Regeringens proposition

1996/97:14

Vissa punktskattefrågor

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 12 september 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Med anledning av skärpta obligatoriska avgaskrav för nya personbilar inom EU

föreslås i propositionen vissa förändringar i lagen (1978:69) om

försäljningsskatt på motorfordon.

 I propositionen föreslås även att lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes

flygtrafik upphävs och ersätts med en ökad miljörelatering av luftfartsverkets

landningsavgifter.

 Vidare föreslås vissa justeringar av närmast teknisk karaktär i lagen

(1994:1776) om skatt på energi.

 Regeringen lämnar dessutom förslag till en förändring i fordonsskattelagens

(1988:327) bestämmelser om beskattning av till motorredskap klass I ombyggda

bilar. En bil som byggts om till motorredskap klass I beskattas idag

undantagslöst som en trafiktraktor. Den ändring som nu föreslås innebär till

skillnad från idag att användningen skall vara avgörande för skatteuttaget.

Ändringarna föreslås i huvudsak träda i kraft den 1 januari 1997.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

 2.1 Förslag till lag om upphävande av lagen

 (1988:1567) om miljöskatt på inrikes

 flygtrafik 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776)

 om skatt på energi 5

 2.3 Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen

 (1988:327) 8

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:69) om

 försläljningsskatt på motorfordon 9

3 Ärendet och dess beredning 12

4 Skärpta avgaskrav för personbilar 12

 4.1 Bakgrund 12

 4.2 Ändrad beskattning av nya personbilar 13

 4.3 Vidare arbete med avgasutsläpp från fordon m.m.15

5 Upphävande av lagen om miljöskatt på inrikes flygtrafik18

6 Vissa energiskattefrågor 19

7 Sänkt fordonsskatt för vissa motorredskap 21

8 Budgeteffekter 23

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 12 september 1996 25

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1.lag om upphävande av lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes

 flygtrafik,

 2.lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

 3.lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327),

 4.lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motor-

 fordon.

 3

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om upphävande av lagen (1988:1567) om

miljöskatt på inrikes flygtrafik

 Härigenom föreskrivs att lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes flygtrafik

skall upphöra att gälla vid utgången av år 1996. Den upphävda lagen gäller dock

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före den 1

januari 1997.

 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt

på energi

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi

 dels att 12 kap. 2 § skall upphöra att gälla,

 dels att 7 kap. 4 §, 9 kap. 2 och 5 §§ samt 12 kap. 1 § skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 kap.

4 §1

-------------------------------------------------------

 Avdrag får, i den mån Avdrag får, i den mån

avdrag inte har gjorts en- avdrag inte har gjorts en-

ligt 1-3 §§, göras även för ligt 1-3 §§, göras även för

energiskatten samt för tre energiskatten samt för tre

fjärdedelar av koldioxid- fjärdedelar av koldioxid-

skatten på bränsle som för- skatten på annat bränsle än

brukats för annat ändamål än bensin som för-brukats för

drift av motordrivna fordon annat ändamål än drift av

vid tillverkningsprocessen motordrivna fordon vid

i industriell verksamhet tillverkningsprocessen i

eller för växthusuppvärmning industriell verksamhet el-

vid yrkesmässig ler för växthusuppvärmning

växthusodling. vid yrkesmässig växthusod-

 ling.

 Bestämmelserna i första stycket gäller även sådan oljeprodukt som avses i 2

kap. 1 § första stycket 3 b och som förbrukats vid tillverkningsprocessen i

gruvindustriell verksamhet för drift av andra motordrivna fordon än personbilar,

lastbilar och bussar.

 I fråga om gasol som förbrukats för drift av stationära motorer får dock

avdrag för koldioxidskatt endast göras för den del av skatten som överstiger 350

kronor per 1 000 kilogram.

9 kap.

2 §2

-------------------------------------------------------

 Om någon som inte är

skattskyldig har förbrukat

bränsle för annat ändamål än

drift av motordrivna fordon

vid tillverkningsprocessen

i industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning

vid yrkesmässig

växthusodling, medger

beskattningsmyndigheten

efter ansökan återbetalning

av energiskatten och tre

fjärdelar av koldioxidskat-

ten på bränslet. I fråga om

gasol, som förbrukats för

drift av stationära motorer

får dock återbetalning av

koldioxidskatt endast göras

med belopp som överstiger

350 kronor per 1 000 kilo-

gram.

-------------------------------------------------------

 Om någon som inte är

skattskyldig har förbrukat

annat bränsle än bensin för

annat ändamål än drift av

motordrivna fordon vid

tillverkningsprocessen i

industriell verksamhet el-

ler för växthusuppvärmning vid

yrkesmässig växthusodling,

medger beskattnings-

myndigheten efter ansökan

återbetalning av energi-

skatten och tre fjärdelar av

koldioxidskatten på bränslet.

I fråga om gasol, som

förbrukats för drift av

stationära motorer får dock

återbetalning av koldioxid-

skatt endast göras med be-

lopp som överstiger 350

kronor per 1 000 kilo-gram.

5 §3

-------------------------------------------------------

 Om värme har levererats för Om värme har levererats

tillverkningsprocessen i för tillverkningsprocessen

industriell verksamhet i industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning eller för växthusuppvärmning

vid yrkesmässig växt- vid yrkesmässig växt-

husodling, medger beskatt- husodling, medger beskatt-

ningsmyndigheten efter an- ningsmyndigheten efter an-

sökan av den som framställt sökan av den som framställt

värmen återbetalning av värmen återbetalning av

energiskatten och tre fjär- 1. energiskatten på

dedelar av koldioxidskatten elektrisk kraft, och

på bränsle som förbrukats vid 2. energiskatten och

framställning av värmen. tre fjärdedelar av

 koldioxidskatten på annat

 bränsle än bensin

 som förbrukats vid fram-

 ställning av värmen.

12 kap.

1 §4

-------------------------------------------------------

 Följande beslut av be- Följande beslut av be-

skattningsmyndigheten får skattningsmyndigheten får

överklagas hos allmän för- överklagas hos allmän för-

valtningsdomstol, nämligen valtningsdomstol av den

 skattskyldige, sökanden och

 Riksskatteverket, nämligen

 1. beslut om medgivande enligt 2 kap. 9 §,

 2. beslut om godkännande enligt 4 kap. 3 och 6 samt 8 och 10 §§,

 3. beslut om återkallelse enligt 4 kap. 5 och 6 samt 8 och 10 §§,

 4. beslut om registrering enligt 6 kap. 10 § andra stycket,

 5. beslut om ställande av säkerhet enligt denna lag,

 6. beslut om återbetalning av eller kompensation för skatt enligt 9 kap. 1-

12 §§, och

 7. beslut om särskild avgift och nedsättning av eller befrielse från sådan

avgift enligt 10 kap. 8 §.

-------------------------------------------------------

 Beskattningsmyndighetens Om en skattskyldig eller

beslut enligt första stycket en sökande överklagar ett

får även överklagas av Riks- beslut enligt första styck-

skatteverket. Om en et förs det allmännas talan

skattskyldig eller en av Riksskatteverket.

sökande överklagar ett beslut

enligt första stycket förs

det allmännas talan av

Riksskatteverket.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. Den nya lydelsen av 9 kap. 5 §,

såvitt avser återbetalning av energiskatten på elektrisk kraft som för-brukats

vid framställning av värme som har levererats för tillverkningsprocessen i

industriell verksamhet, tillämpas dock för tid från och med den 1 september

1996. Äldre föreskrifter gäller fortfarande i fråga om övriga förhållanden som

hänför sig till tiden före ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1995:912.

2 Senaste lydelse 1995:912.

3 Senaste lydelse 1996:687.

4 Senaste lydelse 1995:611.

 5

2.3 Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen

(1988:327)

 Härigenom föreskrivs att 25 § fordonsskattelagen (1988:327) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 25 §1

 Ett motorredskap beskattas som en jordbrukstraktor, om det har en tjänstevikt

som inte överstiger 2 000 kilogram.

-------------------------------------------------------

 Om en bil har byggts om Om en bil har byggts om

till motorredskap, till motorredskap klass

beskattas den dock som II, beskattas den dock

trafiktraktor. Detsamma som trafiktraktor. Det-

gäller för motorredskap med samma gäller för

en tjänstevikt över 2 000 motorredskap med en

kilogram som används för tjänstevikt över 2 000

transport av gods på andra kilogram som används för

vägar än enskilda, om trans- transport av gods på andra

porterna inte är begränsade vägar än enskilda, om

till sådana som anges i 22 § transporterna inte är

andra stycket. begränsade till sådana som

 anges i 22 § andra stycket.

 Andra skattepliktiga motorredskap än de som avses i första och andra styckena

beskattas på sätt som framgår av bilaga 1, E 3.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraft-

trädandet.

-------------------------------------------------------

1 Senaste lydelse 1994:1777

 6

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1978:69) om

försäljningsskatt på motorfordon

 Härigenom föreskrivs att 4 och 8 §§ lagen (1978:69) om försäljningsskatt på

motorfordon skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §1

 Försäljningsskatt tas ut för fordon som registreras i bilregistret och som är

-------------------------------------------------------

 1. personbil, som hänförs

till miljöklass 3,

 2. buss med en totalvikt 1. buss med en totalvikt

av högst 3 500 kilogram av högst 3 500 kilogram

samt övriga bussar om de är samt övriga bussar om de är

försedda med dieselmotor och försedda med dieselmotor

om de hänförs till miljöklassoch om de hänförs till

3, miljöklass 3,

 3. lastbil med en 2. lastbil med en

totalvikt av högst 3 500 totalvikt av högst 3 500

kilogram och lastbilar med kilogram och lastbilar med

en totalvikt som överstiger en totalvikt som överstiger

3 500 kilogram, om de är 3 500 kilogram, om de är

försedda med dieselmotor och försedda med dieselmotor

om de hänförs till miljöklassoch om de hänförs till

3, miljöklass 3,

 4. motorcykel. 3. motorcykel.

 Fordon som enligt bilregistret är av en årsmodell som är trettio år eller

äldre är inte skattepliktiga.

 8 §2

Nuvarande lydelse

Skatten tas ut för skattepliktiga personbilar, bussar och lastbilar med belopp

som framgår av följande uppställning. Skatten beräknas till helt tiotal kronor

så att överskjutande krontal bortfaller.

 7

Fordonsslag miljöklass 1 miljöklass 2 miljöklass 3

1.personbil _ _ 2 000 kronor

2.buss

 med en total-6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre

 vikt av högstper kilogramper kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 000 kronor

 med en total-_ _ 6 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram

3.lastbil med

 skåpkarosseri

 med en total-6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre

 vikt av högstper kilogramper kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 000 kronor

 med en total-_ _ 6 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram

4.lastbil utan

 skåpkarosseri

 med en total-4 000 kronor4 000 kronor 6 000 kronor

 vikt av högst

 3 500 kilo-

 gram

 med en total-_ _ 6 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram

 Skatten tas ut för motorcykel med 1 340 kronor om tjänstevikten inte

överstiger 75 kilogram, med 1 760 kronor om tjänstevikten är högre men inte

överstiger 160 kilogram, med 2 700 kronor om tjänstevikten är högre än 160

kilogram men inte överstiger 210 kilogram, samt i annat fall med 4 480 kronor.

 För personbilar, lastbilar och bussar som är inrättade för drift med

elektricitet från batterier i fordonet skall skatt tas ut med motsvarande belopp

som gäller för miljöklass 1.

Föreslagen lydelse

Skatten tas ut för skattepliktiga bussar och lastbilar med belopp som framgår av

följande uppställning. Skatten beräknas till helt tiotal kronor så att

överskjutande krontal bortfaller.

 8

Fordonsslag miljöklass 1 miljöklass 2 miljöklass 3

1.buss

 med en total-6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre

 vikt av högstper kilogramper kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 000 kronor

 med en total-_ _ 6 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram

2.lastbil med

 skåpkarosseri

 med en total-6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre6 kronor 40 öre

 vikt av högstper kilogramper kilogram per kilogram

 3 500 kilo- tjänstevikt tjänstevikt tjänstevikt, ökat

 gram med 2 000 kronor

 med en total-_ _ 6 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram

3.lastbil utan

 skåpkarosseri

 med en total-4 000 kronor4 000 kronor 6 000 kronor

 vikt av högst

 3 500 kilo-

 gram

 med en total-_ _ 6 000 kronor

 vikt översti-

 gande 3 500

 kilogram

 Skatten tas ut för motorcykel med 1 340 kronor om tjänstevikten inte

överstiger 75 kilogram, med 1 760 kronor om tjänstevikten är högre men inte

överstiger 160 kilogram, med 2 700 kronor om tjänstevikten är högre än 160

kilogram men inte överstiger 210 kilogram, samt i annat fall med 4 480 kronor.

 För lastbilar och bussar som är inrättade för drift med elektricitet från

batterier i fordonet skall skatt tas ut med motsvarande belopp som gäller för

miljöklass 1.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före ikraft-

trädandet.

1 Senaste lydelse 1996:833.

2 Senaste lydelse 1996:833.

3 Ärendet och dess beredning

I propositionen presenteras skärpta obligatoriska avgaskrav för nya personbilar

inom EU. Mot bakgrund av de nya kraven lämnas förslag till vissa förändringar i

lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon. Dessutom lämnas en

redogörelse för regeringens fortsatta arbete med avgasutsläpp från fordon m.m.

 I enlighet med vad regeringen tidigare uttalat (prop. 1995/96:198 s. 32)

föreslås i propositionen att miljöskatten på inrikes flygtrafik avskaffas

fr.o.m. den 1 januari 1997.

 Vidare behandlas vissa justeringar av närmast teknisk karaktär i lagen

(1994:1776) om skatt på energi. Sålunda föreslås, efter framställning från bl.a.

Sydkraft Värme AB, en ändring som möjliggör återbetalning av energiskatten på

elektrisk kraft som förbrukats vid framställning av värme som leverererats till

industrin eller växthusnäringen. Det föreslås också en anpassning till

gemenskapsrätten av tillämpningsområdet för den lägre skattesats som gäller för

bränslen som förbrukas av industrin eller växthusnäringen. Med anledning av ett

påpekande från Riksskatteverket om behovet av att bestämmelserna om överklagande

i lagen om skatt på energi samordnas med vad som gäller för övriga EU-harmonise-

rade punktskatter tar regeringen även upp denna fråga.

 I propositonen behandlas slutligen en framställning från Entreprenad-

maskinleverantörernas samarbetsorgan (EMSA) om en ändring i fordonsskattelagens

(1988:327) bestämmelser om beskattning av till motorredskap klass I ombyggda

bilar.

 Utformningen av författningsförslagen har skett i samråd med Riksskatteverket.

Synpunkter i fråga om ändringen i fordonsskattelagen har även inhämtats från

Svenska Mobilkranföreningen och Föreningen byggma-skinuthyrare.

Lagrådet

Lagförslagen är tekniskt sett av enkel beskaffenhet. Lagrådets hörande skulle

därför enligt regeringens bedömning sakna betydelse.

4 Skärpta avgaskrav för personbilar

4.1 Bakgrund

Enligt 2 och 2 a §§ bilavgaslagen (1986:1386) förs nya personbilar som

uppfyller gällande baskrav till miljöklass 3. Tillverkaren kan välja att ansöka

om inplacering av fordon i miljöklasser med högre krav.

 Regeringen framhöll i propositionen Vidareutveckling av systemet med

miljöklasser för fordon m.m. (prop. 1995/96:6 bet. 1995/96:JoU6, rskr.

1995/96:86) att miljöklassystemet bör utvecklas inom de ramar som följer av

medlemsskapet i EU.

Grund för kravskärpning

 De nu gällande obligatoriska avgaskraven för nya personbilar inom EU anges i

rådets direktiv 91/441/EEG av den 26 juni 1991 om ändring av direktiv 70/220/EEG

om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening

genom avgaser från motorfordon (EGT nr L242, 30.08.91, s. 1, Celex 391L0441).

 Från och med den 1 januari 1997 får nya personbilar endast säljas om de

godkänts enligt den skärpta kravnivå som preciseras i rådets direktiv 94/12/EG

av den 23 mars 1994 om åtgärder mot luftföroreningar genom avgaser från

motorfordon och om ändring av direktiv 70/220/EEG (EGT nr L100, 19.04.94, s. 42,

Celex 394L0012). Skärpningen av kraven sammanfattas i nedanstående tabell.

Obligatoriska avgaskrav för nya personbilar före och efter kravskärpningen.

Förorening Lägsta kravnivå 1996,Lägsta kravnivå 1997,

 utsläpp i g/km utsläpp i g/km

 Bensin Diesel

Kolmonoxid 2,72 2,2 1,0

Kväveoxider och kolväten0,97 0,5 0,71

sammantaget

Partiklar 0,14 0,081

1 Fram till den 30 september 1999 är gränsvärdena för kväveoxider och kolväten

sammantaget 0,9 g/km och för partiklar 0,1 g/km för dieselfordon med

direktinsprutade motorer.

 I bilavgasförordningen (1991:1481) sammanlänkas miljöklassystemet med de EG-

direktiv som berör fordonens avgasutsläpp. I förordningen anges vilka

utsläppskrav som bilar i olika miljöklasser skall klara. Kravnivån som anges i

direktiv 91/441/EEG överensstämmer med utsläppskraven för miljöklass 3. Den

kravnivå som anges i direktiv 94/12/EG överensstämmer med utsläppskraven för

miljöklass 2. Dagens kravnivå i mil-jöklass 1 är baserad på USAs federala TLEV-

krav och kan ännu inte jämställas med någon inom EU beslutad kravnivå.

4.2 Ändrad beskattning av nya personbilar

Regeringens förslag: Ingen försäljningsskatt tas ut för nya personbilar från och

med den 1 januari 1997.

 Skälen för regeringens förslag: Systemet med miljöklasser för fordon kopplade

till differentierad försäljningsskatt infördes från och med 1993 års modeller

(prop. 1990/91:156, bet. 1990/91:SkU25, rskr. 1990/91:344, SFS 1991:608).

Försäljningsskatt tas ut på personbilar, vissa bussar och lastbilar samt

motorcyklar enligt lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon.

Försäljningsskatten på personbilar i miljöklass 1 och 2 har dock slopats.

Samtidigt sänktes skatten till 2 000 kr i miljöklass 3. Förändringarna trädde i

kraft den 11 juni 1996 (prop. 1995/96:222, bet. 1995/96:FiU15, rskr.

1995/96:307, SFS 1996:833).

 Medlemskapet i EU innebär att de svenska avgaskraven skall utvecklas inom de

ramar som det gemensamma regelverket utgör. Enligt direktiven får

medlemsländerna använda differentierad försäljningsskatt för att stimulera ett

förtida införande av teknik som uppfyller en inom EU beslutad men ännu inte

obligatorisk kravnivå. Eventuella skatterabatter för fordon som uppfyller

kommande avgaskrav skall upphöra senast samma dag som dessa krav blir

obligatoriska. Skärpning av de obligatoriska avgaskraven för nya personbilar

inom EU medför därför vissa förändringar i försäljningsskattelagen.

 Efter den 1 januari 1997 uppfyller nya personbilar som är godkända enligt

direktiv 94/12/EG de lindrigaste utsläppskraven inom EU. Dessa krav bör därför

utgöra den nya lägsta nivån i det svenska miljöklassystemet, miljöklass 3. Det

innebär att dagens kravnivå för miljöklass 2 kommer att föras över till

miljöklass 3. För miljöklass 2 införs dock ingen ny kravnivå utan denna

miljöklass lämnas utan gränsvärden från och med den 1 januari 1997. Vissa större

personbilar faller under rådets direktiv 93/59/EEG av den 28 juni 1993 om

ändring av direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning

om åtgärder mot luftförorening genom avgaser från motorfordon (EGT nr L186,

20.07.93, s. 21, Celex 393L0059) och berörs därför ej av denna ändring.

 För fordon som uppfyller utsläppskraven i miljöklass 2 tas idag inte ut någon

försäljningsskatt. Dessa fordon kommer efter den 1 januari 1997 att uppfylla

kraven i den nya miljöklass 3. Regeringen anser att skatten skall vara

oförändrad för fordon som uppfyller kraven i nuvarande miljöklass 2. För

personbilar i den nya miljöklass 3 bör därför ingen försäljningsskatt tas ut

från och med den 1 januari 1997. Med hänsyn till att personbilar som endast

uppfyller kraven i den nuvarande miljöklass 3 inte får säljas från årsskiftet

kan försäljningsskatten på personbilar slopas helt. Detta föranleder ändringar i

4 och 8 §§ lagen om försäljningsskatt på motorfordon. Vi vill emellertid i

sammanhanget erinra om att en särskild utredare tillsatts i våras med uppdrag

att företa en översyn av vägtrafikens samlade beskattning (Dir 1996:37).

Utredaren skall analysera vad som är den lämpliga avvägningen mellan

försäljningsskatt, fordonsskatt, energi- och koldioxidskatt i syfte att

förbättra den samlade styreffekten med avseende på trafiksäkerhet och miljö.

Regeringen anser att ekonomiska styrmedel fortsatt är ett viktigt instrument för

att gynna försäljningen av nya personbilar som möter framtida kravnivåer.

 Som ett resultat av de avgaskrav som blev obligatoriska från och med 1989 års

modeller har personbilarnas utsläpp av kväveoxider, kolväten, kolmonoxid och

partiklar minskat. De skärpta utsläppskraven innebär på sikt att utsläppen från

personbilarna kommer att minska ytterligare. Genom miljöklassystemet har bättre

teknik kommit in på marknaden. Exempelvis marknadsför de svenska tillverkarna i

stort sett enbart modeller i miljöklass 2 och har även modeller i miljöklass 1.

 Inom EU pågår för närvarande ett arbete med att ytterligare skärpa avgaskraven

för personbilar. Kommissionen har nyligen presenterat ett förslag som omfattar

två olika kravnivåer, en avsedd att bli obligatorisk år 2000 och en år 2005.

Dessa bör så fort det är möjligt införas i det svenska miljöklassystemet.

Regeringens avsikt är att i enlighet med bemyndigandet i 3 § bilavgaslagen

(1991:1481) lämna miljöklass 2 utan fastställda gränsvärden i avvaktan på att så

kan ske.

4.3 Vidare arbete med avgasutsläpp från fordon m.m.

Regeringens bedömning: Avgaskrav för vissa större dieseldrivna arbetsmaskiner

kommer att införas i etapper från och med 1998. Arbetet inom EU med att ta fram

gemensamma regler för avgasutsläpp från övriga grupper av arbetsmaskiner torde

leda till att sådana kommer att införas före år 2000.

 Avgaskraven för lätta lastbilar och bussar kommer att skärpas den 1 oktober

1997 för fordon med en så kallad referensmassa om högst 1250 kg. För tyngre

fordon genomförs skärpningen den 1 oktober 1998.

 Sverige bör verka för att EU-kommissionens förslag till skärpta avgaskrav för

personbilar inom Auto Oil-programmet skärps, främst genom att kallstartskrav

införs. Förslaget till tillverkaransvar bör utformas så att det skall finnas en

god möjlighet att identifiera dålig teknologi och återkalla fordon på

tillverkarens bekostnad. Medlemsländernas möjlighet att utnyttja ekonomiska

incitament för att stimulera införandet av renare teknik bör öka.

Skälen för regeringens bedömning:

Försurningstrategin

Kampen mot försurningen är ett av de prioriterade sakområdena i det svenska

miljöarbetet i EU. På svenskt initiativ håller för närvarande en särskild

försurningsstrategi för EU på att utarbetas av kommissionen. Sverige deltar

mycket aktivt i detta arbete som beräknas vara färdigt under första halvåret

1997. Målet med strategin är att begränsa de försurande luftföroreningarna så

att den kritiska belastningsgränsen inte överskrids. Även om en stor del av de

försurande nedsläppen i Sverige härstammar från källor utanför vårt land kommer

även kraftfulla åtgärder att behöva sättas in i Sverige för att det uppsatta

målet skall kunna nås. Regeringen avser att återkomma till riksdagen med förslag

i denna riktning.

Avgaskrav för arbetsmaskiner

Arbetsmaskiner är en betydande källa till utsläpp av luftföroreningar. Enligt

Naturvårdsverkets beräkningar stod arbetsmaskiner 1994 för en femtedel av de

svenska kväveoxidutsläppen, totalt 78 000 ton. Samma år uppgick deras

kolväteutsläpp till 20 000 ton, fyra procent av utsläppen. Deras partikelutsläpp

är ungefär lika stora som vägtrafikens, totalt 7 000 ton. Sänkta avgasutsläpp

från arbetsmaskiner är därför ett viktigt led i arbetet med att minska

luftföroreningarnas miljö- och hälsopåverkan.

 Rådet enades i juni om ett förslag som innebär att avgaskrav införs i två steg

för dieseldrivna arbetsmaskiner med en motoreffekt om minst 37 kW. För nya

motorer blir den första kravnivån obligatorisk under perioden den 1 oktober

1998 - den 1 april 1999. Tidpunkten beror på motorns effekt. Det andra steget

införs under perioden den 1 januari 2001 - den 1 januari 2004. Naturvårdsverket

har regeringens uppdrag att föreslå hur avgaskraven skall införas i Sverige.

Regeringen avser att med utgångspunkt från verkets förslag återkomma med förslag

om svensk författningsreglering till riksdagen våren 1997 samt till frågan om

ekonomiska styrmedel och andra incitament för att gynna ett förtida införande av

renare teknik.

 Naturvårdsverket har nyligen lämnat en delrapport till regeringen med förslag

till åtgärder mot avgasutsläpp från arbetsmaskiner som ej berörs av

direktivförslaget. Rapporten kommer att remissbehandlas i höst.

 Kommissionen har aviserat att den kommer att lägga fram förslag till direktiv

om avgasutsläppen från de arbetsmaskiner som ej omfattas av det direktiv som

rådet nu enats om. Det gäller jord- och skogsbrukstraktorer, mindre dieseldrivna

och samtliga bensindrivna arbetsmaskiner.

Skärpta avgaskrav för lätta lastbilar och bussar

Dagens obligatoriska avgaskrav för lätta lastbilar och bussar anges i rådets

direktiv 93/59/EEG av den 28 juni 1993 om ändring av direktiv 70/220/EEG om

tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot luftförorening

genom avgaser från motorfordon. (EGT nr L186, 20.07.93, s. 21, Celex 393L0059).

Genom Europaparlamentets och rådets ännu inte publicerade direktiv om ändring av

direktiv 70/220/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder

mot luftföroreningar genom avgaser från fordon skärps dessa baskrav för fordon

med en referensmassa om högst 1250 kg från och med den 1 oktober 1997. För lätta

lastbilar och bussar med högre referensmassa införs de strängare kraven vid

typgodkännande den 1 oktober 1998.

 Som en konsekvens av kravskärpningen behöver lagen (1978:69) om försäljnings-

skatt på motorfordon ändras. Regeringen avser att återkomma till riksdagen med

förslag på denna punkt. Även bilavgasförordningen (1991:1481) behöver ändras.

 9

Miljöklassystemets långsiktiga utveckling

I propositionen Skärpta avgaskrav för tunga fordon (prop. 1995/96:175, bet.

1995/96:JoU22, rskr. 1995/96:244) framhöll regeringen att det primära målet med

systemet även i fortsättningen är att utsläppen av luftföroreningar skall

minska. Regeringens uppfattning är att i det fortsatta arbetet med att minska

utsläppen från tunga fordon är kväveoxider och partiklar viktigast att åtgärda.

För lätta fordon kommer koldioxidutsläppen allt mer i fokus med tanke på att

deras utsläpp av kväveoxider, kolväten, kolmonoxid och partiklar nu minskar.

 Naturvårdsverket har aviserat att verket i september avser att inkomma med ett

förslag till regeringen om utveckling av miljöklassystemet. Samtidigt avser

verket att lämna ett förslag till ett koldioxidindex relaterat till bilens

transportkapacitet.

Förhandlingarna om skärpta avgaskrav inom EU

Kommissionen har lagt fram två direktivförslag vars syfte är att förbättra

luftkvaliteten i tätorter genom att minska utsläppen av avgaser från fordon. Det

ena gäller skärpta krav på bensin och diesel och det andra skärpta avgaskrav

för personbilar (se 4.2).

 Regeringen har en positiv grundinställning till kommissionens förslag om

skärpta avgaskrav för personbilar, men anser att det kan förbättras på viktiga

punkter. Särskilt viktiga är de delar av kommissionens förslag som syftar till

att motivera tillverkarna att marknadsföra avgasreningssystem av hög teknisk

kvalitet. Motivet är att låga utsläpp under bilens hela livslängd skall

säkerställas genom god hållbarhet hos avgasreningssystemet.

 Kommissionen har aviserat ett förslag till ett gemensamt system för

tillverkaransvar. Regeringens uppfattning är att det inom ramen för ett sådant

system skall finnas en god möjlighet att identifiera dålig teknologi och

återkalla fordon på tillverkarens bekostnad.

 Kommissionen har föreslagit att de utsläpp som sker under testcykelns

kallstartsdel del räknas in. Däremot föreslår kommissionen inte särskilda krav

på utsläppens storlek under kallstarten, vilket regeringen ser som en brist. En

orsak är att utsläppen vid kallstarter svarar för en betydande del av

personbilarnas utsläpp av kolväten och kolmonoxid, särskilt i tätorter.

Kallstartskrav skulle därför bidra till att väsentligt förbättra främst

tätortsmiljön.

 Enligt direktivförslaget får medlemsländerna endast använda ekonomiska

incitament för att stimulera försäljningen av nya fordon som möter av EU

beslutade men ännu ej obligatoriska kravnivåer. Bestämmelsen finns i nu gällande

bilavgasdirektiv och försvårar medlemsländernas möjlighet att stimulera en

förtida introduktion av den bästa tillgängliga tekniken. Sverige kommer därför

fortsätta att verka för att artikeln slopas.

 10

Internationell harmonisering

Den internationella bilmarknaden är påtagligt splittrad genom att tekniska krav

skiljer mellan olika länder och att godkännanden ej accepteras globalt. Detta

missgynnar den exportberoende delen av bilindustrin utan att ha någon positiv

miljöeffekt. För utsläppens storlek är kravens faktiska innehåll avgörande.

 Regeringens uppfattning är att EU bör arbeta för att tekniska kravnivåer

definieras globalt även om införandet sker i olika takt i olika länder. Som ett

led i detta bör EU nå överenskommelser med andra viktiga bilmarknader om att

acceptera godkännanden ömsesidigt om de är på minst samma kravnivå som inom EU.

5 Upphävande av lagen om miljöskatt på inrikes

flygtrafik

Regeringens förslag: Lagen om miljöskatt på inrikes flygtrafik upphör att gälla

den 1 januari 1997. Miljörelateringen av Luftfartsverkets landningsavgifter

förstärks.

 Skälen för regeringens förslag. Regeringen har tidigare uttalat att

miljöskatten på inrikes flygtrafik bör avskaffas fr.o.m. den 1 januari 1997 och

ersättas av ett system med bättre miljöstyrning, t.ex. en ökad differentiering

av Luftfartsverkets landningsavgifter (prop. 1995/96:198, s. 32). Som skäl

anfördes att skatten inte längre är något effektivt styrmedel och att

avregleringen av den civila inrikes luftfarten gjort det allt svårare att

tillämpa skatten på ett rättvist sätt. Det påpekades också att kommissionens

generaldirektorat för skattefrågor i en skrivelse den 21 februari 1996 hävdat

att miljöskatten på inrikes flygtrafik inte är förenlig med rådets direktiv

92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för

punktskatter på mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10 1992 s. 12, Celex 392L0081).

 Regeringen anser att de skäl som tidigare anförts för att avskaffa mil-

jöskatten på inrikes flygtrafik och ersätta den med ett system med bättre

miljöstyrning alltjämt är giltiga. Regeringen föreslår därför att lagen om

miljöskatt på inrikes flygtrafik skall upphöra att gälla vid utgången av år

1996. Luftfartsverket bedriver för närvarande ett arbete med att vidareutveckla

miljöstyrningen av luftfartsavgifterna, vilket bl.a. möjliggjorts av ICAO:s

beslut år 1995 att acceptera att utsläpp av föroreningar till luft relateras

till avgifter för internationell luftfart. Inriktningen i Luftfartsverkets

arbete är att den 1 januari 1997 öka den redan befintliga bullerrelateringen av

landningsavgifterna och senare under året komplettera avgiftssystemet med en

relatering även till utsläpp av föroreningar till luft. De ökade intäkterna från

avgifterna kommer att användas för bl.a. bullerisoleringsåtgärder vid de

statliga flygplatserna.

 Enligt regeringens uppfattning är det av central betydelse att ett system som

ger bättre miljöstyrning inom luftfarten än dagens miljöskatt, och som omfattar

såväl buller som utsläpp till luft, kan införas fullt ut så snart som möjligt

under år 1997. Beträffande åtgärder mot flygbuller avser regeringen att

återkomma till riksdagen med ytterligare förslag och riktlinjer i samband med

behandlingen av trafikens infrastrukturfrågor.

6 Vissa energiskattefrågor

Regeringens förslag: Skattenedsättningen för värme som levererats till industrin

eller växthusnäringen skall omfatta även de fall då elektrisk kraft använts vid

värmeframställningen. De generellt lägre skattesatser som gäller för bränslen

som förbrukats vid industriell verksamhet eller vid yrkesmässig växthusodling

skall inte tillämpas på bensin. Bestämmelserna om överklagande i lagen om skatt

på energi samordnas med vad som gäller för övriga EU-harmoniserade punktskatter.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagen beslutade under våren 1996 att

kompensationen med 9 öre per kWh värme som leverererats till

tillverkningsindustrin eller för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växt-

husodling skulle slopas och att en återgång skulle ske till tidigare regler på

området (prop. 1995/96:198, bet. 1995/96:SkU31, rskr. 1995/96:305, SFS

1996:687). Ändringarna trädde i kraft den 1 september 1996 och innebär att

motsvarande skattnedsättning skall gälla för den som levererar värme till

tillverkningsindustrin respektive för växthusuppvärmning som skulle ha

tillämpats för energi som förbrukats vid värmeproduktion i industrins eller

växthusnäringens egen regi. Lagtexten har dock utformats på ett sådant sätt att

någon befrielse från skatten på elektrisk kraft som förbrukats för

värmeproduktion inte kan ske. Detta har uppenbarligen inte varit avsikten med

ändringen av bestämmelserna. En möjlighet att även få återbetalning av

energiskatten på elektrisk kraft som förbrukats vid framställning av aktuell

värme bör därför införas i 9 kap. 5 § lagen om skatt på energi. Den nya lydelsen

av paragrafen bör såvitt avser värmeleveranser till industrin tillämpas för tid

från och med den 1 september 1996. Härigenom åstadkoms likformighet beträffande

den tidsmässiga tillämpningen av bestämmelsen, oavsett vilket skattepliktigt

energislag som använts vid framställningen av sådan värme. Någon retroaktiv

tillämpning av den nya lydelsen av paragrafen såvitt avser värmeleveranser till

växthusnäringen är inte aktuell, eftersom reglerna om skattenedsättning i

paragrafen för växt-husnäringens del tillämpas först från och med den 1 januari

1997, se punkt 5 av övergångsbestämmelserna till SFS 1994:1776 i dess lydelse

enligt SFS 1996:687.

 Den generellt lägre skattenivå som tillämpas för tillverkningsindustrin och

växthusnäringen omfattade vid införandet av lagen om skatt på energi den 1

januari 1995 samtliga bränslen med undantag för bensin och högbe- skattad olja

(prop. 1994/95:54, bet. 1994/95:SkU4, rskr. 1994/95:152, SFS 1994:1776).

Riksdagen beslutade under våren 1995 att den högre energi-skatten skulle tas ut

för olja som används i samtliga motordrivna fordon (prop. 1994/95:203, bet.

1994/95:SkU28, rskr. 1995/96:439, SFS 1995:912). Ändringarna trädde i huvudsak i

kraft den 1 juli 1995. Reglerna om skattelättnaderna för tillverkningsindustrin

och växthusnäringen ändrades härigenom så att de inte kan komma ifråga för

bränsle som används för drift av motordrivna fordon. En följd av denna reglering

är dock att bensin som förbrukas för annat ändamål än drift av motordrivna

fordon omfattas av de aktuella skattelättnaderna, vilket innebär att EG:s

minimi-skattesats för bränsleslaget underskrids. Minimiskattesatsen framgår av

artikel 2.1 i rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning

av punktskattesatser för mineraloljor (EGT nr L 316, 31.10.1992 s. 19, Celex

392L0082). Avsikten har inte varit att genom lagändringen skapa en möjlighet

till skattenedsättning i något fall för bensin. De aktuella bestämmelserna bör

därför ändras så att bensin undantas från möjligheten till skattelättnader vid

användning inom tillverkningsindustrin och växthusnäringen samt vid

framställning av extern värme som levereras till dessa branscher. Genom

ändringen iakttas EG:s minimiskattesats för bensin även vid förbrukning inom de

nämnda branscherna.

 Bestämmelserna om överklagande i 12 kap. lagen om skatt på energi har fått

till följd att en särskild beslutstyp skapats för beslut enligt denna lag,

nämligen förvaltningsbeslut som regleras i förvaltningslagen (1986:223), en

enskild punktskatteförfattning samt i lagen (1984:151) om punktskatter och

prisregleringsavgifter. Regleringen har medfört bl.a. skillnader ifråga om

omprövning av de i 12 kap. 1 § lagen om skatt på energi uppräknade besluten och

motsvarande beslut enligt punktskattelagarna på övriga EU-harmoniserade områden,

dvs. lagen (1994:1563) om tobaksskatt och lagen (1994:1564) om alkoholskatt. I

syfte att uppnå en samordning med övriga EU-harmoniserade punktskatter föreslås

därför, beträffande lagen om skatt på energi, en ändring av 12 kap. 1 § samt ett

slopande av 12 kap. 2 §.

 De nu nämnda förslagen föranleder dels ändring i 7 kap. 4 §, 9 kap. 2 och 5 §§

samt 12 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi, dels ett slopande av 12

kap. 2 § nämnda lag. Ändringarna bör träda i kraft den 1 januari 1997. Den nya

lydelsen av 9 kap. 5 § bör dock, som utvecklats ovan, i viss utsträckning

tillämpas för tid från och med den 1 september 1996.

 11

7 Sänkt fordonsskatt för vissa motorredskap

Regeringens förslag: Motorredskap i klass I som är ombyggda bilar skall

beskattas som trafiktraktor endast om fordonet används för transporter av gods

och transporterna inte är begränsade till sådana som anges i 22 § andra stycket

fordonsskattelagen. En bil som byggts om till motorredskap klass II skall dock

fortfarande utan undantag beskattas som trafiktraktor.

 Bakgrunden till regeringens förslag. Enligt bilregister- och

fordonskungörelserna förstås med motorredskap ett motordrivet fordon som är

inrättat huvudsakligen som arbetsredskap eller för kortare förflyttningar av

gods. Motorredskap delas in i två klasser. I klass I placeras motorredskap som

är konstruerade för en högsta hastighet som överstiger 30 km/tim. Klass II

omfattar motorredskap som är konstruerade för en hastighet av högst 30 km/tim.

Enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) är motorredskap klass I alltid

registreringspliktiga. Motorredskap klass II är registreringspliktigt när det

används för persontransport på väg som inte är enskild, med vissa begränsade

undantag. Registreringsplikt föreligger även när motorredskap klass II används

för transport av gods på väg som inte är enskild i andra fall än som avses i 22

§ fordonsskattelagen.

 Skatteplikt enligt fordonsskattelagen föreligger endast för motorredskap som

är registreringspliktiga. Om ett skattepliktigt motorredskap har en tjänstevikt

som inte överstiger 2 000 kilogram beskattas det som en jordbrukstraktor.

Skatten för jordbrukstraktorer är 225 kr per år. Om en bil har byggts om

till skattepliktigt motorredskap beskattas den dock som trafiktraktor. Detsamma

gäller för skattepliktiga motorredskap med en tjänstevikt över 2 000 kilogram

som används för transport av gods på andra vägar än enskilda, om transporterna

inte är begränsade till sådana som anges i 22 § andra stycket i

fordonsskattelagen. Fordonsskatten per år för trafiktraktorer med en tjänstevikt

över 7 000 kilogram är 5 160 kr med ett tilläggsbelopp på 168 kr för varje helt

hundratal kilogram över 7 000 kilogram. För skattepliktiga motorredskap som

vare sig skall beskattas som jordbrukstraktor eller trafiktraktor är fordons-

skatten 1 000 kr per år.

 Beskattning av motorredskap infördes i Sverige från den 1 januari 1970.

Dessförinnan förelåg varken registreringsplikt eller skatteplikt för

motorredskap. Syftet med att införa skatteplikt för motorredskap var att

förhindra att motorredskap i större omfattning utnyttjades för transporter och

därmed gynnades i konkurrenshänseende i förhållande till lastbilar och

traktorer som utförde liknande transporter (prop. 1969:45; jfr också prop.

1973:94 s. 78). För att uppnå detta syfte infördes registreringsplikt och

skatteplikt för motorredskap som användes för transport på allmän väg. Övriga

motorredskap förblev skattefria. Bestämmelserna om skatt på motorredskap togs

in i Traktorskatteförordningen (1969:297).

 Bestämmelserna om beskattning av motorredskap överfördes till 1973 års

vägtrafikskatteförordning utan ändringar i sak. (bet. 1973:SkU41, rskr.

1973:254, SFS 1973:601, prop. 1973:94). Principen att skatt endast skulle tas ut

på motorredskap som användes för transport på allmän väg behölls alltså.

 1977 års vägtrafikskatteutredning föreslog i sitt sjunde delbetänkande att

skattepliktiga motorredskap skulle delas in i två skatteklasser (Ds Fi 1985:8).

Utredningens förslag ledde till lagstiftning. Enligt den nya ordningen skulle

skattepliktiga motorredskap vars tjänstevikt inte översteg 2 000 kilogram och

som inte var en till motorredskap ombyggd bil beskattas som jordbrukstraktor

dvs. enligt en lägre skattesats. Övriga skattepliktiga motorredskap skulle även

i fortsättningen beskattas som trafiktraktorer (prop. 1986/87:50, bet.

1986/87:SkU10, rskr. 1986/87:64, SFS 1986:421). Denna bestämmelse överfördes

sedan till vägtrafikskattelagen (1988:327) utan ändring i sak (prop.

1987/88:159, bet. 1987/88:SkU38, rskr. 1987/88:316).

 Indelningen av motorredskap i två olika grupper infördes den 1 januari

1993. Som redogjorts för ovan hänförs motorredskap som är konstruerade för en

högsta hastighet som överstiger 30 km/tim till klass I och motorredskap som är

konstruerade för en hastighet av högst 30 km/tim till klass II. Före den 1

januari 1993 var fordonsgruppen motorredskap begränsad till fordon som var

konstruerade för en hastighet av högst 30 km/tim. Dåvarande regler innebar även

att motorredskap endast var registrerings- och skattepliktiga om de användes för

transport på allmän väg. Till den nya gruppindelningen kopplades nya regler om

registreringsplikt. Dessa regler, som alltjämt gäller, innebär att motorredskap

klass I alltid är registreringspliktigt, dvs. oavsett om de användes för trans-

port på allmän väg eller inte. De nu berörda ändringarna i

vägtrafikförfattningarna skulle, utan ändringar i skattereglerna, ha fått den

effekten att alla motorredskap klass I skulle ha beskattats som trafiktraktorer.

Skattenivån för trafiktraktorer var redan då förhållandevis hög och anpassad

till att fordonens normala användningsområde var gods- eller persontransporter

på allmän väg. Det ansågs dock inte lämpligt att utan vidare tillämpa

trafiktraktorskatt för registreringspliktiga motorredskap i klass I som inte

skulle användas för godstransporter. För att undvika detta infördes en särskild

skattenivå för dessa fordon. Denna skattenivå anpassades efter i vilken

utsträckning fordonen kunde antas utnyttja det allmänna vägnätet och efter

fordonens vägkostnadsansvar i övrigt. Skattenivån bestämdes till 1 000 kr och

har inte ändrats sedan dess (prop. 1988/89:48, bet. 1988/89:TU19, rskr

1988/89:306, SFS 1989:702).

 Skälen för regeringens förslag: Nuvarande regler om fordonsskatt för

motorredskap innebär att till motorredskap klass I ombyggda bilar alltid

beskattas som trafiktraktor. Skattesatsen för trafiktraktorer är anpassad till

att sådana traktorer används för gods- eller persontransporter på allmän väg.

Att till motorredskap klass I ombyggda bilar alltid skall beskattas enligt denna

skattesats har sin grund i att sådana motorredskap antas användas för nämnda

transporter. Ett problem med nuvarande regler är att det inte finns någon

möjlighet att få betala fordonsskatt enligt den särskilda skattenivån för till

motorredskap klass I ombyggda bilar. Detta innebär att sådana motorredskap

beskattas som om de används för gods- transporter på allmän väg även om så inte

är fallet. Nuvarande regler avviker därför från principen att endast

motorredskap som används för gods- transporter skall beskattas som

trafiktraktorer.

 Det har visat sig att dagens skatteregler i viss mån snedvrider konkurrensen

inom entreprenadbranschen. Mobila lyftplattformar, som är till motorredskap

klass I ombyggda lastbilar, beskattas alltid som trafiktraktorer. Fordonsskatten

per år för ett sådant motorredskap med en tjänstevikt på över 7 000 kilogram är

5 160 kr med ett tilläggsbelopp på 168 kr för varje helt hundratal kilogram över

7 000 kilogram. Mobila lyftplattformar konkurrerar delvis om samma arbeten som

mobilkranar. Fordonsskatt på mobilkranar tas ut enligt den särskilda skattenivån

dvs. med 1 000 kr per år. En sådan skillnad i beskattning kan inte anses

motiverad i de fall mobila lyftplattformar i likhet med mobilkranar används för

annat än godstransporter på allmän väg.

 Det är inte bara mobila lyftplattformer som missgynnas av nuvarande

skatteregler. Enligt Riksskatteverket föreligger liknande problem även för andra

fordonskategorier såsom betongpumpar, flistuggar och krossverk. Det är därför

motiverat med en generell ändring av ifrågavarande skatteregler.

 Sammantaget anser regeringen att nuvarande skatteregler för till motorredskap

klass I ombyggd bil inte är tillfredsställande. Reglerna bör därför ändras så

att det blir möjligt att få betala fordonsskatt enligt den särskilda skattenivån

för sådana motorredskap. Hur fordonet används skall till skillnad från i dag

vara avgörande för skatteuttaget. Lagtekniskt uppnås detta genom en ändring i 25

§ fordonsskattelagen.

 Förslaget innebär att fordonsskatten för mobila lyftplattformar o. dyl. som

är motorredskap klass I blir 1 000 kr per år. Detta kan leda till att lastbilar

i större omfattning än i dag byggs om till motorredskap klass I. Antalet torde

dock begränsas av att fråga är om speciella konstruktioner och att sådana

motorredskap även i fortsättningen kommer att beskattas som trafiktraktorer om

de används för godstransporter på allmän väg.

 En grov uppskattning, med stöd av uppgifter från

Entreprenadmaskinleverantörernas samarbetsorgan (EMSA), är att cirka 150 -200

fordon berörs av förslaget.

8 Budgeteffekter

Försäljningsskatten på personbilar i miljöklass 3 beräknas ge skatteintäkter på

168 miljoner kronor under år 1996. Utan ändringar i miljöklassystemet och

försäljningsskattelagen försvinner skattebasen eftersom bilar som endast

uppfyller baskraven i dagens miljöklass 3 inte får säljas fr.o.m. den 1 januari

1997. Det intäktsbortfall som då uppkommer beror alltså primärt på att

avgaskraven för nya personbilar skärpts inom EU och inte på ändrade

skatteregler.

 För år 1995 inbringade miljöskatten på inrikes flygtrafik 176 miljoner. Det

skattebortfall som uppkommer när skatten avskaffas har finanansierats inom ramen

för de ekonomisk-politiska åtgärder på skatte- och avgiftsområdet som riksdagen

beslutade om under våren 1996 (prop. 1995/96:198, bet. 1995/96:SkU31, rskr.

1995/96:305). Övriga förändringar ger enligt regeringens bedömning försumbara

budgeteffekter.

 12

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 september 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden, Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar propositionen 1996/97:14 Vissa punktskattefrågor.

 25