Regeringens proposition

1998/99:1

Budgetpropositionen för 1999

Förslag till statsbudget för budgetåret 1999, reviderad finansplan,

budgetpolitiska mål, ändrade anslag för budgetåret 1998, skatte-

frågor, m.m.

Regeringens proposition

1998/99:1

Budgetpropositionen för 1999

Regeringen överlämnar härmed enligt 9 kap. 6 § regeringsformen sitt förslag till

 statsbudget för

budgetåret 1999 och föreslår att riksdagen beräknar inkomster och beslutar om

utgifter för staten i

enlighet med de specifikationer som fogats till förslaget.

Stockholm den 5 oktober 1998

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

(Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller regeringens förslag till statsbudget för budgetåret

1999. Förslaget till

statsbudget, som omfattar alla inkomster och utgifter samt andra betalningar som

 påverkar statens

lånebehov, visar en omslutning på 680 miljarder kronor. Statens lånebehov för

budgetåret 1999

beräknas till -16 miljarder kronor vilket innebär att statsskulden amorteras.

I propositionen redovisar regeringen en reviderad finansplan, budgetpolitiska

mål, en prognos för

budgeten för 1998 samt lämnar förslag till ändrade anslag på tilläggsbudget till

 statsbudgeten för

budgetåret 1998.

Regeringen redovisar förslag till utgiftstak för staten för åren 1999-2001

fördelat på de av riksdagen

fastställda utgiftsområdena och Ålderspensionssystemet vid sidan av

statsbudgeten. I bilaga 1

redovisas specifikation av statsbudgetens anslag och inkomsttitlar för

budgetåret 1999.

Förslag till statsbudget för budgetåret 1999

Utgifter m.m.

Tusental kronor

Utgiftsområde 1

Rikets styrelse

4 179 704

Utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning

1 705 333

Utgiftsområde 3

Skatteförvaltning och uppbörd

5 810 859

Utgiftsområde 4

Rättsväsendet

21 919 269

Utgiftsområde 5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

2 871 318

Utgiftsområde 6

Totalförsvar

44 107 565

Utgiftsområde 7

Internationellt bistånd

11 899 604

Utgiftsområde 8

Invandrare och flyktingar

4 324 184

Utgiftsområde 9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

24 012 459

Utgiftsområde 10

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

80 503 205

Utgiftsområde 11

Ekonomisk trygghet vid ålderdom

34 315 009

Utgiftsområde 12

Ekonomisk trygghet för familjer och barn

39 896 045

Utgiftsområde 13

Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

33 789 000

Utgiftsområde 14

Arbetsmarknad och arbetsliv

48 274 400

Utgiftsområde 15

Studiestöd

22 447 075

Utgiftsområde 16

Utbildning och universitetsforskning

29 030 747

Utgiftsområde 17

Kultur, medier, trossamfund och fritid

7 452 147

Utgiftsområde 18

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

20 463 080

Utgiftsområde 19

Regional utjämning och utveckling

2 742 897

Utgiftsområde 20

Allmän miljö- och naturvård

1 548 899

Utgiftsområde 21

Energi

1 681 490

Utgiftsområde 22

Kommunikationer

25 501 314

Utgiftsområde 23

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

11 973 865

Utgiftsområde 24

Näringsliv

2 897 947

Utgiftsområde 25

Allmänna bidrag till kommuner

103 564 700

Utgiftsområde 26

Statsskuldsräntor m.m.

84 560 000

Utgiftsområde 27

Avgiften till Europeiska gemenskapen

21 908 000

Summa utgiftsområden

693 380 115

Minskning av anslagsbehållningar

5 000 000

Summa utgifter

698 380 115

Myndigheters m.fl. in- och utlåning i Riksgäldskontoret, netto

26 987 621

Överföring från AP-fonden

-45 000 000

Summa

680 367 736

Inkomster m.m.

Tusental kronor

Inkomsttyp 1000

Skatter m.m.

630 559 617

Inkomsttyp 2000

Inkomster av statens verksamhet

32 131 058

Inkomsttyp 3000

Inkomster av försåld egendom

15 001 000

Inkomsttyp 4000

Återbetalning av lån

3 134 945

Inkomsttyp 5000

Kalkylmässiga inkomster

5 300 000

Inkomsttyp 6000

Bidrag m.m. från EU

10 241 116

Inkomsttyp 7000

Extraordinära medel avseende EU

0

Summa inkomster

696 367 736

Beräknat lånebehov

-16 000 000

Summa

680 367 736

Innehållsförteckning

1 Reviderad finansplan 13

1.1 En budget för framtiden 13

1.2 Den ekonomiska utvecklingen 15

1.2.1 Den internationella utvecklingen 15

1.2.2 Den svenska utvecklingen 16

1.3 Sunda offentliga finanser och stabila priser 18

1.3.1 Finanspolitiken 18

1.3.2 Penning- och valutapolitik 21

1.4 Samarbete om ekonomi, sysselsättning, rättvisa, jämställdhet och

miljö 23

1.5 Regeringens politik för 2000-talet 26

1.6 Rättvisa skatter 29

1.7 Fördelningspolitiken 30

2 Förslag till riksdagsbeslut Fel! Bokmärket är inte definierat.

3 Lagförslag 43

3.1 Förslag till lag om skattereduktion på förvärvsinkomster vid

2000 års taxering 43

3.2 Förslag till lag om beräkning av viss inkomstskatt på

förvärvsinkomster vid 2000 års taxering, m.m. 45

3.3 Lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt 46

4 Budgetpolitiska mål och statsbudgeten 49

4.1 Budgetpolitiska mål 49

4.1.1 Utgiftstak 49

4.1.2 Överskott i de offentliga finanserna 50

4.2 Samhällsekonomiska förutsättningar 51

4.3 Prioriteringar 52

4.4 Ålderspensionsreformen 53

4.5 Den offentliga sektorns finanser 55

4.6 Statsbudgetens utveckling 1997-2001 56

4.6.1 Statsbudgetens inkomster 56

4.6.2 Statsbudgetens utgifter 57

4.6.3 Statens lånebehov 61

4.7 Statsskulden 62

5 Inkomster 67

5.1 Offentliga sektorns skatter periodiserad redovisning 68

5.2 Statsbudgetens inkomster - kassamässig redovisning 75

5.2.1 Nytt uppbördssystem och ändrad redovisning 75

5.2.2 Skatteinkomster 75

5.2.3 Övriga inkomster 78

5.2.4 Jämförelse med vårpropositionen 79

5.2.5 Socialavgifter - ändrad titelredovisning 80

6 Utgifter åren 1999 2001 83

6.1 Takbegränsade utgifter 83

6.1.1 Ramar för utgiftsområden 83

6.1.2 Budgeteringsmarginalen 85

6.2 Beskrivning av utgiftsområden m.m. 86

6.3 Avgiftsbelagd verksamhet 102

6.4 Finansiering av investeringar och rörelsekapital 103

6.5 Garantier 105

6.6 Beställningsbemyndiganden 106

6.7 Bemyndigande för ramanslag 107

7 Prognos och tilläggsbudget för 1998 113

7.1 Inledning 113

7.2 Prognos för 1998 113

7.2.1 Inkomster 114

7.2.2 Takbegränsade utgifter 116

7.3 Förslag till tilläggsbudget för 1998 120

7.3.1 Inledning 120

7.3.2 Utgiftsområde 1 Rikets styrelse 121

7.3.3 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 122

7.3.4 Utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd 123

7.3.5 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet 124

7.3.6 Utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och internationell

samverkan 124

7.3.7 Utgiftsområde 6 Totalförsvar 125

7.3.8 Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar 126

7.3.9 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 127

7.3.10 Utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och arbetsliv 128

7.3.11 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning 129

7.3.12 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande 130

7.3.13 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 130

7.3.14 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 131

7.3.15 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande

näringar 132

7.3.16 Utgiftsområde 24 Näringsliv 133

7.3.17 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 134

7.3.18 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen 134

8 Skattefrågor 137

8.1 Inledning 137

8.2 Allmänna överväganden 137

8.2.1 De internationella förutsättningarna 137

8.2.2 Skatten på arbetsinkomster 139

8.2.3 Beskattningen av företag och entreprenörer 139

8.2.4 Beskattningen av kapitalinkomster 140

8.3 Skattereduktion för låg- och medelinkomsttagare 140

8.4 Det fasta beloppet vid beskattningen av förvärvsinkomster 142

8.5 Fastighetsskatten på bostadshyreshus 142

8.6 Begreppet näringsverksamhet och tilldelningen av F-skattsedel 143

8.7 Fordonsskatt på bussar 143

8.8 Finansiella effekter m.m. 144

8.8.1 Förslag i budgetpropositionen 144

8.8.2 Förslag i andra propositioner 145

9 Styrning av statlig verksamhet 149

9.1 Inledning 149

9.2 Ekonomisk styrning 149

9.2.1 Utvecklingen av resultatstyrningen 149

9.3 Utvecklingen inom statsförvaltningen 151

9.4 Statsförvaltningens produktivitetsutveckling 154

9.5 Regeringens uppföljning av myndigheternas arbetsgivar-politik 155

9.6 Personalkonsekvenser vid strukturförändringar och

besparingar m.m. 155

Bilagor

Bilaga 1 Specifikation av statsbudgetens utgifter och inkomster

budgetåret

1998

Bilaga 2 Svensk ekonomi

Bilaga 3 Ålderspensionsreformens finansiella effekter

Bilaga 4 Avstämning av målet om en halverad öppen arbetslöshet till

år 2000

Bilaga 5 Fördelningspolitisk redogörelse

Bilaga 6 Statlig styrning

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1998

1

Reviderad finansplan

1 Reviderad finansplan

1.1 En budget för framtiden

Under de senaste åren har en unikt omfattande

budgetsanering genomförts i Sverige. På fem år

har ett underskott på 12,3 procent vänts till ett

överskott på 2,1 procent av BNP. Saneringen var

påfrestande men nödvändig. Under samma

period har en varaktigt låg inflation etablerats.

Genom denna politik har framtidstron

återvänt och en stabil grund lagts för en uthålligt

hög tillväxt och stigande sysselsättning. Den

skapar också en större motståndskraft i tider av

internationell finansiell oro. Om

budgetsaneringen och inflationsbekämpningen

inte hade genomförts framgångsrikt skulle

Sverige nu ha varit i en mycket prekär situation.

Den internationella finansiella turbulensen har

på senare tid varit betydande. Allvarliga kriser

förekommer i Ryssland, i Japan och flera andra

asiatiska länder och även i Latinamerika. Det

finns farhågor om att dessa kriser sprider sig till

flera länder. Även om störningarna hittills främst

varit på det finansiella området, finns det en risk

att dessa fortplantas till den reala ekonomin. Det

finns redan exempel på nedreviderade

tillväxtprognoser i vissa andra länder.

Utgången av riksdagsvalet har vidare skapat en

viss osäkerhet kring möjligheterna att skapa

politiska majoriteter och om den ekonomiska

politikens fortsatta inriktning.

Det är därför viktigt att budgetpropositionen

bygger på en överenskommelse mellan den

socialdemokratiska regeringen, Vänsterpartiet

och Miljöpartiet. Samarbetet berör fem områden

 ekonomi, sysselsättning, rättvisa, jämställdhet

och miljö och innefattar både konkreta förslag

och åtaganden inför framtiden. Andra områden

såsom Europapolitiken och säkerhetspolitiken

omfattas däremot inte av överenskommelsen.

Uppgörelsen mellan de tre partierna utgår

också från att respekt visas för tidigare

överenskommelser inom andra

partikonstellationer. Hit hör uppgörelserna om

den nya budgetprocessen, pensionsreformen,

Riksbankens ökade självständighet,

energipolitiken och försvarspolitiken. Dessa

uppgörelser ligger fast.

Med den nya uppgörelsen som nu träffats

markeras att det finns en bred uppslutning kring

en stabil och förutsägbar ekonomisk politik som

syftar till att vidmakthålla och förstärka

förtroendet för den svenska ekonomin. Det är en

politik för ökad sysselsättning, ökad rättvisa,

förbättrad jämställdhet och förbättrad miljö.

Ekonomi

Samarbetet om ekonomin utgår från att de

tidigare fastställda utgiftstaken för 1998, 1999,

2000 och 2001 ligger fast. För att inte riskera

att utgiftstaken för 1998 och 1999 bryts vidtas

ett antal åtgärder som innebär

utgiftsreduceringar och senareläggningar av

statliga utgifter. Överskottsmålen för de

offentliga finanserna ligger också fast, vilket

innebär att successiva amorteringar kan göras

på statsskulden. I förhållande till tidigare

fastställda mål sker dock en skärpning,

såtillvida att målet för år 2000 höjs från 1,5

procent till 2,0 procent av BNP.

Politiken för att vidmakthålla inflationen på

en mycket låg nivå ligger också fast. Detta

kommer bl.a. till uttryck i att erforderliga

riksdagsbeslut kommer att tas under hösten vad

avser att ge Riksbanken en ökad självständighet.

Sysselsättning

Erfarenheten visar att mål för den ekonomiska

politiken får stor genomslagskraft. Det har i

Sverige bl.a. gällt målen för budgetsaneringen

och inflationen. Regeringen har tidigare

formulerat ett mål som innebär att den öppna

arbetslösheten skall nedbringas till 4 procent år

2000. Det finns skäl att höja ambitionen och

förlänga tidsperspektivet genom att fastställa ett

kompletterande mål för sysselsättningen. Det

innebär att andelen sysselsatta av befolkningen

mellan 20 och 64 år skall öka från 74 procent

1997 till 80 procent år 2004.

Regeringen avser att i samband med 1999 års

ekonomiska vårproposition återkomma med

förslag som förbättrar möjligheten att uppnå

målet.

I budgetpropositionen föreslås ökade resurser

till skolan, vården och omsorgen genom

successiva höjningar av statsbidragen 1999, 2000

och 2001 samt genom att de 200 kronor som

betalas i statlig skatt istället överförs till den

kommunala sektorn. Förutom att dessa resurser

medger förbättrad kvalitet och ökad standard

inom skolan, vården och omsorgen möjliggör de

också en förbättrad sysselsättning.

Rättvisa

En rad åtgärder föreslås för att öka rättvisan i

vårt samhälle. Pensionärernas ekonomi

förbättras 1999 genom att det fulla

prisbasbeloppet återställs och genom att

bostadstillägget för de sämst ställda

pensionärerna höjs. De förvärvsarbetandes

ekonomi förbättras genom en tillfällig

skattereduktion som främst gynnar

låginkomsttagarna. Fastighetsskatten för

hyresbostäder sänks tillfälligt 1999. Barn- och

studiebidragen höjs i två etapper år 2000 och

2001. Insatser görs för att förbättra situationen

för de hemlösa. Biståndet höjs successivt 1999,

2000 och 2001.

Jämställdhet

Kvinnor och män skall ha samma möjlighet att

försörja sig. Könsbetingade löneskillnader mellan

män och kvinnor bör tas bort.

Jämställdhetsombudsmannen tillförs ökade

resurser. Statistiska centralbyrån får medel bl.a.

för att förbättra lönestatistiken och metoderna

för jämställdhetsbokslut. Utredningen om

jämställdhetslagen får i uppdrag att analysera

frågor som rör arbetsvärdering. Myndigheterna

får i uppdrag att arbeta mera aktivt med

jämställdhetsfrågor, inklusive lönefrågor.

Miljö

Ytterligare resurser tillförs för att kunna förvärva

värdefulla skogsområden. Mera resurser tillförs

även för naturvårdsavtal och biotopskydd i skog.

Särskilda medel anvisas för marksanering. De

lokala investeringsprogrammen vidgas till att

även omfatta stöd för allergisanering.

Naturvårdsverket får i uppdrag att, i samverkan

med Forskningsrådsnämnden, göra en samlad

bedömning av miljöforskningen. En arbetsgrupp

tillsätts för att följa arbetet med att upprätta

miljöjusterade nationalräkenskaper. Regeringen

avser att i 1999 års ekonomiska vårproposition

presentera gröna nyckeltal.

Skattepolitiken

Med den starkare grund som lagts för svensk

ekonomi genom budgetsaneringen och

låginflationspolitiken skapas större utrymme för

framtidssatsningar på en rad områden. Det

handlar bl.a. om att verka för en uthålligt hög

ekonomisk tillväxt, en stigande sysselsättning, en

förstärkt generell välfärd, en bättre utbildning

och en fortsatt utveckling mot ekologisk

hållbarhet.

Ett viktig led i en framtidsinriktad politik är

att se över skattesystemet. Regeringen kommer

därför inom kort att inbjuda riksdagens partier

till överläggningar om skattepolitikens framtida

inriktning.

Europapolitiken

Ett annat centralt område i en framtidsinriktad

politik gäller Europapolitiken. Medlemskapet i

Europeiska unionen ger Sverige möjligheter att

verka för ett Europa präglat av demokrati,

jämställdhet, solidaritet och öppenhet.

Samarbetet gagnar vårt land och ger oss goda

möjligheter till inflytande. Regeringen avser att

bedriva en aktiv och framåtsyftande EU-politik

som kan bidra till att lösa gemensamma problem

och forma Europas framtid.

Samarbetet på det ekonomiska området har

varit ett viktig stöd i saneringen av den svenska

ekonomin. Det har bidragit till starka offentliga

finanser, låga räntor och låg inflation och därmed

lagt en god grund för uthållig tillväxt och ökad

sysselsättning de kommande åren.

Samarbetet utgör en stabiliserande faktor i en

alltmer globaliserad ekonomi och stärker

Europas ställning i den internationella

konkurrensen. Den finansiella turbulensen i

världsekonomin kräver omfattande insatser från

de europeiska ländernas sida. Det är då viktigt att

de europeiska länderna genom att förstärka sin

inbördes samverkan gemensamt kan utöva det

inflytande som motsvarar den europeiska

ekonomins styrka.

Regeringens ambition är att även i

fortsättningen verka för en inriktning av den

ekonomiska politiken i EU, som gynnar

sysselsättning och välfärd, stärker

konkurrenskraften och utvecklar frihandeln.

Regeringen eftersträvar att EU-samarbetet i

ökande utsträckning avsätter konkreta resultat av

direkt betydelse för människors trygghet och

välstånd. Endast så kan EU få den nödvändiga

förankringen hos medborgarna i unionens

medlemsländer. Då måste än mer göras för att

öka sysselsättningen och förbättra miljön, främja

jämställdheten mellan kvinnor och män och

stärka konsumenternas och löntagarnas ställning

på den gemensamma marknaden.

Under de närmaste åren står EU inför stora, ja

omvälvande förändringar. Regeringen önskar

aktivt verka för att unionen utvidgas samtidigt

som samarbetet fördjupas och vidareutvecklas.

Medlemskap för de länder i Central- och

Östeuropa som nu förbereder sitt inträde i

unionen innebär en historisk möjlighet att trygga

fred, demokrati och välfärd i det nya Europa som

nu växer fram. Europeiska unionen måste rusta

sig inför denna utmaning genom politiska och

finansiella reformer. Även EU:s arbetssätt och

institutioner måste reformeras. Starka och

effektiva gemensamma institutioner är i hög grad

ett intresse för mindre medlemsländer som

Sverige. Inte minst inför och under det svenska

ordförandeskapet 2001 kommer Sverige att verka

för en sådan modernisering av Europeiska

unionen att den kan möta 2000-talets krav.

Sverige kommer vidare att arbeta för att

samma budgetpolitiska disciplin upprätthålls

inom EU-budgeten som i den svenska budgeten

och att medlemsländernas avgifter fördelas på ett

rättvist sätt. Jordbrukspolitiken och

strukturpolitiken måste reformeras.

Som EU-medlem kommer Sverige att arbeta

för att den ekonomiska och monetära unionen

blir framgångsrik. Att så blir fallet ligger också i

vårt eget intresse. För att bevara vår

handlingsfrihet skall vi även i fortsättningen

uppfylla de ekonomiska villkoren för fullt

medlemskap. För att öka kunskapen och

stimulera en bred debatt om den ekonomiska

och monetära unionen påbörjas ett

vittomfattande och opartiskt informations- och

folkbildningsarbete. Ett beslut om svenskt

deltagande skall underställas det svenska folket

för prövning i val eller i folkomröstning.

Kampen mot arbetslösheten står även i

fortsättningen i centrum för en aktiv svensk

Europapolitik. De politiska förutsättningarna för

gemensamma insatser är bättre än någonsin.

Regeringen avser att arbeta för att riktlinjerna för

sysselsättningspolitiken och dess övervakning

ges samma vikt som motsvarande instrument på

det ekonomiska och monetära området.

1.2 Den ekonomiska utvecklingen

Svensk ekonomi är i grunden stark.

Investeringarna stiger snabbt, de offentliga

finanserna är sanerade, inflationen är obefintlig,

bytesbalansen uppvisar överskott,

sysselsättningen stiger och arbetslösheten faller.

Mycket tyder på att Sverige står inför en period

med uthålligt hög tillväxt.

Det finns dock allvarliga hot mot en sådan

utveckling. Det största hotet är osäkerheten

kring den internationella ekonomiska

utvecklingen. Tecken finns på att

världskonjunkturen är på väg nedåt. Den senaste

tidens dramatiska utveckling på de finansiella

marknaderna har ökat risken för en sådan

utveckling. Ett annat hot är risken för att pris-

och löneökningarna i Sverige tar fart i takt med

att sysselsättningen stiger.

1.2.1 Den internationella utvecklingen

Den ekonomiska tillväxten i världsekonomin

dämpas i år till följd av den ekonomiska krisen i

Asien, Ryssland och Latinamerika.

Återhämtningen i EU-länderna väntas fortsätta,

medan högkonjunkturen i Förenta staterna

mattas något. Den turbulenta utvecklingen i

Asien och Ryssland har bidragit till ökad oro på

de finansiella marknaderna. Vad beträffar krisen i

Latinamerika finns motsvarande risker för

spridningseffekter. Denna utveckling har ökat

osäkerheten om utsikterna för världsekonomin.

Återhämtningen i Europa fortsätter. Den

inhemska efterfrågan har blivit starkare, medan

exportutvecklingen mattats till följd av minskad

efterfrågan från Asien. En framtidsoptimism

bland hushållen och stigande reala inkomster ger

förutsättningar för en stigande privat

konsumtion. Arbetslösheten i Europa förutses

minska något.

Högkonjunkturen i Förenta staterna nådde

troligen sin topp förra året, då BNP-tillväxten

blev den högsta på nio år. I år väntas den

inhemska efterfrågan bli fortsatt stark, medan

exporttillväxten avtar till följd av utvecklingen i

Asien och Sydamerika. Samtidigt som

arbetslösheten understiger 5 procent har

inflationen sjunkit till den lägsta nivån på tolv år.

Den framgångsrika penningpolitiken har spelat

en central roll för den goda utvecklingen.

Den ekonomiska kris som bröt ut förra

sommaren i vissa asiatiska länder har fördjupats

och i vissa fall spridits. En försiktig exportledd

återhämtning förutses dock under nästa år. Ett

uppenbart hinder för återhämtningen är

problemen i den finansiella sektorn. En

omstrukturering av denna sektor är därmed av

stor betydelse för utvecklingen.

Japan har en nyckelroll i den asiatiska

utvecklingen. En kraftfull och tydlig ekonomisk

politik är av stor vikt för att förbättra den

japanska ekonomiska situationen. Viktiga inslag i

en sådan politik är att beslutade finanspolitiska

åtgärder för att stimulera den inhemska

efterfrågan genomförs, att problemen i den

finansiella sektorn redovisas öppet och att dessa

åtgärdas snabbt och beslutsamt.

Den finansiella och politiska krisen i Ryssland

är ett kraftigt bakslag för reformprocessen och

undergräver den grad av ekonomisk stabilitet

som har uppnåtts. BNP väntas sjunka och

inflationen bedöms stiga markant. Ryssland

behöver återuppta och stärka reformprocessen.

Särskilt brådskande är åtgärder för att hantera

den finansiella sektorns djupgående problem.

Däremot har de flesta övriga länderna i Central-

och Östeuropa hittills drabbats måttligt av den

globala finansiella oron.

Risk för svagare konjunkturutveckling

Riskerna för en svagare internationell

konjunktur har ökat markant till följd av den

senaste tidens utveckling i Asien, Ryssland och

Latinamerika. Riskerna för en sämre utveckling

skulle kunna inkludera en fördröjd återhämtning

i Japan och övriga Asien, en devalvering av den

kinesiska valutan, fortsatta och ökade svårigheter

för den ryska ekonomin, fortsatt kraftiga fall på

de globala aktiemarknaderna samt ökad

protektionism i krisens spår. Var och en av dessa

risker är inte tillräcklig för att orsaka en global

lågkonjunktur, men sammantagna kan de bidra

till att fördjupa och sprida pågående kriser.

Effekterna på hushållens och företagens

förtroende är svåra att bedöma, men de bör inte

underskattas. Lägre förtroende medför minskad

vilja att konsumera och investera.

Ett sidoalternativ har utarbetats för att visa

hur en sämre internationell utveckling skulle

påverka svensk ekonomi. Resultatet av en sådan

skulle bli högre arbetslöshet och försämrade

offentliga finanser. Sidoalternativet redovisas i

bilaga 2.

1.2.2 Den svenska utvecklingen

Den ekonomiska tillväxten i Sverige beräknas till

ca 3 procent både 1998 och 1999. Den höga

tillväxten drivs av en stark inhemsk efterfrågan.

Såväl investeringar som privat och offentlig

konsumtion blir starkare än vad som tidigare an-

tagits. Å andra sidan verkar den utländska

efterfrågan öka långsammare och man kan inte

bortse från risken att spridningseffekterna av den

finansiella krisen dämpar tillväxten även i

Sverige.

Bokslut över 1990-talet

Den ekonomiska utvecklingen under

inledningen av 1990-talet var utomordentligt

svag. Lågkonjunkturen medförde att

produktionen under perioden 1991 1993 föll

med sammanlagt ca 5 procent. Den öppna

arbetslösheten fyrdubblades från 2 procent till

över 8 procent. Närmare en halv miljon

arbetstillfällen försvann. Som en följd härav och

av en svag finanspolitik steg underskottet i de

offentliga finanserna kraftigt och uppgick som

mest till 12,3 procent av BNP år 1993.

Under perioden 1994 1997 har BNP-till-

växten i genomsnitt uppgått till 2,6 procent per

år. Både räntan och inflationen har stabiliserats

på låga nivåer. Den lägre räntenivån är en viktig

orsak till de relativt goda utsikterna för svensk

ekonomi. Räntefallet som även inneburit en

minskad ränteskillnad mot andra länder beror

främst på att den ekonomiska politiken har varit

inriktad på att sanera de offentliga finanserna och

på prisstabilitet. Sedan 1997 faller den öppna

arbetslösheten samtidigt som sysselsättningen

stiger.

Prognos för 1998 och 1999

Den privata konsumtionen har tagit ordentlig

fart. I år beräknas den privata konsumtionen öka

med 2,7 procent för att sedan öka med 2,9

procent 1999. Hushållens finansiella

förmögenhet är trots den senaste tidens börsoro

stor.

Tabell 1.1 Försörjningsbalans

Mdkr

Procentuell volymförändring

1997

1998

1999

2000

2001

Privat konsumtion

922,9

2,7

2,9

2,5

2,0

Offentlig konsumtion

449,3

1,9

0,8

0,6

0,8

 Stat

134,2

2,5

0,5

0,5

0,5

 Kommuner

315,1

1,7

0,9

0,6

1,0

Bruttoinvesteringar

237,9

9,8

8,0

6,8

5,9

 Näringsliv ex. bostäder

182,8

10,7

7,1

4,8

3,2

 Bostäder

23,8

6,2

23,5

25,0

25,0

 Myndigheter

30,5

7,6

1,4

2,2

1,4

Lagerinvesteringar

6,8

0,1

0,0

0,0

0,0

Export

761,4

5,9

5,8

6,6

5,5

Import

639,5

8,8

7,1

6,3

5,8

BNP

1739

3,0

3,0

3,2

2,6

Det låga ränteläget bidrar till en betydande

ökning av investeringarna. Expansionen i

tjänstesektorn samt ett relativt högt

resursutnyttjande i exportindustrin medför ett

stort behov av att bygga ut kapaciteten i

näringslivet. Ett osäkerhetsmoment kvarstår

dock för industrins investeringar. Om effekterna

av den finansiella krisen blir stora kan en del

investeringar skjutas på framtiden.

Bostadsinvesteringarna beräknas öka framöver.

Efter flera år av nedgång väntas den offentliga

konsumtionen öka igen från och med i år.

Huvudorsaken till detta är att förbättringen av de

offentliga finanserna har möjliggjort ökade

resurser till skola, vård och omsorg. Den

kommunala konsumtionen beräknas stiga både i

år och nästa år. Det är främst inom skolan och

vården som ökningen sker. Även den statliga

konsumtionen beräknas stiga både 1998 och

1999.

Utrikeshandeln kommer att ha fortsatt stor

betydelse för tillväxten. Exportens ökningstakt

beräknas dämpas något, men likafullt ligga kvar

på en ganska hög nivå. Den höga inhemska

efterfrågan medför att importen beräknas stiga

snabbt. Överskottet i bytesbalansen stabiliseras

på drygt 2 procent av BNP.

Inflationen och inflationsförväntningarna är

mycket låga. Låga internationella prisökningar

tillsammans med måttliga löneökningar och

sanerade offentliga finanser medför att

inflationen förblir låg både i år och nästa år.

Sänkta skatter väntas dra ned inflationen

ytterligare. Räntedifferensen mot Tyskland

väntas åter minska och på sikt nästan försvinna.

Tabell 1.2 Nyckeltal

Årlig procentuell förändring

1998

1999

2000

2001

KPI, årsgenomsnitt

0,5

0,7

1,7

2,0

Kostnadstimlön

3,3

2,9

3,2

3,0

Öppen arbetslöshet1

6,6

5,7

4,4

4,0

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder1

3,9

3,9

3,8

3,5

Antal sysselsatta

1,3

1,5

1,8

1,1

Real disponibel inkomst

2,7

3,3

1,5

1,8

Hushållens nettosparkvot (nivå)

0,8

1,2

0,3

0,1

Bytesbalans2

2,3

2,1

2,2

2,4

Tysk ränta 10-års statsobligation3

4,7

4,6

4,9

5,1

Svensk ränta 10-års stats-

obligation3

5,1

5,0

5,2

5,3

TCW-index

122

120

118

118

1. Andel av arbetskraften

2. Procent av BNP

3. Årsgenomsnitt

Sysselsättningen har i år stigit snabbare än väntat.

Därmed blir prognosen över

sysselsättningsutvecklingen mer optimistisk än

den som tidigare förutsågs. Arbetslösheten faller

dock inte lika mycket som sysselsättningen

stiger. Orsaken till detta är att arbetskraften ökar

mer än väntat på grund av att många nu söker sig

ut på arbetsmarknaden, när sannolikheten att få

ett jobb har ökat. Detta är i grunden en positiv

utveckling. Den öppna arbetslösheten antas

hamna på i genomsnitt 6,6 procent år 1998. För

år 1999 beräknas arbetslösheten till 5,7 procent.

Kalkyl för 2000 och 2001

I kalkylen för åren 2000 och 2001 antas

arbetsmarknaden och då särskilt lönebildningen

fungera väl samtidigt som den internationella

utvecklingen är förhållandevis stark. Därigenom

faller den öppna arbetslösheten till 4 procent mot

slutet av år 2000. Som årsgenomsnitt blir den

öppna arbetslösheten 4,4 procent.

Tabell 1.3 Sysselsättning, arbetslöshet och löneutveckling

1991

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Antal sysselsatta1

4378

4185

3964

3927

3986

3963

3922

3973

4032

4104

4148

 Privat sektor1

2986

2821

2630

2633

2698

2698

2695

2732

2781

2842

2874

 Offentlig sektor1

1404

1381

1328

1290

1287

1263

1223

1238

1247

1258

1270

Öppen arbetslöshet2

3,0

5,3

8,2

8,0

7,7

8,1

8,0

6,6

5,7

4,4

4,0

Konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska

åtgärder2

2,0

3,6

4,3

5,3

4,4

4,5

4,3

3,9

3,9

3,8

3,5

Relativt arbetskraftstal3

83,5

81,6

79,1

77,6

78,2

77,8

76,8

76,5

76,7

76,8

77,0

Andelen sysselsatta mellan 20

och 64 år4

83,4

79,4

75,7

73,9

74,7

74,6

74,0

74,7

75,7

76,9

77,8

Kostnadstimlön5

5,7

3,7

2,8

2,4

3,3

6,1

4,5

3,3

2,9

3,2

3,0

1 Tusental personer.

2 I procent av arbetskraften.

3 Arbetskraften i procent av befolkningen mellan 16 och 64 år.

4 Enligt sysselsättningsmålet skall andelen vara 80 procent år 2004.

5 Årlig procentuell förändring

Anm.: För åren 1991 1992 är sysselsättningen inom privat och offentlig sektor

inte konsistenta med totalen. Delbranscherna är här omräknade av SCB för

definitions- och metodändringar

genomförda 1992/1993 och kvotade från SNI69 till SNI92. Totalen är den

ursprungliga serien men korrigerad för bl.a. felaktig klassificering av

ALU-arbetare och ungdomspraktikanter.

Asienkrisen antas endast ge upphov till

temporära effekter på världsekonomin.

Marknadstillväxten i vår omvärld i kombination

med låga inhemska kostnadsökningar lägger

därmed grunden för en relativt snabb svensk

exporttillväxt såväl år 2000 som 2001. Hushållens

gynnsamma inkomstutveckling bidrar till att den

privata konsumtionen växer snabbt.

1.3 Sunda offentliga finanser och

stabila priser

Sunda offentliga finanser och stabila priser är en

förutsättning för en långsiktigt hög tillväxt och

därmed en hög sysselsättning. Detta synsätt är

styrande för den ekonomiska politiken.

1.3.1 Finanspolitiken

Svensk ekonomi står på en stabil grund. De

offentliga finanserna är sanerade och redan i år

uppvisar de ett överskott. Det är en

anmärkningsvärd förändring mot bakgrund av

det läge som rådde för ett par år sedan. Under

några få år i början av 1990-talet fördubblades

statsskulden.

Saneringspolitiken går därmed in i en ny fas.

Nu handlar det om att hålla i de offentliga

finanserna och att vårda framgången. Det finns

en rad orsaker till att finanspolitiken måste vara

fortsatt stram:

- Mycket tyder på att Sverige står i

inledningen av en period med god tillväxt.

Den senaste tiden har riskerna dock ökat till

följd av turbulensen på de internationella

finansmarknaderna. En högkonjunktur varar

under alla förhållanden inte för evigt.

Budgetpolitiken måste därför inriktas på att

skapa en säkerhetsmarginal, så att nästa

konjunkturavmattning kan mötas med en

motverkande finanspolitik. Detta måste ske

utan att underskotten hotar att bli för stora

och därmed riskera att utlösa en kraftig

ränteuppgång.

- Utan stora överskott under en

högkonjunktur minskar möjligheten att

upprätthålla det sociala skyddsnätet på

dagens nivå i nästa lågkonjunktur. Detta

måste undvikas. De arbetslösa skall inte än

en gång behöva stå för de största

uppoffringarna.

- Den offentliga skulden bör amorteras av.

Statsskulden var i slutet av september 1409

miljarder kronor.

- En stark välfärd kräver starka offentliga

finanser. Andelen äldre kommer att öka

kraftigt en bit in på 2000-talet. Detta ökar

kraven på vården och omsorgen. Sverige

måste därför rusta inför framtiden.

- En stor offentlig skuld innebär att framtida

generationer tvingas använda en stor del av

de resurser de skapar till att betala räntor

och amorteringar. Det är moraliskt fel att

överlämna en stor skuld till framtida

generationer.

Tabell 1.4 Offentliga finanser

Procent av BNP

1991

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

Inkomstkvot

61,9

61,6

60,5

59,7

59,6

63,7

62,8

63,3

61,7

60,7

60,0

Skattekvot

52,8

51,1

50,2

49,8

50,0

54,2

54,3

54,8

53,8

53,2

53,0

Utgiftskvot

63,1

69,4

72,8

70,0

67,3

65,8

63,9

61,3

60,6

58,4

56,7

Statens ränteutgifterr

4,4

4,7

5,5

6,3

6,5

6,6

6,1

5,3

4,6

4,2

3,6

Finansiellt sparande

-1,1

-7,8

-12,3

-10,3

-7,8

-2,1

-1,1

2,1

1,1

2,3

3,3

Statens lånebehov, mdkr

75

150

242

185

138

21

6

-12

-16

-63

-203

Nettoskuld

-5,2

4,8

11,1

21,9

23,6

20,3

21,7

18,7

16,5

13,4

9,6

Statsskuld

47,9

61,1

78,3

84,0

84,0

83,6

82,4

77,5

73,3

66,8

54,1

Konsoliderad bruttoskuld

53,0

67,1

75,9

78,8

77,9

77,1

76,6

72,8

70,1

64,7

55,8

Källor: Arbetsmarknadsstyrelsen, Statistiska centralbyrån, Riksbanken och

Finansdepartementet

Anm.: Statens lånebehov och statskulden reduceras åren 1999 2001 till följd av

pensionsreformen. År 2001 reduceras lånebehovet med 143,5 miljarder kronor och

statsskulden blir 167,5 miljarder

kronor eller 8 procent av BNP lägre jämfört med ett läge utan pensionsreform.

- Sparandet i Sverige måste vara högt för att

Sveriges internationella skuldsättning skall

kunna minska samtidigt som vi har en hög

investeringsnivå. Även den offentliga

sektorn måste bidra till ett ökat sparande.

- Sverige har i Stabilitets- och tillväxtpakten

inom EU åtagit sig att ha ett medelfristigt

mål för de offentliga finanserna nära balans

eller i överskott.

Budgetpolitiska mål

För 1996 var målet att stabilisera statsskulden

som andel av BNP, och för 1997 var målet att

underskottet i de offentliga finanserna skulle

understiga 3 procent av BNP. Båda dessa mål har

uppfyllts väl.

För 1998 är målet att de offentliga finanserna

skall vara i balans. Även detta mål uppfylls med

god marginal. Överskottet i de offentliga

finanserna beräknas i år bli 2,1 procent av BNP.

Det finns två orsaker till att budgetmålet

överträffas. Det ena är att bolagiseringen av AP-

fondens fastighetsinnehav medför en

bokföringsmässig förstärkning av de offentliga

finanserna med 0,8 procentenheter. Det andra är

den goda konjunkturutvecklingen och den

strama budgetbehandlingen i regering och

riksdag.

Det långsiktiga budgetmålet är ett överskott på 2

procent av BNP i genomsnitt över en

konjunkturcykel. Som en gradvis anpassning till

detta är budgetmålen för den offentliga sektorns

finansiella sparande ett överskott på 0,5 procent

av BNP för 1999, 1,5 procent av BNP för år 2000

och 2,0 procent av BNP för 2001.

Regeringen föreslår nu att budgetmålet för år

2000 höjs från 1,5 procent av BNP till 2,0 procent

av BNP. Detta tillkommande överskott skall

användas för att amortera på statsskulden.

Den främsta orsaken till justeringen av målet

är behovet att ytterligare stärka förtroendet för

den svenska ekonomin. Den tilltagande oron på

den finansiella marknaden har medfört stigande

räntor för länder som inte har de finansiella

marknadernas fulla förtroende. Trots att Sverige

de senaste åren har genomfört en mycket

omfattande sanering av de offentliga finanserna

finns det en viss misstro mot Sverige mot

bakgrund av den svaga ekonomiska utvecklingen

under början av 1990-talet.

Denna extra avbetalning på skulden skall

också ses i ljuset av att vi därmed lyfter av en bit

av den räntebörda som framtida generationer

annars hade fått bära.

Målen för dessa år gäller vid den tillväxt som

kalkylerades i 1997 års ekonomiska

vårproposition. Om tillväxten av

konjunkturmässiga skäl väsentligt skulle avvika

från denna skall motsvarande avvikelse från de

angivna målen tolereras.

Ett annat budgetpolitiskt mål är att hålla

utgifterna under utgiftstaket. Enligt regeringens

bedömning finns det en viss risk för att

utgiftstaket skulle kunna överskridas 1998 om

inga åtgärder vidtas. Detta är oacceptabelt.

Regeringen avser därför att senarelägga och

reducera vissa utgifter så att utgiftstaket inte

överskrids.

För budgetåret 1999 beräknas en

budgeteringsmarginal om 3,3 miljarder kronor.

Om denna marginal skulle visa sig för liten avser

regeringen att återkomma med åtgärder.

Utgiftstaken skall hållas.

Diagram 1.1 Utgiftstak för offentlig sektor,

exklusive effekterna av pensionsreformen

Procent av BNP

Den av riksdagen beslutade

ålderspensionsreformen medför vissa tekniska

justeringar av utgiftsramarna för flera

utgiftsområden och en uppjustering av det

statliga utgiftstaket. Uppjusteringen av

utgiftstaket beror på att statliga

ålderspensionsavgifter skall erläggas för ålders-

pensionsrätt som tjänas in för sådana inkomst-

ersättningar som finansieras över budgeten, t.ex.

sjukpenning och arbetslöshetsersättning. Likaså

skall avgift erläggas för vissa fördelningsmässiga

inslag i det nya ålderspensionssystemet. Syftet är

att tydliggöra kostnaden för ålderspension när

den tjänas in. Avgifterna, liksom vissa andra

inslag i reformen, utgör emellertid betalningar

inom den offentliga sektorn och påverkar varken

de sammantagna offentliga utgifterna eller den

offentliga sektorns finanser.

En budget för framtiden

I budgetpropositionen konkretiseras den

offensiv för uthållig tillväxt och ökad

sysselsättning som regeringen föreslog i 1998 års

ekonomiska vårpropositionen. Sex

framtidsområden lyftes fram: Kunskap och

kompetens, Delaktighet i informationssamhället,

Hållbara Sverige ett föregångsland,

Företagande, Europeiskt samarbete och ett

Sverige för alla.

I budgeten ingår dessutom en rad andra

åtgärder. Såsom föreslogs i den ekonomiska

vårpropositionen tillförs skolan, vården och

omsorgen år 1999 och framöver 4 miljarder

kronor mer än vad som tidigare har varit

beslutat. Även tandvårdsförsäkringen,

äldrepropositionen, den bostadspolitiska

propositionen, förstärkt rättsväsende, ökat

bistånd m.m. som presenterades i den

ekonomiska vårpropositionen är beaktade i

budgeten.

Även sedan dessa förbättringar inberäknats

fortsätter de offentliga finanserna att utvecklas

mer positivt än vad som tidigare antagits.

Därmed finns det ett begränsat ytterligare

utrymme för åtgärder som ökar sysselsättningen,

rättvisan, jämställdheten och omställningen till

ekologisk hållbarhet. Detta sker samtidigt som

överskottet i de offentliga finanserna för 1999

upprevideras från 0,8 till 1,1 procent av BNP. Då

har samtliga förslag i den ekonomiska

vårpropositionen och i budgeten beaktats. En

sammanfattning av regeringens förslag till

reformer redovisas i tabell 1.5 och 1.6.

Tabell 1.5 Fördelning på propositioner

Miljarder kronor

1999

2000

2001

Nya åtgärder i budgetpropositionen

5,3

4,8

10,7

varav utgiftsökningar

 skattesänkningar

2,3

3,0

3,2

1,6

8,1

2,6

Vårpropositionen

13,8

15,8

18,0

varav utgiftsökningar

 skattesänkningar

10,6

3,2

12,3

3 ,5

16,1

1,9

TOTALT

19,1

20,6

28,7

I budgetpropositionen presenteras ett samarbete

om ekonomi, sysselsättning, rättvisa,

jämställdhet och miljö. Förslagen redovisas i

avsnitt 1.4.

Tabell 1.6 Utgiftsökningar och skattesänkningar

Miljarder kronor

1999

2000

2001

Framtidsområden

Kunskap och kompetens

1,0

1,1

1,5

Delaktighet i informationssamhället

0,4

0,6

0,8

Hållbara Sverige - ett föregångsland

0,2

0,4

2,5

Företagande 1

1,8

2,1

1,8

Europeiskt samarbete

1,0

1,0

1,2

Ett Sverige för alla

0,1

0,3

0,8

Summa framtidsområden

4,5

5,5

8,6

Övrigt2

Nytt skalsteg i inkomstskatten

- 2,0

- 2,2

- 2,2

Skattereduktion

3,0

0,3

0,1

Fastighetsskatt, 1,7 % till 1,5 %

2,3

 2,6

2,0

Fastighetsskatt, hyreshus, 1,5 % till

1,3 %

-

 0,6

 1,1

Frysning av taxeringsvärden för 1999

och 2000

0,8

1,1

1,8

Bostadspolitisk proposition och

byggstimulanser3

0,7

0,9

0,1

Tandvårdsförsäkring

0,5

0,5

0,5

Äldreproposition

0,5

0,3

0,3

Pensioner

3,0

3,1

3,2

Kommunsektorn

4,0

4,0

6,0

Barnbidrag, flerbarnstillägg och

studiebidrag

-

2,5

4,9

BTP

0,7

0,7

0,7

Rättsväsendet

0,4

0,3

0,3

Bistånd

0,1

-

0,2

Övriga åtgärder

0,6

0,4

1,1

Summa övrigt

14,6

15,1

20,1

TOTALT

19,1

20,6

28,7

1. Varav skattelättnad är 1,7 mdkr 1999, 2,0 mdkr 2000 och 1,7 mdkr 2001.

2. Ökade inkomster i beräkningen är angivna med negativt tecken. Inkomsterna är

kassamässigt beräknade. Se vidare kap. 8.

3. Varav skattelättnad (ROT) är 0,3 mdkr 1999 och 0,6 mdkr 2000.

Budgetpolitiken de kommande åren

För åren 2000 och 2001 beräknas överskotten i

de offentliga finanserna till 2,3 respektive 3,3

procent av BNP. Även dessa år överskrids

därmed de budgetpolitiska målen innebärande

ett överskott om 2,0 procent av BNP.

Beräkningen är dock förhållandevis osäker och är

betingad av bl.a. en väl fungerande lönebildning

och en inte alltför stor nedgång i den

internationella konjunkturen.

Mycket tyder på att Sverige står inför en

period med god ekonomisk tillväxt även om

riskerna till följd av den internationella

utvecklingen har ökat. Detta tillfälle måste

utnyttjas för att uppnå betydande överskott,

minskat skuldberoende samt ökad rättvisa och

jämlikhet i Sverige. Lönebildningen spelar även

här en avgörande roll. Om löneökningstakten

överstiger vad arbetsmarknadens parter har

kommit överens om, inklusive den av parterna

angivna löneglidningen, kommer tillväxten med

all sannolikhet att bli lägre. Detta skulle leda till

att arbetslösheten skulle bli högre och

sysselsättningen lägre men också till att

ytterligare skattehöjningar och

utgiftsnedskärningar inte kan uteslutas.

1.3.2 Penning- och valutapolitik

Riksbanken bedriver penningpolitiken

självständigt. Den övergripande uppgiften för

penningpolitiken är prisstabilitet.

Riksbanksfullmäktige har definierat prisstabilitet

som att ökningen av konsumentprisindex skall

begränsas till 2 procent med en tolerans på 1

procentenhet uppåt och nedåt. Regeringen

stöder penningpolitikens inriktning och står

bakom inflationsmålet.

Diagram 1.2 Hushållens inflationsförväntningar samt

KPI-utfall

Procent

Prisstabilitet är en grundläggande förutsättning

för en framgångsrik ekonomisk politik. Hög

inflation försämrar förutsättningarna för en

uthålligt hög tillväxt och därmed också för en

stabilt hög sysselsättning.

Konkret betyder hög inflation bl.a. högre

matpriser och högre hyror. De flesta avtal på den

svenska arbetsmarknaden är tecknade för ett

antal år framöver. Om inflationen skulle ta fart

skulle reallöneökningarna utebli. Erfarenheten

visar att starka grupper på arbetsmarknaden

kompenserar hög inflation med löneglidning.

Svaga grupper halkar däremot efter. Hög

inflation minskar därför möjligheterna till en god

fördelningspolitik och en rättvis

inkomstfördelning.

Riksbankens ställning stärks

I november 1997 överlämnades en proposition

till riksdagen som grundar sig på en

fempartiöverenskommelse om penning- och

valutapolitiken för att stärka trovärdigheten för

prisstabiliteten. Fempartiöverenskommelsen

ligger fast. Riksdagen har i mars i år tagit ett

första beslut om de grundlagsändringar som

föreslås i propositionen. Ett andra beslut om

grundlagsändringarna och beslut om övriga

lagändringar skall tas under hösten.

De nya bestämmelserna för Riksbanken

innebär bl.a.:

- Riksbanken ges ett överordnat mål för sin

verksamhet som läggs fast i lag. Målet för

penningpolitiken skall vara att upprätthålla

ett fast penningvärde. Eftersom Riksbanken

är en myndighet under riksdagen bör

banken därutöver stödja den allmänna

ekonomiska politiken, bl. a. i syfte att främja

en hållbar tillväxt och en hög sysselsättning,

utan att åsidosätta prisstabilitetsmålet.

- I regeringsformen tas in ett förbud för varje

myndighet att ge instruktioner till

Riksbanken i frågor som rör penningpolitik.

En motsvarande bestämmelse om att en

ledamot av direktionen inte får söka eller ta

emot instruktioner när hon eller han fullgör

penningpolitiska uppgifter tas in i

riksbankslagen.

- Riksbankschefen får en stärkt ställning

genom att det i regeringsformen anges att

denna eller denne under den sexåriga

mandatperioden får avsättas endast om hon

eller han inte längre uppfyller de krav som

ställs för att kunna utföra sina uppgifter eller

om hon eller han gjort sig skyldig till

allvarlig försummelse.

- Ansvaret för övergripande valutapolitiska

frågor förs över från Riksbanken till

regeringen. Riksbanken skall besluta om

tillämpningen av det växelkurssystem som

regeringen beslutat om.

Räntorna

De relativt låga räntorna beror bl.a. på den

framgångsrika saneringen av de offentliga

finanserna och penningpolitikens inriktning på

prisstabilitet som bidragit till de låga

inflationsförväntningarna.

De långa räntorna har nått sin lägsta nivå på

nästan 40 år. Den tioåriga räntan ligger idag runt

4,7 procent. Det är drygt en tredjedel av vad

räntan var sommaren 1994. Årsgenomsnittet för

1998 beräknas vara 0,6 procentenheter lägre än

vad som prognostiserades i den ekonomiska

vårpropositionen i april 1998.

Diagram 1.3 Räntedifferens mellan Sverige och Tyskland

Procentenheter

Räntemarginalen mot Tyskland på den tioåriga

räntan ligger för närvarande strax under 1

procentenhet. Som lägst har marginalen varit

under 0,2 procentenheter. Trots den senaste

tidens uppgång har räntemarginalen fallit kraftigt

jämfört med situationen för fyra år sedan.

Orsaken till uppgången har varit den

internationella valutaturbulensen. Dessutom har

det funnits en viss osäkerhet inför det svenska

riksdagsvalet och med anledning av det

parlamentariska läget efter valet. När det nu står

klart att den ekonomiska politiken kommer att

vara fortsatt inriktad mot sunda statsfinanser och

stabila priser bör räntemarginalen mot Tyskland

åter reduceras.

Även de korta räntorna har fallit. De låga

inflationsförväntningarna, de sanerade offentliga

finanserna och måttliga löneökningar har

medfört att Riksbanken har kunnat sänka den

s.k. reporäntan till drygt 4 procent.

De låga räntorna har medfört att

månadskostnaden efter skatt för ett normalt

villalån på 500 000 kronor har fallit med 1 800

kronor sedan hösten 1994. En likartad utveckling

har skett för bostadsrättslån. De som bor i

hyresrätt gynnas också av de fallande räntorna i

takt med att de sjunkande ränteutgifterna slår

igenom på hyran.

Kronan

Den svenska kronans växelkurs är flytande.

Därför är en viss variation i valutakursen

naturlig. I diagram 1.4 visas den handelsvägda

växelkursen, inklusive bl.a. de flesta asiatiska

valutorna. Växelkursen har varierat

förhållandevis mycket under 1997 och 1998 utan

att det finns någon entydig trend. Under senare

tid har dock kronan försvagats påtagligt. Också

detta kan i allt väsentligt förklaras med oron på

de internationella finansmarknaderna.

Diagram 1.4 Handelsvägt växelkursindex

1 januari 1997=100 Ett lägre index betyder en starkare krona

EMU

Den 1 januari 1999 skall EU:s gemensamma

valuta, euron, införas. Riksdagen har beslutat att

Sverige inte bör införa euron då den tredje

etappen inleds. Sverige håller dörren öppen för

ett senare svenskt inträde i valutaunionen. Om

regeringen senare finner att Sverige bör delta

skall frågan underställas svenska folket för

prövning i val eller i folkomröstning.

Regeringens uppfattning är att det inte är

aktuellt att delta i det europeiska

växelkurssamarbetet ERM 2. Erfarenheterna från

den nuvarande politiken inriktad på prisstabilitet

i kombination med rörlig växelkurs är goda.

Regeringen har för avsikt att föreslå de

lagändringar som erfordras i Riksbankslagen för

en fullständig legal integrering av Riksbanken i

Europeiska centralbankssystemet ECBS i

samband med ett eventuellt framtida svenskt

deltagande i valutaunionen.

För att öka kunskapen och stimulera en bred

debatt om ett eventuellt svenskt deltagande

påbörjas ett vittomfattande och opartiskt

informations- och folkbildningsarbete.

1.4 Samarbete om ekonomi,

sysselsättning, rättvisa,

jämställdhet och miljö

Regeringen avser under mandatperioden att

försöka skapa största möjliga uppslutning för en

politik för full sysselsättning.

Budgetpropositionen har föregåtts av

överläggningar med Vänsterpartiet och

Miljöpartiet som står bakom riktlinjerna för den

ekonomiska politiken, budgetpolitiken,

utgiftstaken, fördelningen av utgifter på

utgiftsområdena för 1999, tilläggsbudgeten för

1998 och de nu föreslagna skatteförändringarna

för 1999.

Samarbetet inbegriper fem områden:

ekonomin, sysselsättningen, rättvisan,

jämställdheten och miljön. Genom detta

samarbete bekräftas att det finns politisk

stabilitet för en ekonomisk politik som är

inriktad på ett offentligt överskott om 2 procent

av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel,

prisstabilitet och full sysselsättning.

Ekonomi

Statsfinanserna skall vara sunda och priserna

stabila. Sverige skall inte riskera att än en gång

hamna i det statsfinansiella moraset:

- Utgiftstaken ligger fast.

- Överskottsmålet på 2 procent av BNP över

en konjunkturcykel ligger fast.

- Den ökade budgetdisciplin som

budgetprocessen skapat är värdefull och

ligger fast.

- Politiken inriktad mot prisstabilitet ligger

fast.

- De ytterligare åtaganden som föreslås för

perioden efter budgetåret 1999 får slutligen

avvägas mot den fortsatta ekonomiska

utvecklingen.

Sysselsättning

Arbetslösheten skall huvudsakligen minskas

genom att fler människor får arbete eller

utbildning som ger arbete. Arbets- och

kompetenslinjen gäller. Arbetslinjen innebär att

arbete och aktiva åtgärder skall komma i första

hand och att det skall löna sig att arbeta.

Kompetenslinjen innebär att alla måste ges

möjlighet att öka sin kunskap och kompetens.

Tillgången till och kvaliteten inom skolan,

vården och omsorgen skall förbättras.

- Fortsatt starka offentliga finanser och låg

inflation bäddar för låga räntor och ökad

framtidstro och därmed ökade investeringar

och sysselsättning.

- Regeringen föreslår nu ett konkret

sysselsättningsmål. Andelen sysselsatta av

befolkningen mellan 20 och 64 år skall öka

till 80 procent år 2004. I samband med 1999

års ekonomiska vårproposition kommer

regeringen att presentera förslag som stärker

möjligheterna att uppnå målet.

- Regeringen anser att det är av stor vikt för

tillväxt och sysselsättning att stimulera

kompetensutveckling i arbetslivet.

Regeringen avser därför i samband med den

ekonomiska vårpropositionen 1999 att

återkomma med förslag på hur kompetens-

utvecklingen i arbetslivet kan stärkas.

Förslaget bör därmed kunna träda i kraft

den 1 januari år 2000. En förutsättning för

att en statlig stimulans skall införas är att

arbetsmarknadens parter bidrar med en

ansvarsfull delfinansiering.

- Skolan, vården och omsorgen stärks i

enlighet med regeringens förslag i den

ekonomiska vårpropositionen med 4

miljarder kronor 1999 och ytterligare 4

miljarder kronor år 2000. Regeringen

föreslår nu att ytterligare 2 miljarder kronor

tillförs kommuner och landsting 2001.

- Regeringen föreslår nu i enlighet med

finansieringsprincipen att kommuner och

landsting tillförs ytterligare 1,3 miljarder

kronor 1999 genom att de 200 kronor som

alla skattskyldiga betalar i statlig

inkomstskatt överförs till kommuner och

landsting. Detta innebär att utrymmet för

skola, vård och omsorg inte minskas till

följd av den s.k. Törlingdomen.

- Regeringen avser att tillsätta en arbetsgrupp

inom Regeringskansliet för att fördjupa

underlaget i arbetstidsfrågor. I gruppen skall

ingå bl.a. representanter för Vänsterpartiet

och Miljöpartiet. Arbetsgruppen skall

presentera bedömningar av konsekvenserna

av olika arbetstidsförändringar samt

presentera förslag till hur arbetet med

arbetstidsfrågan bör bedrivas vidare.

Rättvisa

Rättvisan skall öka utan att drivkrafterna

minskas i samhällsekonomin. Pensionärerna skall

tillföras mer resurser och då framför allt de sämst

ställda pensionärerna. Även barnfamiljerna och

låginkomsttagarna prioriteras.

- Pensionärernas ekonomi föreslås stärkas

med ca 4 miljarder kronor. Det reducerade

prisbasbeloppet för pensionärer skall ersättas

av det fulla prisbasbeloppet redan 1999.

Regeringen föreslår att bostadstillägget till

pensionärerna höjs den 1 januari 1999 för att

gynna de sämst ställda pensionärerna.

- De förvärvsarbetandes ekonomi föreslås

stärkas med ca 3 miljarder kronor. En

tillfällig skattereduktion införs 1999 för att

öka köpkraften hos låg- och

medelinkomsttagare. Reduktionen utgör

som mest 1 320 kronor och trappas ned med

1,2 procent av den del av inkomsten som

ligger över 135 000 kronor per år. Det

innebär att reduktionen är borta vid en

arbetsinkomst på 245 000 kronor per år.

- Fastighetsskatten för hyresbostäder sänks

tillfälligt under 1999 med 0,2 procentenheter

från 1,5 till 1,3 procent. Regeringen

förväntar sig att den lägre skattenivån

omsätts i lägre hyror och avgifter.

- Regeringen avser att föreslå en höjning av

barnbidraget och studiebidraget för

gymnasiestuderande med 100 kronor i

månaden från den 1 januari år 2000 och

ytterligare 100 kronor den 1 januari 2001.

Även flerbarnstillägget föreslås bli höjt.

- Situationen för de hemlösa har försvårats

och regeringen vill i samarbete med

kommuner och ideella organisationer satsa

resurser och vidta åtgärder för att förbättra

situationen för de hemlösa. Regeringen

föreslår att det under treårsperioden 1999

2001 anslås 30 miljoner kronor för att

förbättra de hemlösas situation.

- I enlighet med tidigare beslut höjs biståndet

till 0,72 procent av BNI år 2000 och 0,73

procent av BNI år 2001. Regeringen föreslår

nu att biståndet höjs med ytterligare 100

miljoner kronor 1999.

Jämställdhet

Sverige har återigen blivit utsedd av FN till

världens mest jämställda land. För att Sverige

skall fortsätta vara det krävs en aktiv

jämställdhetspolitik. Kvinnor och män skall ges

samma möjlighet att arbeta och försörja sig.

Sverige har inte råd att misshushålla med de

mänskliga resurserna. Därför skall både kvinnors

och mäns erfarenhet och kunskap tillvaratas.

Könsbetingade löneskillnader mellan män och

kvinnor bör tas bort.

- Jämställdhetsombudsmannen tillförs 2

miljoner kronor för att stärka arbetet med

att utöva tillsyn över de delar av

jämställdhetslagen som rör löneskillnader

mellan kvinnor och män.

- Statistiska centralbyrån kommer att tillföras

mer resurser för att vidareutveckla

lönestatistiken och för att ta fram

nödvändigt statistiskt underlag för

jämställdhetsbokslut. SCB kommer

dessutom att ges i uppdrag att göra en ny

nationell tidsanvändningsstudie.

- Utredningen om jämställdhetslagen

kommer att ges tilläggsdirektiv, så att

utredningen kan analysera frågor som

hänger samman med arbetsvärdering.

- Regeringen avser att uppdra åt sina

myndigheter att än mer aktivt arbeta med

jämställdhetsfrågor, inklusive frågor om lika

lön för lika och likvärdigt arbete.

- Regeringen avser dessutom att genomföra

en rad andra åtgärder för att öka

jämställdheten: olika åtgärder kommer att

vidtas för att underlätta för män att delta i

jämställdhetsarbetet, arbetet med att

motverka våld mot kvinnor kommer fortsatt

att prioriteras, en utredning tillsätts för att se

hur kvinnors historia m.m. behandlas på

museerna, kvinnokonferensens

handlingsprogram ses över m.m..

Regeringen avser att under hösten 1999

redovisa hur jämställdhetspolitiken

utvecklats.

Miljö

Sverige och svenskt näringsliv skall gå i spetsen

för en utveckling mot ekologisk hållbarhet.

- Regeringen föreslår en kraftig förstärkning

av resurserna för skydd av naturområden,

främst skogsområden, för att bevara den

biologiska mångfalden. Resurserna föreslås

öka med sammanlagt 660 miljoner kronor

under perioden 1999 2001.

- Regeringen föreslog i samband med den

ekonomiska vårpropositionen att mer

resurser även skulle tillföras för

naturvårdsavtal och biotopskydd i skog samt

för rådgivning och information till

skogsbrukare. För dessa ändamål föreslås en

resursförstärkning med totalt 99 miljoner

kronor under perioden 1999 2001.

- Regeringen föreslår att resurser tillförs för

marksanering och inventering av behoven av

marksanering genom att ett nytt anslag

anvisas. Totalt 170 miljoner kronor föreslås

för treårsperioden 1999 2001.

- Sanering av mark och vatten skall även

fortsättningsvis kunna ges stöd inom ramen

för de lokala investeringsprogrammen. De

lokala investeringsprogrammen bör vidgas

till att omfatta stöd för allergisanerande

åtgärder i bebyggelsen som genomförs i

samband med de ombyggnadsåtgärder som

regelverket för närvarande ger möjlighet att

stödja.

- Regeringen avser att inom kort ge

Naturvårdsverket i uppdrag att i samverkan

med Forskningsrådsnämnden göra en

samlad bedömning av miljöforskningen av

idag. Utgångspunkten skall därvid vara att

den samlade miljöforskningen skall stärkas.

- En arbetsgrupp tillsätts inom

Finansdepartementet för att följa

Konjunkturinstitutets, Statistiska

centralbyråns och Naturvårdsverkets arbete

med att upprätta miljöjusterade

nationalräkenskaper.

- Regeringen avser att i 1999 års ekonomiska

vårproposition presentera gröna nyckeltal.

1.5 Regeringens politik för 2000-

talet

Sverige skall ta steget in i det nya seklet med

tillförsikt och optimism. Sverige skall vara ett

land som kännetecknas av framtidstro och

stolthet. Politiken för att stärka Sverige skall

prägla regeringens arbete under mandatperioden.

I den ekonomiska vårpropositionen

presenterade regeringen en offensiv för uthållig

tillväxt och ökad sysselsättning. Sex områden

lyftes fram: Kunskap och kompetens.

Delaktighet i informationssamhället. Hållbara

Sverige ett föregångsland. Företagande.

Europeiskt samarbete. Ett Sverige för alla. Dessa

områden är strategiska delar i en framtidsinriktad

politik.

Sveriges intåg i nästa årtusende skall tas med

en politik för full sysselsättning, hög tillväxt,

bättre utbildning, god välfärd och god miljö. För

sysselsättningen föreslås ett konkret mål för år

2004. Regeringen överväger att sätta upp mål

även för de andra områdena.

Full sysselsättning

Regeringen har satt upp som mål att den öppna

arbetslösheten skall halveras till 4 procent år

2000. Därefter är målet full sysselsättning.

Sverige har goda erfarenheter av att precisera

och kvantifiera mål för den ekonomiska

politiken. Två mål som starkt bidragit till den

snabba saneringen av statsfinanserna och den

positiva ränteutvecklingen är målen för

inflationen och för de offentliga finanserna.

I och med att den öppna arbetslösheten

sjunker finns det skäl att förlänga

tidsperspektivet och höja ambitionen. För att

befästa och ytterligare förstärka den goda

utvecklingen föreslår regeringen därför att det

befintliga målet för arbetslösheten kompletteras

med ett nytt mål för sysselsättningen.

Regeringens förslag: Andelen sysselsatta av

befolkningen mellan 20 och 64 år skall öka från

74 procent år 1997 till 80 procent år 2004.

Därigenom minskar behovet av sociala

ersättningar.

Strategin för att uppnå full sysselsättning bygger

på att kunniga människor, ett gott företagsklimat

och en omställning till ekologisk hållbarhet

stärker Sverige. I en stabil makroekonomisk

miljö skall kvaliteten på och tillgången till skola,

vård och omsorg förbättras. Detta bidrar till att

möjliggöra ett högt arbetskraftsdeltagande för

både kvinnor och män.

Den positiva utveckling som har skett på

arbetsmarknaden det senaste året med 60 000

nya jobb måste fortsätta under lång tid framöver.

De flesta av dessa jobb måste komma i den

privata sektorn. Med mindre utgifter för

arbetslösheten och högre inkomster från

sysselsättningen kan de offentliga utgifterna i

högre grad användas till välfärdens kärna skola,

vård och omsorg och till andra framtidsinriktade

områden, t.ex. för utbildning och forskning

År 1997 var 74 procent av befolkningen

mellan 20 och 64 år reguljärt sysselsatta. Denna

andel skall öka till 80 procent under perioden

fram till och med 2004 och komma både kvinnor

och män till del. Detta motsvarar ungefär 375

000 nya arbetstillfällen under sju år, eller i

genomsnitt närmare 55 000 nya arbetstillfällen

per år.

Som en konsekvens av ökad sysselsättning,

utbildning, rehabilitering och de andra aktiva

åtgärder, kommer personer som i dag försörjs

genom sociala bidrag och ersättningar att kunna

återgå till arbete. Därigenom reduceras behovet

av försörjning genom dessa system med ungefär

240 000 personer under sju år, eller i genomsnitt

ca 35 000 personer per år. Regeringen avser även

i fortsättningen att regelbundet följa upp målen

för arbetslöshet och sysselsättning.

Regeringen avser att i samband med 1999 års

ekonomiska vårproposition återkomma med

förslag som förstärker möjligheterna att uppnå

målet.

I bilaga 4, Avstämning av målet om en

halverad öppen arbetslöshet till år 2000,

redovisas bakgrunden och de tekniska

beräkningar som har legat till grund för

sysselsättningsmålet.

Hög tillväxt

Mycket tyder på att Sverige står inför en period

med god tillväxt. Därmed förskjuts fokus i den

ekonomiska politiken. Huvuduppgiften blir nu

att förena en kraftig sysselsättningsökning med

fortsatt låg inflation. Målet för sysselsättningen

kan uppnås med en genomsnittlig årlig tillväxt på

2,75 procent. Därmed skulle den sammanlagda

produktionen år 2004 vara ca 20 procent större

än förra årets. Det är viktigt att tillväxten är

förenlig med en ekologiskt hållbar utveckling.

För att detta skall var möjligt måste den

ekonomiska politiken lägga en stabil grund:

Priserna skall vara stabila. Därmed kan

räntorna förbli låga vilket befrämjar investeringar

och framtidstro. Om inflationen tillåts att ta fart

kommer räntorna att stiga, vilket sänker

investeringstakten och resulterar i ett lägre

kapacitetstak och därmed lägre tillväxt och

sysselsättning.

Arbets- och kompetenslinjen skall stärkas. Det

innebär att arbete, aktiva åtgärder och utbildning

skall prioriteras. Det måste löna sig att ta ett

jobb. Marginaleffekterna bör minskas för den

som går från arbetslöshet till jobb.

Arbetsmarknadspolitikens omställning från höga

volymer i åtgärder till en tillväxtfrämjande

inriktning måste ytterligare påskyndas.

Lönebildningen måste fungera väl. Den öppna

arbetslösheten beräknas nå 4 procent under

slutet av år 2000. Detta kräver dock att

löneökningarna även vid en väsentligt lägre

arbetslöshet än dagens håller sig på den låga nivå

som arbetsmarknadens parter har antagit.

Företagsklimatet skall vara gott. Sverige skall

vara ett land som kännetecknas av ett gott och

stabilt företagsklimat både för små och stora

företag. Skatterna skall vara utformade så att

företagande och expansion gynnas.

Reserveringsmöjligheterna har förstärkts för

enskilda näringsidkare och delägare i

handelsbolag. Lättnaden i ägarbeskattningen av

onoterade aktier har utvidgats. Kvittningsrätten

för reaförluster på onoterade aktier har utvidgats.

Det skall bli lättare att få tag i riskkapital.

Småföretagsperspektivet måste än mer sättas i

fokus. Reglerna skall förenklas. Avdragsreglerna

för pensionskostnader, beskattningen av

personaloptioner och avdraget för

pensionssparande för enskilda näringsidkare har

förenklats.

Sverige skall vara ett land för alla. Alla som bor

i Sverige skall garanteras samma rättigheter,

möjligheter och skyldigheter oavsett bakgrund

eller etnisk tillhörighet. I en internationaliserad

värld har ett land med internationell befolkning

en fördel. Att ta till vara denna fördel blir en av

det kommande seklets stora utmaningar. Av

central betydelse är att ge goda kunskaper i det

svenska språket från tidig ålder. Därför har

regeringen föreslagit betydande resurser för att

underlätta för kommunerna att erbjuda förskola

från tre års ålder till barn i storstädernas utsatta

bostadsområden. Syftet är att förbättra barns

integrationsmöjligheter i samhället.

Alla skall med in i informationssamhället.

Sverige skall bibehålla och förstärka sin position

som en ledande IT-nation. Alla elever skall ges

kunskaper och möjligheter att använda datorer

som ett modernt informationsverktyg.

Regeringen föreslog i den ekonomiska

vårpropositionen att 1,8 miljarder kronor avsätts

under åren 1999 2001 för särskilda insatser inom

IT, varvid tyngdpunkten, 1,5 miljarder kronor,

läggs på skolan.

Sverige skall spela en aktiv roll EU. I samarbete

med andra länder skall Sverige föra en politik för

ökad sysselsättning, ekonomisk tillväxt,

ekologisk hållbarhet, rättvis fördelning, ökad

jämställdhet och levande demokrati. Det är en

modern politik för det kommande seklet. Med

fler medlemmar kan Europeiska unionens

grundläggande syfte fred, demokrati och

ekonomisk utveckling främjas ytterligare. En

särskild satsning för att vidareutveckla

samarbetet mellan Sverige och Polen genomförs

under 1999.

Sverige skall spela en aktiv roll i

Östersjöområdet. Vårt närområde har

förutsättningar att bli en av Europas viktigaste

tillväxtregioner under en lång tid framöver, vilket

skulle få stor betydelse för tillväxt och

sysselsättning i Sverige. En strategi för hur

Sverige bör verka för att främja denna utveckling

tas fram i samarbete med näringslivet. För att

lyfta fram Östersjöregionens betydelse har 1

miljard kronor avsatts i den s.k.

Östersjömiljarden. Verksamheten har varit

framgångsrik och bör fortsätta. Därför har

regeringen föreslagit att ytterligare 1 miljard

kronor tillförs under den kommande

femårsperioden.

Välfärd

Den generella välfärdspolitikens huvuduppgift är

att på en gång öka rättvisan och bana väg för en

dynamisk utveckling, genom att skapa trygghet i

förändringen. En väl fungerande välfärdspolitik

innebär trygga människor som vågar satsa på

utveckling och framtiden.

Kraven på välfärdssystemen kommer att öka

framöver, bl.a. som en följd av ett växande antal

äldre och barn i skolåldrarna. Genom en god

ekonomisk tillväxt och en effektivare

resursanvändning skall välfärden förbättras och

en jämn inkomstfördelning garanteras.

Förbättringarna i förskolan, skolan och de

sociala verksamheterna skall redovisas

regelbundet avseende kvalitet och tillgänglighet,

inklusive jämförelser med andra länder.

Skolan, vården och omsorgen skall prioriteras.

Skola, vård och omsorg tillförs i jämförelse med

1996 ökade statsbidrag om 16 miljarder kronor

1999, 20 miljarder kronor år 2000 och 22

miljarder kronor 2001. Sysselsättningen i den

offentliga sektorn kommer som en följd av detta

under de närmaste åren att öka med ca 10 000

personer per år.

Pensionerna skall höjas. Regeringen föreslår i

budgeten ökade resurser till pensionärerna

genom att pensionen från och med 1999 skall

beräknas utifrån ett oreducerat prisbasbelopp.

Dessutom föreslås en höjning av bostadstillägget

till de sämst ställda pensionärerna. Även

morgondagens pensionärer skall tillförsäkras en

robust och bra pension. Pensionsreformen ligger

fast.

Barnfamiljerna skall gynnas. Barnfamiljer har

till stor del fått känna av den försämrade

samhällsekonomin under senare år. Regeringen

föreslår därför en höjning av barnbidraget i två

etapper. Under mandatperioden eftersträvar

dessutom regeringen att när det parlamentariska

läget så medger införa en maxtaxa för

barnomsorg så att barnomsorgsavgifterna sänks.

Människor skall känna trygghet mot brott. Det

uppnås främst genom en effektiv

brottsförebyggande och brottsbeivrande

verksamhet och genom att respekten för lag och

rätt upprätthålls. Tryggheten fordrar ett väl

fungerande rättsväsende. Moderniseringen av

rättsväsendet skall prioriteras.

Bättre utbildning

Utbildning är nyckeln till långsiktig tillväxt och

ökad sysselsättning. Den är avgörande för

individers möjligheter till ett rikt liv, både i och

utanför arbetslivet som medborgare och

konsument. Utbildning bidrar till att öka

kvinnors och mäns möjligheter att förbättra sina

inkomster och anpassa sig till de förändringar

som äger rum i såväl arbetslivet som i samhället i

stort.

Förskolan lägger grunden. Den långsiktiga

strävan är att förskolan bör vara en del av det

generella välfärdssystemet.

Grundskolan skall bli än bättre. Varje ung

människa som lämnar grundskolan utan

tillräckliga kunskaper är ett misslyckande. En

bättre skola kräver resurser men också väl

fungerande uppföljnings-, utvärderings och

kvalitetsutvecklingssystem. Därför tillförs den

kommunala sektorn betydande resurser i år och

de kommande åren. Samtidigt genomför

regeringen ett tiopunktsprogram för kvalitet och

likvärdighet i skolan.

Antalet gymnasieutbildade måste öka. En

utbildning på gymnasienivå är idag oftast ett

minimikrav på arbetsmarknaden. Allt fler jobb

kräver högre kompetens. En gymnasieutbildning

är dessutom ett första steg till högre studier.

Därför måste kvaliteten och flexibiliteten i

gymnasieskolan öka så att alla ungdomar får en

reell chans att fullfölja sina studier. För att

motverka att kvinnor och män slås ut till följd av

för låg utbildning, har vi i Sverige de senaste åren

genomfört en bred satsning på utbildning i

vuxen ålder. Detta sker både i form av reguljär

utbildning, Kunskapslyftet och i form av den

mer yrkesinriktade arbetsmarknadsutbildningen.

Utbyggnaden av högskolor och universitet skall

fortsätta. Hela Sverige skall ta steget in i 2000-

talet med kunskap och kompetens. Antalet

studenter inom civilingenjörs-,

högskoleingenjörs- samt naturvetarutbildningen

kommer särskilt att öka. Genom att de mindre

och medelstora högskolorna byggts ut och

förstärkts med fasta forskningsresurser blir de

allt starkare krafter även för den regionala

utvecklingen. Vissa högskolor omvandlas till

universitet.

Sverige skall vara en ledande forskningsnation.

Universitet och högskolor skall ges goda

förutsättningar att också fortsättningsvis göra

Sverige till en ledande forskningsnation.

Forskningen har inte bara ett egenvärde.

Forskning och högre utbildning hör samman. En

utbyggnad av forskningsresurserna skapar också

möjligheter att långsiktigt säkerställa kvalitet i

utbildningen.

Sverige ett ekologiskt föregångsland

Sverige skall som en pådrivande kraft och ett

föregångsland visa att en utveckling mot

ekologisk hållbarhet kan förenas med en hög och

uthållig ekonomisk tillväxt.

Under en lång period dominerad av

industrialiseringen medförde tillväxten i

produktionen ofta att utsläpp av miljöfarliga

ämnen och användning av energi och andra

resurser ökade. Under de senaste decennierna

har detta samband mellan produktionstillväxt

och effekterna på miljön luckrats upp. För ett

antal miljöstörningar har utvecklingen till och

med vänts så att belastningen minskat. Denna

utveckling skall fortsätta och förstärkas.

För att etablera ett positivt samband mellan

hög tillväxt och ekologisk hållbarhet skall stor

vikt läggas vid att välja de åtgärder som ger störst

nytta i förhållande till kostnaderna och som

förstärker de marknadskrafter som redan styr

mot en ökad miljöhänsyn.

Sverige skall vara ett ekologiskt föregångsland.

Sverige skall vara en pådrivande kraft för

ekologiskt hållbar utveckling. Genom att ligga

steget före kan Sverige få ökad konkurrenskraft

och bli ett bättre land att leva i. Det gynnar både

dagens och framtidens generationer.

1.6 Rättvisa skatter

Skatternas främsta syfte är att finansiera

välfärden. Att bygga en stabil välfärd på lånade

pengar är i längden omöjligt. Ofinansierade

utgifter utgör inget annat än en beskattning av

framtida generationer. Skattehöjningar har

därför spelat en viktig roll i saneringen av de

offentliga finanserna. Den formella skattekvoten,

skatter som andel av BNP, beräknas nå sin

högsta nivå i år för att sedan falla.

Den egentliga skattekvoten är ett sätt att visa

att ett underskott egentligen inte är något annat

än uppskjutna skattehöjningar. Den egentliga

skattekvoten definieras som skatterna plus det

offentliga underskottet som andel av BNP. Den

egentliga skattekvoten var som högst 1993 då

den uppgick till drygt 62 procent av BNP. Sedan

dess har den fallit och i år beräknas den hamna på

knappt 53 procent av BNP.

Diagram 1.5 Den egentliga skattekvoten

Procent av BNP

Skatter för rättvisa

Skattepolitiken medverkar till att minska

klyftorna i samhället. Sverige har ett i en

internationell jämförelse högt skatteuttag.

Sveriges möjligheter att i framtiden upprätthålla

ett relativt högt skatteuttag handlar i första hand

om hur medborgarna värderar den välfärd som

skatterna finansierar. All internationell

erfarenhet visar att en dåligt fungerande välfärd

urholkar skattemoralen. Ett stort problem är att

en stor del av skatteintäkterna används till att

betala räntor på statsskulden. Det är en av

orsakerna till att avbetalningar på statsskulden

utgör en viktig del av regeringens ekonomiska

politik.

Till följd av den goda ekonomiska

utvecklingen och genom den påbörjade

amorteringen på den offentliga skulden beräknas

statens ränteutgifter sjunka snabbt de

kommande åren. Det kan skapa ett utrymme för

vissa förändringar i skattesystemet under de

kommande åren. Regeringen kommer därför att

bjuda in riksdagens partier till överläggningar om

skattepolitikens framtida inriktning. Det är

angeläget att redan nu sätta igång en diskussion

om hur framför allt kapital- och

inkomstbeskattningen skall vara utformade på

lång sikt. En utgångspunkt bör vara att

skattesystemet fortfarande skall vara enkelt,

likformigt, med låga skattesatser och breda

skattebaser.

För att redan 1999 tillföra låg- och

medelinkomsttagarna mer köpkraft föreslår

regeringen en tillfällig skattereduktion.

Reduktionen utgör som mest 1320 kronor och

trappas ned med 1,2 procent för inkomster över

135 000 kronor. Det innebär att reduktionen är

borta vid en årsinkomst på 245 000 kronor.

Diagram 1.6 Den offentliga sektorns utgifter

Procent av BNP

Svenska skatter i ett internationellt perspektiv

Internationaliseringen ställer ökade krav på

skattepolitiken. Med en ökad internationalisering

följer att det blir allt svårare att beskatta

skattebaser som är lättrörliga. Sverige verkar

därför inom EU för gemensamma direktiv för

framför allt kapitalbeskattningen och

energibeskattningen. Inget land tjänar på att alla

länder försöker bjuda under varandra för att

locka till sig skattebaser. En viktig utgångspunkt

för Sverige är att direktiven fortfarande skall ge

medlemsländerna handlingsfrihet att utforma

sina egna skatteregler.

Företagsbeskattningen

En rad åtgärder inom skatteområdet har vidtagits

de senaste åren för att förbättra förutsättningarna

för företagsamhet. De två viktigaste exemplen är

beskattningen av onoterade bolag som har sänkts

med 4 miljarder kronor och socialavgifterna som

har sänkts med 3 miljarder kronor för främst

små och medelstora företag.

Ett annat prioriterat område har varit

förenklingar. Regeringen avser att under det

närmaste året föreslå att de s.k. stoppreglerna för

fåmansföretag med några få undantag slopas och

ersätts med allmänna regler. Den av regeringen

tillsatta Förenklingsutredningen kommer under

hösten att redovisa ett förslag till

kontantredovisning för mindre tjänsteföretag.

Miljöbeskattningen

Flera utredningar som rör energi- och

miljöbeskattningen har presenterats de senaste

åren. Dessutom pågår beredningen av EG-

kommissionens förslag om ett nytt

energiskattedirektiv. För att få en konsekvent

och likformig beskattning har regeringen strävat

efter att behandla de olika förslagen i ett

sammanhang. Regeringen avser att under 1999

återkomma till riksdagen med ett förslag till ett

nytt energiskattesystem.

Fastighetsskatten

Fastighetsskatten är en viktig del i finansieringen

av välfärden. År 1995 höjdes fastighetsskatten

från 1,5 till 1,7 procent av taxeringsvärdet.

Höjningen var en viktig del i saneringen av de

offentliga finanserna.

Sedan fastighetsskatten höjdes den 1 januari

1995 har räntorna fallit med cirka 6

procentenheter räntefallet har således givit

villaägaren med ett normalt villalån 15 gånger

mer än vad höjningen av fastighetsskatten

innebar.

Från och med den 1 januari 1998 har

fastighetsskatten återgått till den tidigare nivån,

dvs sänkts från 1,7 till 1,5 procent av

taxeringsvärdet.

Hyresgästerna har inte på samma sätt som

villaägarna fått del av räntefallet de senaste åren.

Regeringen föreslår därför att fastighetsskatten

för hyreshus temporärt sänks med 0,2

procentenheter från 1,5 till 1,3 procent under

1999. Regeringen förväntar sig att den lägre

skattenivån omsätts i lägre hyror och avgifter.

En parlamentarisk utredning har fått i uppdrag

att se över fastighetsbeskattningen och föreslå en

rättvisare utformning av fastighetsskatten. En

särskilt viktig fråga är hur man skall åstadkomma

en lättnad för permanent boende i attraktiva

kust- och skärgårdsområden. I avvaktan på att

utredningens analys blir klar avser regeringen att

frysa taxeringsvärdena på 1997 års nivå även för

år 2000.

1.7 Fördelningspolitiken

Grunden för en rättvis fördelningspolitik är ökad

sysselsättning, sunda statsfinanser och en stabil

ekonomi. Genom budgetsaneringen och den

ekonomiska politiken har grunden därmed lagts

för en offensiv och långsiktig politik som skapar

rättvisa genom tillväxt, sysselsättning och

utbildning.

Målet om överskott i statsfinanserna är därför

avgörande för en rättvis fördelning mellan

generationerna. Barnen och ungdomarna hör till

de grupper som träffats hårdast av den

ekonomiska krisen och arbetslösheten. Om vi

inte betalar av på den stora statsskulden vältras

kostnaderna över på framtida generationer.

När antalet äldre ökar kraftigt under 2000-

talet kommer resurskraven att växa ytterligare.

Den viktigaste rättvisefrågan är därför att varje

generation måste betala för sin del av välfärden.

Den gynnsamma utvecklingen på

arbetsmarknaden ger både en jämnare fördelning

av inkomster och bättre resurser för att stödja

dem som har sämst möjligheter till arbete.

Spridningen i arbetsinkomster är den viktigaste

orsaken till inkomstklyftor och låg ekonomisk

standard. Att sysselsättningsmålet uppnås är

därför avgörande för att Sverige långsiktigt skall

kunna behålla en inkomstfördelning som är en av

världens jämnaste.

Den största fördelningspolitiska orättvisan i

dag finns mellan dem som saknar jobb och dem

som har ett arbete. Den goda ekonomiska

utvecklingen måste utnyttjas så att personer som

har svårt att få ett arbete nu får en fast förankring

på arbetsmarknaden. Det gäller t.ex. många

funktionshindrade och invandrare. Eftersom

efterfrågan på högutbildad arbetskraft är

betydligt större än den på lågutbildad, är

regeringens utbildningssatsning av stor betydelse

för fördelningspolitiken. Kunskapslyftet, de

extra pengarna till skolan, utbyggnaden av

universitet och högskolor är bara några exempel

på vad som har gjorts och görs för att stärka

utbildningen. Åtgärder för att öka och förbättra

utbildningen är således inte bara viktiga för att

öka den långsiktiga ekonomiska tillväxten. De är

också motiverade ur en fördelningspolitisk

synvinkel. En jämnt fördelad kunskap och

kompetens bidrar till utjämning av löner och

sysselsättning och därmed också till en jämnare

fördelning av inkomsterna.

Alla har fått göra stora uppoffringar under den

ekonomiska krisen och budgetsaneringen. När

underskotten nu har vänts till överskott finns det

ekonomiskt utrymme, med bibehållna överskott,

att förbättra stödet till barnfamiljer och

pensionärer. Fördelningseffekterna av förslagen i

budgetpropositionen har en mycket gynnsam

fördelningsprofil (diagram 1.7). Beräkningen

visar de direkta effekterna av förslagen om

skattereduktion för arbetsinkomster, slopad

reducering av prisbasbelopp vid beräkning av

pensioner, höjda bostadstillägg till pensionärer

och sänkt fastighetsskatt för hyresbostäder och

bostadsrätter. Om även de höjda barnbidragen år

2000 räknades in skulle profilen bli ännu

gynnsammare.

Den femtedel av hushållen som har lägst

ekonomisk standard (decilgrupp 1 och 2

tillsammans) får en ökning av den disponibla

inkomsten med över en procent medan den

femtedel av befolkningen som har högst

standard (decilgrupp 9 och 10 tillsammans) får

en ökning med ungefär 0,2 procent.

Diagram 1.7 Förändring disponibel inkomst, justerad för

försörjningsbörda, till följd av förslagen i

budgetpropositionen

Procent

Nettoeffekterna av åtgärderna är mer

fördelaktiga för kvinnor än för män (diagram

1.8).

Diagram 1.8 Kvinnor och män. Förändring av disponibel

inkomst genom förslag i budgetpropositionen

Utvecklingen under 1990-talet

Trots den svaga ekonomiska utvecklingen under

1990-talets början har klyftorna i Sverige inte

ökat dramatiskt. Diagram 1.9 visar att enligt

Statistiska centralbyråns undersökningar har

inkomstklyftorna endast ökat svagt 1991 1996

och det gäller vid en framskrivning till 1998. Den

ekonomiska standarden mäts i fördelningen av

disponibla inkomster justerade för

försörjningsbördan. Spridningen mäts med den

s.k. Gini-koefficienten där ett högt värde innebär

en större spridning (se vidare bilaga 5,

Fördelningspolitisk redogörelse).

Diagram 1.9 Inkomstspridning under 90-talet

Gini

Resultatet av den fördelningspolitiska analysen är

en viss tendens till ökad spridning under senare

år. Med hänsyn till den ekonomiska krisen,

arbetslösheten och budgetsaneringen måste dock

förändringarna bedömas som anmärkningsvärt

små. Andelen hushåll som har en låg ekonomisk

standard (under halva medianinkomsten) har

ökat påtagligt sedan mitten av 1980-talet.

Ökningen beror främst på att fler personer har

lägre inkomster på grund av studier. I det korta

perspektivet ökar detta klyftorna då studenter

har en lägre inkomst än övriga. Men i ett längre

perspektiv är den stora utbildningssatsning en

viktig insats för minskade inkomstklyftor.

Om de studerande ej inkluderas i statistiken

har andelen med svag ekonomi inte ökat

nämnvärt, trots kris och arbetslöshet. Det är ett

gott betyg till den svenska välfärden och det

sociala trygghetssystemet.

Diagram 1.10 Hushåll med låg ekonomisk standard

Procent

Fördelningen av årliga inkomster ger dock en

ofullständig bild av hur den sociala rättvisan

utvecklas, eftersom hushållens inkomster kan

variera kraftigt över tiden. I den

fördelningspolitiska redogörelsen har därför

analyserats hur bilden av inkomstspridningen

och dess förändring påverkas om man i stället för

årsinkomster mäter inkomsterna under flera år

(bilaga 5). Det visas att mer än var tredje

låginkomsttagare efter fem år har flyttat till

gruppen medelinkomsttagare. De relativt goda

möjligheterna för låginkomsttagare att förbättra

sin standard över tiden har bibehållits även under

den ekonomiska krisen under 1990-talet.

Andelen personer som mer varaktigt har haft en

låg ekonomisk standard (minst tre av fem år) har

endast ökat från 2,8 till 3,2 procent mellan 1980-

och 1990-talet. Den totala rörligheten i

disponibla inkomster har dock minskat något

under 1990-talet. Det torde främst förklaras av

att inkomster mäts bättre efter skattereformen.

Fördelningsanalyser är ett viktigt

fördelningspolitiskt verktyg. Regeringen anser

därför att analyserna av fördelningen av den

ekonomiska välfärden behöver breddas och

fördjupas. Regeringen kommer att uppdra åt

Statistiska centralbyrån att genomföra

undersökningar av förmögenhetsfördelningen

och den offentliga konsumtionens

fördelningseffekter.

PROP. 1998/99:1

1

PROP. 1998/99:1

PROP. 1998/99:1

8

9

PROP. 1998/99:1

PROP. 1998/99:1

32

31

PROP. 1998/99:1

PROP. 1998/99:1

156

155