Regeringens proposition

1993/94:10

om pliktexemplar av dokument

Prop.

1993/94:10

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade

utdrag ur regeringsprotokollet den 24 juni 1993.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Per[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en ny lag om pliktexemplar av dokument som ersätter

lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar.

 Utgångspunkten för lagstiftningen har varit det förslag till ny lag som

presenterades i betänkandet Pliktleverans (SOU 1992:92).

 En betydande del av bestämmelserna i den nuvarande lagen återfinns i

förslaget till den nya lagen. Dock har systematiken gjorts något annorlunda.

Vidare innehåller den nu föreslagna lagen en del nya bestämmelser. Leveransplikt

införs beträffande skrift i mikroform samt dokument för elektronisk återgivning

som i fixerad form lagrar text, ljud eller bild. Leveransplikt införs vidare

beträffande skrift i punktskrift som saknar förlaga. Alla filmer som har

offentliggjorts skall levereras för framställning av en videokopia hos Arkivet

för ljud och bild. Något krav på anknytning till svenska förhållanden

beträffande importerade filmer och videogram uppställs inte. Radio- och

TV-sändningar med begränsad räckvidd skall levereras i viss utsträckning.

Regleringen beträffande kombinerat material förenklas.

 Lagen föreslås träda i kraft den 1 januari 1994.

Propositionens lagförslag

1 Förslag till

Lag om pliktexemplar av dokument

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 I denna lag ges föreskrifter om skyldighet att till bibliotek eller Arkivet

för ljud och bild lämna exemplar av dokument (pliktexemplar).

 Pliktexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskning och studier

enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer.

2

I denna lag förstås med

 dokument ett föremål som lagrar information för läsning, avlyssning eller

 visning,

 skrift ett dokument som lagrar text eller fast bild,

 dagstidning en skrift som utgör allmän nyhetstidning av dagspresskaraktär med

 reguljär nyhetsförmedling eller allmänpolitisk opinionsbildning som normalt

 kommer ut med minst ett nummer varje vecka, jämte tillhörande löpsedel och

 bilaga,

 skrift i mikroform en skrift i förminskad form som kan läsas endast med hjälp

 av apparat,

 film ett dokument som består av bilder avsedda att projiceras i snabb följd,

 dokument för elektronisk återgivning ett dokument som i fixerad form lagrar

 text, ljud eller bild och vars innehåll kan återges enbart med hjälp av

 elektroniskt hjälpmedel,

 fonogram ett dokument för elektronisk återgivning som uteslutande lagrar

 ljud,

 videogram ett dokument för elektronisk återgivning som lagrar rörliga bilder,

 med eller utan ljud.

3 Ett dokument görs

tillgängligt för allmänheten här i landet när exemplar bjuds ut till

försäljning, uthyrning eller utlåning eller annars sprids till allmänheten eller

när informationen i dokumentet återges offentligt eller i förvärvsverksamhet

inför en större sluten krets.

4 Ett dokument skall anses

röra svenska förhållanden, om informationen i dokumentet helt eller delvis är

avfattad på svenska språket eller dokumentet helt eller delvis innehåller verk

av svensk upphovsman eller framförande av svensk konstnär eller, om inte någon

av dessa förutsättningar föreligger, dokumentet ändå huvudsakligen är avsett att

spridas inom landet.

Dokument som skall lämnas

Skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen

5 Av skrift som avses i 1

kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har framställts och utgivits här i

landet skall sju pliktexemplar lämnas, om annat inte följer av 7, 8 eller 9 .

6 Av skrift som avses i 1

kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har framställts utomlands skall sju

pliktexemplar lämnas,

 1. om skriften är sådan

periodisk skrift för vilken utgivningsbevis finns eller skall finnas, eller

 2. om skriften inte är

periodisk och har lämnats ut för spridning här i landet inte bara i enstaka

exemplar och rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av 7, 8 eller 9 .

7 Om en skrift som avses i 5

eller 6 har samma innehåll och utförande som en tidigare framställd skrift,

skall endast två pliktexemplar lämnas, under förutsättning att pliktexemplar av

den tidigare framställda skriften har lämnats eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

 Av skrift som har framställts i punktskrift skall två pliktexemplar lämnas, om

annat inte följer av vad som föreskrivs i 9 .

 Skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt 5 och 6 omfattar inte ett

radioprogram, en film eller en ljudupptagning som enligt 1 kap. 7 andra

stycket tryckfrihetsförordningen skall jämställas med en bilaga till en

periodisk skrift.

8 I fråga om tryckt

dagstidning gäller, i stället för vad som följer av 5, 6 och 7 , följande.

 Av tidningen skall tre pliktexemplar lämnas.

 Om tidningen ges ut i flera olika editioner, skall pliktexemplar lämnas av den

edition som har utgivits först och, om tidningen ges ut i minst tre olika

editioner, också av den edition som har utgivits sist.

 Har en sida eller löpsedel ändrats, skall pliktexemplar lämnas av varje ändrad

sida eller löpsedel. Detta gäller dock inte om den ändrade sidan eller den

ändrade löpsedeln ingår i pliktexemplar som lämnas enligt tredje stycket.

9 Skyldighet att lämna

pliktexemplar enligt 5-8 föreligger inte i fråga om

 1. visitkort, etikett,

blankett, reklamblad och emballagetryck eller därmed jämförlig skrift,

 2. protokoll,

arbetspromemoria eller liknande skrift, som har framställts hos myndighet,

 3. skrift som har framställts

i punktskrift och som har samma innehåll som en tidigare framställd skrift eller

som är en sammanställning av utdrag ur tidigare framställda skrifter, under

förutsättning att pliktexemplar av den eller de tidigare framställda skrifterna

lämnas i stället eller har lämnats tidigare,

 4. skrift som skall lämnas

som tillbehör till pliktexemplar enligt 32 .

Annan skrift

10 Av skrift som utgör

dokument för elektronisk återgivning och av skrift i mikroform skall sju

pliktexemplar lämnas, om skriften har framställts här i landet i minst 50

exemplar och har gjorts tillgänglig för allmänheten här.

 Av skrift som avses i första stycket och som har framställts utomlands och

gjorts tillgänglig för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall sju

exemplar lämnas, om skriften rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första och andra styckena gäller inte om annat följer av 11 .

11 Om en skrift som avses i

10 har samma innehåll som en tidigare eller samtidigt framställd skrift som

avses i 5 eller 6 eller har samma innehåll och utförande som en tidigare

framställd skrift som avses i 10_ , skall endast två pliktexemplar lämnas, under

förutsättning att pliktexemplar av den tidigare eller samtidigt framställda

skriften har lämnats eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

Film och videogram

12 Av film som har gjorts

tillgänglig för allmänheten här i landet skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av videogram som har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet i minst

fem exemplar skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning skall ett pliktexemplar lämnas.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 13 eller av

vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 .

13 Skyldighet att lämna

pliktexemplar enligt 12 föreligger inte i fråga om sådant dokument som har

samma innehåll och utförande som tidigare framställt dokument, av vilket

pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

Fonogram och vissa andra dokument för elektronisk återgivning

14 Av fonogram som har

framställts här i landet i minst 50 exemplar och som har gjorts tillgängligt för

allmänheten här skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av fonogram som har framställts utomlands och har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall ett pliktexemplar lämnas, om

fonogrammet rör svenska förhållanden.

 Vad som sägs om fonogram i första och andra styckena skall tillämpas även på

dokument för elektronisk återgivning som är av annat slag än som avses i 10

och som inte är videogram eller fonogram.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 15 eller av

vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 .

15 Skyldighet att lämna

pliktexemplar enligt 14 föreligger inte i fråga om sådant dokument som har

samma innehåll och utförande som tidigare framställt dokument, av vilket

pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

Kombinerat material

16 Med kombinerat material

förstås material, som innehåller dels en eller flera skrifter, dels ett eller

flera dokument som utgörs av film, videogram, fonogram eller dokument för

elektronisk återgivning som avses i 14 tredje stycket. Med skrifter och andra

dokument som kan in_gå i kombinerat material avses endast sådana som var för sig

har medfört eller skulle medföra skyldighet att lämna pliktexemplar.

17 Av kombinerat material

skall sju pliktexemplar lämnas.

 Om kombinerat material har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

kombinerat material, skall endast två pliktexemplar lämnas, under förutsättning

att pliktexemplar av det tidigare framställda kombinerade materialet har lämnats

eller lämnas samtidigt.

Ljudradio- och televisionsprogram

18 Av ljudradio- och televisionsprogram, som skall spelas in enligt 5_kap. 3

lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden, skall pliktexemplar lämnas i form av en

sådan inspelning av programmet som skall göras enligt bestämmelsen.

 Av ljudradio- och televisionsprogram, som svenskt programföretag får sända med

stöd av tillstånd enligt 5 radiolagen (1966:755) eller som genom

satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt

programföretag, skall ett pliktexemplar lämnas av varje sändning.

 Av andra ljudradio- och televisionsprogram än som avses i andra stycket skall

ett pliktexemplar lämnas av varje sändning som ägt rum under högst fyra veckor

per kalenderår. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

besluta för vilka veckor som pliktexemplar skall lämnas.

Vem som skall lämna pliktexemplar

19 Pliktexemplar av skrift, som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen,

skall lämnas

 1. när det gäller skrift, som har framställts här i landet, av framställaren,

 2. när det gäller periodisk skrift, som har framställts utomlands, av

utgivaren här i landet,

 3. när det gäller annan skrift än periodisk skrift, som har framställts

utomlands, av förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av

den som har låtit lämna ut skriften för spridning här i landet.

20 Pliktexemplar av film skall lämnas av den som låtit göra filmen

tillgänglig för allmänheten här i landet.

 När det gäller film som har granskats av Statens biografbyrå och därvid inte

godkänts för visning skall pliktexemplar dock lämnas av den som har begärt

granskningen hos byrån.

21 Pliktexemplar av skrift i mikroform eller dokument för elektronisk

återgivning skall lämnas

 1. om det har framställts här i landet, av den som har framställt skriften

eller dokumentet,

 2. om det har framställts utomlands, av den som har låtit föra in skriften

eller dokumentet till landet.

 I fråga om videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid inte

godkänts för visning skall dock pliktexemplar lämnas av den som har begärt

granskningen hos byrån.

22 Pliktexemplar av kombinerat material skall lämnas

 1. när det gäller material, som har framställts inom landet, av den som har

beställt framställningen eller, om sådan beställare inte finns, av den som har

låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet,

 2. när det gäller material, som helt eller delvis har framställts utomlands,

av förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av den som

har låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet.

23 Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas av den som

enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ombesörja

att programmet spelas in.

Vem som pliktexemplar skall lämnas till

24 Av pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i

två eller tre exemplar skall ett eller två exemplar lämnas till Kungl.

biblioteket och ett exemplar lämnas till Lunds universitetsbibliotek.

 Av pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i sju

exemplar skall ett exemplar lämnas till vart och ett av Kungl. biblioteket och

Stockholms, Uppsala, Linköpings, Lunds, Göteborgs och Umeå

universitetsbibliotek.

25 Pliktexemplar av film, av annat dokument för elektronisk återgivning än

sådant som avses i 10 eller av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram

skall lämnas till Arkivet för ljud och bild.

26 Den som har lämnat pliktexemplar av film har rätt att återfå filmen och

skall beredas tillfälle att hämta filmen sedan Arkivet för ljud och bild har

haft skälig tid för att framställa en kopia.

Tid då pliktexemplar skall lämnas

27 Pliktexemplar av tryckt dagstidning skall lämnas enligt följande.

Utgivningsmånad Lämnas före utgången av

januari, februari mars

mars, april maj

maj, juni juli

juli, augusti september

september, oktober november

november, december januari

28 Pliktexemplar skall lämnas av

 1. annan skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen än tryckt

dagstidning, inom en månad efter utgången av det kalenderkvartal under vilket

skriften utgavs,

 2. videogram, så snart som videogrammet har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet,

 3. skrift i mikroform, film eller annat dokument för elektronisk

återgivning än videogram, inom en månad från den dag då dokumentet först gjordes

tillgängligt för allmänheten här i landet.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning skall dock pliktexemplar lämnas inom en månad från den

dag då beslut i granskningsärendet vunnit laga kraft.

29 Pliktexemplar av kombinerat material som har gjorts tillgängligt för

allmänheten i fullständigt skick skall lämnas inom en månad efter utgången av

det kalenderkvartal under vilket materialet gjordes tillgängligt.

 I annat fall än som anges i första stycket skall pliktexemplar av material

som utgör en del av kombinerat material lämnas i enlighet med vad som följer av

bestämmelserna i 28 för varje dokumentslag.

30 Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas inom en

månad från den dag då skyldigheten att bevara upptagningen enligt 5 kap. 3

lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden upphörde.

Särskilda föreskrifter för videogram

31 Arkivet för ljud och bild skall med hjälp av automatisk databehandling föra

ett särskilt register över pliktexemplar av videogram som har lämnats till

arkivet. I registret skall antecknas ett nummer för varje videogram. Statens

biografbyrå får ha terminalåtkomst till detta register.

 Arkivet för ljud och bild skall underrätta den som har lämnat pliktexemplar

av videogram om de nummer som videogrammen har fått i registret.

 Den som är skyldig att lämna pliktexemplar till Arkivet för ljud och bild

skall föra en förteckning över videogram som omfattas av plikten och i

förteckningen ange de registernummer som de ingivna pliktexemplaren har fått.

Gemensamma föreskrifter

32 Pliktexemplar som skall lämnas enligt föreskrifterna i denna lag skall även

omfatta

 1. bildband, diabilder och liknande material som utgör tillbehör till det

dokument av vilket pliktexemplar skall lämnas,

 2. omslag, fodral, folder, broschyr och liknande mindre tillbehör som

följer med varje exemplar när detta görs tillgängligt för allmänheten,

 3. såvitt gäller dokument för elektronisk återgivning, sådana särskilda

anvisningar som kan fordras för att användaren skall kunna tillgodogöra sig

innehållet i dokumentet.

 Den som beställer framställning av ett dokument, som framställaren skall

lämna pliktexemplar av enligt 19 1 och 21 1, skall tillhandahålla

framställaren sådant material som enligt första stycket skall lämnas med

pliktexemplaret.

 Pliktexemplar och tillbehör skall vara i samma skick som de exemplar som är

avsedda att göras tillgängliga för allmänheten.

33 Varje försändelse med pliktexemplar skall vara åtföljd av en förteckning

över det material som ingår i försändelsen. Förteckningen skall vara

underskriven av den som är skyldig att lämna pliktexemplar och lämnas i två

exemplar. Det ena exemplaret skall återställas med anteckning om att materialet

har mottagits.

 Om en försändelse omfattar kombinerat material eller sådant tillbehör som

avses i 32 , skall detta särskilt anges i förteckningen.

34 Den som åsidosätter skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag

kan av den myndighet som regeringen bestämmer vid vite föreläggas att fullgöra

sin skyldighet.

35 Den som underlåter att fullgöra sin skyldighet att föra en förteckning

enligt 31 tredje stycket eller den som underlåter att tillhandahålla material

enligt 32 andra stycket skall dömas till böter.

36 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för visst fall

medge undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag.

37 Beslut som en annan myndighet än regeringen har meddelat enligt denna lag

får överklagas hos länsrätten.

 Beslut om undantag enligt 36 får dock inte överklagas.

_____________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994, då lagen (1978:487) om

pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall upphöra att

gälla.

 När samtliga omständigheter som enligt den nya lagen skulle grunda skyldighet

att lämna pliktexemplar av ett dokument har inträffat före ikraftträdandet

tillämpas dock den upphävda lagen på det dokumentet.

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga

verk

 Härigenom föreskrivs att 22 a lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära

och konstnärliga verk skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

 22 a [1]

 Har företag som avses i 22 första stycket rätt att i utsändning återge verk,

får företaget också ta upp verket på en anordning genom vilken det kan återges,

om detta sker

 1. för att säkerställa framtida bevisning om utsändningens innehåll och

 2. för att det behövs för att en statlig myndighet skall kunna fullgöra sina

uppgifter när det gäller att i efterhand utöva tillsyn över

utsändningsverksamheten.

 Har sådan upptagning Har

som avses i första sådan upptagning som avses i

stycket dokumentariskt första stycket

värde, får den bevaras i dokumentariskt värde, får den

arkiv som avses i lagen bevaras i arkiv som avses i

(1978:487) om lagen (1993:000) om

pliktexemplar av pliktexemplar av dokument.

skrifter och ljud- och

bildupptagningar.

 Upptagning som avses i första stycket får utnyttjas endast för ändamål som

anges där, om ej annat följer av 22 c .

-----------

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

 **Fotnot**

 [1]_Senaste lydelse 1991:1073.

 Prop.

1993/94:10

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och

videogram

 Härigenom föreskrivs att 18 lagen (1990:886) om granskning och kontroll av

filmer och videogram skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 18

 Bestämmelser om att Bestämmelser

biografbyrån har om att biografbyrån har

terminalåtkomst till det terminalåtkomst till det

register som arkivet för register som arkivet för

ljud och bild för över ljud och bild för över

pliktexemplar av filmer pliktexemplar av filmer och

och videogram finns i videogram finns i lagen

lagen (1978:487) om (1993:000) om pliktexemplar

pliktexemplar av av dokument.

skrifter och ljud- och

bildupptagningar.

-----------

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

 Prop.

1993/94:10

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens

och yttrandefrihetsgrundlagens områden

 Härigenom föreskrivs att 5 kap. 7 och 8 lagen (1991:1559) med föreskrifter

på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 kap.

 7 [2]

 I närradiolagen (1982:459), lagen (1991:2027) om kabelsändningar till

allmänheten, lagen (1992:1356) om satellitsändningar av televisionsprogram till

allmänheten och i lokalradiolagen (1993:120) finns ytterligare bestämmelser om

skyldighet att tillhandahålla inspelningar av radioprogram.

 I lagen (1978:487) om I

pliktexemplar av ljud- lagen (1993:000) om

och bildupptagningar pliktexemplar av dokument

finns bestämmelser om finns bestämmelser om

skyldighet att lämna skyldighet att lämna

skrifter och skrifter och upptagningar

upptagningar till till bibliotek eller till

bibliotek eller till arkivet för ljud och bild.

arkivet för ljud och

bild.

 8

 Ett videogram som Ett

avses i 17 andra videogram som inte har

stycket lagen om getts in till Statens

pliktexemplar av biografbyrå för granskning

skrifter och ljud- och enligt lagen (1990:886) om

bildupptagningar skall granskning och kontroll av

anses ha lämnats ut för filmer och videogram skall

spridning först när anses ha lämnats ut för

pliktexemplar har spridning först när

lämnats. pliktexemplar enligt lagen

 (1993:000) om pliktexemplar

 av dokument har lämnats.

-----------

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

 **Fotnot**

 [2]_Senaste lydelse 1993:124.

 Prop.

1993/94:10

Utbildningsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 juni 1993

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, samt statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

------------

Proposition om pliktexemplar av dokument

1 Inledning

Lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar,

pliktexemplarslagen, innebär att exemplar av skrifter, ljud- och

bildupptagningar samt vissa kombinationer av sådant material skall levereras

till bibliotek eller arkiv. Pliktexemplaren skall bevaras och tillhandahållas

för forskningsändamål. Stora förändringar har inträffat sedan lagen började

tilllämpas. Modern teknik har gjort det möjligt att framställa dokument som

innehåller skrift, ljud och bilder på ett annat och billigare sätt och med helt

annan teknik. Utbudet av radio- och TV-sänd_ningar har ökat oerhört. Den risk

att förstöras som hotar äldre material har alltmera uppmärksammats. Utredningar

arbetade under 1980-ta_let med dessa problem utan att detta ledde till ändringar

i gällande lag.

 Mot denna bakgrund tillkallade chefen för Utbildningsdepartementet år 1991

en särskild utredare, riksarkivarien Sven[REDACTED_EFTERNAMN], för att göra en översyn av

reglerna för bevarande av skrifter och ljud- och bildupptagningar m.m.

Utredningen antog namnet Pliktleveransutredningen. Den lade i september 1992

fram betänkandet Pliktleverans (SOU 1992:92). I betänkandet föreslås en ny lag,

som skulle kallas lag om pliktleverans av allmänt tillgängliga dokument. Den nya

lagen bygger i stor utsträckning på den nu gällande. Ändringarna som föreslås

innebär i stort dels att leveransplikten utvidgas till att omfatta vissa nya

former av dokument, dels att förutsättningarna för leverans av dokument som nu

omfattas av lagen ändras i viss utsträckning. Vidare föreslås en förenklad

reglering av kombinerat material.

 Betänkandet har remissbehandlats.

 Till protokollet i detta ärende bör fogas dels en sammanfattning av

betänkandet som bilaga 1, dels betänkandets lagförslag som bilaga 2, dels en

förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena

som bilaga 3.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 29 april 1993 att inhämta Lagrådets yttrande över

förslagen till lag om pliktleverans av dokument m.m. De till Lagrådet

remitterade förslagen fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 4.

 Lagrådet har yttrat sig över förslaget. Yttrandet fogas till protokollet i

detta ärende som bilaga 5.

 Lagrådet har av skäl som framgår av yttrandet föreslagit vissa sakliga

ändringar i de remitterade förslagen när det gäller bestämmelserna om

överklagande samt övergångsbestämmelserna. Jag ansluter mig helt till vad

Lagrådet har anfört i dessa delar. Lagrådet har vidare föreslagit ett antal

redaktionella justeringar i de olika paragraferna. Förslagen i det följande har

i allt väsentligt utformats i enlighet med detta.

2 Bakgrund

2.1 Nuvarande lagstiftning

I lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar

regleras pliktleverans beträffande skrifter, ljud- och bildupptagningar och

kombinerat material.

 Med skrift förstås enligt lagen tryckt skrift och annan skrift, som avses

i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen, TF. Pliktexemplar skall lämnas dels av

skrift som har framställts här i riket och utgivits här, dels av vissa skrifter

som har framställts utom riket. I sistnämnda fall skiljer lagen mellan periodisk

skrift och annan skrift. För periodisk skrift är det tillräckligt att det finns

eller skall finnas utgivningsbevis. Andra skrifter skall ha lämnats ut för

spridning här i riket, röra svenska förhållanden på vissa sätt och inte ha

införts i riket i bara enstaka exemplar. Skyldighet att lämna pliktexemplar

föreligger inte beträffande bl.a. tillfällighetstryck, arbetspromemoria eller

liknande skrift som har framställts hos myndighet samt skrift som har

framställts i punktskrift.

 Pliktexemplar av skrift skall i regel lämnas i sju exemplar, nämligen till

vart och ett av Kungliga biblioteket (KB) samt biblioteken vid universiteten i

Stockholm, Uppsala, Linköping,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå. Om en skrift har samma

innehåll och utförande som tidigare framställd skrift, behöver dock

pliktexemplar bara lämnas till KB och Lunds universitetsbibliotek. Vidare

behöver av en dagstidning bara lämnas två exemplar till KB och ett exemplar till

Lunds universitetsbibliotek. Vidare ges bestämmelser om vem som skall lämna

pliktexemplar och när det skall lämnas.

 Bestämmelser om pliktexemplar av ljud- och bildupptagningar gäller för

ljudradio- och televisionsprogram, film, fonogram och videogram.

 I fråga om radio- och TV-program skall pliktexemplar lämnas i form av en

sådan s.k. referensupptagning som skall ske enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559)

med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrande_fri_hetsgrundlagens

områden. Leveransskyldighet gäller i fråga om program som svenskt programföretag

får sända med stöd av tillstånd enligt 5 radiolagen (1966:755) eller som genom

satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt

programföretag.

 Beträffande film gäller att pliktexemplar skall lämnas dels av film som

har granskats av Statens biografbyrå, dels av reklamfilm som distribueras för

visning vid allmän sammankomst eller offentlig tillställning. Den som har lämnat

in filmen skall få tillbaka den sedan den har kopierats.

 Även av videogram som har granskats av Statens biografbyrå skall

pliktexemplar lämnas. Härutöver gäller följande. Av fonogram och videogram som

har mångfaldigats här i riket, fonogram i minst 50 exemplar och videogram i

minst 10 exemplar, och som har gjorts tillgängliga för allmänheten här skall ett

pliktexemplar lämnas. När det gäller fonogram och videogram som har

mångfaldigats utom riket förutsätts för leveransplikt att de har förts in i 50

respektive 10 exemplar och rör svenska förhållanden. Skyldighet föreligger inte

att lämna pliktexemplar av sådant fonogram eller videogram som har samma

innehåll och utförande som tidigare lämnat exemplar.

 Pliktexemplar av upptagningar av radio- och TV-program, film, fonogram och

videogram skall lämnas till Arkivet för ljud och bild (ALB). I lagen ges också

bestämmelser om vem som skall lämna pliktexemplar och när det skall ske.

Beträffande videogram finns bestämmelser om registrering m.m.

 Med kombinerat material förstås olika kombinationer, i vilka i allmänhet

en skrift ingår. Lagen skiljer mellan kombinerat material som utgör läromedel

och annat kombinerat material. Läromedelskombinationerna är mera skiftande. Av

kombinerat material som har mångfaldigats här i riket i minst 50 exemplar skall

ett exemplar lämnas till KB och ett till Lunds universitetsbibliotek.

Beträffande kombinerat material som helt eller delvis har mångfaldigats utom

riket gäller i princip samma bestämmelser som för fonogram. Undantag från

leveransplikt föreligger beträffande material som har samma innehåll och

utförande som tidigare lämnat material. Bestämmelser finns slutligen om vem som

skall lämna pliktexemplar och när.

 Lagen avslutas med vissa gemensamma föreskrifter angående tillbehör till

pliktexemplar, vite, straff och dispens.

 I förordningen (1978:779) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och

bildupptagningar (pliktexemplarsförordningen) ges föreskrifter om överlämnande

av pliktexemplar, bevarande och förvaring av pliktexemplar, framställning av

exemplar hos ALB, tillhandahållande av pliktexemplar och om vissa övriga frågor.

 Skrifter skall lämnas till KB och universitetsbiblioteken och kombinerat

material skall lämnas till KB och Lunds universitetsbibliotek. Skrifter och

kombinerat material som har lämnats till KB utgör nationalexemplar och skrifter

och kombinerat material som har lämnats till Lunds universitetsbibliotek utgör

nationellt reservexemplar. Beträffande båda dessa exemplar gäller, till skillnad

mot övriga pliktexemplar, ovillkorliga föreskrifter om bevarande för framtiden.

Det finns också ett par andra särbestämmelser för nationalexemplar och

nationella reservexemplar, nämligen angående förvaring och tillhandahållande.

Det kan anmärkas att termen nationalexemplar inte används om pliktexemplar som

lämnas till ALB. ALB har inte heller skyldighet att bevara allt inlevererat

material. I stället åligger det ALB enligt dess instruktion att gallra i den

utsträckning som behövs. Beträffande radio- och TV-material är arkivet

förpliktigat att gallra ut sådant som ej har dokumentariskt värde, såvitt

rättighetshavaren inte medgett att det får ingå i ALB:s samlingar.

2.2 Tidigare utredningar

I april 1986 tillkallades en särskild utredare för att göra en översyn av

reglerna för bevarande av ljud- och bildupptagningar. Utredaren antog namnet

Ljud- och bildbevarandekommittén, LBK. I augusti 1987 avgavs betänkandet Ljud

och bild för eftervärlden (SOU 1987:51). Sammanfattningsvis föreslog kommittén

följande ändringar i pliktexemplarslagen.

 Vid den tidpunkt då förslaget lades fram förelåg skyldighet att lämna

pliktexemplar av upptagning av radio- och TV-program enbart för programföretagen

inom dåvarande Sveriges Radio-koncernen, SR. LBK föreslog i en mera generell

bestämmelse att leveransskyldighet skall gälla för företag och sammanslutning

som sänder radio- eller TV-program och som har skyldighet att göra

referensbandningar. Då betydde detta att leveransskyldighet skulle komma att

omfatta även sammanslutningar som sänder närradio och kabelföretag som bedriver

egensändningar. Dessutom föreslogs leveransskyldighet avseende upptagning av

vidaresändning i landet av programkanaler från satelliter. En särskild

bestämmelse i fråga om sådan vidaresändning var nödvändig eftersom någon

skyldighet att företa referensbandning inte förelåg. Skyldighet att leverera

samtliga referensband skulle dock liksom tidigare bara åligga företagen inom SR.

I övrigt skulle leverans ske i enlighet med vad ALB bestämmer.

 Utvidgad leveransskyldighet föreslogs även beträffande film. Pliktexemplar

skulle alltså lämnas av all film som har gjorts tillgänglig för allmänheten. I

övrigt föreslogs beträffande videogram att exemplarsgränsen skulle sänkas från

50 till 10. Sistnämnda ändring har sedermera genomförts, om ock på andra grunder

än enligt LBK:s förslag.

 Betänkandet remissbehandlades och remisskritiken var övervägande positiv.

Beträffande förslaget till lagändringar förekom knappast några invändningar. När

det gäller kommitténs rekommendationer om vilket urval ALB bör göra beträffande

leverans av radioprogram var meningarna i viss mån delade.

 I juli 1988 tillkallades en särskild utredare med uppgift att se över

bestämmelserna om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar.

Utredaren antog namnet Biblioteksexemplarsutredningen, BEU. I september 1989

avgavs betänkandet Översyn av lagen om pliktexemplar (SOU 1989:89).

Sammanfattningsvis föreslog utredningen följande ändringar i

pliktexemplarslagen.

 Beträffande pliktexemplar av skrifter föreslog utredningen vissa ändringar

som av utredningen betraktades som rent redaktionella eller i sak obetydliga. Av

större betydelse var däremot utredningens förslag om införande av

leveransskyldighet för nya former av dokument, nämligen dokument i mikroform och

dokument i elektronisk form.

 Utredningen diskuterade utförligt frågan om pliktleverans för olika typer

av information i elektronisk form, men stannade för att pliktleverans bara bör

avse elektronisk information som har fixerats i någon form av dokument.

 Som en konsekvens av dessa ändringar föreslogs också vissa ändringar i

reglerna om kombinerat material jämte ändringar i pliktexemplarsförordningen.

 Utredningen behandlade också olika informationsbärare för läshandikappade,

men denna behandling utmynnade inte i några förslag till lagändringar.

 Betänkandet remissbehandlades. Det fick i huvudsak ett positivt

mottagande. Utredningens överväganden beträffande elektroniska dokument

tillstyrktes av flertalet remissinstanser. Det var endast ett par instanser som

ifrågasatte om inte on-linedatabaser borde omfattas av leveransplikt. Några

remissinstanser, bl.a. Statskontoret, ansåg att antalet pliktexemplar av skrift

m.m. borde minskas. Många remissinstanser hade synpunkter på utredningens

överväganden beträffande informationsbärare för läshandikappade.

3 Allmän motivering

3.1 En ny lag om pliktexemplar

Den nuvarande pliktexemplarslagen har varit i kraft sedan år 1979. Sedan dess

har det inträffat stora förändringar när det gäller allmänt tillgängliga

dokument, såsom framhålls i inledningen. Pliktleveransutredningens betänkande

upptar ett förslag till ny lag. Förslaget har fått positivt mottagande av

remissinstanserna. Enligt min mening utgör betänkandet och remissyttrandena över

förslaget en god grund för beslut om en lagreform. Utvecklingen på området

medför behov av ändringar på många punkter och av en viss omredigering i den

nuvarande regleringen.

 Pliktexemplarslagen bör sålunda ersättas av en ny lag, som bör kallas lag

om pliktexemplar av dokument. Detta för med sig konsekvensändringar i lagen

(1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, lagen (1990:886)

om granskning och kontroll av filmer och video_gram och lagen (1991:1559) med

föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens

områden.

3.2 Syftet med och tillämpningsområdet för den nya lagen

Mitt förslag: Pliktleverans skall ske för att bevara och tillhandahålla

yttringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur för forskning och

studier.

Den nya lagen skall reglera frågor om vilka dokument som skall lämnas, vem som

skall lämna dokumenten, till vem och när de skall lämnas.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något att erinra mot utredarens

förslag.

 Skälen för mitt förslag: Att bevara och tillhandahålla yttringar av svenskt

liv, svenskt samhälle och svensk kultur för eftervärlden och ge kunskap om och

insyn i vårt samhälle är väsentligt. Härigenom främjas ett fritt meningsutbyte

och en fri och allsidig upplysning och ett fritt konstnärligt skapande. Det

visar vår egenart och ger oss vår identitet i Europa och världen.

 Leveransplikten skall omfatta dokument. Med dokument avses föremål som lagrar

information för läsning, avlyssning eller visning. Dokumenten skall vara fysiskt

avskiljbara och kunna förflyttas. I lagen delas dokumenten in i olika grupper

och definieras. Jag återkommer i följande avsnitt med en beskrivning av de

leveranspliktiga dokumentslagen.

 Förutom vilka typer av dokument som skall levereras reglerar lagen vem som

skall leverera till vem och när. Pliktleverans skall liksom i dag ske till

bibliotek och ALB. Av lagen skall den leveransskyldige få uttömmande information

om sina skyldigheter. Frågor om bevarande av levererat material och om

tillhandahållande av materialet bör regleras i förordningsform.

3.3 Vissa grundläggande förutsättningar för leveransplikt

Mitt förslag: Liksom tidigare skall det finnas grundläggande förutsättningar för

leverans, nämligen allmän tillgänglighet och anknytning till svenska

förhållanden.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något att invända mot utredarens

förslag.

 Skälen för mitt förslag: En genomgående förutsättning för leveransplikt enligt

nuvarande pliktexemplarslag är att de olika dokumentslagen skall ha gjorts

tillgängliga för allmänheten här i landet. Beträffande skrift krävs att den

skall ha utgivits eller lämnats ut för spridning här i landet. Upptagningar av

radio- och TV-program blir leveranspliktiga när programmet har förekommit i

rundradiosändning här i landet. Fonogram och videogram skall ha gjorts

tillgängliga för allmänheten här i landet och kombinerat material skall ha

lämnats ut för spridning här i landet. Beträffande film är det dock tillräckligt

att den har godkänts för visning av Statens biografbyrå eller, beträffande

reklamfilm, att den visats offentligt här i riket. Film blir dessutom

leveranspliktig om filmen har granskats men inte godkänts av biografbyrån.

 Kravet på allmän tillgänglighet bör i princip upprätthållas även i en ny lag.

Det synes härvid angeläget att preciseringen av kravet sker på sådant sätt att

samma formulering kan göras tillämplig på flera dokumentslag. Om man beträffande

skrifter låter anknytningen till tryckfrihetsförordningen, TF, kvarstå,

tillhandahålls kravet på allmän tillgänglighet genom de bestämmelser som finns i

TF. Beträffande radio- och TV-sändningar ger sig kravet på allmän tillgänglighet

av sig självt genom att det skall röra sig om sändningar till allmänheten här i

landet. Beträffande övriga dokument däremot bör kravet på allmän tillgänglighet

kunna formuleras på ett enhetligt sätt.

 När det gäller att utforma en generell regel om vad som skall avses med allmänt

tillgänglig kan ledning hämtas från bestämmelserna i 1 kap. 10

yttrandefrihetsgrundlagen och 2 tredje stycket lagen (1960:729) om upphovsrätt

till litterära och konstnärliga verk, URL. Yttrandefrihetsgrundlagen har en

kortfattad formulering rörande filmer och ljudupptagningar som sprids till

allmänheten genom att spelas upp, säljas eller tillhandahållas på annat sätt.

Enligt bestämmelsen i URL görs verk tillgängligt för allmänheten då det framförs

offentligt, så ock då exemplar därav utbjuds till försäljning, uthyrning eller

utlåning eller eljest sprids till allmänheten eller visas offentligt. Lika med

offentligt framförande anses framförande som i förvärvsverksamhet anordnas inför

en större sluten krets. Bestämmelsen i URL är mer utförlig och framstår som

bättre ägnad att täcka alla de situationer som kan bli aktuella i dessa

sammanhang. Här föreslås därför att det bland lagens inledande bestämmelser tas

in en definition av vad som skall avses med allmän tillgänglighet och att denna

utformas med regeln i URL som förebild.

 Även beträffande kravet på anknytning till svenska förhållanden föreslår jag en

generell regel som tas in bland lagens inledande bestämmelser. Ett dokument

skall anses röra svenska förhållanden om det helt eller delvis är avfattat på

svenska språket eller helt eller delvis innehåller verk av svensk upphovsman

eller framförande av svensk konstnär. Om inte någon av dessa förutsättningar

föreligger skall dokumentet ändå anses röra svenska förhållanden om det

huvudsakligen är avsett att spridas inom landet. Detta krav på anknytning till

svenska förhållanden skall gälla alla dokumentslag utom film och videogram.

Härigenom sker viss utvidgning av det leveranspliktiga området. Jag återkommer

härom under respektive dokumentslag.

 Statens kulturråd har i sitt remissvar anmärkt att svenskheten betonas för

mycket i ett alltmer mångkulturellt samhälle, vilket kan leda till att

invandrare inte känner sig berörda av förslagen. Det är självklart att

invandrare utgör en del av det svenska samhället och att alla dokument som

framställs av dem eller riktar sig till dem omfattas av bestämmelserna. I dagens

lagstiftning är skrifter leveranspliktiga trots avsaknad av typiska svenska drag

om de huvudsakligen är avsedda att spridas inom Sverige. Denna regel har främst

berört invandrarlitteraturen. Nu utvidgas regeln till övriga dokumentslag. Om en

grupp invandrare framställer t.ex. ett fonogram utomlands för huvudsaklig

spridning i Sverige blir det leveranspliktigt om det gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet i minst 50 exemplar.

3.4 Skrifter

Mitt förslag: Nuvarande regler om leveransplikt för skrifter, som avses i 1 kap.

5 TF, behålls. Leveransplikten utökas till att avse även skrift i mikroform

och skrift som utgör dokument för elektronisk återgivning.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något att erinra mot utredarens

förslag.

 Skälen för mitt förslag: Skrifter skall omfattas av leveransplikten. Med skrift

avses dokument som lagrar text eller fast bild. Genom denna definition faller,

förutom tryckta skrifter, skrift i mikroform och skrift som utgör dokument för

elektronisk återgivning in under skrift.

 Enligt min mening bör nuvarande lagstiftning angående skrifter som avses i 1

kap. 5 TF i huvudsak oförändrad överföras till den nya lagen.

 I föregående avsnitt har jag föreslagit att det i lagen tas in en generellt

tillämplig regel om vad som skall krävas för att ett dokument som framställts

utomlands skall vara leveranspliktigt. Regeln medför, tillämpad på

icke-periodiska skrifter som framställts utomlands och lämnats ut för spridning

här i landet inte bara i enstaka exemplar, en viss utvidgning av

leveranspliktens omfattning i förhållande till vad som gäller i dag. I dag

behöver en sådan skrift som regel bara levereras om den helt eller delvis är

skriven på svenska eller, om så inte är fallet, den huvudsakligen är avsedd att

spridas inom riket. Med mitt förslag skall en sådan icke-periodisk skrift även

levereras om den innehåller verk av svensk upphovsman. Jag anser att denna

utvidgning är angelägen med tanke på den ökade internationaliseringen. Det blir

t.ex. allt vanligare att sven_ska forskare publicerar sig på engelska med sikte

på både internationell och svensk publik.

 Härutöver föreslår jag vissa ändringar vad gäller undantagen från leveransplikt

av skrifter. Detta medför bl.a. att vissa skrifter som framställts i punktskrift

blir leveranspliktiga. Frågan behandlar jag närmare i avsnittet om dokument för

läshandikappade. Vidare sker en mindre ut_vidg_ning av leveransplikten vad avser

reklamtryck. Dessutom införs en bestämmelse som undantar vissa radioprogram,

filmer och ljudupptagningar som enligt 1 kap. 7 TF är att jämställas med en

bilaga till periodisk skrift från leveransplikt. Till dessa frågor återkommer

jag i specialmotiveringen.

 Leveransplikt införs beträffande skrift i mikroform och skrift som utgör

dokument för elektronisk återgivning. Det är endast sådana dokument för

elektronisk återgivning som har gjorts tillgängliga för allmänheten här i landet

i fixerad form och i utgåvor som kan köpas, lånas osv. såsom CD-ROM och

magnetband, som omfattas av leveransplikten. Jag delar utredarens bedömning att

information som görs tillgänglig i direktkopplade databaser, s.k.

on-lineförbindelse, undantas från leveransplikt. Inte heller datorprogram, såsom

operativsystem, kompilatorer, textbehandlingsprogram och administrativa program

omfattas av leveransplikten. Sådana datorprogram kan inte definieras som ett

dokument som innehåller information av det slag som är av intresse i denna lag,

nämligen för senare läsning, avlyssning eller visning. De måste i stället ses

som redskap, med vars hjälp man utnyttjar datorn eller behandlar informationen.

Ett datorprogram är egentligen en logisk följd av instruktioner som talar om för

datorn hur den ska behandla inmatat material.

 Mindre upplagor av skrift i mikroform och skrift som utgör dokument för

elektronisk återgivning bör undantas från leveransplikt. Skrifterna skall ha

framställts i minst 50 exemplar för att leveransplikt skall föreligga. De skall

ha gjorts allmänt tillgängliga och beträffande importerat material skall det

röra svenska förhållanden.

3.5 Film

Mitt förslag: Film som har gjorts allmänt tillgänglig här i landet skall

levereras. Vidare skall film som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning levereras.

 Film skall levereras till ALB, som skall lämna tillbaka filmen sedan arkivet

framställt en kopia.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag med den skillnaden att

utredaren föreslår att all svensk film skall levereras på filmbas och i den

formen behållas av ALB.

 Remissinstanserna: Ett flertal av remissinstanserna har vänt sig mot förslaget

att svensk film skall levereras på filmbas och menat att detta medför alltför

stora kostnader för filmens producent eller distributör.

 Skälen för mitt förslag: Leveransskyldighet för film bör enligt min mening

uppkomma när filmen har gjorts tillgänglig för allmänheten här i landet. Detta

medför en utvidgning av det leveranspliktiga området i förhållande till dagens

lagstiftning. I dag föreligger leveransplikt beträffande filmer som har

granskats av Statens biografbyrå. Dessutom skall reklamfilm som distribueras för

visning vid allmän sammankomst eller offentlig tillställning levereras. En

ändring till att det är den allmänna tillgängligheten som utgör den

grundläggande förutsättningen för leveransplikt medför att även

undervisningsfilm och filmer som visas t.ex. vid varumässa eller utställning

blir leveranspliktiga. Förutom filmer som gjorts allmänt tillgängliga skall

liksom hitintills filmer som granskats av Statens biografbyrå och därvid inte

godkänts levereras.

 Bestämmelserna om leveransplikt för film medför avsteg från de grundläggande

principerna som annars gäller för leveranspliktens omfattning. Något krav på

allmän tillgänglighet uppställs inte beträffande totalförbjuden film. Detta

överensstämmer med dagens lagstiftning och avser att fylla funktionen att

tillgodose insynsintresset i Statens biografbyrås beslutsunderlag när det gäller

granskade filmer. I sin anmälan till propositionen 1989/90:70 om

våldsskildringar i rörliga bilder m.m. konstaterade föredragande

departementschef (s. 55 f.) att en granskad film som bevaras hos Statens

biografbyrå blir allmän handling och att detta inte kan godtas med hänsyn till

rättighetshavarens intressen. Som regel bör därför hela filmverk inte vara

tillgängliga för allmänheten hos biografbyrån. Principen om allmänhetens insyn i

myndigheternas beslut ansågs således tåla undantag. Enligt departementschefen

kunde ett sådant undantag godtas i detta fall, om pliktexemplarslagen ändrades

så att pliktexemplar av granskade filmverk alltid levererades till ALB. De dit

levererade verken utgör visserligen inte allmänna handlingar, men de är

tillgängliga för forskning, vilket ansågs tillräckligt. På grund av dessa

överväganden ändrades pliktexemplarslagen så att alla granskade filmer skulle

levereras.

 Något krav på anknytning till svenska förhållanden uppställs över huvud taget

inte i lagförslaget beträffande importerad film. Skälet för detta är att

utländsk film i så hög grad påverkar människor och samhälle att sådan film måste

anses tillhöra det svenska kulturarvet. Även för studier i filmens utveckling

och tendenser, särskilt vad gäller våldsinslag i film, är det angeläget att det

här i landet finns ett fullständigt underlag.

 Vad sedan gäller frågan om i vilken form film skall levereras gör jag följande

överväganden. I dag får den som har lämnat pliktexemplar av en film tillbaka

filmen sedan ALB har framställt en kopia. ALB överför filmen till videoband.

Således bevaras alla leveranspliktiga filmer endast i form av videokassetter på

ALB. Det finns för närvarande inget i lag reg_lerat bevarande av film i sin

originalform, dvs. på filmbas. Att beakta är dock att kopior av såväl svensk som

utländsk film i stor utsträckning deponeras hos Stiftelsen Svenska

filminstitutet (SFI). SFI är en stiftelse vars syfte bl.a. är att främja

bevarandet av filmer. SFI får tillgång till di_stri_butionskopior av svensk film

på filmbas när särskild överenskommelse har träffats med distributören.

Referensmaterial i form av masterkopia erhåller alltid SFI av de svenska filmer

som får någon form av produktionsstöd. Många utländska spelfilmer levereras till

stiftelsen som frivilliga depositioner. Vidare har SFI genom avtal rättighet att

kräva in filmkopior av god kvalitet av de filmer, för vilka begärs dispens från

pliktexemplarslagen. SFI:s filmarkiv innehåller i dag över 13 000 titlar och

institutet mottar årligen 200 till 400 nya filmer för deposition.

 Utredaren har föreslagit att samtliga svenska filmer skall levereras i form av

film på filmbas som får behållas av ALB. ALB bör enligt utredaren ha ansvaret

för bevarande och tillhandahållande av film på filmbas, men de investeringar som

har gjorts vid SFI bör utnyttjas genom avtal, av vilket bör framgå att SFI

handhar bevarande och tillhandahållande av film på filmbas. Däremot bör

utländska filmer även i fortsättningen bevaras i form av en videokopia.

 Genom förslaget skulle det finnas en helt komplett samling filmkopior av svensk

film arkiverade. Förutom svenska biograffilmer skulle det även finnas

industrifilm, undervisningfilm, museifilm etc. Utredarens förslag har bemötts

positivt av ALB och SFI. De remissinstanser som företräder filmproducenterna har

emellertid invänt att förslaget innebär en oacceptabel kostnadsökning för den

svenska filmbranschen utan att man skapar en bättre arkivsituation.

Remissinstanserna utgår då ifrån att förslaget leder till att den leverans av

masterkopia till SFI som nu sker av kostnadsskäl kommer att upphöra; då inträder

en försämring i förhållande till nuvarande arkivsystem.

 En av anledningarna till att ALB överför filmerna till videogram var från

början en tveksamhet till filmmaterialets lämplighet som arkivmedium. Överföring

från film till video är dock förenad med vissa nackdelar. Kvaliteten försämras,

vidfilmsformatet skapar svårigheter och filmen kan inte visas i den form den är

avsedd för, nämligen på en stor biografduk. Förvaringsmetoderna är numera

effektiva och kraven på förvaringsutrymmen torde vara överkomliga. Dock erbjuder

videotekniken även vissa fördelar. Den skapar positiva möjligheter för forskarna

på så sätt att en videokassett kan spelas valfritt antal gånger och den kan på

ett enkelt sätt backas och spelas om eller stoppas på en viss bild.

 Det är emellertid viktigt att film finns bevarad i sin originalform, dvs. på

filmbas. Som framgått av den tidigare redogörelsen bevaras i dag den övervägande

delen av svensk film i originalform hos SFI. Det är inte tänkt att SFI:s

verksamhet skall ändras. Staten har tagit över ansvaret för finansieringen av

SFI:s arkivverksamhet (se prop. 1992/93:10 Film- och videoavtalet och statens

stöd till filmkulturell verksamhet, bet. 1992/93:KrU7, rskr. 1992/93:60). Jag

finner det angeläget att SFI även i fortsättningen genom avtal kan ta emot och

bevara film i originalform. Där bevaras filmen under andra förutsättningar vad

gäller åtkomligheten än vad fallet skulle bli med pliktexemplar. En

leveransplikt av film på filmbas till ALB skulle medföra stora kostnader för

producenterna. En filmkopia kan beräknas kosta åtminstone 25 000 kr att

framställa. En sådan leveransplikt skulle kunna äventyra fortsatta leveranser av

ma_ster- och filmkopia till SFI. Den rådande ordningen innebär sålunda i

praktiken att det finns ett i det närmaste komplett bevarande i masterform av

svenska filmer, förutom de videokopior som bevaras som pliktexemplar. Jag anser

inte att det finns tillräckliga skäl att ändra nuvarande ordning, dvs. att

filmen återlämnas sedan ALB har framställt en kopia. Med mitt förslag kommer en

mindre del av svensk film att bevaras endast i videokopia. Detta gäller bl.a.

industrifilm, undervisningsfilm och museifilm. Dessa filmer görs ofta i få

exemplar och en leveransplikt av en filmkopia skulle i många fall innebära en

orimlig kostnad för producenten. Inte heller genom utredarens förslag skulle en

helt komplett samling av film i originalform finnas bevarad eftersom de

utländska filmerna skulle undantas.

 Ett bevarande utöver vad som här föreslagits kan naturligtvis ske frivilligt

inom ramen för ALB:s resurser.

3.6 Videogram

Mitt förslag: Videogram som har gjorts allmänt tillgängligt här i landet i minst

fem exemplar skall levereras. Vidare skall video_gram, som har granskats av

Statens biografbyrå och därvid inte godkänts, levereras.

 Utredarens förslag: Alla videogram som har gjorts tillgängliga för allmänheten

här i landet skall levereras.

 Remissinstanserna har i allmänhet inte haft något att invända mot förslaget.

Dock har HAO Medieföretagens Arbetsgivareorganisation avvisat förslaget och

invänt att rent kommersiella produkter (beställningsfilm) torde kunna innehålla

intern information som företagen inte önskar vidarebefordra till forskare.

 Skälen för mitt förslag: Leveransskyldighet för videogram bör enligt min mening

i stort följa samma regler som för film. Dock bör inte alla videogram som har

gjorts tillgängliga för allmänheten här i landet levereras. En exemplarsgräns

bör ingå bland förutsättningarna för leveransplikt. Om gränsen sätts vid en

upplaga om fem exemplar utesluts som regel internt informationsmaterial inom

företag eller koncerner. Video_gram som har granskats av Statens biografbyrå men

inte godkänts skall levereras. När det gäller importerade videogram skall inget

krav på svensk anknytning uppställas. Avseende videogram är det enligt min

mening särskilt angeläget att utveckling och tendenser rörande våldsskildringar

kan studeras.

 I dag skall pliktexemplar av videogram åtföljas av kortfattade skriftliga

uppgifter om videogrammets innehåll och sådana uppgifter skall särskilt avse

huruvida videogrammet innehåller våldsscener. Från ALB har uppgetts att en

utvärdering visar att denna information dåligt tjänar sitt syfte. Med hänsyn

härtill bör denna uppgiftsskyldighet upphöra.

 Ett särskilt problem utgör de s.k. TV- och dataspelen. Dessa spel bygger på

bild- och ljudeffekter som användaren inom vissa ramar kan påverka. I något fall

kan ett sådant spel vara att anse som ett videogram eller annat dokument för

elektronisk återgivning. I allmänhet torde det dock i likhet med datorprogram

falla utanför vad som bör omfattas av skyldigheten att lämna pliktexemplar.

3.7 Fonogram och vissa dokument för elektronisk återgivning

Mitt förslag: Nuvarande regler om leveransplikt av fonogram behålls.

Leveransplikt införs beträffande dokument för elektronisk återgivning som lagrar

annat än enbart text och fast bild, dvs. sådana som lagrar även ljud och rörliga

bilder. För dessa skall samma regler som för fonogram gälla.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har i allmänhet inte haft några invändningar. Dock har

framförts önskemål att kravet på anknytning till svenska förhållanden bör

släppas beträffande fonogram.

 Skälen för mitt förslag: Jag föreslår inga direkta förändringar i nuvarande

regler vad gäller fonogram. I likhet med utredaren anser jag det motiverat att

upprätthålla kravet på anknytning till svenska förhållanden för fonogram och att

exemplarsgränsen på 50 behålls. De utländska fonogrammen påverkar visserligen

människor och samhället. Men som utredaren påpekat så bevaras en relativt

omfattande del av musikutbudet på band eftersom det spelas i radio. Spelningarna

i radio sker när fonogrammen är aktuella. Leveranserna den vägen kommer därför

att ske ungefär samtidigt som en leverans grundad på fonogramutgivningen skulle

ha skett. Som jag nyss redogjort för (avsnitt 3.3) sker en viss utvidgning av

det leveranspliktiga området vad avser importerade fonogram på grund av den

generellt tillämpliga regeln om vad som krävs för att ett dokument skall anses

röra svenska förhållanden. Denna utvidg_ning rör alltså fonogram som framställts

utomlands för huvudsaklig spridning inom Sverige.

 Leveransplikt skall införas för dokument för elektronisk återgivning som lagrar

text, ljud, fasta och rörliga bilder i olika kombinationer. Dessa dokument

kallas ofta multimedier. De skall i likhet med tidigare behandlade dokument för

elektronisk återgivning vara i fixerad form. Förutsättningarna för leveransplikt

är desamma som för fonogram, skrift i mikroform och skrift som utgör dokument

för elektronisk återgivning.

 Prop.

1993/94:10

3.8 Kombinerat material

Mitt förslag: Kombinerat material består av en eller flera skrifter tillsammans

med en eller flera filmer, videogram, fonogram eller dokument för elektronisk

återgivning som lagrar annat än enbart text och fast bild. Det rör sig om en

kombination av dokument som alla var för sig är leveranspliktiga. Leveransplikt

inträder när vart och ett av dokumenten i det kombinerade materialet är

leveranspliktigt.

 Om ett leveranspliktigt dokument förenas med något som inte i sig är

leveranspliktigt skall detta inte betraktas som kombinerat material. Tillbehören

skall levereras tillsammans med det leveranspliktiga exemplaret.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har inte haft något att invända mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Under begreppet kombinerat material faller skrifter

tillsammans med film, videogram, fonogram eller dokument för elektronisk

återgivning som lagrar både text, ljud, fasta och rörliga bilder. Således kan

alla dokumentslag utom upptagningar av radio- och TV-program ingå i ett

kombinerat material. I nuvarande lagstiftning räknas kombinerat material som ett

särskilt dokumentslag och det ges regler om förutsättningarna för

leveransplikten. Reglerna om kombinerat material ändras nu på så sätt att

leveransplikt inträder när vart och ett av dokumenten var för sig är

leveranspliktigt.

 Det finns skäl att understryka att någonting anses som kombinerat material

endast i det fall att alla ingående delarna är leveranspliktiga dokument vart

och ett för sig. Ett leveranspliktigt dokument som förenas med något som inte är

leveranspliktigt blir alltså inte att anse som kombinerat material. För sådana

fall gäller i stället särskilda regler om dokument med tillbehör. Om en skrift

ges ut tillsammans med t.ex. ett bildband eller diabilder skall det alltså inte,

såsom i dagens lagstiftning, räknas som kombinerat material. Bildband och

diabilder är inte i sig leveranspliktiga dokument. Att de kan mångfaldigas på

sådant sätt att de kan bli att betrakta som skrift är en annan sak. Däremot bör

bildband och diabilder betraktas som tillbehör till pliktexemplaret i likhet med

t.ex. omslag och fodral.

 Prop.

1993/94:10

3.9 Radio- och televisionsprogram

Mitt förslag: Leveransplikten beträffande radio- och TV-pro_gram utvidgas till

att omfatta vissa andra sändningar än de som sänds med stöd av 5 radiolagen

(1966:755) eller är satellitsändningar. De är väsentligen fråga om sändningar

med begränsad räckvidd, såsom närradio, kabel-TV och lokalradio. Dock skall

endast ett representativt urval över tiden av sådana sändningar levereras.

Leveransplikt införs under högst fyra veckor per kalenderår. I lagen införs ett

bemyndigande för regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att besluta

under vilka veckor leverans skall ske.

 Utredarens förslag: Överensstämmer i stort med mitt förslag utom såvitt avser

urvalet av sändningar. Pliktexemplar skall lämnas av de sändningar ALB

bestämmer.

 Remissinstanserna har i huvudsak varit positiva till förslaget om

leveranspliktens utvidgning. Kabelnämnden och Närradionämnden har invänt mot

förslaget att ALB skulle få frihet att sköta urvalet. Flera re_miss_instanser

har ansett att ytterligare undersökningar krävs för att man skall komma fram

till en metod som ger så god representativitet som möjligt när det gäller att

välja radio- och TV-sändningar med begränsad räckvidd.

 Skälen för mitt förslag: Jag anser att leveransplikt även i fortsättningen

skall föreligga i fråga om sådana radio- och TV-program som omfattas av

leveransplikt i dag. I princip bör emellertid alla offentliggjorda ljud- och

bildupptagningar omfattas av leveransplikt. I likhet med utredaren anser jag

sålunda att det är angeläget att även delar av sådana sändningar som normalt har

begränsad räckvidd, dvs. närradio, kabel-TV och lokalradio, bevaras för

framtiden. Lagtekniskt är det lämpligt att anknyta till bestämmelserna om

referensupptagningar. I 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden stadgas att den

som sänder radioprogram (gäller ljudradio och television) till allmänheten skall

ombesörja att varje program spelas in. Sådana upptagningar bör lämnas som

pliktexemplar. En sådan generell lösning medför också den fördelen att man

slipper ändra lagen så snart sändningar av nytt slag kommer till stånd.

 På grund av framför allt närradions omfattande sändningar kan inte rimligen

allt material av de nu ifrågavarande sändningarna sparas. Ett urval måste göras

av vad som skall levereras. Jag anser att det är viktigt att detta material

bevaras i ett någorlunda representativt urval, då det belyser en viktig sida av

det svenska samhället i dag. Ett lämpligt sätt att avgränsa leveransplikten kan

vara att i lagen bestämma den till att gälla högst ett visst antal

kalenderveckor varje år. Det bör få ankomma på re_ge_ringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer att avgöra vilka veckor som urvalet skall avse. Jag ser

det som naturligt att denna föreskriftsrätt delegeras från regeringen till ALB.

Veckorna bör kunna bestämmas olika för olika leveransskyldiga. ALB bör vidare på

frivillig basis i mån av resurser kunna införskaffa program som sänts utanför

urvalsveckorna. Med föreskriften att leveransplikten omfattar högst ett visst

antal veckor får anses följa att den föreskrivande myndigheten kan bestämma ett

lägre antal veckor samt att den föreskrivande myndigheten kan ge dispenser.

3.10 Dokument för läshandikappade m.fl.

Mitt förslag: Leveransplikt införs för skrift i punktskrift som saknar förlaga.

RAPS/RATS-tidningar av leveransplikt enligt reglerna om ra_dio- och

TV-sändningar. Vidare omfattas radiotidningar inbegripet

Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har i allmänhet varit positiva till förslaget. Synskadades

Riksförbund har dock ansett att allt material som i tryckt form faller under

lagen om pliktexemplar av dokument också skall göra det om det framställs i

punktskrift.

 Skälen för mitt förslag: Dokument i punktskrift är enligt gällande lag

undantagen från leveransplikt. Jag delar utredarens uppfattning att sådana

dokument skall levereras i det fall det rör sig om en originell pu_blikation som

inte tidigare finns i skriftlig form. Visserligen kan sägas att

punktskriftslitteratur nästan alltid innehåller något tillskott utöver förlagan,

men när avsikten endast har varit att göra förlagan tillgänglig för

läshandikappade anser jag att leveransplikt inte bör föreligga. Jag är medveten

om att detta kan innebära att forskning i punktskriftens historia m.m. inte

fullt ut kan tillgodoses genom pliktexemplar, men Tal_boks- och

punktskriftsbibliotekets samlingar borde här kunna ge god hjälp.

 Övriga dokument som är av intresse för läshandikappade (talböcker,

kassettböcker, taltidningar, radiotidningar inklusive RAPS/RATS-tid_ning_ar)

behandlas som andra dokument eller sändningar. Talböcker, kassettböcker och

kassettidningar är liksom i dag leveranspliktiga enligt reglerna för fonogram.

Radiotidningar sänds via radio och är i dag inte leveranspliktiga. Sändningarna

omfattas emellertid av skyldigheten att ombesörja referensbandning och

leveransplikt inträder därmed med mitt förslag enligt reglerna för radio- och

TV-sändningar. Sådana sändningar sänds inte med stöd av radiolagen och faller

därför inom den kategori där endast ett urval skall levereras.

 Prop.

1993/94:10

3.11 Antal pliktexemplar och till vem

Mitt förslag: Nuvarande regler om vem leverans skall ske till och antalet

exemplar behålls.

 Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt.

 Remissinstanserna har i viss omfattning invänt mot förslaget. Några har

föreslagit att pliktleverans skall ske till andra än KB, universitetsbiblioteken

och ALB, såsom till Talboks- och punktskriftsbiblioteket. Andra har invänt att

antalet pliktexemplar av skrifter och kombinerat material är för högt.

 Skälen för mitt förslag: När det gäller frågan till vem leverans skall ske bör

samma principer gälla som i dag. Jag ser inte att det finns några skäl för

ändring. Pliktexemplar av skrift och kombinerat material skall alltså lämnas

till KB och universitetsbiblioteken medan exemplar av övriga dokument skall

lämnas till ALB.

 Jag gör följande överväganden i fråga om antalet pliktexemplar. När det gäller

skrift som avses i 1 kap. 5 TF anser jag att det är viktigt att det finns

tillgång till svenska skrifter vid universitetsbiblioteken i landet. I likhet

med vad som gäller enligt pliktexemplarslagen skall således sju exemplar lämnas

utom såvitt avser dagstidning. Antalet dagstidningar skall liksom i dag

levereras i tre exemplar, två till KB och ett till Lunds universitetsbibliotek.

Anledningen till att KB skall ha två exemplar är att ett sönderdelas vid

mikrofilmning. Skrift som har samma innehåll och utförande som en tidigare

levererad skrift skall levereras i två exemplar, ett till KB och ett till Lunds

universitetsbibliotek. Vad gäller punktskriftslitteratur framställs sådana

skrifter ofta i ganska få exemplar till förhållandevis höga kostnader. Det finns

därför skäl att begränsa antalet pliktexemplar till två, ett till KB och ett

till Lunds universitetsbibliotek.

 Beträffande annan skrift, alltså skrift i mikroform och för elektronisk

återgivning, kan åberopas samma skäl för leverans till universitetsbiblioteken

som beträffande skrifter som avses i 1 kap. 5 TF. Det som kan inge tvekan

inför ett krav på leverans av sju exemplar är kostnaden för de leveranspliktiga.

Visserligen innebär mitt förslag att det för leveransplikt skall krävas att

skriften har mångfaldigats i minst 50 exemplar, men det kan antas att

leveransskyldighet i många fall inträder vid exemplarsantal strax över 50. Med

hänsyn till kostnaden för särskilt skrift som utgör dokument för elektronisk

återgivning kan det då bli betung_ande med en leveransplikt omfattande sju

exemplar. I framtiden kan det dock bli allt vanligare med skrift i form av

dokument för elektronisk återgivning och jag anser att det är angeläget att

samtliga universitetsbibliotek får tillgång till dessa. Jag föreslår därför att

sju exemplar skall levereras. I fall då leveransplikten skulle bli alltför

betungande kan dispens ges.

 Kombinerat material bör levereras som skrift, dvs. i sju exemplar. Även här kan

naturligtvis kostnaderna inge tvekan. Om kostnaderna för leverans av kombinerat

material framstår som höga bör dispens kunna ges i fråga om antalet

pliktexemplar.

 När det gäller film, videogram och fonogram bör leveransplikten, i likhet med

vad som gäller i dag, omfatta endast ett exemplar. Detsamma bör gälla

beträffande dokument för elektronisk återgivning, som lagrar annat än bara text

eller fast bild.

 Upptagningar av radio- och TV-program bör lämnas i bara ett exemplar.

3.12 Vem skall leverera?

Mitt förslag: För dokument som har framställts inom riket skall i princip gälla

att framställaren skall leverera. Undantag är film som skall levereras av den

som gör filmen tillgänglig för allmänheten, kombinerat material som levereras av

beställaren och ljudradio- och TV-program, vilken lämnas av den som skall göra

referensupptagningar. Om pliktexemplar omfattar tillbehör som skall levereras

skall beställaren se till att framställaren har tillgång till tillbehören.

 För dokument som har framställts utom landet skall i princip gälla samma regler

som i dag.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag utom såvitt avser vem som

skall lämna pliktexemplar av andra än granskade och icke-god_kända videogram och

fonogram. Utredaren lämnar inte något förslag om vem som skall tillse att

tillbehör levereras.

 Remissinstanserna har i flertalet fall inte invänt mot förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Den nu gällande pliktexemplarslagen stadgar

beträffande skrift som har framställts här i riket att det är framställaren som

skall fullgöra skyldigheten att lämna pliktexemplar. Begreppet framställare

täcker både den som mångfaldigar en skrift genom tryckning och den som

mångfaldigar en skrift genom stencilering, fotokopiering och liknande tekniskt

förfarande. Det är den som utåt framträder som framställare som är skyldig att

lämna pliktexemplar av skriften (prop. 1977/78:97 s. 113).

 I fråga om periodisk skrift som har framställts utomlands skall pliktexemplaret

enligt gällande regler lämnas av utgivaren här i landet. I fråga om annan skrift

som har framställts utomlands skall pliktexemplaret lämnas av förläggaren här i

landet. Saknas sådan förläggare skall den som har låtit lämna ut skriften för

spridning här i landet lämna pliktexemplaret.

 Nuvarande regler om vem som skall leverera tryckta skrifter bör behållas även i

en ny lag.

 Skyldigheten att lämna pliktexemplar av film och videogram som har granskats av

Statens biografbyrå åvilar enligt den nu gällande pliktexemplarslagen den som

har påkallat granskningen. Eftersom leveransskyldigheten enligt mitt förslag i

huvudsak skall kopplas bort från granskningen vid biografbyrån måste subjektet

för leveransskyldighet uttryckas på något annat sätt. När det gäller film

föreslår jag att pliktexemplar skall lämnas av den som har låtit göra filmen

tillgänglig för allmänheten. En sådan regel kan tillämpas både för inhemsk

produktion och för importerad film. När det gäller film och videogram som har

granskats och inte godkänts bör nuvarande ordning behållas, vilket alltså

innebär att det är den som har påkallat granskningen som skall lämna

pliktexemplaret.

 Pliktexemplar av andra än granskade och icke-godkända videogram som har

framställts inom riket skall enligt gällande regler lämnas av den som har

beställt mångfaldigandet. Samma regel gäller för fonogram som har framställts

inom riket. Utredaren föreslår att producenten, och menar då den som har

framställt det ursprungliga dokumentet, skall lämna pliktexemplaret. Utredarens

förslag tillgodoser ett önskemål från ALB att minska antalet leveranspliktiga

och på så sätt underlätta arbetet med att bevaka och kräva in dokument. ALB:s

önskemål om en mindre krets av leveranspliktiga måste anses ha fog för sig. Ett

stort antal företag, organisationer, myndigheter och föreningar, liksom

musikgrupper, körer och enskilda personer kan vara beställare av fonogram- och

vi_deo_gramproduktioner. Med en så stor målgrupp måste informationsproblemet bli

stort. Leveransplikten bör enligt min mening läggas på den som framställer

dokumentet i fråga. Som framställare får rimligen anses den som producerar

videogrammet eller fonogrammet i den form det görs tillgängligt. Skulle det

sålunda vara skilda subjekt som framställer ett masterexemplar eller motsvarande

och den produkt som skall spridas, är det framställaren av den slutliga

produkten som blir leveranspliktig. Framställningen av masterexemplar får

snarare ses som ett steg i produktionsprocessen och inte som den slutliga

framställningen av dokumentet. Beträffande sådana dokument som har framställts

utomlands bör den som låtit föra in exemplaret i landet bli leveranspliktig.

Sådana videogram som inte har godkänts av biografbyrån skall enligt vad jag nyss

sagt levereras av den som påkallat granskningen. De följer alltså samma ordning

som icke godkänd film.

 Skrift i mikroform och andra dokument för elektronisk återgivning än fonogram

och videogram är inte leveranspliktiga i dag. Jag anser att det bör vara

framställaren som skall lämna pliktexemplar av sådana dokument om de har

framställts här i landet. Beträffande dokument som har framställts utomlands

anser jag att den som låtit föra in exemplaren i landet skall lämna

pliktexemplaret.

 När det gäller kombinerat material saknas anledning att frångå den nuvarande

regeln som innebär att pliktexemplaret skall lämnas av beställaren eller, om

materialet har framställts utomlands, av förläggaren eller den som har låtit

göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet.

 Pliktexemplar av radio- och TV-program bör lämnas av den som skall göra

referensupptagningen.

 Pliktexemplar kan som förut nämnts (avsnitt 3.8) omfatta tillbehör som skall

levereras tillsammans med dokumentet. Om en framställare är leveranspliktig är

det inte säkert att denne har tillgång till tillbehören. I lagen tas därför in

en föreskrift som ålägger beställaren att i sådant fall tillhandahålla

materialet för framställaren av pliktexemplaret.

3.13 Tid för leverans

Mitt förslag: Nuvarande regler om leveranstid skall behållas. Skrift i mikroform

och vissa dokument för elektronisk återgivning av ny typ skall levereras inom en

månad från den dag då dokumentet gjordes tillgängligt för allmänheten.

 Utredarens förslag: Överensstämmer med mitt förslag.

 Remissinstanserna har i stor utsträckning lämnat förslaget utan erinran. Flera

universitetsbibliotek och Sveriges Allmänna Biblioteksförening har ansett att

leverans av tryckt skrift bör ske snabbare än som föreslås. Universitetet i

Uppsala finner dock förslaget rimligt.

 Skälen för mitt förslag: Pliktexemplar av annan skrift än dagstidning skall

enligt nuvarande lag lämnas inom en månad efter utgången av det kalenderkvartal

under vilken skriften utgavs. Snabb leverans av trycksaker är i och för sig

önskvärd, men det bör beaktas att lagen ålägger medborgarna, i detta fall

tryckerierna, en börda som inte bör göras tyngre än nödvändigt. Framför allt för

de små tryckerierna kan det uppstå problem med tätare leveranser. Jag anser

därför att nuvarande regler om leveranstid för skrifter som avses i 1 kap. 5

TF skall kvarstå oförändrade. Beträffande leveranstid för övriga dokument har

någon kritik inte framförts mot nuvarande regler som även är utredarens förslag.

Nuvarande regler bör därför överföras till den nya lagen. De nya

dokumenttyperna, skrifter i mikroform och vissa dokument för elektronisk

återgivning, bör levereras inom samma tid som film och fonogram, alltså inom en

månad från den dag då dokumentet först gjordes tillgängligt för allmänheten.

3.14 Kostnader och resursbehov

Det kan genom den redan gällande lagstiftningen anses väl etablerat att

samlingar av allmänt tillgängligt material bör bevaras inom landet och att

samhället bör åtaga sig kostnader i detta syfte. Det kan också anses etablerat

att skrift har en särskild betydelse, även i våra dagar, som ett dominerande

material för forskning och studier. Därför är det rimligt att skrifter levereras

i större antal och görs tillgängliga vid landets universitet på ett annat sätt

än ljud- och bildupptagningar. Beträffande de sistnämnda gäller också att

upphovsrättslagstiftningen inte medger en vidare spridning.

 I propositionen 1992/93:170 forskning för kunskap och framsteg har regeringen

bedömt de budgetmässiga konsekvenserna för de institutioner som skall ta emot

pliktexemplaren, om en lagstiftning sådan som den nu föreslagna skulle införas

(s. 206-207).

 Såvitt gäller de ekonomiska konsekvenserna för de leveranspliktiga bedömer jag

att den utökning av leveransplikten som sker med förslaget har en helt marginell

betydelse. Den praktiskt sett största nyheten är att CD-ROM-skivor skall

levereras enligt i huvudsak samma grunder som gäller för böcker.

 Det kan i detta sammanhang anmärkas att jag just med hänsyn till de ekonomiska

konsekvenserna för de leveranspliktiga inte har velat följa utredningens förslag

att pliktexemplar av film skulle levereras på filmbas. I stället bibehålls den

hittillsvarande ordningen med skyldighet att tillhandahålla filmen för

videokopiering.

4 Upprättade lagförslag

I enlighet med det anförda har inom Utbildningsdepartementet upprättats förslag

till

 1.lag om pliktexemplar av dokument

 2.lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och

konstnärliga verk

 3.lag om ändring i lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och

videogram

 4.lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden.

 Lagförslagen under 2 och 4 har upprättats i samråd med statsrådet Laurén.

Lagförslaget under 3 har upprättats efter samråd med chefen för

Kulturdepartementet. Lagförslagen har granskats av Lagrådet.

5 Specialmotivering

Förslaget till lag om pliktexemplar av dokument

Lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar

ersätts av en ny lag om pliktexemplar av dokument. Den nya lagen bygger till

stor del på den gamla men innebär även en del nyheter. Vidare är systematiken

något annorlunda. I den mån överensstämmelse i sak råder med den nu gällande

lagens bestämmelser kan vägledning hämtas från förarbetena till dessa regler.

 Lagförslaget är disponerat på följande sätt. Efter de inledande bestämmelserna

(1-4 ) följer bestämmelser om vilka dokument som skall lämnas (5-18 ) med

indelning på olika leveranspliktiga dokumentslag. Först behandlas dokument som

är att betrakta som skrifter (5-11 ), alltså dokument som lagrar text eller

bild eller båda. Dessa dokument har i sin tur delats in i skrifter, som avses i

1 kap. 5 TF (5-9 ) och andra skrifter (10 och 11 ). Till dessa sistnämnda

skrifter är att hänföra skrift i mikroform och skrift som utgör dokument för

elekronisk återgivning. Härefter behandlas film och videogram (12 och 13 )

samt fonogram och vissa andra dokument för elektronisk återgivning (14 och 15

 ). Till sistnämnda kategori är att hänföra t.ex. CD-ROM som kan lagra text,

ljud och bilder, såväl fasta som rörliga. Vidare behandlas kombinationer av alla

de nämnda dokumentslagen (16 och 17 ). Slutligen behandlas upptagningar av

ljudradio- och televisionsprogram (18_ ). Därefter behandlas frågorna om vem som

skall lämna pliktexemplar (19-23 ), vem som pliktexemplar skall lämnas till

(24-26 ), tid då pliktexemplar skall lämnas (27-30 ) och vissa särskilda

föreskrifter för videogram (31 ). Avslutningsvis finns vissa gemensamma

föreskrifter (32-37 ).

Inledande bestämmelser

1 I denna lag ges föreskrifter om skyldighet att till bibliotek eller Arkivet

för ljud och bild lämna exemplar av dokument (pliktexemplar).

 Pliktexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskning och studier

enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 I paragrafen har tagits in en allmän beskrivning av lagens tillämpningsområde

och ändamål. Dokument utgör den sammanfattande beteckningen för allt som kan bli

föremål för pliktleverans. Dokumenten har grupperats huvudsakligen med hänsyn

till vilken typ av information som lagras i dokumentet.

 I lagen ges bestämmelser som i huvudsak riktar sig till dem som är

leveransskyldiga. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer kan

härefter meddela bestämmelser om hur de levererade dokumenten skall bevaras och

tillhandahållas.

 I andra stycket har ett vidsträckt syfte angivits för lagstiftningen genom att

det sägs att pliktexemplar skall tillhandahållas för forskning och studier.

Särskilt beträffande material som har levererats till ALB gäller emellertid till

följd av de upphovsrättsliga reglerna att materialet ofta inte kan

tillhandahållas för annat än forskning. Avsikten med bestämmelsen är dock inte

att ange i vilka fall och under vilka villkor tillhandahållandet får ske utan

att för den leveransskyldige ange motiven för lagstiftningen.

2 I denna lag förstås med

 dokument ett föremål som lagrar information för läsning, avlyssning eller

 visning,

 skrift ett dokument som lagrar text eller fast bild,

 dagstidning en skrift som utgör allmän nyhetstidning av dagspresskaraktär med

 reguljär nyhetsförmedling eller allmänpolitisk opinionsbildning som normalt

 kommer ut med minst ett nummer varje vecka, jämte tillhörande löpsedel och

 bilaga,

 skrift i mikroform en skrift i förminskad form som kan läsas endast med hjälp

 av apparat,

 film ett dokument som består av bilder avsedda att projiceras i snabb följd,

 dokument för elektronisk återgivning ett dokument som i fixerad form lagrar

 text, ljud eller bild och vars innehåll kan återges enbart med hjälp av

 elektroniskt hjälpmedel,

 fonogram ett dokument för elektronisk återgivning som uteslutande lagrar

 ljud,

 videogram ett dokument för elektronisk återgivning som lagrar rörliga bilder,

 med eller utan ljud.

 Paragrafen har i fråga om dokument, dagstidning och skrift i mikroform fått sin

språkliga avfattning i enlighet med Lagrådets förslag.

 Denna paragraf innehåller definitioner av viktiga benämningar som förekommer i

lagen. Med dokument avses ett föremål som lagrar information för läsning,

avlyssning eller visning.

 Med skrift avses dokument som lagrar text eller fast bild. Uttrycket text eller

fast bild är här avsett att utläsas som text och/eller fast bild. Det bör

uppmärksammas att termen skrift inte har samma betydelse som i den nu gällande

pliktexemplarslagen, enligt vilken med skrift förstås bara tryckt skrift och

annan skrift, som avses i 1 kap. 5 TF. Begreppet här är alltså avsevärt

vidare. Det omfattar såväl skrift, som avses i 1 kap. 5 TF, som skrift i

mikroform och skrift som lagras i ett dokument för elektronisk återgivning. I

överensstämmelse med begreppsbestämningen i TF hänförs fast bild till skrift,

även om bilden inte åtföljs av text.

 Definitionen av dagstidning har utformats med ledning av presstödsförordningen

(1990:524).

 Begreppet film har i dagligt tal fått en vid betydelse. Man talar inte bara om

film i traditionell mening utan även om t.ex. videofilm. I

yttrandefrihetsgrundlagen avser vad som sägs om filmer även videogram och andra

upptagningar av rörliga bilder (1 kap. 1 tredje stycket). För undvikande av

missförstånd har här givits en definition av begreppet film. Med film avses

således i lagen enbart dokument som består av bilder avsedda att projiceras i

snabb följd. Definitionen bygger på en formulering som finns i Bibliografiska

referenser, utgiven 1991 av SIS, Standardiseringskommissionen i Sverige.

 Ett dokument för elektronisk återgivning kan lagra alla former av information

som är av betydelse i sammanhanget, alltså text, ljud samt fasta och rörliga

bilder. Självfallet behöver inte alla dessa typer av information förekomma

samtidigt. Ett dokument för elektronisk återgivning som innehåller uteslutande

ljud kallas fonogram. Om rörliga bilder tillkommer blir det ett videogram. Av

det sagda framgår att ordet "eller" skall utläsas på samma sätt som i

definitionen av skrift. Det är alltså inte fråga om antingen-eller.

 Själva dokumentet behöver inte ha något med elektronik att göra. Enligt

definitionen är det i samband med återgivandet som elektroniken kommer in i

bilden. Det skall nämligen vara fråga om ett dokument vars innehåll kan återges

enbart med hjälp av elektroniskt hjälpmedel. När det t.ex. gäller fonogram

bygger den gamla "stenkakan" och LP-ski_van på samma princip. Skillnaden ligger

i att medan "stenkakan" även kan spelas upp på en icke elektronisk vevgrammofon,

så kan LP-skivans innehåll inte återges annat än med elektroniskt hjälpmedel

(här bortses från att det faktiskt går att få fram en svag återgivning genom att

bara lägga pick-upen på en snurrande LP-skiva). Den omständigheten att

"stenkakan" med den här valda definitionen faller utanför begreppet fonogram

synes sakna betydelse, eftersom det i framtiden inte torde bli aktuellt med

framställning av sådana grammofonskivor. Datorprogram faller inte in under

definitionen av dokument för elektronisk återgivning. Frågan har behandlats i

den allmänna motiveringen (avsnitt 3.4).

3 Ett dokument görs tillgängligt för allmänheten här i landet när exemplar

bjuds ut till försäljning, uthyrning eller utlåning eller annars sprids till

allmänheten eller när informationen i dokumentet återges offentligt eller i

förvärvsverksamhet inför en större sluten krets.

 Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.3). För

flertalet dokument gäller att de skall ha gjorts tillgängliga för allmänheten

för att leveransplikt skall inträda. I paragrafen har angetts olika sätt på

vilka ett dokument kan ha gjorts tillgängligt. I huvudsak är förebilden hämtad

från 2 tredje stycket URL. Ett dokument kan göras tillgängligt för allmänheten

genom att bjudas ut till försäljning i butiker eller varuhus eller

postorderföretags katalog eller annat liknande sätt. Detsamma gäller uthyrning

eller utlåning som sker under motsvarande former. Vidare görs dokumentet

tillgängligt för allmänheten om det återges offentligt eller i

förvärvsverksamhet inför en större sluten krets. I detta sammanhang bör

emellertid påpekas att för flera dokumentslag gäller att de inte bara skall ha

gjorts allmänt tillgängliga utan också framställts i en viss minsta upplaga.

 Tillgängliggörandet för allmänheten är av betydelse för leveranspliktens

inträde när det gäller annan skrift i 10 , film och videogram i 12_ samt

fonogram och vissa andra dokument för elektronisk återgivning i 14 . Det bör

dock observeras att beträffande filmer och video_gram som inte godkänts av

biografbyrån gäller särskilda regler.

 Vad avser skrift som avses i 1 kap. 5 TF gäller i stället ett annat villkor

för leveransplikt, nämligen att skriften skall vara utgiven på sätt som anges i

1 kap. 6 TF.

 Beträffande radio- och TV-program uttrycks villkoret genom att det skall vara

fråga om program som har sänts.

 Prop.

1993/94:10

4 Ett dokument skall anses röra svenska förhållanden, om informationen i

dokumentet helt eller delvis är avfattad på svenska språket eller dokumentet

helt eller delvis innehåller verk av svensk upphovsman eller framförande av

svensk konstnär eller, om inte någon av dessa förutsättningar föreligger,

dokumentet ändå huvudsakligen är avsett att spridas in_om landet.

 För leveransplikt beträffande dokument som har framställts utomlands förutsätts

i vissa fall att innehållet i dokumentet rör svenska förhållanden. Därmed menas

att dokumentet åtminstone delvis är avfattat på svenska språket eller innehåller

verk av svensk upphovsman eller framförande av svensk konstnär. Den del som rör

svenska förhållanden får självfallet inte vara av obetydlig omfattning, t.ex.

ett mindre avsnitt av ett verk eller några enstaka ord. När det talas om verk av

svensk upphovsman avses att s.k. verkshöjd skall ha uppnåtts i upphovsrättslig

mening. Det krävs alltså att arbetsresultatet skall ha individuell särprägel.

Formuleringen i slutet av paragrafen medför att vissa dokument som har

framställts utomlands av invandrare omfattas av leveransplikt.

 Förutsättningen att ett dokument skall röra svenska förhållanden har ställts

upp beträffande skrifter i 6 och 10 andra stycket samt fonogram och vissa

andra dokument för elektronisk återgivning i 14 andra och tredje styckena.

Dokument som skall lämnas

Skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen

5 Av skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har

framställts och utgivits här i landet skall sju pliktexemplar lämnas, om annat

inte följer av 7, 8 eller 9 .

 Paragrafen har utformats väsentligen i enlighet med Lagrådets förslag.

 Enligt 1 kap. 5 TF äger förordningen tillämpning på i första hand skrift som

har framställts i tryckpress. För att en sådan skrift skall anses som tryckt

skrift skall den enligt 1 kap. 6 TF vara utgiven. Detta är fallet när skriften

har blivit utlämnad till salu eller för spridning på annat sätt. Förordningen

skall också tillämpas på skrift som har mångfaldigats genom stencilering,

fotokopiering eller liknande tekniskt förfarande. Förutsättningen för att en

sådan skrift faller in under TF är att utgivningsbevis gäller för skriften,

eller att skriften är försedd med beteckning, som utvisar att den är

mångfaldigad, samt i anslutning därtill tydliga uppgifter om vem som har

mångfaldigat skriften och om ort och år för mångfaldigandet. Även för sådana

skrifter gäller kravet i 1 kap. 6_ TF att skriften skall vara utgiven för att

den skall utgöra tryckt skrift. Undantag görs dock för sådana handlingar hos

myndigheter som inte är tillgängliga för envar, dvs. hemliga. Till skrift

hänförs enligt 1_kap. 5 TF bild, även om den inte åtföljs av text. Enligt 1

kap. 7 TF skall ett radioprogram, en film eller en ljudupptagning i vissa

hänseenden jämställas med en bilaga till en periodisk skrift.

6 Av skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har

framställts utomlands skall sju pliktexemplar lämnas,

 1.om skriften är sådan periodisk skrift för vilken utgivningsbevis finns eller

skall finnas, eller

 2.om skriften inte är periodisk och har lämnats ut för spridning här i landet

inte bara i enstaka exemplar och rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av 7, 8 eller 9_ .

 Paragrafen har utformats väsentligen i enlighet med Lagrådets förslag.

 Denna paragraf har sin motsvarighet i 4 och 5 i nu gällande

pliktexemplarslag. Den reglerar skyldigheten att lämna pliktexemplar av skrifter

som har framställts utomlands. Leveransplikten är i sådana fall begränsad till

skrifter med speciell svensk anknytning. Bestämmelsen under punkt 1 avser

periodisk skrift för vilken utgivningsbevis finns eller skall finnas enligt

svensk lag. Med periodisk skrift förstås enligt 1_kap. 7 TF tidning, tidskrift

eller annan sådan tryckt skrift, som enligt utgivningsplanen är avsedd att under

bestämd titel utges med minst fyra på särskilda tider utkommande nummer eller

häften årligen. Till periodisk skrift enligt 1 kap. 7 TF räknas också därtill

hörande löpsedlar och bilagor. Med bilagor skall enligt 1 kap. 7 andra stycket

TF jämställas sådana radioprogram, filmer eller ljudupptagningar, som den

periodiska skriftens ägare sprider eller låter sprida och som oförändrat återger

skriftens innehåll och dess disposition (t.ex. radiotidningar och

kassettidningar). Skriften anses som periodisk så länge meddelat utgivningsbevis

ej återkallats. Sådant utgivningsbevis skall finnas för periodisk skrift, som är

tryckt utomlands men som huvudsakligen är avsedd att spridas i Sverige. För

utgivning av annan utom riket tryckt periodisk skrift behövs inte

utgivningsbevis, men sådant kan ändå utfärdas för skriften (13 kap. 3 TF).

 För utländska skrifter som inte är periodiska gäller enligt punkt 2 att de är

leveranspliktiga om de har lämnats ut för spridning här i landet inte bara i

enstaka exemplar och rör svenska förhållanden. Villkoret att skriften skall röra

svenska förhållanden medför en viss utvidgning av leveranspliktens omfattning.

Enligt nu gällande pliktexemplarslag begränsas leveransplikten till fall då

skriften helt eller delvis är avfattad på sven_ska språket eller, om så inte är

fallet, den huvudsakligen är avsedd att spridas inom riket. Förevarande paragraf

medför, med hänsyn till avfattningen av 4 , att leveransplikten utvidgas till

att avse även utländ_ska skrifter som har avfattats på främmande språk, om

upphovsmannen är svensk.

7 Om en skrift som avses i 5 eller 6 har samma innehåll och utförande som en

tidigare framställd skrift, skall endast två pliktexemplar lämnas, under

förutsättning att pliktexemplar av den tidigare framställda skriften har lämnats

eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

 Av skrift som har framställts i punktskrift skall två pliktexemplar lämnas, om

annat inte följer av vad som föreskrivs i 9 .

 Skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt 5 och 6 omfattar inte ett

radioprogram, en film eller en ljudupptagning som enligt 1 kap. 7 andra

stycket tryckfrihetsförordningen skall jämställas med en bilaga till en

periodisk skrift.

 I denna paragraf tas upp vissa undantag från huvudreglerna i 5 och 6_ .

 Enligt bestämmelsen i första stycket behöver skrift som trycks om i oförändrat

skick i regel endast lämnas i två exemplar. Vid avgörande av frågan om innehåll

och utförande har ändrats bör samma bedömningsgrunder gälla som enligt nu

gällande pliktexemplarslag. Således får utförandet anses ha ändrats om

förändringar har skett i typografin eller i textbehandlingen i övrigt eller i

illustrationsmaterialet. Däremot saknar det betydelse om papperssort eller

bandtyp har ändrats. Till grund för att avgöra leveransskyldighetens omfattning

bör kunna läggas det s.k. ISBN-systemet (International Standard Book Numbering).

Om nytt ISBN krävs, bör den nya utgivningen inte anses som oförändrad (se prop.

1977/78:97 s. 68 och 115).

 Enligt andra stycket gäller inte föreskrifterna i första stycket, om annat

följer av reglerna om kombinerat material. Innebörden härav utvecklas närmare i

kommentaren till 17 .

 I tredje stycket föreskrivs att skrift som har framställts i punktskrift bara

skall lämnas i två exemplar. Detta gäller oavsett om skriften som sådan faller

under 5 eller 6 .

 I fjärde stycket görs undantag från leveransplikt beträffande sådana versioner

av en periodisk skrift som avses i 1 kap. 7 andra stycket TF. I den nämnda

bestämmelsen i TF stadgas att om innehållet eller delar av detta i en periodisk

skrift sprids i form av ett radioprogram, en film eller en ljudupptagning

(radio- eller kassettidning), så skall en sådan version jämställas med en bilaga

till skriften i den mån den versionen återger innehållet i skriften oförändrat

och anger hur innehållet har disponerats. Enligt förevarande bestämmelse behöver

alltså en sådan ra_dio- eller kassettidning inte levereras som bilaga till en

leveranspliktig skrift. Däremot kan leveransplikt föreligga enligt reglerna för

ljudradio- och TV-program, film, videogram och fonogram.

8 I fråga om tryckt dagstidning gäller, i stället för vad som följer av 5, 6

och 7 , följande.

 Av tidningen skall tre pliktexemplar lämnas.

 Om tidningen ges ut i flera olika editioner, skall pliktexemplar lämnas av den

edition som har utgivits först och, om tidningen ges ut i minst tre olika

editioner, också av den edition som har utgivits sist.

 Har en sida eller löpsedel ändrats, skall pliktexemplar lämnas av varje ändrad

sida eller löpsedel. Detta gäller dock inte om den ändrade sidan eller den

ändrade löpsedeln ingår i pliktexemplar som lämnas enligt tredje stycket.

 Bestämmelserna om dagstidning överensstämmer i huvudsak med 7 i den nu

gällande pliktexemplarslagen.

9 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 5-8 föreligger inte i fråga om

 1.visitkort, etikett, blankett, reklamblad och emballagetryck eller därmed

jämförlig skrift,

 2.protokoll, arbetspromemoria eller liknande skrift, som har framställts hos

myndighet,

 3.skrift som har framställts i punktskrift och som har samma innehåll som en

tidigare framställd skrift eller som är en sammanställning av utdrag ur tidigare

framställda skrifter, under förutsättning att pliktexemplar av den eller de

tidigare framställda skrifterna lämnas i stället eller har lämnats tidigare,

 4.skrift som skall lämnas som tillbehör till pliktexemplar enligt 32 .

 Punkten 3 har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelserna i paragrafen har sin huvudsakliga motsvarighet i 8 i nu

gällande pliktexemplarslag. Vissa ändringar har dock gjorts. Under punkten 1 har

notifikation och adresskort uteslutits. Det kan antas att dessa exempel saknar

större praktisk betydelse. De får uppenbart anses in_gå i vad som betecknas som

jämförlig skrift. En viss saklig ändring har gjorts beträffande reklamtryck. I

pliktexemplarslagen undantas re_klam- och emballagetryck. Här inskränks

undantaget till att avse reklamblad och emballagetryck. Ändringen innebär alltså

att det bara är enkla reklamblad som skall vara undantagna från leveransplikt.

 En ändring i förhållande till gällande lag har vidare gjorts i bestämmelsen

under punkten 3. Enligt den nu gällande pliktexemplarslagen utesluts alla

skrifter som har framställts i punktskrift. Enligt förevarande paragraf gäller

däremot undantaget inte all punktskriftslitteratur. I korthet kan sägas att

skrifter i punktskrift som saknar förlaga skall levereras. Frågan har behandlats

i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.10).

Annan skrift

10 Av skrift som utgör dokument för elektronisk återgivning och av skrift i

mikroform skall sju pliktexemplar lämnas, om skriften har framställts här i

landet i minst 50 exemplar och har gjorts tillgänglig för allmänheten här.

 Av skrift som avses i första stycket och som har framställts utomlands och

gjorts tillgänglig för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall sju

exemplar lämnas, om skriften rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första och andra styckena gäller inte om annat följer av 11 .

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Motsvarighet till dessa bestämmelser saknas i nu gällande pliktexemplarslag.

Bestämmelserna har behandlats i den allmänna motiveringen (avsnitt 3.4). Ett

exempel på en skrift som utgör dokument för elektronisk återgivning kan vara

CD-ROM. Om en CD-ROM-skiva dessutom skulle innehålla rörliga bilder - vilket den

kan - faller den under 14 tredje stycket.

 Av definitionen i 2 av dokument för elektronisk återgivning framgår att ett

sådant alltid avser ett dokument med informationen lagrad i fixerad form. Därmed

utesluts information som hålls tillgänglig on-line från en databas.

11 Om en skrift som avses i 10 har samma innehåll som en tidigare eller

samtidigt framställd skrift som avses i 5 eller 6 eller har samma innehåll och

utförande som en tidigare framställd skrift som avses i 10 , skall endast två

pliktexemplar lämnas, under förutsättning att pliktexemplar av den tidigare

eller samtidigt framställda skriften har lämnats eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

 Paragrafen har utformats väsentligen i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelsen i första stycket tar sikte på olika fall. För det första avses

sekundär- och parallellutgåvor i förhållande till vanliga skrifter, alltså

sådana som avses i 1 kap. 5 TF. För det andra avses att det nya dokumentet har

samma innehåll och utförande som ett tidigare dokument av samma slag. I båda

fallen behöver bara två pliktexemplar lämnas.

 Enligt andra stycket gäller undantaget i första stycket inte om annat följer av

bestämmelserna om kombinerat material i 16 och 17 . Den huvudsakliga

innebörden härav framgår av kommentaren till 17 . Det kan dock finnas anledning

att komplettera denna kommentar såvitt avser fallet med sekundär- eller

parallellutgåva. Anta att pliktexemplar har lämnats av ett kombinerat material

innehållande en vanlig skrift och ett fonogram. Härefter framställs ett

kombinerat material innehållande dels en skrift i mikroform med samma innehåll

som den tidigare skriften, dels samma fonogram som tidigare. Det nya kombinerade

materialet har då inte samma utförande som det tidigare, varför sju nya exemplar

skall levereras. Trots att det alltså rör sig om en sekundärutgåva, som enligt

första stycket bara skulle behöva levereras i två exemplar, måste sju exemplar

levereras när sekundärutgåvan ingår i ett kombinerat material som inte har samma

innehåll och utförande som ett tidigare levererat material.

Film och videogram

12 Av film som har gjorts tillgänglig för allmänheten här i landet skall ett

pliktexemplar lämnas.

 Av videogram som har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet i minst

fem exemplar skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning skall ett pliktexemplar lämnas.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 13 eller av

vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 .

 Frågor om film och videogram har behandlats i den allmänna motive_ringen

(avsnitten 3.5 och 3.6). Eftersom informationsinnehållet beträffande film och

videogram är likartat behandlas här videogram tillsammans med film i stället

för, såsom enligt nu gällande pliktexemplarslag, med fonogram.

Huvudförutsättningen för pliktleverans är allmän tillgänglighet. Härtill kommer

emellertid vid granskning icke godkända filmer och videogram.

 Beträffande videogram bör påpekas att det för leveransskyldighet krävs att

videogrammet har gjorts tillgängligt för allmänheten i minst fem exemplar.

Skillnaden i praktiken i förhållande till nu gällande pliktexemplarslag, enligt

vilken det krävs mångfaldigande i minst tio exemplar, torde dock inte bli stor.

Det måste antas vara sällsynt att ett videogram som bara framställs i ett fåtal

exemplar blir allmänt tillgängligt. Bestämmelsen om ett minimiantal torde dock

kunna ha betydelse för internt informationsmaterial inom företag eller koncerner

liksom inspelningar i privatlivet.

 När det gäller importerat material krävs inte att filmen eller video_grammet

skall röra svenska förhållanden. I fjärde stycket hänvisas beträffande avvikande

bestämmelser till reglerna om kombinerat material i 16 och 17 . En sådan

hänvisning erfordras eftersom leveransplikten enligt dessa bestämmelser avser

sju exemplar.

13 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 12 föreligger inte i fråga om

sådant dokument som har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

dokument, av vilket pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

 Enligt paragrafens första stycke utesluts från leveransplikt dokument som har

samma innehåll och utförande som tidigare levererat dokument. Enligt andra

stycket gäller dock inte undantaget enligt första stycket, om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material. Innebörden härav framgår av kommentaren

till 17 .

Fonogram och vissa andra dokument för elektronisk återgivning

14 Av fonogram som har framställts här i landet i minst 50 exemplar och som har

gjorts tillgängligt för allmänheten här skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av fonogram som har framställts utomlands och har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall ett pliktexemplar lämnas, om

fonogrammet rör svenska förhållanden.

 Vad som sägs om fonogram i första och andra styckena skall tillämpas även på

dokument för elektronisk återgivning som är av annat slag än som avses i 10

och som inte är videogram eller fonogram.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 15 eller av

vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 .

 Bestämmelserna om fonogram i första och andra styckena överensstämmer i sak med

de bestämmelser som finns i 13 och 14 i nu gällande pliktexemplarslag.

Motsvarighet till bestämmelsen i tredje stycket saknas däremot i denna lag. Här

åsyftas dokument för elektronisk återgivning av i princip samma slag som de som

behandlas i 10 . Skillnaden är att de sistnämnda dokumenten bara lagrar text

eller fast bild eller båda, medan det utmärkande för de dokument som behandlas i

förevarande paragraf är att de lagrar text, ljud, fasta och rörliga bilder i

olika kombinationer utan att vara videogram eller fonogram. De kan alltså i

vissa fall vara att betrakta som multimedier. Förutsättningarna för

leveransplikt är desamma som för fonogram.

15 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 14 föreligger inte i fråga om

sådant dokument som har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

dokument, av vilket pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av föreskrifterna

om kombinerat material i 16 och 17 .

 I paragrafens första stycke stadgas om befrielse från leveransskyldighet. En

förutsättning härför är att exemplar i den nya upplagan är helt lika med

pliktexemplar som tidigare har lämnats. När det gäller fonogram kan sådan likhet

inte anses föreligga t.ex. när en upptagning sprids både som grammofonskiva och

ljudkassett eller om ett antal inspelningar först presenteras var och en för sig

på fonogram och därefter förs samman som flera nummer på ett nytt fonogram. Av

32 följer att fodral också hör till pliktexemplar. Om fodralet till en

grammofonskiva ändras, föreligger därför skyldighet att lämna ett nytt

pliktexemplar trots att själva grammofonskivan är densamma.

 Enligt andra stycket gäller undantaget i första stycket inte, om annat följer

av föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 . Innebörden härav

framgår av kommentaren till 17 .

Kombinerat material

16 Med kombinerat material förstås material, som innehåller dels en eller flera

skrifter, dels ett eller flera dokument som utgörs av film, vi_deo_gram,

fonogram eller dokument för elektronisk återgivning som avses i 14 tredje

stycket. Med skrifter och andra dokument som kan in_gå i kombinerat material

avses endast sådana som var för sig har medfört eller skulle medföra skyldighet

att lämna pliktexemplar.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 I paragrafen ges bestämmelser om kombinerat material. Konstruktionen när det

gäller reglerna om kombinerat material avviker från nu gällande

pliktexemplarslags konstruktion. I denna lag behandlas kombinerat material som

ett särskilt dokumentslag och det ges regler om förutsättningarna för

leveransplikt. Enligt förevarande förslag aktualiseras bestämmelsen om

kombinerat material först sedan det har konstaterats att leveransplikt

föreligger beträffande vart och ett av de dokument som in_går i det kombinerade

materialet.

 För bestämmelsens tillämpning krävs kombinationer av vissa slag. Genomgående

förutsätts att det i materialet skall ingå en eller flera skrifter. Med skrift

avses i enlighet med definitionen i 2 ett dokument som lagrar text eller fast

bild. Det kan alltså röra sig om en skrift som avses i 1 kap. 5 TF, en skrift

i mikroform eller en skrift i form av ett dokument för elektronisk återgivning.

En eller flera skrifter skall alltså ingå i kombination med exemplar av ett

eller flera av de andra dokumentslag som anges i paragrafen, alltså film,

videogram, fonogram, dokument för elektronisk återgivning som avses i 14

tredje stycket.

 Huvudmotivet för att ha en särskild leveransplikt för kombinerat material är

självfallet intresset av att hålla samman dokument som förutsätts bli nyttjade

tillsammans.

17 Av kombinerat material skall sju pliktexemplar lämnas.

 Om kombinerat material har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

kombinerat material, skall endast två pliktexemplar lämnas, under förutsättning

att pliktexemplar av det tidigare framställda kombinerade materialet har lämnats

eller lämnas samtidigt.

 Till skillnad mot vad som gäller enligt nu gällande pliktexemplarslag

föreskrivs här att pliktexemplar skall lämnas i sju exemplar. Som har påpekats i

den allmänna motiveringen (avsnitt 3.11) bör dispens kunna ges från antalet

pliktexemplar om kostnaderna för leverans framstår som höga.

 I bestämmelserna för de särskilda dokumentslagen finns det genomgående

särbestämmelser för det fallet att ett senare offentliggjort dokument har samma

innehåll och utförande som ett tidigare framställt dokument, av vilket

pliktexemplar har lämnats. I dessa bestämmelser an_ges emellertid att de inte

skall tillämpas i den mån annat finns föreskrivet i bestämmelserna om kombinerat

material. Innebörden härav är följande. Anta att det av en skrift och ett

videogram har lämnats sju pliktexemplar enligt bestämmelserna om kombinerat

material. Senare framställs en kombination i vilken skriften har oförändrat

innehåll, medan videogrammet har förändrats. Det kombinerade materialet har då

inte samma innehåll som tidigare framställt kombinerat material och

följ_aktligen skall sju nya exemplar av både skriften och videogrammet

levereras. Trots att skriften alltså har oförändrat innehåll och utförande skall

sju nya exemplar levereras.

Ljudradio- och televisionsprogram

18 Av ljudradio- och televisionsprogram, som skall spelas in enligt 5_kap. 3

lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden, skall pliktexemplar lämnas i form av en

sådan inspelning av programmet som skall göras enligt bestämmelsen.

 Av ljudradio- och televisionsprogram, som svenskt programföretag får sända med

stöd av tillstånd enligt 5 radiolagen (1966:755) eller som genom

satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt

programföretag, skall ett pliktexemplar lämnas av varje sändning.

 Av andra ljudradio- och televisionsprogram än som avses i andra stycket skall

ett pliktexemplar lämnas av varje sändning som ägt rum under högst fyra veckor

per kalenderår. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får besluta

för vilka veckor som pliktexemplar skall lämnas.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Enligt paragrafens första stycke skall pliktexemplar lämnas av sådana

inspelningar av program som regleras i 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med

föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens

områden. Enligt detta lagrum skall den som sänder radioprogram till allmänheten

ombesörja att varje program spelas in. Denna skyldighet gäller också sådana

radioprogram som avses i 1 kap. 7 andra stycket TF. Skyldigheten gäller dock

inte samtidig och oförändrad vidaresändning av radioprogram genom trådnät.

Uttrycket radioprogram har i lagrummet samma innebörd som enligt

yttrandefrihetsgrundlagen. Detta innebär att uttrycket radioprogram avser både

program i ljudradio och program i television. Här används för tydlighetens skull

begreppen ljudradio- och televisionsprogram. Bestämmelserna i första stycket

innebär att leveransplikten omfattar i första hand de program som i dag omfattas

av 11 i nu gällande pliktexemplarslag. Dessutom omfattas bl.a. närradion.

 Bestämmelserna i andra och tredje styckena innebär emellertid att pliktexemplar

av samtliga sändningar bara behöver lämnas i fråga om de program som omfattas av

den nu gällande pliktexemplarslagen. Av andra sändningar behöver pliktexemplar

bara lämnas under fyra veckor per kalenderår. Regeringen eller myndighet som

regeringen bestämmer skall besluta under vilken tid leveransplikten inträder.

Ett sådant beslut måste fattas innan skyldigheten att i det enskilda fallet

bevara upptagningen enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden har upphört.

Vem som skall lämna pliktexemplar

19 Pliktexemplar av skrift, som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen,

skall lämnas

 1.när det gäller skrift, som har framställts här i landet, av framställaren,

 2.när det gäller periodisk skrift, som har framställts utomlands, av utgivaren

här i landet,

 3.när det gäller annan skrift än periodisk skrift, som har framställts

utomlands, av förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av

den som har låtit lämna ut skriften för spridning här i landet.

 Bestämmelsen motsvarar 9 i nu gällande pliktexemplarslag.

20 Pliktexemplar av film skall lämnas av den som låtit göra filmen tillgänglig

för allmänheten här i landet.

 När det gäller film som har granskats av Statens biografbyrå och därvid inte

godkänts för visning skall pliktexemplar dock lämnas av den som har begärt

granskningen hos byrån.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelsen beträffande film under första stycket har ändrats i förhållande

till den nu gällande pliktexemplarslagen. Detta sammanhänger med att

förutsättningen för pliktleverans beträffande film har ändrats. Enligt 12 i nu

gällande pliktexemplarslag skall pliktexemplar lämnas av film som har granskats

av Statens biografbyrå. Här föreslås i stället att pliktexemplar skall lämnas av

film som har gjorts tillgänglig för allmänheten. Följaktligen skall

leveransskyldigheten åvila den som har gjort filmen tillgänglig.

 Andra stycket överensstämmer med vad som gäller enligt 12 i nu gällande

pliktexemplarslag.

21 Pliktexemplar av skrift i mikroform eller dokument för elektronisk

återgivning skall lämnas

 1.om det har framställts här i landet, av den som har framställt skriften eller

dokumentet,

 2.om det har framställts utomlands, av den som har låtit föra in skriften eller

dokumentet till landet.

 I fråga om videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid inte

godkänts för visning skall dock pliktexemplar lämnas av den som har begärt

granskningen hos byrån.

 Paragrafen har utformats väsentligen i enlighet med Lagrådets förslag.

 I paragrafen regleras frågan om vem som skall lämna pliktexemplar av dels

skrift i mikroform, dels dokument för elektronisk återgivning.

 En ändring i förhållande till gällande lag har gjorts i bestämmelsen under

första stycket vad avser fonogram och videogram. Enligt 16 i nu gällande

pliktexemplarslag skall pliktexemplar av fonogram och icke-gran_skade videogram

i första hand lämnas av den som har beställt mångfaldigandet. Här föreskrivs i

stället att pliktexemplar skall lämnas av den som har framställt dokumentet.

Bestämmelsen i andra stycket överensstämmer i sak med vad som stadgas i 16 i

nu gällande pliktexemplarslag vad avser fonogram och videogram.

 De övriga dokumenttyper som regleras i första stycket har inte tidigare varit

leveranspliktiga.

 Andra stycket överensstämmer med vad som gäller enligt 12 i nu gällande

pliktexemplarslag.

22 Pliktexemplar av kombinerat material skall lämnas

 1.när det gäller material, som har framställts inom landet, av den som har

beställt framställningen eller, om sådan beställare inte finns, av den som har

låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet,

 2.när det gäller material, som helt eller delvis har framställts utomlands, av

förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av den som har

låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet.

 Bestämmelsen överensstämmer i sak med vad som föreskrivs i 22 i nu gällande

pliktexemplarslag. Jämför bestämmelserna i 32 när det är fråga om tillbehör

till leveranspliktigt material.

23 Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas av den som

enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ombesörja

att programmet spelas in.

 Enligt nu gällande pliktexemplarslag åligger det programföretaget att lämna ett

pliktexemplar av en sådan referensupptagning som programföretaget skall göra

enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden. Här stadgas i

stället att skyldigheten att lämna pliktexemplar åligger den som skall sörja för

att en sådan referensupptagning kommer till stånd.

Vem som pliktexemplar skall lämnas till

24 Av pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i två

eller tre exemplar skall ett eller två exemplar lämnas till Kungl. biblioteket

och ett exemplar lämnas till Lunds universitetsbibliotek.

 Av pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i sju

exemplar skall ett exemplar lämnas till vart och ett av Kungl. biblioteket och

Stockholms, Uppsala, Linköpings, Lunds, Göteborgs och Umeå

universitetsbibliotek.

 I paragrafen regleras fall då pliktexemplar skall lämnas till KB och

universitetsbiblioteken. Det rör sig om skrift och kombinerat material. Med

skrift avses enligt definitionen i 2 dokument som lagrar text eller fast bild

och följaktligen omfattar begreppet skrift dels skrift som avses i 1 kap. 5

TF, dels skrift i mikroform och skrift som utgör dokument för elektronisk

återgivning. I vissa fall skall pliktexemplar av skrift och kombinerat material

lämnas i två exemplar (7 första och tredje styckena, 11 första stycket och

17 andra stycket) och beträffande dagstidning gäller enligt 8 att tre

exemplar skall lämnas. I alla dessa fall skall ett pliktexemplar lämnas till

Lunds universitetsbibliotek och ett eller två exemplar till KB. I andra fall

skall sju pliktexemplar lämnas och det skall ske med ett exemplar till vardera

KB och universitetsbiblioteken.

25 Pliktexemplar av film, av annat dokument för elektronisk återgivning än

sådant som avses i 10 eller av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram

skall lämnas till Arkivet för ljud och bild.

 Paragrafen reglerar fall då pliktexemplar skall lämnas till ALB. Grundprincipen

är densamma som enligt nu gällande pliktexemplars_lag.

26 Den som har lämnat pliktexemplar av film har rätt att återfå filmen och

skall beredas tillfälle att hämta filmen sedan Arkivet för ljud och bild har

haft skälig tid för att framställa en kopia.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelsen motsvarar vad som stadgas i 12 tredje stycket i nu gällande

pliktexemplarslag med det tillägget att filmen skall tillhandahållas för

hämtning. Regeln har tillkommit för att underlätta arbetet för ALB.

Tid då pliktexemplar skall lämnas

27 Pliktexemplar av tryckt dagstidning skall lämnas enligt följande.

Utgivningsmånad Lämnas före utgången av

januari, februari mars

mars, april maj

maj, juni juli

juli, augusti september

september, oktober november

november, december januari

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelserna angående leveranstider för dagstidning återfinns i 10_ i nu

gällande pliktexemplarslag. De kompletteras av en precisering av leveranstiderna

i 4 pliktexemplarsförordningen. I enlighet med en av utgångspunkterna för

lagstiftningen, nämligen att den leveranspliktige skall kunna erhålla all

information från lagen, har bestämmelsen i pliktexemplarsförordningen flyttats

över till lagen med oförändrat innehåll.

28 Pliktexemplar skall lämnas av

 1.annan skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen än tryckt

dagstidning, inom en månad efter utgången av det kalenderkvartal under vilket

skriften utgavs,

 2.videogram, så snart som videogrammet har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet,

 3.skrift i mikroform, film eller annat dokument för elektronisk återgivning

än videogram, inom en månad från den dag då dokumentet först gjordes

tillgängligt för allmänheten här i landet.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning skall dock pliktexemplar lämnas inom en månad från den

dag då beslut i granskningsärendet vunnit laga kraft.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 I paragrafen regleras frågan om när pliktexemplar skall lämnas av dels annan

skrift som avses i 1 kap. 5 TF än dagstidning, dels dokument för elektronisk

återgivning av olika slag, alltså videogram, fonogram och andra dokument för

elektronisk återgivning, dels skrift i mikroform och film. I princip är det

fråga om samma tider som enligt den nu gällande pliktexemplarslagen. När det i

första stycket punkten 3 talas om annat dokument för elektronisk återgivning än

videogram avses såväl fonogram som sådana dokument för elektronisk återgivning

som omtalas i 10 och 14 tredje stycket. Av bestämmelsen i andra stycket

följer att beträffande sådan film eller sådant videogram som granskats av

biografbyrån men inte godkänts där gäller undantag från de generella

bestämmelserna om film och videogram i första stycket punkterna 2 och 3.

29 Pliktexemplar av kombinerat material som har gjorts tillgängligt för

allmänheten i fullständigt skick skall lämnas inom en månad efter utgången av

det kalenderkvartal under vilket materialet gjordes tillgängligt.

 I annat fall än som anges i första stycket skall pliktexemplar av material som

utgör en del av kombinerat material lämnas i enlighet med vad som följer av

bestämmelserna i 28 för varje dokumentslag.

 Bestämmelsen avser leveranstider för kombinerat material. Första stycket

motsvarar 23 första stycket i nu gällande pliktexemplarslag. Andra stycket

avviker däremot från vad som stadgas i 23 andra stycket där. Skälet härtill är

att de i en kombination ingående delarna har en mera självständig ställning i

föreliggande förslag än enligt gällande lag. I linje härmed ligger att, när

delarna levereras successivt, leverans skall ske i enlighet med de regler som

gäller för resp. dokumentslag. I princip kan även en dagstidning ingå i

kombinerat material, men denna möjlighet har ansetts som så osannolik att

hänvisningen i paragrafen har begränsats till 28 .

30 Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas in_om en

månad från den dag då skyldigheten att bevara upptagningen enligt 5 kap. 3

lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden upphörde.

 Bestämmelsen motsvarar vad som stadgas i 11 i nu gällande pliktexemplarslag.

Särskilda föreskrifter för videogram

31 Arkivet för ljud och bild skall med hjälp av automatisk databehandling föra

ett särskilt register över pliktexemplar av videogram som har lämnats till

arkivet. I registret skall antecknas ett nummer för varje videogram. Statens

biografbyrå får ha terminalåtkomst till detta register.

 Arkivet för ljud och bild skall underrätta den som har lämnat pliktexemplar av

videogram om de nummer som videogrammen har fått i re_gistret.

 Den som är skyldig att lämna pliktexemplar till Arkivet för ljud och bild skall

föra en förteckning över videogram som omfattas av plikten och i förteckningen

ange de registernummer som de ingivna pliktexemplaren har fått.

 Första stycket i paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelsen motsvarar 17 a i nu gällande pliktexemplarslag. Bestämmelserna

avser bara videogram som lämnas till ALB. Enligt reglerna om kombinerat material

kan emellertid videogram även komma att lämnas till KB och

universitetsbiblioteken. Dessa videogram torde i allmänhet ingå i

läromedelspaket. De syften som ligger bakom reglerna i förevarande paragraf om

registrering av videogram - framför allt att få kontroll över våldsutvecklingen

i branschen - har inte ansetts motivera att de videogram som lämnas till

biblioteken skall omfattas av bestämmelserna.

Gemensamma föreskrifter

32 Pliktexemplar som skall lämnas enligt föreskrifterna i denna lag skall även

omfatta

 1.bildband, diabilder och liknande material som utgör tillbehör till det

dokument av vilket pliktexemplar skall lämnas,

 2.omslag, fodral, folder, broschyr och liknande mindre tillbehör som följer med

varje exemplar när detta görs tillgängligt för allmänheten,

 3.såvitt gäller dokument för elektronisk återgivning, sådana särskilda

anvisningar som kan fordras för att användaren skall kunna tillgodogöra sig

innehållet i dokumentet.

 Den som beställer framställning av ett dokument, som framställaren skall lämna

pliktexemplar av enligt 19 1 och 21 1, skall tillhandahålla framställaren

sådant material som enligt första stycket skall lämnas med pliktexemplaret.

 Pliktexemplar och tillbehör skall vara i samma skick som de exemplar som är

avsedda att göras tillgängliga för allmänheten.

 Första stycket i paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelserna i första stycket punkten 2 och tredje stycket motsvarar 24 i

nu gällande pliktexemplarslag.

 Bildband, diabilder och liknande material ingår i vad som i 18 andra stycket

i den ovan nämnda lagen benämns "sådant bildmaterial som är avsett att visas med

tekniskt hjälpmedel". Dessa former av dokument, som alltså annars inte är

leveranspliktiga, kan bli leveranspliktiga t.ex. när de ingår i en

läromedelskombination. I förevarande förslag har reg_lerna om kombinerat

material konstruerats på ett annorlunda sätt än enligt nu gällande

pliktexemplarslag, vilket framgår av 16 och 17 och kommentarerna till dessa.

Med kombinerat material avses enligt förslaget enbart kombinationer av sådana

dokumentslag som var för sig är leveranspliktiga som självständiga dokument. En

skrift jämte t.ex. diabilder är således inte att betrakta som kombinerat

material. Om diabilder utgör tillbehör till en skrift, skall emellertid

diabilderna levereras tillsammans med skriften enligt första stycket punkten 1

på samma sätt som tillbehör enligt första stycket punkten 2.

 För att bildband, diabilder och liknande material skall bli leveranspliktiga

förutsätts att materialet utgör tillbehör till ett pliktexemplar. Detta

pliktexemplar kan vara av vilket dokumentslag som helst, men vanligen torde det

bli fråga om en skrift. Med tillbehör avses, om man tar exemplet med skrift

jämte diabilder, att det i skriften förutsätts att läsaren skall ha tillgång

även till diabilderna. Det skall alltså råda en gan_ska fast förbindelse mellan

dokumentslagen för att det ena skall anses utgöra tillbehör till det andra.

 Enligt första stycket punkten 3 skall pliktexemplar av dokument för elektronisk

återgivning även omfatta sådana särskilda anvisningar som kan fordras för att

användaren skall kunna tillgodogöra sig innehållet i dokumentet. Detta rör

främst sådana dokument där kunskapen om hur man återvinner dem inte är allmänt

känd eller då det fordras särskilda tekniska anvisningar.

 Andra stycket föreskriver en skyldighet för beställaren av ett leveranspliktigt

material att tillhandahålla framställaren de tillbehör som skall följa med

pliktleveransen.

 Enligt tredje stycket skall pliktexemplar jämte tillbehör vara i samma skick

som de exemplar som är avsedda att göras tillgängliga för allmänheten. När det

gäller dokument som görs tillgängliga genom spridning av exemplar innebär detta

självfallet att det skall röra sig om ett oanvänt exemplar. Bestämmelsen avses

emellertid även vara tillämplig på dokument som görs tillgängligt genom visning.

Pliktexemplar av t.ex. biograffilm skall således vara i samma skick som ett

exemplar som används i samband med visning på biograf. Detta innebär att filmen

måste vara av god kvalitet.

33 Varje försändelse med pliktexemplar skall vara åtföljd av en förteckning

över det material som ingår i försändelsen. Förteckningen skall vara

underskriven av den som är skyldig att lämna pliktexemplar och lämnas i två

exemplar. Det ena exemplaret skall återställas med anteckning om att materialet

har mottagits.

 Om en försändelse omfattar kombinerat material eller sådant tillbehör som avses

i 32 , skall detta särskilt anges i förteckningen.

 Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 Bestämmelserna i paragrafen har hämtats från 3 andra och tredje styckena i

pliktexemplarsförordningen. I 3 andra stycket stadgas att varje försändelse

med pliktexemplar bör vara åtföljd av en förteckning över det material som ingår

i försändelsen. Nu föreskrivs att sådan förteckning skall bifogas.

 I 3 första stycket pliktexemplarsförordningen stadgas att pliktexemplar skall

lämnas på ett betryggande sätt. Detta har ansetts som så självklart att någon

uttrycklig bestämmelse om detta inte har tagits med här.

34 Den som åsidosätter skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag

kan av den myndighet som regeringen bestämmer vid vite föreläggas att fullgöra

sin skyldighet.

35 Den som underlåter att fullgöra sin skyldighet att föra en förteckning

enligt 31 tredje stycket eller den som underlåter att tillhandahålla material

enligt 32 andra stycket skall dömas till böter.

 Bestämmelserna i 34 och 35 motsvarar i stort 25 i nu gällande

pliktexemplarslag. I nämnda 25 stadgas bl.a. att ett vitesföreläggande skall

delges. Lagen (1985:206) om viten är tillämplig vid handläggningen av

vitesföreläggande enligt lagen om pliktexemplar av dokument. I viteslagen finns

allmänna bestämmelser om handläggning av viten. Det finns därför inte skäl att

behålla regeln om delgivning av vitesföreläggande.

 Såsom Lagrådet anfört bör ett vitesföreläggande kunna överklagas. Någon

särskild bestämmelse om detta tas inte in i paragrafen utan följer av 37 .

 I 35 förs in en regel som medför att underlåtenhet av en beställare att

tillhandahålla material enligt 32 andra stycket kan bestraffas med böter.

36 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för visst fall

medge undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag.

 Paragrafen motsvarar 26 i nu gällande pliktexemplarslag.

37 Beslut som en annan myndighet än regeringen har meddelat enligt denna lag

får överklagas hos länsrätten.

 Beslut om undantag enligt 36 får dock inte överklagas.

 Bestämmelsen i första stycket, som har sin motsvarighet i 24

pliktexemplarsförordningen, har omformulerats med anledning av Lagrådets

yttrande.

 I lagrådsremissens lagförslag angavs att beslut som gäller avlämnande av

pliktexemplar eller tillhandahållande av bevarat material enligt denna lag

skulle få överklagas till länsrätten.

 Lagen om pliktexemplar av dokument skall inte innehålla några reg_ler om

tillhandahållande av bevarat material. Föreskrifter härom avses bli meddelade i

förordning. Bestämmelserna om överklagande av beslut i sådana frågor bör därför

- såsom Lagrådet påtalat - inflyta i den förordningen och inte finnas i lagen.

_____________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994, då lagen (1978:487) om

pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall upphöra att

gälla.

 När samtliga omständigheter som enligt den nya lagen skulle grunda skyldighet

att lämna pliktexemplar av ett dokument har inträffat före ikraftträdandet

tillämpas dock den upphävda lagen på det dokumentet.

 Lagen träder i kraft den 1 januari 1994. Andra stycket har tillagts efter

påpekande av Lagrådet och reglerar hur det skall förfaras med äldre dokument.

När samtliga omständigheter som enligt den nya lagen skulle grunda skyldighet

att lämna pliktexemplar av ett dokument har inträffat före ikraftträdandet

tillämpas den upphävda lagen på det dokumentet. Det innebär att utgivning,

tillhandahållande i visst antal exemplar, tillgängliggörande osv. skall ha skett

efter ikraftträdandet för att den nya lagen skall bli tillämplig på dokumentet.

Har exempelvis en bok tryckts tio dagar före ikraftträdandet men utges först

därefter, inträder leveransplikt enligt den lagen. I fallet med boken är detta

av mindre intresse, eftersom reglerna enligt äldre rätt är desamma. Annorlunda

förhåller det sig med exempelvis en CD-ROM-version av en bok. Ett sådant

dokument omfattas inte av den äldre lagen, men väl av den nya. Avgörande blir

här - för det fall det rör sig om ett utomlands framställt dokument - när det

gjordes tillgängligt för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar. Har detta

skett före ikraftträdandet kommer den utgåvan inte att omfattas av den nya

lagen. Sker det däremot efter ikraftträdandet inträder skyldighet att lämna

pliktexemplar enligt den nya lagen.

6 Hemställan

Med hänvisning till vad jag anfört hemställer jag att regeringen föreslår

riksdagen att anta förslagen till

 1.lag om pliktexemplar av dokument,

 2.lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och

konstnärliga verk,

 3.lag om ändring i lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och

videogram,

 4.lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden.

7 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom

proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden lagt fram.

 Prop.

1993/94:10

Sammanfattning av betänkandet

 Pliktleverans (SOU 1992:92)

1.1 Uppdraget

Utredaren har enligt direktiven haft att

 -belysa de regler som gäller i andra länder, särskilt de nordiska länderna och

länderna inom den europeiska gemenskapen, och de av Unesco givna

rekommendationerna för lagstiftning om leveransplikt,

 -fastställa vad pliktleveranserna skall omfatta och utarbeta

begreppsdefinitioner för materialtyper omfattade av leveransskyldighet,

 -undersöka om någon form av urval är möjligt och i så fall fastställa vilka

regler som därvid bör gälla, och formerna för beslut om bevarande och gallring,

 -beakta vilka olika tekniska möjligheter, som ges för bevarande,

 -bedöma behovet av det s.k. nationella reservexemplaret och möjligheterna till

viss arbetsfördelning mellan de berörda myndigheterna och andra myndigheter,

varvid de ekonomiska konsekvenserna av olika alternativ bör redovisas,

 -överväga regler för tillgängligheten av materialet: utlåning och kostnader i

samband därmed, möjligheter till gemensamt och delat ansvar för

universitetsbiblioteken, ev. särskilda regler för material med högt kommersiellt

värde,

 -analysera frågor om särskild utrustning för att materialet skall kunna

användas,

 -belysa och analysera erfarenheterna av den nuvarande fördelningen av

pliktleveranser mellan KB och ALB, bedöma för- och nackdelar med det delade

ansvaret liksom med en mer sammanhållen organisation och pröva

ansvarsfördelningen dem emellan och andra myndigheter och organ med anknytning

till verksamhetsområdet,

 -föreslå en ny pliktexemplarslag och övriga erforderliga åtgärder, som dock ej

skall leda till ökade kostnader, och

 -lämna förslag senast den 1 september 1992.

 Betänkandet är indelat i två avdelningar. I den första, som omfattar kapitlen

4-7, redovisas bakgrundsmaterial och nuvarande förhållanden. I den andra

avdelningen, kap. 8-14, följer mina överväganden och förslag.

1.2 Bakgrundsbeskrivning (kap. 4-7)

Den första avdelningen inleds med en principiell syn på dokumentation av svenskt

samhälle och liv inför Sveriges ökande integration i det nya Europa, då frågorna

om bevarande och tillhandahållande av det svenska materialet blir centrala.

 Yttringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur, som bevaras och

tillhandahålls för eftervärlden, visar vår egenart och ger oss vår identitet i

den europeiska gemenskapen. Ytterst handlar det om att i samarbete över

gränserna lyfta fram det mänskliga arvet i vår värld och dess betydelse för

nutid och framtid. Behandlingen av kulturarvet gäller dels den viktiga

kunskapsförsörjningen, dels dagens och framtidens kulturpolitik. För svensk del

har gällt och bör även fortsättningsvis gälla, att det svenska kulturarvets

produkter i form av böcker och dokument på skilda medier skall bevaras och att

detta material skall stå öppet för varje medborgare, i den mån inte

upphovsrättslagen lägger hinder i vägen. Allt detta kommer att kräva ett

utvidgat samarbete mellan berörda parter, och på sikt måste nya personella och

ekonomiska resurser tillföras (kap. 4).

 Därefter beskrivs nuläget med gällande lag och förslag av tidigare utredningar

och vad som nu gäller inom biblioteksvärlden, Arkivet för ljud och bild, ALB,

Sveriges Radio AB, SR, och Stiftelsen Svenska filminstitutet, SFI, (kap. 5).

 De nordiska och internationella förhållandena på lagstiftningsområdet

skärskådas i ett särskilt kapitel (kap. 6).

 Olika medier och deras problem vid bevarande och tillhandahållande tas upp till

behandling (kap. 7). Det gäller dels tekniska frågor, dels mängden material,

vilket särskilt har avseende på radio- och TV-pro_gram.

1.3 Överväganden och förslag (kap. 8-14)

Betänkandets andra del, i vilken överväganden och förslag återfinns, inleds med

en precisering av målen. Det sker mot bakgrund av vad som tidigare sagts i kap.

4, att yttringar av svenskt liv, svenskt samhälle och svensk kultur skall

bevaras för eftervärlden och att materialet så vitt möjligt skall kunna nyttjas

av alla. Det skall kunna användas för rättsstatens och förvaltningens behov och

för studier, forskning och kultur över huvud. Tillhandahållandet blir därmed

väsentligt.

 Frågan kan ställas, om vi över huvud skall ha pliktleverans eller om vi i

stället skall lösa leveransfrågan på annat sätt. Fördelarna med pliktleverans är

dock större än med varje annan lösning, varför pliktleverans föreslås även i

fortsättningen.

 På bibliotekssidan har hittills Kungl. biblioteket, KB, och

universitetsbiblioteken varit mottagande institutioner och Arkivet för ljud och

bild, ALB, när det gäller övriga medier. Dessutom har Lunds

universitetsbibliotek, LUB, haft en särskild uppgift som mottagare för ett

nationellt reservexemplar. Nu föreslås, att pliktexemplar skall levereras till

KB och universitetsbiblioteken samt till ALB, men att LUB inte längre skall

ansvara för ett nationellt reservexemplar. Orsaken därtill är främst ekonomisk,

då kostnaderna inte uppväger fördelarna med ett sådant exemplar. Likaså avvisas

tanken på ett säkerhetsexemplar.

 Frågan om en mer sammanhållen organisation av de mottagande institutionerna KB

och ALB diskuteras i kap. 9. Fördelarna innebär bl.a. att man skulle få större

funktionell enhetlighet. Mot detta talar bl.a. att man i dagens läge har två väl

fungerande organisationer, där man inte ser någon fördel med en sammanslagning.

KB och ALB bör därför under den närmaste framtiden verka som från varandra

fristående institutioner. Dock bör i var och en av de båda myndigheternas

styrelser den andra vara representerad. På sikt måste emellertid en

sammanslagning tas upp till ny prövning, inte minst därför att framtiden kommer

att kräva en väl samordnad policy på hela bevarande- och tillhandahållandesidan.

Ett organisatoriskt samgående med Stiftelsen Svenska filminstitutet eller

Sveriges Radio AB är varken önskvärt eller möjligt. ALB bör ha det formella

ansvaret för att film på filmbas bevaras. Mellan Sveriges Radio AB och ALB skall

samrådsplikt finnas.

 I kap. 10 görs en rad överväganden om leverans. Utgångspunkten är, att

dokumentslag inte spelar någon roll utan att det är den allmänna

tillgängligheten och anknytningen till svenska förhållanden, som är avgörande

för frågan om leveranspliktens omfattning. Däremot finns det vid utformningen av

en pliktleveranslag anledning att skilja mellan vissa huvudkategorier av

informationsbärare. Kravet på allmän tillgänglighet bör finnas i en ny lag, och

preciseringen av kravet sker på ett sådant sätt, att samma formulering kan göras

tillämplig på flertalet dokument_slag. En generell regel utformas i anslutning

till yttrandefrihetsgrundlagen och upphovsrättslagen. Likaså ges en generell

regel om anknytning till Sverige och svenska förhållanden i lagens inledande

bestämmelser. Omfattningen av leveransplikten av tryckta skrifter knyts till

tryckfrihetsförordningen, TF, och en rimlig tolkning av den, som ger en

praktiskt hanterbar lösning. Sedan följer en noggrann genomgång ur skilda

aspekter av den föreslagna pliktleveranslagen. I ett kapitel 13 kommer sedan

olika specialmotiveringar.

 Förslaget till pliktleveranslag har mot denna bakgrund följande

huvudbestämmelser (avsnitt 3.1):

 Tryckta skrifter skall levereras i sju exemplar, ett till KB, ett till vardera

Stockholms, Uppsala, Linköpings, Lunds, Göteborgs och Umeå

universitetsbibliotek. Ett undantag i fråga om antalet är dagstidningar, som bör

levereras i två exemplar i pappersformat till KB, som ombesörjer mikrofilmning.

Ett annat undantag är punktskriftslitteratur, som bara levereras om det inte har

samma innehåll som tidigare framställd skrift och inte är en sammanställning ur

tidigare framställda skrifter, och som levereras i endast ett exemplar.

Kombinerat material levereras som skrift. Mikroform skall levereras i sju

exemplar, om de är originalpublikationer, men i ett, om de är parallell- eller

sekundärpublikationer. Elektroniska dokument, som innehåller huvudsakligen text

och/el_ler fast bild, skall levereras som skrift. Elektroniska dokument, som är

tillgängliga genom direktkoppling, är inte leveranspliktiga.

 Av dokument, som upptar ljud och rörlig bild, skall ett exemplar levereras till

ALB. Detta gäller film, videogram och fonogram samt över huvud taget alla former

av elektroniska dokument, som innehåller ljud och rörlig bild.

 Rikstäckande radio- och TV-sändningar, som utgår från Sverige, är i princip

leveranspliktiga. I fråga om sändningar med begränsad räckvidd, dvs. närradio,

kabel-TV och i framtiden privatradio, sker urval och rekvisitioner genom ALB:s

försorg.

 För dokument, som framställts inom landet, gäller i princip att framställare

eller producent skall leverera. Undantag är film, som levereras av den, som gör

filmen tillgänglig för allmänheten, kombinerat material, som levereras av

beställaren, och ljudradio- och TV-program, vilka lämnas av den som skall göra

referensupptagningar.

 Pliktexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskning och studier

enligt föreskrifter, som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen

bestämmer.

 Frågan om bevarande och gallring diskuteras i kap. 11. Det material, som

levereras till universitetsbiblioteken, bevaras efter de riktlinjer, som ställs

upp vid respektive universitet och universitetsbibliotek. De bestämmer alltså

själva vad som skall gallras och bevaras. Också för nationalexemplaret gäller,

att KB och ALB ytterst själva avgör, vad som skall bevaras. Det ligger

emellertid ett stort värde i att ha en samling som är så heltäckande som

möjligt, vartill kommer att det är föga lönsamt att gallra i detta exemplar. De

båda mottagande institutionerna bör därför vinnlägga sig om att eftersträva

största möjliga fullständighet.

 Tillhandahållandet tas upp i kap. 12. Det bör vara allmänt och inte inskränkas

av annat än lagstiftningen, i första hand upphovsrättslagen, och materialets

ömtålighet. Denna vida syn på tillgänglighet tillämpas redan nu av KB och

universitetsbiblioteken. ALB är mer restriktivt och kräver forskarlegitimation

men bör, såvitt upphovsrättslagstiftningen och materialets ömtålighet tillåter

det, anpassa sig till en större tillgänglighet.

 I takt med universitetens decentralisering blir sambibliotekstanken viktigare

än förut. Därför föreslås ett samrådsförfarande mellan KB och

universitetsbiblioteken, när det gäller tillhandahållandet av det svenska

materialet. Originaldokumenten bör ställas till förfogande fritt för låntagaren,

vare sig det sker direkt från det egna biblioteket eller genom fjärrlån.

 Enligt direktiven skall en utgångspunkt för en ny pliktexemplarslag vara, att

den inte leder till ökade kostnader. Lagförslaget kan i och för sig betraktas

som kostnadsneutralt. Jag för emellertid i kap. 14 ett resonemang om olika

kostnadsalternativ och deras konsekvenser, eftersom den nuvarande kostnadsramen

är för snäv för att tillgodose mer än mycket restriktiv behandling och därmed

risk för att väsentligt material förstörs.

 Det första alternativet medför inga ökade kostnader. KB fortsätter att ta hand

om det man redan har ansvar för med ganska obetydliga tillagg, som får redovisas

i kommande anslagsframställningar. För ALB blir läget ett annat då det gäller

radio- och TV-sändningar, eftersom krav ställs på att institutionen skall ta

hand om både rikstäckande sändningar och sådana med kort räckvidd (närradio,

kabel-TV och i framtiden privatradio). Detta kan inte ske på annat sätt än att

man får vara mycket selektiv, när det gäller det sistnämnda materialet, vilket

innebär, att alternativet egentligen inte leder till några förbättringar. ALB

får även det formella ansvaret för film på filmbas. Detta medför inga extra

kostnader, då verksamheten redan bedrivs vid SFI. För de sex

universitetsbiblioteken blir det deras och universitetens sak att bedöma, vilka

resurser man skall lägga ned på bevarande och tillhandahållande av svenskt

material.

 Det andra alternativet är med viss kostnadsökning detsamma som det första.

Kostnadsökningen beror på bevarandet av material, som nu är åsidosatt (radio-

och TV-sändningar med kort räckvidd), och akuta tek_ni_ska problem och aktuella

bevarandeproblem, som sammanhänger med pliktleveransen.

 Konsekvenserna av det andra alternativet blir, att hittills försummat material

tas om hand på miniminivå och att förstörelsen av material i risk_zonen avvärjs.

Kostnaderna kan sammanfattas på följande sätt: 1)_Omhändertagande av sändningar

utanför Sveriges radio: 3,5 milj.kr om året för framtiden, 2) Bevarande av äldre

material hos KB: två miljoner kronor årligen under fem år, totalt 10 milj.kr och

3) Bevarandekostnader för ALB-material: 6,72 milj.kr under fem år, totalt 33,6

milj. kr.

 Det utmärkande för alternativen ett och två är, att de inte löser några problem

för framtiden. För att lösa dem måste betydande resurser sättas in på lång sikt.

Samhället måste satsa på forsknings- och utvecklingsarbete, varvid ett samarbete

mellan berörda institutioner på arkiv-, bib_lio_teks- och museiområdet är

nödvändigt. En omedelbar insats gäller konvertering av stora mängder material

till modernare och hållbarare medier. Enligt detta tredje alternativ bör

insatser av följande slag göras: 1)_Planering av projekt för att bevara

dokument, främst elektroniska, på lång sikt, 2) Mikrofilmning/scanning av

pappersdokument för att överföra det svenska trycket fr.o.m. 1850 ("Projekt

1850") till annat medium och 3) Bevarande av elektroniska dokument.

 Konsekvenserna av detta tredje alternativ blir, att samhället långsiktigt

bevarar och tillhandahåller det material, som belyser vårt kulturarv och

samtidigt tillfredsställer de krav, som rättsstaten ställer. Kostnaderna kan

sammanfattas på följande sätt: 1) Planering av projekt för bevarande av främst

elektroniska dokument på lång sikt: 1 milj.kr under ett år, 2)

Mikrofilmning/scanning inom "Projekt 1850", som i dag inte kan kostnadsberäknas,

3) Bevarande av elektroniska dokument vid ALB: 6,72 milj.kr om året under tio år

(6,72 milj.kr om året enligt alternativ två jämte lika mycket under ytterligare

fem år), totalt 67,2 milj.kr. Ett mycket angeläget projekt, som dock kan

bekostas av andra medel, är att överföra inspelningar av äldre

televisionsprogram hos Sveriges Television AB till mera beständigt material.

Detta projekt är kostnadsberäknat till totalt 8,3 milj.kr.

 ALB skulle spara ca 750 000 kr årligen, om SR:s programföretag själva svarade

för kostnaderna för referensband.

 Några ytterligare besparingar, som skulle täcka kostnaderna för alternativen

två och tre, har jag inte kunnat ange. En möjlig finansiering vore dock, att en

viss del av TV-avgiften anslogs till bevarandeändamål.

 En annan möjlig finansieringsväg vore, att Sveriges Television AB bekostade

räddningsåtgärder ur sina samlade allmänna medel. Förhandlingar bör därför

inledas härom. KB:s och bibliotekens åtgärder för att rädda hotat material bör

bekostas genom allmänna medel.

 Prop.

1993/94:10

Pliktleveransutredningens lagförslag i betänkandet SOU 1992:92

Förslag till

Lag om pliktleverans av allmänt tillgängliga dokument

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 I denna lag ges föreskrifter om skyldighet att till bibliotek eller

Arkivet för ljud och bild lämna exemplar av dokument som lagrar text, ljud eller

bild (pliktexemplar).

 Pliktexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskning och studier

enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller myndighet som regeringen

bestämmer.

2 I denna lag förstås med

 dokument exemplar av något som lagrar information för läsning, avlyssning

 eller visning,

 skrift dokument som lagrar text eller fast bild,

 skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig skrift som avses i

 1 kap. 5-7 tryckfrihetsförordningen,

 dagstidning skrift som utgör allmän nyhetstidning och publikation av

 dagspresskaraktär och som normalt kommer ut med minst ett nummer varje

 vecka, samt löpsedel och bilaga,

 dokument i mikroform skrift i förminskad form som kan läsas endast med

 hjälp av apparat,

 film dokument som består av bilder avsedda att projiceras i snabb följd,

 elektroniskt dokument dokument som lagrar text, ljud eller bild och vars

 innehåll kan återges enbart med hjälp av elektroniskt hjälpmedel,

 fonogram elektroniskt dokument som uteslutande lagrar ljud,

 videogram elektroniskt dokument som lagrar rörliga bilder, med eller utan

 ljud.

3 Ett dokument görs tillgängligt för allmänheten när exemplar bjuds ut till

försäljning, uthyrning eller utlåning eller annars sprids till allmänheten eller

när informationen i dokumentet återges offentligt eller i förvärvsverksamhet

inför en större sluten krets.

4 Ett dokument skall anses röra svenska förhållanden, om informationen i

dokumentet helt eller delvis är avfattad på svenska språket eller dokumentet

helt eller delvis innehåller verk av svensk upphovsman eller framförande av

svensk konstnär eller, om inte någon av dessa förutsättningar föreligger,

dokumentet ändå huvudsakligen är avsett att spridas inom landet.

 Prop.

1993/94:10

Pliktleveransens omfattning

Skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig

5 Av skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig och som har

framställts och givits ut här i landet, skall sju pliktexemplar lämnas, om inte

annat följer av 7, 8 eller 9 .

6 Av skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig och som har

framställts utomlands skall sju pliktexemplar lämnas, om

 1.skriften är sådan periodisk skrift för vilken utgivningsbevis finns

eller skall finnas eller

 2.skriften inte är periodisk och har lämnats ut för spridning här i landet

inte bara i enstaka exemplar och rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av 7, 8 eller

9 .

7 Om en skrift som avses i 5 eller 6 har samma innehåll och utförande som

en tidigare framställd skrift, skall endast ett pliktexemplar lämnas under

förutsättning att pliktexemplar av den tidigare framställda skriften har lämnats

eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 17 och 18 .

 Av skrift som har framställts i punktskrift skall ett pliktexemplar

lämnas, om inte annat följer av vad som föreskrivs i 9 .

 Skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt 5 och 6 omfattar inte ett

sådant radioprogram, en film eller en ljudupptagning som enligt 1_kap. 7 andra

stycket tryckfrihetsförordningen skall jämställas med en bilaga till en

periodisk skrift.

8 I fråga om tryckt dagstidning gäller, i stället för vad som följer av 5, 6

och 7 , följande.

 Av tidningen skall lämnas två pliktexemplar.

 Om tidningen ges ut i flera olika editioner, skall pliktexemplar lämnas av

den edition som har utgivits först och, om tidningen ges ut i minst tre olika

editioner, också av den edition som har utgivits sist.

 Har sida eller löpsedel ändrats, skall pliktexemplar lämnas av varje

sålunda ändrad sida eller löpsedel. Detta gäller dock inte om den ändrade sidan

eller den ändrade löpsedeln ingår i pliktexemplar som lämnas enligt tredje

stycket.

9 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 5-8 föreligger inte i fråga

om

 1.visitkort, etikett, blankett, reklamblad och emballagetryck eller därmed

jämförlig skrift,

 2.protokoll, arbetspromemoria eller liknande skrift som har framställts

hos myndighet,

 3.skrift som har framställts i punktskrift och som har samma innehåll som

en tidigare framställd skrift eller som är en sammanställning av utdrag ur

tidigare framställda skrifter, under förutsättning att pliktexemplar av den

eller de tidigare framställda skrifterna har lämnats eller lämnas samtidigt,

 4.skrift som skall lämnas som tillbehör till pliktexemplar enligt 33 .

 Prop.

1993/94:10

Annan skrift

10 Av elektroniskt dokument som lagrar text eller fast bild eller av dokument

i mikroform skall sju pliktexemplar lämnas, om dokumentet har framställts här i

landet i minst 50 exemplar och har gjorts tillgängligt för allmänheten här.

 Av dokument som avses i första stycket som har framställts utomlands och

har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall

sju exemplar lämnas, om dokumentet rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första och andra styckena gäller inte om annat följer av

11 .

11 Om dokument som avses i 10 har samma innehåll som tidigare eller

samtidigt framställd skrift som avses i 5 eller har samma innehåll och

utförande som tidigare framställt dokument av samma slag, skall endast ett

pliktexemplar lämnas under förutsättning att pliktexemplar av den tidigare eller

samtidigt framställda skriften eller det tidigare framställda dokumentet har

lämnats eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 17 och 18 .

Film och videogram

12 Av film eller videogram som har gjorts tillgängligt för allmänheten här i

landet skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och

därvid inte godkänts för visning skall ett pliktexemplar lämnas.

 Föreskrifterna i första och andra styckena gäller inte om annat följer av

14 eller av vad som föreskrivs om kombinerat material i 17 och 18_ .

13 Den som har lämnat pliktexemplar av film, vars producent inte har sitt

säte eller sin vanliga vistelseort i Sverige, skall få tillbaka filmen genom att

den tillhandahålls för hämtning sedan Arkivet för ljud och bild har haft skälig

tid för att framställa en kopia.

14 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 12 föreligger inte i fråga om

sådant dokument som har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

dokument, av vilket pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 17 och 18 .

Fonogram och vissa andra elektroniska dokument

15 Av fonogram som har framställts här i landet i minst 50 exemplar och som

har gjorts tillgängligt för allmänheten här skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av fonogram som har framställts utomlands och har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall ett pliktexemplar lämnas, om

fonogrammet rör svenska förhållanden.

 Vad som sägs om fonogram i första och andra styckena skall tillämpas även

på elektroniskt dokument som är av annat slag än som avses i 10_ och som inte

är videogram eller fonogram.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 16 eller

av vad som föreskrivs om kombinerat material i 17 och 18 .

16 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 15 föreligger inte i fråga om

sådant dokument som har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

dokument, av vilket pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 17 och 18 .

Kombinerat material

17 Med kombinerat material förstås material, som innehåller dels en eller

flera skrifter, av vilka pliktexemplar skall lämnas, dels en eller flera filmer,

videogram, fonogram eller elektroniska dokument som avses i 15 tredje stycket,

av vilka pliktexemplar skall lämnas.

18 Av kombinerat material skall lämnas sju pliktexemplar.

 Om kombinerat material har samma innehåll och utförande som tidigare

framställt kombinerat material, skall endast ett pliktexemplar lämnas under

förutsättning att pliktexemplar av det tidigare framställda kombinerade

materialet har lämnats eller lämnas samtidigt.

Ljudradio- och televisionsprogram

19 I fråga om ljudradio- och televisionsprogram, som avses i 5 kap. 3_ lagen

(1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden, skall ett pliktexemplar lämnas i form av en

sådan inspelning av programmet som skall göras enligt den bestämmelsen.

 I fråga om ljudradio- och televisionsprogram, som svenskt programföretag

får sända med stöd av tillstånd enligt 5 radiolagen (1966:755) eller som genom

satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt

programföretag, skall pliktexemplar lämnas av samtliga sändningar.

 Av andra sändningar än som avses i andra stycket skall pliktexemplar

lämnas av de sändningar som Arkivet för ljud och bild bestämmer.

Vem som skall leverera

20 Pliktexemplar av skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tilllämplig

skall lämnas i fråga om

 1.skrift, som har framställts här i landet, av framställaren,

 2.periodisk skrift, som har framställts utomlands, av utgivaren här i

landet,

 3.annan skrift än periodisk skrift, som har framställts utomlands, av

förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av den som har

låtit lämna ut skriften för spridning här i landet.

21 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om

 1.film, av den som låtit göra filmen tillgänglig för allmänheten här i

landet,

 2.film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning, av den som har begärt granskningen hos byrån.

22 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om fonogram eller annat video_gram än

sådant som har granskats av Statens biografbyrå och därvid inte godkänts för

visning

 1.som har framställts här i landet, av den som har producerat dokumentet,

 2.som har framställts utomlands, av den som har låtit föra in exemplaret

till landet.

23 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om dokument i mikroform eller annat

elektroniskt dokument än videogram och fonogram

 1.som har framställts här i landet, av den som har framställt dokumentet,

 2.som har framställts utomlands, av den som har låtit föra in exemplaret

till landet.

24 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om

 1.kombinerat material, som har framställts inom landet, av den som har

beställt framställningen eller, om sådan beställare inte finns, av den som har

låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet,

 2.kombinerat material, som helt eller delvis har framställts utomlands, av

förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av den som har

låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet.

25 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om ljudradio- och televisionsprogram,

av den som skall sörja för att sådan inspelning som avses i 19_ första stycket

kommer till stånd.

Till vem leverans skall ske

26 Pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i ett

eller två exemplar skall lämnas till Kungl. biblioteket.

 I fråga om pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall

lämnas i sju exemplar skall ett exemplar lämnas till vart och ett av Kungl.

biblioteket och Stockholms, Uppsala, Linköpings, Lunds, Göteborgs och Umeå

universitetsbibliotek.

27 Pliktexemplar av film, annat elektroniskt dokument än sådant som avses i

10 eller upptagning av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas till

Arkivet för ljud och bild.

Tid för leverans

28 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om

 1.annan skrift på vilken tryckfrihetsförordningen är tillämplig än

dagstidning, inom en månad efter utgången av det kalenderkvartal under vilket

skriften utgavs,

 2.videogram, så snart som videogrammet har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet,

 3.dokument i mikroform, film eller annat elektroniskt dokument än

videogram, inom en månad från den dag då dokumentet först gjordes tillgängligt

för allmänheten här i landet,

 4.film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning, inom en månad från den dag då beslut i

granskningsärendet vunnit laga kraft.

29 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om dagstidning som avses i 8 enligt

följande.

Utgivningsmånad Lämnas före utgången av

januari, februari mars

mars, april maj

maj, juni juli

juli, augusti september

september, oktober november

november, december januari

30 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om kombinerat material, som har gjorts

tillgängligt för allmänheten i fullständigt skick, inom en månad efter utgången

av det kalenderkvartal under vilket materialet gjordes tillgängligt.

 I annat fall än som anges i första stycket skall pliktexemplar av material

som utgör del av kombinerat material lämnas i enlighet med vad som följer av

bestämmelserna i 28 för varje dokumentslag.

31 Pliktexemplar skall lämnas i fråga om ljudradio- och televisionsprogram,

inom en månad från den dag då skyldigheten att bevara upptagningen enligt 5 kap.

3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden upphörde.

Särskilda föreskrifter för videogram

32 Pliktexemplar av videogram skall åtföljas av uppgift om vem som är

ansvarig utgivare.

 Över pliktexemplar av videogram som har lämnats till Arkivet för ljud och

bild skall ett särskilt register föras med hjälp av automatisk databehandling. I

registret skall antecknas ett nummer för varje video_gram och uppgift om

ansvarig utgivare. Statens biografbyrå får ha terminalåtkomst till detta

register.

 Arkivet för ljud och bild skall underrätta den som har lämnat

pliktexemplar av videogram om de nummer som videogrammen har fått i re_gistret.

 Den som är skyldig att lämna pliktexemplar till Arkivet för ljud och bild

skall föra en förteckning över videogram som omfattas av plikten och i

förteckningen ange de registernummer som de ingivna pliktexemplaren har fått.

Gemensamma föreskrifter

33 Pliktexemplar som skall lämnas enligt föreskrifterna i denna lag, skall

även omfatta

 1.bildband, diabilder och liknande material som utgör komplement till

pliktexemplaret,

 2.omslag, fodral, folder, broschyr och liknande mindre tillbehör som

följer med varje exemplar när detta görs tillgängligt för allmänheten.

 Pliktexemplar och tillbehör skall vara i samma skick som de exemplar som

är avsedda att göras tillgängliga för allmänheten.

34 Varje försändelse med pliktexemplar skall vara åtföljd av en förteckning

över det material som ingår i försändelsen. Förteckningen skall vara

underskriven och lämnas i två exemplar. Det ena exemplaret skall återställas med

anteckning om att materialet har mottagits.

 Om kombinerat material ingår i försändelse, skall detta särskilt anges i

förteckningen.

35 Den som åsidosätter skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag

kan av den myndighet som regeringen bestämmer föreläggas att vid vite fullgöra

sin skyldighet. Vitesföreläggandet skall delges.

 Den som underlåter att fullgöra sin skyldighet att föra en förteckning

enligt 32 fjärde stycket skall dömas till böter.

 Beslut enligt första stycket får överklagas till länsrätten.

36 Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får för visst fall

medge undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag.

_________

 1.Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993, då lag (1978:487) om

pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall upphöra att

gälla.

 2.Skyldighet att lämna pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram,

som avses i 19 tredje stycket, föreligger i fråga om sådant program som har

sänts efter utgången av december 1992.

 3.Om det i en lag eller i en författning som har beslutats av regeringen

hänvisas till den gamla lagen, skall hänvisningen i stället avse den nya lagen.

 Prop.

1993/94:10

Förteckning över remissinstanserna och sammanställning av remissyttrandena till

betänkandet SOU 1992:92

Yttranden över betänkandet SOU 1992:92 har avgivits av följande.

Arkivet för ljud och bild

Kungl. biblioteket

Talboks- och punktskriftsbiblioteket

Statens kulturråd

Statskontoret

Hovrätten över Skåne och Blekinge

Justitiekanslern

Forskningsrådsnämnden

Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet

Universitetet i Stockholm

Universitetet i Uppsala

Universitetet i Linköping

Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN]

Universitetet i Göteborg

Universitetet i Umeå

Statens provningsanstalt

Statens biografbyrå

Statens psykologisk-pedagogiska bibliotek

Radionämnden

Kabelnämnden

Närradionämnden

Taltidningsnämnden

Riksarkivet

Våldsskildringsrådet

Riksdagens ombudsmän

Svenska Akademien

Svenska Akademiens ordbok

Stiftelsen Svenska filminstitutet

Stiftelsen Nordiska museet

Sveriges Radio AB

Sveriges Television AB

Sveriges Utbildningsradio AB

Föreningen Sveriges Filmproducenter

COPYSWEDE

KLYS (Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd)

Synskadades Riksförbund

Svenska Bokförläggareföreningen

Svenska Tryckeriföreningen

Svenska Tidningsutgivareföreningen

Föreningen Svenska Masskommunikationsforskare

Svenska Videodistributörers Förening

Sveriges Allmänna Biblioteksförening

Svenska Bibliotekariesamfundet

DIK-förbundet

Kommunikationsvetenskapligt centrum, Sundsvall

Länsstyrelsen i Västernorrlands län m.fl.

HAO Medieföretagens Arbetsgivareorganisation

Sveriges Filmuthyrareförening

Allmänt

De allmänna motiveringarna väcker i allmänhet bifall, liksom försöket att gripa

över hela området med dess olika slag av allmänt tillgängliga dokument, som

betraktas som likvärdiga och på vilka man velat undvika att anlägga

kvalitetskriterier.

 Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet anser att det uppstår en

ny situation i framtiden då universitet och högskolor får en mer fri_stående

ställning. Rätten att få pliktleverans bör då förknippas med en i lagen eller

förordningen inskriven skyldighet att ge service även utanför det egna

universitetet. Liknande tankegångar framförs av KB.

 KLYS (Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd) och

COPYSWEDE önskar i ett gemensamt yttrande att det klart uttrycks i lagtexten att

tillhandahållande endast kan ske i enlighet med upphovsrättslagstiftningens

bestämmelser.

 Synskadades Riksförbund framhåller starkt värdet att arkivera material för

synskadade lika väl som annat material. Man understryker att bibliografier och

förteckningar bör ange vilket material som finns på punktskrift, kassett m.m.

 Statens kulturråd anser att svenskheten betonas för mycket i ett alltmer

mångkulturellt samhälle, vilket kan leda till att invandrare inte känner sig

berörda av förslagen.

 Universitetet i Uppsala anser att utvidgningen av leveransplikten när det

gäller dokument med svensk upphovsman kan orsaka svårigheter när det gäller att

spåra den leveranspliktige; det skulle räcka att KB bevakade sådan litteratur.

 ALB anser att det vore önskvärt med ytterligare ett exemplar av ljud- och

bildupptagningar, men att ett sådant skulle dra så stora kostnader att det inte

kan komma ifråga förrän man säkerställt bevarandet av ALB:s enda exemplar. I

framtiden kan man tänka sig att upptagningar, vilkas innehåll konverterats till

modernare medium, bevaras som ett reservexemplar.

 Att behålla KB och ALB som från varandra fristående institutioner

uppfattas av nästan alla instanser som riktigt, och man tillstyrker tanken på

att de båda institutionerna skall vara representerade i varandras styrelse.

Biblioteksstyrelsen vid universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN], som anser att man bör slå samman

KB och ALB, framhåller att materialet vid ALB måste bli bättre utnyttjat bland

forskarna och dess katalog omedelbart integreras med LIBRIS. Statskontoret anser

att förutsättningarna för en framtida sammanhållen organisation med en gemensam

ledning och styrelse bör utredas, varvid möjliga vinster av gemensam

administration och ADB-verksamhet samt förutsättningar för och framtida behov av

gemensamma depåer bör belysas. ALB anser att verksamheterna vid ALB och KB är så

olika att ett framtida samgående inte är motiverat; man framhåller i stället det

nära samarbetet med Sveriges Radio.

 Förslag till insatser för att bevara hotat material mottas också med

gillande, och de instanser som yttrat sig i frågan förordar Alternativ III. Man

ansluter sig också till tankarna att ett fördjupat samarbete är nödvändigt

mellan de institutioner som har till uppgift att bevara vårt kulturarv och

tillstyrker förslaget om att utreda bevarandet på lång sikt av framför allt

elektroniska dokument.

 Statens provningsanstalt saknar en diskussion om material och teknik för

det omfattande konverteringsarbete som kommer att bli nödvändigt och uttalar

farhågor för att nya material kan orsaka beständighetsproblem i framtiden.

 Länssstyrelsen i Västernorrlands län, Landstinget i Västernorrland,

Härnösands kommun, Sundsvall/Härnösands högskola och Landsarkivet i Härnösand

föreslår i ett gemensamt yttrande en helt annan lösning. Av allt material bör

två exemplar levereras, av vilka KB resp. ALB skulle ha ansvar för det ena och

det andra omhändertas i Västernorrland. "Rättvisetanken", dvs. att man sprider

svensk skrift till alla universitet, finner man ohållbar i längden, då kraven

från de nya högskolorna ändå inte kommer att kunna tillgodoses genom

pliktexemplar. Man framhåller länets insatser och goda resurser framför allt i

fråga om dokumenthantering på arkivsidan och utbildning i arkivkunskap, och

tänker sig, med hänvisning till existerande institutioner i Finland och Norge,

en riksdepå i länet. Man skulle där ansvara för det andra exemplaret av

skrifter/motsvarande och ljud- och bildupptagningar, jämte lågfrekvent

forskningslitteratur som skulle samlas där från forskningsbiblioteken i landet.

Vidare skulle man konvertera skrift-, ljud- och bilddokument som hotas av

förstörelse. Kommunikationsvetenskapligt Centrum, Sundsvall, framför liknande

tankegångar. Biblioteksnämnden vid Universitetet i Göteborg påpekar att

utredaren inte särskilt ingående har diskuterat det alternativ som skulle

innebära att man placerade ett exemplar vid ett nationellt depåbibliotek.

Enskilda punkter

Skrift

Beträffande nationella reservexemplaret (vari ingår ett exemplar av

dagstidningar på papper) i[REDACTED_EFTERNAMN] instämmer somliga instanser i att utredarens

bedömning är rimlig, nämligen KB, Svenska Bibliotekariesamfundet och

Statskontoret. KB understryker starkt de mottagande bibliotekens ansvar för att

med sina exemplar, "förpliktelseexemplar", tillsammans svara för god

tillgänglighet. Många instanser vänder sig mot förslaget, t.ex. DIK-förbundet,

Forskningsrådsnämnden, Humanistisk-sam_hällsvetenskapliga forskningsrådet,

Statens kulturråd, flera universitet och universitetsbibliotek bland vilka

återfinns Universitetet i[REDACTED_EFTERNAMN] med biblioteksstyrelse och fakultetsnämnder,

Föreningen Svenska Masskommunikationsforskare, Svenska Akademiens ordbok med

stöd från Sven_ska Akademien samt Svenska Tidningsutgivareföreningen. De skäl

man framför är forskningens behov av ett fullständigt och autentiskt exemplar

(man vill inte acceptera mikrofilmade dagstidningar, framför allt därför att de

anländer med försening), varvid samhällsforskningens,

masskommunikationsforskningens och ordbokens behov särskilt framhålles, nyttan

av ett fullständigt exemplar för fjärrlån inom och icke minst utom landet,

säkerhetsaspekten och skyddet mot alltför stort slitage av ett framtida unikt

fullständigt exemplar vid KB samt den bespa_ring som ligger i att andra

bibliotek inte behöver bygga upp alltför stora samlingar om reservexemplaret

finns som resurs i bakgrunden. Universitetet i Umeå förklarar sig berett att

uppta en diskussion om villkoren för att bevara reservexemplaret i Umeå.

 Universitetet i Linköping anser att Linköpings universitetsbibliotek

kostnadsfritt bör erhålla mikrofilm av dagstidningar, såsom fallet är med

universitetsbiblioteken i Uppsala,[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå. Motsvarande önskemål

framförs av Stockholms universitetsbibliotek. Svenska Bibliotekariesamfundet

instämmer i önskemålen från Linköping och Stockholm, vilket också Sveriges

Allmänna Biblioteksförening och Umeå universitet gör, dock med framhållande av

att Linköpings behov bör tillfredsställas i första hand. Statens

psykologiskpedagogiska bibliotek skulle gärna se att samlingarna fick svenskt

material inom pliktleveransernas ram, så att man kunde koncentrera sina inköp

till utländskt material.

 Svenska Bokförläggareföreningen och Föreningen Svenska

Läromedelsproducenter anser i ett gemensamt yttrande att antal exemplar som

skall levereras av skrift/motsvarande (sju) är för högt och anför som skäl höga

kostnader. Man anser att antalet pliktexemplar bör vara två.

 Synskadades Riksförbund anser att allt material som i tryckt form faller

under pliktleveranslagen också skall göra det om det framställs på punktskrift.

Överföringen är nämligen sällan helt identisk med förlagan, redigering och

layout kan bli föremål för forskning och den syn_skadade kan direkt utnyttja

redan överförda publikationer. Talboks- och punktskriftsbiblioteket anser

däremot att endast sådan punktskriftslitteratur m.m. som inte har någon

motsvarighet i tryckt form bör levereras. När det gäller att bevara talböcker

för eftervärlden vill man rådgöra med ALB om ett urval. Ansvaret för leverans av

talböcker och punktskrift bör ligga på utgivarna, ej som utredaren föreslår på

framställare/ pro_ducent.

 Humanistisk-samhällsvetenskapliga forskningsrådet anser att pliktexemplar

av material för läshandikappade bör ske till Talboks- och

punktskriftsbiblioteket, som då skulle få skyldighet att bevara detta material.

 Prop.

1993/94:10

Elektroniska dokument, allmänt

Svenska Bibliotekariesamfundet, Sveriges Allmänna Biblioteksförening och Umeå

universitet framhåller att elektroniska dokument skall levereras tillsammans med

nödvändiga program och dokumentation.

 De nämnda organisationerna anser att det är svårt att fastställa upplagas

storlek, och vill därför inte ha en upplaga på 50 exemplar som ett kriterium för

leverans. Bättre skulle vara att utgå ifrån den allmänna tillgängligheten.

Film och videogram

KLYS (Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd) och COPYSWEDE

anser, tillsammans med Nordiska Museet, att vissa filmer och videogram som visas

offentligt bara finns i enstaka exemplar, och att det då inte är rimligt att

leverera pliktexemplar.

 Stiftelsen Svenska filminstitutet framhåller att den föreslagna ordningen

med leverans till ALB av film på filmbas leder till att man får en komplett

samling av distributionskopior av svensk film, vilket vore en stor fördel. Dock

leder förslaget till ökade kostnader för distributörerna, vilket måste motverkas

på något sätt. Utredningen förutsätter avtal mellan filminstitutet och ALB av

den innebörden att filminstitutets resurser utnyttjas för omhändertagande av

filmen på filmbas medan ansvaret förblir hos ALB; utredningen företräder

nämligen den ståndpunkten att en statlig myndighet bör ha ansvaret för

pliktexemplaren. Filminstitutet genmäler härtill att dess statliga uppdrag på

det filmkulturella området i och med 1993 års finansieringsavtal till 100 %

finansieras av allmänna medel. Det vore därför, menar man, fullt möjligt att

knyta en pliktleverans direkt till filminstitutet utan omväg över ALB.

Filminstitutet tillstyrker utvidgningen av leveransen till att gälla

beställningsfilm (indu_stri_film, skolfilm m.m.).

 HAO Medieföretagens Arbetsgivarorganisation anser att ett genomförande av

förslaget, vilket skulle innebära att leveransplikten utökades, skulle leda till

kostnadsökningar för en redan ekonomiskt ansträngd bransch. Den sannolika

konsekvensen av förslaget blir enligt remissyttrandet att den leverans av s.k.

master till Stiftelsen Svenska filminstitutet som nu sker av varje svensk film

kommer att bli för dyrbar och upphöra; konsekvensen blir då en försämring av

bevarandet. Många rent kommersiella produkter saknar enligt organisationen

intresse och viss beställningsfilm kan innehålla intern information som är att

likna vid affärshemligheter. Man föreslår därför att nuvarande bestämmelser om

film och video skall gälla.

 Sveriges Filmuthyrareförening anser att förslaget medför en oacceptabel

kostnad för filmens producent och distributör. Föreningen Sveriges

Filmproducenter önskar ingen ändring i nuvarande ordning i fråga om leverans och

bevarande av film hos ALB och Stiftelsen Svenska filminstitutet.

 Sveriges Videodistributörers Förening skulle föredra att man inte behövde

lämna in en film i videogramform till ALB om den redan lämnats in på filmbas.

Den information som medföljer videogrammet skulle kunna levereras särskilt.

Detta skulle minska kostnaderna för video_brans_chen och spara utrymme hos ALB.

 Våldsskildringsrådet tillstyrker ändringen av innehållet i 17 tredje

stycket pliktexemplarslagen (förslaget: 32 ) om redovisning av video_gram.

Fonogram och vissa andra elektroniska dokument

ALB anser att det vore önskvärt att hela utbudet av fonogram levererades in, med

tanke på den stora betydelse utländska fonogram har inte minst för

ungdomskulturen, men finner att arbetet med detta material vore kostsamt och får

stå tillbaka för det utvidgade omhändertagande som föreslås av radio- och

TV-sändningar.

 Synskadades Riksförbund anser att leveransplikt bör inträda för

taltidningar m.m. avsedda för synskadade redan vid upplaga på mindre än 50

exemplar. Det framhålles, liksom i fråga om punktskrift, att dokument för

synskadade ofta innehåller unikt material. Taltidningsnämnden anser att

dagstidningarnas taltidningsversioner bör vara undantagna från leveransplikt,

eftersom förlagetrohet är ett krav för sändningstillstånd för radiotidningar och

för statsstöd till kassettidningar.

Kombinerat material

Svenska Bokförläggareföreningen och Föreningen Svenska Läromedelsproducenter

anser i ett gemensamt yttrande att antalet pliktexemplar bör vara två, ej sju

som utredningen föreslår. Man anför kostnadsskäl, men även svårigheter i den

praktiska hanteringen av kombinerat material, som ofta utges successivt. Även

KLYS (Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd) och COPYSWEDE

anser att det föreslagna antalet är för högt.

Ljudradio- och televisionsprogram

Kabelnämnden kritiserar lagförslaget däri att det skulle innebära orimliga

kostnader, som inte närmare klarlagts, för de leveranspliktiga, dvs. närmast för

kabelsändarföretagen, och anser att ett förfarande där ALB utväljer vissa

sändarföretag (men inte andra) som leveransskyldiga står i strid dels med

regeringsformens regler om delegation av normgivning, dels med dess bestämmelse

om allas likhet inför lagen. Även Närradionämnden anser att kostnaderna för

leverantörerna skulle bli stora, att en delegation till ALB på detta område är

tveksam och att det bör framgå av lagen i vilken omfattning rekvisition får ske.

Närradionämnden varnar för att kvaliteten på levererade referensband ofta torde

bli låg. Båda nämnderna anser det rimligt att söka åstadkomma frivilliga

överenskommelser mellan ALB och sändare. Beträffande pliktleveransens omfattning

när det gäller ljudradio och television finner justitiekanslern det acceptabelt

att använda regeringens kompetens att besluta om verk_ställighetsföreskrifter

enligt 8 kap. 13 regeringsformen.

Sveriges Radio anser att det kan finnas skäl att med ALB diskutera en minskning

av pliktleveransen när det gäller program som mest sänder fonogram, emedan dessa

finns bevarade på annat sätt.

Flera remissinstanser anser att ytterligar undersökningar krävs för att man

skall komma fram till en metod som ger så god representativitet som möjligt när

det gäller att välja ut radio- och TV-sändningar med begränsad räckvidd. ALB

framhåller i sitt yttrande att man avser att ta upp diskussioner med

representanter för forskningen i detta ärende.

Leverantör

 Umeå universitet anser att förläggare eller distributör (ej framställare)

bör leverera CD-ROM, eftersom framställaren/skivpressaren normalt inte har

tillgång till de program och övrig dokumentation som kan vara nödvändiga för

återvinning av innehållet.

 HAO Medieföretagens Arbetsgivarorganisation anser att beställare, ej

producent, skall leverera videogram.

Tid för leverans

Flera universitetsbibliotek och Sveriges Allmänna Biblioteksförening an_ser att

leverans av tryckt skrift bör ske snabbare än som föreslås (förslaget: inom en

månad efter utgången av det kvartal då skriften utgavs, något snabbare för

dagstidningar). Universitetet i Uppsala finner förslaget rimligt.

Bevarandefrågor

Forskningsrådsnämnden protesterar mot att KB och ALB skall bevara med "största

möjliga fullständighet" enligt 2 förslaget till förordning och kräver ett

fullständigt bevarande. KB accepterar förslaget. Stockholms

universitetsbibliotek uttrycker viss tvekan och förutsätter att KB omgående

utarbetar riktlinjer och diskuterar dessa med forskarsamhället. Svenska

Bibliotekariesamfundet vill ha klarare besked: antingen fullständigt bevarande

eller gallring. I det senare fallet skulle en specialutredning kunna peka ut

kriterier för gallring.

 I fråga om gallring anser ALB att duplettgallring är det enda som kan

komma i fråga beträffande arkivets material.

Samråd

I 2 förordningen talas om samråd i bevarandefrågor mellan KB och

universitetsbiblioteken. KB tillstyrker, liksom biblioteksnämnden vid Göteborgs

universitetsbibliotek. Stockholms universitetsbibliotek avstyrker. Uppsala

universitet är tveksamt och föredrar snarare en stark rekommendation om samråd;

man anser bestämmelsen oklar och undrar om meningen är att inga förändringar i

t.ex. gallringsprinciper får ske förrän efter samråd med KB.

 I betänkandets avsnitt 9.3 s. 109, föreslås en samrådsplikt mellan

Sveriges Radio och ALB beträffande bevarande och tillhandahållande av ra_dio-

och TV-program. Sveriges Radio, Sveriges Utbildningsradio och Sveriges

Television påpekar att sådan plikt ej kan åläggas dem. Det framhålls också att

de bör stå fria från statliga institutioner och att de har ett gott samarbete

med ALB.

Avgifter vid ALB

ALB instämmer med utredaren i att arkivets tjänster bör vara avgiftsfria. Så ock

övriga instanser som berör frågan, t.ex. biblioteksnämnden vid Universitetet i

Göteborg och Humanistisk-samhällsvetenskapli_ga forskningsrådet.

Ersättning för band

Utredaren har föreslagit att Sveriges Radio inte längre skulle få ersättning

från ALB för de band som levereras, eftersom andra sändande företag inte får

sådan ersättning. Sveriges Radio anser att deras public-ser_vi_ceuppdrag, som

utesluter kommersiellt syfte, och den stora mängden av band motiverar

ersättningen. På liknande sätt uttalar sig Sveriges Utbildningsradio och

Sveriges Television.

 Prop.

1993/94:10

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till

Lag om pliktleverans av dokument

Inledande bestämmelser

1 I denna lag ges föreskrifter om skyldighet att till bibliotek eller

Arkivet för ljud och bild lämna exemplar av dokument som lagrar text, ljud eller

bild (pliktexemplar).

 Pliktexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskning och

studier enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer.

2 I denna lag förstås med

 dokument ett exemplar av något som lagrar information för läsning,

 avlyssning eller visning,

 skrift ett dokument som lagrar text eller fast bild,

 dagstidning en skrift som utgör allmän nyhetstidning och publikation av

 dagspresskaraktär med reguljär nyhetsförmedling och allmänpolitisk

 opinionsbildning och som normalt kommer ut med minst ett nummer varje

 vecka, samt löpsedel och bilaga,

 dokument i mikroform en skrift i förminskad form som kan läsas endast

 med hjälp av apparat,

 film ett dokument som består av bilder avsedda att projiceras i snabb

 följd,

 dokument för elektronisk återgivning ett dokument som i fixerad form

 lagrar text, ljud eller bild och vars innehåll kan återges enbart med

 hjälp av elektroniskt hjälpmedel,

 fonogram ett dokument för elektronisk återgivning som uteslutande lagrar

 ljud,

 videogram ett dokument för elektronisk återgivning som lagrar rörliga

 bilder, med eller utan ljud.

3 Ett dokument görs tillgängligt för allmänheten här i landet när exemplar

bjuds ut till försäljning, uthyrning eller utlåning eller annars sprids till

allmänheten eller när informationen i dokumentet återges offentligt eller i

förvärvsverksamhet inför en större sluten krets.

4 Ett dokument skall anses röra svenska förhållanden, om informationen i

dokumentet helt eller delvis är avfattad på svenska språket eller dokumentet

helt eller delvis innehåller verk av svensk upphovsman eller framförande av

svensk konstnär eller, om inte någon av dessa förutsättningar föreligger,

dokumentet ändå huvudsakligen är avsett att spridas inom landet.

 Prop.

1993/94:10

Pliktleveransens omfattning

Skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen

5 Av skrift, som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har

framställts och givits ut här i landet, skall sju pliktexemplar lämnas, om inte

annat följer av 7, 8 eller 9 .

6 Av skrift, som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har

framställts utomlands, skall sju pliktexemplar lämnas, om

 1.skriften är sådan periodisk skrift för vilken utgivningsbevis finns

eller skall finnas eller

 2.skriften inte är periodisk och har lämnats ut för spridning här i

landet inte bara i enstaka exemplar och rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av 7, 8

eller 9 .

7 Om en skrift som avses i 5 eller 6 har samma innehåll och utförande

som en tidigare framställd skrift, skall endast två pliktexemplar lämnas, under

förutsättning att pliktexemplar av den tidigare framställda skriften har lämnats

eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 .

 Av skrift som har framställts i punktskrift skall två pliktexemplar

lämnas, om inte annat följer av vad som föreskrivs i 9 .

 Skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt 5 och 6 omfattar inte ett

sådant radioprogram, en film eller en ljudupptagning som enligt 1_kap. 7 andra

stycket tryckfrihetsförordningen skall jämställas med en bilaga till en

periodisk skrift.

8 I fråga om tryckt dagstidning gäller, i stället för vad som följer av 5,

6 och 7 , följande.

 Av tidningen skall tre pliktexemplar lämnas.

 Om tidningen ges ut i flera olika editioner, skall pliktexemplar lämnas

av den edition som har utgivits först och, om tidningen ges ut i minst tre olika

editioner, också av den edition som har utgivits sist.

 Har en sida eller löpsedel ändrats, skall pliktexemplar lämnas av varje

ändrad sida eller löpsedel. Detta gäller dock inte om den ändrade sidan eller

den ändrade löpsedeln ingår i pliktexemplar som lämnas enligt tredje stycket.

9 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 5-8 föreligger inte i fråga

om

 1.visitkort, etikett, blankett, reklamblad och emballagetryck eller

därmed jämförlig skrift,

 2.protokoll, arbetspromemoria eller liknande skrift, som har framställts

hos myndighet,

 3.skrift som har framställts i punktskrift och som har samma innehåll

som en tidigare framställd skrift eller som är en sammanställning av utdrag ur

tidigare framställda skrifter, under förutsättning att pliktexemplar av den

eller de tidigare framställda skrifterna har lämnats eller lämnas samtidigt,

 4.skrift som skall lämnas som tillbehör till pliktexemplar enligt 32 .

 Prop.

1993/94:10

Annan skrift

10 Av dokument för elektronisk återgivning som lagrar text eller fast bild

eller av dokument i mikroform skall sju pliktexemplar lämnas, om dokumentet har

framställts här i landet i minst 50 exemplar och har gjorts tillgängligt för

allmänheten här.

 Av dokument som avses i första stycket som har framställts utomlands och

har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall

sju exemplar lämnas, om dokumentet rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första och andra styckena gäller inte om annat följer

av 11 .

11 Om ett dokument som avses i 10 har samma innehåll som en tidigare

eller samtidigt framställd skrift som avses i 5 eller har samma innehåll och

utförande som ett tidigare framställt dokument av samma slag, skall endast två

pliktexemplar lämnas, under förutsättning att pliktexemplar av den tidigare

eller samtidigt framställda skriften eller det tidigare framställda dokumentet

har lämnats eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 .

Film och videogram

12 Av film som har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet skall

ett pliktexemplar lämnas.

 Av videogram som har gjorts tillgängligt för allmänheten här i landet i

minst fem exemplar skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och

därvid inte godkänts för visning skall ett pliktexemplar lämnas.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 13

eller av vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 .

13 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 12 föreligger inte i fråga

om sådant dokument som har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

dokument, av vilket pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 .

Fonogram och vissa andra elektroniska dokument

14 Av fonogram som har framställts här i landet i minst 50 exemplar och som

har gjorts tillgängligt för allmänheten här skall ett pliktexemplar lämnas.

 Av fonogram som har framställts utomlands och har gjorts tillgängligt

för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall ett pliktexemplar lämnas,

om fonogrammet rör svenska förhållanden.

 Vad som sägs om fonogram i första och andra styckena skall tillämpas

även på dokument för elektronisk återgivning som är av annat slag än som avses i

10 och som inte är videogram eller fonogram.

 Föreskrifterna i denna paragraf gäller inte om annat följer av 15

eller av vad som föreskrivs om kombinerat material i 16 och 17 .

15 Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 14 föreligger inte i fråga

om sådant dokument som har samma innehåll och utförande som tidigare framställt

dokument, av vilket pliktexemplar har lämnats.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 .

Kombinerat material

16 Med kombinerat material förstås material, som innehåller dels en eller

flera skrifter, av vilka pliktexemplar skall lämnas, dels en eller flera filmer,

videogram, fonogram eller dokument för elektronisk återgivning som avses i 14

tredje stycket, av vilka pliktexemplar skall lämnas.

17 Av kombinerat material skall sju pliktexemplar lämnas.

 Om kombinerat material har samma innehåll och utförande som tidigare

framställt kombinerat material, skall endast två pliktexemplar lämnas, under

förutsättning att pliktexemplar av det tidigare framställda kombinerade

materialet har lämnats eller lämnas samtidigt.

Ljudradio- och televisionsprogram

18 Av ljudradio- och televisionsprogram, som skall spelas in enligt 5_kap.

3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden, skall ett pliktexemplar lämnas i form av en

sådan inspelning av programmet som skall göras enligt bestämmelsen.

 Av ljudradio- och televisionsprogram, som svenskt programföretag får

sända med stöd av tillstånd enligt 5 radiolagen (1966:755) eller som genom

satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt

programföretag, skall pliktexemplar lämnas av samtliga sändningar.

 Av andra ljudradio- och televisionsprogram än som avses i andra stycket

skall pliktexemplar lämnas av samtliga sändningar under högst fyra veckor per

kalenderår. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får besluta

under vilka veckor leverans skall ske.

Vem som skall leverera

19 Pliktexemplar av skrift, som avses i 1 kap. 5

tryckfrihetsförordningen, skall lämnas

 1.när det gäller skrift, som har framställts här i landet, av

framställaren,

 2.när det gäller periodisk skrift, som har framställts utomlands, av

utgivaren här i landet,

 3.när det gäller annan skrift än periodisk skrift, som har framställts

utomlands, av förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av

den som har låtit lämna ut skriften för spridning här i landet.

20 Pliktexemplar skall lämnas

 1.när det gäller film, av den som låtit göra filmen tillgänglig för

allmänheten här i landet,

 2.när det gäller film eller videogram som har granskats av Statens

biografbyrå och därvid inte godkänts för visning, av den som har begärt

granskningen hos byrån.

21 Pliktexemplar av dokument i mikroform eller annat dokument för

elektronisk återgivning än sådant videogram som har granskats av Statens

biografbyrå och därvid inte godkänts för visning skall lämnas

 1.om det har framställts här i landet, av den som har framställt

dokumentet,

 2.om det har framställts utomlands, av den som har låtit föra in

exemplaret till landet.

22 Pliktexemplar skall lämnas

 1.när det gäller kombinerat material, som har framställts inom landet,

av den som har beställt framställningen eller, om sådan beställare inte finns,

av den som har låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet,

 2.när det gäller kombinerat material, som helt eller delvis har

framställts utomlands, av förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare

inte finns, av den som har låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten

här i landet.

23 Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas av den

som enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ombesörja

att programmet spelas in.

Till vem leverans skall ske m.m.

24 Av pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i

två eller tre exemplar skall ett eller två exemplar lämnas till Kungl.

biblioteket och ett exemplar lämnas till Lunds universitetsbibliotek.

 Av pliktexemplar av skrift eller kombinerat material som skall lämnas i

sju exemplar skall ett exemplar lämnas till vart och ett av Kungl. biblioteket

och Stockholms, Uppsala, Linköpings, Lunds, Göteborgs och Umeå

universitetsbibliotek.

25 Pliktexemplar av film, annat dokument för elektronisk återgivning än

sådant som avses i 10 eller upptagning av ljudradio- och televisionsprogram

skall lämnas till Arkivet för ljud och bild.

26 Den som har lämnat pliktexemplar av film skall beredas tillfälle att

hämta filmen sedan Arkivet för ljud och bild har haft skälig tid för att

framställa en kopia.

 Prop.

1993/94:10

Tid för leverans

27 Pliktexemplar skall lämnas av dagstidning som avses i 8 enligt

följande.

Utgivningsmånad Lämnas före utgången av

januari, februari mars

mars, april maj

maj, juni juli

juli, augusti september

september, oktober november

november, december januari

28 Pliktexemplar skall lämnas av

 1. annan skrift som avses i 1 kap. 5

tryckfrihetsförordningen än dagstidning, inom en månad efter utgången av det

kalenderkvartal under vilket skriften utgavs,

 2. videogram, så snart som videogrammet har gjorts

tillgängligt för allmänheten här i landet,

 3. dokument i mikroform, film eller annat dokument för

elektronisk återgivning än videogram, inom en månad från den dag då dokumentet

först gjordes tillgängligt för allmänheten här i landet,

 4. film eller videogram som har granskats av Statens

biografbyrå och därvid inte godkänts för visning, inom en månad från den dag då

beslut i granskningsärendet vunnit laga kraft.

29 Pliktexemplar skall lämnas av kombinerat material som har gjorts

tillgängligt för allmänheten i fullständigt skick, inom en månad efter utgången

av det kalenderkvartal under vilket materialet gjordes tillgängligt.

 I annat fall än som anges i första stycket skall pliktexemplar av material

som utgör en del av kombinerat material lämnas i enlighet med vad som följer av

bestämmelserna i 28 för varje dokumentslag.

30 Pliktexemplar skall lämnas av ljudradio- och televisionsprogram, in_om en

månad från den dag då skyldigheten att bevara upptagningen enligt 5 kap. 3

lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden upphörde.

Särskilda föreskrifter för videogram

31 Över pliktexemplar av videogram som har lämnats till Arkivet för ljud och

bild skall ett särskilt register föras med hjälp av automatisk databehandling. I

registret skall antecknas ett nummer för varje video_gram. Statens biografbyrå

får ha terminalåtkomst till detta register.

 Arkivet för ljud och bild skall underrätta den som har lämnat

pliktexemplar av videogram om de nummer som videogrammen har fått i re_gistret.

 Den som är skyldig att lämna pliktexemplar till Arkivet för ljud och bild

skall föra en förteckning över videogram som omfattas av plikten och i

förteckningen ange de registernummer som de ingivna pliktexemplaren har fått.

Gemensamma föreskrifter

32 Pliktexemplar som skall lämnas enligt föreskrifterna i denna lag, skall

även omfatta

 1. bildband, diabilder och liknande material som utgör

komplement till pliktexemplaret,

 2. omslag, fodral, folder, broschyr och liknande mindre

tillbehör som följer med varje exemplar när detta görs tillgängligt för

allmänheten,

 3. såvitt gäller dokument för elektronisk återgivning,

sådana särskilda anvisningar som kan fordras för att användaren skall kunna

tillgodogöra sig innehållet i dokumentet.

 Den som beställer framställning av ett dokument, som framställaren skall

lämna pliktexemplar av enligt 19 1 och 21 1, skall tillhandahålla

framställaren sådant material som enligt första stycket skall lämnas med

pliktexemplaret.

 Pliktexemplar och tillbehör skall vara i samma skick som de exemplar som

är avsedda att göras tillgängliga för allmänheten.

33 Varje försändelse med pliktexemplar skall vara åtföljd av en förteckning

över det material som ingår i försändelsen. Förteckningen skall vara

underskriven och lämnas i två exemplar. Det ena exemplaret skall återställas med

anteckning om att materialet har mottagits.

 Om det ingår kombinerat material i en försändelse, skall detta särskilt

an_ges i förteckningen.

34 Den som åsidosätter skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag

kan av den myndighet som regeringen bestämmer föreläggas att vid vite fullgöra

sin skyldighet.

35 Den som underlåter att fullgöra sin skyldighet att föra en förteckning

enligt 31 tredje stycket eller den som underlåter att tillhandahålla material

enligt 32 andra stycket skall dömas till böter.

36 Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får för visst fall

medge undantag från skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag.

37 Beslut som en annan myndighet än regeringen har meddelat och som gäller

avlämnande av pliktexemplar eller tillhandahållande av bevarat material enligt

denna lag får överklagas hos länsrätten.

 Beslut om undantag enligt 36 får dock inte överklagas.

_____________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994, då lagen (1978:487) om

pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall upphöra att

gälla.

 Prop.

1993/94:10

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga

verk

Härigenom föreskrivs att 22 a lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära

och konstnärliga verk skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

 22 a [3]

 Har företag som avses i 22 första stycket rätt att i utsändning återge verk,

får företaget också ta upp verket på en anordning genom vilken det kan återges,

om detta sker

 1. för att säkerställa framtida bevisning om utsändningens innehåll och

 2. för att det behövs för att en statlig myndighet skall kunna fullgöra sina

uppgifter när det gäller att i efterhand utöva tillsyn över

utsändningsverksamheten.

 Har sådan upptagning Har

som avses i första sådan upptagning som avses i

stycket dokumentariskt första stycket

värde, får den bevaras i dokumentariskt värde, får den

arkiv som avses i lagen bevaras i arkiv som avses i

(1978:487) om lagen (1993:000) om

pliktexemplar av pliktleverans av dokument.

skrifter och ljud- och

bildupptagningar.

 Upptagning som avses i första stycket får utnyttjas endast för ändamål som

anges där, om ej annat följer av 22 c .

-----------

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

 **Fotnot**

 [3]_Senaste lydelse 1991:1073.

 Prop.

1993/94:10

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:886) om granskning och kontroll av filmer och

videogram

 Härigenom föreskrivs att 18 lagen (1990:886) om granskning och kontroll av

filmer och videogram skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 18

 Bestämmelser om att Bestämmelser

biografbyrån har om att biografbyrån har

terminalåtkomst till det terminalåtkomst till det

register som arkivet för register som arkivet för

ljud och bild för över ljud och bild för över

pliktexemplar av filmer pliktexemplar av filmer och

och videogram finns i videogram finns i lagen

lagen (1978:487) om (1993:000) om pliktleverans

pliktexemplar av av dokument.

skrifter och ljud- och

bildupptagningar.

-----------

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

 Prop.

1993/94:10

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens

och yttrandefrihetsgrundlagens områden

 Härigenom föreskrivs att 5 kap. 7 och 8 lagen (1991:1559) med föreskrifter

på tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 kap.

 7 [4]

 I närradiolagen (1982:459), lagen (1991:2027) om kabelsändningar till

allmänheten, lagen (1992:1356) om satellitsändningar av televisionsprogram till

allmänheten och i lokalradiolagen (1993:120) finns ytterligare bestämmelser om

skyldighet att tillhandahålla inspelningar av radioprogram.

 I lagen (1978:487) om I

pliktexemplar av ljud- lagen (1993:000) om

och bildupptagningar pliktleverans av dokument

finns bestämmelser om finns bestämmelser om

skyldighet att lämna skyldighet att lämna

skrifter och skrifter och upptagningar

upptagningar till till bibliotek eller till

bibliotek eller till arkivet för ljud och bild.

arkivet för ljud och

bild.

 8

 Ett videogram som Ett

avses i 17 andra videogram som inte har

stycket lagen om getts in till Statens

pliktexemplar av biografbyrå för granskning

skrifter och ljud- och enligt lagen (1990:886) om

bildupptagningar skall granskning och kontroll av

anses ha lämnats ut för filmer och videogram skall

spridning först när anses ha lämnats ut för

pliktexemplar har spridning först när

lämnats. plikt_exemplar enligt lagen

 (1993:000) om pliktleverans

 av dokument har lämnats.

-----------

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994.

 **Fotnot**

 [4]_Senaste lydelse 1993:124.

 Prop.

1993/94:10

 Prop.

1993/94:10

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1993-05-17

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Hans-Gunnar

Solerud, regeringsrådet Anders Swartling.

 Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 29 april 1993 har

re_ge_ringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande

över förslag till lag om pliktleverans av dokument, m.m.

 Förslagen har inför lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Karin
[REDACTED_EFTERNAMN].

 Förslagen föranleder följande yttrande av lagrådet:

Förslaget till lag om pliktleverans av dokument

Lagrådet har underkastat förslaget i vissa delar en omarbetning av i huvudsak

formell natur. Lagrådets författningsförslag framgår av bilagan till detta

protokoll.

 Följande punkter i lagrådets förslag förtjänar att kommenteras särskilt.

 I remissprotokollet anges att vitesföreläggande att fullgöra skyldigheten

att lämna pliktexemplar inte - i motsats till vad som gäller enligt nuvarande

lag - skall kunna överklagas. Bestämmelsen i förslagets 37 om överklagande av

beslut enligt den nya lagen är dock utformad på sådant sätt att

vitesföreläggandena kan överklagas. Lagrådet finner denna ordning lämpligast och

har behållit remissförslagets lagtext. I ett annat avseende föreslår lagrådet

dock en förändring av 37 . Lagen om pliktexemplar av dokument skall inte

innehålla några regler om tillhandahållande av bevarat material. Föreskrifterna

härom avses bli meddelade i förordning. Bestämmelsen om överklagande av beslut i

sådana frågor bör inflyta i förordningen och uteslutas ur 37 .

 Bestämmelsen om ikraftträdande i det remitterade förslaget innehåller inte

någon regel om hur det skall förfaras med äldre dokument. I lagrådets förslag

har en sådan regel lagts till.

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan annan erinran än att hänvisningen till lagen om

pliktleverans av dokument bör ändras till att avse lagen med dess av lagrådet

föreslagna rubrik.

 Prop.

1993/94:10

Bilaga till lagrådets protokoll 1993-05-17

Förslag till

Lag om pliktexemplar av dokument

Inledande bestämmelser

1

I denna lag ges föreskrifter om skyldighet att till bibliotek eller Arkivet för

ljud och bild lämna exemplar av dokument (pliktexemplar).

 Pliktexemplar skall bevaras och tillhandahållas för forskning och studier

enligt föreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer.

2

I denna lag förstås med

 dokument ett föremål som lagrar information för läsning, avlyssning

 eller visning,

 skrift ett dokument som lagrar text eller fast bild,

 dagstidning en skrift som utgör allmän nyhetstidning av

 dagspresskaraktär med reguljär nyhetsförmedling eller allmänpolitisk

 opinionsbildning som normalt kommer ut med minst ett nummer varje vecka,

 jämte tillhörande löpsedel och bilaga,

 skrift i mikroform en skrift i förminskad form som kan läsas endast med

 hjälp av apparat,

 film ett dokument som består av bilder avsedda att projiceras i snabb

 följd,

 dokument för elektronisk återgivning ett dokument som i fixerad form

 lagrar text, ljud eller bild och vars innehåll kan återges enbart med

 hjälp av elektroniskt hjälpmedel,

 fonogram ett dokument för elektronisk återgivning som uteslutande lagrar

 ljud,

 videogram ett dokument för elektronisk återgivning som lagrar rörliga

 bilder, med eller utan ljud.

3

------------------------------------------------

4

-------------------------------------------------

Dokument som skall lämnas

Skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen

5

Av skrift, som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har

framställts och utgivits här i landet, skall sju pliktexemplar lämnas, om annat

inte följer av 7, 8 eller 9 .

6

Av skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen och som har

framställts utomlands skall sju pliktexemplar lämnas

 1.om skriften är sådan periodisk skrift för vilken utgivningsbevis finns

eller skall finnas, eller

 2.om skriften inte är periodisk, har lämnats ut för spridning här i landet

inte bara i enstaka exemplar och rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av 7, 8 eller

9 .

7

Om en skrift som avses i 5 eller 6 har samma innehåll och utförande som en

tidigare framställd skrift, skall endast två pliktexemplar lämnas, under

förutsättning att pliktexemplar av den tidigare framställda skriften har lämnats

eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 .

 Av skrift som har framställts i punktskrift skall två pliktexemplar

lämnas, om annat inte följer av vad som föreskrivs i 9 .

 Skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt 5 och 6 omfattar inte ett

radioprogram, en film eller en ljudupptagning som enligt 1 kap. 7 andra

stycket tryckfrihetsförordningen skall jämställas med en bilaga till en

periodisk skrift.

8

-----------------------------------------------------

9

Skyldighet att lämna pliktexemplar enligt 5-8 föreligger inte i fråga om

 1.visitkort, etikett, blankett, reklamblad och emballagetryck eller därmed

jämförlig skrift,

 2.protokoll, arbetspromemoria eller liknande skrift, som har framställts

hos myndighet,

 3.skrift som har framställts i punktskrift och som har samma innehåll som

en tidigare framställd skrift eller som är en sammanställning av utdrag ur

tidigare framställda skrifter, under förutsättning att pliktexemplar av den

eller de tidigare framställda skrifterna lämnas i stället eller har lämnats

tidigare,

 4.skrift som skall lämnas som tillbehör till pliktexemplar enligt 32 .

Annan skrift

10

Av skrift som utgör dokument för elektronisk återgivning och av skrift i

mikroform skall sju pliktexemplar lämnas, om skriften har framställts här i

landet i minst 50 exemplar och har gjorts tillgänglig för allmänheten här.

 Av skrift som avses i första stycket och som har framställts utomlands och

gjorts tillgänglig för allmänheten här i landet i minst 50 exemplar skall sju

exemplar lämnas, om skriften rör svenska förhållanden.

 Föreskrifterna i första och andra styckena gäller inte om annat följer av

11 .

11

Om en skrift som avses i 10 har samma innehåll som en tidigare eller samtidigt

framställd skrift som avses i 5 eller har samma innehåll och utförande som en

tidigare framställd skrift som avses i 10 , skall endast två pliktexemplar

lämnas, under förutsättning att pliktexemplar av den tidigare eller samtidigt

framställda skriften har lämnats eller lämnas samtidigt.

 Föreskrifterna i första stycket gäller inte om annat följer av

föreskrifterna om kombinerat material i 16 och 17 .

Film och videogram

12

-----------------------------------------------------

13

-----------------------------------------------------

Fonogram och vissa andra dokument för elektronisk återgivning

14

-----------------------------------------------------

15

-----------------------------------------------------

Kombinerat material

16

Med kombinerat material förstås material, som innehåller dels en eller flera

skrifter, dels ett eller flera dokument som utgörs av film, video_gram, fonogram

eller dokument för elektronisk återgivning som avses i 14 tredje stycket. Med

skrifter och andra dokument som kan ingå i kombinerat material avses endast

sådana som var för sig har medfört eller skulle medföra skyldighet att lämna

pliktexemplar.

17

-----------------------------------------------------

 Prop.

1993/94:10

Ljudradio- och televisionsprogram

18

Av ljudradio- och televisionsprogram, som skall spelas in enligt 5 kap. 3_

lagen (1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden, skall pliktexemplar lämnas i form av en

sådan inspelning av programmet som skall göras enligt bestämmelsen.

 Av ljudradio- och televisionsprogram, som svenskt programföretag får sända

med stöd av tillstånd enligt 5 radiolagen (1966:755) eller som genom

satellitsändning som utgår från Sverige förmedlas till allmänheten från svenskt

programföretag, skall ett pliktexemplar lämnas av varje sändning.

 Av andra ljudradio- och televisionsprogram än som avses i andra stycket

skall ett pliktexemplar lämnas av varje sändning som ägt rum under högst fyra

veckor per kalenderår. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer

får besluta för vilka veckor som pliktexemplar skall lämnas.

Vem som skall lämna pliktexemplar

19

----------------------------------------------------

20

Pliktexemplar av film skall lämnas av den som låtit göra filmen tillgänglig för

allmänheten här i landet.

 När det gäller film som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning skall pliktexemplar dock lämnas av den som har begärt

granskningen hos byrån.

21

Pliktexemplar av skrift i mikroform eller dokument för elektronisk återgivning

skall lämnas

 1.om det har framställts här i landet, av den som har framställt

dokumentet,

 2.om det har framställts utomlands, av den som har låtit föra in

exemplaret till landet.

 I fråga om videogram som har granskats av Statens biografbyrå och därvid

inte godkänts för visning skall dock pliktexemplar lämnas till den som har

begärt granskningen hos byrån.

22

Pliktexemplar av kombinerat material skall lämnas

 1.när det gäller material, som har framställts inom landet, av den som har

beställt framställningen eller, om sådan beställare inte finns, av den som har

låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet,

 2.när det gäller material, som helt eller delvis har framställts

utomlands, av förläggaren här i landet eller, om sådan förläggare inte finns, av

den som har låtit göra materialet tillgängligt för allmänheten här i landet.

23

Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas av den som

enligt 5 kap. 3 lagen (1991:1559) med föreskrifter på

tryckfrihetsförordningens och yttrandefrihetsgrundlagens områden skall ombesörja

att programmet spelas in.

Vem som pliktexemplar skall lämnas till

24

----------------------------------------------------

25

Pliktexemplar av film, av annat dokument för elektronisk återgivning än sådant

som avses i 10 eller av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram skall

lämnas till Arkivet för ljud och bild.

26

Den som har lämnat pliktexemplar av film har rätt att återfå filmen och skall

beredas tillfälle att hämta filmen sedan Arkivet för ljud och bild har haft

skälig tid för att framställa en kopia.

Tid då pliktexemplar skall lämnas

27

Pliktexemplar av tryckt dagstidning skall lämnas enligt följande.

Utgivningsmånad Lämnas före utgången av

januari, februari mars

mars, april maj

maj, juni juli

juli, augusti september

september, oktober november

november, december januari

28

Pliktexemplar skall lämnas av

 1.annan skrift som avses i 1 kap. 5 tryckfrihetsförordningen än tryckt

dagstidning, inom en månad efter utgången av det kalenderkvartal under vilket

skriften utgavs,

 2.videogram, så snart som videogrammet har gjorts tillgängligt för

allmänheten här i landet,

 3.skrift i mikroform, film eller annat dokument för elektronisk

återgivning än videogram, inom en månad från den dag då dokumentet först gjordes

tillgängligt för allmänheten här i landet.

 Av film eller videogram som har granskats av Statens biografbyrå och

därvid inte godkänts för visning skall dock pliktexemplar lämnas inom en månad

från den dag då beslut i granskningsärendet vunnit laga kraft.

29

Pliktexemplar av kombinerat material som har gjorts tillgängligt för allmänheten

i fullständigt skick skall lämnas inom en månad efter utgången av det

kalenderkvartal under vilket materialet gjordes tillgängligt.

 I annat fall än som anges i första stycket skall pliktexemplar av material

som utgör en del av kombinerat material lämnas i enlighet med vad som följer av

bestämmelserna i 28 för varje dokumentslag.

30

Pliktexemplar av ljudradio- och televisionsprogram skall lämnas inom en månad

från den dag då skyldigheten att bevara upptagningen enligt 5_kap. 3 lagen

(1991:1559) med föreskrifter på tryckfrihetsförordningens och

yttrandefrihetsgrundlagens områden upphörde.

Särskilda föreskrifter för videogram

31

Arkivet för ljud och bild skall med hjälp av automatisk databehandling föra ett

särskilt register över pliktexemplar av videogram som har lämnats till arkivet.

I registret skall antecknas ett nummer för varje video_gram. Statens biografbyrå

får ha terminalåtkomst till detta register.

 Arkivet för ljud och bild skall underrätta den som har lämnat

pliktexemplar av videogram om de nummer som videogrammen har fått i re_gistret.

 Den som är skyldig att lämna pliktexemplar till Arkivet för ljud och

bild skall föra en förteckning över videogram som omfattas av plikten och i

förteckningen ange de registernummer som de ingivna pliktexemplaren har fått.

Gemensamma föreskrifter

32

Pliktexemplar som skall lämnas enligt föreskrifterna i denna lag skall även

omfatta

 1.bildband, diabilder och liknande material som utgör tillbehör till det

dokument av vilket pliktexemplar skall lämnas,

 2.omslag, fodral, folder, broschyr och liknande mindre tillbehör som

följer med varje exemplar när detta göras tillgängligt för allmänheten,

 3.såvitt gäller dokument för elektronisk återgivning, sådana särskilda

anvisningar som kan fordras för att användaren skall kunna tillgodogöra sig

innehållet i dokumentet.

 Den som beställer framställning av ett dokument, som framställaren skall

lämna pliktexemplar av enligt 19 1 och 21 1, skall tillhandahålla

framställaren sådant material som enligt första stycket skall lämnas med

pliktexemplaret.

 Pliktexemplar och tillbehör skall vara i samma skick som de exemplar som

är avsedda att göras tillgängliga för allmänheten.

33

Varje försändelse med pliktexemplar skall vara åtföljd av en förteckning över

det material som ingår i försändelsen. Förteckningen skall vara underskriven av

den som är skyldig att lämna pliktexemplar och lämnas i två exemplar. Det ena

exemplaret skall återställas med anteckning om att materialet har mottagits.

 Om en försändelse omfattar kombinerat material eller sådant tillbehör som

avses i 32 , skall detta särskilt anges i förteckningen.

34

Den som åsidosätter skyldigheten att lämna pliktexemplar enligt denna lag kan av

den myndighet som regeringen bestämmer vid vite föreläggas att fullgöra sin

skyldighet.

35

-----------------------------------------------------

36

----------------------------------------------------

37

 Beslut som en annan myndighet än regeringen har meddelat enligt denna lag

får överklagas hos länsrätten.

 Beslut om undantag enligt 36 får dock inte överklagas.

________________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1994, då lagen (1978:487) om

pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall upphöra att

gälla.

 När samtliga omständigheter som enligt den nya lagen skulle grunda

skyldighet att lämna pliktexemplar av ett dokument har inträffat före

ikraftträdandet tillämpas dock den upphävda lagen på det dokumentet.

 Prop.

1993/94:10

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll 1

Propositionens lagförslag 2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 juni 199312

Proposition om pliktexemplar av dokument12

1 Inledning 12

Lagrådet 13

2 Bakgrund 13

2.1 Nuvarande lagstiftning............13

2.2 Tidigare utredningar15

3 Allmän motivering................16

3.1 En ny lag om pliktexemplar.......16

3.2 Syftet med och tillämpningsområdet för den nya lagen17

3.3 Vissa grundläggande förutsättningar för leveransplikt17

3.4 Skrifter.........................19

3.5 Film.............................20

3.6 Videogram........................23

3.7 Fonogram och vissa dokument för elektronisk återgivning24

3.8 Kombinerat material..............25

3.9 Radio- och televisionsprogram....26

3.10 Dokument för läshandikappade m.fl.27

3.11 Antal pliktexemplar och till vem28

3.12 Vem skall leverera?..............29

3.13 Tid för leverans.................31

3.14 Kostnader och resursbehov........31

4 Upprättade lagförslag............32

5 Specialmotivering 32

6 Hemställan 53

7 Beslut 53

Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Pliktleverans

 (SOU 1992:92)...................54

Bilaga 2Pliktleveransutredningens lagförslag i betänkandet

 SOU 1992:92.........................60

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna och

sammanställning

av remissyttrandena till betänkandet SOU 1992:9267

Bilaga 4.....Lagrådsremissens lagförslag75

Bilaga 5 Lagrådets yttrande85