Regeringens proposition 1992/93:184

om vissa fiskefrågor

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 18 febmari 1993 för de ätgärder och det ändamål som föredraganden har hemställt om.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att prisregleringen på fisk i allt väsentligt avvecklas den 1 juli 1993 till följd av intemationella överenskommelser.

De prisregleringsmedel som återstår bör enligt förslagen under budgetåret 1993/94 användas för exportfrämjande ätgärder, produktutveckling, informa­tionsverksamhet, fiskets trygghetsförsäkring, utsätming av fisk, stöd till bil­dande av producentorganisationer pä fiskets omräde samt för att bekosta av­vecklingen av prisregleringen.

Det stadiga ekonomiska stödet till fiskets rationalisering bör i fortsätt­ningen endast ha formen av bidrag och kreditgarantier och kunna ges i syfte att modernisera fiskefiottan och anpassa dess storlek och sanunansättning till fisktillgången. Fiskerilänen avskaffas sålunda. I stället förstärks bidragen. Bi­draget för skrotning av fiskefartyg höjs. Stadigt stöd i form av lånegaranti skall i fortsätmingen kunna lämnas även till fiskodlingsföretag.

1 Riksdagen 1992/93 1 saml. Nr 184

Prop. 1992/93:184

Jordbmksdepartementet

Pop-1992/93:184

Utdrag ur protokoll vid regeringssainmanträde den 18 febmari 1993

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om vissa fiskefrågor 1 Bakgmnd

Regeringen bemyndigade den 8 juli 1992 chefen för Jordbruksdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppgift att mot bakgrund av de intematio­nella överenskommelser som träffats på bl.a. fiskets område utreda fiskerinä­ringens utvecklingsmöjligheter (dir. 1992:83). Till utredaren är knuten en par­lamentarisk referensgmpp. Utredaren skall redovisa sina slutliga förslag till re­geringen senast den 1 juli 1993. Uöedaren har den 16 december 1992 i delbe­tänkandet (SOU 1992:136) Svenskt fiske - nuläge och utvecklingsmöjlighe­ter lämnat förslag till särskilda åtgärder per den 1 juli 1993. Betänkandet har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör fogas en förteckning över remissinstansema och en sammanställning av remissyttrandena över delbetän­kandet som bilaga.

Fiskerivericet har pä regeringens uppdrag utrett vissa frägor om fisket med anledning av EES-avtalet. Verket har redovisat uppdraget i en promemoria den 4 juni 1992. Promemorian beskriver reglema för statsstöd till fisket inom EG och jämför dessa med motsvarande svenska bestämmelser. Vidare be­skrivs EES-avtalets bestämmelser om etablering och konsekvensema av des­sa för svenskt fiske. Promemorian beskriver vidare EG:s regelverk för produ­centorganisationer på fiskets område och lämnar vissa förslag till åtgärder. Sludigen lämnas förslag till hur de för konsumentfrämjande åtgärder avsatta medlen inom prisregleringskassan för fisk bör användas. Även Fiskeriver­kets promemoria har remissbehandlats.

EFTA-statema ö-äffade våren 1989 en överenskommelse om att fisk och andra marina produkter skulle omfattas av bestämmelsema i EFTA-konventio­nen fr.o.m. den 1 juli 1990. Varje form av stadigt stöd till fiskerisektom som snedvrider konkurrensen skulle vara avskaffat senast den 1 januari 1994.1 prop. 1989/90:123 om fisket redovisades EFTA-överenskommelsen och dess konsekvenser för svensk fiskeripolitik. Riksdagen beslöt i enlighet med rege­ringens förslag att godkänna överenskommelsen (bet. 1989/90:JoU22, rskr. 1989/90:341). I prop. 1990/91:87 om näringspolitik för tillväxt redogjordes

för nödvändiga anpassningar av prisregleringen på fisk till följd av överens-    Irop. 1992/93:184 kommelsen. Riksdagen lämnade regeringens redovisning utan erinran och uttalade samtidigt att den svenska avregleringen på fiskets område bör ske i takt med motsvarande process i övriga EFTA-länder (bet. 1990/91 :JoU25, rskr. 1990/91:283).

1 prop. 1991/92:120 om reglering av prisema på fisk m.m. redogjordes bl.a. för vissa rikdinjer för framtida förändringar av prisregleringssystemet för fisk. Av redogörelsen framgår att prisregleringsavgiften, som i dag helt finansierar prisregleringen, och alla generella pristillägg inom prisregleringen avvecklas i och med utgången av budgetåret 1992/93 till följd av intematio­nella överenskommelser. Genom dessa åtgärder ändras fömtsätmingama för regleringsföreningen Svensk Fisk, ekonomisk förening att fortsätta sin verk­samhet efter den 1 juli 1993. Jag framhöll då att det är angeläget att den kom­petens som finns hos Svensk Fisk tas till vara för att i linje med anpassningen till EG underlätta bildandet och driften av en producentorganisation. Om en så­dan organisation bildas är det, enligt vad jag då anförde, rimligt att staten bi­drar med vissa prisregleringsmedel under uppbyggnaden av denna. Den bety­delsefulla informationsverksamhet som Svensk Fisk bedriver borde fortsätta. Jag framhöll också att finansieringen av utsättning av fisk och den kollektiva öygghetsförsäkringen på fiskets omräde, som i dag bekostas av prisreglerings­medel, blir en fråga för yrkesfisket

Riksdagen biträdde i väsentiiga delar regeringens förslag i propositionen och uttalade bl.a. följande (bet. 1991/92:JoU20, rskr. 1991/92:304). Med anledning av EFTA-överenskommelsen är det angeläget att obalanser i fiskets konkurrensförhällanden inte accentueras genom statliga stödåtgärder och att regeringen vidtar erforderliga åtgärder för den händelse konkurtensförhållan-dena skulle snedvridas genom åtgärder i något annat EFTA-land. Det blir en­ligt riksdagen av avgörande betydelse för svenskt fiskes framtid att Sverige i de kommande förhandlingarna om medlemskap i EG förmår att förhandla sig till lika stora andelar i EG:s samlade fiskepolitiska resurser som Sverige av­står från i samband med medlemskapets veilcställighet. De medel som står till förfogande inom ramen för prisregleringen för fisk bör i störte utsträckning än hittills användas för ätgärder som främjar näringens konkurrenskraft. Det är enligt riksdagen angeläget att Sverige även i framtiden har en vital och bär­kraftig fiskerinäring. Fisket har stor betydelse för försörjningen i många regio­ner, och inte minst i glest bebyggda öakter. Riksdagen hade ingen invänd­ning mot de rikdinjer för den framtida anpassningen av fisket till ett eventuellt EG-inträde som skisserades i propositionen.

I prop. 1991/92:170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) redovisades bl.a. vissa konsekvenser för fisket till följd av EES-avtalet. Av redovisningen framgår att avtalet behandlar en rad väsentliga områden inom fiskerisektom även om EFTA-statema inte tar över EG:s regelverk pä fiskets omräde och således inte heller ansluts till EG:s gemensamma fiskeripolitik. Bl.a. återfinns i avtalet tullätmader för vissa fiskprodukter samt bestämmelser om statsstöd, gränsskydd, marknadsreglering och direkUandningar. Riksda-

gen beslutade i november 1992 att godkänna EES-avtalet (bet 1992/93:EU1,   Prop. 1992/93:184 rskr. 1992/93:18). Avtalet beräknas kunna ttäda i kraft den 1 juli 1993.

Sverige ansökte sommaren 1991 om medlemskap i EG. Medlemskapsför-handlingama inleddes den 1 febmari 1993. Målet är ett medlemskap frän den 1 januari 1995 och i ansluming härtill en fullständig integration i EG:s gemen­samma fiskeripolitik. Sverige kommer i förhandlingarna att framföra krav på fiskemöjligheter motsvarande det traditionella svenska fisket i omgivande vatten samt i Nordsjön. Vidare kommer Sverige att kräva att EG:s tullar på svensk fisk och svenska fiskprodukter avskaffas frän den dag Sverige blir medlem. För Sverige är det av största vikt att upprätthålla och utveckla sådana regionalpolitiska ätgärder pä fiskets område som motiveras av ett strängt kli­mat, länga avstånd och andra ogynnsamma villkor.

Av min redovisning framgår att svenskt fiske under de närmaste åren står inför stora förändringar. Det ger anledning att anpassa delar av den svenska fiskeripolitiken till de nya förhållandena. Förändringama bör påbörjas redan nu så att övergängen kan ske sä smidigt som möjligt. Även andra skäl talar för att justeringar görs redan nu. Jag tänker då särskilt på de akuta svårigheter­na inom det svenska fisket. Utredarens förslag och remissinstansemas yttran­den utgör enligt min mening lämpliga utgångspunkter för utformningen av de förändringar jag här föreslär.

2 Fiskerinäringens situation

Den svenska fiskerinäringen befmner sig för närvarande i en mycket bekym­mersam situation förorsakad av flera samverkande faktorer. Beståndet av torsk i Östersjön är mycket svagt som en följd av bl.a. brist pä saltvattenin­flöde frän Västerhavet under en lång period, hän fisketryck och stömingar i miljön. Mot denna bakgmnd har Fiskerikommissionen för Östersjön för år 1993 förordat sänkta tillåtna fängstmängder för torsk från 100 000 ton är 1992 till 40 000 ton. Det kan jämföras med 171 000 ton som rekommendera­des för är 1991. Den svenska kvoten för år 1993 är 9 560 ton jämfört med 23 900 ton för år 1992 och 40 200 ton för år 1991. östersjötorsken är den vikti­gaste enskilda arten för det svenska yrkesfisket. Den svarade år 1991 för ca 40 % av yrkesfiskets samlade inkomster. Bristen pä torsk i Östersjön har med­fört att detta fiske i mänga fall blivit företagsekonomiskt olönsamt. Möjlighe­tema att övergå till annat fiske är begränsade eftersom fisket efter de flesta kommersiella artema är kvoterat. Bestånden av sill och strömming är relativt goda medan marknaden för dessa arter är fortsatt svag.

Gynnsamma klimatiska fömtsätmingar under januari 1993 har medfört att stora mängder saltvatten har strömmat in i Östersjön. Detta förhållande bör på ett avgörande sätt kunna päverka torskbeständets förmåga att reproducera sig, vilket pä några års sikt bör ge resultat i form av bättre bestånd och större fångstmängder. En fömtsättning härför är dock ett ansvarsfullt fiske under tiden.

De intemationella överenskommelser som vi har träffat de senaste åren    Prop. 1992/93:184 medför att det inte längre är möjligt att stödja fisket genom generella pristill-lägg. Dessa har i huvudsak lämnats för sill och strömming. Förändringen innebär att fömtsättningama för fiske ändras radikalt framför allt för fiskeföre­tagen pä syd- och osticusten.

De minskade landningama av torsk från Östersjön har skapat stora pro­blem för de företag som har specialiserat sig på beredning av torsk. För när­varande har flertalet företag ställt in betalningarna eller försatts i konkurs. Företag som arbetar med beredning av sill har avsätmingsproblem till följd av bl.a. ofördelaktiga konkurrensförhållanden på EG-marknaden.

Fiskerinäringens situation påverkas även av omläggningen av den gene­rella näringspolitiken, som lagts fast av riksdagen (prop. 1991/92:38, bet. 1991/92:FiU10, rskr. 1991/92:108). Omläggningen innebär bl.a. att politiken inriktas pä att genom generella åtgärder såsom skattesänkningar skapa goda fömtsätmingar för företagandet i Sverige och pä att konkurrenssnedvridande och selektiva företagsstöd avvecklas.

3 Anpassningsåtgärder

Mitt förslag: Prisregleringen på fisk upphör i allt väsentligt den 1 juli 1993.

Min bedömning: Under budgetåret 1993/94 bör medel från prisre­gleringskassan för fisk användas för avveckling av prisregleringen, ex­portfrämjande ätgärder, produktutveckling, informationsverksamhet, fiskets trygghetsförsäkring, utsättning av fisk och bidrag till bildande av producentorganisationer.

Utredarens förslag överensstämmer i stort med mitt förslag och min be­dömning.

Remissinstanserna: Utredarens förslag till anpassningsätgärder har fått ett blandat men i huvudsak positivt mottagande.

Skälen för mitt förslag och min bedömning:

Avveckling av prisregleringen på fisk

Gmndema för prisregleringen på fisk beslutades av riksdagen år 1978 (prop. 1977/78:112, bet. 1977/78:JoU23, rskr. 1977/78:272) med senare komplet­tering år 1981 (prop. 1980/81:198, bet. 1980/8 l:JoU37, rskr. 1980/81:423). Prisregleringen är uppbyggd så att den skall styra fisket mot lönsamhet. Sam­tidigt skall den utjämna variationer i fiskamas inkomster. Regleringen skall omfatta endast den inhemska marknaden. I prop. 1991/92:120 om reglering av prisema på fisk m.m. redogjordes bl.a. för vissa riktlinjer gällande fram-

tida förändringar av prisregleringssystemet för fisk. Av redogörelsen framgår Irop. 1992/93:184 att prisregleringsavgiften och alla generella pristillägg bör avvecklas i och med utgången av budgetåret 1992/93 till följd av intemationella överenskom­melser. EFTA-avtalet från år 1989 om liberalisering av handeln med fisk och fiskprodukter gäller i sin helhet med vissa specificerade undantag från den 1 januari 1994. EES-avtalet beräknas kunna träda i kraft den 1 juli 1993. Avta­len reglerar inom fiskerisektom delvis samma områden.

Mot denna bakgmnd föreslår jag att prisregleringen på fisk i allt väsendigt upphör från den 1 juli 1993. Dock kvarstår överskottshanteringen av fisk. Det innebär bl.a. att Fiskeriverket i fortsättningen har att fatta beslut om gäl­lande återtagspriser för olika fiskslag. Jag återkommer till denna fråga i det följande. Efter den 1 juli 1993 återstår även vissa awecklingsåtgärder. Såle­des återstår för regleringsföreningen Svensk Fisk att utföra vissa uppgifter i samband med prisregleringens avveckling. Kosttiadema härför bör finansie­ras med resterande prisregleringsmedel. Behållningen inom ramen för prisre­gleringen var inför budgetåret 1992/93 sammanlagt 125,9 miljoner kronor, varav 100,1 miljoner kronor hos Fiskeriverket och 25,8 miljoner kronor hos Svensk Fisk. De medel som inte åtgår för avveckling bör av Svensk Fisk åter­betalas till regleringskassan. Det ankommer på regeringen att närmare besluta i dessa frägor. Det bör ankomma på medlemmarna i Svensk Fisk att ta ställ­ning till fömtsättningama för föreningen att fortsätta verksamheten under and­ra former och med annan inrikming än myndighetsuppgifter.

I detta sammanhang vill jag framhålla att ett beslut att avskaffa prisregle­ringsavgiften på fisk med anledning av prisregleringens avveckling den 1 juli 1993 ger goda möjligheter till bestående sänkning av priser i konsumentiedet.

Som jag har redovisat befmner sig fiskerinäringen i en mycket bekymmer­sam situation till följd av bl.a. det mycket svaga beståndet av torsk i Öster­sjön. Samtidigt har fisket efter sill och strömming dålig lönsamhet. Detta för­hällande kommer att förstärkas av att de intemationella överenskommelserna inte längre medger stöd i form av generella pristillägg. Mot denna bakgmnd är det väsentligt att de medel som återstår inom ramen för prisregleringen an­vänds för att stärka den svenska fiskerinäringens konkurrensförmåga och överbrygga den nuvarande bekymmersamma situationen för näringen. Utreda­ren har lämnat förslag hur medlen skall användas och beräknat kosmadema för vissa av förslagen. Jag delar till viss del uö-edarens förslag hur de dispo­nibla medlen bör användas under budgetåret 1993/94. Däremot är jag inte nu beredd att slutligt ta ställning till hur återstående medel skall användas. Det bör liksom hittills ankomma på regeringen att besluta om den närmare använd­ningen av kvarvarande prisregleringsmedel. För riksdagens information redo­visar jag i det följande vad jag avser att senare föreslå regeringen.

Regionalt stöd till fisket

Under innevarande budgetår lämnas ett särskilt stöd i form av regionalt pris­tillägg för sill och strömnung till fiskare bosatta vid syd- och ostkusten och på

Godand. De intemationella överenskommelsema pä fiskets område begränsar Prop. 1992/93:184 möjlighetema att i fortsättningen stödja fisket. Uoredaren föreslår ett regionalt transportstöd pä 85 öre/kg för strömming för human konsumtion levererad och såld till förstahandsmottagare på norra ostkusten (Gävleborgs län och norrut) samt på Gotiand. Utredaren avser dock att i slutbetänkandet återkom­ma med förslag till sådant regionalpolitiskt stöd till fisket som kan rymmas inom EG:s regionalpoliuJc

Jag är inte nu beredd att ta ställning till förslaget om transportstöd till fisket vid norra ostkusten. Utredaren bör i sina fortsatta överväganden samråda med Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK). Med tanke på den bekym­mersamma situationen för fisket i Östersjön är det emellertid motiverat med särskilda åtgärder under nästa budgetär. Fiskare på syd- och ostkusten inkl. Gotland bör därför under nästa budgetår erhålla ett inkomststöd i form av ett engångsvis utbetalt belopp. Beloppet bör motsvara det stöd som under inneva­rande budgetår har utbetalats som regionalt pristillägg för sill och strömming på syd- och ostkusten inkl. Gotiand. Jag beräknar beloppet till ca 5 miljoner kronor. Stödet bör lämnas från ett nytt anslag som jag tar upp i det följande.

Exportfrämjande åtgärder

EES-avtalet och ett svenskt medlemskap i EG innebär för såväl det svenska fisket som för den svenska fiskberedningsindustrin att nya mailcnader öppnas men ocksä att konkurrensen ökar. De närmaste åren är betydelsefulla för Sveriges möjligheter att möta denna ändrade marknadssituation. Prisregle­ringsmedel bör därför avsättas för begränsade projekt som syftar till att pro­filera svensk fisk och svenska fiskprodukter i utiandet. Medlen bör komplet­tera insatser från näringen. Fiskeriverket bör förvalta medlen och besluta om fördelning av dessa efter förslag från en gmpp bestående av representanter för fiskerinäringen i vid bemärkelse. Till gmppen bör knytas en föreöädare för Exportrådet Jag beräknar att det under budgetåret 1993/94 behövs 5 mil­joner kronor för ändamålet.

Produktutveckling

Under innevarande budgetär är det avsatt 2 miljoner kronor av prisreglerings­medel för att stimulera utveckling av produkter baserade på sill och ström­ming. Enligt min mening bör produktutveckling stimuleras även i fortsätt­ningen. Jag beräknar att det under budgetåret 1993/94 behövs 2 miljoner kro­nor för ändamålet.

Informationsverksamhet

Svensk Fisk bedriver i dag olika former av informationsverksamhet. Enligt min mening bör denna betydelsefulla verksamhet fortsätta i någon form också

framdeles. Verksamheten bör handhas av ett lämpligt organ i vilket företräda-    Prop. 1992/93:184 re bör finnas för fiskerinäringen i vid bemärkelse. Jag beräknar att det under budgetåret 1993/94 behövs 5 miljoner kronor för ändamålet.

Fiskets trygghetsförsäkring

Fiskets kollektiva trygghetsförsäkring omfattar ersättning vid arbetsskada och dödsfall samt efterlevandeskydd. Under budgetåret 1991/92 uppgick kostna­dema för försäkringen till 6,2 miljoner kronor. Under innevarande budgetär beräknas kostnadema tiill 8 miljoner kronor. Försäkringen finansieras med me­del ur prisregleringskassan. I prop. 1991/92:120 om reglering av prisema på fisk m.m. framhölls bl.a. att fiskets kollektiva trygghetsförsäkring framdeles blir en fråga för yrkesfisket. Enligt min mening är det rimligt att som en över­gångsätgärd anvisa ett engångsbelopp från prisregleringskassan till Sveriges fiskares riksförbund som på egen hand i fortsättningen får lösa dessa frågor. Jag beräknar detta belopp till 8 miljoner kronor.

Utsättning av fisk

I prop. 1991/92:120 om reglering av prisema på fisk m.m. anfördes bl.a. att den utsättningsverksamhet av fisk som för närvarande finansieras med medel frän prisregleringskassan i fortsättningen blir en fråga för yrkesfisket

Fiskeriverket bedriver en omfattande verksamhet med utsättning av fisk. Den finansieras huvudsakligen med medel från nionde huvudtitelns anslag Främjande av fiskerinäringen, genom vattendomar, från prisregleringskassan för fisk, med fiskevärdsavgifter och genom bilaterala fiskeavtal med EG. Dessutom finansieras utsätmingar med regionala medel, exempelvis genom Laxfond Vänem. Undersökningar visar att fiskutsättningar i många fall är lön­samma åtgärder.

Utredaren har föreslagit vissa principer för en framtida fördelning av kost­nadema för utsätmingar. Enligt förslaget bör staten svara för forskning och metodutveckling medan olika kategorier fiskande bör finansiera utsätmingar i förhållande till hur de nyttjar olika fiskbestånd. I avvaktan pä uö-edningens sludiga förslag till framtida inriktning, finansiering och omfatming av utsätt­ningsverksamheten bör den del av utsättningama som finansieras med prisre­gleringsmedel fortsätta under budgetåret 1993/94 med samma omfatming som under innevarande budgetår. Verksamheten bör finansieras med medel frän prisregleringskassan. Jag beräknar kostnadema härför till 9 miljoner kronor.

Ny lagstiftning om marknadsreglering på fiskets område

Som jag tidigare har redovisat tar EFTA-statema genom EES-avtalet inte över EG:s regelverk på fiskets område även om avtalet fömtsätter en anpassning av den svenska lagstifmingen vad gäller marknadsreglering och statligt stöd

inom fiskerisektom. Marknadsregleringen av fisk inom EG har som mål att Prop. 1992/93:184 stabilisera marknaden, garantera ett säkert och stabilt utbud på marknaden samt tillförsäkra konsumenterna skäliga priser och god kvalitet. För att uppnå dessa mäl tillämpas inom EG:s fiskeripolitik fyra medel, nämligen försäljnings­bestämmelser, producentorganisationer, prisreglering och regler för handel med tttdje land. Försäljningsbestämmelsema omfattar gemensamma, tvingan­de kvalitets- och marknadsföringsbestämmelser rörande bl.a. livsmedelshy­gien. Producentorganisationerna, som inrättas på initiativ av producentema och godkänns av medlemsländema, har till uppgift att vidta åtgärder i syfte att säkra ett rationellt fiske och goda försäljningsvillkor. Prisregleringen ger möj­lighet till finansiering frän EG av bl.a. stöd till överskottshantering, lagrings­stöd och vissa pristillägg. Regler för handeln med tredje land omfattar bl.a. gemensamt tullskydd och ett system med lägsta tilläma pris.

I syfte att åstadkomma en anpassning till EES-avtalet har utredaren före­slagit dels ändringar i förordningen (1985:439) om stadigt stöd till yrkesfisket m.m., dels att lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets omräde och för­ordningen (1986:428) om prisreglering pä fiskets område ersätts med en ny lag och en ny förordning om marknadsreglering på fiskets område. Jag har för avsikt att senare i vår föreslä regeringen att lägga fram ett förslag till lag om marknadsreglering på fiskets omräde inkl. bestämmelser för producent­organisationer. Lagen bör kunna tt-äda i kraft den 1 juli 1993.

Bidrag till bildande av producentorganisationer

Som jag har redogjort för i det föregående utgör producentorganisationer ett viktigt inslag inom EG:s gemensamma fiskeripolitik. Organisationerna bildas på initiativ av producentema och har bl.a. som syfte att säkra ett rationellt be­drivet fiske och att förbättra försäljningsvillkoren för medlemmamas varor. Organisationema skall för att godkännas av resp. medlemsstat uppfylla vissa näringsmässiga, rättsliga och finansiella villkor. En producentorganisation tillåts inte inta en dominerande ställning inom den gemensamma marknaden. Medlemsstaterna kan ekonomiskt stödja bildandet av producentorganisatio­ner. Stödets storlek beror bl.a. på organisationens produktion och administra-tionskosmader.

I likhet med vad som anfördes i prop. 1991/92:120 om reglering av priser­na på fisk m.m anser jag att det är rimligt att staten bidrar med prisreglerings­medel till uppbyggnaden av producentorganisationer på fiskets område. I lik­het med vad som anförts i remissyttrandet av Svensk Fisk fmns det enligt min mening flera fördelar med en producentorganisation framför flera sådana. Stö­det till bildande av producentorganisationer bör anpassas till den nivå som gäl­ler för motsvarande stöd inom EG. I det fall en befintiig organisation ombil-das till en producentorganisation bör bidrag lämnas endast för den merkost­nad som ombildningen innebär. Utredaren har beräknat kostnaden för stödet till 4 miljoner kronor. Sveriges fiskares riksförbund har i sitt remissyttrande

anfört att 6 miljoner kronor bör avsättas för ändamålet Jag beräknar att högst    Prop. 1992/93:184 5 miljoner kronor ur prisregleringskassan behöver avsättas för ändamålet

Överskottshantering av fisk

Mot bakgmnd av vad jag tidigare har redovisat om intemationella överens­kommelser är det i fortsätmingen inte längre möjligt att på hittillsvarande sätt finansiera den överskottsverksamhet som i dag bedrivs av Svensk Fisk. Han­teringen omfattade budgetåret 1991/92 drygt 6 000 ton, till helt övervägande del sill och strömming. Inom EG är det producentorganisationema som ansva­rar för överskottshanteringen. Dessa fmansierar sin verksamhet med medlems­avgifter och genom försäljning av överskott. Organisationema får dessutom vissa bidrag över EG-budgeten.

Det är både möjligt och önskvärt att vi i Sverige behåller en överskottshante­ring på fisk, främst med hänsyn till dess stora betydelse för sill- och stt-öm-mingsfisket Enligt min mening bör verksamheten, liksom fallet är inom EG, bedrivas inom ramen för den eller de producentorganisationer som bildas. Sveriges fiskares riksförbund har i sitt remissyttt-ande anfört att förbundet har för avsikt att bilda en producentorganisation som kan verka från den 1 juli 1993. Enligt danska erfarenheter krävs en viss tid för att fullfölja bildandet av en sådan organisation. För att underlätta övergängen till det nya systemet bör Svensk Fisk övergångsvis ansvara för överskottshanteringen av fisk, dock längst till den 1 januari 1994. Hanteringen bör under övergångsperioden orga­niseras enligt de nu gällande principerna vad beträffar t.ex. sorteringsbestäm­melser och omfatmingen av överskottshanteringen. Överskottsverksamheten bör bedrivas enligt de principer som gäller för motsvarande verksamhet inom EG frän den tidpunkt då verksamheten förs över till en producentorganisa­tion. För budgetåret 1993/94 beräknar jag kosmadema för verksamheten till högst 4 miljoner kronor. Som jag redogör för i det följande bör överskottsverk­samheten fr.o.m. budgetåret 1993/94 finansieras med medel frän ett nytt anslag.

Kontrollverksamhet

EES-avtalet medför krav på bl.a. kontroll av fisk och fiskprodukter. Kontroll på fiskets omräde utförs i dag i olika avseenden främst av Kustbevakningen, Statens livsmedelsverk, kommunema och Svensk Fisk.

Kustbevakningen ansvarar för kono-ollen till havs, i kustvattnen samt i Vänem och Mälaren. Kontrollen omfattar svenska och utiändska fiskefartyg inom Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon samt svenska fiskefartyg som har fiskat i utländsk zon. Den innebär övervakning av bl.a. frednings-tider, fredningsområden, redskapsbestämmelser, fångstbestämmelser och fiskeloggböcker. Kustbevakningens kontroll kompletteras i övriga vatten med insatser från fisketillsyningsmän. Livsmedelsverket utfärdar föreskrifter rö­rande hygieniska krav på lokaler som hanterar fisk och kontrollerar större

10

fiskberedningsanläggningar och exportanläggningar. Kommunema ansvarar Prop. 1992/93:184 för kontroll av livsmedelshantering vid bl.a. fiskauktioner, beredningsindu­strier och hos grossister och kan besluta om saluförbud om fisken bedöms vara otjänlig för human konsumtion. Svensk Fisk ansvarar bl.a. för kontroll av storlekssortering, förpackning och isning med syfte i första hand att tillse att villkoren för det stadiga prisstödet uppfylls. Kontrollen utförs huvudsak­ligen, pä uppdrag av Svensk Fisk, av ett privat företag med tre kontrollanter avdelade för ändamålet med ansvar för resp. väst-, syd- och ostkusten. En kontrollant är anställd av regleringsföreningen med uppgift att bevaka fisk­försäljningen i Göteborgs fiskhamn. De ärliga kosmadema uppgår till 1,5 mil­joner kronor och fmansieras med medel frln prisregleringskassan för fisk.

I avvaktan på utredarens slutliga förslag till hur fiskerikonttxjllen skall orga­niseras och dimensioneras bör Fiskeriverket frän den 1 juli 1993 ansvara för den kontroll av landad fisk som i dag handhas av Svensk Fisk. Utredaren bör i det fortsatta arbetet med fiskerikontrollen samråda med Livsmedels­verket och Kustbevakningen. Verksamheten bör tills vidare bedrivas i oför­ändrad omfatming. Som jag redogör för i det följande bör fiskerikontrollen fr.o.m. budgetåret 1993/94 fmansieras med medel från ett nytt anslag.

Återbetalning av prisregleringsmedel

Utredaren har föreslagit att det bör ges restitution av den prisregleringsavgift som fiskberedningsföretag och grossister har erlagt för fisk som fmns i lager det damm dä avgiften avvecklas. Fiskeriverket bedömer att restitutionsbelop-pet blir sammanlagt högst 4 miljoner kronor. Enligt förordningen (1986:428) om prisreglering på fiskets omräde ankommer det på Fiskeriverket att besluta om återbetalning av prisregleringsavgift.

Statistik pä fiskets område

Nuvarande system för insamling av landningsstatistik för fisk är baserat huvudsakligen på data som insamlas inom ramen för prisregleringen. Upp­gifterna ligger till gmnd även för utbetalning av prisstöd till enskilda fiskare. Statistiska centralbyrån (SCB) levererar varje vecka datalagrat underlag till Svensk Fisk för vidare bearbeming. För den officiella statistiken svarar dock SCB.

Regeringen har i prop. 1992/93:101 om den stadiga statistikens finansie­ring och samordning föreslagit principer för ansvarsfördelning och finansie­ring av den stadiga statistiken. Förslaget innebär att ansvaret för delar av den i dag officiella statistiken överförs till olika sektorsmyndigheter. Den officiella statistiken kommer inte att omfatta all den stadiga statistik som produceras i dag. Användarna kommer själva att kunna styra framställningen av statlig sta­tistik som inte klassificerats som officiell statistik. Avsikten är att åstadkom­ma en ökad flexibilitet i statistikproduktionen och ett ökat kosöiadsmedve-tande. Regeringen har den 11 febmari 1993 bemyndigat chefen för Finansde-

11

partementet att tillkalla en kommitté för att bereda genomförandet av ändringar Prop. 1992/93:184 i ansvarsfördelningen för den statliga statistiken (dir. 1993:9). Senast den 1 april 1993 skall kommittén redovisa en översikdig tidsplan för genomföran­det av förändringama. Kommitténs uppdrag skall vara slutfört före utgången av är 1993.1 avvaktan på förslag från kommittén bör den nuvarande officiella statistiken på fiskets område behällas. Svensk Fisk bör övergångsvis fortsätta sin bearbetning av statistik från SCB.

I sammanhanget vill jag för riksdagens information erinra om att det an­kommer på regeringen att besluta om den närmare användningen av de medel som inom prisregleringskassan är avsatta för konsumentfrämjande ätgärder.

Disposition av vissa prisregleringsmedel

För riksdagens godkärmande vill jag redovisa följande vad gäller disposition av vissa prisregleringsmedel under innevarande budgetår.

Regeringen beslutade den 7 maj 1992 förordning (1992:284) om tillfälliga stödåtgärder till vissa yrkesfiskare. Enligt förordningen, som gäller till ut­gången av år 1993, får stöd beviljas sådana fiskeföretag som är särskilt skuld­satta, har tillfälligt låga inkomster till följd av den ogynnsamma situationen för torskfisket i Östersjön och kan fömtses bli lönsamma inom en tvåårspe­riod från det att stöd beviljades. Fiskeriverket har beräknat behovet av stöd till 7 miljoner kronor. Åtgärdema bör finansieras med medel från prisreglerings­kassan för fisk.

Efter förslag i prop. 1991/92:120 om reglering av prisema på fisk m.m. avsattes 5 miljoner kronor för särskilt stöd till yrkesfisket på ostkusten. Fiskeriverket föreslog i skrivelse den 13 januari 1993 att 1 miljon kronor av de avsatta medlen används till fraktstöd pä ostkusten under innevarande budgetår. Mot bakgmnd av den bekymmersamma situationen för fisket på ostkusten beslutade regeringen den 4 febmari 1993 om stöd i enlighet med Fiskeriverkets förslag.

Regeringen beslutade den 11 febmari 1993 dels om förbud mot torskfiske i delar av Östersjön frän den 1 april 1993 till utgången av juli 1993, dels om bidrag under perioden med högst 2 000 kr per arbetsdag till fiskeföretag som pä gmnd av förbudet har fått likviditetssvärigheter. Fiskeriverket beräknar kostnadema för bidragen till ca 10 miljoner kronor. I den mån medlen under anslaget Bidrag till fiskets rationalisering inte täcker kostnadema för bidraget bör dessa enligt min mening finansieras med de prisregleringsmedel som un­der innevarande budgetår är avsatta för pristillägg för export av sill och stiöm-ming från Östersjön till vissa östeuropeiska länder och som inte har kunnat ut­nyttjats för det avsedda ändamålet. Hämtöver bör från prisregleringskassan högst 2 miljoner kronor kimna användas för att finansiera kostnadema för bi­draget

Mot bakgrund av redovisningen bör den av riksdagen fastställda kostnads­ramen för prisregleringen för regleringsäret 1992/93 få ökas med ca 9 miljo­ner kronor till 120 miljoner kronor.

12

4  Hemställan

Prop. 1992/93:184

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag att regeringen föreslär riksdagen att

1.

godkänna att prisregleringen på fisk avvecklas den 1 juli 1993,

2.

medge att användningen av återstående prisregleringsmedel per den 1 juli 1993 får ske enligt de gmnder som regeringen beslutar,

3.

godkänna vad jag har anfört om disposition av vissa prisreerings-medel för särskilda ätgärder under budgetåret 1992/93.

Vidare hemställer jag att regeringen bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag har anfört om regionalt stöd till fisket, exportfrämjande ätgärder, produktutveckling, informationsverksamhet, fiskets trygghets­försäkring, utsättning av fisk, bidrag till bildande av producentorganisa­tioner samt överskottshantering av fisk.

5 Anslagsfrågor för budgetåret 1993/94

I prop. 1992/93:1(X) bil. 10 har regeringen föreslagit riksdagen att, i avvaktan pä särskild proposition i ämnet, för budgetåret 1993/94 under angivna anslagsmbriker beräkna följande belopp. D 3. Isbrytarhjälp ät fiskarbefolkningen 1 (X)0 kr D 4. Bidrag till fiskets rationalisering m.m. 9 388 000 kr D 5. Län till fiskerinäringen 40 000 000 kr D 6. Täckande av föriuster vid stadig kreditgaranti till fiske 1 000 kr D 7. Prisreglerande ätgärder pä fiskets område 1 000 kr Jag tar nu upp bl.a. dessa frågor.

NIONDE HUVUDTITELN D. Fiske

D 3. Särskilda insatser för fisket

1991/92 Utgift

112 499 792

1992/93 Anslag

19 391 000

1993/94 Förslag

26 391000

1 Anslagen Isbrytarhjälp åt riskarbefoUcningen, Bidrag till fiskets rationalisering m.m., Täckande av förluster vid statlig kreditgaranti till fiske.

13

Mitt förslag: Över detta anslag skall fr.o.m. budgetåret 1993/94 finansieras bidrag till fiskets rationalisering, bidrag till skroming, bi­drag vid planerat stillaliggande med fiskefartyg, regionalt stöd till fisket, överskottshantering och kvalitetskontroll på fiskets omräde. Bi­drag till fiskets rationalisering bör i fortsätmingen kunna ges i syfte att modernisera fiskeflottan och långsiktigt anpassa dess storlek och sam­mansättning till fisktillgången. Bidraget för skroming av fiskefartyg höjs. Fiskerilänen avskaffas. Stadigt stöd i form av lånegaranti medges i fortsätmingen även till fiskodlingsföretag.

Prop. 1992/93:184

Utredarens förslag överensstämmer delvis med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslagen till förändringar av det stadiga stödet till fiskets rationalisering har fått ett blandat men i huvudsak positivt mottagande.

Skälen för mitt förslag: Under innevarande budgetår disponerar Fiskeriverket 9 388 000 kr under anslaget Bidrag till fiskets rationalisering m.m., 40 miljoner kronor under anslaget Lån till fiskerinäringen samt en total engagemangsram om 75 miljoner kronor för statliga kreditgarantier. Enligt förordningen (1985:439) om statligt stöd till yrkesfisket m.m. kan stöd läm­nas i form av bidrag, län och länegaranti. Under budgetåret 1991/92 förde­lades medlen under anslaget Bidrag till fiskets rationalisering enligt följande. För skroming av fiskefartyg användes 2,8 miljoner kronor, för nybyggnad eller inköp av begagnat fartyg i gott skick 2 miljoner kronor, för övergång till annan fångstinrikming 1,1 miljoner kronor, för förbättrad arbetsmiljö 1,1 mil­joner kronor, för säkerhetsutmstning 0,5 miljoner kronor och för stöd vid fängstbegränsning 0,7 miljoner kronor. Således har under budgetåret 1991/ 92 hälften av medlen använts för att modernisera fiskeflottan. Under budget­året 1992/93 beräknas närmare tvä tredjedelar av medlen användas för detta ändamål. Det stadiga stödet till rationalisering av fiskeflottan bör även i fort­sättningen ha denna inrikming. Det behöver dock kompletteras med insatser som syftar till att långsiktigt anpassa fiskeflottans storlek och sammansätming till utvecklingen av olika fiskbestånd.

Enligt 14 § förordningen kan lån lämnas med högst 30 (X)0 kr till fiskeföre­tag som på gmnd av förbud mot fortsatt havsfiske har fått likviditetssvårighe­ter. Bidrag får av samma skäl lämnas med högst 625 kr för fartyg och arbets­dag. Enligt min mening bör det från budgetåret 1993/94 införas ett nytt insttii-ment i fiskeripolitiken. Således bör det som ett altemativ till skrotning av fiskefartyg och som en metod att tillfälligt minska fångsterna inom fiskeflot­tan vara möjligt att erhålla statligt stöd vid planerat stillaliggande med fiskefar­tyg. Den ersättningsnivå som gäller i dag motsvarar en ungefärlig kapitalkost­nad för en fartygsinvestering på ca 1 miljon kronor. Enligt min mening bör bi­dragsnivån höjas för att bättre svara mot de faktiska kosmadema vid stillalig­gande med fiskefartyg. Lån bör i fortsättningen inte kunna lämnas för ända­målet

14

Under budgetåret 1991/92 fördelades medlen under anslaget Lån till Prop. 1992/93:184 fiskerinäringen enligt följande. För län till inköp av nya fiskefartyg användes 2,8 miljoner kronor, för län till inköp av begagnade fartyg i gott skick 14,4 miljoner kronor och för lån till motorer och teknisk uöiistning 22,8 miljoner kronor. För att öka flexibiliteten i användningen av rationaliserings­stödet bör länen slopas och ersättas med bidrag. Detta bör även minska admi-nistrationskosmadema. Enligt utredaren motsvarar det statliga subventions­värdet i fiskerilänen ca 17 miljoner kronor. Reserverade medel på det äldre an­slaget, vilka i huvudsak utgör beslutade men inte utbetalade lån, bör få dispo­neras enligt hittillsvarande bestämmelser.

Fiskeföretagens efterfrågan på stadiga lånegarantier har pä senare är varit begränsad. De utestående garantiema uppgår för närvarande till ca 33 miljo­ner kronor. Enligt min mening bör i fortsättningen även fiskodlingsföretag kunna komma i fråga för länegarantier. Detta kan ske inom ramen för en oför­ändrad engagemangsram.

Jag har i det föregående redovisat förslag till anpassningsåtgärder under budgetåret 1993/94 mot bakgmnd av att prisregleringen avvecklas den 1 juli 1993. Förslagen är av både engångskaraktär och av mer långsiktig karaktär. Engångsåtgärderna, dvs. exportfrämjande åtgärder, produktutveckling, in­formationsverksamhet, fiskets trygghetsförsäkring, utsättning av fisk, stöd till bildande av producentorganisationer samt kostnader för avveckling av prisregleringen bör fmansieras med medel från prisregleringskassan. Försla­gen som avser åtgärder av långsiktig karaktär, dvs. regionalt stöd till fisket, överskottshantering och kvalitetskontroll på fiskets omräde bör fr.o.m. bud­getåret 1993/94 finansieras med medel frän här ifrågavarande anslag.

Jag vill i detta sammanhang ta upp ett par frågor som berör vattenbmks-näringen och fiskberedningsindustrin. EES-avtalet reglerar bl.a. veterinära frågor på vattenbrukets område i syfte att förhindra spridning av smittsamma sjukdomar vid transport av levande fisk. Enligt reglema kan ett land ansöka om status som sjukdomsfri zon vilket innebär att det till zonen endast får fo­ras in levande fisk från andra zoner med samma status. Det är angeläget att Sverige inom ramen för EES får status som sjukdomsfri zon. Ett försämrat smittoläge skulle kunna innebära ekonomiska förluster för vattenbmksnä-ringen men också försämra smittoläget i de vilt levande fiskbestånden. Sta­tens jordbruksverk disponerar medel för smittskyddsverksamheten. I årets budgetproposition föreslås en resursförstärkning på 8 miljoner kronor inför ett EG-medlemskap.

EES-avtalet innebär bl.a. tullätmader för export av fisk och fiskprodukter till EG-marknaden. Tullama har under lång tid inneburit att fiskberednings­industrin och vattenbruksnäringen inte har kunnat konkurrera på lika villkor med företag på EG-marknaden. Avtalet innebär dock inte total tullfrihet för dessa produkter. Jag ser det som en angelägen uppgift att i de kommande förhandlingarna om medlemskap i EG driva frågan om omedelbar tullfrihet för dessa produkter.

15

Län eller bidrag kan lämnas om fast fiskeredskap har skadats eller förlorats Prop. 1992/93:184 i samband med storm. Bidrag får lämnas endast till den som i förväg till Fiskeriverket anmäler vilket eller vilka redskap som avses omfattas av möjlig­het till bidrag. När en sådan anmälan görs skall det eriäggas en avgift pä tvä procent av redskapens värde. Stödformen är avsedd att vara självfinansierad. Mot bakgmnd av låg kosmadstäckning och höga administrationskostnader bör avgiften höjas till fem procent av redskapens värde. Län bör i fortsätming­en inte kunna lämnas för ändamålet

De skilda insatser som jag nu har redovisat bör fmansieras över ett för­slagsanslag med benämningen Särskilda insatser för fisket. Från anslaget bör också täckas kostnader för isbrytarhjälp ät fiskarbefolkningen och för täckan­de av förluster vid statlig kreditgaranti till fisket

För stadigt stöd till fisket bör en sammanlagd bidragsram på 25 miljoner kronor föras upp. Utbetalningarna under anslaget beräknar jag till 26 391000 kr.

Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att

1.

godkänna vad jag har förordat om gmndema för statligt stöd till fisket,

2.

medge att under budgetåret 1993/94 statligt stöd beviljas till särskilda insatser för fisket med sammanlagt högst 25 000 (XX) kr,

3.

till Särskilda insatser för fisket för budgetåret 1993/94 anvisa ett förslagsanslag på 26 391 000 kr.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att ge­nom proposition förelägga riksdagen vad föredraganden har anfört för de ät­gärder och det ändamål han har hemställt om.

16

Sammanställning av remissyttrandena över

P-1992/93:184

delbetänkandet (SOU 1992:136) Svenskt fiske

"a

- nuläge och utvecklingsmöjligheter

Refererade delar av remissyttrandena är i huvudsak ordagrant återgivna. I stort sett har alla som har yttrat sig tagits med i sammanställningen men det är de mest representativa yttrandena som återges vid resp. frågeställning.

Remissinstanserna

Efter remiss har yttiranden över delbetänkandet avgetts av Kommerskol­legium, Fiskeriverket, Konkurrensverket, Statens naturvårdsverk, Riks­revisionsverket (RRV), Statskontoret, Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK), Riksskatteverket (RSV), Statistiska ceno-albyrän (SCB), Kust­bevakningen, Statens jordbruksverk. Statens livsmedelsverk. Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län med bifogat yttrande från Svenska västkustfiskar­nas centralförbund, Länsstyrelsema i Blekinge och Västemorrlands län. Svensk Fisk, ekonomisk förening. Konsumentberedningen (KoB), Fiskbran­schens riksförbund (FR), Sveriges fiskares riksförbund (SFR), Sveriges sportfiske- och fiskevärdsförbund och Vattenbrukamas riksförbund (VRF).

1 Rationaliseringsstödet

utredningen

Rationaliseringsstödet bör även i framtiden inriktas mot uppmsming av fiske­flottan. Denna inriktning bör kompletteras med insatser som syftar till att an­passa fiskeflottans storlek och beskaffenhet till framtida fångstvolymer och fångstinriktning. De stödformersom i dag ges enligt förordningen (1985:439) om statligt stöd till yrkesfisket m.m. bör bibehållas. Stödnivåema bör anpas­sas till de nivåer som tillämpas inom EG. I likhet med vad som gäller inom EG bör det införas ett stöd till fiskefartyg vid planerat, permanent stillalig­gande. Det stöd till investeringar i fiskeföretag som i dag ges i form av fiskeri-lån (40 miljoner kronor) bör omvandlas till 17 miljoner kronor som ges i form av bidrag.

Kommerskollegium: Utredningen anför att stödet till fisket skall utformas i enlighet med Sveriges intemationella åtaganden. Utredningen nämner dock bara EG i delta sammanhang och saknar en analys av G ATT;s regler på områ­det. Särskilda stödregler på fiskeområdet gäller dessutom inom ramen för EFTA-avtalet

Kollegiet anser att utredningen i högre grad kunde ha klargjort de föreslag­na stödåtgärdemas förenlighet med EES-avtalet. I betänkandet refereras ge­nomgående till vad som gäller inom EG, vilket i och för sig är viktigt med

17

2 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 184

tanke på ett eventuellt framtida svenskt medlemskap. Först i kapitel 6 redo- Prop. 1992/93:184 görs mera ingående för EES-avtalets bestämmelser, som ju närmast beräknas Bilaga komma att gälla för Sveriges del. Generellt sett innebär EES-avtalet att EFTA-statema inte kommer att omfattas av EG:s regelverk om fiskeripolitiken. Av gemensam förklaring till protokoll 9 till avtalet framgår emellertid att statligt stöd på fiskeriområdet skall bedömas av de avtalsslutande partema inom ra­men för artiklarna 92 och 93 i Romfördraget och i relation till relevanta be­stämmelser i EG:s regelverk om fiskeripolitiken samt innehållet i den gemen­samma förklaringen rörande artikel 61.3 c i avtalet Det lämnas här ingen kom­mentar till innebönden av "relevanta bestämmelser i EG:s regelverk om fiskeri­politiken", vilket hade varit önskvärt

Konkurrensverket: Av riksdagsbeslutet från 2 juni 1992 (prop. 1991/92: 120) framgår att bl.a. det stadiga rationaliseringsstödet på fiskets omräde skall inriktas pä att effektivisera den svenska fiskeflottan i syfte att skapa en konkurrenskraftig näring med företagsekonomiskt lönsamma företag. Utifi de fömtsätmingar utredningen haft att arbeta efter har Konkurrensverket inget att invända mot utredningens förslag om att det nuvarande rationaliseringsstö­det EG-anpassas, får en mer offensiv inriktning och i vissa avseenden direkt syftar till "att begränsa fångsdcapaciteten". Enligt Konkurrensverkets uppfatt­ning bör det övervägas att skrotningsbidrag även kan utgå för fartyg under 12 meter.

Statens naturvårdsverk: Åtgärder som syftar till att förbättra de biolo­giska fömtsättningama för fisket bör betonas starkare. Skälen till detta är främst att om de ekologiska förhållandena för fisk förbätöas kommer fiskbe­stånden att öka. Dessutom minskar fiskens innehåll av toxiska ämnen. Det på­gående miljöskyddsarbetet för att minska utsläppen av föroreningar till sjöar, vattendrag och kustområden har sannolikt en stor betydelse för det svenska fisket Biotoper, som kan vara reproduktions-, uppväxt- eller vandringsomrä-den för fisk är viktiga att bevara, skydda eller restaurera för att bibehålla ett livskraftigt fiske.

Riksrevisionsverket: Riksrevisionsverket konstaterar att del betänkandet i huvudsak utgör en genomgång av stödformer, resurstillgång, kvoter, regel­system m.m., vilket innebär att underlaget är otilkäckligt som gmnd för att fatta för framtiden bindande beslut. Mot bakgmnd av uppdraget att utveckla en långsiktigt god strategi vill RRV därför betona vikten av att utredningen nu på ett mer övergripande sätt dels söker urskilja flaskhalsar i försöijningsked-jan, dels utröna de fömtsättningar och verksamhetsformer som kan ge en lång­siktigt god utveckling inom svensk fiskerinäring.

Vidare kommer informationssystemen inom fiskeriområdet att behöva ses över, något som för övrigt redan inletts inom Fiskeriverket. RRV vill i detta sammanhang erinra om de förslag som riktades till verket i revisionsrapporten "Informationskvalitet inom fiskeriområdet".

18

Statskontoret: Statskontoret ifrågasätter om det kan vara rimligt och moti-    Prop. 1992/93:184 verat att enligt uQ-edningens förslag genom en offensiv inriktning av rationali-    Bilaga seringsstödet satsa pä effektivisering av den svenska fiskeflottan i Östersjön när problemet i dag för Östersjöns del syns vara den kraftiga obalansen mel­lan biologisk produktion och storskalig, industriellt inriktad fiskekapacitet.

Samtidigt föreslås åtgärder som skromingsbidrag och ersätming för plane­rat stillaliggande som syftar till att begränsa fängstkapaciteten, dvs. samtidigt föresläs såväl stimulansåtgärder som begränsande åtgärder. Syftet kan förstås vara att åstadkomma en mindre och effektivare fiskeflotta, men enligt utred­ningens direktiv ingår, som nämnts, bland fömtsätmingama för dess förslag den näringspolitik som lagts fast av riksdagen, vilken innebär att statliga insat­ser skall inriktas pä att genom generella åtgärder skapa goda fömtsätmingar för företagandet och att konkurrenssnedvridande och selektiva företagsstöd skall avvecklas. De riktade ätgärder som utredningen föreslär riskerar enligt Statskontorets bedömning att resultera i ett reglerings- och bidragstänkande. Det kan t.ex. bli en grannlaga fråga att avgöra vilka fiskeföretag som skall bli föremål för rationaliseringsstöd resp. vilka som skall få skrotningsbidrag.

Utredningen hävdar att med hänsyn till de aktuella behoven av statliga rationaliseringsinsatser bör en minskning av dagens budgetram inte bli akm-ell. Enligt Statskontoret är det rimligt att även fiskenäringen måste vara be­redd att ge avkall på sina behov i en statsfinansiell situation, där de flesta and­ra områden får vidkännas besparingar och nedskärningar. Det kan för övrigt ifrågasättas om staten skall ta ett så stort ansvar för näringens rationalisering. Tidigare tog staten t.ex. ett ansvar för jordbrukets såväl yttre som inre ratio­nalisering, men denna politik är nu på väg att uppges och jordbruket jämställs med andra näringar. Detsamma borde gälla för fiskenäringen.

Närings- och teknikutvecklingsverket: Stadigt stöd till fartygsfmansie-ring kimde under andra halvåret 1992 utgå med 5 % för att fr.o.m. 1993 upp­höra helt.

Statens jordbruksverk: Utredningen föreslår att ett särskilt stöd skall kun­na utgå vid planerat stillaliggande. Ett sådant system torde i förlängningen komma att kräva både stora adminisö-ativa resurser och betydande stadiga me­del om systemets omfattiiing inte starkt begränsas. Det saknas dock i utred­ningen tillräckligt underlag för att närmare kunna kommentera förslaget

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län: Uu'edningen bör även grovt analysera konsekvensema om Sverige inte blir medlem i EG eller an­slutningen försenas. Länsstyrelsen vill betona inriktningen av kvalitetsutveck­ling av fisk, sill och skaldjur hårdare än vad utredningen gjort. I olika effekti-viseringsätgärder av fisket bör kvalitetsaspekten ständigt beaktas.

En övergripande inriktning inom fisket - som också stärker beståndsvär­den - bör därför vara att prioritera och påskynda utvecklingen av nya och selektiva fångstmetoder, som selekterar/undantar fisket inom olika områden

19

för t.ex. skydd av ung och lekande fisk. Den fiskeribiologiska forskningen Prop. 1992/93:184 bör ges ett utökat och betydande stöd för dessa uppgifter. I Sverige har skett Bilaga utveckling och forskning (ex. projekt Lindholmen) kring fiskeriteknik (ex. trålbord, bättre arbetsmiljö, sorteringsmaskiner) i modemiseringsprocessen, där O-läns fiskeflotta varit långt framme. Det är viktigt att denna kompetens behälls och utvecklas. Länsstyrelsen ansluter sig till utredningens syn att upp­msming av fiskefartyg bör ha företräde framför nybyggnad. Åtgärdema för statligt stöd bör dock inte avse ostkusten generellt utan bedömas mer behovs-inriktat. Inom Göteborgs och Bohus län fmns flera kust- och skärgårdsområ­den som utifrån regionalekonomiska fömtsättningar bör stödjas.

Länsstyrelsen vill starkt stödja utredningens förslag om att det statliga stö­det till fartyg kan utgå som planerat stillaliggande. En full kostnadstäckning för fiskefartygen under tillfällig tid bör ur ett ekonomiskt helhetsperspektiv för det svenska fisket vara gynnsamt

Länsstyrelsen fömtsätter dock att resonemang kring hur flottan skall dimen­sioneras och anpassas med hänsyn till de biologiska resurserna, fördjupas i kommande delar av utredningen. En långsiktig fiskeripolitik innebär att man bättre kan förankra en definition av jämvikt i näringen, som leder till ett fiske-tryck som inte hotar de biologiska resurserna.

Länsstyrelsen anser även att rationaliseringsstöden bör utgå som bidrag/ avskrivningslån.

Svenska västkustfiskarnas centralförbund: För att umyttja befindiga och beslu­tade ramar för kreditgaranti föreslår förbundet, att de medel som finns inom 75 miljoner kronor, ges möjlighet att utnyttjas i konsoliderande syfte. T.ex. att överföra uUandslån till svensk bank eller på annat vis lyfta av betungande garantiåtaganden såsom borgen eller liknande. I dessa fall bör staten ligga på en högre risknivå än botteninteckning.

Förbundet anser även att fiskerilån med kortare amorteringstid än tio är bör ges möjlighet till förlängning.

Länsstyrelsen i Blekinge län: Rationaliseringsstödet till fiskerinäringen föreslås anpassas till EG:s regelsystem. Eftersom näringen kommer att utsät­tas för ökad konkurrens frän utiandet är det nödvändigt att rationaliseringsstö­det får samma omfatming som i de viktigaste konkurrendändema. Den aktuel­la situationen med ökade risker för fiskestopp till följd av intemationella över­enskommelser mäste kompenseras. Av denna anledning bör därför stödet vid fångstbegränsning anpassas till fiskeföretagens faktiska kosmader. Länsstyrel­sen anser att förslagen om ökade bidrag för skrotning av äldre fartyg samt er­sättning i samband med planerat stillaliggande underlättar en anpassning och omställning av fisket Det nuvarande stödet till säkerhetsutmsming har haft en positiv effekt och motverkat dmnkningsolyckor och bränder i samband med yrkesfiske. Det är därför viktigt att stöd till ökad sjösäkerhet kan utgå även i fortsättningen samt att stödet anpassas bättre till de verkliga kosmadema för brandskydd och livräddningsutmsming i fartygen.

20

Länsstyrelsen i Västernorrlands län: Ett statligt ekonomiskt stöd före- Prop. 1992/93:184 slås utgå för att effektivisera fiskeflottan samtidigt som en reduktion av fångst- Bilaga kapaciteten skall eftersträvas. Länsstyrelsen fmner det märkligt att man helke ser högeffektiva enheter som med statligt stöd tidvis ligger oumyttjade på gmnd av uppfiskade kvoter än små och därmed mindre kostnadskrävande en­heter som nyttjas hela året. Den nu uppkomna situationen visar när det gäller torskbeståndet i hela östersjöbäckenet att effektiviteten och storleken på nuva­rande fartyg har varit och är fortfarande fullt tilfräckliga för att skapa de be-ståndsmässiga och ekonomiska problem som svenskt fiske nu har. Fartyg och fiskebåtar samt redskap och teknisk utrusming bör därmed anpassas till de speciella fömtsätmingar som finns i området. Här kan då främst nämnas klimatets inverican i området vid stränga vintrar och svåra isförhållanden. Erfa­renheten visar att detta kan innebära perioder då fisket hindras helt. Fåtalet fiskarter och därmed få altemativ är faktorer som skapar ekonomiska problem för i första hand stora enheter med höga fasta kosmader. Fisket har inte bara direkt och indirekt betydelse i sysselsätmingssvaga regioner. Exempel på det­ta är turismen och servicen i dessa områden. Med anledning av detta är det nödvändigt att skapa ekonomiska och praktiska fömtsättningar för en utveck­ling av kustfisket och fiske med små Q-älenheter. Hittillsvarande möjligheter att med stadigt stöd inköpa s.k. säkerhetsutmsming (brandskyddsutrusming och livräddningsflottar m.m.) har haft en positiv inverkan vid bränder och olyckor som drabbat yrkesfiskare. Med anledning av detta är det viktigt att säkerhetsarbetet fortsätter samt att stöd lämnas till detta som hittills.

Konsumentberedningen: KoB vill nämna sin principinställning att EG-anpassningar inte bör vidtas nu, som blir mindre lämpliga om ett EG-inträde fördröjs eller inte alls kommer till stånd. Vidare bör förslagen bedömas uti­från de långsiktiga möjlighetema till lönsam avsättning av svenskfängad fisk.

Fiskbranschens riksförbund: De allt störte kraven pä kostnadseffek­tivitet kombinerat med högre krav för inre och yttre miljö är viktiga faktorer bakom den fortgående strukturrationaliseringen inom fiskindustrin. Större volymer krävs för att uppnå skalfördelar i olika led. Den tulldiskriminering av svenskproducerade fiskprodukter, som sker vid försäljning till EG-markna­den, har sedan 1973 gjort det mycket svårt för svensk fiskindustri att uppnå önskvärda skalfördelar. I Europa är Tyskland och Frankrike de största mark­naderna för förädlade livsmedelsprodukter med en utvecklad modem distti-bution. Fisk- och skaldjursprodukter i skilda former omsätts för stora belopp. Det finns definitivt kunnande inom svensk fiskindustri att utnyttja denna po­tential, om man fick likvärdiga villkor. Den sedan 1973 rådande diskrimine­ringen har lett till att en stor del av förädlade fisk- och skaldjursprodukter im­porteras till Sverige.

21

3 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 184

-     Företagen, i synnerhet de störte företagsgmpperingama, koncentrerar si-    Prop. 1992/93:184

na investeringar till EG. Deras svenska sälj- och marknadsbolag förses i    Bilaga

ökande utsträckning med produkter från produktionsenheter inom EG.

-

Många mindre företag minskar eller avstår från investeringar och koncen­trerar sig på att marknadsföra och distribuera. Produktförsörjningen sker mer och mer i form av legoproduktion utomlands.

-

En del företag stagnerar och vissa överlever helt enkelt inte.

Om inte svensk handel och industri också inom fiskets område uppnår omedelbar och full frihandel i samband med en svensk EG-anslutning, så kommer rådande utvecklingstendenser att accelerera.

Sveriges fiskares riksförbund: SFR delar utredningens uppfattning att ersättning vid fångstbegränsning även skall utgå vid s.k. planerat stillalig­gande, vilket kommer att bli verklighet under våren/sommaren 1993 med ett fyra månaders stopp i torskfisket i östra delen av Östersjön. Det är dock nöd­vändigt att den s.k. båtersätmingen räknas upp, både för de större och mindre fartygen för att motsvara dagens penningvärde. Sveriges Fiskares Riksför­bund har i skrivelse till Jordbruksdepartementet redogjort för hur stora dessa belopp bör vara. Det är nödvändigt att yrkesfisket får denna hjälp till att "över­vintra" tills möjligheter till ett bättre torskfiske i Östersjön äter öppnas. Mot bakgmnd av de kvantiteter smätorsk som för närvarande observeras i Öster­sjön finns all anledning att anta att det skall finnas betydligt bäto-e möjligheter till torskfiske under kommande år än för närvarande.

Sveriges Fiskares Riksförbund anser det värdefullt att man genom föränd­ringar i möjlighetema till rationaliseringsstöd av olika slag kan ersätta bl.a. de befintliga fiskerilänen, vilka enligt utredningens bedömning ej kan behållas. I detta ingår också förbättrade villkor vid skrotning av fartyg, vilket underlättar en nödvändig rationalisering och förnyelse av fiskeflottan.

För att umyttja befmdiga och beslutade ramar för kreditgaranti föreslår för­bundet att de medel som fmns inom 75 miljoner kronor kan fä utnyttjas i kon­soliderande syfte, t.ex. att överföra udandslån till svensk bank eller att på an­nat sätt lyfta av betungande garantiåtaganden som borgen eller liknande. I des­sa fall bör staten kunna ligga på en högre risknivå än botteninteckning.

SFR anser även att fiskerilån med kortare amorteringstid än tio år bör ges möjlighet till förlängning.

Vattenbrukarnas riksförbund: Utredningen talar om insatser som ska underlätta för den svenska exporten av fisk och fiskprodukter. Dessa åtgärder bör också innefatta vattenbmksföretag.

22

2 Konsumentfrämjande åtgärder

Pop. 1992/93:184

Utredningen

Medlen bör användas dels till information under minst fyra år i syfte att på lång sikt öka konsumtionen av fisk och fiskprodukter, dels till insatser som syftar till att förbättra kvaliteten på dessa. Medlen bör fonderas och förstärkas med medel från fiskbranschen i vid bemärkelse. Regeringen bör besluta om översiktliga riktlinjer för verksamheten. Beslut om genomförande av åtgärder­na bör fattas av en gmpp bestående av representanter för fiskbranschen i vid bemärkelse och representanter för allmänintresset. Samarbete bör ske med Folkhälsoinstitutet. Det kunnande som finns representerat inom Svensk Fisk bör tas tillvara.

Kommerskollegium: Kollegiet vill framhålla att de statligt understödda konsumentfrämjande åtgärder (30 miljoner kronor) som föreslås i betänkan­det bör utformas sä att de inte verkar diskriminerande i förhällande till ut­ländsk import (artikel 11 i EES-avtalet, motsvarande artikel 30 i Romfördra­get förbjuder kvantitativa restriktioner och åtgärder med motsvarande effekt). I övrigt kan konstateras att utredningen koncentrerar analysen till de kris-drabbade delarna av fisket. Kommerskollegiums uppfattning är dock att före­slagna medel till konsument- och exportfrämjande ätgärder främst bör avsät­tas för de konkurrenskraftiga delama av svenskt fiske. Kollegiet hade önskat att det i betätdcandet tydligare hade framgått vilka delar av fisket som är rela­tivt konkurrenskraftiga i förhållande till konkurtentema inom EES, dels med avseende pä den ökade konkurrensen på den svenska hemmamarknaden, dels med avseende på svensk export.

Konkurrensverket: I jordbruksprisförhandlingama 1987 och 1988 avsat­tes sammanlagt 30 miljoner kronor för konsumentfrämjande åtgärder. Kon­kurrensverket finner det anmärkningsvärt att beslut om hur dessa medel skall användas ännu ej fattats. Som konsumentfrämjande ätgärder föreslår utred­ningen att medlen inriktas på informations- och marknadsföringsverksamhet av fiskprodukter. En sådan användning är snarast att beakta som producent-inriktad, varvid de rättsliga konsekvensema kommer i fokus. Enligt Konkur­rensverkets mening mäste dessa medel, i form av generella prissänkningar på fiskprodukter eller liknande direkta åtgärder, komma konsumentema till del. Vad gäller behovet av en marknadsföringssatsning för fiskprodukter torde den uppgiften vara ett natiurligt inslag i producentemas verksamhet Generellt sett tillgodoses dock konsumentens intresse bäst genom att marknadens meka­nismer och därmed konsumentemas signaler får styra utbudet och prisbild­ningen pä en konkurrensutsatt marknad. Konkurrensverket har i olika sam­manhang förespråkat att även ett sådant speciellt område som yrkesfisket suc­cessivt bör öppnas för marknadens mekanismer, vilket pä sikt gör det möjligt att uppnå en effektiv och konkurrenskraftig fiskenäring i Sverige.

23

Statens naturvårdsverk: Behovet av att minska förekomsten av toxiska Prop. 1992/93:184 ämnen i fisk förbigås av utredningen som konsumentfrämjande åtgärd. De Bilaga födoämnen som tas från sjöar, vattendrag och hav bör kunna utnyttjas som föda utan hälsorisk. Förekomsten av kvicksilver, organiska miljögifter, kad­mium och cecium -137 är de ämnen som för närvarande främst begränsar den­na möjlighet Det är därför speciellt viktigt att uttedningen beaktar hur konsu­mentema skall ges information som främjar konsumtionen av lämplig fisk.

Statens jordbruksverk: Jordbmksverket vill understryka att använd­ningen av medlen måste i första hand vara en konsumentfråga. Vid utarbe­tande av förslag till medlens användning bör därför synpunkter från nuva­rande Konsumentberedningen (f d. Konsumentdelegationen) tillmätas sär­skild betydelse. Konsumentberedningen bör vidare vara representerad i den gmpp som tillsätts för att närmare utarbeta förslag till användning av medlen. Det bör ankomma pä regeringen att besluta om medlens användning pä för­slag av gruppen.

Statens livsmedelsverk: Livsmedelsverket instämmer i utredningsförslag att medel avsätts för konsumentfrämjande åtgärder och att de används för en långsiktig informationsinsats i syfte att öka intresset för fisk och fiskproduk­ter. Livsmedelsverket vill erinra om de konsumentfrämjande åtgärder som ver­ket bedriver med stöd av livsmedelslagstifmingen och som syftar till att förbät­tra kvalitet och hygien på fisk och fiskprodukter. Verket vill också här påmin­na om det mångåriga och mycket goda samarbetet med Svensk Fisk. En sam­ordning av kommande informationsinsatser och Livsmedelsverkets verksam­het bör därför ske. Delar av de avsatta medlen bör enligt verkets uppfattning användas till följande områden:

-

Kostrekommendationer för fisk

-

Kost och hälsoaspekter pä fisk

-

Livsmedelshygien och fisk

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län: Fisk som ett viktigt livs­medel för folkhälsan bör betonas och organiserad samverkan med relevant medicinsk forskning inom området är viktig. De konsumtionsfrämjande åt­gärdema som föreslås i utredningen är också positiva. Det är inte minst vik­tigt att man kan ta till vara råvaruutbudet där det är som störst, dvs. i sill/ strömmingfisket. Det är angeläget att försöken att få fram produkter baserade på sillråvara till både storkök och enskilda konsumenter. Det är länsstyrelsens övertygelse att genomtänkta marknadsföringsinsatser för produkter av sillrå­vara kan ge betydande marknadsandelar, som på sikt ger positiva återverk­ningar för sillpriset.

Svensk Fisk, ekonomisk förening: Föreningen tillstyrker utredarens förslag om hur de 30 miljoner kronor som tidigare avsatts för konsument­främjande åtgärder skall användas. Det är väsentligt att informationsverk-

24

samheten blir fristående från såväl statliga som privata organisationer. Det är   Prop. 1992/93:184 inom detta omräde viktigt att det kontaktnät och den informationsverksamhet    Bilaga som föreningen byggt upp kan bibehållas.också under det väl inarbetade namnet Svensk Fisk.

Konsumentberedningen: Konsumentberedningen vidhåller den gmndupp-fatming som kom till uttryck i brev till regeringen av den 22 juni 1992 och för­ordar att

1.

i första hand bör 30 miljoner kronor (med tillägg för ränta) användas enligt ursprungligt beslut, för prisnedsättning på torsk.

2.

om regeringen föreslär riksdagen ändrad användning, för information m.m., bör beloppet handhas av organisationer, som bevakar konsument-inO-esset och som nu samlats i ett nybildat svenskt konsumenöid. Det vore stötande om fiskbranschen, som urspmngligen drog fördel av de höga torsk-prisema, skulle styra handhavandet av pengarna. (I detta sammanhang gjorde beredningen i brevet en jämförelse mellan 30 miljoner kronor till fisket och 2 miljoner kronor/år till konsumentorganisationer för aktiviteter på det livsme­delspolitiska området.) Om det inte går att åstadkomma en för konsumentema tillfredsställande användning av beloppet pä fiskets område vore det måhända bättre att det via statsbudgeten tillfördes konsumentorganisationer för allmän­na insatser på konsumentområdet. Beloppet 30 miljoner kronor avsågs ur­spmngligen skola disponeras 1988/89. Medlen har ingått i prisreglerings­kassan och har varit räntebärande. Räntorna (inkl. ränta pä ränta) bör läggas till det ursprungliga beloppet och användas på samma sätt som detta.

Fiskbranschens riksförbund: Vi delar utt-edarens förslag då det gäller konsumentfrämjande ätgärder, men vill understryka, att oavsett om medlen används under en period på 3-4 år eller för ännu mera långsiktiga insatser, är det av stor vikt att åtgärdema samordnas med "fiskbranschen i vid bemär­kelse". Som ansvarig för genomförandet av åtgärdema anger uttedningen tvä altemativ, dels Svensk Fisk, om verksamheten där fortsätter, eller en gmpp där fiskbranschen finns representerad. FR föreslår det senare altemativet och är berett att delta i den beslutande gmppen. Vi vill understryka vikten av att beslut fattas före den 1 juli 1993 och föreslår att medlen överförs till Fiskeri­verket att användas enligt utredarens förslag med Fiskeriverket som huvud­man.

Sveriges fiskares riksförbund: Frågan om de 30 miljoner kronor som reserverats för konsumentfrämjande åtgärder har varit föremål för flera för­slag och överväganden. Utredningens förslag borde kunna tillfredsställa kon­sumentintresset i vid bemärkelse. SFR delar i huvudsak utredningens förslag. Förbundet vill understryka, att den övervägande målsättningen bör vara att Svensk Fisk skall få möjlighet att långsiktigt kunna genomföra den informa­tions- och upplysningsverksamhet som i dag är etablerad -. inte minst för stor-

25

hushåll, skolverksamhet och massmedia. Avkastningen pä nämnda belopp    Prop. 1992/93:184

garanterar en verksamhet som ungefärligen kan jämställas med dagens.

Bilaga

Det bör i detta sammanhang understrykas, att försvinner informations- och konsumenmpplysningen om fisk som livsmedel, finns det i framtiden ingen möjlighet att etablera en liknande verksamhet Fisken som kostriktigt livsme­del och kvalitetsaspekter i övrigt kommer totalt bort för andra livsmedel, som har stora resurser för reklam och övriga marknadsföringsåtgärder. Detta är inte minst viktigt i ett EG-perspekriv. Bl.a. har i marknadsföringen vilsele­dande beteckningar pä fisk utgjort ett stort problem för konsumentema i mänga EG-länder. Detta är ett problem som man delvis kommit till rätta med i Sverige genom samarbete mellan branschorganisationerna och Livsmedels­verket. Svensk Fisk har i detta sammanhang en stor uppgift att fylla.

Vattenbrukarnas riksförbund: VRF delar Fiskeriverkets förslag gällande en väl genomarbetad informationskampanj. Även här gäller att VRF ges till­fälle att medverka i och päverka kampanjens utformning. Vattenbmksföretag bör även kunna päverka utformningen av och medverka i insatser, som syftar till att förbättra kvalitén på fisk och fiskprodukter.

3 Utsättning av fisk

Utredningen

För verksamheten med utsättning av fisk bör under budgetåren 1993/94 och 1994/95 avsättas 9,2 miljoner kronor ur prisregleringskassan för fisk. Uöed-ningen återkommer i slutbetänkandet den 1 juli 1993 med förslag till framtida inriktning, fmansiering och omfattning av utsättningsverksamheten.

Statens naturvårdsverk: Naturvärdsverket stöder i huvudsak utredning­ens förslag. Resurserna för kompensationsodling och utsätming av bl.a. lax bör pä sikt i större omfattning umyttjas för biotopvård och förbättrande av naturreproducerande fiskbestånd. Skälen till detta är dels att det är viktigt att bevara de hotade genetiska resurserna, dels de risker för fisksjukdomar som fiskodlingarna innebär. Finansiering genom fiskevårdsavgifter för flera områ­den än Vänem bör utredas för att bl.a. möjliggöra etableringen av flera fiske-värdsomräden i Sverige. Då det är angeläget att finna lämpliga finansierings­former för biotopvård, utsättning av fisk och andra åtgärder som kan gynna både yrkes- och fritidsfisket bör möjlighetema till fiskevårdsavgifter för även andra otnråden än Vänem utredas.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län: Utsättning av fisk mäste art- och omrädesvis väl utvärderas innan beslut om inriktning fattas. Värdet av naturligt reproducerande fiskbestånd är en stor nationell resurs, vilken bör skyddas långsiktigt Omfattande odlingsverksamhet utan betryggande kon-oroll utgör ett hot mot biologisk mångfald och genetisk variation. Det är ange-

26

läget att den planerade utvärderingen av torskförsöken bl.a. integrerar andra   Prop. 1992/93:184 länders forskningsresultat inom området och att lönsamheten vid utsätmingar   Bilaga under olika tänkbara utfall prognosticeras.

Länsstyrelsen i Blekinge län: Enligt utredningen är fiskutsättningar i många fall en samhällsekonomiskt lönsam fiskevårdsåtgärd som bl.a. kan medföra att lönsamheten i ett pågående fiske upprätthålls eller ökas. Under mänga år har ål, lax och havsöring satts ut vid Blekingekusten. Utsätmingar i mindre omfattning har även gjorts av gädda och sik. Fiskutsättningar gynnar emellertid inte bara yrkesfisket utan även husbehovsfisket och sportfisket. Åtskilligt tyder dessutom på att kustfiskets betydelse kommer att öka under de närmaste åren. Länsstyrelsen anser att fiskutsättningar vid kusten är en myck­et viktig åtgärd som i de flesta fall ökar lönsamheten i fisket samtidigt som det bidrar till att konsumentema får ett bredare utbud av fisk. Utsätmingar av fisk vid kusten bör därför vara en viktig uppgift för staten. Härigenom skapas för­utsättningar för ett mera differentierat fiske, ökade inkomster och fler arbets­tillfällen i kust- och skärgårdsområden samt ökade möjligheter till ändrad fiskeinrikming.

Länsstyrelsen i Västernorrlands län: Påtagliga brister och oklarheter finns i utredningens sammanfattning om utförd fiskevård. Sä gott som ute­slutande uppräknas utförda insatser vid väst-, syd- och ostkusten. I andra fall uppräknas utsätmingar i de större insjöama i södra Sverige samt utsättningen i Östersjön. Sammanfattningen blir missvisande eftersom fiskevärden i Norr­land reducerats till enbart försök med odling av flodkräfta och torsk trots att huvuddelen av all lax- och havsöringutsättning i Sverige sker vid Norrlands­kusten och Norrlandsälvama. Betydande kvantiteter sättål utsattes även varje år inom detta omräde. Bortsett från havsöringen som i stort är stationär gag­nar denna fiskevård hela det svenska fisket inkl. dä husbehovsfisket och sportfisket Länsstyrelsen anser att fiskutsätmingar vid kusten och älvarna är en värdefull åtgärd som bidrar till sysselsätmingen samt till att konsumentema får ett brett utbud av fisk. Utsätming av fisk skapar därmed möjligheter till fiske pä flera fiskarter vilket bidrar till ett differentierat fiske. Genom detta skapas ökad sysselsätming samt ökade inkomster i de sysselsättningssvaga regioner som speciellt Nortlands kust- och skärgårdsområden utgör. Fiskut-sätming vid kusten och i älvarna bör med detta vara en statlig uppgift när det gäller att uppnå ovanstående syfte.

Sveriges fiskares riksförbund: Det är viktigt att utsättningar av fisk får fortsätta enligt ungefär samma mönster som för närvarande och förbundet fin­ner det tillfredsställande att medel för denna verksamhet föreslås för vart och ett av de kommande två budgetåren. Utsätmingsverksamheten ger en mycket god ekonomisk avkastning för yrkesfisket och SFR ser det också mycket an­geläget att påbörjade försök med förstärkningsutsättningar av bl.a. torsk och plattfisk kan fortsätta.

27

SFR noterar också att utredningen återkommer i sitt slutbetänkande till den    Prop. 1992/93:184

långsiktiga omfattningen och fmansieringen av utsätmingar.

Bilaga

I samband med förslagen rörande utsättningsverksamheten, anförs i betän­kandet, att de "förslag som läggs av utredningen om en särskild fiskevårdsav­gift för Vänem bör beaktas när ställning tas till hur utsätmingsverksamheten generellt bör organiseras och finansieras." Förbundet vill i detta sammanhang mycket kraftigt framhålla, att denna särskilda fiskevårdsavgift bör utformas som en "allmän" fiskevårdsavgift med en fastställd avgift per fiskande, och inte, som diskuterats, i förhållande till mängden upptagen fisk. Ett system, som inte bara skulle drabba yrkesfisket orimligt hårt, utan ocksä införa för­delningsprinciper som går rakt emot de förslag som presenteras i förslaget till ny fiskeriförordning. SFR:s bestämda uppfattning är vidare, att en eventuell kommande fiskevårdsavgift skall administreras av fiskeriverket eftersom det­ta är att betrakta som en myndighetsuppgift.

4 Regionalt transportstöd

Utredningen

Det bör införas ett regionalt transportstöd för fiskare på norra ostkusten och på Gotland.

Kommerskollegium: Utredningens förslag till transportstöd i form av re­gionalt pristillägg kan vara mer kontroversiellt än vad som framgår i betän­kandet. Frågan om "stöd till arktiska och subarktiska regioner" är ännu inte avgjord mellan Sverige och EG. Inom EG är man generellt sett negativ till driftstöd, som det ju är fråga om här.

Fiskeriverket: Fiskeriverket vill understryka behovet av stöd till speciellt norra ostkusten som har länga avstånd och där fisket är beroende av ett fåtal kommersiellt intressanta arter. I EG:s nuvarande stödsystem lämnas inget ut­rymme för fraktstöd. I EES-avtalet sägs i protokoll 9 artikel 4 att allt stadigt stöd som snedvrider konkurrensen skall avskaffas. Fiskeriverket bedömer att ett fraktstöd till norra ostkusten inte står i sttid med EES-avtalet.

Konkurrensverket: En viktig del av EES-avtalet som berör bl.a. fiskets område gäller generella principer för statligt stöd. Dessa regler baseras på EG:s bestämmelser för stadigt stöd enligt Romfördragets artiklar 92-94 och innebär att i princip allt stöd som kan snedvrida konkurrensen är förbjudet, i den mån det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. Enligt protokoll 9 inom EES-avtalet förbjuds vidare användning av bl.a. importavgifter för att stödja den egna produktionen. Mot bakgmnd härav borde utredningen när­mare ha belyst om ett ttansportstöd till vissa områden och ett exportstöd, som under ett antal år skall finansieras frän den befindiga prisregleringskassan, kommer att vara förenliga med EES-avtalets bestämmelser.

28

Närings- och teknikutvecklingsverket: NUTEK vill framhålla att det Prop. 1992/93:184 sedan många år finns ett regionalpolitiskt godstransportstöd som just har till Bilaga syfte att ge företagen kompensation för fraktmerkostnader som uppstår pä länga avstånd. Stödet ges med 10-50 % bereoende på var företaget är beläget och hur lång transportsträckan är. En lägsta a-ansportvikt är 100 kg. Detta stöd kan lämnas för huvuddelen av transporter av fisk frän transportstödsom­rådet per bil eller jämväg pä ett avstånd om minst 251 km. Stödet täcker Norr­landskusten frän Söderhamns kommun och normt. NUTEK anser att detta stöd är mer konkurrensneutralt och tar mer hänsyn till avstånd och geografisk belägenhet än det i utredningen föreslagna systemet. Stödet lämnas som bi­drag i procent på faktiskt erlagd kosmad till den av avsändaren eller motta­garen som erlagt frakdcostnaden. NUTEK menar att utredningens förslag ger en överkompensation och inte tar hänsyn till avstånd och geografisk belägen­het. Vidare menar NUTEK att staten bör verka för rationella ttansportlös-ningar. NUTEK anser att utredningens förslag inte alls utgör ett incitament till att effektivisera transporterna. Snarare motverkar förslaget en sådan utveck­ling. NUTEK anser därför att någon särskild form av transportstöd för fisk inte behöver införas. I stället bör det befindiga transportstödet utvecklas. NUTEK har regeringens uppdrag att utvärdera godsö-ansportstödet och har nyligen påbörjat detta arbete där hela regelsystemet - inkl. stödet till jordbruk/ fiske och livsmedelsindustri - kommer att ses över. När det gäller transport­stöd till Godand finns även här redan i dag ett statligt transportstöd som läm­nas direkt till rederiet som därigenom kan reducera sina frakttaxor. Innan ett ytterligare transportstöd för fisk på Godand införs bör det befindiga stödet studeras närmare. NUTEK anser dock att ett ö-ansportstöd till/från Godand mäste gmndas på att ge kompensation för fraktmerkosmadema.

Statens jordbruksverk: Utredningen diskuterar regionalpolitiskt motive­rat stöd i form av transportstöd i öre/kg. Upplysningsvis vill Jordbruksverket meddela att det inom EG för närvarande inte tillämpas sådana stödformer. Stöd för transporter kan i stället utgå genom att transportapparaten stöds, t.ex. genom investeringsbidrag till färjor. För det godändska jordbrukets kon­kurrenskraft har Jordbruksverket gjort bedömningen att ett transportstöd är av avgörande betydelse. Detsamma torde gälla för fisket.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län: Utifrån vissa motiv pekar uttedningen ut norra ostkusten (Gävleborgs län och normt) samt Gotiand som område för regionalt stöd. Länsstyrelsen anser inte att särskilda områ- den/kuststräckor bör anges innan definitiva uttolkningar i enlighet med EG-tillämpning kan göras. Ett större urval av adekvata kriterier för regionalekono-miskt svaga områden bör utarbetas innan definitiv ställning tas till vilka områ­den, som bör ifrågakomma. Jämförelser mellan övriga nordiska länders syn på regionalt EG-stöd bör för att uppnå konkurrenslikhet ske. I Göteborgs och Bohus län finns öar och andra områden utmed kusten där altemativa syssel-sätmingsmöjligheter till fiske är få eller saknas, där samhälleliga servicegra-

29

4 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 184

den är låg, där ö-ansportvägar för avsätming av fisk och till erforderlig service   Prop. 1992/93:184

för fisket är länga.

Bilaga

Länsstyrelsen i Blekinge län: Länsstyrelsen konstaterar att utredningen nu inte framför några konkreta förslag för att komma till rätta med de akuta problemen för mänga sillfiskeföretag pä sydkusten. Frågan om hur ett regio­nalt eller annat stöd till sydkusten skall utformas för att överensstämma med intemationella åtaganden bör därför utredas med det snaraste.

Länsstyrelsen i Västernorrlands län: I utt'edningen föreslås att ett regio­nalt transportstöd på 2 miljoner kronor skall utgå till fiskare på Gotiand samt inom Gävleborgs län och normt. Inom detta omräde finns ca 300 båtar och skepp med yrkesfiskelicens. Antalet fiskare på varje enhet varierar men om medeltalet är tvä på varje fartyg blir det firäga om ca 6(X) personer. Föreslaget stöd blir därmed drygt 3 (X)0 kr till varje fiskare. Länsstyrelsens bedömning är i detta fall att den föreslagna summan måste räknas upp mycket kraftigt om den skall fä någon ekonomisk betydelse för fiskare i området.

Svensk Fisk, ekonomisk förening: Om regionalt pristillägg skall utgå med ett öresbelopp/kg fisk som är avsedd för mänsklig konsumtion är det för­eningens uppfatming att stödet bör administreras pä liknande sätt som nu, dvs. genom utbetalning direkt till fiskare och inte via förstahandsmottagare. Skälet till detta är att efarenheten visar pä svårighetema att alltid göra en kor­rekt bedömning humvida en fiskare är berättigad till stöd eller ej. Dessutom finns i dag ett väl utvecklat och flexibelt utbetalningssystem som dock fömt­sätter en landningsstatistik som bygger på de avräkningsnotor som upprättas mellan fiskare och förstahandsmottagare.

Sveriges fiskares riksförbund: Utredningen avser att i sitt slutbetän­kande återkomma med en diskussion kring ett regionalpolitiskt stöd som ryms inom den av EG fasdagda regionalpolitiken. Förbundet vill dock redan nu framhålla, att regionalstödet är av avgörande betydelse för delar av det svenska yrkesfiskets framtid. Det är av största vikt att ett väl fungerande regionalt stöd till yrkesfisket redan är i funktion vid ett framtida inträde i den Europeiska Gemenskapen. Det är angeläget att norra ostkusten och Gotiand kan erhålla sådant stöd som föreslås i betänkandet, men sett frän yrkesfiskets synpunkt finns också andra områden pä södra ostkusten inkl. Öland och syd­kusten där regionala stöd är nödvändiga för att bibehålla ett livskraftigt yrkes­fiske. SFR fömtsätter i detta sammanhang att man till de stödområden som kan bli aktuella också hänför inlandet, dvs. det sötvattensfiske som förekom­mer där. Insjöfiskama har ofta mycket långa transportvägar till sina försäljnings­platser, ibland 30 mil eller mer och bör därför kunna ifrågakomma för trans­portstöd pä samma villkor som kustfiskarna. Vad beöfar regionalstöd till fis­ket är detta en fråga - fömtom de i utredningen föreslagna åtgärderna - som noggrant mäste beaktas i det fortsatta utredningsarbetet och i medlemsksförhand-

30

lingama. Beträffande ti-ansportstödet anser förbundet också att det skall finnas   Prop. 1992/93:184 möjlighet att erhålla stöd för frakt av s.k. industrifisk till fiskmjölsfabriken på   Bilaga Ängholmen. Med förhållandevis små kvantiteter och låga rävampriser finns utan ett sådant transportstöd inga möjligheter att avsätta denna typ av vara, en fråga som också har en klar miljöaspekt eftersom det råder strikt dumpningsför­bud av fisk i Östersjön.

5 Vattenbruket

utredningen

Det stöd i form av lånegaranti som i dag ges till investeringar i fiskeföretag bör omfatta ocksä vattenbruksföretag. Det bör med EG förhandlas om en ttill-fri kvot för export av regnbåge. I syfte att förbättra vattenbmkets konkurrens­kraft bör Sverige skaffa sig status som sjukdomsfri zon.

Statens naturvårdsverk: Uö"edningen bör även överväga vilka miljöskydds­åtgärder som kan erfordras för att minska utsläppen av föroreningar, främst fosfor och kväve, frän odlingsanläggningama. Sverige skall enligt riksdagens beslut halvera sina fosfor och kvävcutsläpp till omkringliggande hav mellan 1985 och 1995. Kostnadema för att uppfylla dessa åtaganden är betydande och kräver långtgående ätgärder för många samhällssektorer. De krav som kan ställas på vattenbmket beträffande reduktionen av närsalter är sä oiTifat-tande att utredningen bör klarlägga vilka former av vattenbruk som med erfor­derliga miljöskyddsätgäider är ekonomiskt konkurrenskraftiga.

Statskontoret: I betänkandet sägs att vattenbrukets produktion under flera är minskat. Fömtom stagnerande eller fallande priser till följd av en omfat­tande import har utbrott av fisksjukdomar bidragit till problemen. Mot denna bakgrund menar utredningen att det är angeläget att insatser görs för att stödja vattenbruket. Enligt EG:s direktiv kan ett land ansöka om status som sjuk­domsfri zon till vilken inte får föras in levande fisk om den inte kommer från en zon med samma stams. För att erhålla och behålla status som godkänd zon krävs omfattande kontrollprogram med frekventa provtagningar i alla odling­ar. Den årliga kosmaden för dessa anges till mellan 2 och 4 miljoner kronor. Det finns anslagsmedel avsatta för framtagande av underlag för ansökan om sjukdomsfri zon. Utredningen framhåller att det är av största vikt att det fram­gent avsätts anslagsmedel för att Sverige skall kunna upprätthålla status som sjukdomsfri zon. Statskontoret anser emellertid att det är rimligt att de som od­lar fisk för konsumtionsändamål själva svarar för, eller åtminstone till en del står för kosmaden för de konö-ollprogram som krävs. Annars kan åtgärden be­traktas som en indirekt stadig subventionering av vattenbruket.

Statens jordbruksverk: Det i avsnittet nämnda anslaget om 10 miljoner kronor skall täcka ökade undersökningskosmader, kontrollåtgärder etc, som

31

bedöms nödvändiga till följd av EES-avtalet. Anslaget skall täcka sådana kost- Prop. 1992/93:184 nåder för samtliga djurslag och utbetalades första gången budgetåret 1992/93. Bilaga Framför allt skall anslaget disponeras till ätgärder som skall möjliggöra för Sverige att erhålla s.k. tilläggsgarantier för olika sjukdomar. Sverige förbere­der för närvarande ansökan om sådana garantier för sjukdomar pä bl.a. nöt­kreatur, får, svin, fjäderfä, fisk, blötdjur, bin och hjortdjur. En bedömning av hur medlen skall fördelas görs i samråd med smittskyddsexpertis för de olika djurslagen vid Statens veterinärmedicinska anstalt Sveriges lantbruksuni­versitet och Fiskeriverket. Dä det gäller tilläggsgarantier utgör fisksjukdomar­na generellt sett högt prioriterade ansökningar. Fisksjukdomar är svårbekäm-pade och det är ofta svårare och dyrare att kontrollera en fisksjukdom genom spridning av smitta via vattensystem etc. än att kontrollera en sjukdom på t.ex. nödcreatur eller svin. Det föreligger också risk för spridning av sjukdo­mar till den vilda fiskpopulationen, som kan bli reservoar för sjukdomarna. Det är därför ett primärt mål att inte inttxxlucera nya fisksjukdomar i landet. Jordbruksverket kommer därför att utarbeta ansökningar om tilläggsgarantier för sju olika fisksjukdomar inkl. ansökan om status som godkänd zon ("ap-proved zone") för sjukdomarna IHN och VHS. Av det beviljade anslaget kommer djurslaget fisk att höra till de mest prioriterade djurslagen. En fömt­sättning för att Jordbmksverket skall kunna fortsätta att stödja de undersök­ningar, konöxjllprogram m.m., som erfordras för att bibehålla eventuella till-läggsgarantier är naturligtvis att verket även fortsätmingsvis tilldelas det sär­skilda anslaget på lägst dagens nivå. Jordbmksverket disponerar för detta än­damål inte några andra medel.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län: Länsstyrelsen delar utred­ningens uppfatming och vill ytterligare understryka vikten av att Sverige skaf­far sig status som sjukdomsfri zon, vilket inte enbart är av gmndläggande be­tydelse för vattenbmket och fiskevärden utan också i hög grad gynnar mark­nadsföringen och försäljning av svenskfängad fisk i och utanför landet

Fiskbranschens riksförbund: Utredaren understryker att det är av vital betydelse att Sverige i "intemationella förhandlingar kan förhandla sig till sänkta tullar eller tullfiia kvoter". Med referens till vad ovan sagts anser vi detta vara en alltför defensiv hållning då det gäller förhandlingarna mellan Sverige och EG vid en kommande EG-ansluming. I stället för att försöka för­handla sig till sänkta tullar eller tullfria kvoter anser vi att en svensk EG-an­sluming måste innebära en total frihandel också pä fiskets område. Även om svensk handel och industti inom fiskets område tidigare missgynnats finns det ingen anledning varför detta skulle ske ytterligare en gång.

Sveriges fiskares riksförbund: SFR vill understryka vad som nämns i rapporten angående fisksjukdomar med anknytning till vattenbruket och till­styrker att Sverige försöker skaffa sig stattis som en "sjukdomsfri zon". Det finns stora risker att sjukdomar i vattenbruksanläggningar också sprider sig

32

till viltievande fiskbestånd och allvarligt skadar dessa. Det är mycket viktigt   Prop. 1992/93:184 att man så långt det är möjligt söker eliminera sådan sjukdomsspridning, detta   Bilaga även vad det gäller spridande av smitta mellan olika anläggningar. Slenoian-mässig tillståndsgivning har under det senaste decenniet inneburit allvarliga fall av sjukdomsspridning. Detta har inte gynnat vattenbruket som näring.

Vattenbrukamas riksförbund: Vi noterar med tillfredsställelse att utred­ningen anser det angeläget att insatser görs för att stödja vattenbruket i en in­ternationell konkurrens. Vi delar ocksä uppfattningen att det behövs stadiga medel både för att kunna erhålla statusen som sjukdomsfri zon och för att framgent kunna behälla samma stattis. Den långsiktiga fmansieringen av Fisk­hälsans verksamhet utvecklingsprojekt och marknadsföringsinsatser av gene­rell karaktär är av avgörande betydelse för Vattenbmkets framtida utveckling. Lånegarantier inom den statliga ramen skulle ge nödvändig stimulans och möj­lighet till investeringar, vilka är livsavgörande för flera vattenbruksföretag. Lä­get är för närvarande sä svårt för många fiskodlare att man t.o.m. saknar möj­ligheter att finansiera foderinköpen. Utredningens förslag om en tullfri kvot skulle också öka möjlighetema för exportföretagen. Förslaget bör omgående undersökas.

6 Bildande av producentorganisation

utredningen

Från prisregleringskassan för fisk bör det avsättas dels ett engångsbelopp på 4 miljoner kronor för att stödja bildandet av en producentorganisation på fiskets omräde, dels 4 miljoner kronor för vardera budgetåren 1993/94 och 1994/95 för att finansiera överskottshantering av fisk.

Konkurrensverket: Bildandet av producentorganisationer efter EG:s mo­dell innebär att producentema själva skall ta hand om egen produktion och eventuella överskott. Det är dock sannolikt att problem, inte minst från kon­kurrenssynpunkt, kan uppstå inom det nya systemet. Därför är det viktigt att utredningen i sitt slutbetänkande redovisar EG:s erfarenheter av producentor­ganisationer, t.ex. hur dessa adminisö-erar ett stadigt stöd inbördes och hur förhållanden mellan organisationema och den stora delen av icke-ansluma fiskeföretag har varit i olika EG-länder, innan sludig ställning tas i denna fråga.

Svensk Fisk, ekonomisk förening: Svensk Fisk vill peka på vissa svå­righeter om det bildas flera producentorganisationer. Exempelvis har man inte den möjlighet till samordning och överblick över hela näringens situation som en gemensam organisation ger. Dessutom kommer självklart de totala admi-nistrationskosmadema, för vilka statliga bidrag visserligen kan komma att ges initialt, att bli störte om flera organisationer skall utarbeta egna mtiner för att

33

klara av bl.a. de rapporteringskrav som koiraner att finnas vid ett eventuellt   Prop. 1992/93:184 EG-medlemskap. Med Svensk Fisks kännedom om förstahandsmottagares ad-   Bilaga ministrativa mtiner måste här varnas för att underskatta de problem som kan uppstå vid ombildande av exempelvis en fiskarägd fiskförsäljningsförening till en producentorganisation.

Konsumentberedningen: KoB anser i princip att staten inte bör stöda pro­ducentorganisationer och ge dessa myndighetsuppdrag inom en reglering, i detta fall överskottshanteringen. Med tanke på överenskommelser inom ra­men för EES och EFTA och på EG:s regler är det dock svårt att komma fram till alternativt förslag att hantera överskotten. Risker föreligger emellertid för uppkomst av monopol; det visar inte minst utvecklingen pä jordbruksområdet i Sverige. Dessa risker blir större om man, som utredningen, accepterar att en­dast en producentorganisation bildas för hela landet

Sveriges fiskares riksförbund: Förbundet har uttalat, att avsikt finns att bilda en producentorganisation fr.o.m. 1 juli 1993. En arbetsgmpp inom för­bundet är tillsatt. Det bör i detta sammanhang understrykas, att förbundet i utredningen klart har deklarerat att om EES-avtalet träder i kraft senare än 1993-07-01, vilket i skrivande stund har uteslutits, bör prisregleringsavgiften behällas fram till 1994-01-01, då EFTA-avtalet ttäder i kraft. Inrikmingen pä insatsema under detta halvår bör vara av annorlunda karaktär, vilket förbun­det vill återkomma till. Starten för producentorganisationen bör vid detta läge flyttas fram till 1994-01-01. Möjligheten att beräkna bidraget till PO-verksam­heten är förknippad med svårigheter, eftersom förbundet i dag inte vet hur många PO som bildas. Förbundets uppfattning är dock i detta sammanhang klar, nämligen att en PO-organisation bör bildas för hela landet. Vid beräk­ningar har förbundet kominit fram till att utredningens förslag om att reserve­ra 4,0 miljoner kronor för detta ändamål är otillräckligt. Förbundet föreslär i stället 6,0 miljoner kronor.

7 Prisregleringssystemets avveckling

Utredningen

Från prisregleringskassan för fisk bör det avsättas dels ett engångsbelopp på 5 miljoner kronor för avveckling av prisregleringen, dels ett engångsbelopp på 4 miljoner kronor för restitution av prisregleringsavgift till fiskberednings­industrin, dels 5 miljoner kronor för exportfrämjande åtgärder för vardera budgetåren 1993/94 och 1994/95. En uö-edningsman bör tillsättas med upp­gift att lösa praktiska frägor i samband med prisregleringens avveckling.

Fiskeriverket: Uttedningen har föreslagit att stöd för exportfrämjande åtgär­der utformas som en parallell till det stöd som utgår pä jordbmkets område. Enligt EG:s nya marknadsordning (3759/92) är direkta exportsubventioner

34

inte tilläma. Enligt EG:s rikdinjer för stadigt stöd (92/C 152/02) är stöd till    Prop. 1992/93:184

annonsering och marknadsföring tilläma under följande fömtsätmingar

Bilaga

a)

stödet får inte favorisera ett speciellt företag utan skall utformas för att stödja hela sektorn eller en gmpp produkter,

b)

stödet får inte gynna något eller några speciella medlemsstater,

c)

stödet skall vara tillfälligt och avse arter som mera sällan används till mänsklig konsumtion eller avse nya fiskeprodukter eller produkter som kommer från mindre utvecklade regioner,

d)   för färsk fisk kan stödet utgöra 100 % och för färdiga produkter 50 % av

kostnaden.

Stöd till marknadsföring pä nya marknader är tillåtna om det avser indirek­ta åtgärder som organiserande av eller deltagande i mässor, marknadsstudier, marknadsundersökningar, etc.

Konkurrensverket: Konkurrensverket ser positivt på att nuvarande prisre­glering, som bl.a. omfattar prisregleringsavgift och generella prisstöd, avskaf­fas den 1 juli 1993. Förändringen är en följd av den anpassning som måste ske på gmnd av EES-avtalet.

Utredningen föreslär ocksä att generella ätgärder bör vidtas för att under­lätta för svensk export och att "detta stöd utformas som en parallell till det stöd som utgår på jordbruksområdet". I den mån detta avser exportbidrag så vill Konkurrensverket påpeka att ett system med avsätmingsgarantier till ett visst pris kombinerat med exportfinansiering bidrar till att incitamenten för aktörerna att konkurrera pä den svenska marknaden minskar eller försvinner helt, vilket också motverkar en anpassning till en rationell företagsstruktur.

Statskontoret: Bland de förslag till stödåtgärder som utredningen för fram ingår även exportfrämjande ätgärder. Målsättningen bör enligt utt-edningen vara att underlätta för företag att exportera fiskprodukter samt att stärka profi­len för svenska fiskprodukter i utlandet För ändamålet föreslås att medel ur prisregleringskassan reserveras med 5,0 miljoner kronor under vart och ett av de kommande budgetåren. Medlen bör enligt utredningen förvaltas av Fiskeri­verket, som också föresläs få besluta om deras användning. Ansvarig för be­sluten bör en särskild styrgmpp med representanter för berörda intressen vara. Statskontoret anser att medlen bör disponeras av näringen, t.ex. genom Svensk Fisk och den föreslagna styrgmppen ges beslutskompetens. Det är en­ligt vår bedömning olämpligt att staten, pä föreslaget sätt, genom Fiskeriver­ket tar pä sig ansvar för näringens utveckling och lönsamhet. Däremot bör det ankomma pä Fiskeriverket att svara för uppföljning av satsningen i sin helhet. Utredningen utgär från att nuvarande prisreglering avvecklas per den 1 juli 1993. Fiskbranschens Riksförbund har föreslagit att restitution (ca 4,0 miljo­ner kronor) bör ges för de partier för vilka prisregleringsavgift erlagts och

35

som fmns i lager den 1 juli 1993 hos beredningsförctag och grossister. Utred-   Prop. 1992/93:184 ningen instämmer i de av Fiskbranschens Riksförbund framförda kraven.   Bilaga Statskontoret ifrågasätter emellertid om en restitution är motiverad då pris­regleringsavgiften inbetalats enligt ett då gällande prisregleringssystem.

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län: Länsstyrelsen vill slå fast att det föreslagna exportstödet på 5 miljoner kronor per år som föreslås av ut­redningen är en åtgärd som kan få gynnsamma återverkningar på fiskerinä­ringens möjligheter att anpassa sig tUl en växande marknad med kvalificerade produkdcrav. Svensk beredningsindustri håller en hög internationell klass men anläggningama är ofta smä och befmner sig långt ifrin marknaden varför ett samhällsstöd för att komma in pä marknaden kan vara nödvändigt I utred­ningen påpekas också att aktiv marknadsföring i form av t.ex. mässdelta­gande kan vara en viktig åtgärd. Länsstyrelsen vill betona betydelsen av att ut­ländska avnämare också ges möjlighet att komma till Sverige för att på plats möta svensk fiskerinäring i hela des bredd; yrkesfiske, beredningsindustri och fisketekniska företag. I den styrgmpp som utredningen föreslär skall be­sluta om olika marknadsutvecklingsprojekt har länsstyrelsen inttsse av att in­gå i.

Svensk Fisk, ekonomisk förening: Även om den överskottshantering som Svensk Fisk i dag svarar för efter den 1 juli 1993 blir en fråga för produ­centorganisationer nämner utredaren an vissa övergångslösningar kan krävas. Med tanke på den korta tid som återstår till den 1 juli menar föreningen att det snarast bör fattas beslut om en övergångslösning som innebär att Svensk Fisk handhar överskottsverksamheten även under regleringsåret 1993/94. Skälet till detta är att ge fiskarna tid för bildande av en producentorganisation samt arbetsro för denna organisation att utarbeta väl fungerande administrativa mtiner. Skall kompetensen hos Svensk Fisk tas till vara, vilket kan visa sig behövas vid bildandet av en producentorganisation, bör dessutom den nu an­ställda personalen vid Svensk Fisk snarast fä besked om hur framtiden kom­mer att gestalta sig. Svensk Fisk anser för sin del att det är en öppen fråga om en särskild utredningsman behövs för att ta ställning till en eventuell fortsätt­ning av Svensk Fisks verksamhet. I den mån Svensk Fisk skall avvecklas an­kommer det på föreningsstämman att besluta om likvidation liksom om fram-ställan till rätten om förordnande av likvidator.

Konsumentberedningen: KoB avstyrker förslaget om restitution av pris­regleringsmedel. Det skulle föra långt om man inom stadig regleringsverksam­het med avgiftsändringar uppåt och nedåt skulle beakta inverkan på lagren. Det kan tilläggas att restitution av prisregleringsavgifter på handelsgödsel och bekämpningsmedel inte utgår efter avgiftemas avskaffande den 2 december 1992.

36

Fiskbranschens riksförbund: Uo-edaren påpekar att man utgår frän att   Prop. 1992/93:184 prisregleringen avvecklas per den 1 juli 1993 men att det står Sverige fritt att    Bilaga bibehålla systemet till den 1 januari 1994 om inte EES-avtalet öder i kraft den 1 juli 1993.

FR föreslår att beslut fattas om att prisregleringen avvecklas per den 1 juli 1993 oavsett om EES-avtalet då trätt i kraft eller ej.

En förlängning av prisregleringen skulle ytterligare försvåra situationen för handel och industri.

Som framgår av utredningen har FR föreslagit att restitution ges för de par­tier som finns i lager per den 1 juli 1993.

Vi vill ånyo understryka vikten av att så sker.

Sveriges fiskares riksförbund: Förbundet avstyrker detta förslag då hela förslaget bl.a. bygger pä ett retroaktivt beräkningssätt som är synnerligen tveksamt Kontrollsvårigheter kommer ocksä att uppkomma.

8 Kontrollorganisation

Utredningen

Från prisregleringskassan för fisk bör det under budgetåret 1993/95 avsättas 1,5 nuljoner kronor för att finansiera den kontroll av fisk som i dag utförs av Svensk Fisk. Utredningen återkommer i slutbetänkandet med detaljerat för­slag hur en kontrollorganisation skall organiseras och dimensioneras.

Statskontoret: Utredningen avser att återkomma till organisationsfrågor i sitt slutbetänkande bl.a. om hur en kontrollorganisation skall vara organise­rad. Utredningen föreslår emellertid redan nu att Fiskeriverket får ansvaret för kvalitetskontrollen vid landningen av fisk. Statskontoret tillstyrker detta då kvalitetskontroll enligt EG bör vara en myndighetsuppgift och denna kontroll enligt uoedningen inte är att betrakta som livsmedelshygienisk kontroll.

Kustbevakningen: Avsnittet beskriver på ett rättvisande sätt Kustbevak­ningens kontrollerande verksamhet. Här kan tilläggas, att Kustbevakningen avsätter betydande resurser pä fiskeövervakningen. Under föregående budget­är avsåg inemot en femtedel av övervakningsinsatsema fisket. Ytterligare för­fattningar som ej nämns i avsnittet men som också omfattas av Kustbevak­ningens kontrollverksamhet är Kk (1933:282) med vissa bestämmelser rö­rande fiskeriförhållandena i de till Sverige och Danmark gränsande farvattnen samt Förordning (1985:711) med vissa bestämmelser om torskfisket i Öster­sjön nordost Bomholm. Kustbevakningen vill erinra om att vår konnollverk-samhet omfattar även att bevaka landningen av fisk. Denna verksamhet inrik­tas exempelvis pä minimimått, frednings- och införselbestämmelser men inte kvalitetskontroll i annan mening. Kustbevakningen tillstyrker att Fiskeriver­ket får huvudansvaret för den kvalitetskontroll, som ingår i marknadsreglerings-

37

systemet Kustbevakningen är beredd att medverka i kontrollen. I 24 § för-    Prop. 1992/93:184 slaget till lag om marknadsreglering på fiskets omräde bör därför anges att.    Bilaga utöver polismyndigheten, även Kustbevakningen pä begäran skall lämna den hjälp som behövs vid tillsynen.

Statens livsmedelsverk: Livsmedelsverket är den centt-ala myndigheten för tillsyn av fisk- och fiskprodukter. Tillsynen av hantering och anlägg­ningar utövas, med imdantag av vissa större anläggningar och exportkontroll­anläggningar, av kommunemas miljö- och hälsoskyddsnämnder. Verksam­heten omfattar kontroll av hygien och redlighetsbestämmelser frän fiskebåten till konsumenten.

EG:s gemensamma bestämmelser inom ramen för fiskepolitiken samt EG:s rådsförordning nr 103/76 av 19 januari 1976, angående gemensamma mark­nadsstandarder för viss färsk och kyld fisk, ingår inte inom Livsmedelsver­kets ansvarsområde.

Fiskproduktdirektivet 91/493/EEG av 22 juli 1991 om bl.a. hygienkrav och kontroll av fisk och fiskprodukter ingår däremot. Bestämmelser i detta direktiv kommer att utfärdas med stöd av livsmedelslagen. I direktivet ingår även bestämmelser om landningskontroll. Dä verket inte helt är klar med hur landningskontrollen skall organiseras kan inte sludig ställning tas till hur den­na kontroll kan samordnas med annan kontroll. Verket kommer därför att ta kontakt med Fiskeriverket för vidare diskussion om landningskontrollens framtida utformning. Livsmedelsverket önskar en samordning med Fiskeri­verket vad gäller landningskontroll av färsk fisk.

Svensk Fisk, ekonomisk förening: Föreningen delar utredarens me­ning att den uppgift en kontrollorganisation skall ha primärt bör vara att be­vaka landningen av fisk samt att det är olämpligt att avveckla den konaoll som i dag fmns och som sker i Svensk Fisks regi. Vem som skall ansvara för kontrollen fr.o.m. den 1 juli 1993 anser föreningen vara beroende av om en övergängslösning för överskottshanteringen kommer till stånd eller ej. Skulle Svensk Fisk även efter den 1 juli 1993 övergångsvis ha hand om överskotts-verksamheten bör föreningen kunna handha även landningskontrollen av fisk.

9 Statistik

Utredningen

Den nuvarande statistiken på fiskets område bör bibehållas i avvaktan på för­slag frän kommittén för genomförande av ändrad ansvarsfördelning för den stadiga statistiken.

Statistiska centralbyrån: Utredningens beskrivning av nuvarande fiske-statistik och vad som bör vara styrande för den framtida landningsstatistiken

38

efter normprissystemets avveckling stöds helt av SCB. SCB ansluter sig till Prop. 1992/93:184 uö-edningens förslag att frågan om den framtida statistiken på fiskets område i Bilaga första hand tas upp till behandling av den i statistikpropositionen aviserade genomförandekommittén. SCB stöder också ud-edningens uppfatming att i avvaktan på kommitténs ställningstagande talar starka skäl för att nuvarande statistik bibehålies. SCB vill framhålla att det nu etablerade och väl funge­rande insamlingssystemet till landningsstatistiken baserat på avräkningsnotor bör i sina huvuddrag bibehållas även efter normprissystemets avveckling. SCB delar utredningens bedömning att ett svenskt medlemskap i EG kommer att kräva detaljerad information om förstahandsomsättningen av fisk, kräft-och blötdjur. SCB menar att det dä är ytterst angeläget att ha fortsatt tillgång till information på de avräkningsnotor som upprättas mellan fiskare och förstahandsmottagare. Att avveckla systemet med avräkningsnotor för att ersätta det med ett annat för tidsperioden mellan normprissystemets avveck­ling och ett eventuellt EG-medlemskap skulle enligt SCB:s uppfatming vara synnerligen ineffektivt

Svensk Fisk, ekonomisk förening: Föreningen instämmer helt i utreda­rens bedörtuiing att i avvaktan pä den aviserade genomförandekommitténs ställningstagande talar starka skäl för att nuvarande statistik bibehålls. I detta sammanhang vill föreningen undersöyka vikten av att den detaljerade mark­nadsstatistik som Svensk Fisk i dag tar fram, som en biprodukt i prisregle­ringen, inte upphör den 1 juli 1993. Om en övergängslösning för överskotts­verksamheten kommer till stånd bör Svensk Fisk övergångsvis även kunna få i uppdrag att bibehålla kontinuiteten i statistikproduktionen. I annat fall bör diskussioner omgående inledas mellan Fiskeriverket och Svensk Fisk om hur man pä bästa sätt tar till vara på dels den kompetens som finns hos föreningen och dels det flexibla datasystem, inkl. hårdvara, som finns tillgängligt.

10 Finansiering

Utredningen

Från prisregleringskassan för fisk bör under budgetåret 1993/94 avsättas 34,5 miljoner kronor för exportfrämjandc ätgärder, utsätmingar av fisk, regio­nalt stöd, bildande av producentorganisation, överskottshantering, prisregle­ringens avveckling och kontt-oll av fisk. För konsumentfrämjande ätgärder bör avsättas 30 miljoner kronor och för öygghetsförsäkringen pä fiskets omrä­de bör avsättas 8 miljoner kronor. Under budgetåret 1994/95 bör från prisre­gleringskassan avsättas 25 miljoner kronor för exportfrämjande åtgärder, ut­sättningar av fisk, regionalt stöd, överskottshantering och konttoll av fisk.

Fiskeriverket: En huvudfråga är hur stora inkomsterna till prisreglerings­kassan kan komma att bli under budgetåret 1992/93. Fiskeriverket kan i dag inte lämna någon säkrare prognos än den som redovisats av utt-edningen. Mot

39

bakgmnd av den stora osäkerhet som råder både vad gäller det svenska fisket Prop. 1992/93:184 och importen vill Fiskeriverket betona den stora osäkerhet som åvilar inkomst- Bilaga prognosen. Fiskeriverket har den 21 december 1992 i ett yttrande till rege­ringen tillstyrkt en framställan från Sveriges Fiskares Riksförbund (SFR) om en höjning av bidraget för stillaliggande. Enligt verkets bedömning kommer kostnadema under budgetåret 1992/93 att belöpa sig på ca 10 miljoner kro­nor.

Statskontoret: Utredningen avser att i sitt slutbetänkande diskutera altema­tiva långsiktiga finansieringsformer vid sidan av finansiering via statsbudge­ten, exempelvis i form av en avgift pä svenskfängad fisk. Statskontoret vill framhålla angelägenheten av att altemativa fmansieringsformer övervägs.

Sveriges fiskares riksförbund: Utredningen anför att kostnaden för yrkesfiskamas trygghetsförsäkring för det kommande budgetåret skall finan­sieras via prisregleringskassan, vilket förbundet ser med tillfredsställelse. Vi vill i sammanhanget framhålla den stora betydelse som det s.k. trygghetspake­tet har för de aktiva yrkesfiskama. Utt-edningen anser att den långsiktiga fman­sieringen på trygghetsförsäkringsområdet bör vara parallell med de lösningar som väljs inom jordbruket Såvitt känt är denna fråga ännu ej helt avgjord var­för det fmns anledning att återkomma till denna.

11 Lagförslag

Utredningen

1 syfte att till EES-avtalet anpassa lagstiftningen om statligt stöd och mark­nadsreglering inom fiskerisektom bör dels omfattande ändringar göras i för­ordningen (1985: 439) om statligt stöd till yrkesfisket m.m., dels lagen (1974: 226) om prisreglering på fiskets område och förordningen (1986: 428) om prisreglering på fiskets område ersättas av en ny lag och en ny förordning om marknadsreglering pä fiskets omräde.

Kommerskollegium: I uttiedningens förslag till förordning om marknadsregle­ring på fiskets område, 14 § 2 p. vill kollegiet göra följande förtydligande. I lagtexten anges det att "gentemot EES-länder får dock inga import- eller ex-portbegränsande åtgärder vidtas". Kollegiet vill framhålla att även licenskrav utan begränsning av importen är förbjuden i EES eftersom dessa räknas som åtgärder med motsvarande verkan.

Konkurrensverket: Konkurtensverket är vidare kritiskt mot förslagen till en marknadsregleringslag resp. en förordning som rör orienteringspriser och återtagspriser. Förslagen innebär i princip att en myndighet ska "fastställa för hela landet gällande orienteringspriser och återtagspriser". Konkurrensverket anser det viktigt att konsumentinttesset inte bara beaktas utan sätts främst vid

40

prisbildningen. Förhällandet mellan efterirägan och utbud bör därvid vara den   Prop. 1992/93:184

viktigaste utgångspunkten.

Bilaga

Riksskatteverket: I förslag till ny lag om marknadsreglering på fiskets om­råde (MRL, s. 130 ff) föresläs införandet av producentorganisationer med vis­sa i MRL angivna uppgifter. Motsvarande organisationer torde kunna bli aktu­ella även pä andra områden inom näringslivet. En producentorganisation en­ligt uö-edningens EG-modell har många likheter med en svensk ekonomisk förening men skiljer sig samtidigt i flera principiellt viköga avseenden frän en sådan. Det är därför väsendigt att en sådan producentorganisations skattemäs-siga stams blir klarlagd, t.ex. frågan om en sådan organisation är oinskränkt eller inskränkt skattskyldig, om den har rätt att göra avsättning till skatteutjäm­ningsreserv, om avsättning till den obligatoriska interventionsfonden är skatte-mässigt avdragsgill etc.

Statistiska centralbyrån: För att kunna fortsätta insamlingen av avräk­ningsnotor efter avvecklingen av normprissystemet krävs en ny reglering av uppgiftsskyldigheten. Denna har ocksä utredningen behandlat i framlagda förslag till lag och förordning om marknadsreglering på fiskets område. SCB anser det vara ytterst väsentligt att uppgiftsskyldigheten lagregleras från 1 juli 1993 för att undvika stömingar i den nuvarande landningsstatistiken. SCB vill dock framhålla följande med anledning av hur uppgiftsskyldigheten be­handlats i utredningens förslag till lag och förordning om marknadsreglering på fiskets omräde:

Uppgiftsskyldigheten i förslaget till lag om marknadsreglering är formu­lerat för att täcka såväl import- resp. exportverksamhet av fisk och fiskpro­dukter som förstahandsförsäljningen av svenskfängad fisk i Sverige. Detta gör förslaget svåröverskådligt Uppgiftsskyldigheten vid förstahandsförsälj­ningen bör särskiljas så att det där kan framgå att uppgiftema skall lämnas på särskild godkänd avräkningsnota som upprättas mellan fiskare som säljare och förstahandsmottagare som köpare. Det är från uppgiftslämnarsynpunkt en fördel om en avräkningsnota, som ändock upprättas mellan köpare och säl­jare, även kan utnyttjas för att fullgöra uppgiftsskyldigheten enligt lagen och förordningen om marknadsreglering. Uppgiftsskyldigheten behöver även specificeras vad gäller fiskare som använder egna fångster i annan rörelse. Uppgiftema behövs för att komplettera landningsstatistiken. I nuvarande normprissystem omfattar förstahandsmottagarens uppgiftsskyldighet endast fisk, skal- och blötdjur fångade i saltvatten. Lagförslaget omfattar även söt-vattenfångad fisk men förslaget till förordning medger att uppgiftsskyldig­heten kan begränsas. Det behöver enligt SCB:s uppfattning, undersökas när­mare om uppgifter om sötvattenfängad fisk bör ingå i den framtida uppgifts­insamlingen baserad på avräkningsnotor. Med tanke på återtagsprisemas be­tydelse i samband med marknadsregleringen bör övervägas att försålda partier som inte uppnår lägst ätertagspris bör särredovisas. Detta kan vara väsentligt för att systemet med återtåg från marknaden skall kunna följas och kontrolle-

41

ras. Vidare bör, i enlighet med nuvarande ansvarsfördelning mellan Fiskeri-    Prop. 1992/93:184 verket och SCB, av förordningen framgå att uppgiftema skall lämnas till SCB   Bilaga på av Fiskeriverket och centtalbyrån godkänd avräkningsnota. Informationen på avräkningsnotoma utgör nödvändigt underlag för båda myndigheterna i deras resp. roller.

Kustbevakningen: Kustbevakningen hänvisar i denna del till sitt ytttande den 13 oktober 1992 över promemorian (Ds 1992:70) Enklare fiskebestäm­melser.

42

InnehåU

POP- 1992/93:184

Proposition........................................................ 

... 

1

Propositionens huvudsakliga innehåll ...................... 

... 

1

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 febmari 1993 ...

2

1

Bakgmnd....................................................... 

2

2

Fiskerinäringens situation  ............................... 

4

3

Anpassningsätgärder   .................................... 

5

4

Hemställan.................................................... 

13

5

Anslagsfrågor för budgetåret 1993/94................ 

13

6

Beslut  ........................................................ 

16

Bilaga     Sammanställning av remissyttrandena över

delbetänkandet (SOU 1992:136) Svenskt fiske

- nuläge och utvecklingsmöjligheter  ............ 

17

43

gotab   43230, Stockholm 1993