om brott som har begåtts före Ucraftträdandet gäller äldre föreskrifter.

128

Förslag till Lag om ändring i lagen (1972:820) om skatt på spel

Härigenom föreskrivs att 1, 6, 10 och 11 §§ lagen (1972:820) om skatt på spel skaU ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:182 Bilaga 2

Nuvarande lydelse

1 § Spelskatt betafas enligt denna fag tiU steten för sådant roulett- eUer bingospel som kräver tUlstånd enligt lotterila­gen (1982:1011).

Skatt betalas dock inte för så­dant bingospel som får anordnas med stöd av 11 § lotterilagen om vinstema endast utgörs av annat än pengar.

Kortspel och tämingsspel jäm-stäUs i denna fag med roulett­spel.

6 § Skattskyldighet för roulett­spel inti-äder med den kalender­månad då spelet påbörjas och upphör vid utgången av den ka­lendermånad då spelet upphör.

Skattskyldighet för bingospel inti-äder när insats göres i spe­let.

Ny lydelse

1 § Spelskatt betalas enligt denna lag tiU steten för sådant roulett-, täming och kortspel som kräver tillstend enligt lotte­rilagen (1993:0000).

6 § Skattskyldighet inträder med den kalendermånad då spelet påbörjas och upphör vid utgång­en av den kalendermånad då spelet upphör.

10 § Spelskatt utgår i fråga om

1. roulettspel, för varje kalen­dermånad då skattskyldighet föreligger, med 6 000 kronor för tUlstend som innebär rätt till spel minst tre dagar varje vecka och med 2 000 för tiUstånd i annat fall. Om ett tiUstend avser fler än ett spelbord skall dock nämnda belopp höjas med 3 000 kronor respektive 1 (X)0 kronor för varje spelbord utöver ett.

10 § Spelskatt utgår för varje kalendermånad då skattskyldig­het föreligger, med 6 000 kro­nor för tillstånd som innebär rätt till spel minst ti-e dagar varje vecka och med 2 000 för till­stend i annat fall. Om ett till­stånd avser fler än ett spelbord skall dock nämnda belopp höjas med 3 CX)0 kronor respektive 1 OCX) kronor för vaije spelbord utöver ett.

129

9 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

2. bingospel med 3 procent av värdet av erfagda spelinsatser och entréavgifter eller andra avgifter i den mån avgiftema berättigar tiU delfagande i spe­let.

Prop. 1993/94:182 Bilaga 2

11 § Redovismng för skatt på roulettspel lämnas för varje kalendermånad. Skatt på bingo­spel redovisas för redovisnings-pericxler om två kalendermåna­der.

11    §   Redovisning   för   skatt lämnas för varje kalendermånad.

När det finns särskilda skäl får riksskatteverket beslute för viss skattskyldig att redovisnings­perioden för skatt på bingospel tiUs vidare skaU vara sex kalen­dermånader.

Deklaration skall lämnas för varje spelplats. RUcsskatteverket får medge att en gemensam deklaration lämnas för flera spelplatser.

Deklaration skall lämnas för varje sf)elplats. Riksskatteverket får medge att en gemensam deklaration lämnas för flera spelplatser.

130

Förslag till Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

Prop. 1993/94:182

Härigenom föreskrivs att 8 § 17 lagen (1968:430) om mervärdeskatt    Bilaga 2 skaU ha följande lydelse

Nuvarande lydelse

8 § Från skatteplikt undantes

Ny lydelse

8 § Från skatteplikt undantes

17) lotterier, däri inräknat vad­hållning och andra former av spel,

17) lotterier och servicetjänst, avseende sådana lotterier som tiUhandahåUs sammansluming som avses i 22 § lotterilagen.

131

Prop. 1993/94:182

Förteckning över remissinstanser

Bilaga 3

Efter remiss har yttrande över betänkandet avgetts av: Riksåklagaren, Brottsförebyggande rådet. Rikspolisstyrelsen, Stetens kriminaltekniska faboratorium, Svea hovrätt, Kammarrätten i Göteborg, Socialstyrelsen, FoUchälsoinstitutet, Postverket, Televerket, RUcsskatte­verket, Radionämnden, Kabelnämnden, Närradionämnden, Stetskonto­ret, Riksrevisionsverket, Konkurrensverket, Konsumentverket, Sam­arbetsnämnden för statsbidrag tiU trossamfund. Lotterinämnden, Statens ungdomsråd, Länsstyrelsen i Stockholms län. Länsstyrelsen i Malmöhus län. Länsstyrelsen i Göteborg och Bohus län, Länsstyrelsen i Värmlands län, Länsstyrelsen i Örebro län, Länsstyrelsen i Västerbottens län. Länsstyrelsen i Norrbottens län, Stockholms kommun, Uppsala kom­mun, Flens kommun, Mahnö kommun, Göteborgs kommun, Karlstads kommun, Arboga kommun. Hedemora kommun, Sundsvalls kommun, Luleå kommun, AB Tipstjänst, AB Trav och Galopp (ATG), Annonsör-föreningen, Armatic Holding KB, Barnens Rätt i Samhället (BRIS), Cancerfonden, Casino Invest AB, Centems Lotteribyrå, Cherryföreta-gen AB, De HandUcappades RUcsförbund, FoUcparkema i Sverige, Folk­rörelsemas lotteribyrå. Folkrörelsemas Samarbetsorgan för Lotterifrå­gor (FSL), FoUcrörelsemas Spel och Lotteri AB (FSL AB), HandUcapp-förbundens CentiaUcommitté (HCK), lOGT-NTO rörelsen, lOGT-NTO lotteribyrå.[REDACTED_EFTERNAMN] Casino AB, KFUM/KFUK RUcsförbund, Lands­rådet för Sveriges Ungdomsorganisationer (LSU), Lottericentralen, Lotteriservice AB, Lottillverkamas branschorganisation. Miljöpartiet de Gröna, Nordisk Television AB (TV 4), Penninglotteriet AB, Pensionä­remas Riksorganisation (PRO), Riksförbundet Hem och Skola, RUcsför-bundet Spelberoende, Stivén Konsult AB, Svenska Bankföreningen, Svenska Kommunförbundet, Svenska Korporationsidrottsförbundet, Svenska Tidningsutgivareföreningen (TU), Svenska Tivoliägamas Riks­förbund, Sveriges Automategares RUcsförbund, Sveriges Bingoarrangö­rers centralorganisation (Svebico), Sveriges Hotell- och Resteurangför-bund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges Radio AB, Sveriges RUcs-idrottsförbund, Sveriges Television AB, Teleguide Scandinavia AB.

Yttranden har vidare kommit in från:

Göteborgs distrikts idrottsförbund, Kristoa Socialdemokratema "Bro­derskapsrörelsen", Skellefteå kommun. Svenska Psoriasisförbundet, Läramas missionsförening, Sveriges Kristna Ungdomsråd, Nykterhets­rörelsens Landsförbund, Folkets Hus RUcsorganisation, Ulf[REDACTED_EFTERNAMN], De kristna samfundens nykterhetsrörelse, Sveriges Reklamförbund, Handi­kappföreningamas centralkommitté i Borås, Bygdegårdarnas riksför­bund, Hans[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl.

132

Lx)tterier och spel 1989-1993, SCB

Prop. 1993/94:182

Bilaga 4

Lotterier och spel 1989-1991 med uppföljning tom augusti månad 1993

En undersökning av lotterier och spel på riks-, regional och lokal nivå som genomförts av Statistiska centralbyrån på uppdrag av CivUdeparte­mentet.

Rapporten har skrivits av Brian Wicklin, Statistiska centralbyrån.

Tre spelbolag, nämUgen Svenska Penninglotteriet AB, AB Tipstjänst och AB Trav och Galopp, är de dominerande aktörema på spelmark­naden. Dessa tre representerar tiUsammans tre Värdedelar av det sam­fade värdet av satsade pengar på spelmarknaden, i kronor räknat 17,5 mUjarder av totalt 24,0 mUjarder år 1992. FoUcrörelsemas lotterier och spel beräknas uppgå tUl 4,7 miljarder, vilket motsvarar 17 % av satsade pengar totalt. I fast penningvärde räknat har de tre spelbolagen ökat omsättningen med i genomsnitt 3 % per år under tiden 1970-1992.

Uppgiftema pä övriga spelformer, restaurangkasino samt illegalt och utiändskt spel, är mycket svåra att bedöma. För 1992 har de uppskattats vara i storleksordningen 1,8 miljarder kronor eller 8 % av spelutgifter­na totalt Skatmingen av storleken av dessa tre sjjelformer bygger på den metod som redovisas i betenkandet (SOU 1992:130 sidoma 338-339).

Spelutgiftemas andel av hushållens disponibla inkomster har varit praktiskt teget oförändrad åren 1989-1992. Under den peroden var andelen 2,5 % i genomsnitt. Andelen har minskat med någon tiondels procentenhet meUan åren 1989-1990 lUcsom 1990-1991 för att sedan öka obetydligt 1991-1992.

Det bör nämnas att en ökning av spelutgiftema i löpande priser inte nödvändigtvis behöver innebära att spelvolymen (t ex sålda lotter) har ökat. Prishöjningar kan till olUca delar ligga bakom förändringar i ut­gifterna. I denna rapport har prisförändringamas effekter på försälj­ningen inte granskats och inte heller sambandet mellan förändringar i utbudet av olika spelformer eller förskjutoingar av efterfrågan mellan dessa produkter.

Av siffroma i teblå 1 framgår hur spelmarknaden har utvecklats sedan 1989.

Utvecklingen av spelutgiftema med uppdelning på olUca spel 1989-1993 anges i den nedre delen av tablå 1. Det bör också nämnas att siffroma för Bingo-Lotto inte har avstemts mot årsräkenskapema utan bygger på Bingo-Lottos egna uppgifter. Av uppgiftema i tablå I (nedre delen) framgår att Bingo-Lotto har seglat upp till 5:e och V5 till 6:e plats. Lotto, Dagens Dubbel och Triss håller emellertid stellningama som l:a, 2:a resp 3:a.

133

Prop. 1993/94:182 Bilaga 4

Ikblå 1      Spelutgiftema 1989-1993, miljoner kronor

1989

1990

1991

1992

1993 1/1-31/8

Spelbolagen:

Penninglotteriet

2 884

3 012

3 562

4 082

2 505

Tipstjänst

5 098

5 537

5 961

6 694

4 466

Ttaw och galopp

5 865

6 424

6 820

6 751

4 857

Summa

13 847

14 973

16 343

17 527

11 828

FoUaörelsemas lotterier

och spel:

Bingo Lotto

-

-

32

854

1 276

Lokala lotterier

414

469

460

440

155

Bingo (vam- och penningvinster)

1 910

2 059

2 281

2 557

1 477

Regionala lotterier

32

69

52

68

29

Rikslotterier

551

538

696

742

386

Summa

2907

3 135

3 521

4 661

3 323

Restaunmgkasino

470

501

510

600

400

niegalt spel

745

823

900

920

613

Utländskt spel

224

247

270

276

181

Tbtalt

18 193

19 679

21 544

23 984

16 345

... och de mest populära spelformerna rangoidnade efter försäljningen 1992, mUjoner kronor

Lotto

1 693

1896

2343

2 653

I 755

Bingo med

penningvinster

1 666

1 917

2 137

2 399

1 367

Dagens Dubbel

1 050

1 440

1 995

2 086

1 500

Triss

1 462

1 494

1 660

1 912

1 294

V-65

1 552

1 573

1 533

1 457

913

Stryktipset

1 270

1 328

1 304

1 428

893

V5

791

911

957

1 058

1 021

Därav: Riks V5

-

-

-

-

447

Måltipset

450

454

704

988

695

Oddset

887

1 096

913

916

642

Bingo-Lotto

-

-

32

854

1 276

Bellman

620

735

915

840

434

Penninglott

718

727

689

775

391

Joker

651

569

538

582

353

Keno

-

-

-

248

255

Spader

-

-

126

183

88

Flax

148

194

158

127

15

Vikinglotto

-

-

-

-

84 134

Prop. 1993/94:182 Bingo-Lotto har seglat upp till 5:e cx:h V5 till 6:e plats baserad på för-        Bilaga 4 säljningen 1/1-31/8 1993. Bingo-Lotto beviljades ett tiUstånd för försälj­ning upp tiU ett belopp av 1 500 miljoner kronor 15/8-20/12 1993.

De senare årens utveckling visar att pga Bingo-Lotto har folkrörelsemas lotterier och spel ökat sin andel av spelmarkanden:

Förändring mellan angivna år i miljoner kronor

Spelutgiftema totalt

Därav

Folkrörelserna

1989-1990 -f 1 486

+    228

1990-1991 + 1 865

+    386

1991-1992 -I- 2 350

+1 140

Statistik med två perspektiv

Siffemppgiftema för folkrörelsemas lotterier cx;h spel för tiden 1989 t o m augusti månad 1993 gmndar sig på resulteten från två enkäter bland samt­liga kommuner cx;h länsstyrelser. Den första genomfördes under för­sommaren 1992 (Kh avsåg pericxlen 1989-1991 cx;h den andra hösten 1993 (x;h avsåg förhållandena 1992 t o m augusti månad 1993.

I de två undersökningarna varierar svarsfrekvensen på de olika frågorna kraftigt. Det är därför svårt att ge en fullt rättvisande bild av såväl för­ändringar som det aktuella läget. Avsikten är ändå att presentera situation­en så långt det är möjligt. Siffroma i teblå 2 belyser sålunda i stort om­fattningen av folkrörelsemas lotterier och spel enligt två alternativ. Det första avser uppgiftema enligt enkätsvaren (x;h uten bortfallskorrigering. Det andra avser motsvarande uppgifter korrigerade för bortfallet. Nivåkor-rigeringama har gjorts med antagande om att kommuner och länsstyrelser som inte har svarat på frågorna har samma genomsnittsvärde för de aktuel­la variablerna som de som har svarat. Detta medför naturligtvis en under-och/eller överskattning av verkligheten.

Data för rikslotterier (x;h Bingo-Lotto har hämtets från Lotterinämnden (x;h har inte avstemts mot årsräkenskapema.

Försäljningssiffrorna för åren 1989-1993 återspeglar i princip försälj­ningsintäkter för redan beviljade registreringar/tillstend och inte läget för nya registreringar/tillstånd. Detta beror på att försäljningsperiodens längd sträcker sig över ett treårsintervall. Det är därför svårt att koppla ihop försäljningssiffror för ett år med detta års beviljade antal registreringar/till­stånd. Ett bättre mått på förändringar är att mäta antalsmässig fördelning av registeringar/tillstånd mellan respektive år. Av uppgiftema i tablå 3 framgår att beviljade registeringar/tillstånd minskat i antel bland idrotts­föreningar. Detta beror sannolikt på förekomsten av Bingo-Lotto bland idrottsföreningama.

Som kompletterande information anges i tablå 4 kommunemas bedöm­ning av intresset för lokala lotterier och i tablå 5 länsstyrelsemas bedöm­ning av intresset för Bingo med kontantvinster under 1992 (x;h 1993.

135

Prop. 1993/94:182 BUaga 4

Ikblå 2      Folkrörelsemas lotterier och spel 1989-1993, mUjoner kronor

1989

1990

1991

1992            1993

1/1-31/8 Altemativ 1 = Enkätsvaren

Lokala lotterier         203

219

229

120

Bingo med vamvinsterl 42

65

42

19

Bingo med

kontantvinster          1 051

1 239

1311

1691              356

Regionala lotterier       24

52

17

Rikslotterier               551

538

696

742              386

Bingo-Lotto                   -

-

32

854           1 276

Totalt                      1971

2 113

2 327

3 426        (2 018)

Antal bevUjade rstreringar/tiUstånd

Lokala lotterier     10 073

5 993

5 299

7 174           2 499

Bingo med vamvinsterl 42

65

42

19

Bingo med

kontantvinster         2 072

2 228

2 158

924              320

Regionala lotterier      215

244

181

205                 83

Altemativ 2 = Nivåkorrigerad

Lokala lotterier          414

469

460

440              155

Bingo med vamvinstei244

142

144

158              110

Bingo med

kontantvinster         1 666

1 917

2 137

2 399           1 367

Regionala lotterier       32

69

52

68               29

Rikslotterier              551

538

696

742             386

Bingo-Lotto                    -

-

32

,    854           1 276

Tbtalt                      2 907

3 135

3 521

4 661           3 323

Tablå 3 BevUjade antal registreringar/tiUstånd för pericxlen 1989-1991 jämfört med 1992-första halvåret 1993. ProcentueU fördehiing av totala antalet registre­ringar på oUka typer av föreningar.

1989-1991

1992 t 0 m augusti månad 1993

Idrott

52%.

39%

Kultur

7%

11%

Handikapp

3%

8%

Nykterhet

2%

7%

Övriga

36%

35%

Totalt

100%

100%

Totala antalet

19 940

12 608

136

Prop. 1993/94:182 Bilaga 4

Tablå 4 Kommunernas bedömning av intresset hos föreningar för lokafa lotterier under perioden 1992 t o m första halvåret 1993 jämfört med 1989-1991. Antal svar (205 st) fördelade pä svarsalternativ:

Ökat

Minskat

I stort oförändrad

Svårt att bedöma

Vet.ej

14

53

111

9

18

Tablå 5 Länsstyrelsemas bedömning av intresset hos föreningar för Bingo med kontantvinster under pericxlen 1992 tom första halvåret 1993 jämfört med 1989-1991. Antal svar (23 st) fördelade på svarsalternativ:

Ökat

Minskat

I stort

Svårt att bedöma

Vet ej

oförändrad

12

O

11

0

0

137

Lagrådsremissens lagförslag

Prop. 1993/94:182

Bilaga 5 Förslag till lotterilag

Härigenom föreskrivs följande

Lagens tiUämpningsområde

1

§ Denna fag skall tiUämpas på lotterier som anordnas för allmänheten. Lagen skaU tiUämpas också på lotterier i form av bingospel, roulett­spel, tämingsspel, kortspel och automatspel som inte anordnas för allmänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte.

2

§ Lagen gäUer inte svenska statens premieobUgationslån.

Den tiUämpas inte heUer på automatspel som inte ger vinst eller ger vinst bara i form av frispel. Föreskrifter om sådant automatspel finns i lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel.

Definitioner

3 § Med lotteri avses i denna lag en verksamhet där en eller flera

deltagare, med eUer utan insats, kan få en vinst till ett högre värde än

vad var och en av de övriga deltagama kan få genom

1.

lotming, gissning, vadhållning eller lUcnande förfaranden,

2.

marknads- och tivoUnöjen,

3.

bingospel, automatspel, roulettspel, temingsspel, kortspel, kedje­brevsspel och lUcnande spel.

Med vinst avses i denna lag även rätt till fortsatt spel.

4

§ Med egentUga lotterier avses i denna lag andra lotterier än vadhåUning i samband med hästtevUng, automatspel, bingospel, roulettspel, tämingsspel, kortspel, kedjebrevsspel och liknande spel.

5

§ Med bingospel avses i denna lag ett lotteri

1.   som fömtsätter att deltegaren är närvarande på spelplatsen och

där köper en bingobricka,

2.

där vinstmöjUghetema är beroende av om de nummer som dras sammanfaUer med numren på bingobrickan, och

3.

där deltegaren genast kan göra anspråk på och få ut sin vinst.

6 § I denna lag avses med

automatspei. spel på mekaniska eller elektroniska spelautomater,

penningautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av pengar och där vinstmöjlighetema huvudsakligen beror på slumpen,

värdeautomat: en spelautomat som betelar ut vinst bara i form av värdebevis, spelpolletter eUer lUcnande och där vinstinöjlighetema huvudsakligen beror på slumpen,

138

skickUghetsautomat: en spelautomat som betalar ut vinst i form av

Prop. 1993/94:182

pengar och där vinstmöjUghetema helt eUer delvis beror på spelarens        Bilaga 5 skickUghet,

varuspelsautomat: en spefautomat som betalar ut vinst i form av varor och där vinstmöjUghetema helt eUer delvis beror på slumpen,

bttförsäljningsautomat: en automat som inte är utmsted med en slumpvalsgenerator eUer ett elektroniskt minne och som efter betalning förser deltegaren med en lottsedel som antingen är en vinstiott eller en nitiott.

7

§ Med kedjebrevsspel avses i denna lag spel i viUca vinstmöjligheter­na huvudsakUgen beror på antalet deltagare som inträder i spelet.

8

§ Med basbelopp avses i denna lag basbelopp enligt lagen (1962:381) om aUmän försäkring.

Krav på tUlstånd och typgodkännande

Lotterier för allmänheten

9 § Lotterier får anordnas för allmänheten bara efter tillstend, om

något annat inte följer av denna lag.

Detsamma gäller bingospel, roulettspel, temingsspel, kortspel och automatspel som inte anordnas för allmänheten, men som anordnas i förvärvssyfte.

10 § Ett lotteri skall anses anordnat för allmänheten även när det som

villkor för deltegande krävs medlemskap i en viss sammansluming, om

denna väsentiigen har till uppgift att anordna lotterier eller när lotteriet

annars med hänsyn tiU omfatmingen eller till vilUcoren för deltegande

är att jämställa med ett lotteri som är anordnat för allmänheten.

Allmänna fömtsättningar för tillstånd

11 § TiUstånd att anordna ett lotteri eller automatspel får lämnas endast om det kan antas att verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämpligt sätt samt enligt meddelade vilUcor och bestämmelser.

Tillståndstid

12 § TiUstånd att anordna lotteri skall avse en viss tid och ett visst område där lotteriverksamheten får bedrivas.

TiUstånd skaU lämnas till den som anordnar lotteriet.

139

Tillstånd med villkor

Prop. 1993/94:182

13 § TiUståndsmyndigheten får förena ett lotteritillstånd med särskilda

viUkor samt med kontroll- och ordningsbestämmelser.

Sådana villkor och bestämmelser får inte göras onödigt betungande för tiUståndshavaren.

Föreståndare

14 § För varje tiUståndspliktigt lotteri som anordnas av en juridisk person skaU det finnas en föreståndare som tillståndsmyndigheten godkänner.

TiUståndsmyndigheten får medge undanteg från kravet på föresten­dare, om det är uppenbart att någon sådan inte behövs.

Typgodkännande

15 § Förslutna lotter och bingobrickor skall vara av godkänd typ. Det­

samma gäller teknisk utmsming som används för insatser, vinstdrag­

ning eller kontroU av egentiiga lotterier och bingospel.

Ett beslut om typgcxlkännande får förenas med villkor.

Egentliga lotterier

\ém som kan få tillstånd

16 § TiUstånd att anordna sådana egentiiga lotterier som avses i 17 §

får lämnas tiU en svensk juridisk person som är en ideell förening och

som

1.   enhgt sina stedgar har tiU huvudsakligt syfte att främja ett all­

männyttigt ändamål inom landet,

2.

bedriver verksamhet som huvudsakligen tillgcxloser sådant ända­mål,

3.

inte vägrar någon inträde som medlem, om det inte finns särskil­da skäl för dette med hänsyn tUl arten eller omfatmingen av förening­ens verksamhet eUer syfte eller av någon annan orsak, och

4.

för sin verksamhet behöver lotteriinkomster.

TiUstånd får lämnas också tiU en annan juridisk person än en ideell förening eUer en juridisk person som har till huvudsakligt syfte att främja ett alhnännyttigt ändamål utom landet, om det finns särskilda skäl för det.

Fömtsättningar för tillstånd

17 § TiUstånd att anordna ett egentiigt lotteri får ges till en sådan sam­

manslutning som avses i 16 §, om

j4q

1. en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbelopp,

2.

värdepappersvinster utgör högst 25 procent av det sammanlagda        Prop. 1993/94:182 vinstvärdet i lotteriet.

Bilaga 5

3.

det kan antes att lotteriet kommer att ge sammanslumingen skälig avkastiiing, om det inte finns särskilda skäl för något annat,

4.

värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, och

5.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs.

6.

det kan antes att Överskottet tiUfaller den verksamhet som bedrivs av den sammanslutiiing som fått tiUståndet och som uppfyller kraven i 16 §.

.

Registreringsbtterier

18 § En sådan sammansluming som avses i 16 § och som är verksam huvudsakligen inom en enda kommun får efter registrering anordna egentiiga lotterier under en treårsperiod, om

1.   lotteriema bedrivs bara inom den eller de kommuner där sam­

manslutningen är verksam,

2.

insatsemas sammanlagda belopp i de lotterier som anordnas under tieårsperioden uppgår tiU högst 20 basbelopp,

3.

en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbelopp,

4.

lotteriet inte bedrivs från en fast försäljningsplats som tillhanda­hålls av ett serviceföreteg,

5.

värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, och

6.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller pä den plats där lotteriet bedrivs.

Vinstdragning i radio och TV

19 § TiUstend får ges uU sådana egentiiga lotterier som avses i 17 § och i viUca vinstema skall dras eller vinstdragningen presenteras i radio eUer television.

TUlstend att anordna sådana lotterier i närradio eller egensändningar av television i kabelnät får lämnas bara om det kan antes att markna­den för lokala lotterier inte försämras.

Lottförsäljning genom automater

20 § Om lottema i ett egentiigt lotteri som avses i 17 eller 18 § skall säljas i en lottförsäljningsautomat, får tillstend till lotteriet lämnas, om

1. vinstplanen är fastställd i förväg,

2.

vinstema har dragits i förväg inför en av tillstendsmyndigheten godkänd kontrollant, och

3.

automaten inte betelar ut någon vinst.

141

Lotterier som inte behöver tillstånd

Prop. 1993/94:182

21 § En sådan sammanslutiiing som avses i 16 § får anordna egentiiga

lotterier utan tiUstånd, om

1.   lotteriet anordnas i samband med en tillställning, en samman­

komst eUer bingospel som sammanslutningen anordnar eller delter i,

2.   lotteriet bedrivs bara inom det för tiUställningen, sammankomsten

eUer bingospelet avsedda området,

3. värdet av varje insats uppgår till högst 1 /6 (XX) basbelopp,

4. värdet av högsta vinsten uppgår tiU högst 1/6 basbelopp,

5.   det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 procent

och högst 55 procent av insatsemas värde, om antalet insatser och

vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en uppgjord plan,

6.

vinstandelen anges på lottsedlama eUer lottUstoma eUer i den lokal där lotteriet bedrivs,

7.

lottköparen vid lottköpet får veta var och när vinstema skall dras och på vilket sätt resultatet av dragningen görs tillgängligt för allmän­heten, om vinstdragningen inte redan har ägt mm,

8.

vinstema dras offentiigt före tiUstellningens eller samman­komstens slut eUer i fråga om bingospel, före bingospelets slut för cfagen, om vinstdragningen inte redan har ägt mm före lottförsäljning­en.

Försäljning av lotter genom påteckning på lottiistor får, trots första stycket 2, påbörjas fyra veckor innan tillstellningen eller samman­komsten äger mm.

22 § EgentUga lotterier får även i andra fall än som anges i 21 §

anordnas utan tiUstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a)

en offentiig nöjestillsfalhiing,

b)

en offentiig tiUstellning till förmån för ett allmännyttigt ändamål, eUer

c)

en aUmän sammankomst för framförande av ett konstnärligt verk tiU förmån för ett aUmännyttigt ändamål,

2.

lotteriet bedrivs bara inom det för tillstellningen eller samman­komsten avsedda området,

3.

vinstema utgörs bara av varor eller tjänster,

4.

värdet av varje insats uppgår tiU högst 1/6 (X)0 basbelopp,

5.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp,

6.

vinstema delas ut i omedelbar anslutning till deltegandet i lotteri­et,

7.

det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antalet insatser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en uppgjord plan, och

8.

vinstandelen anges på lottsedlama eller anslås i den lokal där lotterier bedrivs.

23 § I samband med utgivandet av en tryckt periodisk skrift eller i samband med sändning i radio och television får det uten tillstånd

142

anordnas lotteri där pristagare utses i en tevling som har anordnats i

Prop. 1993/94:182

skriften eUer i sändningen, om

Bilaga 5

1.   det som villkor för att delte i lotteriet inte fordras att skriften

innehas eUer att insats betalas, och

2.    värdet av högste vinsten uppgår tiU högst 1/60 basbelopp.

Bingospel

24 § TiUstånd att anordna bingospel får ges till en sådan sammanslut­

ning som avses i 16 §, om

1.    värdet av högsta vinsten inte överstiger ett basbelopp,

2.

det kan antas att bingospelet kommer att ge sammanslumingen skäUg avkastiiing, om det inte finns särskilda skäl för något annat,

3.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 35 procent av in­satsemas värde, och

4. vinstandelen anges på bingobrickoma eller anslås i spellokalen.

Om det finns särskilda skäl för det får värdet av högsta vinsten

uppgå tUl högre belopp än som anges i första stycket I, dock högst sex basbelopp.

TUlstånd får lämnas för högst tre år åt gången.

25 § Vid prövning av frågor om tiUstend till bingospel enligt 24 §

skall särskild hänsyn tas tiU sammanslumingens behov av inkomster

från bingospel.

Om utrymmet på marknaden för bingospel är begränsat skall vid bedömningen av behovet av inkomster från bingospel hänsyn främst tas till omfattningen av ungdomsverksamheten. Företräde skall ges sammanslutningar vars ändamål naturligen kan förenas med ungdoms­verksamhet och sådan verksamhet som främjar försteelsen för och underlättar anpassningen av handikappade ungdomar i samhället.

Automatspel

Spel på vamspelsautomater

26 § TiUstånd att anordna spel på vamspelsautomater får lämnas, om

1. spelet anordnas i samband med

a)

en offentUg nöjestillställning,

b)

hoteU- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tiUstånd tiU servering av spritdrycker, vin eller sterköl enligt lagen (1977:293) om handel med drycker eller det annars är lämpligt att spelet anordnas i samband med resteurangrörelsen, eller

c)

bingospwl,

2.

värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 000 basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/300 basbelopp,

4.

varje spelautomat förses med tiUståndshavarens namn eller något

annat kännetecken,

143

5.

det kan antes att spelautomaten inte används för något annat

Prop. 1993/94:182 ändamål än den enUgt ansökan är avsedd för, och

Bilaga 5

6.

det kan antes att gcxl ordning råder inom den lokal eller på den plats där spelet skall bedrivas.

Spel på penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater

27

§ TUlstånd att anordna spel på penningautomater, värdeautomater cx;h skickUghetsautomater får lämnas, om spelet anordnas på fartyg i intemationeU trafik.

28

§ TUlstånd att anordna spel på värdeautomater i andra fall än som avses i 27 § får ges, om

1.   spelet anordnas tUl förmån för sådana sammanslumingar som

avses i 16 §,

2.

värdet av spelarens insats uppgår tiU högst 1/6 500 basbelopp per spel,

3.

värdet av högste vinsten uppgår till högst hundra gånger insatsen,

4.

spelet anordnas i samband med hotell- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tUlstånd tiU servering av spritdrycker, vin eUer sterköl enUgt lagen (1977:293) om handel med drycker,

5.

högst fem värdeautomater placeras på varje spelplats,

6.

inga vinster betelas ut i pengar,

7.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 85 procent av in­satsemas värde,

8.

spelautomatema kan kontrolleras genom tele- och datebaserade kommunikationssystem,

9.

varje spelautomat förses med tillståndshavarens namn eller något annat kännetecken,

10.

det kan antes att spelautomaten inte används för något annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för och

11.

det kan antes att god ordning råder inom den lokal eller på den plats där spelet skall bedrivas.

Innehav av penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautoma­ter

29 § Penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater får innehas bara efter tiUstend.

Sådana automater får dock innehas uten särskilt tillstend

1.   av den som har tillstend enligt 27 eller 28 § att anordna sådant

automatspel, om automaten omfattes av speltillstendet,

2.

av automatinnehavares dödsbo under en tid av längst ett år från dödsfallet och av automatinnehavares konkursbo längst intill dess konkursen har avslutets, eller

3.

av den som har fått sitt tillstånd att inneha automaten återkallat,

tiU dess att tre månader har förflutit från det att beslutet om återkallel-

144

sen vann laga kraft.

TUlstånd får förenas med särskilda vUUcor samt med konti-oll- och

Prop. 1993/94:182

ordningsbestämmelser.

Bilaga 5

30

§ Införsel tiU landet av penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater är tillåten endast för den som har rätt att inneha automaten enUgt 29 § förste stycket eller andra stycket 1.

31

§ Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva undanteg från 29 § första stycket och 30 § i fråga om pen-ningautomater, värdeautomater cx:h skickUghetsautomater som innehas

1. på fårtyg i internationell trafik för spel på fårtyget, eller

2.   i yrkesmässig verksamhet för tiUverkning, reparation eller lik­

nande.

32 § I fråga om rätten att hantera oförtullade penningautomater, värde­

automater och skicklighetsautomater gäller lagen (1973:980) om trans­

port, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m.

Roulettspel och tärningsspel

33 § TiUstånd att anordna roulettspel och temingsspel får ges, om

1. spelet anordnas i samband med

a)

en offentiig nöjestillställning inom en nöjespark eller liknande anläggning,

b)

hoteU- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tiUstånd tUl servering av spritdrycker, vin eller sterköl enligt lagen (1977:293) om handel med drycker eller om det annars är lämpligt att spelet anordnas i samband med resteurangrörelsen, eller

c)

trafik på fartyg i intemationeU trafik,

2.

värdet av spelarens insats pä varje särskild vinstmöjlighet uppgår tiU högst 1/6 000 basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår tiU högst 1 /200 basbelopp, och

4.

den som söker tillstånd bedöms vara lämplig att driva verksam­heten.

34 § Vid prövningen enligt 33 § förste stycket 4 skall tillståndsmyn­

digheten beakte sökandens erfarenheter på området, ekonomiska för­

håUanden, vilja och förmåga att fullgöra sina skyldigheter mot det

aUmänna, laglydnad i övrigt samt andra omstendigheter av betydelse.

I fråga om aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska eller ideella föreningar skall prövningen avse bolaget respektive föreningen samt

1.    verkstäUande direktören och andra som genom en ledande stell­

ning har ett bestemmande inflytende över verksamheten,

2.    styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget

eUer närsteendes ekonomiska intresse har en väsentlig gemenskap med

den juridiska personen som är gmndad på andelsrätt eller därmed

jämförUgt ekonomiskt intresse, och

145

10 Riksdagen 1993/94. 1 saml Nr 182

3. bofagsmännen i handelsbolag.

Prop. 1993/94:182

Som närstående tiU en styrelseledamot eller en styrelsesuppleant

Bilaga 5

anses den som enUgt 4 kap. 3 § förste stycket konkurslagen

(1987:672) är att anses som närsteende tiU gäldenären.

Kortspel

35 § TiUstånd att anordna kortspel får ges, om

1.

spelet anordnas i ett sådant sammanhang som avses i 33 § förste stycket 1,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskild vinsönöjlighet uppgår tiU högst 1/600 basbelopp,

3.

värdet av högsta vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår tiU högst 1 /400 basbelopp, och

4.

den som söker tiUstånd uppfyller kraven i 33 § förste stycket 4 och 34 §.

Förbud att delta i vissa lotterier

36

§ Den som är under 18 år får inte delte i sådana automatspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel som avses i denna lag.

37

§ AnsteUda eUer funktionärer i bingospel eller i sådana lotterier som avses i 36 § får inte delte i lotteriet.

Förbjudna förfaranden

38

§ Det är inte tillåtet för den som anordnar ett lotteri enligt denna fag att lämna kredit för insatser i lotteriet.

39

§ Det är inte tillåtet att i yrkesmässig verksamhet eller annars i förvärvssyfte

1.   främja deltegande i ett inom landet anordnat lotteri som inte är

tiUåtet eUer ett utom landet anordnat lotteri, eller

2.   utan medgivande av anordnaren sälja lotter, ta emot insatser eller

förmedla vinster i ett tUlåtet lotteri.

Tillståndsmyndigheter

EgentUga lotterier

40 § Den nämnd som kommunen bestemmer prövar frågor om till­stånd för en svensk juridisk person som är en ideell förening att anord­na egentUga lotterier enUgt 17 §, när lotteriema skall anordnas av en sammanslutning som är verksam huvudsakligen inom endast en kom­mun.

146

Registiering enUgt 18 § skaU göras hos den kommunala nämnd som      Prop. 1993/94:182

kommunen bestämmer.

Bilaga 5

41

§ Länsstyrelsen prövar frågor om tillstånd för en svensk juridisk person som är en ideeU förening att anordna egentiiga lotterier enligt 17 §, när lotteriema anordnas av en sammanslutning som är verksam i flera kommuner inom ett län.

42

§ Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstånd för en svensk juridisk person som är en ideeU förening att anordna egentiiga lotterier enUgt 17 § om lotteriet skall bedrivas i flera län.

Lotteriinspektionen prövar också frågor om tillstånd att anordna egentUga lotterier i vilka vinstema skall dras eller vinstdragningen presenteras i radio eUer television enligt 19 §.

Bingospel

43 § Länsstyrelsen i det län där spelet skall bedrivas prövar frågor om tiUstånd tiU bingospel enUgt 24 §. Om spelet skall bedrivas i flera län prövas dock frågan om tillstend av Lotteriinspektionen.

Lotteriinspektionen prövar också frågor om tillstånd i fall som avses i 24 § andra stycket.

Automatspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel

44 § Lotteriinspektionen prövar frågor om att anordna spel på

1. vamspelsautomater enligt 26 §,

2.   penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater

enUgt 27 §,

3. roulettspel och temingsspel enligt 33 § och

4. kortspel enligt 35 §.

45 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestemmer prö­

var frågor om att anordna spel på värdeautomater enligt 28 §.

Innan tiUstånd lämnas tUl placering av värdeautomater skall kom­munen beredas tillfälle att yttra sig.

Aruira lotterier

46 § Regeringen prövar frågor om tillstend att anordna lotterier enligt denna lag i andra faU än som avses i 40-45 §§.

TiUstånd enligt förste stycket får inte meddelas för kedjebrevsspel i vilka vinstmöjlighetema huvudsakligen beror på antalet deltagare som inträder i spelet och liknande spel som avses i 7 § eller sådant auto­matspel som ger vinst i form av pengar.

147

Typgodkännande

Prop. 1993/94:182

47 § Lotteriinspektionen prövar frågor om typgcxlkännande enligt 15 §

*

av förslutna lotter och bingobrickor, teknisk utmstning som används för insatser, vinstdragning eUer kontroU av egentiiga lotterier och bingospel.

Tillstånd till innehav och införsel av vissa spelautomater

48 § Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstend att inneha penningautomater, väideautomater och skicklighetsautoma­ter enUgt 29 §.

Tillsyn och kontroll

Central och lokal tillsyn

49 § Lotteriinspektionen har den centrala tillsynen över att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen följs. Lotte­riinspektionen utövar också tillsyn över sådana lotterier som anordnas efter tillstånd av inspektionen och regeringen.

Den kommunala tUlstånds- och registreringsmyndigheten samt läns­styrelsen har den närmare tillsynen över sådana lotterier som får an­ordnas efter tiUstånd av eller registrering hos myndigheten.

Länsstyrelser och kommuner skall hjälpa Lotteriinspektionen att utöva den centrala tillsynen.

Kontrollanter

50 § TiUståndsmyndigheten respektive registreringsmyndigheten skall utse en kontroUant för sådana egentiiga lotterier som avses i 17 och 18 §§ samt faststella arvodet tUl kontrollanten. Arvodet skall betelas av den som anordnar lotteriema.

Den som efter registrering anordnar lotterier enligt 18 § skall senast den 15 febmari varje år till kontrollanten redovisa de lotterier som har anordnats under föregående kalenderår. Kontrollanten skall senast den 1 aprU varje år och vid utgången av varje tillstendspericxl lämna regi­streringsmyndigheten uppgift om insatsemas sammanlagda belopp i de lotterier som har anordnats under perioden.

Upplysningsskyldighet

51 § Den som har tiUstånd enUgt denna lag eller med stöd av 18 § anordnar lotterier efter registrering är skyldig att på begäran av till­synsmyndigheten lämna de upplysningar och hålla till hända de hand-Ungar eUer annat som behövs för tillsynen.

148

\bming

och återkallelse av tillstånd

Prop. 1993/94:182

52 § Om tiUståndshavaren inte följer föreskriftema i denna lag eller

' 

föreskrifter, viUkor eUer bestämmelser som har meddefats med stöd av fagen, får den myndighet som har lämnat tillståndet meddela vaming eUer återkaUa tiiUståndet.

TiUståndet får också återkallas eller ändras om fömtsätmingama för tiUståndet inte längre finns eUer har ändrats.

Beslut om vaming och återkallelse av tillstånd gäUer omedelbart, om inte annat bestäms.

Förelägganden och förbud

53 § En tiUsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att se tUl att denna lag och de föreskrifter och vilUcor som har meddelats med stöd av lagen följs.

Ett sådant föreläggande och förbud får förenas med vite.

Avgifter

54 § Avgifter får tes ut i ärenden om tillstånd, typgcxlkännande och tiUsyn enligt denna lag.

I ärenden hos en kommunal nämnd skall avgiften bestemmas enligt den taxa som ftillmäktige bestemmer.

I andra faU skall avgift betelas enligt de föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestemmer.

Straffbestämmelser

55 § TiU böter eller fängelse i högst sex månader döms den som

uppsåtUgen eller av grov oaktsamhet

1.

olovligen anordnar lotteri, eller

2.

olovligen innehar en penningautomat, värdeautomat eller skick­Ughetsautomat.

1 ringa faU döms inte tUl ansvar.

Är brottet grovt döms tiU fängelse i högst två år

56

§ Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud enUgt denna lag får inte dömas till straff enligt 55 § för en gäming som omfattes av föreläggandet eller förbudet.

57

§ Om flera har medverkat till brott som avses i 55 § gäller bestem­melsema i 23 kap. brottsbalken.

58

§ Bestämmelsema i 55 och 57 §§ skall inte tillämpas, om gäming­en är belagd med strängare straff i brottsbalken.

Om olovlig införsel av vara och försök till det finns bestemmelser i

J4

fagen (1960:418) om straff för vamsmuggling.

59 § Insatser som tegits emot vid brott enUgt 55 och 57 §§ samt ut-

Prop. 1993/94:182

mstning, handlingar och annan egendom som har använts vid eller

Bilaga 5

varit föremål för ett sådant brott skall förklaras förverkade, om det inte är uppenbart oskäUgt. Om en spefautomat förverkas skall även dess innehåU förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäUgt. Förverkande kan, utöver vad som framgår av 36 kap. 5 § brotts­balken, ske hos den som yrkesmässigt hållit tiU hända egendomen. I StäUet för egendomen kan dess värde förklaras förverkat.

Överklagande

60 § En kommunal nämnds beslut enligt denna lag får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

PrövningstiUstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

61 § Länsstyrelsens beslut enUgt denna lag får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

62 § Lotteriinspektionens beslut enligt denna lag får överklagas hos

aUmän förvaltningsdomstol.

PrövningstiUstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Övergångsbestämmelser

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995, då lotterifagen (1982:1011) skaU upphöra att gälfa.

2.

TiUstånd att anordna roulettspel, tämingsspel och kortspel som har bevUjats enUgt äldre föreskrifter upphör att gälla den 1 juli 1995.

3.

Andra tiiUstånd än som avses i 2 och som har meddelats enligt äldre föreskrifter fortsätter att gälla. I fråga om sådana tillstånd till-lämpas äldre föreskrifter. TiUstend till lottförsäljningsautomater får förlängas längst tiU och med den 31 december 1997.

4.

Den nya lagen skaU tillämpas på ansökningar om tillstend som kommer in tiU tiUståndsmyndigheten före Ucraftträdandet och som i sin helhet avser tid efter Ucraftträdandet. Därvid skall frågor om tillstend som enUgt den nya lagen prövas av Lotteriinspektionen före Ucraft­trädandet prövas av Lotterinämnden.

5.

Äldre föreskrifter gäller i fråga om överklagande av beslut som i andra fåll än som avses i 4 har meddelats före lagens Ucraftträdande.

6.

I fråga om brott som har begåtts före Ucraftträdandet gäller äldre föreskrifter.

150

Lagrådets yttrande

Prop. 1993/94:182

Bilaga 6 LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-04-06

Närvarande: justitierådet Per Jermsten, justitierådet Lars Ä.[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Sigvard Holsted.

EnUgt en fagrådsremiss den 17 mars 1994 (CivUdepartementet) har regeringen beslutet inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lotteri-fag.

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrätts-assessom Göran Lamefeldt.

Försfaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Lagrådet konstaterar inledningsvis att det remitterade förslaget baserats på ett utredningsförslag som såvitt gäller den lagtekniska utformningen är påtagligt magert. Detta förhållande kan antas ha återverkat på remissbehandlingen och har i varje fall för Lagrådets del upplevts som en komplikation vid granskningen. Denna har också utmynnat i så pass många ändringsförslag att Lagrådet ansett det lämpligt, att som en bUaga tiU dette protokoU, redovisa en ny utskrift av lagförslaget. 1 den ingår då även ett antal förslag till redaktionella ändringar som inte särskUt kommenteras i det följande. Det bör vidare anmärkas att Lagrådets förslag innebär att samtiiga paragrafer efter den föreslagna 10 § kommer att få nya nummer. För att underlätte jämförelser bibe­håUs emellertid de i remissen föresfagna paragrafemas nummer i kommenterema till enskilda paragrafer.

1 §

EnUgt paragrafens förste stycke skall denna lag tillämpas på lotterier som anordnas för allmänheten. Av andra stycket framgår att lagen skall tiUämpas också på lotterier i form av bingospel, roulettspel, temings­spel, kortspel och automatspel som inte anordnas för allmänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte. I 10 § anges närmare vad som avses med att ett lotteri anordnas för allmänheten.

EnUgt Lagrådets mening blir bestemmelsema lättere att överblicka om föreskriften i 10 § tes in i 1 § som ett andra stycke. Det föreslagna andra stycket bör då - med en mindre redaktionell ändring - behållas som ett tredje stycke.

3§

Med tenke på att bl.a. "kortspel" nämns i uppräkningen under punkten

15j

3 ifrågasätter Lagrådet om den i förhållande till gällande rätt (1  §)

föreslagna avvikelsen, nämUgen att orden "helt eller delvis beror på    Prop. 1993/94:182

slumpen" inte längre finns med i definitionen, är helt välbetänkt.

Bilaga 6

4§

I 3 § definieras begreppet lotterier och i förevarande paragraf begreppet "egentUga lotterier". Med egentUga lotterier avses andra lotterier än vadhållning i samband med hästtävUng, automatspel, bingospel, roulett­spel, tämingsspel, kortspel, kedjebrevsspel och liknande spel.

Den använda metoden - att söka definiera begreppet "egentiiga lotterier" genom en uppräkning av vilka slag av lotterier som inte skall innefattes i begreppet - har lett tiU att paragrafen blivit svårtillgänglig. Paragrafen förmedlar också intrycket att med egentiiga lotterier avses endast ett begränsat antal typer av lotterier. Vad som enligt förfatmingskommente-ren åsyftas med egentiiga lotterier är traditionella lotterier, gissning, vadhållning och liknande förfaranden samt marknads- och tivolinöjen, dvs. sådana former av lotterier som omnämns i 3 § förste stycket 1 och 2. Dock skall vadhållning som äger mm i samband med hästtevling inte innefattes i begreppet egentiigt lotteri. Enligt Lagrådets mening skulle bestämmelsen vinna i klarhet om det, i stället för uppräkningen av olika typer av lotterier som inte är egentiiga lotterier, görs en direkt hän­visning tiU 3 § förste stycket 1 och 2; dock med bibehållande av undan­taget för vadhåUning i samband med hästtävling. Lagrådet föreslår mot bakgmnd av det anförda att paragrafen ges följande lydelse:

"Med egentiiga lotterier avses i denna lag sådana lotterier som anges i 3 § första stycket 1 och 2 med undantag för vadhållning i samband med hästtävUng."

6§

Paragrafen innehåller sex definitioner. Den första gäller "automatspei". Av förfatmingskommentaren framgår att därmed avses spel på de fyra följande uppräknade och beskrivna typema av mekaniska eller elektro­niska spelautomater. Den sista definitionen i paragrafen, avseende lottförsäljningsautomat, är helt fristående i förhållande till de övriga.

Enligt Lagrådets mening skulle nu nämnda förhållanden komma till tydUgare uttryck om paragrafen utformas på följande sätt:

"I denna lag avses med automatspel: spel på följande mekaniska eller elektroniska spelautomater,

-

vamspelsautomat: en spelautomat som betalar ut vinst i form av varor och där vinstmöjlighetema helt eller delvis     beror på slumpen,

-

penningautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av pengar och där vinstmöjlighetema huvudsakligen beror      på slumpen,

-

värdeautomat: en spelautomat som betelar ut vinst bara i     form av

värdebevis, spelpolletter eUer liknande och där

vinstinöjlighetema

152

huvudsakUgen beror på slumpen, samt

- skicklighetsautomat: en spefautomat som betalar ut vinst i form av    Prop. 1993/94:182 pengar och där vinstmöjUghetema helt eller      delvis beror på spelarens    Bilaga 6 skickUghet.

Med lottförsäljningsautomat avses en automat som inte är utmstad med en slumpvalsgenerator eUer ett elektroniskt minne och som efter be­talning förser deltagaren med en lottsedel som antingen är en vinstiott eUer en nitiott."

7§

Denna paragraf innehåUer en definition av begreppet kedjebrevsspel.

EnUgt Lagrådets mening skuUe det mest utmärkande för denna typ av spel komma till tydligare uttryck om orden "efter hand" sätts in före "inträder i spelet".

9§

I paragrafens första stycke föreskrivs att lotterier får anordnas för all­mänheten bara efter tillstånd om något annat inte följer av denna lag. EnUgt andra stycket gäller detsamma bingospel, roulettspel, temings­spel, kortspel och automatspel som inte anordnas för allmänheten, men som anordnas i förvärvssyfte.

Lagrådet viU här erinra om att det i 1 § första stycket sägs att lagen skall tUlämpas på lotterier som anordnas för allmänheten. Det är därför överflödigt att i förevarande paragraf särskilt ange att tillstendskravet avser lotterier som anordnas "för allmänheten". Lagrådet förordar att de citerade orden får utgå ur första stycket.

Av 1 § andra stycket (enligt Lagrådets förslag tredje stycket) framgår att lagen skall tillämpas också på lotterier i form av bingospel, roulett­spel, tämingsspel, kortspel och automatspel som inte anordnas för aUmänheten, om sf)elet anordnas i förvärvssyfte. Mot den bakgmnden finns det inte något behov att i förevarande paragrafs andra stycke särskUt slå fast att tUlstendskravet gäller dessa lotterier. Lagrådet för­ordar att andra stycket får utgå.

10 §

I fråga om denna paragraf hänvisas till vad Lagrådet anfört i ansluming

tiU 1 §.

12 §

I paragrafens förste stycke föreskrivs att tillstend att ordna lotteri skall

avse en viss tid och ett visst område där lotteriverksamheten får be­

drivas. Bestämmelsen motsvarar 13 § tredje stycket förste meningen i

gäUande lag. I sismämnda styckes andra mening föreskrivs dessutom att

området, om det inte finns skäl för annat, skall utgöras av det område

där sammanslutiiingen huvudsakligen är verksam. Någon motsvarighet

153

tiU denna föreskrift har inte tegits upp i förevarande paragraf Anled-    Prop. 1993/94:182

ningen tiU detta framgår inte av remissen.

Bilaga 6

EnUgt Lagrådets mening finns det skäl att under det fortsatte lagstift­ningsarbetet överväga om inte den angivna föreskriften bör ha en mot­svarighet i den nya lagen. Den kan i så faU tes in som en andra mening i förevarande paragrafs förste stycke.

13 §

I förhåUande tiU vad som gäller enUgt 1982 års lotterilag innehåller andra stycket den nyheten att det föreskrivs att tillstendsmyndighetens villkor och bestämmelser för lotteriet inte får göras onödigt betungande för tiUståndshavaren. Att en tUlståndsmyndighet beakter dette krav i sin tiUståndsgivning fiamstår emeUertid som en självklarhet. Vid lagråds-granskningen av förslaget tUl postiag, i vilken hade tegits in en liknande bestämmelse (15 § tredje stycket), ifrågasatte Lagrådet om det fanns något egentUgt behov av den föreslagna bestemmelsen. Regeringen lät också bestämmelsen utgå ur det till riksdagen genom proposition 1993/94:38 överlämnade förslaget till postiag. Mot bakgmnd av det anförda förordar Lagrådet att andra stycket i förevarande paragraf får utgå.

16 och 17 §§

EnUgt mbriken till 16 § innehåller den paragrafen bestemmelser om "Vem som kan få tillstånd". Den följande paragrafen anger sedan "För­utsättningar för tillstånd". 1 16 § anknyts därvid till sådana egentiiga lotterier "som avses i 17 §". I sismämnda paragraf hänvisas åter till sådan sammanslutning "som avses i 16 §".

EnUgt Lagrådets mening är nämnda korsvisa hänvisningar mellan de båda paragrafema onödiga och bör därför utgå ur lagtexten.

Inledningen tiU 16 § kan då lämpligen ges följande lydelse:

"TiUstånd att anordna ett egentiigt lotteri får lämnas till en svensk juri­

disk p)erson "

Vad särskilt gäller 17 § så anges där under sex punkter de fömtsätt­ningar som skaU vara infriade för att ett tillstånd skall få ges. VilUcoren under punktema 1, 2, 4 och 5 hänger samman med lotteriets utform­ning. Under punktema 3 och 6 anges vissa fömtsätmingar som i stellet knyter an tiU den sammansluming som ansöker om tillstend. Till en del synes sistnämnda båda punkter därtill handla om samma sak nämligen "avkasmingen" respektive "överskottet".

Mot bakgmnd av vad nyss sagts förordar Lagrådet att de föreslagna

bestämmelsema under punktema 3 och 6 arbetas samman och införs

som en sista punkt (5) efter de "lotteritekniska" vilUcoren i de föreslagna

154

punkterna 1, 2, 4 och 5.

För tydUghets skuU bör dock undantaget i punkt 3 brytas ut tiU ett nytt    Prop. 1993/94:182

andra stycke.

Bilaga 6

Inledningen tiU paragrafen respektive punkten 5 och ett nytt andra stycke kan förslagsvis ges följande lydelse:

"TiUstånd att anordna ett egentUgt lotteri får ges, om....

5. det kan antas att lotteriet kommer att ge sökanden skälig avkastning och att denna kommer att användas för det aktuella allmännyttiga ända­målet.

Kravet enUgt första stycket 5 på skälig avkasming gäller inte om det finns särskUda skäl för annat."

18 §

Paragrafen motsvarar i huvudsak 14 § i gällande lotterilag. En bestem­melse i den paragrafen av innebörd, att för registrering krävs att det finns en av registreringsmyndigheten godkänd förestendare för lotteriet, saknar dock motsvarighet i förevarande paragraf. Författningskommen­taren fanrnar ingen upplysning om varför bestemmelsen utelämnats.

Det kan anmärkas att det i fråga om tillstend att anordna egentligt lotteri krävs enligt 14 § i det remitterade förslaget - i likhet med gällande rätt -att det för sådant lotteri finns en föreståndare. Även beträffande lotteri som anordnas endast efter registrering torde det, enligt vad som upp­lysts vid lagrådsföredragningen, finnas behov av en föreståndare. Enligt Lagrådets mening bör därför det gällande kravet på att det skall finnas föreståndare för sådana lotterier bibehållas.

Lagrådet förordar mot bakgmnd av det anförda att till förevarande paragraf fogas en ny punkt 7 av följande lydelse:

"7. det för lotteriema finns förestendare som registreringsmyndigheten godkänt."

19 §

EnUgt mbriken innehåller denna paragraf bestemmelser om "Vinstdrag­ning i radio och TV". I förste stycket anges att tillstend får ges till sådana egentiiga lotterier som avses i 17 § och i viUca vinstema skall dras "eller vinstdragningen presenteras i radio eller television".

Av de allmänna motiven till bestemmelsen framgår att den bl.a. har sin

utgångspunkt i 15 a § gällande lag. I den bestemmelsen stedgas att det

i närradio eUer kabeltelevision inte får bedrivas bingospel, som anord­

nas med stöd av 11 § eller egentiigt lotteri som anordnas med stöd av

11 § eUer 14 §. Innebörden av denna reglering sägs vara att prövningen

av frågor om tUlstend att bedriva bingospel eller egentiigt lotteri i

155

nämnda media ligger hos regeringen enligt 4 § gällande lag. Det konste-

teras vidare att regeringen i fråga om mndradiosändningar (varmed    Prop. 1993/94:182 förstes både radio- och televisionssändningar) vid ett antal tillfållen gett    Bilaga 6 tiUstånd tiU ett egentUgt lotteri vars dragning presenteras i mndradio­sändning, nämUgen BingoLotto i TV4.

EnUgt Lagrådets mening kan det inte vara förenligt med yttrandefrihets-gmndlagens stedganden att kräva tillstånd för att en vinstdragning "pre­senteras" i något medium som nämnda gmndlag omfattar. Uppgifter om utgången av olika lotterier eUer liknande företeelser ingår således i den normala nyhetsförmedlingen. Om inte föreskriftema i 1 kap. 12 § andra stycket yttrandefrihetsgmndlagen eventueUt ger stöd för mer långtgående inskränkningar torde det i den föreslagna lagen liksom i gäUande fag - inte vara möjUgt att kräva tillstånd för annat än att "be­driva" eUer "anordna" ifrågavarande lotterier i radio eller television.

Det har under föredragningen inför Lagrådet upplysts att avsikten är att ifrågavarande krav på särskilt tillstånd skall gälla sådana lotterier som avses i 17 § (egentiiga lotterier) 18 § (s.k. registreringslotterier) samt 24 § (bingospel).

Mot bakgmnd av det anförda förordar Lagrådet att mbriken till paragra­fen samt dess förste stycke ges följande lydelse:

"Lotterier i radio och television

Ett egentUgt lotteri får inte anordnas i radio eller television uten särskilt tiUstånd"

Efter 24 § bör vidare, förslagsvis i en ny paragraf, anges att vad i förevarande paragraf sägs om egentiigt lotteri också gäller bingospel.

20 §

Denna paragraf mnehåUer särskilda bestemmelser för fall där lottema skall säljas i en lottförsäljningsautomat. I paragrafen anges under tre punkter de fömtsätmingar som då gäller för att "tillstend till lotteriet" skaU få lämnas. Av lagtexten framgår att ifrågavarande krav även avses gäUa sådana lotterier som anordnas med stöd av 18 §, dvs. s.k. registre­ringslotterier.

Eftersom det aldrig blir fråga om något tillstend beträffande registre­ringslotterier och då de i förevarande paragrafen uppställda kraven närmast utgör tUlägg för särskilt fall till de i 17 och 18 §§ angivna fömtsättningama för

tUlstånd respektive registreringslotterier, kan nu aktuella bestemmelser lämpUgen tes in i dessa paragrafer.

Lagrådet förordar således att 17 § kompletteras med ett tredje stycke

med följande lydelse.

156

"Om lottema skaU säljas i en lottförsäljningsautomat krävs vidare att

Prop. 1993/94:182

1.

en vinstplan är faststäUd i förväg,

BUaga 6

2.

vinstema har dragits i förväg inför en av tillståndsmyndigheten god­känd kontrollant, och att

3.

automaten inte betalar ut någon vinst."

I 18 § bör i så fåU även införas ett nytt andra stycke med förslagsvis    följande lydelse:

"För lotteri som avses i (17) § tredje stycket gäller vidare där angivna särskUda fömtsättningar".

21 §

Paragrafen reglerar fömtsätmingama för att en juridisk person av det slag som avses i 16 § skall få anordna ett lotteri uten tillstend. En förste fömtsätming är enligt förste stycket punkt 1 att "lotteriet anordnas i samband med en tUlställning, en sammankomst eller bingospel som sammanslumingen anordnar eller deltar i."

EnUgt Lagrådets mening är avfatmingen av punkten  I  inte nöjaktig , såvitt gäller lotterier som anordnas i samband med bingospel. Punkten bör ges förslagsvis följande lydelse:

" 1. lotteriet anordnas i samband med

a)

en tiUstellning eller sammankomst som sammanslutningen anordnar eUer deltar i eUer

b)

ett bingospel som sammanslumingen anordnar,"

25 §

Paragrafen har sin förebild i 12 § Qärde stycket i gällande lotterilag. En nyhet är att tiUstendsmyndigheten vid behovsprövningen skall särskilt beakte verksamhet som främjar förståelsen för och underlätter anpass­ningen av handikappade ungdomar i samhället. Av förfatmings-kommenteren framgår att bestemmelsen emellertid skall avse anpassning av handUcappade "bam och ungdomar". Dette bör framgå direkt av fagtexten. Bestämmelsen har även i övrigt fått en mindre lämplig ut­formning. Lagrådet föreslår att paragrafen i stellet ges följande lydelse:

"Vid prövningen av frågor om tillstånd enligt (24) § till bingospel skall särskild hänsyn tes till sammanslutningens behov av inkomster från bingospel för sin verksamhet.

Om utrymmet för bingospel på marknaden är begränsat skall vid be­

dömningen av behovet av inkomster från bingospel hänsyn främst tes

tiU omfattningen av ungdomsverksamheten i sammanslumingar vars

ändamål naturligen kan förenas med ungdomsverksamhet. Företräde

skall dessutom ges sammanslutiiing som bedriver verksamhet som främ­

jar försteelsen för och underlätter anpassningen av handikappade bam

157

och ungdomar i samhället."

26 §

Prop. 1993/94:182

Denna paragraf innehåller bestämmelser om fömtsätmingar för tillstend    Bilaga 6 att anordna spel på vamspelsautomater.

Under punkt 1 b anges som altemativa fömtsättningar att det för rörel­sen finns tiUstånd tiU servering av vissa msdrycker eUer att det "annars är lämpUgt att spelet anordnas i samband med resteurangrörelsen".

EnUgt Lagrådets memng ger den citerade formuleringen ett felaktigt intryck av vad som egentUgen avses. Dette altemativa led i bestämmel­sen har därtiU utan synbar förklaring begränsats tUl att gälla enbart resteurangverksamhet.

På gmnd av vad nu sagts förordar Lagrådet att de citerade orden i denna punkt ersätts med följande formulering:

"eUer om det ändå kan antes att spelet uten olägenhet kan anordnas i samband med verksamheten".

I punkten 5 uppstäUs den fömtsättningen att det kan antes att spelauto­maten inte "används" för något annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för.

Lagrådet konsteterar att föreskriften inte ger någon vägledning i frågan humvida fömtsätmingen avser automatens tekniska egenskaper eller det förväntede utnyttjandet av den eller båda dessa omständigheter.

Mot bakgmnd härav kan övervägas om inte ordet "används" lämpligen bör ersättas med orden "kommer att användas".

28 §

Lagrådet förordar att den föreslagna punkten 4 lämpligen bör få sin pfats efter punkt 1 i stället för att som föreslagits ingå bland de fömt­sätmingar vilka gäller spelets utformning.

Vad sedan gäUer punkten 10 hänvisas till vad Lagrådet anfört under 26 § punkten 5.

33 §

Såvitt gäller punkt 1 b hänvisar Lagrådet till vad som anförts beträffan­de motsvarande punkt under 26 §.

36 §

EnUgt paragrafen får den som är under 18 år inte "delta i sådana auto­matspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel som avses i denna lag." I förtydUgande syfte (jfr 3 §) förordar Lagrådet att paragrafen ges följan­de lydelse:

158

"Den som är under 18 år får inte delta i automatspel, roulettspel, tär-    Prop. 1993/94:182

ningsspel eUer kortspel."

Bilaga 6

40-42 §§

I dessa paragrafer finns bestämmelser om viUca myndigheter som prövar

frågor om tiUstånd tiU egentiiga lotterier.

Vad som föreskrivs i 40 S överensstämmer i sak med vad som f.n. gäUer enUgt 13 § första stycket i 1982 års lotterilag. I sak har Lagrådet ingen erinran mot den föreslagna bestämmelsen. Den bör emellertid omarbetas redaktioneUt.

I fråga om 41 § har under föredragningen inför Lagrådet upplysts att bestämmelsen är avsedd att i sak motsvara föreskriften i nu gällande 13 § andra stycket första meningen såvitt avser egentiiga lotterier. Med den utgångspunkten bör bestemmelsen ändras så att frågan var lotteriet skaU bedrivas tiUmäts betydelse.

Vad som föreslås i 42 S första stycket motsvarar i sak nuvarande 13 § andra stycket andra meningen med den enda ändringen att Lotterinämn­den ersätts av Lotteriinspektionen. Lagrådet har ingen erinran i sak mot förslaget men förordar att bestämmelsen omarbetas redaktionellt.

När det gäller 42 § andra stycket förordar Lagrådet att orden "i viUca vinstema skall dras eller vinstdragningen presenteras" får utgå. 1 fråga om skälen tiU detta hänvisas till vad Lagrådet anfört i ansluming till 19 §. Vidare bör en redaktionell jämkning göras.

Mot denna bakgmnd förordar Lagrådet att 40-42 §§ ges den lydelse som framgår av bilagan till protokollet.

43 §

Av första stycket framgår att Länsstyrelsen skall pröva frågor om till­stånd till bingospel. Om spelet skall bedrivas i flera län prövas dock tiUståndsfrågan av Lotteriinspektionen. I andra stycket föreskrivs att Lotterunspektionen också prövar frågor om tillstånd som avses i 24 § andra stycket. Genom hänvisningen till detta fagmm slås fast att det ankommer på Lotteriinspektionen att pröva frågan om det finns särskil­da skäl för att tillåta att värdet av högsta vinsten vid bingospel får upp­gå tiU högre belopp än vad som föreskrivs i 24 § första stycket.

Bestämmelsen i andra stycket i förevarande paragraf om Lotteriins­pektions tiUståndsprövning utgör således ett undantag från bestemmelsen i förste stycket att Länsstyrelsen skall pröva frågor om tillstend till bingospel. För att dette förhållande skall framgå tydligare av lagtexten bör paragrafen omformuleras. Förslagsvis kan paragrafen ges följande lydelse:

159

"Länsstyrelsen i det län där ett bingospel skall bedrivas prövar frågor    Prop. 1993/94:182 om tiUstånd enligt (24) §. Om bingospelet skall bedrivas i flera län eller    Bilaga 6 om (24) § andra stycket skaU tiUämpas prövas dock frågan om tillstånd av Lotteriinspektionen."

45 §

I denna paragraf ges bestämmelser om prövning av "frågor om att

anordna spel på värdeautomat enligt 28 §."

Avfattningen av andra stycket ger därtill det felaktiga intrycket att ifrågavarande tiUstånd lämnas tUl "placering av värdeautomater."

EnUgt Lagrådet skuUe avsUcten bakom bestämmelserna komma till tydUgare uttryck om paragrafen ges följande lydelse:

"Regeringen eUer den myndighet regeringen bestemmer prövar frågor om tiUstånd enligt (28) § att anordna spel pä värdeautomater. Innan sådant tiUstånd lämnas skall berörd kommun beredas tillfälle att yttra sig".

46 §

EnUgt förfatmingskommentaren avses förevarande paragraf ersätta den bestämmelse i 4 § första stycket gällande lag enligt viUcen regeringen har möjlighet att ge särskilt tillstånd att anordna lotteri om pengar eller pengars värde "i andra fall eUer i annan ordning" än som anges i lagen. Mot bakgmnd härav förordar lagrådet att första stycket i paragrafen ges en annorlunda avfattoing än den föreslagna. Det framster vidare som onödigt att i andra stycket åtempprepa den definition av kedjebrevsspel som 7 § innehåller.

Paragrafen kan lämpligen ges följande lydelse:

"Regeringen får meddela särskUt tillstånd att anordna lotteri i andra fall och annan ordning än som anges i denna lag. Sådant tillstånd får dock inte avse kedjebrevsspel eller liknande spel eller sådant automatspel som ger vinst i form av pengar".

47        

§

I paragrafen föreskrivs att Lotteriinspektionen prövar frågor om typgod­kännande enligt 15 § av vissa uppräknade slag av spelutmsming. Nämn­da spelutmsming anges emeUertid redan i 15 §. Något behov finns därför inte av att i förevarande paragraf - som endast skall ange till­ståndsmyndigheten - räkna upp vad som skall typgcxikännas. En sådan dubbeluppräkning gör bara bestämmelsema svårtillämpade. Lagrådet föreslår med hänsyn härtill att uppräkningen av spelutmsming får utgå ur förevarande paragraf och att paragrafen ges följande lydelse:

"Lotteriinspektionen prövar frågor om typgodkännande enligt (15) §."

160

54 §

Prop. 1993/94:182

EnUgt paragrafens förste stycke får avgifter tes ut i ärenden om till-    Bilaga 6

stånd, typgodkännande och tiUsyn enligt denna lag. Som bestemmelsen

är avfattad kan avgifter inte tas ut i ärenden angående registrering enligt

18 §. Denna begränsning synes inte avsedd. Lagrådet förordar därför att

bestämmelsen kompletteras på det sättet att ordet "registiering" förs in

meUan "tiUstånd," och "typgodkännande."

58 §

I denna paragraf anges att straffbestämmelsema i den föreslagna lagen

inte skaU tiUämpas om gämingen är belagd med "strängare straff i

brottsbaUcen."

I författningskommentaren anges att paragrafen motsvarar 29 § i gällande lag samt att den innebär att de föreslagna ansvarsbe­stämmelserna är subsidiära i förhållande till ansvarsbestemmelsema i brottsbalken.

EnUgt Lagrådets mening bör ordet "strängare" därför utgå ur den före­slagna lagtexten.

60-62 §§

I förevarande paragrafer finns regler om överklagande av beslut enligt

fagen.

Lagrådet har i sak ingen erinran mot de föreslagna paragrafema. Regle­ringen skuUe dock vinna i överskådlighet om de samlades i en enda paragraf.

Den paragraf som behövs skulle kunna ges den lydelse som framgår av bUagan tiU detta protokoU.

Det bör slutUgen anmärkas att andra stycket i den föreslagna paragrafen utformats i enlighet med de ändringar i förvalmingsprocesslagen (1971:291) som förelagts riksdagen genom prop. 1993/94:133.

Övergångsbestämmelsema

Beträffande punkten 2 föreslår Lagrådet det förtydligandet att ordet "senast" skjuts in meUan orden "gälla" och "den".

I punkten 3 tredje meningen finns en besfammelse angående lottför­

säljningsautomater. Enligt bestemmelsen får tillstånd till lottförsäljnings­

automater förlängas längst tUl och med den 31 december 1997. Av

förfatmingskommenteren framgår att föreskriften är avsedd att gälla

endast sådana försäljningsautomater som inte är tillåma enligt den nya

fagen. Bestämmelsen bör avfattes så att dette kan utiäsas av lagtexten.

Lagrådet förordar att punkten i denna del ges följande lydelse:

161

II Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 182

"TUlstånd  som  gäUer lottförsäljningsautomater viUca  inte är tillåtna    Prop. 1993/94:182 enUgt den nya fagen får förlängas längst till och med den 31 december    Bilaga 6 1997".

I punkten 4 sägs att den nya fagen skaU tillämpas på ansökningar om tiUstånd som kommer in tiU tiUstendsmyndigheten före Ucraftträdandet och som i sin helhet avser tid efter ikraftträdandet. Därvid skall frågor om tiUstånd som enUgt den nya lagen prövas av Lotteriinspektionen före ikraftträdandet prövas av Lotterinämnden. Syftet med bestemmelsema i punkten anges vara att den nya fagen så snabbt som möjligt skall få genomslag.

Enligt Lagrådets mening ger förslaget i denna del anledning till tvek­samhet. I praktiken innebär det att en inte preciserad del av den nya fagen träder i kraft i förtid. Dette kan ge anledning till osäkerhet och komplikationer bl.a. vad gäller överklagande av eventuella "förtida be­slut". Ett partiellt ikraftträdande av dette slag bör därför komma ifråga endast om mycket starka skäl talar för det.

Med hänvisning till det anförda förordar Lagrådet i första hand att punkten 4 utgår ur förslaget. Om förslaget under punkten ändå anses böra genomföras viU Lagrådet förorda att bestemmelsen kompletteras i två avseenden. För det första bör en tidpunkt för det förtida Ucraft­trädandet när det gäller vissa ansökningar anges i lagtexten. Vidare bör det klargöras att det förtida Ucraftträdandet också skall gälfa vid över­klagande av beslut som meddelats dessförinnan.

I punkten 6 föreskrivs i fråga om brott som har begåtts före ikraftträ­dandet att äldre föreskrifter gäller. Med hänvisning till 5 § lagen (1964:163) om införande av brottsbaUcen föreslår Lagrådet att punkten får utgå.

Avslumingsvis konstaterar Lagrådet att lagrådsremissen inte innehåller några förslag tiU följdändringar i annan lagstiftning. Med anledning härav viU Lagrådet påpeka att bl.a. i lagama (1991:1482) om lotteri­skatt, (1991:1483) om skatt på vinstsparande m.m. och (1972:820) om skatt på spel finns hänvisningar som avser gällande lotterilag och som därför måste ändras. Lagrådet förutsätter att erforderliga ändringsförslag föreläggs riksdagen.

162

BUaga tiU Lagrådets

Prop. 1993/94:182

protokoU 1994-04-06

Bilaga 6

Lagens tiUämpningsområde

1

§

Denna lag skaU tiUämpas på lotterier som anordnas för allmänheten.

Ett lotteri skaU anses anordnat för alhnänheten även när det som vilUcor för deltegande krävs medlemskap i en viss sammanslutning, om denna väsentUgen har tiU upppgift att anordna lotterier eller när lotteriet annars med hänsyn tiU omfattningen eUer tiU vUUcoren för deltagande är att jämstella med ett lotteri som är anordnat för aUmänheten.

Lagen skaU tiUämpas också på lotterier i form av bingospel, automat­spel, roulettspel, tämingsspel och kortspel som inte anordnas för all­mänheten, om spelet anordnas i förvärvssyfte.

2§

Lagen gäUer inte svenska stetens premieobligationslån.

Den tiUämpas inte heller på automatspel som inte ger vinst eller ger vinst bara i form av frispel. Föreskrifter om sådant automatspel finns i lagen (1982:636) om anordnande av visst automatspel.

Definitioner

3§

Med lotteri avses i denna lag en verksamhet där en eller flera deltagare,

med eUer utan insats, kan få en vinst till ett högre värde än vad var och

en av de övriga deltagama kan få genom

1.

lotming, gissning, vadhållning eller lUcnande förfaranden,

2.

marknads- och tivolinöjen,

3. bingospel, automatspel,  roulettspel,  temingsspel,  kortspel,  kedje­

brevsspel och liknande spel.

Med vinst avses i denna lag även rätt till fortsatt spel.

4§

Med egentiiga lotterier avses i denna lag sådana lotterier som anges i

3 § förste stycket 1 och 2 med undanteg för vadhållning i samband med

hästtevUng.

5§

Med bingospel avses i denna lag ett lotteri

1. som fömtsätter att deltegaren är närvarande på spelplatsen och där

köper en bingobricka,

2. där vinstmöjlighetema är beroende av om de nummer som dras

163

sammanfaller med numren på bingobrickan, och

3. där deltegaren genast kan göra anspråk på och få ut sin vinst.

Prop. 1993/94:182

Bilaga 6 6§

I denna fag avses med automatspel: spel på följande mekaniska eller elektroniska spefautomater,

-vamspelsautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av varor och där vinstmöjUghetema helt eller delvis beror på slumpen,

-penningautomat: en spelautomat som betalar ut vinst i form av pengar och där vinstmöjlighetema huvudsakUgen beror på slumpen,

-värdeautomat: en spelautomat som betalar ut vinst bara i form av värdebevis, spelpoUetter eUer liknande och där vinstmöjUghetema hu­vudsakUgen beror på slumpen, samt

-skickUghetsautomat: en spelautomat som betelar ut vinst i form av pengar och där vinstmöjlighetema helt eller delvis beror på spelarens skicklighet.

Med lottförsäljningsautomat avses en automat som inte är utmstad med en slumpvalsgenerator eller ett elektroniskt minne och som efter be­talning förser deltagaren med en lottsedel som antingen är en vinstiott eUer en nitiott.

7§

Med kedjebrevsspel avses i denna lag spel i vilka vinstmöjlighetema huvudsakligen beror på antalet deltagare som efter hand inträder i spe­let.

8§

Med basbelopp avses i denna lag basbelopp enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring.

Krav på tiUstånd och typgodkännande

9§

Lotterier får anordnas bara efter tUlstend, om något annat inte följer av

denna lag.

Allmänna fömtsätmingar för tiUstend

10 §

TiUstånd att anordna ett lotteri får lämnas endast om det kan antes att verksamheten kommer att bedrivas på ett från allmän synpunkt lämpligt sätt samt enligt meddelade föreskrifter, villkor och bestemmelser.

164

TUlståndstid

Prop. 1993/94:182

Bilaga 6

11      §

TiUstånd att anordna lotteri skall avse en viss tid och ett visst område där lotteriverksamheten får bedrivas. Om det inte finns särskilda skäl tiU annat, skaU området utgöras av det område där sammanslumingen huvudsakUgen är verksam.

TiUstånd skaU lämnas tiU den som anordnar lotteriet.

TiUstånd med villkor

12      §

TiUståndsmyndigheten får förena ett lotteritillstend med särskilda vilUcor samt med kontroll- och ordningsbestemmelser.

Föreståndare

13      §

För varje tiUståndspliktigt lotteri som anordnas av en juridisk person skaU det finnas en föreståndare som tillstendsmyndigheten gcxlkänner.

TiUståndsmyndigheten får medge undanteg från kravet på förestendare, om det är uppenbart att någon sådan inte behövs.

Typgcxlkännande

14      §

Förslutna lotter och bingobrickor som används i ett lotteri skall vara av godkänd typ.  Detsamma gäller teknisk utmsming som används för insatser, vinstdragning eUer kontroU av egentiiga lotterier och bingospel.

Ett beslut om typgodkännande får förenas med vilUcor.

Egentiiga lotterier

Vem som kan få tUlstånd

15      §

TiUstånd att anordna ett egentiigt lotteri får lämnas till en svensk juri­disk person som är en ideeU förening och som

1. enUgt sina stedgar har till huvudsakligt syfte att främja ett allmännyt­

tigt ändamål inom landet,

2.

bedriver verksamhet som huvudsakligen tillgodoser sådant ändamål,

3.

inte vägrar någon inträde som medlem, om det inte finns särskilda skäl för dette med hänsyn tUl arten eUer omfattningen av föreningens verksamhet eller syfte eUer av någon annan orsak, och

4.

för sin verksamhet behöver lotteriinkomster.

165

12 Riksdagen 1993/94. 1 saml Nr 182

TUlstånd får lämnas cwkså tiU en annan juridisk person än en ideeU    Prop. 1993/94:182 förening eUer tiU en juridisk person som har till huvudsakUgt syfte att    Bilaga 6 firämja ett allmännyttigt ändamål utom landet, om det finns särskilda skäl för det.

Fömtsättningar för tiUstånd

16 §

TUlstånd att anordna ett egentUgt lotteri får ges, om

1.      en vinst som utgörs av pengar uppgår tiU högst ett basbelopp,

2. värdepappersvinster utgör högst 25 procent av det sammanlagda

vinstvärdet i lotteriet,

3. värdet av vinstema i lotteriet motsvarar minst

35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde,

4.

vinstandelen anges på lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs och

5.

det kan antas att lotteriet kommer att ge sökanden skälig avkasming och att denna kommer att användas för det aktuella allmännyttiga ända­målet.

Kravet enligt första stycket 5 på skälig avkasming gäller inte om det finns särskUda skäl för annat.

Om lottema skaU säljas i en lottförsäljningsautomat krävs vidare att

1. en vinstplan är faststeUd i förväg,

2.

vinstema har dragits i förväg inför en av tillsynsmyndigheten god­känd kontroUant och att

3.

automaten mte betalar ut någon vinst.

Lotterier som kräver registrering

17       

§

En sådan sammanslutning som avses i 15 § och som är verksam huvud­sakUgen inom en enda kommun får efter registrering anordna egentiiga lotterier under en treårspericxl, om

1.

lotteriema bedrivs bara inom den eller de kommuner där samman­slutiiingen är verksam,

2.

lotteriema inte bedrivs firån en fast försäljningsplats som tiUhanda­håUs av ett serviceföretag,

3.

insatsemas sammanfagda belopp i de lotterier som anordnas under treårspericxlen uppgår tiU högst 20 basbelopp,

4.

en vinst som utgörs av pengar uppgår till högst ett basbelopp,

5.

värdet av vinstema i varje lotteri motsvarar minst 35 procent och högst 55 procent av insatemas värde,

6.

vinstandelen anges pä lottsedlama, lottiistoma eller på den plats där lotteriet bedrivs, och

7. det för lotteriema fiims föreståndare som registreringsmyndigheten

gcxlkänt.

166

För lotteri som avses i 16 § tredje stycket gäller vidare där angivna    Prop. 1993/94:182

särskUda fömtsättningar.

Bilaga 6

Lotterier i radio och television

18 §

Ett egentUgt lotteri får inte anordnas i radio eller television utan särskUt tiUstånd.

TiUstånd att anordna egentUgt lotteri i närradio eller egensändningar av television i kabelnät får lämnas bara om det kan antas att marknaden för lokala lotterier inte försämras.

Lotterier som inte kräver tiUstånd

19 §

En sådan sammanslutning som avses i 15 § får anordna egentiiga lotte­rier utan tiUstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a)

en tiUstäUning eUer en sammankomst som sammanslumingen anord­nar eUer deltar i eUer

b)

ett bingospel som sammanslutningen anordnar,

2.

lotteriet bedrivs bara inom det för tillställningen, sammankomsten eUer bingospelet avsedda området,

3.

värdet av varje insats uppgår tiU högst 1/6 000 basbelopp,

4.

värdet av högsta vinsten uppgår till högst 1/6 basbelopp,

5.

det sammanfagda värdet av vinstema motsvarar minst

35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antalet in­satser och vinster samt värdet av dessa är bestämda enligt en uppgjord plan,

6.

vinstandelen anges på lottsedlama eller lottiistoma eller i den lokal där lotteriet bedrivs,

7.

lottköparen vid lottköpet får vete var och när vinstema skall dras och på vilket sätt resultetet av dragningen görs tillgängligt för allmänheten, om vinstdragningen inte redan har ägt mm och

8.

vinstema dras offentiigt före tiUstellningens, sammankomstens eller bingospelets slut för dagen, om vinstdragningen inte redan har ägt mm före lottförsäljningen.

167

Försäljning av lotter genom påteckning på lottUstor får, trots vad som    Prop. 1993/94:182 sägs i första stycket 2, påbörjas fyra veckor innan tUlställningen eUer    Bilaga 6 sammankomsten äger mm.

20 §

EgentUga lotterier får även i andra fall än som anges i

19 § anordnas utan tiUstånd, om

1. lotteriet anordnas i samband med

a)       en offentUg nöjestiUställning,

b)

en offentUg tiUstäUning tUl förmån för ett allmännyttigt ändamål, eUer

c)

en allmän sammankomst för framförande av ett konsbiärligt verk tUl förmån för ett allmännyttigt ändamål,

2. lotteriet bedrivs bara inom det för tillstellningen eller samman­

komsten avsedda området,

3.

vinstema utgörs bara av varor eller tjänster,

4.

värdet av varje insats uppgår till högst 1/6 000 basbelopp,

5.

värdet av högste vinsten uppgår till högst 1/60 basbelopp,

6.

vinstema delas ut i omedelbar anslutning till deltegandet i lotteriet,

7.

det sammanlagda värdet av vinstema motsvarar minst

35 procent och högst 55 procent av insatsemas värde, om antelet in­satser och vinster samt värdet av dessa är bestemda enligt en uppgjord plan, och

8. vinstandelen anges på lottsedlama eller anslås i den lokal där lotteriet

bedrivs.

21 §

I samband med utgivandet av en tryckt pericxlisk skrift eller i samband med sändning i radio eUer television får det uten tillstend anordnas lotteri där pristagare utses i en favling som har anordnats i skriften eller i sändningen, om

1. det som vilUcor för att delta i lotteriet inte fordras att skriften innehas eUer att msats betalas, och

2. värdet av högsta vinsten uppgår tiU högst 1/60 basbelopp.

168

Bingospel

Prop. 1993/94:182

Bilaga 6

22 §

TiUstånd att anordna bingospel får ges till en sådan sammansluming som avses i 15 §, om

1. värdet av högsta vinsten inte överstiger ett basbelopp,

2.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 35 procent av insatsemas värde,

3.

vinstandelen anges på bingobrickoma eller anslås i spellokalen, och

4.

det kan antas att bingospelet kommer att ge sammanslumingen skälig avkasming, om det inte finns särskilda skäl för något annat.

Om det finns särskilda skäl för det får värdet av högsta vinsten uppgå tUl högre belopp än som anges i första stycket 1, dock högst sex basbe­lopp.

TiUstend får lämnas för högst tre år åt gången.

23       

§

Bestämmelsema i 18 § om egentiigt lotteri gäller också för bingospel.

24       

§

Vid prövning av frågor om tiUstend enligt 22 § skall särskild hänsyn tes tiU sammanslumingens behov av inkomster från bingospel för sin verk­samhet.

Om utrymmet för bingospel på marknaden är begränsat skall vid be­dömningen av behovet av inkomster från bingospel hänsyn främst tes tiU omfattningen av ungdomsverksamheten i sammanslumingar vars ändamål naturligen kan förenas med ungdomsverksamhet. Företräde skaU dessutom ges sammanslutiiing som bedriver verksamhet som främ­jar förståelsen för och underlättor anpassningen av handUcappade bam och ungdomar i samhället.

Automatspel

Spel på vamspelautomater

25 §

TiUstend att anordna spel på vamspelsautomater får lämnas, om 1. spelet anordnas i samband med

a)

en offentiig nöjestiUställning,

b)

hotell- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tillstånd tiU servering av spritdrycker, vin eller sterköl enligt lagen (1977:293)

om handel med drycker eUer om det ändå kan antes att spelet uten

169

olägenhet kan anordnas i samband med verksamheten, eller

c) bingospel,

Prop. 1993/94:182

2.

värdet av spelarens insats uppgår tiU högst 1/6 000 basbelopp,

Bilaga 6

3.

värdet av högste vinsten uppgår tiU högst 1/300 basbelopp,

4.

varje spefautomat förses med tiUståndshavarens namn eUer något annat kännetecken,

5.

det kan antes att spelautomaten inte kommer att användas

för något annat ändamål än den enUgt ansökan är avsedd för, och

6. det kan antes att gcxl ordning kommer att råda inom den lokal eller

på den plats där spelet skaU bedrivas.

Spel på penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater

26 §

TiUstånd att anordna spel på penningautomater, värdeautomater och skickUghetsautomater får lämnas, om spelet anordnas på fartyg i in­temationeU trafik.

27        

§

TiUstånd att anordna spel på värdeautomater i andra fall än som avses i 26 § får ges, om

1. spelet anordnas tiU förmån för sådana sammanslumingar som avses i

15 §,

2.

spelet anordnas i samband med hotell- och restaurangverksamhet, om det för rörelsen finns tillstånd till servering av spritdrycker, vin eller starköl enUgt lagen (1977:293) om handel med drycker,

3.

värdet av spelarens insats uppgår till högst 1/6 500 basbelopp per spel,

4.

värdet av högste vinsten uppgår till hundra gånger insatsen,

5.

högst fem värdeautomater placeras på varje spelplats,

6.

inga vinster betalas ut i pengar,

7.

värdet av vinstema i spelet motsvarar minst 85 procent av insatsemas värde,

8.

spelautomatema kan kontrolleras genom tele- och datebaserade kom­munikationssystem ,

9.

varje spelautomat förses med tillståndshavarens namn eller något annat kännetecken,

10.

det kan antes att spelautomaten inte kommer att användas för något annat ändamål än den enligt ansökan är avsedd för och

11.

det kan antes att god ordning kommer att råda inom den lokal eller på den plats där spelet skall bedrivas.

Innehav av penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater m.m.

28 §

Penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater får inne­has bara efter tiUstånd.

Sådana automater får dock innehas uten särskilt tillstånd

170

1. av den som har tillstånd enbgt 26 eUer 27 § att anordna automatspel,    Prop. 1993/94:182

om automaten omfattas av speltUlståndet,

Bilaga 6

2.

av automatinnehavares dödsbo under en tid av längst ett år firån dödsfaUet och av automatinnehavares konkursbo längst intill dess kon­kursen har avslutats, eUer

3.

av den som har fått sitt tiUstend att inneha automaten återkaUat, tiU dess att tre månader har förflutit från det att beslutet om återkallelsen vann faga kraft.

TUlstånd får förenas med särskilda villkor samt med kontroU- och ord-ningsbestämmelser.

29 §

Införsel tiU landet av penningautomater, värdeautomater och skicklig­hetsautomater är tiUåten endast för den som har rätt att enligt 28 § första stycket eller andra stycket 1 inneha sådan automat.

30        

§

Regeringen eUer den myndighet som regeringen bestemmer får före­skriva undantag firån 28 § förste stycket och 29 § i fråga om penningau­tomater, värdeautomater och skicklighetsautomater som innehas

1. på fartyg i intemationeU trafik för spel på fartyget, eller

2. i yrkesmässig verksamhet för tillverkning, reparation eller lUcnande.

31 §

I fråga om rätten att hantera oförtullade penningautomater, värdeauto­mater och skickUghetsautomater gäller lagen (1973:980) om transport, förvaring och förstöring av införselreglerade varor, m.m.

Roulettspel och tämingsspel

32        

§

TUlstend att anordna roulettspel och temingsspel får ges, om

1. spelet anordnas i samband med

a)

en offentUg nöjestillstellning inom en nöjespark eller liknande an-faggnmg,

b)

hoteU- och resteurangverksamhet, om det för rörelsen finns tillstånd tiU servering av spritdrycker, vin eUer sterköl enligt lagen (1977:293) om handel med drycker eller om det ändå kan antes att spelet uten ofagenhet kan anordnas i samband med verksamheten, eller

c)

trafik pä fartyg i internationell trafik,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskild vinstmöjlighet uppgår till högst 1/6000 basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår till högst 1/200 basbelopp, och

4.

den som söker tUlstånd bedöms vara lämplig att driva verksamheten.

171

33 §

Prop. 1993/94:182

Vid prövningen enUgt 32 § förste stycket 4 skall tillstendsmyndigheten    Bilaga 6

beakte sökandens erfarenheter på området, ekonomiska förhållanden, vUja och förmåga att ftiUgöra sina skyldigheter mot det allmänna, lag­lydnad i övrigt samt andra omständigheter av betydelse.

I fråga om aktiebolag, handelsbolag och ekonomiska eller ideeUa för­eningar skall prövningen även omfatte

1.

verstäUande direktören och andra som genom en ledande stellning har ett bestämmande inflytande över verksamheten,

2.

styrelseledamöter och styrelsesuppleanter som till följd av eget eller närståendes ekonomiska intresse har en väsentiig gemenskap med den juridiska personen som är gmndad på andelsrätt eller därmed jämförligt ekonomiskt intresse, och

3.

bolagsmännen i handelsbolag.

Som närstående tUl en styrelseledamot eller en styrelsesuppleant anses den som enligt 4 kap. 3 § förste stycket konkurslagen (1987:672) är att anse som närsteende tiU gäldenären.

Kortspel

34       

§

TiUstend att anordna kortspel får ges, om

1.

sf)elet anordnas i ett sådant sammanhang som avses i 32 § förste stycket 1,

2.

värdet av spelarens insats på varje särskild vinstmöjlighet uppgår till högst 1 /6CX) basbelopp,

3.

värdet av högste vinsten på varje särskild vinstmöjlighet uppgår till högst 1 /400 basbelopp, och

4.

den som söker tillstånd uppfyller kraven i 32 § förste stycket 4 enligt 33 §.

Förbud att delte i vissa lotterier

35 §

Den som är under 18 år får inte delta i automatspel, roulettspel, ter-ningsspel och kortspel.

36 §

AnsteUda eller fiinktionärer hos den som anordnar bingospel eller såda­na lotterier som avses i 35 § får inte delte i lotteriet.

Förbjudna förfaranden

37 §

Det är inte tUlåtet för den som anordnar ett lotteri att lämna kredit för

insatser i lotteriet.

172

38 §

Prop. 1993/94:182

Det är inte tUlåtet att i yrkesmässig verksamhet eUer annars i förvärvs-    Bilaga 6

syfte

1. främja deltegande i ett inom landet anordnat lotteri som inte är till­

fatet eUer ett utom landet anordnat lotteri, eUer

2. utan medgivande av anordnaren sälja lotter, ta emot insatser eller

förmedla vinster i ett tiUåtet lotteri.

TiUståndsmyndigheter EgentUga lotterier

39 §

Den kommunafa nämnd som kommunen bestämmer prövar frågor om tiUstånd enligt 16 §, när lotteriet skall anordnas av en sammansluming som är verksam huvudsakligen inom endast en kommun.

Registi-ering enUgt 17 § skall göras hos den kommunala nämnd som kommunen bestämmer

40        

§

Länsstyrelsen prövar frågor om tillstånd enligt 16 §, när lotteriet skall bedrivas i flera kommuner inom ett län.

41 §

Lotterunspektionen prövar frågor om tillstend enligt 16 § när lotteriet skall bedrivas i flera län.

Lotteriinspektionen prövar också frågor om tillstend i fall då särskilt tiUstånd krävs enligt 18 eUer 23 §.

Bingospel

42        

§

Länsstyrelsen i det län där ett bingospel skall bedrivas prövar frågor om tiUstånd enUgt 22 §. Om bingospelet skall bedrivas i flera län eller om 22 § andra stycket skall tUlämpas prövas dock frågan om tillstånd av Lotteriinspektionen.

Automatspel, roulettspel, tämingsspel och kortspel

43        

§

Lotterunspektionen prövar frågor om tillstånd att anordna spel

1. enligt 25 § på vamspelsautomater,

2.

enligt 26 § på penningautomater, värdeautomater och skicklighetsau­tomater,

3.

enligt 32 § på roulettspel och temingsspel och

4.

enligt 35 § på kortspel.

173

44 §

Prop. 1993/94:182

Regeringen eUer den myndighet som  regeringen bestämmer prövar    Bilaga 6

frågor om tiUstånd enUgt 27 § att anordna spel på värdeautomater. Innan sådant tiUstånd lämnas skall berörd kommun beredas tillfälle att yttra sig.

Andra lotterier

45 §

Regeringen får meddela särskUt tUlstånd att anordna lotteri i andra fåU och annan ordning än som anges i denna fag. Sådant tillstånd får dock inte avse kedjebrevsspel eUer liknande spel eller sådant automatspel som ger vinst i form av pengar.

Typgodkännande

46 §

Lotterunspektionen prövar fiågor om typgcxlkännande enligt 14 §.

TiUstånd tiU innehav av vissa spelautomater

47        

§

Lotteriinspektionen prövar frågor om tillstend enligt 28 § att inneha penningautomater, värdeautomater och skicklighetsautomater.

TiUsyn och kontroll Central och lokal tiUsyn

48 §

Lotteriinspektionen har den centrala tillsynen över att denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen följs. Lotteriinspektio­nen utövar också den närmare tillsynen över sådana lotterier som anord­nas efter tiUstånd av inspektionen eller regeringen.

Den kommunala tiUstånds- och registreringsmyndigheten samt länssty­relsen har den närmare tiUsynen över sådana lotterier som får anordnas efter tiUstånd av eller registrering hos myndigheten.

Länsstyrelser och kommuner skall hjälpa Lotteriinspektionen att utöva den centrala tiUsynen.

KontroUanter

49 §

TiUståndsmyndigheten respektive registreringsmyndigheten skall utse en

kontroUant för sådana egentiiga lotterier som avses i 16 och 17 §§ samt

faststäUa arvodet tUl kontrollanten. Arvcxlet skall befalas av den som

anordnar lotteriema.

174

Den som efter registrering anordnar lotterier enligt 17 § skall senast den    Prop. 1993/94:182 15 febmari varje år tiU kontroUanten redovisa de lotterier som har    Bilaga 6 anordnats under föregående kalenderår. KontroUanten skall senast den 1 aprU varje år och vid utgången av varje tiUståndsperiod lämna registre­ringsmyndigheten uppgift om insatsemas sammanfagda belopp i de lotterier som har anordnats under perioden.

Upplysningsskyldighet

50 §

Den som har tiUstånd enUgt denna lag eUer med stöd av 17 § anordnar lotterier efter registrering är skyldig att på begäran av tiUsynsmyndigheten lämna de upplysningar och tiUhandahåUa de hand­lingar eUer annat som behövs för tillsynen.

Vaming och återkallelse av tUlstånd

51 §

Om tiUståndshavaren inte följer föreskriftema i denna lag eller före­skrifter, villkor eller bestämmelser som har meddelats med stöd av fagen, får den myndighet som har lämnat tillstendet meddela vaming eller återkalla tiUståndet.

TUlståndet får också återkallas eller ändras om fömtsättningama för tiUstendet inte längre finns eller har ändrats.

Beslut om vaming och återkallelse av tillstend gäller omedelbart, om inte annat bestäms.

Förelägganden och förbud

52 §

En tUlsynsmyndighet får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag och de föreskrifter, vilUcor och bestämmelser som har meddelats med stöd av lagen skall följas.

Ett sådant föreläggande eUer förbud får förenas med vite.

Avgifter

53 §

Avgifter får tes ut i ärenden om tillstend, registrering, typgodkännande och tUlsyn enligt denna lag.

I ärenden hos en kommunal nämnd skall avgiften betelas enligt den texa som fullmäktige bestemmer.

I andra faU skaU avgift betalas enligt de föreskrifter som meddelas av

175

regeringen eUer den myndighet som regeringen bestämmer.

Prop. 1993/94:182

Straffbestämmelser

Bilaga 6

54 §

TiU böter eUer fängelse i högst sex månader döms den som uppsåtiigen eUer av grov oaktsamhet

1.

olovUgen anordnar lotteri, eUer

2.

olovUgen innehar en penningautomat, värdeautomat eller skickUg­hetsautomat.

I ringa faU döms inte tiU ansvar.

Är brottet grovt döms tiU fängelse i högst två år.

55 §

Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud enligt

denna lag får inte dömas till straff enligt

54 § för en gäming som omfattes av föreläggandet eller förbudet.

56 §

Om flera har medverkat till brott som avses i 54 § gäller bestämmel­sema i 23 kap. brottsbaUcen.

57 §

Bestämmelsema i 54 och 56 §§ skall inte tillämpas, om gämingen är belagd med straff i brottsbalken.

Om olovlig införsel av vara och försök till det finns bestemmelser i fagen (1960:418) om straff för vamsmuggling.

58 §

Insatser som tegits emot vid brott enligt denna lag samt utmsming, handlingar och annan egendom som har använts vid eller varit föremål för ett sådant brott skall förklaras förverkade, om det inte är uppenbart oskäligt. Om en spelautomat förverkas skall även dess innehåll förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt.

Förverkande kan, utöver vad som framgår av 36 kap. 5 § brottsbalken, ske hos den som yrkesmässigt tillhandahållit egendomen. I stellet för egendomen kan dess värde förklaras förverkat.

Överklagande

59 §

Ett beslut enligt denna lag av en kommunal nämnd, en länsstyrelse eller Lotteriinspektionen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

176 PrövningstUlstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Övergångsbestämmelser

1.  E)enna fag träder i kraft den 1 januari 1995, då lotterilagen

(1982:1011) SkaU upphöra att gäUa.

2.

TiUstånd att anordna roulettspel, tämingsspel och kortspel som har bevUjats enUgt äldre föreskrifter upphör att gälla senast den 1 juli 1995.

3.

Andra tiUstånd än som avses i 2 och som har meddelats enligt äldre föreskrifter fortsätter att gäUa. I fråga om sådana tillstend tUlämpas äldre föreskrifter. TiUstånd som gäUer lottförsäljningsautomater viUca inte är tiUåma enligt den nya fagen får förlängas längst till och med den 31 december 1997.

4.

Äldre föreskrifter gäller i fråga om överklagande av beslut som har meddelats före lagens ikraftträdande.

Prop. 1993/94:182 Bilaga 6

177

Civildepartementet

Prop. 1993/94:182

Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde den 7 april 1994

Närvarande: stetsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN], HellsvUc,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1993/94:182 Ny lotterilag.

178

Rättsdatablad

Prop. 1993/94:182

Författningsrubrik

Bestämmelser som inför,    Celouiuminer för ba-

äodiar, upphäver eller

komliggaode EG-regler

upprepar ett normgiv-oifigsbetnyiidigaiide

Lotterilagen

53 §

179

gotab   46377, Stockholm 1994