Regeringens proposition 1990/91: 81

om fiimstöd

Prop. 1990/91: 81

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bi­fogade utdrag ur regeringsprotokollet den 14 februari 1991.

På regeringens vägnar 

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen tas upp vissa frågor om inriktningen av filmpolitiken samt två anslagsfrågor. Den ena av anslagsfrågorna går ut på att det stat­liga fraktstödet för film upphör med utgången av juni 1991 och att re­surserna förs över till visningsnämnden vid Filminstitutet. I propositio­nen redovisas också ett avtal mellan staten, filmbranschen och video­branschen om den fortsatta verksamheten vid stiftelsen Svenska Filmin­stitutet. Avtalet är en förlängning av 1982 års film- och videoavtal och gäller fr.o.m. den 1 juli 1991 t.o.m. den 31 december 1992. Avtalet har ingen automatisk förlängning, varför nya förhandlingar måste föras före avtalstidens utgång. Nya parter i avtalet är videobranschens detaljhan­delsorganisationer.

Den viktigaste ekonomiska förändringen är att avgifterna för video­gram sänks. Detta gäller både hyrvideogram och köpvideogram. Antalet

1    Riksdagen 1990/91. 1 .saml. Nr 81

biografbes

ö

kare och videouthyrningen har minskat kraftigt under 

å

r Prop. 1990/91: 81 1990. Detta leder till att Filminstitutet kommer att f

å

 l

ä

gre int

ä

kter fram

ö

ver. Budget

å

ret 1989/90 erh

ö

ll Filminstitutet ca 175 milj.kr. ge­nom filmavtalet och int

ä

kterna ber

ä

knas f

ö

r innevarande budget

å

r bli 177 milj.kr. F

ö

r budget

å

ret 1991/92 ber

ä

knas int

ä

kterna uppg

å

till ca 155 milj.kr. Statsbidraget till Filminstitutet kommer under budget

å

ret 1991/92 att 

ö

ka med mer 

ä

n 6 procent. Statens andel av den totala fi­nansieringen av Filminstitutets verksamhet kommer att 

ö

ka.

Avtalet inneb

ä

r att en st

ö

rre andel av de totala resurserna avs

ä

tts f

ö

r produklionsst

ö

d till svensk l

å

ngfilm. Filminstitutets resurser f

ö

r gemen­sam f

ö

rvaltning, f

ö

r administrativa basresurser f

ö

r viss verksamhet samt f

ö

r 

ö

vriga filmkulturella

ä

ndam

å

l minskar.

Filminstitutets  styrelse  kommer  att   ha  f

ä

rre   ledam

ö

ter och   inga suppleanter. De tv

å

 garantin

ä

mnderna f

ö

r l

å

ngfilm ers

ä

tts med en |)ro-(luktionsst

ö

dsn

ä

mnd f

ö

r l

å

ngfilm. Genom dessa f

ö

r

ä

ndringar blir styr­formerna tydligare.

Utbildningsdepartementet

Prop. i990/9i:8i

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 februari 1991

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande och statsråden Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN], Hell­ström,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Frei­valds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om filmstöd 1 Inledning

E,nligt 1982 års film- och videoavtal mellan staten och film- och viileo-branscherna skall en tioprocentig avgift på biljettintäkterna erläggas av de större biograferna, samt en avgift på fyrtio kronor för varje hyrvi­deogram. Avgiften för hyrvideogram har under avtalsperioden höjts till sextio kronor och det har införts en avgift om tjugo kronor på köpvi­deogram. Avgifterna betalas in till Filminstitutet och används dels för stöd till produktion av svensk film och dels för institutets övriga verk­samhet. Villkoren för avtalet var alt biografbiljetter var befriade från mervärdeskatt och att videobranschen var befriad från kassettskatt för de videogram för vilka avgift betalades.

Film- och videoavtalet löper till den 30 juni 1991. Avtalet har sagts upp av staten den 11 maj 1989. Under hösten 1990 har förhandlingar pågått mellan företrädare för utbildningsdepartementet och representan­ter för filmbranschen och videobranschen om ett fortsatt avtalsförhål­lande på filmpolitikens område. Förhandlingarna har resulterat i ett ilen 20 december 1990 undertecknat avtal, som från statens sida slutits under förbehåll för regeringens godkännande.

Avtalet bör fogas till protokollet som bilaga 1.

I prop. 1990/91:100 (bil. 10 s. 322) har jag anmält att jag avsåg att återkomma till regeringen med en särskild proposition om den framtida statliga filmpolitiken. I denna skulle resultatet av nyss nämnda förhand­lingar anmälas. 1 avvaktan på den särskilda propositionen har regering­en föreslagit riksdagen att till fraktstöd för film för budgetåret 1991/92 beräkna ett förslagsanslag på 1 213000 kr., samt att till filmstöd för bud­getåret 1991/92 beräkna ett reservationsanslag av 55 739 000 kr.

Jag anhåller om att få ta upp dessa frågor. För överblickens och sam-    Prop. 1990/91: 81 manhangets skull behandlar jag i det följande även frågor som inte ford­rar beslut av riksdagen.

2 Utvecklingen på filmområdet

Under första hälften av 1900-talet var.filmen ensam om att förmedla rörliga bilder. Det gjorde filmen viktig för underhållning och upplys­ning, liksom för nyhetsförmedling och propaganda. Biografpubliken var stor och utgjorde underlag för en omfattande filmproduktion.

I Sverige expanderade filmbranschen stadigt fram till mitten av 1950-talet. Antalet biografsalonger var som flest år 1952, då det fanns 2 583 registrerade biografsalonger. Uppgifter om filmpublikens storlek finns inte före år 1956, men detta år uppgick antalet besökare till 78,2 miljo­ner. Produktionen av svensk spelfilm var störst under 1940-talet då i ge­nomsnitt 38 spelfilmer om året hade premiär.

1 och med televisionens genombrott från mitten av 1950-talet och framåt fick filmen konkurrens. Det nya mediet övertog helt rollen som nyhetsförmedlare och biografernas publik minskade kraftigt.

Besökssiffrorna sjönk stadigt under 1950- och 1960-talen. Under 1970-talet varierade antalet biobesök runt ett årligt medelvärde av ca 24 miljoner. Under 1980-talets första hälft fortsatte nedgången i antalet bio­besök, för att under senare hälften av decenniet stabilisera sig på en läg­re nivå. Under år 1990 har det skett en ytterligare nedgång i antalet bio­grafbesökare. Den drastiska utvecklingen kan sammanfattas genom att antalet biografbesökare år 1956 var ca 78 miljoner, år 1963 ca 40 miljo­ner, år 1973 ca 22 miljoner, år 1983 ca 18 miljoner och för år 1990 ca 15,3 miljoner.

Nedgången under 1980-talet sammanfaller med videobandspelarnas genombrott och den ökade uthyrningen av videogram. Utbyggnaden av kabelnät för vidaresändning av satellitprogram har vidare ökat utbudet av televisionsprogram och då inte minst utbudet av spelfilmer. I kon­kurrensen mellan olika TV-kanaler har filmutbudet blivit ett viktigt in­strument. Delta har inneburit att även Sveriges Televisions kanaler har ökat sitt filmutbud under senare tid. Det anförda kan vara en förklaring till den nedgång i biografbesök som har inträffat i början av 1990-talet.

De riktigt stora publikfilmerna var få. Allt färre spelfilmer på biogra­ferna svarar dessutom för en allt större andel av publiken. Spelåret 1989/90 svarade de tio mest populära filmerna för 41 % av de totala bruttointäkterna och hade ca 6,7 miljoner besökare. Av de tio filmerna var fyra svenska.

Budgetåret 1982/83 fanns del I 253 biografsalonger och budgetåret 1985/86 1 116 biografsalonger. Under senare hälften av 1980-talet har antalet biografsalonger varit i stort sett konstant. Budgetåret 1989/90 fanns det totalt 1131 biografsalonger i Sverige.

Under senare hälften av 1950-talet minskade den svenska spelfilms- Prop. 1990/91: 81 produktionen kraftigt. Under åren 1959-1964 värdet genomsnittliga an­talet spelfilmspremiärer lägre än 18 per år. Omedelbart efter 1963 års filmavtal ökade produktionen av svensk film. Under spelåren 1964/65-1969/70 uppgick det genomsnittliga antalet premiärer för svenska och svensk-utländska filmer till över 25 per år. Produktionstakten under 1970-talet var i genomsnitt 18,5 premiärer per år. Under 1980-talet steg det genomsnittliga antalet premiärer för svenska och svensk-utländska filmer till över 22 [)er år.

Under perioden 1975/76-1981/82 premiärvisades 129 svenska eller svensk-utländska filmer. Under perioden 1982/83-1988/89 var motsva­rande siffra 153. Det innebär att antalet premiärvisade svenska eller svensk-utländska filmer ökade meil ca 19 % mellan de två perioderna. Under perioden 1975/76-1981/82 premiärvisades 1 804 utländska filmer och under perioden 1982/83-1988/89 var motsvarande antal I 504. Det innebär alt antalet premiärvisade utländska filmer minskade med ca 17 % mellan de båda perioderna.

Under perioden 1975/76-1981/82 var den svenska andelen av premi­ärvisade filmer ca 6,5 % för att under perioden 1982/83-1988/89 stiga till ca 9,2 %.

Svensk film har alltså under 1980-talet kunnat öka sin andel av pre-miärsatta filmer och den ökningen har varit tydlig.

Antalet biografbesökare har minskat för svensk film, men minsk­ningen för utländsk film har varit ännu större. Under perioden 1975/76-1981/82 var antalet biografbesökare på svenska filmer ca 24,5 miljoner, för att under perioden 1982/83-1988/89 minska till ca 21 miljoner. Det är en minskning med ca 14 %. Utländska filmer hade under perioden 1975/76-1981/82 totalt ca 113 miljoner biografbesökare, för att under pe­rioden 1982/83-1988/89 minska till ca 83,4 miljoner. Det är en minsk­ning med ca 26 %.

Det genomsnittliga antalet biografbesökare under premiäråret på svenska filmer var under perioden 1975/76-1981/82 ca 145000, för all under perioden 1982/83-1988/89 falla till ca 114000. Det är en minsk­ning med ca 21 %.

Enligt Filminstitutet behöver en normal svensk spelfilmsproduktion en biografpublik på ca 600 000 personer för att filmen skall bära sina kostnader. Med tanke på vårt språkområdes storlek är det bara i untlan-tagsfall möjligt all få så stora publiksiffror. Spelåren 1987/88-1989/90 ha­de ca 42 % av de premiärsatta svenska långfilmerna en publik per film som var färre än 5 000 personer.

3 Den svenska filmpolitiken

Svensk film|)oruik syftar till att inom vårt begränsade språkområde up­pehålla en filmproduktion av en sådan omfattning att vi kan behålla en egen filmidentitet. En såilan produktion har blivit ännu viktigare ge-

11    Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 81

nom den massiva exponering av utländsk film som sker genom det öka- Prop. 1990/91: 81 de televisionsutbudet i kombination med videotekniken. Till detta kom­mer den dominans som utländsk film har på de svenska biograferna och på den svenska marknaden för uthyrning av videogram. Den svenska produktionen bör vara kvalitetsinriktad. De filmpoliiiska åtgärderna skall vidare syfta till ökade möjligheter att visa kvalitetsfilm utanför storstadsområdena. Insatserna för barn och ungdom har en särskilt stor betydelse inom hela det filmpoliiiska området. Svensk film kan ge barn och ungdom en nationell, kulturell identitet. Inom filmpolitikens ram bör det också finnas utrymme för alt bevara och levandegöra det film­kulturella arvet. Filminstitutet fungerar som ett centralt instrument för den statliga filmpolitiken.

Filmpolitiken har utformats under en lång period. Organisatoriska och finansiella frågor har ofta lösts på annat sätt än inom övriga kultur­områden. Före år 1951 förekom inga statliga bidrag till svensk filmpro­duktion. Under 1950- och 60-talen utvecklades vissa former för stöd till filmen i form av återbäring av erlagd nöjesskatt. Förutsättningarna för den svenska filmpolitiken ändrades i grunden genom 1963 års filmavlal. Enligt avtalet skulle biografägarna erlägga 10 % av biljettiniäkterna till tien genom avtalet bildade stiftelsen Svenska Filminstitutet. Medlen skulle användas för att enligt bestämmelser i avtalet i olika former stöd­ja svensk film. Samtidigt med att avtalet trädde i kraft avskaffades nöjes­skatten på biografföreställningar. Genom 1982 års film- och videoavtal kom videobranschen in i avtalet. Detta innebar alt en avgift för hyrvi­deogram skulle erläggas till Filminstitutet. Avtalet ändrades under av­talstiden, vilket innebar att hyrvideogramsavgiflen höjdes från ursprung­liga 40 kr. för varje videogram till 60 kr. för varje videogram, saml att det tillkom en avgift för köpvideogram.

Under 1960-talel finansierades de filmpolitiska åtgärderna uteslutan­de med biografavgifter. Sedan 1970-talet har staten gradvis ökat sina fi­nansieringsinsatser för de filmpoliiiska åtgärderna dels genom generella bidrag till Filminstitutet, dels specialdestinerade statliga insatser. Den större delen av åtgärderna finansieras emellertid fortfarande med avgifts­medel från de avtalsslulande branscherna.

4 Förlängningen av 1982 års film- och videoavtal

1963 års filmavlal och 1982 års film- och videoavial har under snart 30 år utgjort grunden för den svenska filmpolitiken. Staten har sagt upp 1982 års film- och videoavial till den 1 juli 1991. Parterna har därefter fört förhandlingar om stiftelsen Svenska Filminstitutets fortsatta verk­samhet och om möjligheterna att behålla ett avtalsförhållande även efter (len nuvarande avtalsperiodens slut.

Videogramtekniken har en stor betydelse för spridning och visning av film. Med hänsyn härtill har förhandlingarna om en förlängning av

1982 

å

rs film- och videoavtal 

ä

ven f

ö

rts med representanter f

ö

r video-     Prop. 1990/91: 81 branschens detaljistorganisationer.

Mellan filmbranschen genom Sveriges Biograf

ä

garef

ö

rbund, Folkets Husf

ö

reningarnas Riksorganisation, Riksf

ö

reningen V

å

ra G

å

rdar, Sveri­ges Filmuthyraref

ö

rening u.p.a. och F

ö

reningen Sveriges Filmprodu­center, videobranschen genom Sveriges Videodislribut

ö

rers F

ö

rening, VideoHandelns Samarbetsorganisation och Videouthyrarnas Samarbets­organisation samt staten, har den 20 december 1990 tr

ä

ffats ell avtal om att f

ö

rl

ä

nga 1982 

å

rs film- och videoavtal. Jag avser att i eu annat sam­manhang f

ö

resl

å

 regeringen all godk

ä

nna avtalet.

F

ö

rl

ä

ngningen av 1982 

å

rs film- och videoavtal 

ä

r kortsiktig och av­ser perioden fr.o.m. den 1 juli 1991 t.o.m. den 31 december 1992. Det sker ingen automatisk f

ö

rl

ä

ngning av avtalet om ingen av parterna s

ä

ger upp det. En orsak till att det inte har varit m

ö

jligt att sluta ett l

å

ngsik­tigt avtal 

ä

r os

ä

kerheten om hur televisionen kommer all utvecklas.

Televisionen har en viktig roll, b

å

de som distributionskanal f

ö

r film och som producent av filmer av olika slag. Satelliter och kabeln

ä

t har p

å

 ett avg

ö

rande s

ä

tt 

ä

ndrat f

ö

ruts

ä

ttningarna p

å

 detta omr

å

de. En hu­vudfr

å

ga i svensk filmpolitik 

ä

r hur de televisionsf

ö

retag som med sina s

ä

ndningar v

ä

nder sig till Sverige skall kunna bidra till nyproduktion av svensk spelfilm.

Samarbetet mellan stiftelsen Svenska Filminstitutet och Sveriges Te­levision kommer att forts

ä

tta i samma omfattning som f

ö

rut. Vissa re­striktioner i det gamla avtalet har strukits. De hatle den effekten att Sve­riges Television missgynnades i f

ö

rh

å

llande till andra televisionsbolag samtiiligi som del var det enda bolag som l

ä

mnade finansiella bidrag till Filminstitutet.

I del f

ö

ljande kommer jag alt redovisa de huvudsakliga 

ä

ndringarna i det f

ö

rl

ä

ngda film- och viileoavtalet. Inledningsvis anger jag vissa institu­tionella f

ö

r

ä

ndringar.

Filminstitutets styrelse blir mindre. I ilel tidigare avtalet bestod sty­relsen av 

å

tta ledam

ö

ter och tre suppleanter. I det nu f

ö

rl

ä

ngda avtalet kommer styrelsen att besl

å

 av sju ledam

ö

ter och det kommer inle att finnas n

å

gra suppleanter. Detta sker f

ö

r att g

ö

ra styrformerna tydligare. Tydligare styrformer 

ä

r n

ö

dv

ä

ndiga under den period som avtalet avser fr

ä

mst p

å

 grund av den ekonomiska situationen, vilket jag sirax 

ä

mnar

å

terkomma till.

V

ö

r all inle fasta tillg

å

ngar skall 

ö

verf

ö

ras till den l

ö

pande

ö

rl

ä

ngda avtalet inf

ö

rts en best

ä

mmelse som g

ö

r tiet om

ö

jligt f

ö

r styrelsen att s

ä

lja eller ytterligare bel

å

na Filmhuset utan regeringens medgivande.

Vid Filminstitutet skall det enligt det f

ö

rl

ä

ngda avtalet finnas en pro-duktionsst

ö

dsn

ä

mnil f

ö

r l

å

ngfilm. N

ä

mnden ers

ä

tter de tidigare tv

å

 gar­antin

ä

mnderna f

ö

r l

å

ngfilm. Garaniin

ä

mnderna har haft en gemensam ordf

ö

rande utan r

ö

str

ä

tt, som utses av stiftelsens styrelse. Produktions-st

ö

dsn

ä

mnden f

ö

r l

å

ngfilm har en ordf

ö

rande meil r

ö

sir

ä

ii .som utses av stiftelsens  styrelse.   F

ö

rutom   ordf

ö

rande   har   varje  garaniin

ä

innd   f

ö

r

långfilm haft fem ledamöter och tre suppleanter. I den ena nämnden ut- Prop. 1990/91: 81 ser filmbranschen fyra ledamöter och två suppleanter medan Svenska teaierförbundet utser en ledamot och en suppleant. 1 den andra nämn­den utser filmbranschen en ledamot och en suppleant medan Svenska teaterförbunilet utser fyra ledamöter och två suppleanter. Produktions-siödsnämnden för långfilm består av fem ledamöter, varav en är ordfö­rande. Ordförande utses av styrelsen, två ledamöter av filmbranschen och två leilamöter av Svenska teaierförbundet. Denna förändring inne­bär att Filminstitutets styrelse får ett större ansvar för hela stiftelsens verksamhet, medan nämnden har ilen lydliga och begränsade uppgiften att fördela produktionsstöd till svensk film. Minskningen av antalet le­damöter och suppleanter från 17 iill 5 i)ersoner innebär ett tydligare an­svar. De fem personerna i proilukiionssiödsnämnden för långfilm kom­mer att få mandatet all fastlägga färdvägen för svensk långfilmsproduk­tion med tydligt ansvar för denna verksamhet.

Namnbytet från garantinämnil iill produktionsstödsnämnd avspeglar ilen verklighet som gäller. Det stöil som utgår är ett proiiukiionsstöd och inte ett garanlibelopp.

5 Förutsättningarna för ett nytt avtal

Filmavtalet har under sin 27-äriga existens varit framgångsrikt. Avtalet äi unikt i sitt slag. Det är en frivillig överenskommelse mellan avtals­parterna om stöd till filmproduktion och en rad filmkulturella ända­mål.

De ekonomiska förutsättningarna har förändrats till följd av film-och viileobranschernas utveckling, men avtalet har via Filminstitutets verksamhet åstadkommit en filmproduktion som varit omfattande. Det gäller långfilm, dokumentärfilm och kortfilm. Det gäller också insatser för filmvisning som under senare tid fått ökad betydelse. Avtalet har också skapat förutsättningar för filmkulturella insatser (arkiv, filmre-siaurering, bibliotek m.m.), som i ett internationellt perspektiv varit omfallanile.

Under senare liil har en lillbakagång förmörkat en tidigare mycket ljus situation. Till följd av detta har branschernas lönsamhet försämrats och många företag visar stora förluster. Ekonomiskt innebär avtalet att film- och viileobranscherna anslår en del av omsättningen till Filminsti­tutet. Detta betyder alt stora inkomster från utländska filmer används för svensk filmi)ro(luktion och filmkulturella ändamål. Det är viktigt all inse att avtalet inle garanterar en fast årlig inkomst till Filminstitutet.

I de förhandlingar som fördes framkom det all videobranschen till följil av ekonomiska |)roblem inte var beredd alt slå kvar i avtalet på nu­varande villkor. Denna förändring tillsammans med färre biografbesö­kare kommer alt minska ilen ekonomiska ramen.

I detta läge kan ilcl ligga nära till hands att överväga all staten skulle la över hela ansvaret för filmpolitiken. Det statsfinansiella läget skapar

inga förutsättningar för iletta. Budgetåret  1989/90 tillfördes filmfonden     Prop. 1990/91: 81 vid Filminstitutet ca 175 milj.kr., varav staten svarade för ca 27 milj.kr. Därutöver lämnades statsbidrag för särskilda ändamål med ca 22 milj.kr. Filmavtalet har därtill ett egenvärde genom att de kommersiella bran­scherna tar ett ansvar för filmpolitiken.

Mol den nu anförda bakgrunden fann jag det angelägel att bibehålla ett avtalsförhållande. Kontakter med parterna. Filminstitutets styrelse, fackliga organisationer och filmarbelare stärkte mig i den uppfattning­en.

Parterna var i del ekonomiska lägel överens om alt fördelningen mellan olika ändamål måste justeras. Resultatet blev att stödet till film­produktion fick en högre andel av resurserna och att stödet till förvalt­ning och vissa filmkulturella ändamål, kortfilm, samt visningsverksam­heten i motsvarande grail fick en lägre anilel av resurserna.

Under hela 1980-talet har filmavtalet varit utomordentligt fördelak­tigt för Filminstitutet. Inget annat kulturområde har haft en lika snabb anslagsutveckling. Från budgetåret I980,''8I till budgetåret 1989/90 har intäkterna ökat med ca 300 % i löpande priser och ca 60 % i fasta pri­ser. Om prognoserna över videouthyrning och biografbesök slår in, kommer Filminsliluiet under budgetåret 1991/92 att ha lägre intäkter, men intäkterna kommer realt all ligga betydligt över de intäkter 1982 års film- och videoavial gav under sitt första budgetår, dvs. 1982/83.

När det gäller fördelningen av intäkterna på olika ändamål bör det uppmärksammas att del är de filmkulturella verksamheterna som fått de största förstärkningarna. Budgetåret 1982/83 var intäkterna till detta än­damål 16,9 milj.kr. För budgetåret 1991/92, alltså det första där det för­längda avtalets fördelningsnyckel tillämpas, beräknas beloppet bli 35,7 milj.kr. eller mer om reservmedel utnyttjas.

Det betyder att intäkterna till filmkullur och förvaltning kommer att i betydande grad ha ökai i realt penningvärde fram till budgetåret 1991/92.

Samma typ av analys kan göras för samtliga ändamål som kommer att få en lägre andel av de fördelningsbara intäkterna.

Avtalstiden är nu 18 månader och den korta avtalstiden beror bl.a. på att branscherna inte var bereilila att acceptera en längre tidsperiod. Inför den I januari 1993 bör det finnas en helhetsbild för en utökning av antalet avtalsparter, så all ett nytt avtal kan avse samtliga filmvisaie. Jag avser att återkomma Iill hur förberedelserna av detta skall genomfö­ras.

6 Filminstitutets ställning

Filminstitutet har sedan sin tillkomst haft en central roll i svensk film-politik. Institutets stöd till svensk filmproduktion har gjort det möjligt all upprätthålla en produktion av kvalitetsfilm. Visningsverksamheten inom Filminstitutet har bidragit till en stor bredd |)å biografrepertoaren

i hela landet. Filminstitutets verksamhet för att bevara och levandegöra    Prop. 1990/91: 81 del filmkulturella arvet är viktig. Filminstitutet bedriver också ett vik­tigt arbete för att ute i världen sprida kännedom om svensk film. Under senare år har ett arbete inletts för att stärka filmens roll i det lokala kul­turlivet.

En del av statens filmstödjande verksamhet har förlagts utanför Filminstitutet. Det har vid dessa tillfällen funnits skäl som har talat för sådana lösningar. När nu de ekonomiska resurserna för stöd till svensk film minskar är det angeläget att ytterligare markera Filminstitutets roll som centralt organ för filmen. Jag kommer under punkten 10 Anslags­beräkningar för budgetåret 1991/92 att föreslå att det statliga fraktstödei för film, som statens biografbyrå svarar för, avvecklas i och med utgång­en av innevarande budgetår. Motsvarande resurser tillförs i stället vis­ningsnämnden vid Filminstitutet. Däremot har jag inte ansett det vara lämpligt att överföra till Filminstitutet de bidrag till projekt på filmom­rådet som konstnärsnämnden disponerar. Den mångfald för stöd till svensk kortfilm som detta ger bör bibehållas.

Jag finner det angeläget att stärka Filminstitutets ställning som det centrala organet på filmpolitikens område. Samtidigt har jag varit ange­lägen att bevara den unika konstruktion med ett avtalsförhållande mel­lan staten och film- och videobranscherna, som utgör grunden för Film­institutet.

7 Produktionsfrågor. Spridning och visning av värdefull film

lin central filmpolitisk uppgift är all slå vakt om ilen svenska filmpro­duktionen. Vi behöver svensk film för att bevara vår nationella identitet på ett område som domineras av multinationell produktion för en världsmarknad. I det nu förlängda film- och viileoavtalet har det, som jag redovisar under avsnitt 8, skett en ännu kraftigare markering av stö­det till svensk filmproduktion.

Den svenska filmens utveckling beror dock till sist på alla liem som är verksamma inom filmproduktionen. Bra filmer kan bara skapas av dessa personer och inte genom administrativa eller politiska beslut.

Det finns två faktorer som är viktiga att framhålla. Det är väsentligt all en tillräcklig produktionsvolym kan upprätthållas. Del förlängda film- och viileoavtalet ger sådana förutsättningar, men ilet går inte att garantera en viss produktionsvolym enbart genom offentliga insatser. Det är angeläget att de offentliga insatserna samverkar meil andra till­gängliga resurser både inom och utom landet. De sammanlagda resur­serna bestäms också genom filmernas framgång hos publiken. Publik­mässigt framgångsrika filmer stödjer nyproduktion av svensk film på fie-ra sätt. Dels ger de intäkter till Filminstitutet genom avgifter på biograf­biljetter och genom videogramavgifter, dels bär publikmässigl fram­gångsrika filmer sina egna kostnader bättre. Är filmen publikmässigl

10

mycket framgångsrik kan produktionsstödet återbetalas Iill Filminstilu-     Prop. 1990/91: 81 tet.

Filmutbudei på de svenska biograferna och på den svenska video­marknaden hänger samman med de marknadsmässiga förutsättningarna. Delvis gäller detta också filmutbudei i olika televisionskanaler. 1 storstä­derna där publikunderlaget är större blir filmutbudei bredare och om­fattar film för olika smakriktningar. På mindre orter begränsas ulbuilel. Filmer som attraherar mindre delar av publiken kommer sällan dit.

Sedan lång tid har filmintresserade människor inte nöjt sig meil del­ta. Detta är bakgrunden för filmstudiorörelsen och till de insatser för spridning och visning av värdefull film som kanaliseras via visnings-nämnden vill Filminstitutet.

8 Finansieringsfrågor

Filmavtalet utgår från att biografavgifier och videoavgifter skall finansie­ra de olika delarna av Filminstitutets verksamhet. Därtill kommer statli­ga bidrag både i allmän och speciaUlestinerad form.

Inför förhandlingarna om filmavtalet har ilet som jag tidigare har an­fört funnits en strävan från samtliga parter alt viilmaklhålla den nuva-ranile konstruktionen med ett filmavtal. Del har inte varit möjligt att öka det nuvarande procentuella avgiftsuttaget från biograferna. Däremot har tiet varit möjligt att bibehålla den tidigare avgiftsnivån trots alt det ekonomiska läget för biografbranschen är bekymmersamt. År 1990 var det hittills sämsta publikåret i filmavtalets historia. Antalet besökare var

1990,

som nämnts, 15,3 miljoner vilket skall jämföras med 16,6 miljo­ner besökare för år 1986, vilket var den tidigare bottennoteringen. Bio­grafbranschens ekonomi kommer alt försämras ytterligare den 1 januari

1991,

när ilen breddade mervärdeskatten genomförs. Genom att biograf­biljetter aldrig har varit belagda med mervärdeskatt innebär den bredda­de mervärileskatlen att biografbranschen måste betala ilen breililningen fullt ut, eftersom de inte har möjlighet att dra av ingående mervärde­skatt mol utgående medvärdeskatt.

Viileobranschen betalar även i fortsättningen en avgift för både hyr­videogram och köpvideogram. Enligt 1982 års film- och videoavtal var avgiften för varje hyrvideogram 40 kr. Den 1 mars 1989 höjdes avgiften till 60 kr. Avtalet kompletterades senare genom att ilel för varje köpvi-ileogram skulle utgå en avgift på 20 kr. fr.o.m. den 1 juli 1989.

Viileobranschen har under år 1990 fått vidkännas en kraftig minsk­ning av omsättningen. Det är nu en bransch som har en vikande mark­nad. Del har trots delta varit angelägel för videobranschen att fortsätta som part i film- och videoavtalet. Detta har varit möjligt genom att av­giften för varje hyrvideogram har återgått till 1982 års nivå, dvs. en av­gift på 40 kr. för varje videogram. Avgiften för varje köpviileogram blir 15 kr. Antalet avtalsparter från videobranschen har utökats.

11

Sveriges Television har tidigare haft en överenskommelse direkt med Prop. 1990/91: 81 Filminstitutet om samarbete på filmproduktionens område. Detta för­hållande består. Enligt vad jag erfarit kommer Sveriges Television att förbinda sig att för budgetåret 1991/92 betala 5 milj.kr. och för budgetå­ret 1992/93 2,5 milj.kr. allt i 1982 års penningvärde till Filminstitutets allmänna verksamhet, samt att satsa en minst lika stor summa på sam­produktion och förvärv av visningsrätt till svenska långfilmer.

De statsbidrag som utgår till filmändamål har räknats upp på samma siiit som andra bidrag inom det statliga området.

Biografavgiftcrna kan beräknas till 70 milj.kr. för builgetåret 1991/92. Viileogramavgifterna kan beräknas till 40 milj.kr. under sam­ma period. Intäkterna från Sveriges Television och Filminstitutets ränte­intäkter kan för budgetåret 1991/92 beräknas till 17 milj.kr. Det generel­la statsbidrag som jag i liet följande kommer all föreslå skall tillföras filmfonden beräknas för builgetåret 1991/92 till 29 milj.kr. Totalt inne­bär ileila att filmfoniien för budgetåret 1991/92 kommer att tillföras 155 milj.kr. Beräkningarna är osäkra på vissa punkter, eftersom utveckling­en är svår alt förutse.

De beräknade intäkterna för budgetåret 1991/92 kan jämföras med lie intäkter som tillföriles filmfonden budgetåret 1989/90. Genom bio­grafavgifier tillfördes ilå filmfonden 69 596 000 kr., genom videogramav­gifter 58 107 000 kr., genom Sveriges Television och Filminstitutets rän-leiniäkter 19 635 000 kr. och genom ell generellt statsbidrag 27 270000 kr. Filmfoniien tillfördes totalt 174 608000 kr. budgetåret 1989/90. In­täkterna beräknas alltså bli ca 20 milj.kr. lägre för budgetåret 1991/92 än utfallet för budgetåret 1989/90.

9 Fördelningen av filmfondens medel

Reglerna om fördelningen av filmfonilens meilel finns i 32 § film- och viileoavtalet. Fondmedlen skall användas meil lägst 20 % för stiftelsens engagemang i produktion av svensk film. På ilenna punkt har det inte skett någon ändring i förhållande till ilet tidigare avtalet. I del förlängda avialei är ilet emellertiil inle längre möjligt all föra resurser från detta ändamål till stiftelsens gemensamma förvaltning. För budgetåret 1989/90 lillföriles detta ändamål 41,7 milj.kr., varav 6,5 milj.kr. överfördes för stiftelsens gemensamma förvalming, för ailminisiialiva basresurser samt iivriga filmkulturella änilamål. Den summa som då återstod för stiftel­sens egna engagemang i svensk filmproduktion var 35,2 milj.kr. Denna summa skall jämföras meil ell beräknat belopp på 31 milj.kr. för bud-geiärei 1991/92.

Lägst 38 % av de i filmfoniien tillgängliga medlen skall användas för proiiukiionsstöd till svenska långfilmer. I tiet tidigare avtalet skulle lägst 35 % av medlen användas för produktionsgarantier till motsvarande än­damål. I ilet nya avtalet har termen produklionsgaranti ersatts med pro­iiukiionsstöd, eftersom den senare termen bättre beskriver stödformens

12

innehåll. Budgetåret 1989/90 tillföriles detta ändamål 60,2 milj.kr. och     Prop. 1990/91: 81 för budgetåret 1991/92 beräknas delta ändamål tillföras 58,9 milj.kr.

1 ilet tidigare avtalet skulle lägst 5 % av de fördelningsbara medlen i filmfoniien avsättas för |)roiluktionsgarantier till svenska kortfilmer. En­ligt ilet förlängda avtalet skall lägst 4 % av medlen avsättas för produk­tionsstöd till svenska kortfilmer. I det nya avtalet har termen produk­tionsgarantier ersatts meil produktionsstöd av samma skäl som gäller för långfilmsstöd. Budgetåret 1989/90 tillfördes ändamålet 9,2 milj.kr. och för budgetåret 1991/92 beräknas detta ändamål tillföras 6,2 milj.kr.

I ilel tidigare avtalet skulle lägst 5 % av ile förilelningsbara medlen i filmfonden avsättas för att främja spridning och visning av värdefull film. Enligt del förlängda avtalet skall lägst 4 % avsällas för iletta ända­mål. Budgetåret 1989/90 tillfördes detta ändamål 9,1 milj.kr. och för builgetåret 1991/92 beräknas iletta ändamål tillföras 6,2 milj.kr.

För stiftelsens gemensamma förvaltning, för aiiminislrativa basresur­ser för viss verksamhet, saml för övriga filmkulturella ändamål avsattes i det tidigare avtalet högst 23 % av de fördelningsbara medlen i filmfon­iien om de totalt i filmfonden disponibla medlen för ell budgetår var i intervallet 11 1-120 milj.kr. och högst 24 % om de var i intervallet 101-

1

10 milj.kr. i prisläge ilen 1 juli 1982. Understeg ile totalt fördelningsba­ra intäkterna uniler ell budgetår 100 milj.kr. i prisläge den 1 juli 1982 skulle högst 25 % av ile förilelningsbara medlen tillföras delta ändamål. Enligt ilet nya avtalet skall högst 23 % av ile förilelningsbara medlen i filmfoniien användas för detta ändamål. Överstiger de i filmfonden dis­ponibla medlen för ett budgetår 100 milj.kr. i |)risläge den I juli 1982 får av lie överskjutande medlen högst 14 % användas för änilamålel. Budgetåret 1989/90 tillfördes detta ändamål 40,3 milj.kr. Uniler budgetå­ret 1991/92 får styrelsen använda den i avtalet avsalta reserven på 2 % för iletta ändamål. Builgetåret 1991/92 beräknas iletta ändamål tillföras 35,7 milj.kr. och om reserven används 38,8 milj.kr.

1 det tidigare avtalet skulle 3 % av de förilelningsbara medlen i film­fonden användas för film- och videobranschernas branschfrämjande åt­gärder. På denna [)unkt sker det inga förändringar i ilet förlängda avta­let. Budgetåret 1989/90 tillföriles delta ändamål 5,2 milj.kr. och för bud­getåret 1990/91 beräknas iletta ändamål tillföras 4,7 milj.kr.

1 ilet tidigare avtalet skulle 2 % av de förilelningsbara medlen i film-fonden avsättas för siöil till produktion eller distribution av värdefulla viileogram. Detta gällde uniler förutsättning att ile förilelningsbara med­len var i intervallet 101-110 milj.kr. i prisläge ilen 1 juli 1982. Var de förilelningsbara medlen i intervallet I 11-120 milj.kr. i prisläge ilen I ju­li 1982 skulle 4 % avsättas och var de fördelningsbara meillen mer än 121 milj.kr. i [)risläge ilen I juli 1982 skulle lägst 5 % avsättas.

I ilet förlängda avtalet skall lägst 3 % av de förilelningsbara medlen i filmfonden användas för detta änilamål. Budgetåret 1989/90 tillfördes detta ändamål 4,3 milj.kr. Budgetåret 1991/92 beräknas detta ändamål tillföras 4,7 milj.kr.

13

t2    Riksdagen 1990/91. 1 .saml. Nr 81

I ilet tidigare avtalet skulle -1 % av ile fördelningsbara medlen i film- Prop. 1990/91; 81 lonilcn avsättas för stöd till biografer. Detta gällde under förutsättning all de förilelningsbara medlen var 1 1 1 milj.kr. eller mer i prisläge den 1 juli 1982. Enligt del förlängda avtalet skall lägst 3 % användas till stöd föl biografer. Budgetåret 1989/90 tillfördes dena änilamål 6,2 milj.kr. och lör budgetåret 1991/92 beräknas iletta ändamål tillföras 4,7 milj.kr.

10 Anslagsberäkningar för budgetåret 1991/92

ÅTTONDE HUVUDTITELN

I prop. 1990/91:100 upptogs anslagen Fiakistöil för film och Filmslöil meil [)reliminäri beräknade belopp i avvaktan på förevarande särskilda proposition. Slutliga förslag till meilelsanvisningar kan nu föreläggas riksdagen.

Film m.m.

H 2. Fraktstöd för film

Inför arbetet meil en treårsbuilgei för siatens biografbyrå fick byrån i uppdrag all redovisa hur del statliga frakislöilel för film använts och all bedöma vilka effekter stödet haft. Del statliga frakislöilel syftar till all allmänt förbättra biorepertoaren viii ile minilre biograferna.

Statens biografbyrå har i en rapport. Frakislöilel och de.ss effekter, reilovisal uppilragel.

Biografbyrån har i sill arbete meil rapporien haft medverkan av siais-konioret.

Andelen granskade filmer som blivii fraktstöilsberälligaile har uniler perioden 1985-1989 ökat från 31% till 4. %. Biografbyrån har också slLulciai hur frakislöilel har fönlelais i relation iill hur publikdragande filmerna har varit. 40 % av antalet beslutade frakisiödsiitlar har varit så­dana att lie ilragil stor publik (mer än 100 000 besökare) meilan 60 % av liilarna har lockat färre besökare. Biografliyiån har gjort en ileialjeiail analys av antalet visningar av fraktstöilsberälligaile filmer för ilet första kvaiialel 1988. Genomgången ger viil handen att 67 % av ilessa filmer visades upp till tre visningslillfällen och alt del var 15 % av filmerna som visailes vid mer än 10 tillfällen. Av ile filmer som visailes vid mer iin 11) lilllällen är si)riilningen stor. En del av ilc filmerna tillhör katego­rin publikfilmer, som meil slor sannolikhet skulle ha visats även om frakisiöd inle haile uigåtl. När ilet gäller ile filmer som har visats vitl ett

14

fåtal tillfällen ställer sig biografbyrån frågan om inte visningen skulle ha     Prop. 1990/91: 81 kommit till slånil även om ilel inte haile funnits eil fraktstöil.

Statskontorets analys avser antalet visade fraklslödsfilmer i lelaiion till del totala antalet visade filmer på ile mindre biograferna i Norrbot­ten och Västerbotten. Mätperioden avser tre olika år. Analysen visar att i Västerbotten sjönk andelen visade fiaktstödsfilmer efter del all fraki­slöilel kommit all gälla i delta län. I Norrbottens län, där fraktsiöil utgått uniler hela perioden, sjunker andelen visade fraktstödsberäitigade filmer från 30 % 1983 till 20 % 1988. Utvecklingen i ile två länen är nästan identisk trots all fraktstöil infördes i Västerbotten milt under perioden.

Den slutsats biografbyrån drar är all ilet statliga frakislöilel  inte i . nämnväril utsträckning har ilen effekt som varit avsikten, nämligen all på lie mindre biograferna påverka repertoaren i riktning mol eit siöire utbud av kvaliietsfilmer,

Utnytijanilel av frakislöilel har generelli sett minskal. Biografbyrån har kunnat betala ul fullt ansökt belopp utan att ulnyilja hela anslags­posten. För builgetåret 1989/90 ålersloil mer än 200000 kr. Visningen av fraktstöilsberättigail filni har sjunkit samtiiligi som en större anilel av filmerna har blivit frakislöilsberätligaile. En del av ile fraktsiöilsberäiii-gaile filmerna har visat sig kommersiellt gångbara och ilärför ulan be­hov av fraktstöil.

Del statliga frakislöilel har enligt biografbyrån blivit ell biogiafsiöil riklal till ile små biograferna i stället för ett siöil för visning av kvalitets-film.

Biografbyråns rapport har varit remiiterati och remissvar har inkom­mit från Bygdegårdarnas Riksförbund, Folkets Husföreningarnas Riksorga­nisation, Film- Och Videobranschens Samarbetskomniiité, Polfilm, Riksför­eningen Våra Gårdar, Stiftelsen Svenska Filminstitutet, Sveriges Förenade Barn- och Ungdomsfiltnstudios, Sveriges Filmuthyrareförening u.p.a., Sve­riges Förenade Filmstudios och Triangclfilni.

Remissinstanserna slöiljer i huvudsak biogratliiyiåns analys av det statliga fraktstödets effekter för visning av kvaliieisfilm.

Riksföreningen Våra Gärdar och Bygdegärdarnas Riksförbund menar all ilei statliga fraktstödei bör ersättas av ett system med förluslgaranti-siöil. Den ekonomiska situationen för ile små biograferna i landsorten är svår. De drivs mer eller mindre med ideella insatser. Fraktstödei har haft stor betydelse, men del administrativa förfaranitet har motverkat slöilets syfte. Det avgörande för filmsättare och föreståndare är om film­erna kan möta en publik och inte om filmen är berättigad till fraktsiöd eller inle.

Film- och Videobranschens Saniarbctskommittc anser att fraktsiöd är bra, men att stödet bör utökas till 150 % av fraktkostnaderna. Den eko­nomiska stöileffekten skulle ilå bli mer kraftfull. Sveriges Filmuthyrare­förening u.p.a. delar denna uppfattning.

Stiftelsen Svenska Filniinsiituict menar all de resurser som nu finns för fraktstöil även i framliden kan användas för att siöilja och bredda ut­budet av  kvaliieisfilm   utanför storslailsområilena.  Filminstitutet  visar

15

på de olika stödformer som nu finns bl.a. genom fraktstöd, biografstöd, Prop. 1990/91: 81 parallelldistribution av film och den verksamhet som visningsnämnden vid institutet bedriver. Enligt Filminstitutet är del angelägel att en för­stärkt samverkan kommer till slånit mellan olika former för slöil till kvaliieisfilm. För att nå ilel målet anser institutet att de medel som nu finns för fraktstöd för film bör överföras till visningsnämnden vid insti­tutet.

Polfilm och Triangelfilm delar båila biografbyråns uppfaltnin att fraklstödels effekter inte har blivit de avsedda. Båda anser likaledes att nuvarande resurser för fraktstöd bör föras över till visningsnämnilen vid Filminstitutet.

För Folkets Husföreningarnas Riksorganisation har frakislöilel haft en slor betydelse. Organisationen vill att Riksföreningen Våra Gårdars för­slag till förluslgarantistöd prövas som en del i en mer samlad kulturpo-litisk översyn av samhällets biografpolitik. Det är först i ell sådant per­spektiv som man kan ta ställning till om administrationen av fraktstödet skall flyttas från biografbyrån. Organisationen vill inle utesluta att Film­institutet i en framlid får en vidgad roll för alt söka bevara biografer i hela landet.

Föredragandens överväganden

Det är uppenbart au ilel statliga fraktstödei för film inle har fått de av­sedda effekterna. Det visar både biografl:)yråns rapport och remissvaren. Filminstitutet visar på de olika stödformer som nu finns. Jag är av den uppfattningen all ilel är lämpligt att nu avveckla ilei siailiga fraktstödei för film och att överföra motsvarande resurser från delta anslag till vis­ningsnämnden vid Filminstitutet. Resurserna skall av visningsnämnden användas för samma syfte som ilet statliga fraktstödei, ilvs. för spridning och visning av kvalitetsfilm. Del bör ankomma på Filminstitutet att när­mare la ställning till hur dessa resurser skall användas, samt au följa re-sultaien av verksamheten.

H 3. Filmstöd

1989/90        Utgift

49 384 000

1990/91        Anslag

55 739 000

1991/92        Förslag

59 229 000

För stiftelsen Svenska Filminstiluiets verksamhet gäller 1982 års film-och videoavtal, godkänt av regeringen den 3 juni 1982. Ändringar inför­des i avtalet, för statens del genom beslut den 17 mars 1983. ilen 29 au­gusti 1985, den 2 oktober 1986, den 8 september och ilen 22 december 1988, den 1 1 maj 1989 samt den 20 december 1990. Enligt avtalet, som är slutet mellan staten och organisationerna inom film- och viileobran­scherna, skall avgifter till stiftelsen erläggas av biografägare och video-gramulhyrare. Avgifterna tillförs en filmfonil för all enligt närmare be­stämmelser  i avtalet användas för  produktion av svensk film, för alt

16

fr

ä

mja spridning och  visning av v

ä

rdefull film, f

ö

r branschfr

ä

mjande     Prop. 1990/91 

ä

nilam

å

l samt f

ö

r 

ö

vriga filmkulturella

ä

ndam

å

l.

Fr

å

n anslaget utg

å

r bidrag enligt f

ö

ljande sammanst

ä

llning.

1990/91

Bei

r

ä

knad 

ä

ndring

1991/92

F

ö

redraganden

1.

Bidrag till filmfonden

28 265 000

-1-

735 000

2.

Proiluklionsgarantier '

till svenska kortfilmer

3 092 000

-1-

424 000

3.

Fr

ä

mjande av spridning och

visning av v

ä

rdefull film

8 697 000

-(-

1 954 000

4.

Bidrag f

ö

r filmkulturella

ä

ndam

å

l

1 895 000

of

5.

Bidrag till   filmkulturella

insatser f

ö

r barn och ungdom

6 755 000

-

270 000

6.

St

ö

d till biografer

4 975 000

-1-

25 000

7.

Bidrag till projekt

p

å

 filmomr

å

ilet

2 060 000

-1-

82 000

55 739 000

-t-

3 490 000

Svenska Filminstitutet

Svenska Filminstitutet har l

ä

mnat in en f

ö

rdjupad anslagsframst

ä

llning f

ö

r budget

å

ren 1991/92-1993/94. Institutet har dessutom enligt ett upp­drag fr

å

n regeringen

ö

verl

ä

mnat en s

ä

rskild rapport, Filmst

ö

del, d

ä

r er­farenheterna och framtidsutsikterna f

ö

r ett filmst

ö

dssyslem av nuvaran­de typ behandlas. B

å

da framst

ä

llningarna redovisas h

ä

r i ett samman­hang.

Förslag

Institutet f

ö

resl

å

r inte n

å

gon ompr

ö

vning av verksamheten eller f

ö

r

ä

n­drad inriktning av arbetet.

1 Kr.o.ni. budgcl

å

rcl  IQ91/').2 ProdukliorisM

ö

d iill r>vciisk;i korlfilmcr

17

Institutet föreslår, i likhet meil tidigare år, eu antal nya finansierings-     Prop. 1990/91: 81 källor för verksamheten:

1

En 10-()rocentig avgift på beial-TV-kanaler för långfilm

2

Överföring av kabelnämnilens överfinansiering meil   10 milj.kr. i avvaktan på belal-TV-avgifien

3

En tillfällig särskild höjning av TV-avgiften med 30 kr. till förmån för svensk filmproduktion

Instiiuiei beräknar sina anslagsbehov enligt följande (milj.kr.):

1    I avvaktan på all nya finansieringskällor

skapas enligt j)unkierna I och 2 ovan

ett specialilestineral anslag till

Filminstitutets A-änilamål

-I- 34,7

2

Publikarbete

+ 2

3

Främjande av spridning och visning

av värilefull film

-1-2

4

Film- och viileoverksläder

-i- 5

5

Engångsanslag för nordiska barn-

Dch ungilomsfilmmönslringen

-i- 0,5

Slutligen föreslår inslilutet att medvärileskalleutreilningens förslag

(i beiänkanilei SOU  1987:45) om avdrag för ingående mervärdeskatt på

produktions- och kopieringskostnader för svensk film genomförs.

Utgångspunkter

Institutets utgångspunkter i form av en analys av uppnådda resultat sammanfallas under rubriken Filminsiitutei i går. Institutet menar att iless engagemang i filmproduktionen i samspelet meii övriga producen-icr resulterat i att ilel i dag finns en svensk filmproduktion som är väril all lala om. Institutel ser dock barn-, ungdoms- och familjefilm som ett område för särskilda satsningar inför 1990-talet.

filminstilulets visningsverksamhei gör institutel till ilen största film-ilisiribulören i Sverige meit 12-13 % av marknaden. Sverige har en breilil på repertoaren som överträffar många andra länders. Institutet har uniler perioden 1975/76-1988/89 salt I 013 filmer i distribution. Det ekonomiska målet att filmerna skall bära sina egna kostnader har upp­nåtts enligt institutet, om man beaktar att insiitutets filmbank rymmer ell stort anial ännu inle ulnylijaile filmrättigheter. Förluster har dock uppkommit för distributionen seilan budgetåret 1984/85. Antalet impor-lerailc och distribuerade barn- och ungilomsfilmer har minskat kraftigt seilan 1985/86.

Antalet biografbesökare har minskal kraftigt sedan institutel började föra statistik - från ca 40 miljoner 196.V64 till ca 17 miljoner 1989/90. l'n tydlig koncentration av besökarna Iill ett fåtal stora publikdraganile filmer har skett. 32 % av ile svenska filmerna 1989/90 sågs av färre än 5 000 personer, 64 % av högst 20 000. Förklaringen till nedgången är naturligtvis konkurrens från TV och under senare år video och kabel-TV.

Institutet redovisar ocks

å

 verksamheten meil parallelldistribulion av     Prop. 1990/91: 81 filmer till biografer p

å

 mindre och meilelslora orier, biografsi

ö

dci, Ci-nemateket, filmarkivei, dokumentation, festivaklellagande, f

ö

rlag, tek­nisk  information, tidningar, filmpedagogisk  verksamhet, produktions­teknisk och adminisiraliv service.

Filminstitutets framtid 

ä

r delvis orov

ä

ckande enligt institutet, fr

ä

mst d

ä

rf

ö

r att viileoini

ä

kterna minskar kraftigt, fr

å

n 77 milj.kr. builget

å

ret 1989/90 till ber

ä

knade 61 milj.kr. f

ö

r innevarande builgei

å

r. Inkomster­na fr

å

n biografbes

ö

ken ber

ä

knas komma att ligga kvar p

å

 lingetar nuva­rande niv

å

. Del minskade bes

ö

karantalei kompenseras i stort sen av h

ö

j­da biljettpriser. Minskningen av int

ä

kterna g

å

r i f

ö

rsta hanil ut 

ö

ver st

ö­

det till produktion av svensk l

å

ngfilm.

F

ö

redragandens

ö

verv

ä

ganden

En f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r f

ö

rl

ä

ngningen av 1982 

å

rs film- och videoavial har varit att statsbidrag 

ä

ven i forts

ä

ttningen utg

å

r till stiftelsen Svenska Filminstitutet. Enligt avtalet skall avgiftsinkomster och bidrag av olika slag samlas i en fond och f

ö

rdelas mellan olika 

ä

ndam

å

l enligt procent­tal som anges i avtalet.

Tillg

å

ngen p

å

 medel f

ö

r fonden 

ä

r beroende av int

ä

kterna fr

å

n bio­grafavgifter och videoavgifter. F

ö

r budget

å

ret 1991/92 ber

ä

knas fonden tillf

ö

ras 126 milj.kr.

Uniler f

ö

revarande anslag b

ö

r f

ö

r builget

å

ret 1991/92 sammanlagt 29 milj.kr. av statsmedel tillf

ö

ras fonden. Dessa meilel kommer ati f

ö

rdelas i enlighet med procentsatserna i avtalet. Totalt kommer allis

å

 fonden all ha tillg

å

ng till ca 155 milj.kr. uniler builget

å

ret.

Staten b

ö

r vidare rikta vissa bidrag direkt till s

ä

rskilda verksamhets­omr

å

den. H

ä

rigenom kommer resurstilldelningen f

ö

r dessa omr

å

den all bli st

ö

rre 

ä

n som f

ö

ljer av avtalets f

ö

rdelningsregler.

Den svenska kortfilmsproduktionen har kunnat erh

å

lla st

ö

il p

å

 tv

å 

olika s

ä

tt. Under f

ö

revaranile anslag har produktionsgaranti kunnat ut­g

å

 fr

å

n anslagsposten Produktionsgaranlier till svenska kortfilmer och proiiukiionsst

ö

d fr

å

n anslagsposten Bidrag till projekt p

å

filmomr

å

ilet. Anslagsposten Produktionsgaranlier till svenska kortfilmer har f

ö

rdelats av gaianlin

ä

mnden f

ö

r kortfilm vid Filminstitutet och anslagsposten Bi­drag Iill projekt p

å

 filmomr

å

ilet av konstn

ä

rsn

ä

mnden.

Visningsn

ä

mnden viil Filminstitutet svarar bl.a. f

ö

r fr

ä

mjande av spridning och visning av v

ä

rdefull film. 1982 

å

rs f

ö

rl

ä

ngda film- och vi­deoavial har konsekvenser f

ö

r spridning och visning av v

ä

rilefull film. Filmfondens totala f

ö

rdelningsbara int

ä

kter minskar, samtiiligi som an­delen avsedd f

ö

r spridning och visning av v

ä

rdefull film minskar fr

å

n 5 % till 4 %. Jag har tidigare under anslagsposten H 2. Fraktst

ö

il f

ö

r film redovisat mina synpunkter p

å

det statliga fraktst

ö

dei. Det 

ä

r angel

ä

get att under r

å

dande ekonomiska villkor sammanf

ö

ra resurserna p

å

ell s

å­

dant s

ä

tt att de kan anv

ä

ndas optimalt. Resurserna motsvarande ilet stat­liga fraktst

ö

dei har jag nu ber

ä

knat uniler anslagsposten Fr

ä

mjande av spridning och visning av v

ä

rdefull film.

19

Jag beräknar  10651 000 kr. till främjanile av spridning och visning     Prop. 1990/91: 81 av värdefull film.

Föreningslivets visningsfrämjande insatser är av stor betydelse. För builgetåret 1991/92 bör därför bidraget till Folkets Husföreningarnas Riksorganisation för Bio-Konlrast-verksamheten saml bidraget Iill Sveri­ges Förenade Filmstudios inte undersliga 1508000 kr. resp. 1014000 kr.

Under anslagsposten Bidrag för filmkulturella ändamål har jag be­räknat ett oförändrat belopp på 1 895 000 kr. Vidare har jag för anslags-poslen Stöd till biografer gjort en mindre uppräkning. Totalt har jag be­räknat anslagsposten till 5 milj. kr.

Det förlängda film- och videoavtalei gäller till ilen I januari 1993. Avtalstiden gör det olämpligt att för iletta anslag tillämpa 3-års-builgetering.

11 Hemställan

Med hänvisning till vad jag har anfört, hemställer jag att regeringen fö­reslår riksdagen

1.

att godkänna vad jag har anfört om förutsättningarna för ell nytt avtal (avsnitt 5) och filmstödets inriktning mot nyproduktion av svensk film (avsnitt 7),

2.

att anta förslaget om all fraktstöil för film upphör meil ut­gången av budgetåret 1990/91,

3.

alt till Filnisiöd för builgetåret 1991/92 anvisa ett reserva­tionsanslag på 59 229 000 kr.

12 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar ati genom proposition förelägga riksilagen vad föredraganilen har anfön för de åtgäriler och de änilamål som föreilraganilen hemställt om.

20

Prop. 1990/91:81

F

ö

rl

ä

ngning av 1982 

å

rs film- och videoavtal                            Bilaga I

Parterna

1. svenska staten.

2. Sveriges Biograf

ä

garef

ö

rbund, Folkets Husf

ö

reningarnas Riksorganisation, Riksf

ö

reningen V

å

ra G

å

rdar, Sveriges Filmuthyraref

ö

rening u.p.a. och F

ö

reningen Sveriges Filmproducenter (neilan kallade filmbranschen), och

3. Sveriges Videodislribut

ö

rers F

ö

rening (SVF), VideoHandelns Samarbetsorganisation (VHS) och Videouthyrarnas Samarbetsorganisation (VIDSAM) (nedan kallade viileobranschen)

har ir

ä

ffal itet avtal om f

ö

rl

ä

ngning av 1982 

å

rs film- och videoavtal som framg

å

r av bilaga A.

Avtalet 

ä

r fr

å

n statens siila tr

ä

ffat under f

ö

rbeh

å

ll av regeringens godk

ä

nnande.

21

Detta avtal har uppr

ä

ttats i nio likalydande exemplar av vilka staten        '

Bilaga 1

tagit ett, filmbranschen fem och videobranschen tre.

Stockholm ilen 20 december 1990

F

ö

r staten

Hengl G

ö

ransson

F

ö

r Sveriges Biograf

ä

garef

ö

rbund

G

ö

ran[REDACTED_EFTERNAMN]     Per Tengblail

F

ö

r Folkets Husf

ö

reningarnas Riksorgani.sation

Bertil[REDACTED_EFTERNAMN]

F

ö

r Riksf

ö

reningen V

å

ra G

å

rdar

Ragnar Runill

ö

f

F

ö

r Sveriges Filmuthyraref

ö

rening u.p.a.

Kaj[REDACTED_EFTERNAMN]

F

ö

r F

ö

reningen Sveriges Filmproducenter

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

22

..      .      ,,.,    .....   ...       ..     .

Prop. 1990/91:81

For Sveriges Videodislributörers Förening

.,     ,

Bilaga 1

Anders[REDACTED_EFTERNAMN]     Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

För VideoHandelns Samarbetsorganisation

lom Wiel

För Videouthyrarnas Samarbetsorganisation

Sten Grener

Mot ovan.stående avtal har Filmägarnas Kontrollbyrå Aktiebolag intet att erinra

Björn Gregfeli

23

Prop. 1990/91:81 Bilaga 1 Bilaga A

Parterna har  i fr

å

ga om 1982 

å

rs film- och viileoavtal 

ö

verenskommit

dels alt 35 och 37 

§

S i avtalet samt bilagorna 5, 6, 9 och 10 skall upph

ö

ra att g

ä

lla,

dels an 4, 6, 7, N, 16, 21, 23, 28, 30-33, 38 och 39 

§§

 i avtalet saml bilagorna 1, 2, 3 (p. 2 och 4-18), 4 och 8 skall ha f

ö

ljande lydelse.

24

4

§

Styrelsen skall best

å

av sju ledam

ö

ter, utseilila av regeringen, som tillika best

ä

mmer vem som skall vara styrelsens orilf

ö

ranile.

Styrelsens ledam

ö

ter skall utses f

ö

r hela avtalstiden.

Regeringen skall vid sammans

ä

ttningen av styrelsen f

ö

retr

ä

desvis til ledam

ö

ter utse personer meil erfarenhet fr

å

n skikta h

å

ll p

å

 film- och videoomr

å

ilel.

Den som varit ledamot uniler tv

å

 manilaiperioiler f

å

r ulses till ledamot f

ö

r ytterligare en period endast om s

ä

rskilda sk

ä

l f

ö

religger.

Styrelsen utser inom sig vice orilf

ö

ranile.

Prop. 1990/91:81 Bilaga I

Ö

S

Styrelsen beslutar om f

ö

nlelningen av de uniler r

ä

kenskaps

å

ret influtna medlen i enlighet meil ile n

ä

rmare best

ä

mmelser som anges i 32 

§

. Den fastst

ä

ller f

ö

r varje r

ä

kenskaps

å

r en budgei f

ö

r verksamheten.

Styrelsen avg

ö

r i 

ö

vi igi s

å

dana viktigare fr

å

gor r

ö

rande stiftelsens verksamhet, organisation och ekonomiska f

ö

rvaltning som inle enligt best

ä

mmelser i iletta avtal eller dess bilagor ankommer p

å

 anilra organ hos stiftelsen.

Styrelsen f

å

r inle utan regeringens lillst

å

nil s

ä

lja eller bel

å

na Filmhuset.

7

§

Ordf

ö

randen skall 

iill.se

all sammanir

ä

den h

å

lls n

ä

r ilet behiivs. Om slyrelseleilamot  eller verkst

ä

llande direkt

ö

ren fordrar au siyrelsen sammankallas, skall en s

ä

llan beg

ä

ran efierkommas.

Styrelsen 

ä

r beslulf

ö

r n

ä

r onlf

ö

ranilen eller vice orilf

ö

ramlen och minst h

ä

lften av ile 

ö

vriga ledam

ö

terna  

ä

r n

ä

rvarande. Som styrelsens beslut g

ä

ller ilen mening som ile flesta enar sig om eller, vid lika r

ö

stetal, den mening som onlf

ö

ranilen vid sammantr

ä

ilet biir

ä

ilei.

Verksl

ä

llanile direkt

ö

ren har r

ä

tt alt n

ä

rvara och yttra sig viil sammantr

ä

de meil styrelsen.

25

Prop. 1990/91:81

14 §

Bilaga 1

Närmare bestämmelser om förvaliningsråilets verksamhet - såsom om beslutförhei, kallelser till sammaniräilen och piolokoll - skall antas av styrelsen efter hörande av railei.

16 §

Mos stiftelsen skall finnas cn proiluklionsslöilsnämnil för långfilm, en produklionsslöiisnämnil för kortfilm och en visningsnämnil.

Närmare bestämmel.sei om nämndernas sammansättning och uppgifter finns i bilagorna 3 och 4.

21 §

Regeringen fastställer ersäiining iill styrelsens leilamöier och iill revisoiei och suppleanter för revisorer. Regeringen fastställer vidare ersätming till ledamöter i fftrvaliningsråilei och i nämnilerna för särskilda ärenden.

Siyrelsen bestämmer i övrigt löner, arvoden och anställningsvillkor.

23 

§

Biograrägare eller den som eljest anordnar biografföreställning (nedan kallad biografägare) skall iill stiftelsen erlägga en avgift, motsvarande tio procent av brultobiljeilintäkten vid föreställningen. Med sådan intäkt avses bruttoinkomst enligi de av Filmägarnas Konirollbyrå Aktiebolag fasisiällda allmänna beslämmelserna vid filmleveiansei. Filmhyra skall inte uigå på ilen ilel av iniäkien som ulgör avgiften. Del är i detta sammanhang utan betydelse för avgiflspliklen om film visas med hjälp av videoteknik i stället för med traditionell teknik.

28 §

Den som bedriver yrkesmässig verksamhet för uthyrning av viileogram (viilcogramulhyrare) skall erlägga vis.sa avgifter iill stificisen. Avgifterna ulgår för ile videogram som utges genom att föras i handeln för uthyrning direkt till kunder för enskilt bruk. Avgiften utgör för varje videogram som innehåller en långfilm enligt definitionen i bilaga 3 punkt 3 fyrtio kronor. För varje viileogram som innehåller en kortfilm ulgör avgiften tjugofyra kronor. För viileogram som innehåller fiera

26

l

å

ngfilmer utg

å

r avgift f

ö

r varje l

å

ngfilm. Avgift s

å

som f

ö

r l

å

ngfilm       Prop. 1990/91:81

utg

å

r f

ö

r videogram som inneh

å

ller fiera kortfilmer med en                 Bilaga I

sammanlagd visningstid motsvarande en eller flera l

å

ngfilmer.

Med uthyrning j

ä

mst

ä

lls f

ö

rs

ä

ljning med r

ä

tt f

ö

r k

ö

paren alt 

å

terl

ä

mna videogrammet mot att han 

å

terf

å

r del av k

ö

peskillngen eller andra f

ö

rfaranden d

ä

r del klan framg

å

r an del 

ä

r fr

å

ga om uthyrning.

Den som bedriver yrkesm

ä

ssig verksamhet f

ö

r utgivning av videogram f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning (videograms

ä

ljare) skall erl

ä

gga vissa avgifter till stihelsen. Avgifterna utg

å

r f

ö

r de viileogram som utges genom att f

ö

ras i handeln f

ö

r f

ö

rs

ä

ljning direkt till kunder f

ö

r enskilt bruk. Avgiften utg

ö

r f

ö

r varje videogram som inneh

å

ller en l

å

ngfilm enligt definitionen i bilaga 3 punki 3 femton kronor. F

ö

r videogram som inneh

å

ller fiera l

å

ngfilmer utg

å

r avgift f

ö

r varje l

å

ngfilm. F

ö

r k

ö

pviileogram som inneh

å

ller kortfilm skall inte utg

å

 n

å

gon avgift.

30 

§

Avgifterna  skall redovisas s

ä

rskilt och betalas in till stiftelsen enligt regler som fastst

ä

lls av stiftelsen efter samr

å

d med videobranschen. F

ö

r redovisning och inbetalning av avgiftsmedlen skall i 

ö

vrigt lill

ä

mpas av Konirollbyr

å

n fastst

ä

llda regler. Bland reglerna avseenile uthyrning av viileogram skall finnas en best

ä

mmelse om att underl

å

tenhet alt betala avgift likst

ä

lls med underl

å

tenhet all betala f

ö

r levererade videogram.

Videogramulhyraren/s

ä

ljarcn

ä

r skyldig all l

å

ta stiftelsen genom ki)niiollanl granska hans r

ä

kenskaper s

å

vitt g

ä

ller avgiftsredovisningen och hans innehav av avgiftsplikiiga videogram.

Kostnaderna f

ö

r avgiftsuppb

ö

nlen och kontrollverksmaheten skall betalas av stiftelsen.

31 8

F-r

å

n ber

ö

rda videogramulhyrare/s

ä

ljare skall snarast genom videobranschens f

ö

rsorg inf

ö

rskaffas och till stiftelsen 

ö

verl

ä

mnas f

ö

rbindelse alt betala avgift enligt g

ä

llande film- och videoavtal och att i 

ö

vrigt f

ö

lja best

ä

mmelserna i avtalet. F

ö

rbindelsen skall ha den lydelse som framg

å

r av bilaga 2.

Som f

ö

ruts

ä

ttning f

ö

r leverans av videogram till videogramuihyrare skall g

ä

lla ati ulhyraren avgeti s

å

dan f

ö

rbindelse till stiftelsen.

27

För leveranserna av videogram skall vidare gälla dels alt

Prop. 1990/91:81

underlåtenhet av videogramuthyraren att betala avgift till stiftelsen

Bilaga 1

likställs med underlåtenhet att betala för levererade videogram, dels all underlåtelsen medför att ulhyraren kan avstängas från vidare leveranser.

32 

§

De avgiftsmedel som enligt delta avtal skall tillfalla stiftelsen tillförs en fond. Fonden kan också tillföras statsbidrag och andra typer av bidrag. De medel som sålunda tillförs fonden och ränteintäkterna på dessa skall användas för följande ändamål:

A. Lägst tjugo procent används för stiftelsens engagemang i produktion

av svensk film. Ändamålet får också bekosta bidrag till internationellt

samarbete som kan komma svensk film tillgodo.

B. Lägst Ireitioålia procent används för produktionsstöd till svenska

långfilmer. Stödet skall syfta till en fri konstnärlig utveckling av svensk

långfilm meil bibehållande av filmens inriktning mot en stor publik.

Det skall inte styra produktionerna i viss konstnärlig riktning, ej heller

ge företräde ål någon eller några sådana riktningar framför andra.

C. Lägst fyra procent används för produktionsstöd till svenska

kortfilmer. Minst hälften av det årliga produktionsslödet skall avse

kortfilm för barn.

D. Lägst fyra procent används för att främja spridning och visning av

värdefull film.

E. Högst tjugotre procent används för stiftelsens gemensamma

förvaltning, för administrativa basresurser för verksamheterna under

punkterna A-D saml i övrigt för de filmkulturella ändamål som

stiftelsen skall främja i sin veiksamhel.

F.  Tre procenl används av film- och viileobranscherna för

branschfrämjande ändamål. Medlen skall tillföras film- och

videobranschernas samarbetskommitlé.

G. Lägst tre procenl används för sliiil till j)roduktion eller distribution

av värdefulla viileogram. Stödet skall syfta till att bredda utgivningen av

film j)å videogram och stimulera viileobranschen till insatser på

området. Medlen skall användas iill rikstäckande dislribuiion av

värdefulla viileogram. I första hand får medel användas för stöd till

utgivning, framtagning av kasseiier. distribution, information saml

andra insatser för all öka inlressei för värdefulla videogram. Vid

fördelning av medel skall särskilt behovet av stöd till svenska videogra

m

28

och av v

ä

rdefulla videogram f

ö

r barn och ungdom uppm

ä

rksammas.    Prop.  1990/91:81

Medel f

å

r 

ä

ven anv

ä

ndas till produktion av infoi maiionsmaieriai.          Bilaga 1

Synpunkter p

å

st

ö

dets utformning fr

å

n videobranschen b

ö

r s

ä

rskilr beaktas.

II. L

ä

gst tre procenl anv

ä

nds till st

ö

d f

ö

r biografer. Medlen skall anv

ä

ndas till att bevara och f

ö

rsl

ä

rka biografstrukturen i landet och till alt stimulera film- och biografbranscherna till insatser p

å

 omr

å

det. Styrelsen skall f

ö

rdela medlen med lika delar p

å

 st

ö

d till parallell­distribulion av kopior av aktuella filmer och st

ö

d till upprustning av biografer. Insatserna skall till 

ö

verv

ä

gande del riktas till biografer [)

å 

orter p

å

 mindre och medelstora orter. Vid f

ö

rdelningen av medel till sl

ö

d till parallelldistribulion skall styrelsen beakta behovet av st

ö

d till v

ä

rdefull film. Vid f

ö

rdelningen av medel till st

ö

d till upppruslning av biografer skall styrelsen s

ä

rskill uppm

ä

rksamma behov av st

ö

d till biografer p

å

 orter med endast en biograf Vid f

ö

rdelning av s

å

dana medel f

ö

ruts

ä

tts lokala insatser.

Statsbidrag kan komma all utg

å

 dels till fonden f

ö

r f

ö

rdelning enligt de i ilenna paragraf intagna procenttalen, dels direkt f

ö

r s

ä

rskill angivna 

ä

nilam

å

l.

Inkomster som uppkommer i verksamhet som bekostas uniler punkterna A, B eller C, t. ex. inkomster av filmer eller ej ianspr

å

kiagna produktionsgaranlier, tillf

ö

rs fonden och anv

ä

nds enligi styrelsens besl

ä

mmanile f

ö

r 

ä

ndam

å

l under A, B eller C. Inkomster som uppkommer i verksamhei som bekostas uniler punkterna D och E tillf

ö

rs fonden och anv

ä

nds enligt styrelsens best

ä

mmande f

ö

r

ä

ndam

å

l uniler D eller E.

Redovisning av ini

ä

kiei och kostnader skall f

ö

lja en brulloprincip och eventuella transaktioner mellan 

ä

ndam

å

len skall ske p

å

aff

ä

rsm

ä

ssiga grunder.

Del ankommer |)

å

siyrelsen all av tillg

ä

ngliga medel 

å

rligen avs

ä

tta de reserver som anses erforderliga. Reserverna f

å

r inte anv

ä

ndas till 

ä

ndam

å

l som avses under E. Om del finns s

ä

rskilda sk

ä

l f

å

r styrelsen dock under verksamhel.s

å

rel 1991/92 anv

ä

nda reserverna till s

å

dant 

ä

ndam

å

l.

Om del sammanlagda belopp som tillf

ö

rs fonden enligt f

ö

rsta stycket under ett verksamhets

å

r

ö

verstiger 160 miljoner kr i prisl

ä

gel den 1 juli 1991 f

ä

r av del 

ö

verskjutande beloppet h

ö

gst fjorton procent anv

ä

ndas f

ö

r

ä

ndam

å

l som anges uniler L-..

29

Prop. 1990/91:81

33 §

Bilaga 1

Detta avtal träder i kraft den 1 juli 1991 och skall gälla till och med den 31 december 1992.

38 §

Uppsägning från filmbranschens respektive videobranschens sida gäller endast om den undertecknats av minst tre branschorganisationer.

39 §

Om avtalet upphör all gälla vid avtalstidens utgång, skall

de avgifter som redovisas för åren 1991 och 1992 användas enligt

beslämmelserna i avtalet, om parterna inle kommer överens om annat.

Om avtalet upphön att gälla, får regeringen förordna att stiftelsen skall träda i likvidation. I sådant fall har regeringen tillika all utse en likvidalor. Stiftelsens behållning, med undantag av de för 1991 och 1992 redovisade avgifterna, tillskiftas staten an användas för stiftelsens allmänna ändamål.

Förordnas ej om likvidation, skall stiftelsen beslå, till dess regeringen förordnar annorlunda. Stiftelsens tillgångar, med undantag av de för 1991 och 1992 redovisade avgifterna, skall i sådant fall alltjämt förvaltas av stiftelsen för dennas allmänna ändamål. Därvid är stiftelsen dock inte längre bunden av avtalets regler rörande fördelningsprinciper.

Avgifter, som erlagts i förskott och som avser videogram vilka förs i handeln för uthyrning eller för videogram som avses för försäljning efter del att avtalet upphört all giilla, skall återbetalas av stiftelsen.

30

Bilaga 1

Prop. 1990/91:81

Bilaga 1

Förbindelse;  biografavgifl

Undertecknad anordnare av biografföreslällning/biografägare, som har tagii del av gällande film- och videoavial och de särskilda regler som förulsätts i avtalets 25 S, åtar sig härigenom gentemot stiftelsen att under den till avtalet är i krafi betala in avgift enligt avtalet och låta stiftelsen genom av denna ulseild kontrollant granska räkenskaperna såvitt gäller avgiftsredovisningen, att i övrigt följa avtalets bestämmelser samt an godtaga att underlåtenhet all betala avgift likställs med underlåtenhet alt betala filmhyra.

31

Bilaga 2

Prop.  1990/91:81 Bilaga 1

F

ö

rbindelse;   hyrvideoavgifi

IJndenecknad videogramuihyrare. som lagil del av g

ä

llande film- och videoavial och de s

ä

rskilda regler .som f

ö

ruis

ä

iis i avtalets 30 $, 

å

lar sig h

ä

rigenom gentemot stiftelsen an under den liil avialet 

ä

r i kraft betala in avgift enligt avtalet och l

å

ta siilielsen genom av ilenna ulseild koniiollanl granska r

ä

kenskaperna s

å

viii g

ä

ller avgiflsredovisningen och iiinehavel av avgiftsplikiiga viileogram, all i 

ö

vrigt f

ö

lja avtalets besi

ä

mmelser saml an godtaga an underl

å

ienhei an betala avgift likst

ä

lls med underl

å

tenhet att betala f

ö

r levererade videogram.

F

ö

rbindelse;  k

ö

pvideoavgifi

LJndei tecknad videograms

ä

ljare, som lagil del av g

ä

llande film- och videoavial och de s

ä

rskilda reglci som fiiruls

ä

lls i avialeis 30 S. 

å

lar sig h

ä

rigenom gentemot stiftelsen an under den lid avtalet 

ä

r i kraft beiala in avgifi enligt avialet och l

å

ta stiftelsen genom av ilenna utsedd kontrollant granska r

ä

kenskaperna s

å

viii g

ä

ller avgiftsredovisningen och innehavet av avgiftsplikiiga viileogram saml an i 

ö

vrigt f

ö

lja avialeis besi

ä

mmelser.

32

Bilaga 3

2.        Film, som tillkommit i samverkan mellan svenska och utl

ä

ndska intressen, skall liksi

ä

llas med svensk film under f

ö

ruts

ä

ttning dels all den svenska kapitalinsatsen uppg

å

r iill minsi ljugofem procenl av produktionskostnaden f

ö

r filmen, dels an den svenska insatsen av anisiiska medarbeiaie

ä

r av j)

å

iaglig beiydelse.

Produkiionssi

ö

d iill svenska l

å

ngfilmer

4.        Produktionsst

ö

d kan utg

å

 till svenska l

å

ngfilmer med konstn

ä

rlig inriktning och under f

ö

ruts

ä

ttning all de ekonomiska, tekniska och personella resurserna f

ö

r [)roilukiii)nens genomf

ö

rande f

ö

religger.

5 .       Produkiionsst

ö

dei skall vara 

å

ierbcialningsplikiigi enligt f

ö

ruis

ä

llningar som styrelsen f

ö

reskriver enligt punkt 17.

6.      Produkiionsst

ö

dei f

å

r uppg

å

 till en viss andel av filmens

produktionskostnad, dock h

ö

gst till visst belopp.

Produktionsst

ö

d till filmer som avses i punkt 2, ber

ä

knas p

å 

grundval av den svenska andelen av produktionskostnaderna.

1 underlaget f

ö

r produkiionsst

ö

dei f

å

r inr

ä

knas kostnader f

ö

r marknadsf

ö

ring.

Prop. 1990/91:81 Bilaga 1

33

o   ,  .            .b.-       .-. f                   -IL,,.                               f'"op. 1990/91:81

7.        Beslut om produktionsst

ö

d fattas av en n

ä

mnd kallad                     "

Bilaga 1 ()ri)ilukiionssl

ö

dsn

ä

mnden f

ö

r l

å

ngfilm.

8.

Beslut av produktionsst

ö

dsn

ä

mnden all avsl

å

 ans

ö

kan om |)roilukiionsst

ö

d till film som avses i punkt 2 p

å

 grund av att f

ö

ruts

ä

ttningarna i punkterna I och 2 inle 

ä

r uppfyllda, kan av proilucenien underst

ä

llas styrelsen f

ö

r f

ö

rnyad pr

ö

vning.

9.

Om produktionsst

ö

d har utg

å

tt till en film f

å

r filmen visas i s.k. beial-TV tidigast tolv m

å

nader efter biografpremi

ä

ren, och i annan television tidigast arton m

å

nader efter biograf|)remi

ä

ien. Styrelsen f

å

r medge undantag fr

å

n ilenna best

ä

mmelse om ilel beg

ä

rs av filmens producent.

10.

Produktionsst

ö

dsn

ä

mnden f

ö

r l

å

ngfilm besl

å

r av fem ledam

ö

ter, varav en 

ä

r ordf

ö

rande. Ordf

ö

randen utses av styrelsen, tv

å

ledam

ö

ter av filmbranschen och tv

å

 leilam

ö

ier av Svenska leaterf

ö

rbundel.

I 1.      Produkiionssl

ö

dsn

ä

mnden sammanir

ä

der p

å

kallel.se

av

ordf

ö

randen. Den 

ä

r beslulf

ö

r n

ä

r ordf

ö

randen samt minsl en av de av filmbranschen och minst en av de av Svenska Teatcrf

ö

rbunilei utsedda ledam

ö

terna 

ä

r n

ä

rvarande. Som n

ä

mndens beslut g

ä

ller den mening varom de flesta enar sig eller, vid lika r

ö

stetal, den mening som ordf

ö

randen bitr

ä

der.

12.

Den som 

ä

r leilamot i produkiionssl

ö

ilsn

ä

mnden f

å

r inte samiidigl vara ledamot i styrelsen eller i f

ö

rvallningsr

å

dei.

13.

Ledam

ö

terna i proilukiionssi

ö

dsn

ä

mnden ulses f

ö

r hela avialsiiden. Den som under ire p

ä

 varandra f

ö

ljande

å

r har varit

34

ledamot, ordf

ö

ranile eller suppleant i produktionsst

ö

dsn

ä

mnden eller i en garantin

ä

mnil f

ö

r l

å

ngfilm f

å

r inle p

å

nytt ulses till ledamot f

ö

rr

ä

n tre 

å

r har f

ö

rflutit sedan n

ä

rmast f

ö

reg

å

ende mandai|)erioil avslutades.

14.

Ledamot i proilukiionsst

ö

dsn

ä

mnden 

ä

r j

ä

vig vid behandlingen av 

ä

rende i vilket han har ekonomiska eller andra intressen.

15.

Vill sillan av produkiionssi

ö

d kan proilukiionssi

ö

dsn

ä

mnden besluta om s

ä

rskilda anslag f

ö

r utarbetande av underlag f

ö

r filni|)iO(luktions|)rojeki. Styrelsen besi

ä

mmei del sammanlagda belopi)ei av s

å

dana anslag.

16.

Produkiionssl

ö

ilsn

ä

mnden skall 

å

rligen avge ber

ä

ttelse f

ö

r n

ä

rmast f

ö

reg

å

ende veiksamheis

å

r. Ber

ä

lielserna 

ö

verl

ä

mnas senast den I november till styrelsen och f

ö

rvallningsr

å

dei.

17.

N

ä

rmare bcsiiimmclser om produkiionssi

ö

d enligt 32 S, punki IL och f

ö

l produkiionsst

ö

dsn

ä

mndens verksamhei faslsi

ä

lls av siyrelsen. Innan siyrelsen beslutar om s

å

dana besi

ä

mmelser skall den inh

ä

mta yiiiandenfr

å

n I 

ö

ieningen Sveriges I ilm|)ri)ilucenier och Svenska I ealcrf

ö

rbundel.   Besi

ä

mmelser om h

ö

gsla belopp, suulcis andel av piodukiionskosinadcn. ber

ä

kning och fastst

ä

llelse av proiluklionsKosinailer och filmini

ä

klei', avtrappning av produkiionssi

ö

d sami 

å

ierbeialning och sluireglering av produktionsst

ö

d faslsi

ä

lls i samr

å

d med f'

ö

reningen Sveriges

I ilmproduceniei

Prop. 1990/91:81 Bilaga 1

.35

Piodiiklionsslöil iill svenska kortfilmer

Prop. 1990/91:81 Bilaga I

18.      Närmare bestämmelser om produktionsstöd till svenska kortfilmer samt om sammansättning av och uppgifter för produkiionsslöilsnämnden för kortfilm fastställs av styrelsen i samråd med Svenska Teaierförbundet samt efter yttrande av föreningen Sveriges I ilmproducenter och videobranschen.

36

Prop. 1990/91:81

Bilaga 4              

Bilaga 1

Medel fiir spridning och visning av v

ä

rdefull film

l.nligi 32 

§

 punkt I) skall vissa medel anv

ä

ndas f

ö

r an fr

ä

mja s|)ridning och visning av v

ä

rdefull film. Visningsn

ä

mnilen skall f

ö

rdela medlen p

å

iv

å

 belopp, eit f

ö

r v

ä

rdefull film f

ö

r barn och ungdom och en f

ö

r annan v

ä

rdefull film.

1. Visningsn

ä

mnilen skall vid f

ö

rdelningen av medlen fr

ä

mja verk­

samhei som syftar till an 

ö

ka m

ö

jligheiei na all se v

ä

rdefull film och an

ö

ka inlressei f

ö

r s

å

dan film s

å

v

ä

l hos vuxna som hos barn och ungdom.

Medlen f

å

r anv

ä

ndas f

ö

r impori, spridning, infoi maiionsvei ksamhel

och granskning samt marknadsf

ö

ring eller andra 

å

ig

ä

idei som syftar till

au v

ä

cka inuesse f

ö

r kvaliieisfilm.

N

ä

mnden skall i n

ä

ra samarbete med filminsiiiuieis styrelse verka f

ö

r au l

ö

rsl

ä

ika filmens roll i del lokala kullurlivel i kommunerna i sam­verkan med biograf

ä

gaie, visningsorgani.saiioner. folkbildning, kulturn

ä

mnder m.fl.

2. N

ä

mnden besl

å

r av en ordf

ö

rande och sex andra ledam

ö

ter. De utses

av regeringen f

ö

r hela avtalstiden. N

ä

mnden uiser inom sig en vice

ordf

ö

rande.

3. N

ä

mnden sammantr

ä

der p

å

 kallelse av ordf

ö

randen. Den 

ä

r beslulf

ö

r

n

ä

r ordf

ö

randen eller vice ordf

ö

randen och minsi h

ä

lften av de 

ö

vriga

37

,,   ,     .............. 

......... 

,    c                   u   .      ,,     ,

P'Op- 1990/91.81

ilcilamoierna ar närvarande. Som nämndens beslui galler den mening

Bilaga I

v.irom lie flesta enar sig eller, vid lika rösieial, den mening som ord­föranden vid sammanträdet biträder.

-1   Ledamot i nämnden är jävig vid behanillingen av ärende i vilket han har ekonomiska eller andra intressen.

38

.,       

Prop. 1990/91:81

Bilaga 8

.,        ,

Bilaga 1

Proiokollsanieck ningar

till 28 S

Parterna har utgått från an royalty och annan upphovsräiislig ersättning

ej skall beräknas på avgifterna.

Iill 31 $

Parterna utgär ifrån att det är förenligt med den näringsrättsliga lagstiftningen all leverantören av videogram avslänger yideoulhyraren frän leverans av av viileogram om ulhyraren underlåter att betala avgift till stiftelsen.

till 36 $

Parterna har förutsatt an videogramuihyrare medges avdrag för videoavgifterna iill stiftelsen vid beräkning av nettointäkten av rörelse vill taxering för inkomst.

39

Innehållslörteckning

Sid

Propositionens huvudsakliga innehåll

1

Uiilrag ur protokoll vid regeringssammaniräile

den 14 februari 1991

'                           3

1

Inledning

3

2

Utvecklingen på filmområdet

4

3

Den svenska film[)i)litiken

5

4

Förlängningen av 1982 års film-och videoavial

6

5

FöruLsältningarna för ett nytt avial

8

6

I ilminstilutets ställning

9

7

Produktionsfrågor. Spridning och visning av värdefull film

10

8

Finansieringsfrågor

1 1

9

Fördelningen av filmft)nilens medel

12

10

Anslagsberäkningar för budgetåret 1991/92

14

Film m.m.

14

II 

2. Fiakistöd för film

14

Ii 3. Fiimstöd

16

11

Hemställan

20

12

Beslut

20 Bilaga 1 Förlängning av 1982 års film-och videoavial

21

Norsledts Trycken, Slockholm 1991

Prop. 1990/91:81

40