Prop.

1994/95:203

Regeringens proposition

1994/95:203

Finansiering av medlemskapet i Europeiska

unionen

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 18 april 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås åtgärder som skall finansiera vårt medlemskap i

Europeiska unionen. Åtgärderna innebär höjd energiskatt på bränsle som förbrukas

i jordbrukstraktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Vidare föreslås att

vattenkraftsskatten, kärnkraftsskatten, koldioxidskatten för samtliga bränslen

och energiskatten på elkraft höjs. Härutöver föreslås höjning och indexering av

försäljningsskatten på motorfordon. Den nu gällande tidsbegränsningen av in-

dexeringen av energiskatten, alkoholskatten och tobaksskatten föreslås slopad.

Underlaget för fastighetsskatt föreslås breddat till att omfatta även

kommersiella lokaler och industrifastigheter. Slutligen föreslås att avdrags-

rätten för privata pensionsförsäkringspremier begränsas.

 Ändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft den 1 januari 1996 dock föreslås

att höjningen av energiskatten på bränsle som förbrukas i arbetsfordon i princip

skall träda i kraft den 1 juli 1995. Såvitt gäller pensionsförsäkringspremier

föreslås att avdragsbegränsningen skall gälla fr.o.m. den 8 april 1995.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................ 3

2 Lagtext.................................... 3

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1974:1776) om skatt på energi......... 3

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1982:1201) om skatt på viss elektrisk

 kraft.................................. 14

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1983:1104) om särskild skatt för

 elektrisk kraft från kärnkraftverk..... 15

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1978:69) om försäljningsskatt på

 motorfordon............................ 16

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1994:1563) om tobaksskatt............. 20

 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1994:1564) om alkoholskatt............ 21

 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. 22

 2.8 Förslag till lag om ändring i kommunal-

 skattelagen (1928:370)................. 25

3 Ärendet och dess beredning................. 29

4 Inledning.................................. 29

5 Höjd skatt på bränsle som förbrukas i vissa

 motordrivna fordon......................... 30

6 Höjning av koldioxidskatten på bränslen och

 energiskatten på elektrisk kraft........... 33

7 Beskattningen av gasol som förbrukas i

 stationära motorer......................... 35

8 Den särskilda nedsättningsregeln för

 energiintensiv industri.................... 36

9 Höjd skatt på elektrisk kraft från äldre

 vattenkraftverk och kärnkraftverk.......... 37

10 Höjning av försäljningsskatten på motor-

 fordon..................................... 38

11 Indexering av vissa punktskatter........... 39

12 Breddat underlag för uttag av fastighets-

 skatt...................................... 40

13 Begränsning av avdragsrätten för privat

 pensionssparande........................... 41

14 Finansiella effekter för offentlig sektor.. 46

 14.1 Fastighetsskatter..................... 47

 14.2 Energi- och miljörelaterade skatter... 47

 14.3 Övriga förändringar................... 48

15 Författningskommentar...................... 48

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 18 april 1995............................. 52

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

2. lag om ändring i lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk kraft,

3. lag om ändring i lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från

kärnkraftverk,

4. lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

5. lag om ändring i lagen (1994:1563) om tobaksskatt,

6. lag om ändring i lagen (1994:1564) om alkoholskatt,

7. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt,

8. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 5 §, 2 kap. 1, 9 och 10 §§, 7 kap. 4 och 7 §§,

9 kap. 2 och 9 §§, 10 kap. 4, 5, 7 och 9 §§ och 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om

skatt på energi skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 5 §

 Beteckningar i denna Beteckningar i denna

lag som förekommer i lag som förekommer i for-

fordonskungörelsen donskungörelsen (1972:-

(1972:595) och i 595) och i bilregister-

bilregisterkungörelsen kungörelsen (1972:599)

(1972:599) har samma har samma betydelse som

betydelse som i dessa i dessa kungörelser.

kungörelser.

 Med trafiktraktor för-

stås i denna lag dock

inte

 1. traktor som är sär-

skilt konstruerad för

att användas för på- och

avlastning av påhängs-

vagnar inom hamn- och

terminalområden eller

andra liknande områden,

eller

 2. jordbrukstraktor

som till följd av anmälan

om tillfällig användning

enligt 23 § fordons-

skattelagen (1988:327)

är att anse som trafik-

traktor.

 2 kap.

 1 §

Nuvarande lydelse

 Energiskatt och koldioxidskatt skall för år 1995, om inte annat följer av andra

stycket, betalas för följande bränslen med angivna belopp:

KN-nr Slag av bränsle Skattebelopp

 Energiskatt Koldioxidskatt Summa skatt

1.2710 00 27, Bensin, dock inte

 2710 00 29 flygbensin, som

 eller uppfyller krav för

 2710 00 32

 a) miljöklass 2 3 kr 22 öre 79 öre 4 kr 01 öre

 per liter per liter per liter

 b) miljöklass 3 3 kr 28 öre 79 öre 4 kr 07 öre

 per liter per liter per liter

2.2710 00 34 Annan bensin 3 kr 81 öre 79 öre 4 kr 60 öre

 eller än som avses per liter per liter per liter

 2710 00 36 under 1, dock

 inte flygbensin

3.2710 00 55, Eldningsolja,

 2710 00 69 dieselbrännolja,

 eller annan fotogen än

 2710 00 74- flygfotogen, m.m.

 2710 00 78 som

 a) har försetts 577 kr per m3 982 kr per m3 1 559 kr per m3

 med märkämnen eller

 ger mindre än 85

 volymprocent de-

 stillat vid 350°C,

 b) inte har försetts

 med märkämnen och ger

 minst 85 volymprocent

 destillat vid 350°C,

 tillhörig

 miljöklass 1 1 442 kr per m3 982 kr per m3 2 424 kr per m3

 miljöklass 2 1 644 kr per m3 982 kr per m3 2 626 kr per m3

 miljöklass 3 1 910 kr per m3 982 kr per m3 2 892 kr per m3

4.ur Gasol som används

 2711 12 11- för

 2711 19 00

 a) drift av per-

 sonbil, lastbil, 90 öre per 51 öre per 1 kr 41 öre

 buss, trafik- liter liter per liter

 traktor, fartyg

 eller luftfartyg

 b) annat ändamål 112 kr per 1 024 kr per 1 136 kr per

 än som avses 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 under a

5.ur Metan som används

 2711 29 00 för

 a) drift av per- 1 498 kr per 725 kr per 2 223 kr

 sonbil, lastbil, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 buss, trafiktrak-

 tor, fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål 187 kr per 725 kr per 912 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

6.2711 11 00, Naturgas som används

 2711 21 00 för

 a) drift av per- 1 498 kr per 725 kr per 2 223 kr per

 sonbil, lastbil, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 buss, trafiktrak-

 tor, fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål 187 kr per 725 kr per 912 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

7.2701, 2702 kolbränslen 245 kr per 854 kr per 1 099 kr per

 eller 2704 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

8.2713 11 00- Petroleumkoks 245 kr per 854 kr per 1 099 kr per

 2713 12 00 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 I fall som avses i 4 kap. 1 § första stycket 7 och andra stycket samt 12 §

första stycket 4 och andra stycket tas skatt ut med ett belopp som motsvarar

skillnaden mellan de skattebelopp som gäller för bränslets olika användnings-

sätt.

 För åren 1996 till och med 1998 skall de i första stycket angivna skattebelop-

pen räknas om enligt 10 §. Därefter skall skatt betalas med de belopp som gäller

vid utgången av år 1998.

Föreslagen lydelse

 Energiskatt och koldioxidskatt skall för år 1995, om inte annat följer av

andra stycket, betalas för följande bränslen med angivna belopp:

KN-nr Slag av bränsle Skattebelopp

 Energiskatt Koldioxidskatt Summa skatt

1.2710 00 27, Bensin, dock inte

 2710 00 29 flygbensin, som

 eller uppfyller krav för

 2710 00 32

 a) miljöklass 2 3 kr 22 öre 84 öre 4 kr 06 öre

 per liter per liter per liter

 b) miljöklass 3 3 kr 28 öre 84 öre 4 kr 12 öre

 per liter per liter per liter

2.2710 00 34 Annan bensin 3 kr 81 öre 84 öre 4 kr 65 öre

 eller än som avses per liter per liter per liter

 2710 00 36 under 1, dock

 inte flygbensin

3.2710 00 55, Eldningsolja,

 2710 00 69 dieselbrännolja,

 eller annan fotogen än

 2710 00 74- flygfotogen, m.m.

 2710 00 78 som

 a) har försetts 577 kr per m3 1 030 kr per m3 1 607 kr per m3

 med märkämnen

 eller ger mindre

 än 85 volymprocent

 destillat vid 350°C,

 b) inte har försetts

 med märkämnen och ger

 minst 85 volymprocent

 destillat vid 350°C,

 tillhörig

 miljöklass 1 1 442 kr per m3 1 030 kr per m3 2 472 kr per m3

 miljöklass 2 1 644 kr per m3 1 030 kr per m3 2 674 kr per m3

 miljöklass 3 1 910 kr per m3 1 030 kr per m3 2 940 kr per m3

4.ur Gasol som används

 2711 12 11- för

 2711 19 00

 a) drift av motor-

 drivet fordon, 90 öre per 54 öre per 1 kr 44 öre

 fartyg eller liter liter per liter

 luftfartyg

 b) annat ändamål 112 kr per 1 080 kr per 1 192 kr per

 än som avses 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 under a

5.ur Metan som används

 2711 29 00 för

 a) drift av motor-1 498 kr per 770 kr per 2 268 kr

 drivet fordon, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål 187 kr per 770 kr per 957 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

6.2711 11 00, Naturgas som används

 2711 21 00 för

 a) drift av motor-1 498 kr per 770 kr per 2 268 kr per

 drivet fordon, 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 fartyg eller

 luftfartyg

 b) annat ändamål 187 kr per 770 kr per 957 kr per

 än som avses 1 000 m3 1 000 m3 1 000 m3

 under a

7.2701, 2702 Kolbränslen 245 kr per 895 kr per 1 140 kr per

 eller 2704 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

8.2713 11 00- Petroleumkoks 245 kr per 895 kr per 1 140 kr per

 2713 12 00 1 000 kg 1 000 kg 1 000 kg

 I fall som avses i 4 kap. 1 § första stycket 7 och andra stycket samt 12 §

första stycket 4 och andra stycket tas skatt ut med ett belopp som motsvarar

skillnaden mellan de skattebelopp som gäller för bränslets olika användnings-

sätt.

 För kalenderåret 1996 och efterföljande kalenderår skall de i första stycket

angivna skattebeloppen räknas om enligt 10 §.

Lydelse enligt prop. 1994/95:213Föreslagen lydelse

 9 §

 Bränsletank som förser Bränsletank som förser

motor på personbil, motor på motordrivet

lastbil, buss eller fordon med bränsle får

trafik-traktor som är inte innehålla oljepro-

eller bör vara upptagen dukt som enligt

i bilregistret eller i föreskrifter som

militära fordonsregi- meddelats med stöd av 8 §

stret med bränsle får första stycket är försedd

inte innehålla med märkämnen. Inte heller

oljeprodukt som enligt bränsletank som förser mo-

föreskrifter som med- tor på båt med bränsle får

delats med stöd av 8 § innehålla en sådan olje-

första stycket är för- produkt.

sedd med märkämnen. Inte

heller bränsletank som

förser motor på båt med

bränsle får innehålla en

sådan oljeprodukt.

 Bestämmelserna i första stycket gäller även oljeprodukt, från vilken märkämnen

som avses i 8 § första stycket har avlägsnats.

 Bestämmelserna i första

och andra styckena

gäller även för fordon som

brukas med stöd av

saluvagnslicens enligt

38 § bilregis-

terkungörelsen

(1972:599) samt fordon

som förts in i landet för

att tillfälligt brukas

här och inte är

registrerat här.

Lydelse enligt prop. 1994/95:213Föreslagen lydelse

 Beskattningsmyndigheten kan medge att bränsletank på båt som disponeras av För-

svarsmakten, Försvarets materielverk, Kustbevakningen eller annan statlig

myndighet får innehålla oljeprodukt som enligt föreskrifter som meddelats med

stöd av 8 § första stycket är försedd med märkämnen. Om det finns särskilda skäl

kan sådant medgivande också lämnas för annan båt. Har medgivande lämnats för båt

gäller 7 kap. 2 § andra stycket 1 b samt 8 kap. 3 och 4 §§ om avdrag och inköp

mot försäkran för bränsle i skepp även för bränsle i sådan båt.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 §

 Energiskatt och För år 1996 och

koldioxidskatt för vart efterföljande kalenderår

och ett av kalenderåren skall energiskatt och

1996 till och med 1998 koldioxidskatt betalas

skall betalas med med belopp som efter en

belopp som efter en årlig omräkning motsvarar

årlig omräkning mot- de i 1 § angivna

svarar de i 1 § skattebeloppen multi-

angivna skattebeloppen plicerade med det jäm-

multiplicerade med det förelsetal, uttryckt i

jämförelsetal, uttryckt procent, som anger för-

i procent, som anger hållandet mellan det all-

förhållandet mellan det männa prisläget i oktober

allmänna prisläget i månad året närmast före det

oktober månad året när- år beräkningen avser och

mast före det år beräk- prisläget i oktober 1994.

ningen avser och pris-

läget i oktober 1994.

 Regeringen fastställer före november månads utgång de omräknade skattebelopp

som enligt denna lag skall tas ut för påföljande kalenderår. Beloppen avrundas

till hela kronor och ören.

 7 kap.

 4 §

 Avdrag får, i den mån Avdrag får, i den mån av-

avdrag inte har gjorts drag inte har gjorts

enligt 1-3 §§, göras enligt 1-3 §§, göras även för

även för energiskatten energiskatten samt för

samt för tre fjärdedelar tre fjärdedelar av

av koldioxidskatten på koldioxidskatten på

annat bränsle än bensin bränsle som förbrukats för

eller oljeprodukter annat ändamål än drift av

enligt 2 kap. 1 § första motordrivna fordon vid

stycket 3 b som tillverkningsprocessen i

förbrukats vid industriell verksamhet

tillverkningsprocessen eller för väx-

i industriell verk- thusuppvärmning vid

samhet eller för yrkesmässig växthusodling.

växthusuppvärmning vid

yrkesmässig växt- I fråga om gasol som

husodling. förbrukats för drift av

 stationära motorer får

 dock avdrag för

 koldioxidskatt endast

 göras för den del av

 skatten som överstiger

 350 kronor per 1 000

 kilogram.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §

 Vad som föreskrivs om Vad som föreskrivs om

avdrag för skatt på avdrag för skatt på bränsle

bränsle som avses i 2 som avses i 2 kap. 1 §

kap. 1 § första stycket första stycket 3 b, ben-

3 b och bensin tillämpas sin och gasol tillämpas

även på bränsle för även på bränsle för vilket

vilket motsvarande skatt motsvarande skatt skall

skall betalas enligt 2 betalas enligt 2 kap. 3

kap. 3 och 4 §§, dock och 4 §§, dock inte

inte flygbensin och flygbensin och flygfoto-

flygfotogen. gen.

 9 kap.

 2 §

 Om någon som inte är Om någon som inte är

skattskyldig har för- skattskyldig har

brukat annat bränsle än förbrukat bränsle för annat

sådant som beskattas ändamål än drift av

som bensin eller motordrivna fordon vid

oljeprodukter enligt tillverkningsprocessen i

2 kap. 1 § första industriell verksamhet

stycket 3 b vid till- eller för växthusupp-

verkningsprocessen i värmning vid yrkesmässig

industriell verksamhet växthusodling, medger

eller för växthusuppvärm-beskattningsmyndigheten

ning vid yrkesmässig efter ansökan

växthusodling, medger återbetalning av energi-

beskattningsmyndigheten skatten och tre

efter ansökan återbe- fjärdedelar av koldioxid-

talning av skatten på bränslet. I

energiskatten och tre fråga om gasol, som

fjärdedelar av koldiox- förbrukats för drift av

idskatten på bränslet. stationära motorer får

 dock återbetalning av

 koldioxidskatt endast

 göras med belopp som

 överstiger 350 kronor per

 1 000 kilogram.

 9 §

 Har annat bränsle än så- Har annat bränsle än

dant som beskattas som sådant som beskattas som

bensin eller oljepro- mineraloljeprodukt

dukter enligt 2 kap. 1 § förbrukats för annat ändamål

första stycket 3 b än drift av motordrivna

förbrukats vid industri- fordon vid industriell

ell framställning av framställning av pro-

produkter av andra dukter av andra

mineraliska ämnen än mineraliska ämnen än

metaller, medger metaller, medger be-

beskattningsmyndigheten skattningsmyndigheten

efter ansökan att koldi- efter ansökan att kol-

oxidskatten på bränslet dioxidskatten på bränslet

tas ut med sådant belopp tas ut med sådant belopp

att skatten för den som att skatten för den som

bedriver framställningen bedriver framställningen

inte överstiger inte överstiger 1,2 pro-

1,2 procent av de fram- cent av de framställda

ställda produkternas produkternas försäljnings-

försäljningsvärde fritt värde fritt fabrik.

fabrik.

 Ansökan om nedsättning enligt första stycket skall omfatta en period om ett

kalenderår och skall lämnas in till beskattningsmyndigheten senast inom ett år

efter kalenderårets utgång.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 kap.

 4 §

 Om oljeprodukter där Om oljeprodukter där

sådana märkämnen som av- sådana märkämnen som avses

ses i 2 kap. 8 § första i 2 kap. 8 § första

stycket har avlägsnats stycket har avlägsnats

och för vilka skatt och för vilka skatt

enligt 2 kap. 1 § första enligt 2 kap. 1 § första

stycket 3 b inte beta- stycket 3 b inte

lats, anträffas i annat betalats, anträffas i

utrymme än bränsletank annat utrymme än

som förser motor på per- bränsletank som förser

sonbil, lastbil, buss, motor på motordrivet

trafiktraktor eller båt fordon eller båt med

med bränsle och det är bränsle och det är uppen-

uppenbart att oljepro- bart att oljeprodukterna

dukterna avsetts för avsetts för tillförsel

tillförsel till sådan till sådan bränsletank i

bränsletank i strid mot strid mot 2 kap. 9 §, påför

2 kap. 9 §, påför beskatt-beskattningsmyndigheten

ningsmyndigheten den den som ansvarat för att

som ansvarat för att de de nämnda ämnena

nämnda ämnena avlägsnats,avlägsnats, skatt med

skatt med belopp som belopp som motsvarar den

motsvarar den skatt som skatt som skulle ha

skulle ha tagits ut för tagits ut för

oljeprodukterna enligt oljeprodukterna enligt

2 kap. 1 § första 2 kap. 1 § första stycket

stycket 3 b. 3 b.

 5 §

Nuvarande lydelse

 En särskild avgift skall betalas för personbil, lastbil, buss, trafiktraktor

och båt, vars bränsletank innehåller oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 §.

Avgiften uppgår för personbil och båt till 10 000 kronor. Avgiften beräknas för

lastbilar, bussar och trafiktraktorer på följande sätt.

Skattevikt, Avgift, kronor

kilogram

 0-3 500 10 000

 3 501-10 000 20 000

10 001-15 000 30 000

15 001-20 000 40 000

20 001- 50 000

 Med skattevikt avses den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas enligt

fordonsskattelagen (1988:327). Avgiften tas ut för varje tillfälle som

bränsletank påträffas med oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 §.

 Har avgift påförts någon och skall sådan avgift påföras honom för ytterligare

tillfälle inom ett år från det tidigare tillfället, tas avgiften ut med en och

en halv gånger det belopp som följer av första stycket.

Föreslagen lydelse

 En särskild avgift skall betalas för motordrivet fordon och båt, vars

bränsletank innehåller oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 §.

 Avgiften uppgår för personbil och båt till 10 000 kronor. Avgiften beräknas för

lastbilar, bussar, traktorer och tunga terrängvagnar som är registrerade i

bilregistret på följande sätt.

Skattevikt, Avgift, kronor

kilogram

 0-3 500 10 000

 3 501-10 000 20 000

10 001-15 000 30 000

15 001-20 000 40 000

20 001- 50 000

 Med skattevikt avses den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas enligt

fordonsskattelagen (1988:327). Avgiften för annat motordrivet fordon än som

avses i andra stycket uppgår till 20 000 kronor. Avgiften tas ut för varje

tillfälle som bränsletank påträffas med oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 §.

 Har avgift påförts någon och skall sådan avgift påföras honom för ytterligare

tillfälle inom ett år från det tidigare tillfället, tas avgiften ut med en och

en halv gånger det belopp som följer av andra eller tredje stycket.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §

 Som ägare av ett fordon

anses vid tillämpningen

av detta kapitel den

som är eller bör vara

upptagen i bilregistret I fråga om ett fordon

som ägare. eller en båt som har köpts

 I fråga om ett fordon på kredit med förbehåll om

eller en båt som har återtaganderätt anses vid

köpts på kredit med för- tillämpningen av detta

behåll om återtagande- kapitel köparen som ägare.

rätt anses köparen som Som ägare anses också den

ägare. Som ägare anses som innehar ett fordon

också den som innehar eller en båt med nyt-

ett fordon eller en båt tjanderätt för bestämd tid

med nyttjanderätt för om minst ett år. Innehas

bestämd tid om minst ett fordonet eller båten i

år. Innehas fordonet annat fall med nyttjan-

eller båten i annat fall derätt, anses nyt-

med nyttjanderätt, anses tjanderättshavaren som

nyttjanderättshavaren ägare, om han har befo-

som ägare, om han har genhet att bestämma om

befogenhet att bestämma förare eller anlitar

om förare eller anlitar annan förare än ägaren har

annan förare än ägaren utsett.

har utsett.

 9 §

 Tillsynen över Tillsynen över

efterlevnaden av be- efterlevnaden av be-

stämmelserna i detta stämmelserna i detta

kapitel skall vad avser kapitel skall vad avser

personbil, lastbil, motordrivna fordon utövas

buss och trafiktraktor av polismyndigheterna

utövas av polismyndig- samt av

heterna samt av tullmyndigheterna vad

tullmyndigheterna vad avser gränskontroll.

avser gränskontroll.

 Kustbevakningen skall utöva tillsynen av båtar. Polismyndigheterna skall dock

utöva sådan tillsyn inom områden som inte övervakas av Kustbevakningen.

 11 kap.

 3 §

 Energiskatten utgör för år 1995

 1. 0 öre per kilowattimme för elektrisk kraft som förbrukas i industriell

verksamhet i tillverkningsprocessen eller vid yrkesmässig växthusodling,

 2. 3,7 öre per 2. 4,2 öre per

kilowattimme för annan kilowattimme för annan

elektrisk kraft än som elektrisk kraft än som

avses under 1 och som avses under 1 och som

förbrukas i kommuner som förbrukas i kommuner som

anges i 4 §, anges i 4 §,

 3. 6,8 öre per 3. 7,3 öre per

kilowattimme för kilowattimme för

elektrisk kraft som elektrisk kraft som

förbrukas för el-, gas-,förbrukas för el-, gas-,

värme- eller vattenför- värme- eller vattenförsörj-

sörjning i andra ning i andra kommuner än

kommuner än de som anges de som anges i 4 §, och

i 4 §, och 4. 9,5 öre per

 4. 9,0 öre per kilo- kilowattimme för

wattimme för elektrisk elektrisk kraft som

kraft som förbrukas i förbrukas i övriga fall.

övriga fall. För kalenderåret 1996 och

 För åren 1996 till och efterföljande kalenderår

med 1998 skall de i skall de i första stycket

första stycket angivna angivna skattebeloppen

skattebeloppen räknas om räknas om på det sätt som i

på det sätt som i fråga fråga om skatt på bränslen

om skatt på bränslen an- anges i 2 kap. 10 §. Be-

ges i 2 kap. 10 §. Be- lopp som anges i

lopp som anges i tion- tiondels ören skall dock

dels ören skall dock avrundas till hela tion-

avrundas till hela dels ören.

tiondels ören. För tiden

efter år 1998 skall

skatten tas ut med de

belopp som gäller vid

utgången av detta år.

 1. Denna lag träder i kraft såvitt avser 2 kap. 10 § och 11 kap. 3 § den 1

januari 1996 och i övrigt den 1 juli 1995. Äldre föreskrifter gäller fortfarande

i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

 2. De gamla skattebeloppen i 2 kap. 1 § första stycket skall dock tillämpas

till utgången av år 1995.

 3. De nya skattebeloppen i 2 kap. 1 § första stycket och 11 kap. 3 § skall

innan de tillämpas den 1 januari 1996 omräknas på sätt som anges i 2 kap. 10 §.

 4. Bestämmelserna i 2 kap. 9 § tillämpas i fråga om andra motordrivna fordon än

personbilar, lastbilar, bussar och trafiktraktorer först från och med den 1

oktober 1995, utom beträffande fordon som används vid tillverkningsprocessen i

industriell verksamhet.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:1201) om

skatt på viss elektrisk kraft

 Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk

kraft1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §

 Skatten utgår med två Skatten tas ut med fyra

öre per kilowattimme. öre per kilowattimme.

 Skatten sätts ned med Skatten sätts ned med två

ett öre per kilowattimme öre per kilowattimme om

om kraften har pro- kraften har producerats

ducerats i ett i ett kraftverk som har

kraftverk som har tagits i drift under åren

tagits i drift under 1973-1977 och med fyra

åren 1973-1977 och med öre per kilowattimme om

två öre per kilowattimme den har producerats i

om den har producerats ett kraftverk som har

i ett kraftverk som har tagits i drift senare.

tagits i drift senare.

 Den skattepliktiga kraften skall mätas vid varje kraftverk.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

1 Lagen omtryckt 1984:163.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1983:1104) om

särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk

 Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk

kraft från kärnkraftverk1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §

 Skatten utgår med 0,2 Skatten tas ut med 1,2

öre per kilowattimme. öre per kilowattimme.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

1 Lagen omtryckt 1986:503.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1986:503.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:69) om

försäljningsskatt på motorfordon

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1978:69) om försäljningsskatt på

motorfordon1

 dels att 8 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 8 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

 8 §2

 Skatten utgår för skattepliktiga personbilar, bussar och lastbilar med belopp

som framgår av följande uppställning. Skatten beräknas till helt tiotal kronor

så att överskjutande krontal bortfaller.

1 Lagen omtryckt 1984:159.

2 Senaste lydelse 1994:1789.

Fordonsslag miljöklass 1 miljöklass 2 miljöklass 3

1.personbil 6 kronor 40 öre 6 kronor 40 öre 6 kronor 40 öre

 per kilogram per kilogram per kilogram

 tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 med 2 000 kronor

2.buss

 med en total- 6 kronor 40 öre 6 kronor 40 öre 6 kronor 40 öre

 vikt av högst per kilogram per kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 000 kronor

 med en total- - 6 000 kronor 20 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram men

 högst 7 000

 kilogram

 med en total- - 20 000 kronor 65 000 kronor

 vikt översti-

 gande 7 000

 kilogram

3.lastbil med

 skåpkarosseri

 med en total- 6 kronor 40 öre 6 kronor 40 öre 6 kronor 40 öre

 vikt av högst per kilogram per kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 000 kronor

 med en total- - 6 000 kronor 20 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram men

 högst 7 000

 kilogram

 med en total- - 20 000 kronor 65 000 kronor

 vikt översti-

 gande 7 000

 kilogram

4.lastbil utan

 skåpkarosseri

 med en total- 4 000 kronor 4 000 kronor 6 000 kronor

 vikt av högst

 3 500 kilo-

 gram

 med en total- - 6 000 kronor 20 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram men

 högst 7 000

 kilogram

 med en total- - 20 000 kronor 65 000 kronor

 vikt översti-

 gande 7 000

 kilogram

 Skatten utgår för motorcykel med 1 340 kronor om tjänstevikten inte överstiger

75 kilogram, med 1 760 kronor om tjänstevikten är högre men inte överstiger 160

kilogram, med 2 700 kronor om tjänstevikten är högre än 160 kilogram men inte

överstiger 210 kilogram, samt i annat fall med 4 480 kronor.

Föreslagen lydelse

 Skatten utgår för skattepliktiga personbilar, bussar och lastbilar med belopp

som framgår av följande uppställning. Skatten beräknas till helt tiotal kronor

så att överskjutande krontal bortfaller.

Fordonsslag miljöklass 1 miljöklass 2 miljöklass 3

1.personbil 7 kronor 70 öre 7 kronor 70 öre 7 kronor 70 öre

 per kilogram per kilogram per kilogram

 tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 med 2 400 kronor

2.buss

 med en total- 7 kronor 70 öre 7 kronor 70 öre 7 kronor 70 öre

 vikt av högst per kilogram per kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 400 kronor

 med en total- - 6 000 kronor 20 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram men

 högst 7 000

 kilogram

 med en total- - 20 000 kronor 65 000 kronor

 vikt översti-

 gande 7 000

 kilogram

3.lastbil med

 skåpkarosseri

 med en total- 7 kronor 70 öre 7 kronor 70 öre 7 kronor 70 öre

 vikt av högst per kilogram per kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 400 kronor

 med en total- - 6 000 kronor 20 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram men

 högst 7 000

 kilogram

 med en total- - 20 000 kronor 65 000 kronor

 vikt översti-

 gande 7 000

 kilogram

4.lastbil utan

 skåpkarosseri

 med en total- 4 800 kronor 4 800 kronor 7 200 kronor

 vikt av högst

 3 500 kilo-

 gram

 med en total- - 6 000 kronor 20 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram men

 högst 7 000

 kilogram

 med en total- - 20 000 kronor 65 000 kronor

 vikt översti-

 gande 7 000

 kilogram

 Skatten utgår för motorcykel med 1 610 kronor om tjänstevikten inte överstiger

75 kilogram, med 2 110 kronor om tjänstevikten är högre men inte överstiger 160

kilogram, med 3 240 kronor om tjänstevikten är högre än 160 kilogram men inte

överstiger 210 kilogram, samt i annat fall med 5 380 kronor.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8 a §

 För fordon som anges i

 8 § tas skatten för år 1996

 ut med de i den

 paragrafen angivna

 beloppen. För tiden efter

 utgången av år 1996 skall

 skatten på de fordon som

 anges i 8 § tas ut med de

 i paragrafen angivna

 beloppen, omräknade

 enligt andra stycket.

 För kalenderåret 1997 och

 efterföljande kalenderår

 skall skatten tas ut med

 belopp som efter en årlig

 omräkning motsvarar de i

 8 § angivna

 skattebeloppen, multi-

 plicerade med det

 jämförelsetal, uttryckt i

 procent, som anger för-

 hållandet mellan prisläget

 i oktober månad året

 närmast före det år beräk-

 ningen avser och pris-

 läget i oktober 1995.

 Regeringen fastställer

 före november månads utgång

 de omräknade skattebelopp

 som enligt denna lag

 skall tas ut för påföljande

 kalenderår. Beloppen

 avrundas till hela

 kronor och ören.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1563) om

tobaksskatt

 Härigenom föreskrivs att 42 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt skall ha

följande lydelse.

Lydelse enligt prop. 1994/95:213Föreslagen lydelse

 42 §

 För tobaksvaror som För tobaksvaror som

anges i 8 och 37 §§ tas anges i 8 och 37 §§ tas

skatten för år 1995 ut skatten för år 1995 ut med

med de i dessa paragra- de i dessa paragrafer

fer angivna beloppen. angivna beloppen. För

För tiden efter tiden efter utgången av år

utgången av år 1995 1995 skall skatten på de

och fram till och med år tobaksvaror som anges i

1998 skall skatten på de 2, 8 och 37 §§ tas ut med

tobaksvaror som anges i de i paragraferna

2, 8 och 37 §§ tas ut angivna beloppen,

med de i paragraferna omräknade enligt andra

angivna beloppen, stycket.

omräknade enligt andra

stycket. Därefter skall

skatten tas ut med de

belopp som gäller vid För kalenderåret 1996 och

utgången av år 1998. efterföljande kalenderår

 Skatten för vart och skall skatten tas ut med

ett av kalenderåren 1996 belopp som efter en årlig

till och med 1998 skall omräkning motsvarar de i

tas ut med belopp som 2, 8 och 37 §§ angivna

efter en årlig omräkning skattebeloppen

motsvarar de i 2, 8 och multiplicerade med det

37 §§ angivna skattebe- jämförelsetal, uttryckt i

loppen multiplicerade procent, som anger

med det jämförelsetal, förhållandet mellan

uttryckt i procent, som prisläget i september

anger förhållandet månad året närmast före det

mellan prisläget i sep- år beräkningen avser och

tember månad året när- prisläget i september

mast före det år beräk- 1994. När det gäller 2 §

ningen avser och pris- skall omräkning endast

läget i september 1994. avse styckeskatten.

När det gäller 2 §

skall omräkning endast

avse styckeskatten.

 Regeringen fastställer före oktober månads utgång de omräknade skattebelopp som

enligt denna lag skall tas ut för påföljande kalenderår. Beloppen avrundas till

hela kronor och ören.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1564) om

alkoholskatt

 Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 37 §

 För skattepliktiga För skattepliktiga

alkoholvaror tas alkoholvaror tas skatten

skatten för år 1995 ut för år 1995 ut med i 2-6 §§

med i 2-6 §§ angivna angivna belopp. För tiden

belopp. För tiden efter efter utgången av år 1995

utgången av år 1995 och skall skatten tas ut med

fram till och med år belopp som omräknas

1998 skall skatten tas enligt andra stycket.

ut med belopp som

omräknas enligt andra

stycket. Därefter skall

skatten tas ut med de För kalenderåret 1996 och

belopp som gäller vid efterföljande kalenderår

utgången av år 1998. skall skatten tas ut med

 Skatten för vart och belopp som efter en årlig

ett av kalenderåren 1996 omräkning motsvarar de i

till och med 1998 skall 2-6 §§ angivna

tas ut med belopp som skattebeloppen

efter en årlig omräkning multiplicerade med det

motsvarar de i 2-6 §§ jämförelsetal, uttryckt i

angivna skattebeloppen procent, som anger

multiplicerade med det förhållandet mellan

jämförelsetal, uttryckt prisläget i oktober månad

i procent, som anger året närmast före det år

förhållandet mellan beräkningen avser och

prisläget i oktober prisläget i oktober 1994.

månad året närmast före

det år beräkningen avser

och prisläget i oktober

1994.

 Regeringen fastställer före november månads utgång de omräknade skattebelopp

som enligt denna lag skall tas ut för påföljande kalenderår. Beloppen avrundas

till hela kronor och ören.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

statlig fastighetsskatt

 Härigenom föreskrivs att 1, 3 och 4 §§ lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §1

 Till fastighetsskatt Till fastighetsskatt

skattepliktiga skattepliktiga

fastigheter är sådana fastigheter är sådana som

som vid fas- vid fastighetstaxeringen

tighetstaxeringen betecknats som

betecknats som småhusenhet,

småhusenhet, hyreshusenhet, in-

hyreshusenhet eller dustrienhet inklusive

lantbruksenhet om på elproduktionsenhet eller

lantbruksenheten finns lantbruksenhet om på

vad som vid fastighets- lantbruksenheten finns

taxeringen betecknas vad som vid fastighet-

som småhus eller tomt- staxeringen betecknas

mark för småhus. Från som småhus eller tomtmark

skatteplikt undantas för småhus. Från skatte-

fastighet som året före plikt undantas fastighet

taxeringsåret inte varit som året före taxeringsåret

skattepliktig enligt inte varit skattepliktig

fastighetstaxe- enligt fastighetstaxe-

ringslagen(1979:1152). ringslagen (1979:1152).

 Utöver vad som sägs i första stycket är sådan privatbostad, som avses i 5 §

kommunalskattelagen (1928:370) och som är belägen i utlandet, skattepliktig till

fastighetsskatt.

 3 §2

 Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår

 a) 1,7 procent av:

 taxeringsvärdet avseende småhusenhet,

 det omräknade bostadsbyggnadsvärdet och det omräknade tomtmarksvärdet avseende

småhus på lantbruksenhet,

 75 procent av marknadsvärdet avseende privatbostad i utlandet,

 b) 1,7 procent av:

 taxeringsvärdet taxeringsvärdet avseende

avseende hyreshusenhet hyreshusenhet till den

till den del det avser del det avser värde-

värderingsenhet för ringsenhet för bostäder,

bostäder, värderingsen- värderingsenhet för

het för bostäder under bostäder under uppförande,

uppförande, värderingsenhet avseende

värderingsenhet avseende tomtmark som hör till

tomtmark som hör till dessa bostäder samt annan

dessa bostäder samt värderingsenhet avseende

annan värderingsenhet tomtmark som är obebyggd,

avseende tomtmark som är

obebyggd.

1 Senaste lydelse 1992:1593.

2 Senaste lydelse 1994:1911.

 c) 1,0 procent av:

 taxeringsvärdet avseende

 hyreshusenhet till den

 del det avser

 värderingsenhet för loka-

 ler, värderingsenhet för

 lokaler under uppförande

 och värderingsenhet

 avseende tomtmark som hör

 till dessa lokaler,

 d) 0,5 procent av:

 taxeringsvärdet avseende

 industrienhet inklusive

 elproduktionsenhet.

 Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i Sverige, bostäder och

har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det fastighetstaxeringsår som

föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen fastighetsskatt på bostadsdelen

för det fastighetstaxeringsåret och de fyra följande kalenderåren och halv

fastighetsskatt för de därpå följande fem kalenderåren enligt vad som närmare

föreskrivs i femte stycket. Detsamma gäller färdigställd eller ombyggd sådan

byggnad, för vilken värdeår inte har åsatts vid ny fastighetstaxering, men som

skulle ha åsatts ett värdeår motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som

föregått inkomsttaxeringsåret, om ny fastighetstaxering då hade företagits.

 För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i 41 a §

nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om samfälligheten utgör

en särskild taxeringsenhet.

 Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund av eldsvåda

eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under viss tid eller har i

sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte kunnat uthyras, får

fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den omfattning, vari byggnaden inte

kunnat användas eller uthyras. Har så varit fallet under endast kortare tid av

beskattningsåret, skall någon nedsättning dock inte ske.

 Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar av

fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för dessa

delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fastighetsdel. Den

nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra stycket skall såvitt

avser småhusenhet beräknas på den del av taxeringsvärdet som belöper på värde-

ringsenhet som avser småhuset med tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår i

samma taxeringsenhet som småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus

med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas

nedsättningen på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som

avser bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken ingår i

samma taxeringsenhet som hyreshuset.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §3

 Bestämmelserna i denna Bestämmelserna i denna

lag om fastighet som är lag om fastighet som är

småhusenhet, hyres- småhusenhet,

husenhet eller hyreshusenhet,

lantbruksenhet gäller industrienhet eller

också beträffande del av lantbruksenhet gäller

fastighet, flera också beträffande del av

fastigheter eller delar fastighet, flera fas-

av fastigheter som utgör tigheter eller delar av

sådan enhet. fastigheter som utgör

 sådan enhet.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering.

 2. Äldre bestämmelser i 3 § första stycket gäller i fråga om fastighetsskatt

för beskattningsår som har påbörjats före utgången av juni 1995.

3 Senaste lydelse 1984:1078.

2.8 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att punkt 6 av anvisningarna till 46 § kommunal-

skattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 46 §

 6.1 Avdrag för avgift för pensionsförsäkring medges endast om försäkringen

ägs av den skattskyldige. Avdrag medges inte om försäkringen förvärvats genom

bodelning under äktenskapet utan att mål om äktenskapsskillnad pågått.

 Avdraget får, tillsammans med avdrag för sådan inbetalning på pensionssparkonto

som avses i punkt 7, inte överstiga summan av

 1. den skattskyldiges inkomst av näringsverksamhet som utgör aktiv näringsverk-

samhet enligt 11 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring före avdrag

enligt punkt 21 av anvisningarna till 23 §, före avdrag för särskild löneskatt

på pensionskostnader enligt punkt 23 av anvisningarna till 23 § på sådan pen-

sionsförsäkring som avses i denna anvisningspunkt och på sådan inbetalning på

pensionssparkonto som avses i punkt 7 och före avdrag för avsättning för

egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter,

 2. inkomst av tjänst, med bortseende från sådan intäkt som avses i 32 § 1 mom.

första stycket h och i och

 3. inkomst ombord enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt samt enligt 1 § 2

mom. nämnda lag skattepliktig dagpenning för antingen beskattningsåret eller

året närmast dessförinnan

 och beräknas med hänsyn och beräknas med hänsyn

till storleken av sådan till storleken av sådan

inkomst. Avdraget får inkomst. Avdraget får

uppgå till högst ett be- uppgå till högst ett be-

lopp motsvarande det lopp som motsvarar

basbelopp som enligt hälften av det basbelopp

lagen om allmän försäk- som enligt lagen om all-

ring bestämts för året män försäkring bestämts för

närmast före taxerings- året närmast före

året och dessutom i taxeringsåret och

fråga om dessutom i fråga om

 a. inkomst av aktiv näringsverksamhet till sammanlagt högst 25 procent av

inkomsten före avdrag enligt punkt 21 av anvisningarna till 23 §, före avdrag

för särskild löneskatt på pensionskostnader enligt punkt 23 av anvisningarna

till 23 § på sådan pensionsförsäkring som avses i denna anvisningspunkt och på

sådan inbetalning på pensionssparkonto som avses i punkt 7 och före avdrag för

avsättning för egenavgifter enligt lagen om socialavgifter till den del den inte

överstiger tjugo gånger nämnda basbelopp samt högst 20 procent av den del av

nyss nämnda inkomst som överstiger tjugo men inte fyrtio gånger nämnda basbe-

lopp,

1 Senaste lydelse 1993:1542.

 b. inkomst av anställning om den skattskyldige helt saknar pensionsrätt i

anställning och inte är anställd i ett aktiebolag eller en ekonomisk förening

vari han har sådant bestämmande inflytande som avses i punkt 20 e femte stycket

av anvisningarna till 23 § till sammanlagt högst 35 procent av inkomsten till

den del den inte överstiger tjugo gånger nämnda basbelopp samt högst 25 procent

av den del av inkomsten som överstiger tjugo men inte trettio gånger nämnda

basbelopp eller

 c. annan inkomst av c. annan inkomst av

tjänst, med bortseende tjänst, med bortseende

från sådan intäkt som från sådan intäkt som avses

avses i 32 § 1 mom. i 32 § 1 mom. första

första stycket h och i, stycket h och i, och in-

och inkomst ombord komst ombord enligt

enligt lagen om sjömans- lagen om sjömansskatt

skatt samt enligt 1 § 2 samt enligt 1 § 2 mom.

mom. nämnda lag nämnda lag skattepliktig

skattepliktig dagpen- dagpenning till högst 5

ning till högst 10 procent av den del av

procent av den del av inkomsten som överstiger

inkomsten som överstiger tio men inte tjugo gånger

tio men inte tjugo samma basbelopp. -

gånger samma basbelopp. Avdrag enligt detta

- Avdrag enligt detta stycke beräknas i sin

stycke beräknas i sin helhet antingen på

helhet antingen på inkomst som skall tas

inkomst som skall tas upp till beskattning

upp till beskattning under beskattningsåret

under beskattningsåret eller på inkomst året

eller på inkomst året närmast dessförinnan. Om

närmast dessförinnan. den skattskyldige har

Om den skattskyldige inkomst av aktiv närings-

har inkomst av aktiv verksamhet från mer än en

näringsverksamhet från förvärvskälla får avdrag be-

mer än en förvärvskälla räknat enligt detta

får avdrag beräknat en- stycke inte överstiga det

ligt detta stycke inte avdrag som kunnat göras

överstiga det avdrag om inkomsten varit

som kunnat göras om hänförlig till en och

inkomsten varit hänför- samma förvärvskälla. Har

lig till en och samma den skattskyldige

förvärvskälla. Har den inkomster som kan grunda

skattskyldige inkomster rätt till avdrag enligt

som kan grunda rätt till detta stycke både i

avdrag enligt detta inkomstslaget nä-

stycke både i inkomst- ringsverksamhet och som

slaget näringsverksamhet allmänt avdrag skall den

och som allmänt avdrag del av avdraget som

skall den del av avdra- beräknas på ett halvt

get som beräknas på ett basbelopp fördelas efter

basbelopp fördelas efter respektive av-

respektive avdrags- dragsgrundande inkomsts

grundande inkomsts andel av de sammanlagda

andel av de sammanlagda avdragsgrundande

avdragsgrundande in- inkomsterna.

komsterna.

 Om särskilda skäl föreligger får skattemyndigheten efter ansökan besluta att

avdrag för avgift för pensionsförsäkring respektive inbetalning på

pensionssparkonto får medges med högre belopp än som följer av bestämmelserna i

föregående stycke. Därvid skall dock följande gälla. För skattskyldig, som

redovisar inkomst som är att anse som inkomst endast av tjänst med bortseende

från sådan intäkt som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i men som i

huvudsak saknar pensionsrätt i anställning, får avdrag medges högst med belopp,

beräknat som för skattskyldig som avses i andra stycket b. Har sådan skatt-

skyldig erhållit särskild ersättning i samband med att anställning upphört och

har han ej skaffat sig ett betryggande pensionsskydd, får dock avdrag medges med

högre belopp. Avdrag som avses i de två närmast föregående meningarna får dock

inte beräknas för inkomst som härrör från aktiebolag eller ekonomisk förening

vari den skattskyldige har sådant bestämmande inflytande som avses i punkt 20 e

femte stycket av anvisningarna till 23 §. Har skattskyldig, som - själv eller

genom förmedling av juridisk person - bedrivit näringsverksamhet, upphört med

driften i förvärvskällan och har han under verksamhetstiden ej skaffat sig ett

betryggande pensionsskydd, får avdrag beräknas även på inkomst av kapital som är

hänförlig till försäljning av förvärvskällan före avdraget, på inkomst av passiv

näringsverksamhet enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster före avdraget samt på sådan intäkt av tjänst som avses i 32 §

1 mom. första stycket h. Avdraget får i detta fall beräknas med beaktande av det

antal år den skattskyldige drivit näringsverksamheten, dock högst för tio år.

Hänsyn skall vid bedömningen av avdragets storlek tas till den skattskyldiges

övriga pensionsskydd och andra möjligheter till avdrag för avgift och in-

betalning som avses i 46 § 2 mom. första stycket 6 och 7. Avdraget får dock inte

överstiga ett belopp som för varje år som driften pågått motsvarar tio gånger

det basbelopp som enligt lagen om allmän försäkring bestämts för det år driften

i förvärvskällan upphört och ej heller summan av de belopp som under

beskattningsåret redovisats som inkomst av förvärvskällan i förekommande fall

före avdraget, före avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader enligt

punkt 23 av anvisningarna till 23 § på sådan pensionsförsäkring som avses i

denna anvisningspunkt och på sådan inbetalning på pensionssparkonto som avses i

punkt 7 och före avdrag för avsättning för egenavgifter enligt lagen om so-

cialavgifter och sådan inkomst av kapital som är att hänföra till vinst med

anledning av överlåtelse av förvärvskällan. Har skattemyndigheten enligt punkt 1

tredje stycket av anvisningarna till 31 § medgivit att dödsbo tar

pensionsförsäkring, anger skattemyndigheten det högsta belopp varmed avdrag för

avgift för försäkringen får medges. Härvid iakttas i tillämpliga delar

bestämmelserna i detta stycke om avdrag för skattskyldig som upphört med driften

i en förvärvskälla. Skattemyndighetens beslut i fråga som avses i detta stycke

får överklagas hos Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte över-

klagas.

 Har skattskyldig erlagt avgift eller gjort inbetalning som avses i 46 § 2 mom.

första stycket 6 och 7 men har avdrag för avgiften eller inbetalningen helt

eller delvis inte kunnat utnyttjas enligt bestämmelserna i andra stycket, medges

avdrag för ej utnyttjat belopp vid taxering för det påföljande beskattningsåret.

Sådant avdrag medges dock inte med belopp som tillsammans med erlagd avgift och

gjord inbetalning sistnämnda år överstiger vad som anges i andra stycket.

 Oavsett föreskrifterna i de föregående styckena medges avdrag för avgift eller

inbetalning som avses i 46 § 2 mom. första stycket 6 och 7 inte med högre belopp

än skillnaden mellan sammanlagda beloppet av inkomster från olika förvärvskällor

och övriga avdrag enligt 46 §. Avdrag, som på grund av vad nu sagts inte kunnat

utnyttjas vid taxeringen för det beskattningsår då avgiften betalades eller

inbetalningen skedde, får utnyttjas senast vid taxeringen för sjätte

beskattningsåret efter betalningsåret. Inte heller i sistnämnda fall får

avdraget överstiga vad som återstår sedan övriga avdrag enligt 46 § gjorts.

 Om avdrag medges enligt tredje stycket sjätte meningen på grund av att aktier

eller andelar i fåmansföretag avyttrats skall avdraget i första hand göras som

allmänt avdrag. Avdraget begränsas till ett belopp motsvarande det lägsta av den

del av vinsten vid avyttringen som tas upp som intäkt av tjänst och inkomsten av

tjänst före avdraget. Till den del avdraget inte kan utnyttjas som allmänt

avdrag får avdrag göras i inkomstslaget kapital enligt 3 § 2 mom. sjätte stycket

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt. I det fall avdrag medges på grund av

att andelar i fåmansägt handelsbolag avyttrats skall avdrag göras i

inkomstslaget kapital enligt 3 § 2 mom. sjätte stycket lagen om statlig

inkomstskatt.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången vid 1996

års taxering. Äldre föreskrifter gäller alltjämt för avgift för

pensionsförsäkring som betalats respektive inbetalning på pensionssparkonto som

gjorts före den 8 april 1995. I fråga om avgifter som erlagts och inbetalningar

som gjorts senare under år 1995 medges avdrag till den del avdragsutrymmet

beräknat enligt de nya reglerna överstiger avdraget för avgifter som erlagts

respektive inbetalningar som gjorts före den 8 april 1995. Lagen inskränker inte

tillämpligheten av övergångsbestämmelserna i lagen (1975:1348) om ikraftträdande

av lagen (1975:1347) om ändring i kommunalskattelagen (1928:370).

3 Ärendet och dess beredning

Regeringen har tidigare aviserat vissa skattehöjningar för att finansiera vårt

medlemskap i Europeiska unionen. I propositionen behandlas de konkreta förslagen

till inkomstförstärkningar.

 Utformningen av författningsförslagen har skett i samråd med Riksskatteverket.

Lagrådet

Förslaget till övergångsbestämmelser till de nya reglerna om avdragsrätt för

privat pensionssparande i kommunalskattelagen (1928:370) är i och för sig av

sådan beskaffenhet att Lagrådets yttrande normalt bör inhämtas. En

lagrådsgranskning skulle emellertid fördröja avlämnandet av propositionen så att

det inte vore möjligt att åstadkomma en avslutad riksdagsbehandling under våren.

Det innebär att Lagrådets hörande skulle fördröja lagstiftningsfrågans

behandling så att avsevärt men skulle uppkomma. Förslagen i övrigt är av sådan

beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Yttrande från

Lagrådet har därför inte inhämtats.

4 Inledning

I två propositioner presenterade för riksdagen under hösten 1994 har regeringen

redovisat de principer som bör gälla för att finansiera vårt medlemskap i EU.

Avgiften beräknas långsiktigt öka de offentliga utgifterna med ca 20 miljarder

kr. I den uppgörelse regeringen gjorde med Vänsterpartiet i november 1994 las

fast att drygt 12 miljarder kr skulle finansieras genom inkomstförstärkningar. I

årets finansplan har regeringen vidare uttalat att ytterligare 1,7 miljarder kr

av avgiften skall finansieras genom skattehöjningar.

 I den senare av höstens EU-propositioner (prop. 1994/95:122) har regeringen som

ett led i finansieringen föreslagit ett återinförande av den allmänna

löneavgiften. Detta medför tillsammans med andra under hösten föreslagna och

beslutade förändringar av dels mervärdesskatten och vissa punktskatter, dels

vissa skatter på gödsel- och bekämpningsmedel, en inkomstförstärkning för

offentlig sektor med 7,5 miljarder kr år 1998. Således återstår ca 6,5 miljarder

kr att finansiera genom inkomstförstärkningar. Regeringen lämnar genom denna

proposition förslag som uppfyller kraven på återstående finansiering.

 I den diskussion som följt efter de i november aviserade förslagen har det

hävdats att preciserade förslag till finansiering av den svenska

medlemskapsavgiften skulle bygga på en idé om öronmärkning av vissa

skatteintäkter. Avgiften borde i stället finansieras inom ramen för det

ordinarie budgetarbetet.

 För det första kan påpekas att det i teknisk mening inte är fråga om öronmärkta

skatter. De redovisas i statsbudgeten på samma sätt som andra skatteintäkter och

är inte specialdestinerade.

 Till den del kritikerna med hänvisning till det ordinarie budgetarbetet vill

undgå att ange preciserade förslag för att finansiera den omedelbara försvagning

av de offentliga finanserna som följer av medlemsavgiften anser regeringen att

detta inte är en hållbar linje. Inte heller hänvisningar till positiva effekter

av ett svenskt medlemskap och de budgetförstärkningar som indirekt kan följa av

en förbättrad svensk ekonomi, även om sådana är sannolika på lite längre sikt,

kan godtas. I det allvarliga statsfinansiella läget finns inget utrymme att

förlita sig på olika slag av dynamiska effekter, som är svårkvantifierade och

som särskilt inte kan preciseras tidsmässigt.

 Vid prövningen av olika förslag har hänsyn tagits till de allmänekonomiska

effekterna. Vidare har kompletterande mål för skattepolitiken beaktats. Till

sådana mål hör önskemålen om en enhetlig beskattning (jfr 1990 års skattereform)

och att beskattningen bör utformas så att olika snedvridningar begränsas.

 Vi återkommer senare i propositionen till våra förslag i detalj och redovisar

här den allmänna inriktningen. Till en betydande del (2,9 miljarder kr) sker

finansieringen genom en breddning av underlaget för fastighetsskatt. Vi föreslår

att fastighetsskatten för s.k. kommersiella lokaler återinförs, dock på en lägre

nivå än tidigare (1,0 %). Vidare införs en fastighetsskatt om 0,5 % på

industrifastigheter.

 Den andra gruppen av åtgärder gäller energi- och miljörelaterade skatter

(sammanlagt 2,7 miljarder kr). Sålunda föreslås höjd energiskatt på bränsle som

förbrukas i jordbrukstraktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Vidare

föreslås en generell höjning av koldioxidskatten på alla bränslen och en höjning

av vattenkraftsskatten och kärnkraftsskatten. Som en konsekvens av den höjda

koldioxidskatten föreslås också en höjning av energiskatten på elektrisk kraft.

Slutligen kommer senare att föreslås en särskild skatt på s.k. naturgrus.

 Vidare föreslås en begränsning av rätten till avdrag för pensionsför-

säkringspremier (0,9 miljarder kr).

 Slutligen föreslås en höjning och en efterföljande indexering av för-

säljningsskatten på motorfordon (0,5 miljarder kr). Vidare föreslås den nu

gällande tidsbegränsningen av indexeringen av energiskatten, alkoholskatten och

tobaksskatten slopad.

5 Höjd skatt på bränsle som förbrukas i vissa motordrivna fordon

Regeringens förslag: Den högre energiskatten skall

tas ut för olja som används i samtliga motordrivna

fordon. Motsvarande skall gälla för gasol, metan

och naturgas.

 Bakgrunden till regeringens förslag: I samband med att kilometerskatten upp-

hävdes den 1 oktober 1993 infördes vid sidan av redan utgående energi- och

koldioxidskatt en särskild skatt på den dieselolja som förbrukades i diesel-

drivna personbilar, lastbilar och bussar. Tidigare gjordes ingen skillnad i

beskattningshänseende mellan eldningsolja och dieselolja. Skatten utgick

således med samma belopp. För att få en miljöstyrning på dieselolja differen-

tierades skatten den 1 januari 1991 så att skatteuttaget varierade beroende på

oljans miljöegenskaper. Eftersom det då inte gjordes någon skillnad på eld-

ningsolja och dieselolja kom differentieringen att omfatta all olja. Den 1 juli

1994 flyttades miljöklassindelningen från den allmänna energiskatten till

dieseloljeskatten. Detta innebar att miljöklassindelningen enbart kom att om-

fatta bränsle som användes för drift av personbilar, lastbilar och bussar.

Bakgrunden till ändringen var att det samtidigt med införandet av dieselolje-

skatt också hade införts ett märkningssystem för att kunna skilja på olja för

olika användningsområden. Därmed kunde miljöklassificeringen begränsas till den

olja som användes för fordonsdrift såsom avsikten var redan vid införandet av

miljöklassindelningen.

 Den 1 januari 1995 ersattes tidigare punktskattelagar på i princip hela

energiområdet med en ny lag (1994:1776) om skatt på energi. I den nya lagen har

den särskilda dieseloljeskatten ersatts med en högre nivå av energiskatten. Den

högre energiskatten tas ut för olja som används för drift av personbilar,

bussar, lastbilar och trafiktraktorer som är eller bör vara upptagna i

bilregistret eller i det militära fordonsregistret. Terminaltraktorer samt

jordbrukstraktorer som tillfälligt används på sådant sätt att de klassas som

trafiktraktorer får dock även fortsättningsvis drivas med lågbeskattad olja.

Andra motordrivna fordon än de nu nämnda får också drivas med lågbeskattad olja.

 Från den 1 januari 1995 har energiskatten differentierats också på sådan metan

och naturgas som används för fordonsdrift respektive annan användning. Den högre

skattesatsen på dessa bränslen gäller för samma krets av fordon som beträffande

oljeprodukter. Motsvarande anpassning har gjorts av användningsområdet för

högbeskattad gasol.

 Den högre energiskatten för oljeprodukter, som tillämpas vid användning i

personbilar, lastbilar, bussar och trafiktraktorer, uppgår till 1 442 kr för

bränsle hänförligt till miljöklass 1, 1 644 kr för bränsle hänförligt till

miljöklass 2 och 1 910 kr för bränsle hänförligt till miljöklass 3, allt räknat

per m3. Den lägre energiskatten tas ut med 577 kr per m3 och tillämpas vid

användning av olja för annan motordrift samt för uppvärmning. Koldioxidskatten

på eldningsolja och dieselolja utgår med ett enhetligt belopp om 982 kr per m3.

 Den högre energiskattesatsen för gasol är 90 öre per liter, medan motsvarande

skattesats för metan och naturgas är 1 498 kr per 1 000 m3. De lägre ener-

giskattesatserna för gasol samt metan och naturgas är 112 kr per 1 000 kg

respektive 187 kr per 1 000 m3. Även här tillkommer koldioxidskatt.

 Skälen för regeringens förslag: En enhetlig skattesats på all användning av

olja skulle undanröja en mängd praktiska problem i tillämpningen men samtidigt

leda till kraftigt höjda, icke önskvärda, boendekostnader. Den nu aktuella

förändringen bör därför endast omfatta olja som används för fordonsdrift. Något

bärkraftigt skäl till att fortsättningsvis differentiera energiskatten mellan

användning i olika fordon finns inte. I likhet med vad som redan gäller

beträffande koldioxidskatten bör all olja som används för fordonsdrift beskattas

på samma sätt.

 Den lägre energiskatten på olja bör enbart tas ut för olja som används för

uppvärmning och för drift av stationära motorer. Den högre energiskatten skall

således tas ut för olja som används för drift av samtliga motordrivna fordon. I

förhållande till de nuvarande bestämmelserna i lagen om skatt på energi innebär

detta en utvidgning, så till vida att även jordbrukstraktorer, motorredskap och

terrängmotorfordon kommer att omfattas av skyldigheten att använda högbeskattad

olja. Kopplingen till att ett fordon är eller bör vara registrerat i bil-

registret eller i det militära fordonsregistret kan slopas eftersom alla

motordrivna fordon skall drivas med högbeskattad olja, oavsett om de omfattas av

registreringsplikt eller inte. Även användningsområdet för högbeskattad gasol,

metan och naturgas bör avse samtliga motordrivna fordon. Anledning saknas också

att särskilt undanta terminaltraktorer från den allmänna reglering som skall

gälla för motordrivna fordon. Även i dessa fordon skall alltså högbeskattat

bränsle användas.

 Förslaget innebär att skatten på den olja som används i samtliga motordrivna

fordon kommer att vara differentierad med hänsyn till miljöegenskaper dvs.

omfattas av indelningen i miljöklasser. Härigenom kommer det framgent att finnas

en miljöstyrning via skattesystemet även för olja som används i fordon som i dag

inte omfattas av miljöklassystemet exempelvis för bränsle som förbrukas i jord-

brukstraktorer, motorredskap och terrängmotorfordon. Den av riksdagen beslutade

målsättningen att åstadkomma en sådan miljöstyrning också beträffande

arbetsfordon uppfylls således (jfr bet. 1993/94:SkU25).

 Fordon som inom tillverkningsindustrin används för transporter inom

arbetsstället har enligt Riksskatteverket ansetts tillhöra hjälpverksamhet till

industriell verksamhet och det bränsle som förbrukats i sådan verksamhet har

därför omfattats av de skattelättnader som gäller för bränsleförbrukning inom

industriell tillverkning. Dessa skattelättnader innebär att ingen energiskatt

tas ut och att koldioxidskatten uppgår till en fjärdedel av den allmänna nivån.

Eftersom syftet med den nu föreslagna åtgärden är att samtliga motordrivna

fordon skall drivas med högbeskattat bränsle och - vad gäller oljeprodukter -

därmed omfattas av miljöstyrningen skall detta även gälla för fordon som används

vid industriell tillverkning. Förslaget innebär alltså att de generella

skattelättnader som gäller vid industriell tillverkning inte till någon del kan

tillämpas på bränsle som används i motordrivna fordon. Allt bränsle som används

för drift av motordrivna fordon skall således även inom industrin omfattas av

den enhetliga skatten för fordonsbränsle.

 Det är angeläget att denna förändring av beskattningen av bränsle som används

för drift av motordrivna fordon kommer till stånd så snart som möjligt och att

riksdagens krav på en miljöstyrning via skattesystemet därmed kan tillgodoses.

Det är synnerligen lämpligt att det sker den 1 juli 1995 i samband med att det

tillfälliga kompensationssystemet på oljeområdet upphör att gälla. Den

föreslagna regleringen, som alltså medför att omärkt olja skall användas i

samtliga motordrivna fordon, kan dock medföra vissa praktiska problem för

näringsidkare inom främst lant- och skogsbruk som av praktiska skäl i anslutning

till arbetsstället lagrat sådan märkt olja som hittills varit tillåten för

användning i jordbrukstraktorer, terrängmotorfordon och motorredskap. Vidare är

det vanligt att bränsletankarna på skördetröskor och andra motorredskap som

används endast sommartid vid slutet av säsongen fylls med olja i syfte att

minska kondensbildningen.

 För att minimera de angivna problemen bör de nya reglerna såvitt gäller

jordbrukstraktorer, motorredskap och terrängmotorfordon som inte används vid

tillverkningsprocessen i industriell verksamhet tillämpas först fr.o.m. den 1

oktober 1995. Detta ger berörda förbrukare en lagom lång övergångstid att

förbruka lagrad märkt olja i de aktuella fordonsslagen.

 Förslaget föranleder ändringar i lagen om skatt på energi. Dessa kommenteras

närmare i författningskommentaren.

6 Höjning av koldioxidskatten på bränslen och energiskatten på elektrisk kraft

Regeringens förslag: Koldioxidskatten höjs för

samtliga bränsleslag till att motsvara 36 öre per

kg utsläppt koldioxid. En motsvarande höjning

föreslås för energiskatten på elektrisk kraft.

 Bakgrunden till regeringens förslag: Koldioxidskatt tas vid sidan av

energiskatten ut för samtliga skattepliktiga bränslen. Energiskatten på

elektrisk kraft är differentierad med hänsyn till slag av förbrukning. Skatten

tas ut med belopp som framgår av tabell 6.2.

 Riksdagen har beslutat att skattesatserna för energiskatten och koldioxid-

skatten t.o.m. år 1998 årligen utan riksdagens medverkan skall räknas om med

hänsyn tagen till den allmänna prisutvecklingen. Denna automatiska uppräkning

skall första gången göras hösten 1995 för skatteuttaget under år 1996.

 Skälen för regeringens förslag: Koldioxidskatten utgör ett av de viktigare

miljörelaterade inslagen i skattesystemet. I EU-finansieringen ingår bl.a. en

höjning av koldioxidskatten för industrin från en fjärdedel till hälften av den

generella nivån. En sådan höjning kräver dock ett samtidigt införande av utökade

nedsättningsmöjligheter för energiintensiva företag om inte motsvarande

beskattning införs samtidigt i våra konkurrentländer. Sådana regler kan

emellertid komma i konflikt med gemensamhetsreglerna och kräver därför djupare

analyser. Innan slutlig ställning kan tas angående utformningen av industrins

energibeskattning bör EU-finansieringen förstärkas genom en generell höjning av

koldioxidskatten så att den uppgår till i genomsnitt 36 öre per kg utsläppt

koldioxid för de direkt skattepliktiga bränsleslagen. För de sektorer som berörs

av reduceringsregeln blir skatteuttaget 9 öre per kg utsläppt koldioxid. Detta

innebär att koldioxidskatten föreslås tas ut med belopp som framgår av tabell

6.1.

 Frågan om att höja koldioxidskatten för industrin utöver vad som föreslås i

denna proposition bör som framgått ovan emellertid utredas vidare. Också detta

arbete skall utföras på ett sådant sätt att förändringarna i beskattningen skall

kunna träda i kraft den 1 januari 1996. Inom ramen för detta arbete skall den

energiintensiva industrins förmåga att bära en höjd koldioxidbeskattning

analyseras. Frågan om att växla fastighetsskatten för industrin, inklusive

elproduktionsenheter, mot ytterligare höjd koldioxidbeskattning skall likaså

prövas.

Tabell 6.1 Koldioxidskatt på bränslen

Slag av bränsle Nuvarande skattebelopp Föreslaget skattebelopp

Bensin 79 öre per liter 84 öre per liter

Eldningsolja, diesel-

brännolja, annan fotogen

än flygfotogen m.m. 982 kr per m3 1 030 kr per m3

Gasol som används för

a) drift av motordrivet

 fordon1, fartyg

 eller luftfartyg 51 öre per liter 54 öre per liter

b) annat ändamål än som

 avses under a) 1 024 kr per 1 000 kg 1 080 kr per 1 000 kg

Metan och naturgas 725 kr per 1 000 m3 770 kr per 1 000 m3

Kolbränslen och

petroleumkoks 854 kr per 1 000 kg 895 kr per 1 000 kg

1 Enligt nuvarande bestämmelser tas skatten ut med 51 öre per liter ut för gasol

som används för drift av personbil, lastbil, buss, trafiktraktor, fartyg eller

luftfartyg. Regeringen föreslår dock i denna proposition att användningsområdet

ändras till att avse samtliga motordrivna fordon (se avsnitt 5).

 För att inte kostnadsrelationen mellan oljeuppvärmning och eluppvärmning i

bostadssektorn skall förändras bör skatten på elkraft samtidigt höjas med 0,5

öre per kWh. De föreslagna skattebeloppen framgår av tabell 6.2.

Tabell 6.2 Energiskatt på elektrisk kraft, öre per kWh

Slag av förbrukning Nuvarande skattebelopp Föreslaget skattebelopp

1. Vid tillverknings-

 processen i industriell

 verksamhet eller vid

 yrkesmässig

 växthusodling 0 0

2. Annan förbrukning än

 under 1 som äger rum

 i vissa kommuner

 i norra Sverige 3,7 4,2

3. El-, gas-, värme-

 eller vattenförsörjning

 i andra kommuner än

 de som avses under 26,8 7,3

4. Övrig förbrukning 9,0 9,5

 Förslaget till koldioxidskattehöjning och höjning av skatten på elkraft

föranleder ändring av 2 kap. 1 § och 11 kap. 3 § lagen (1994:1776) om skatt på

energi. Ändringarna bör träda i kraft den 1 januari 1996. Den indexering av

skattebeloppen som följer av riksdagens tidigare beslut innebär att regeringen i

november 1995 skall besluta om skatteuttaget för kalenderåret 1996. Denna

"automatiska" omräkning bör ske oberoende av de nu föreslagna skattehöjningarna,

vilket innebär att regeringen bör utgå från de föreslagna skattebeloppen och

räkna om dessa med hänsyn tagen till förändringar av konsumentprisindex (KPI)

under den senaste tolvmånadersperioden. De skattebelopp som skall betalas

fr.o.m. den 1 januari 1996 kan således inte nu exakt anges, utan blir kända

först då regeringen beslutar om nya skattesatser baserat på KPI-förändringen

sedan oktober 1994 och fram till oktober 1995. De skattesatser som kommer att

gälla under år 1996 på bränslen och elkraften kommer att framgå av en särskild

förordning som beslutas av regeringen före november månads utgång 1995.

7 Beskattningen av gasol som förbrukas i stationära motorer

Regeringens förslag: För gasol som inom tillverk-

ningsindustrin förbrukas i stationära motorer

skall koldioxidskatten utgå med den minimiskatte-

nivå som gäller inom EU, nämligen 350 kronor per

1 000 kg.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt gemenskapsrätten gäller skilda mini-

miskattesatser för gasol beroende på användningsområde. Minimiskattesatsen för

uppvärmningsändamål är 0 ECU, medan den är 36 ECU per 1 000 kg för sådana

ändamål som anges i artikel 8.3 i direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om

harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor. Den sistnämnda

minimiskattenivån motsvarar ca 350 kr per 1 000 kg (växelkurs 1 ECU = 9,70 SEK).

Enligt den svenska lagen om skatt på energi betalas i dag för gasol som

förbrukas vid tillverkningsprocessen i industriell verksamhet ingen energiskatt

och en koldioxidskatt som uppgår till en fjärdedel av den allmänna nivån, eller

256 kr per 1 000 kg.

 De användningsområden som avses i artikel 8.3 är

 a) stationära motorer,

 b) anläggningar och maskiner som används vid byggnadsarbeten, väg- och

vattenbyggnad och offentliga arbeten samt

 c) fordon som är avsedda att användas utanför allmän väg.

 Som framgått av avsnitt 5 föreslår regeringen att användningsområdet för

högbeskattad gasol skall utvidgas till att avse förbrukning i samtliga

motordrivna fordon. Den högre skattesatsen för gasol överstiger därmed EU:s

minimiskattenivå för ändamål som avses i artikel 8.3. En anpassning till

gemenskapsrätten kräver dock att minimiskattenivån även iakttas vad gäller

tillverkningsindustrins beskattning av sådan gasol som används i stationära

motorer. En sådan anpassning bör lämpligen ske genom att tillverkningsindustrins

generellt lägre koldioxidskattesats om en fjärdedel av den allmänna nivån

frångås vad gäller den aktuella gasolförbrukningen och att koldioxidskatten i

dessa fall i stället bestäms till 350 kr per 1 000 kg.

 Förslaget föranleder ändring i 7 kap. 4 § och 9 kap. 2 § lagen (1994:1776) om

skatt på energi. Ändringarna bör träda i kraft så snart som möjligt. Det kan

lämpligen ske den 1 juli 1995.

8 Den särskilda nedsättningsregeln för energiintensiv industri

Regeringens förslag: Nuvarande möjlighet till ned-

sättning av koldioxidskatten för viss energiinten-

siv industri slopas för mineraloljeprodukter.

 Bakgrunden till regeringens förslag: Utöver de generella skattelättnader som

gäller för bränsleförbrukning inom tillverkningsindustrin finns en möjlighet

till ytterligare nedsättning av koldioxidskatten för den energiintensiva

industrin (den s.k. 1,2%-regeln). Beskattningsmyndigheten får således på ansökan

medge att koldioxidskatt på bränslen som förbrukas vid industriell tillverkning

av produkter av andra mineraliska ämnen än metaller inte överstiger 1,2 % av de

tillverkade produkternas försäljningsvärde. Ca 10 företag inom framför allt

cement- och kalkindustrin är berättigade till sådan nedsättning för år 1994.

 Skälen för regeringens förslag: Gemenskapsrätten innehåller regler om

harmoniserad beskattning av mineraloljor. Det har ifrågasatts om den svenska

1,2 %-regeln i nuvarande utformning är förenlig med gemenskapsrätten. Som

tidigare redovisats i propositionen skall industrins koldioxidbeskattning och

nedsättningsregler bli föremål för djupare analyser. Då det är mindre lämpligt

att föra frågan om nedsättningsreglernas utformning till

gemenskapsinstitutionerna innan detta analysarbete slutförts bör nedsättningen

för mineraloljeprodukter tills vidare slopas. Gemenskapsrätten hindrar dock inte

att 1,2 %-regeln behålls för bränslen som inte omfattas av mineraloljeskatte-

direktivet dvs. kolbränslen och naturgas. Denna nedsättningsmöjlighet bör

därför, i avvaktan på att en gemensam koldioxidbeskattning införs inom EU, tills

vidare finnas kvar.

 Förslaget föranleder ändring i 9 kap. 9 § lagen (1994:1776) om skatt på energi.

Denna bör träda i kraft så snart som möjligt. Detta kan lämpligen ske den 1 juli

1995.

9 Höjd skatt på elektrisk kraft från äldre vattenkraftverk och kärnkraftverk

Regeringens förslag: Produktionsskatterna på elek-

trisk kraft från äldre vattenkraftverk och kärn-

kraftverk höjs.

 Bakgrunden till regeringens förslag: Energiskatt enligt lagen (1994:1776) om

skatt på energi tas ut i samband med leverans eller förbrukning av elektrisk

kraft. Härutöver tas dock i vissa fall ut skatt på elektrisk kraft även i

samband med produktionen av kraften.

 Den som inom landet framställer elektrisk kraft i ett vattenkraftverk med en

installerad generatoreffekt av minst 1 500 kW är skyldig att betala en särskild

skatt på den levererade elkraften. Skatten tas ut med två öre per kWh, men sätts

dock ner med ett öre per kWh om kraften producerats i ett kraftverk som tagits i

drift under åren 1973-1977 och med två öre per kWh om den producerats i ett

kraftverk som har tagits i drift senare. En annan skatt tas ut med 0,2 öre

per kWh för elektrisk kraft som inom landet framställs i ett kärnkraftverk. De

nu nämnda skatterna regleras i lagen (1982:1201) om skatt på viss elektrisk

kraft respektive i lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från

kärnkraftverk.

 Skälen för regeringens förslag: Produktionsskatterna på elektrisk kraft har

varit oförändrade alltsedan införandet. I EU-finansieringen ingår bl.a. att

dessa skatter skall höjas. För den särskilda skatten som tas ut på elkraft som

framställs i äldre vattenkraftverk föreslås en höjning från två till fyra öre

per kWh, med motsvarande nedsättning vad gäller produktion från yngre kraftverk

som nu, dvs. med två respektive fyra öre per kWh. Skatten från kärn-

kraftproducerad elkraft föreslås höjd med ett öre från 0,2 till 1,2 öre per kWh.

 Skattehöjningarna föranleder ändringar i 5 § lagen om skatt på viss elektrisk

kraft och 5 § lagen om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk.

Dessa ändringar bör träda i kraft den 1 januari 1996.

 Det har under beredningen av detta ärende förts fram önskemål om att

vatttenkraftsskatten i sin helhet skall ersättas med en fastighetsskatt i

enlighet med ett tidigare presenterat utredningsförslag (SOU 1991:8). Det är

angeläget att detta förslag prövas på nytt. Prövningen bör ske inom

regeringskansliet med sikte på att, om det anses önskvärt, förslag om en

fastighetsskatt skall kunna läggas fram för riksdagen i sådan tid att den nya

skatten träder i kraft den 1 januari 1996.

10 Höjning av försäljningsskatten på motorfordon

Regeringens förslag: Försäljningsskatten på

personbilar samt bussar och lastbilar med en

totalvikt av högst 3 500 kilogram samt motorcyklar

höjs med tjugo procent.

 Bakgrunden till regeringens förslag: Försäljningsskatt tas ut på personbilar,

bussar och lastbilar samt på motorcyklar enligt lagen (1978:69) om

försäljningsskatt på motorfordon. Skatten tas ut då fordonet första gången

registreras i bilregistret.

 Försäljningsskatt tas ut för alla personbilar, för bussar med en totalvikt av

högst 3 500 kilogram samt övriga bussar om de är försedda med dieselmotor och om

de hänförs till miljöklass 2 eller 3, lastbilar med en totalvikt av högst 3 500

kilogram och lastbilar med en totalvikt som överstiger 3 500 kilogram om de är

försedda med dieselmotor och om de hänförs till miljöklass 2 eller 3, samt

motorcyklar. Fordon som enligt bilregistret är av en årsmodell som är trettio år

eller äldre är inte skattepliktiga.

 Skatten beräknas efter fordonets tjänstevikt, för tyngre fordon totalvikt, och

påverkas av vilken av de tre miljöklasserna fordonet hänförs till.

 För personbilar utgår försäljningsskatten med 6 kr 40 öre per kilogram

tjänstevikt. För fordon i miljöklass 1 och 2 görs inga tillägg eller avdrag, för

fordon i miljöklass 3 ökas skatten med 2 000 kr. Samma regler gäller för lastbil

med skåpkarosseri och buss om totalvikten är högst 3 500 kilogram. För lastbilar

utan skåpkarosseri uppgår skatten i klass 1 och 2 till 4 000 kr och i klass 3

till 6 000 kr. För dieseldrivna lastbilar och bussar med en totalvikt över 3 500

kilogram utgår ingen försäljningsskatt för fordon i miljöklass 1. Om totalvikten

är högst 7 000 kilogram tas skatt ut i miljöklass 2 med 6 000 kr och i

miljöklass 3 med 20 000 kr. Vid högre vikt är skatten i stället 20 000 kr

respektive 65 000 kr. Skatten

för motorcyklar utgår med mellan 1 340 kr och 4 480 kr beroende på

tjänstevikten.

 Skälen för regeringens förslag: För lätta fordon samt för motorcyklar har

skatteuttaget i princip varit oförändrat sedan år 1987. En uppräkning av

skattesatserna för dessa fordon bör ske med 20 procent. Uppräkningen bör dock

endast omfatta fordon vars totalvikt är högst 3 500 kilogram. För fordon med en

totalvikt överstigande 3 500 kilogram bör ingen uppräkning ske eftersom dessa

skattesatser nyligen justerats. Förslaget föranleder en ändring i 8 § lagen

(1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon som bör träda i kraft den 1

januari 1996.

11 Indexering av vissa punktskatter

Regeringens förslag: Den värdesäkring av skatten

på tobak, alkohol och energi som nu gäller utvid-

gas till att omfatta också försäljningsskatten på

motorfordon. Den nu gällande tidsbegränsningen av

indexeringen till år 1998 slopas.

 Skälen för regeringens förslag: För att värdesäkra vissa punktskatteintäkter

beslöts under hösten 1993 om en indexering av skatten på tobak, alkohol och

energi. Beslutet innebar att skattesatserna årligen skall omräknas, utan

riksdagens medverkan, så att skattesatserna följer den allmänna

prisutvecklingen.(prop. 1993/94:25, bet. 1993/94:FiU1, rskr. 1993/94:100, SFS

1993:1508, 1512-1513). Motsvarande regler infördes i de nya lagarna om skatt på

tobak, alkohol och energi som trädde i kraft den 1 januari 1995 (SFS 1994:1563,

1564 och 1776). Den allmänna prisutvecklingen skall mätas genom förändringar i

prisläget i oktober året närmast före det år beräkningen avser och prisläget i

oktober 1994. Regeringen skall före november månads utgång fastställa de

omräknade skattebeloppen som skall tas ut under påföljande år. I prop.

1994/95:213 om ändringar av vissa förfaranderegler m.m. för punktskatter har

jämförelsetidpunkten av praktiska skäl föreslagits framflyttad från oktober till

september beträffande tobaksskatten.

 Av de punktskatter som tas ut som en styckeskatt bör nu även försäljnings-

skatten indexeras.

 Vid indexering av försäljningsskatten bör samma metod väljas som använts vid

indexering av de andra punktskatterna. Det innebär att indexeringen knyts till

förändringen i konsumentprisindex (KPI).

 Indexeringen bör första gången göras för skatteuttaget under år 1997. Den

allmänna prisutvecklingen skall mätas genom förändringar i prisläget i oktober

månad året närmast före det år beräkningen avser och prisläget i oktober 1995.

 Regeringen bör, på samma sätt som görs för de ovan uppräknade punktskatterna,

årligen göra den matematiska beräkningen och den bör fastställas i en särskild

förordning som regeringen utfärdar före november månads utgång.

 I besluten om indexering hösten 1993 ingick också en tidsbegränsning av

indexeringen fram till och med kalenderåret 1998. En sådan tidsbegränsning är

dock inte sakligt motiverad och bör därför utgå ur lagarna om skatt på tobak,

alkohol och energi. Det innebär att indexeringen gäller under obegränsad tid.

 Förslaget föranleder förändringar i 2 kap. 1 och 10 §§ samt 11 kap. 3 § lagen

(1994:1776) om skatt på energi, 42 § lagen (1994:1563) om tobaksskatt och 37 §

lagen (1994:1564) om alkoholskatt samt en ny 8 a § i lagen (1978:69) om för-

säljningsskatt på motorfordon. Ändringarna bör träda i kraft den 1 januari 1996.

12 Breddat underlag för uttag av fastighetsskatt

Regeringens förslag: Fastighetsskatt tas ut med

1,0 % av taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet

till den del det avser värderingsenhet för lokaler,

värderingsenhet för lokaler under uppförande och

värderingsenhet avseende tomtmark som hör till

dessa lokaler samt 0,5 % av taxeringsvärdet av-

seende industrienhet, inklusive elproduktionsenhet.

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna om statlig fastighetsskatt finns

i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt. I lagens första paragraf anges

vilka typer av fastigheter eller delar av fastigheter som är skattepliktiga

enligt fastighetsskattelagen. Fastighetsskatt tas i dag ut endast på sådana

fastigheter som vid fastighetstaxeringen betecknats som småhusenhet,

hyreshusenhet, eller lantbruksenhet om på lantbruksenheten finns vad som vid

fastighetstaxeringen betecknas som småhus eller tomtmark för småhus.

 Som framgått av avsnitt 4 bör underlaget för fastighetsskatten breddas. Det

finns från fiskal synpunkt flera skäl som talar för ett ökat uttag av

fastighetsskatt framför andra skattehöjningar. Basen för fastighetsskatten är

förhållandevis orörlig, varför en skattebeläggning, åtminstone på måttlig nivå,

ger upphov till relativt begränsade ekonomiska snedvridningar. Uttag av

fastighetsskatt är dessutom administrativt enkelt, givet att en taxering av

fastigheterna har skett, och lättkontrollerat. Utrymmet för skatteundandragande

och skattefusk är också mycket begränsat med hänsyn till att skatteuttaget till

mycket stor del kan grundas på uppgifter i befintliga register.

 Den största nackdelen med fastighetsskatten torde vara att skattebelastningen

på en fastighet är oberoende av fastighetens faktiska avkastning. Det sistnämnda

talar för att nivån generellt sett skall vara låg. Särskilt gäller detta för

fastigheter i sektorer som är utsatta för internationell konkurrens. Det kan

också framhållas att den faktiska skattebelastningen blir lägre med hänsyn till

att fastighetsskatten är avdragsgill i inkomstslaget näringsverksamhet. Enligt

regeringens mening kan mot denna bakgrund en lämplig avvägning av nivån för

fastighetsskatten för industrifastigheter vara 0,5 % av taxeringsvärdet.

 Sedan 1993 tas ingen fastighetsskatt ut på lokalhyreshus. Dessförinnan togs en

tillfälligt förhöjd fastighetsskatt ut med 3,5 % och innan dess 2,5 % av 65 % av

taxeringsvärdet. Enligt regeringens bedömning är en rimlig nivå på uttaget av

fastighetsskatt på lokalhyreshus 1,0 %.

 Sammantaget medför detta att fastighetsskatt bör tas ut med 1,0 % av

taxeringsvärdet på hyreshusenheter till den del det avser värderingsenhet för

lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande och värderingsenhet

avseende tomtmark som hör till dessa lokaler samt 0,5 % av taxeringsvärdet

avseende industrienhet inklusive elproduktionsenheter.

 Förslaget föranleder ändringar i 1, 3 och 4 §§ lagen om statlig

fastighetsskatt. Ändringarna avses träda i kraft den 1 januari 1996.

13 Begränsning av avdragsrätten för privat

 pensionssparande

Regeringens förslag: Avdragsrätten för privata

pensionsförsäkringspremier och för insättningar på

pensionssparkonton begränsas. Den nuvarande rätten

till ett fast basbeloppsavdrag (i näringsverksam-

het eller som allmänt avdrag) inskränks från ett

helt till ett halvt basbelopp. Det särskilda ut-

rymmet för allmänt avdrag för den som har pen-

sionsrätt i anställning begränsas från 10 till 5 %

av inkomsten mellan 10 och 20 basbelopp.

 De nya reglerna gäller för betalningar av premier

och insättningar på pensionssparkonton efter den 7

april 1995.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen överlämnade den 7 april 1995 en

skrivelse till riksdagen med avisering av det förslag regeringen nu lämnar om en

begränsning av avdragsrätten för privat pensionssparande (skr. 1994/95:198).

Utöver finansieringen av en del av EU-avgiften uppnås genom förslaget en mer

välavvägd skatteförmån än den nuvarande. Förslaget bidrar även till en sänkning

av det för närvarande alltför höga finansiella sparandet.

Nuvarande regler

Inkomstbeskattningen av livförsäkring sker enligt två principer. Enligt den ena

medges inte avdrag för de till försäkringsföretaget inbetalade premierna. I

sådana fall beskattas inte de på försäkringen utfallande beloppen. Denna metod

gäller för kapitalförsäkring (K-försäkring). Den andra principen innebär att den

skattskyldige medges avdrag för försäkringspremien. Mot detta svarar skatteplikt

för den utfallande ersättningen från försäkringen. Den senare principen gäller

för pensionsförsäkring (P-försäkring).

 Reglerna om inkomstskatt på P-försäkringar är uppdelade i fyra olika delar. I

kommunalskattelagen (1928:370), KL, finns tre skilda regelsystem. De

kompletteras av bestämmelser i en särskild lag om beskattning av avkastningen på

det sparkapital som hör till sådana försäkringar.

 Området för skattegynnat pensionssparande avgränsas i KL såvitt gäller villkor

och avdragsutrymme. Bestämmelserna kompletteras av regler i samma lag enligt

vilka pensioner beskattas under inkomst av tjänst. De gäller även om avdraget

för försäkringspremien gjorts i näringsverksamhet.

 Till regelsystemet hör även den genom 1990 års skattereform införda lagen

(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel. Med stöd av den lagen tas skatt

ut av livförsäkringsföretagen på den avkastning som pensionskapitalet genererat

under beskattningsåret. Sedan den 1 januari i år är skattesatsen för

avkastningsskatt på P-försäkringar 15 %.

 De nu redovisade reglerna för P-försäkring har sin motsvarighet inom det

individuella pensionssparandet.

 I förhållande till den generella skattesatsen för kapitalinkomster, 30 %, ger

avkastningsskatten på pensionsmedel en betydande skatteförmån för

pensionssparandet. En skatteförmån är också förenad med avdragsrätten för

försäkringspremier och kontoinbetalningar om utfallande pensionsbelopp beskattas

med en lägre skattesats än den mot vilken avdragen tidigare har gjorts.

 Avdrag för premier för P-försäkringar respektive insättningar på pensions-

sparkonton kan medges dels i inkomstslaget näringsverksamhet, dels som allmänt

avdrag. Bestämmelser om detta finns i punkt 21 av anvisningarna till 23 § KL och

i 46 § 2 mom. samma lag. Särskilda regler om beräkningen av avdraget och

beloppsmässiga begränsningar i avdragsrätten har tagits in i punkterna 6 och 7

av anvisningarna till 46 § KL.

 Den grundläggande regeln är att alla har rätt till avdrag med ett basbelopp

(för närvarande 35 700 kr). För löntagare görs avdraget som allmänt avdrag.

Egenföretagare, som har inkomst av aktiv näringsverksamhet, skall enligt

huvudregeln göra avdraget i näringsverksamheten. Inkomst av passiv närings-

verksamhet berättigar däremot inte till något avdrag, vare sig i

näringsverksamheten eller som allmänt avdrag.

 Basbeloppsavdraget är det grundläggande avdraget för P-försäkringspremier och

kontoinbetalningar i det privata pensionssparandet. Basbeloppsavdraget är inte

knutet till den skattskyldiges inkomst på annat sätt än att det omfattas av de

generella begränsningsreglerna om att avdraget inte får överstiga den

avdragsgrundande inkomsten eller, i de fall avdraget görs som allmänt avdrag,

medföra underskott.

 Utöver det fasta basbeloppsavdraget finns i vissa fall rätt att erhålla

ytterligare avdrag både i näringsverksamhet och som allmänt avdrag.

 Den totala avdragsramen för den som har pensionsrätt i anställning är summan av

ett basbelopp och 10 % av inkomsten mellan 10 och 20 basbelopp. Detta är den

avdragsrätt som gäller för vanliga löntagare.

 För den som saknar pensionsskydd i anställning och inte är anställd som före-

tagsledare i ett fåmansföretag är avdragsramen ett basbelopp med tillägg för 35

% av inkomsten upp till 20 basbelopp och 25 % av inkomsten mellan 20 och 30

basbelopp.

 Den totala avdragsramen i aktiv näringsverksamhet är summan av ett basbelopp

samt 25 % av inkomsten upp till 20 basbelopp och 20 % av inkomsten mellan 20 och

40 basbelopp.

Förslaget

Såväl statsfinansiella som fördelningspolitiska skäl talar för en begränsning av

skattesubventioneringen av det privata pensionssparandet. Om nuvarande av-

dragsutrymme halveras uppnås en rimlig avvägning mellan intresset att gynna det

långsiktiga bundna pensionssparandet respektive intresset att begränsa de

statliga sparsubventionerna. En på detta sätt utformad avdragsbegränsning leder

till en budgetförstärkning, som på kort och medellång sikt kan beräknas uppgå

till ca 900 miljoner kr.

 En halvering av dagens avdragsutrymme innebär såvitt gäller den fasta

basbeloppsdelen att samtliga skattskyldiga fysiska personer får göra avdrag med

ett halvt basbelopp, dvs. för närvarande med 17 850 kr. Detta bör gälla oavsett

om avdraget görs i näringsverksamhet eller som allmänt avdrag. Det särskilda

utrymmet för allmänt avdrag för den som har pensionsrätt i anställning bör

begränsas från 10 till 5 % av inkomsten mellan 10 och 20 basbelopp.

 Vid 1993 års taxering yrkade 1 029 000 skattskyldiga avdrag för privat

P-försäkringspremie. Av dem yrkade 898 000 eller närmare 90 % avdrag för premier

upp till ett halvt basbelopp. Det genomsnittliga avdraget låg något över 8 000

kr. Även om det genomsnittliga avdraget numera torde ligga något högre än vid

1993 års taxering finns det ingen omständighet som talar för att andelen

skattskyldiga med högre avdrag än ett halvt basbelopp har ökat under de senaste

åren. Snarare kan det motsatta antas vara förhållandet eftersom det individuella

pensionssparandet, som startade i januari 1994, i hög grad vänder sig till

småsparare.

 Den föreslagna utformningen av avdragsrätten gör att ca 90 % av samtliga

pensionssparare fortfarande kan göra fullt avdrag för sina privata pensionsinbe-

talningar. På detta sätt ges således den föreslagna avdragsrätten en betydligt

bättre fördelningspolitisk profil än den nuvarande.

 Det särskilda avdragsutrymmet för aktiv näringsverksamhet samt för den som

saknar pensionsrätt i anställning utan att vara företagsledare i fåmansföretag

bör kvarstå oförändrat. I dessa delar kan nämligen det utvidgade avdragsutrymmet

sägas motsvara den avdragsrätt för kostnader för tjänstepensionering som

arbetsgivarna är berättigade till och som således kommer anställda till godo.

 Det bör understrykas att reglerna för företagens avdragsrätt för pensions-

kostnader för de anställda inte heller berörs av förslaget.

 Förslaget föranleder en ändring av punkt 6 av anvisningarna till 46 § KL.

Ikraftträdandet

De nya reglerna om avdragsrätt för privat pensionssparande bör tillämpas redan

fr.o.m. den 8 april 1995, dvs. dagen efter den dag då riksdagen fick regeringens

meddelande om den planerade avdragsbegränsningen (skr. 1994/95:198). Skälet för

att låta reglerna tillämpas även för tid före ikraftträdandet är det starka

önskemålet att undvika omfattande skattebetingade premie- och kontoinbetalningar

inom det privata pensionssparandet under tiden för riksdagsbehandlingen.

 Ett förbud mot retroaktiv skattelag finns i 2 kap. 10 § andra stycket

regeringsformen. Skatt får enligt den bestämmelsen inte tas ut i vidare mån än

som följer av föreskrift som gällde när den omständighet inträffade som utlöste

skattskyldigheten. I fall som det aktuella, när det finns särskilda skäl, får de

nya reglerna dock gälla redan från det att lagförslag eller medddelande om

sådant förslag lämnats från regeringen till riksdagen. Förslaget står således

inte i strid med förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning i regeringsformen.

 I detta sammanhang uppkommer frågan om en särbehandling av betalningar enligt

försäkrings- eller pensionssparavtal som träffats före den 8 april i år.

 Till skillnad från vad som normalt gäller för pensionssparavtal inom det

individuella pensionssparandet kan de nya avdragsreglerna föra med sig ett behov

av ändring i försäkringsavtal som bygger på en hög premienivå. Sådana ändringar

får anpassas till den enskildes förutsättningar och behov av ålders- respektive

efterlevandepension. En utgångspunkt vid en diskussion om särskilda

övergångsanordningar för dessa fall bör dock rimligen vara att försäkringsavtal

och övriga privata pensionssparavtal skall behandlas lika.

 En P-försäkring eller annat pensionssparavtal skiljer sig från vanliga avtal

bl.a. på så sätt att försäkringsgivaren respektive pensionssparinstitutet inte

med exekutiva åtgärder kan tvinga fram en premie- eller kontoinbetalning.

Försäkringsgivarna torde också regelmässigt godta en ändring i avtalet som

medger lägre inbetalningar. Något permanent undantag för äldre avtal finns det

således inte tillräckliga skäl för. Ett sådant undantag skulle också urholka de

budgetmässiga effekterna av förslaget.

 En mer framkomlig väg skulle i och för sig kunna vara en ordning med generösare

avdragsregler under en övergångsperiod så att de nya reglerna införs gradvis.

Mot bakgrund av det statsfinansiella läget och det förhållandet att ett relativt

generöst avdragsutrymme fortfarande kvarstår även efter den nu föreslagna

ändringen bör dock en omedelbar övergång till de nya reglerna ske.

 Regeringens slutsats blir således att någon särskild övergångsordning inte bör

införas för pensionsavtal som ingåtts före den 8 april 1995. De övergångsregler

som bör gälla bör i stället innebära att den som tidigare under året betalt

P-försäkringspremier och vars nya avdragstak är ett halvt basbelopp medges

avdrag för inbetalningar efter den 7 april i år med belopp som tillsammans med

de tidigare inbetalningarna ryms inom det nya avdragsutrymmet. Om inbetalningar

under året uteslutande skett före den 8 april medges självfallet avdrag helt

enligt äldre regler.

 För inbetalningar på pensionssparkonton bör motsvarande övergångsregler gälla.

 Det bör i detta sammanhang påpekas att äldre övergångsbestämmelser om

avdragsrätt för försäkringar som tecknats före mitten av 1970-talet inte

påverkas av de nya reglerna.

Kontrolluppgifter

Enligt 3 kap. 17 a § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter,

LSK, skall försäkringsgivare respektive pensionssparinstitut lämna

kontrolluppgift om inbetalda P-försäkringspremier och insättningar på

pensionssparkonton under beskattningsåret. Kontrolluppgiftsskyldigheten avser

inbetalningar som bokförts på pensionssparkonto hos pensionssparinstitut eller

kommit försäkringsgivaren till godo, dvs. bokförts på dennes bank- eller

postgiro under beskattningsåret. Inbetalda P-försäkringspremier och insättningar

på pensionssparkonton förtrycks på den förenklade deklarationsblanketten. Om

inbetalningarna överstiger det normala avdragstaket reduceras den förtryckta

summan till detta tak. Den skattskyldige blir därvid hänvisad till att lämna

tilläggsuppgift för överskjutande belopp.

 Frågan uppkommer om denna kontrolluppgiftsskyldighet för taxeringsåret 1996 bör

kompletteras med en skyldighet för livbolag och pensionssparinstitut att ange

belopp som betalats in t.o.m. respektive efter den 7 april i år. Inbetalningar

någon dag innan den 8 april kommer dock ofta att bokföras hos mottagaren först

när de nya reglerna har börjat att gälla. På motsvarande sätt som gäller för

sådana premiebetalningar som görs under årets sista dagar innebär detta således

att kontrolluppgiften inte i alla fall kan täcka inbetalningar kort före

tidsgränsen.

 Endast ca 10 % av pensionsspararna är berörda av avdragsbegränsningen och

endast en mindre del av denna grupp är med stöd av övergångsbestämmelserna

berättigade till avdrag som överstiger det nya halverade utrymmet.

 Det förhållandet att endast ett begränsat antal skattskyldiga med den valda

övergångslösningen får ett avdragsutrymme som beräknas enligt äldre regler och

att kontrolluppgifterna kan bli missvisande för sena inbetalningar talar mot att

belasta livbolag och pensionssparinstitut med en utvidgad

kontrolluppgiftsskyldighet.

 Det mindre antal pensionssparare som med stöd av de här föreslagna övergångsbe-

stämmelserna är berättigade till ett högre avdrag än det som är förtryckt i den

förenklade deklarationsblanketten blir hänvisade till att lämna en

kompletterande uppgift i deklarationen.

14 Finansiella effekter för offentlig sektor

I detta avsnitt redovisas de finansiella effekterna av de olika förslagen i

propositionen. För att ge en fullständig bild anges även effekterna av dels

förslag som avses presenteras senare under året, dels tidigare beslut under

hösten 1994 (bl.a. med anledning av prop. 1994/95:122).

 Effekter för olika delförslag och för förslagen sammantagna redovisas i tabell

14.1. Effekterna uttrycks genomgående i 1995 års priser och volymer, även om de

olika åtgärderna träder i kraft först år 1996. För att möjliggöra jämförelse med

tidigare redovisningar av konsolideringsprogrammets effekter anges därutöver

totaleffekterna uttryckta i 1994/95 års priser.

 Redovisade effekter avser i första hand den offentliga sektorn i dess helhet,

dvs. staten, kommunerna och socialförsäkringssektorn. Dessa effekter är de mest

intressanta för frågan om resursfördelningen mellan privat och offentlig sektor.

Redovisningen avser dels bruttoeffekten, dels effekterna för kalenderåren

1996-1998.

 Avvikelsen mellan bruttoeffekten och redovisade kalendersårseffekter avspeglar

att i vissa fall är en viss skatt avdragsgill mot andra skatter, i andra fall

sker övervältring på andra skattebaser och vidare finns andra indirekta

effekter, exempelvis via priserna på offentliga utgifter. Då de indirekta

effekterna, särskilt gäller detta övervältringen på andra skattebaser, i flera

fall får antas ske med betydande tidsfördröjning blir också effekterna för åren

närmast efter ikraftträdandet av intresse. Av särskilt intresse bland

kalenderårseffekterna är effekten för år 1998.

 Som en komplettering redovisas även effekterna för statsbudgeten för budgetåret

1995/96 (12 och 18 månader). Avvikelserna mellan effekterna för statsbudgeten

och den konsoliderade offentliga sektorn beror dels på att effekterna avser

olika sektorer, dels på att effekterna för offentlig sektor är periodiserade,

dvs. effekterna är de som belöper på ett visst år, medan statsbudgeteffekterna

redovisas kassamässigt. I det senare fallet beaktas i förekommande fall

förskjutningar i uppbörden av olika skatter som gör att en skatt som avser ett

visst år betalas under senare år.

14.1 Fastighetsskatter

I propositionen föreslås förändringar av fastighetsskatten. Förslaget om

fastighetsskatt på industrifastigheter beräknas ge en inkomstförstärkning för

offentlig sektor på 0,8 miljarder kr. Skatten på s.k. kommersiella lokaler

beräknas ge en inkomstförstärkning på 2,1 miljarder kr.

 Avvikelsen mellan bruttoeffekt och redovisade kalenderårseffekter förklaras av

att fastighetsskatten är avdragsgill mot inkomstskatten. För statsbudgeten

beräknas ingen effekt uppkomma för budgetåret 1995/96 beroende på att de

nyinförda fastighetsskatterna ej torde beaktas vid debiteringen av

preliminärskatt utan kommer att betalas först under senare år.

14.2 Energi- och miljörelaterade skatter

Förslaget om höjd energiskatt på bränslen som används i vissa motordrivna fordon

beräknas ge en bruttoeffekt för offentlig sektor på 0,7 miljarder kr. Redan

under de första åren antas en successiv övervältring på andra skattebaser ske,

bl.a. en övervältring på lönerna vilket reducerar underlaget för inkomstskatt

och sociala avgifter. Detta ger en inkomstförstärkning år 1998 på

0,5 miljarder kr.

 Höjningen av koldioxidskatten beräknas ge en bruttoeffekt på 0,7 miljarder kr.

Liksom för energiskatten sker en övervältring bl.a. på löner - till den del

skatten utgår på näringslivet. Drygt hälften av skattehöjningen träffar dock

hushållens konsumtion, där andra indirekta effekter gör sig gällande. Vid en

antagen övervältring framåt uppkommer dels en mervärdesskatteeffekt, och som ett

resultat av bl.a. detta en effekt på priserna som med viss fördröjning påverkar

inkomstskatteskalan och offentliga utgifter. Effekten år 1998 uppgår till

0,6 miljarder kr.

 De bruttoeffekter som redovisas för höjningen av vattenkraftsskatten och

kärnkraftsskatten uppgår sammantagna till 1,7 miljarder kr. Vid bedömningen av

kalendersårseffekterna har samma övervältringsantaganden valts som för den höjda

energiskatten. Effekten år 1998 uppgår till 1,2 miljarder kr.

 Förslaget om höjd energiskatt på elkraft beräknas ge en inkomstförstärkning år

1998 på 0,3 miljarder kr. Avvikelsen mellan bruttoeffekt och kalenderårseffekter

beror på att skatten påverkar såväl hushåll som övrig sektor och detta sker med

viss tidsfördröjning.

 Förändringen av försäljningsskatten på motorfordon beräknas ge en inkomstför-

stärkning år 1998 på 0,5 miljarder kr. Avvikelsen mellan bruttoeffekt och

kalenderårseffekter beror liksom för koldioxidskatten på olika slag av

övervältring (skatten påverkar såväl hushåll som näringslivet).

14.3 Övriga förändringar

Den aviserade skatten på naturgrus beräknas ge en inkomstförstärkning på

0,1 miljarder kr.

 Begränsningen av avdragsrätten för pensionsförsäkringspremier beräknas ge en

inkomstförstärkning på 0,9 miljarder kr på kort och medellång sikt.

 Sammantaget ger en föreslagna åtgärderna en inkomstförstärkning för offentlig

sektor på 6,9 miljarder kr (år 1998). Tillsammans med under hösten 1994 beslutad

finansiering (7,5 miljarder kr) ger detta en total inkomstförstärkning på

14,4 miljarder kr (allt i 1994/95 års priser). Av detta belopp tillgodoräknas

0,4 miljarder kr som inkomstförstärkning i kompletteringspropositionen.

Tabell 14.1 Budgeteffekter av skatteförändringar för finansiering av

EU-avgiften. Bruttoeffekter och kalenderårseffekter för offentlig sektor samt

effekter för statsbudgeten.

Miljarder kr i 1995 års priser m.m.

 Konsoliderad offentlig sektor Statsbudget

 Brutto- Bå 95/96 Bå 95/96

 effekt 1996 1997 1998 (18 mån) (12 mån)

Nu aktuella förslag

Fastighetsskatt industri 0,5 % 1,1 0,8 0,8 0,8 0,0 0,0

Fastighetsskatt komm lok 1,0 % 2,9 2,1 2,1 2,1 0,0 0,0

Energiskatt arbredskap 0,7 0,5 0,5 0,5 1,0 0,6

Allmän höjning CO2-skatt 0,7 0,7 0,6 0,6 0,7 0,3

Höjd vattenkraftsskatt 1,0 0,7 0,7 0,7 0,9 0,4

Höjd kärnkraftsskatt 0,7 0,5 0,5 0,5 0,7 0,3

Skatt på naturgrus

 (förslag i höst) 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1 0,1

Höjd energiskatt på el 0,4 0,4 0,3 0,3 0,4 0,2

Indexering m.m. av försälj-

 ningsskatt 0,6 0,6 0,5 0,5 0,6 0,3

Begränsad avdragsrätt pensions-

 försäkring 0,9 0,9 0,9 0,9 0,2 0,1

Summa aktuella förslag* 9,1 7,3 7,0 7,0 4,5 2,2

i 1994/95 års priser 8,9 7,2 6,9 6,9 4,5 2,1

Tidigare förslag (bl.a. prop

 1994/95:122) 12,0 7,5 7,5 7,5 13,9 9,5

(1994/95 års priser)

 varav allmän löneavgift

 1,5 % m.m. 10,5 6,2 6,2 6,2 12,1 8,2

 varav förändr. moms/punkt

 skatter 1,3 1,1 1,1 1,1 1,6 1,1

 varav handelsgödselavgift 0,2 0,2 0,2 0,2 0,2 0,2

Summa EU-finansiering (skatter) 20,9 14,7 14,4 14,4 18,4 11,6

( 1994/95 års priser)

* På grund av avrundningar överensstämmer totalsumman inte alltid med summan av

delposterna.

15 Författningskommentar

Lagen om skatt på energi

1 kap. 5 §

Genom förslaget beskattas allt bränsle som används i motordrivna fordon efter de

högre energiskattesatser som gäller enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 b, 4 a,

5 a respektive 6 a. Den specialreglering som gäller beträffande

terminaltraktorer och jordbrukstraktorer som tillfälligt används på sådant sätt

att de klassas som trafiktraktorer slopas. Någon begränsning i definitionen av

begreppet trafiktraktor behövs därför inte längre, varför paragrafens andra

stycke bör slopas.

2 kap. 1, 9 och 10 §§

Användningsområdet för högbeskattad gasol, metan och naturgas framgår av

tabellen i 1 § första stycket, medan det för högbeskattade oljeprodukter

regleras i 9 §. Kretsen av fordon där högbeskattat bränsle skall användas

överensstämmer mellan de olika bränsleslagen. Genom förslaget ändras

användningsområdet från personbil, lastbil, buss och trafiktraktor till att

omfatta samtliga motordrivna fordon. Motordrivna fordon är enligt bilregistrer-

kungörelsen den sammanfattande benämningen på motorfordon, traktorer, motorred-

skap och terrängmotorfordon. Ett motorfordon är antingen bil, motorcykel eller

moped. I bilregisterkungörelsens mening är bilar ett sammanfattande begrepp för

bussar, lastbilar och personbilar.De föreslagna höjningarna av koldioxidskatten

framgår av tabellen i 1 § andra stycket.

 I och med att förbudsbestämmelsen i 9 § görs generellt tillämplig på samtliga

motordrivna fordon saknas behov av särskild reglering för utländska fordon samt

fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens. Tredje stycket kan därför slopas.

 Ändringen i 10 § föranleds av att tidsbegränsningen för indexeringen upphävs.

7 kap. 4 § samt 9 kap. 2 och 9 §§

I 7 kap. 4 § och i 9 kap. 2 § regleras skattelättnaderna för tillverknings-

industrin och den yrkesmässiga växthusodlingen. Förslaget innebär att samtliga

motordrivna fordon - och alltså även fordon som används vid hjälpverksamhet inom

tillverkningsindustrin - skall drivas med högbeskattat bränsle.

Skattelättnaderna kan således inte komma i fråga för något bränsle som används

för drift av motordrivna fordon.

 För gasol som används inom tillverkningsindustrin för drift av stationära

motorer föreslås en minimiskattesats på 350 kr per 1 000 kg.

 Möjligheten till nedsättning av koldioxidskatten för energiintensiv industri

behålls endast för andra bränslen än mineraloljeprodukter dvs. kolbränslen och

naturgas. Endast det bränsle som används för annat än drift av motordrivna

fordon får räknas med i nedsättningsunderlaget.

 I likhet med vad som gäller idag skall värdet av företagets samlade produktion

- alltså inte enskilda produktionsled eller produkter - läggas till grund för

nedsättningen.

 Eftersom förändringen görs den 1 juli 1995 får nedsättningen för år 1995

beräknas dels för första halvåret enligt gamla regler dels för andra halvåret

enligt nya regler.

10 kap. 4, 5, 7 och 9 §§

I 10 kap. finns avgiftsbestämmelser för de fall då oljeprodukter hanteras i

strid mot bestämmelserna om märkning i lagens 2 kap.

 Ändringen av användningsområdet för högbeskattade oljeprodukter medför smärre

ändringar i 4 och 9 §§.

 I 5 § anges den särskilda avgift som skall betalas för fordon vars bränsletank

innehåller oljeprodukter i strid mot 2 kap. 9 §. En styckeavgift gäller för

personbilar. Någon ändring bör inte göras i den delen. I dag beräknas avgiften

för lastbilar, bussar och trafiktraktorer efter dessa fordons skattevikt.

Skattevikten är den vikt efter vilken fordonsskatt beräknas enligt

fordonsskattelagen. För fordon som är registrerade i bilregistret och för vilka

fordonsskatt skall betalas är skattevikten en lämplig och praktisk grund för be-

räkningen av avgiften. Skattevikten bör därför vara avgörande för avgiftens

storlek även för jordbrukstraktorer och tunga terrängvagnar som är registrerade

i bilregistret.

 Vad gäller andra dieseldrivna fordon - främst motorredskap - är endast ett

mindre antal av dessa registrerade i bilregistret. En styckeavgift bör därför

gälla för dessa fordon. Av praktiska skäl bör denna regel gälla samtliga

motorredskap, dvs. även de som är registrerade i bilregistret och även andra

terrängmotorfordon än tunga terrängvagnar.

 Av 7 § första stycket i dess nuvarande lydelse framgår att den som är eller bör

vara upptagen i bilregistret vid tillämpningen av avgiftsreglerna skall anses

som ägare av fordonet. Alla motordrivna fordon registreras emellertid inte i

bilregistret, varför den nu föreslagna utvidgningen av tillämpningsområdet för

avgiften bör föranleda att bestämmelsen i första stycket slopas. Allmänna

bevisregler om äganderätten bör alltså tillämpas. Reglerna i paragrafens andra

stycke om vem som är att anse som ägare vid kreditköp o.dyl. bör dock finnas

kvar.

11 kap. 3 §

De föreslagna höjningarna av skattebeloppen framgår av första stycket. Dessa

belopp skall, med stöd av bestämmelserna i andra stycket och 2 kap. 10 §, räknas

upp med hänsyn till den allmänna prisutvecklingen. Detta sker för 1996 genom

beslut av regeringen före utgången av november månad 1995. Det innebär att

skattesatsen för år 1996 kommer att framgå endast av den särskilda förordningen

som regeringen beslutar om.

 Ändringen i andra stycket föranleds av att tidsbegränsningen för indexeringen

upphävs.

Kommunalskattelagen (1928:370)

Punkt 6 av anvisningarna till 46 §

I anvisningspunktens andra stycke har bestämmelserna om det fasta

basbeloppsavdraget justerats så att avdragstaket i denna del utgörs av ett halvt

basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (17 850 kr för år 1995) i

stället för ett helt basbelopp. I samma stycke punkt c har det extra avdragsut-

rymmet för anställda med pensionsrättigheter i anställning begränsats från 10

till 5 % procent av den del av inkomsten som överstiger tio men inte tjugo

basbelopp. En redaktionell följdändring har också gjorts i c-punkten som en

följd av halveringen av det fasta basbeloppsavdraget.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

De nya bestämmelserna om ett lägre avdragsutrymme för privat pensionssparande

gäller för premiebetalningar till försäkringsgivare samt insättningar på

pensionssparkonton fr.o.m. den 8 april 1995. Äldre bestämmelser gäller således

för betalningar under året fram t.o.m. den 7 april. Det innebär att

inbetalningar under denna del av året är avdragsgilla under förutsättning att de

ryms inom avdragsutrymmet enligt äldre regler. För inbetalningar efter den 7

april i år gäller det nya lägre avdragstaket. Eftersom avdragstaket beräknas med

utgångspunkt från pensionssparande under hela beskattningsåret får inbetalningar

göras efter sistnämnda dag med avdragsrätt med ett belopp som tillsammans med

tidigare inbetalningar under året ryms inom det nya avdragsutrymmet (för

anställda med tjänstepensionsskydd är detta utrymme ett halvt basbelopp med

tillägg motsvarande 5 % av den del av förvärvsinkomsten som ligger i skiktet

10-20 basbelopp).

 Övergångsregeln kan illustreras med följande exempel.

 Basbeloppet för beskattningsåret 1995 är 35 700 kr. En skattskyldig betalar i

februari 1995 en P-försäkringspremie om 7 850 kr. Hans inkomst under året antas

understiga tio basbelopp. Efter den 7 april detta år är avdragsutrymmet halverat

till 17 850 kr. Den skattskyldige kan efter denna dag under resten av året

betala premier på högst 10 000 kr med avdragsrätt.

 Om den skattskyldige i stället betalat en premie på 35 700 kr under februari

månad är hela beloppet avdragsgillt. Eventuella ytterligare premieinbetalningar

under den återstående delen av året blir inte avdragsgilla till någon del.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 april 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:203 Finansiering av medlemskapet i

Europeiska unionen.