Utfärdande av bevis för ledamot och ersättare

36 §För den som har blivit vald till ledamot av kyrkomötet eller

till ersättare skall domkapitlet genast utfärda ett bevis om detta.

I beviset skall anges den valdes namn samt för vilken tid och valkrets

han har blivit vald.

Beviset skall sändas till den valde samt till riksdagens

valprövningsnämnd

och kyrkomötets ordförande.

Utdrag ur protokollet från valförrättningen gäller som bevis.

Granskning av ledamöters och ersättares bevis

37 §Riksdagens valprövningsnämnd skall granska bevisen för

ledamöterna

av kyrkomötet och deras ersättare och därvid pröva om bevisen

har blivit utfärdade i enlighet med 36 §.

Granskningen skall vara avslutad senast dagen före kyrkomötets

första sammanträde under valperioden eller, i fråga om bevis

som kommer in till valprövningsnämnden under kyrkomötets valperiod,

så snart det kan ske.

Berättelse om granskningen skall genast överlämnas till kyrkomötets

ordförande. Valprövningsnämnden skall i berättelsen anteckna

om något har förekommit som ger anledning att ifrågasätta någon

ledamots eller ersättares behörighet.

Hur man överklagar val och beslut

38 §Val av ledamöter av kyrkomötet och deras ersättare samt

beslut varigenom en ersättare har utsetts till ledamot får överklagas

hos riksdagens valprövningsnämnd.

39 §Skrivelsen med överklagandet skall ges in till domkapitlet inom

tio dagar efter det att valet avslutades.

Om skrivelsen har kommit in till riksdagens valprövningsnämnd

inom överklagandetiden men till domkapitlet först därefter,

skall överklagandet ändå prövas.

Bestämmelserna om inhibition i 29 § förvaltningslagen (1986: 223)

gäller inte val av ledamöter av kyrkomötet och deras ersättare.

40 §Den som vill överklaga valet har rätt att hos domkapitlet

genast få utdrag av protokoll eller andra handlingar över

förrättningen.

Hur överklagandena kungörs och handläggs

41 §Domkapitlet skall snarast möjligt efter överklagandetidens

utgång samtidigt kungöra samtliga överklaganden och sända skrivelserna

till riksdagens valprövningsnämnd.

Kungörelsen skall införas i minst en ortstidning inom valkretsen.

I kungörelsen skall anges viss kort tid inom vilken förklaring

över överklagandena skall ha kommit in till valprövningsnämnden.

42 §Domkapitlet skall skyndsamt yttra sig över överklagandena

till riksdagens valprövningsnämnd.

Bestämmelserna i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986: 223) om

omprövning av beslut skall inte tillämpas.

43 §Vid handläggningen och prövningen av överklaganden som avses

i 38 § tillämpas 15 kap. 6, 7 och 9 §§ vallagen (1972: 620).

Tillträde till uppdrag som ledamot och ersättare

44 §Den som har valts till ledamot av kyrkomötet utövar sitt uppdrag

även om valet har överklagats.

Om valet ändras, skall den nya ledamoten inta sin plats så snart

ändringen har kungjorts.

Vad som i första och andra styckena har sagts om en ledamot gäller

också för en ersättare.

47 kap. Proportionellt valsätt vid kyrkliga val

Inledande bestämmelser

1 §Följande val skall vara proportionella under de förutsättningar

som anges i 2 §:

1. val av ledamöter och suppleanter i indelningsdelegerade enligt 9

kap. 3 §,

2. val av ledamöter och suppleanter i arbetsutskottet eller i en

kommitté enligt 9 kap. 15 §,

3. val av ledamöter och suppleanter i församlingsdelegerade enligt

15 kap. 4 §,

4. val av ledamöter och suppleanter i kyrkoråd och övriga nämnder

i församlingar enligt 17 kap. 6 och 29 §§,

5. val av ledamöter och suppleanter i kyrkoråd och övriga nämnder

i kyrkliga samfälligheter enligt 18 kap. 3 §,

6. val av revisorer och revisorssuppleanter enligt 20 kap. 1 §,

7. val av ledamöter och suppleanter i stiftsstyrelsen och övriga

nämnder i stiftsssamfälligheter enligt 25 kap. 3 och 7 §§,

8. val av ledamöter och suppleanter i egendomsnämnden enligt 26 kap. 2

§,

9. val av ledamöter och ersättare i organ som tillsätts av kyrkomötet

enligt 29 kap. 27 §,

10. val av ledamöter och suppleanter i tillsättningsnämnd enligt

35 kap. 6 §,

11. val av ledamöter och ersättare i domkyrkorådet i[REDACTED_EFTERNAMN] enligt

39 kap. 6 §,

12. val av elektorer och ersättare för dessa vid val av ledamöter

och suppleanter i stiftsfullmäktige enligt 43 kap. 8 och 9 §§,

13. val av ledamöter och suppleanter i stiftsfullmäktige enligt

43 kap. 15 §,

14. val av lekmannaledamöter och suppleanter för dessa i domkapitel

enligt 44 kap. 17 §,

15. val av elektorer och suppleanter för dessa vid biskopsval enligt

45 kap. 5 och 6 §§,

16. val av elektorer och ersättare för dessa vid val av ledamöter

och ersättare i kyrkomötet enligt 46 kap. 15 och 16 §§,

17. val av ledamöter och ersättare i kyrkomötet enligt 46 kap. 25 §.

När ett val skall vara proportionellt

2 §Ett val skall vara proportionellt, om det begärs av minst så

många väljande som motsvarar den kvot som man får om antalet

närvarande

ledamöter eller elektorer delas med det antal personer som valet

avser, ökat med 1. Om kvoten är ett brutet tal, skall den avrundas

till närmast högre hela tal.

Förfarandet vid valet

Biträdande valförrättare

3 §Vid valet skall de väljande bland sig utse ett tillräckligt

antal personer att biträda ordföranden eller den som annars skall

förrätta valet (valförrättaren) vid valförrättningen.

Valsedlarna

4 §Valet skall ske med slutna valsedlar.

5 §Valsedlarna skall vara enkla och omärkta samt lika till storlek,

material och färg.

6 §På valsedlarna skall det finnas en gruppbeteckning.

Gruppbeteckningen skall anges som en beteckning i ord för en viss

grupp av de väljande eller för en viss meningsriktning.

7 §Om valsedeln upptar namn på fler än en person, skall namnen

tas upp i en följd under varandra och förses med nummer som visar

ordningen mellan dem.

Varje person skall anges på ett sådant sätt att det klart framgår

vem som avses. Om det behövs bör någon form av identifieringsuppgift

sättas ut vid namnet.

8 §En valsedel är ogiltig, om den

1. saknar gruppbeteckning,

2. upptar mer än en gruppbeteckning,

3. inte är enkel, eller

4. är försedd med något kännetecken som uppenbarligen har blivit

anbragt på valsedeln med avsikt.

9 §Ett namn på en valsedel skall anses obefintligt om

1. personen inte är valbar,

2. namnet är överstruket,

3. det inte klart framgår vem som avses, eller

4. ordningen mellan namnet och något annat namn på valsedeln inte

klart framgår.

Om valsedeln upptar flera namn än som valet avser, skall det eller

de sista övertaliga namnen anses obefintliga.

Avbrutna valförrättningar

10 §Om valförrättningen inte kan slutföras samma dag eller det

av någon annan anledning är nödvändigt, får valförrättaren,

när valsedlarna har avlämnats, bestämma att förrättningen

skall fortsätta och avslutas en annan dag.

Beslutet om tid och plats för den fortsatta valförrättningen

skall genast tillkännages de väljande, men behöver inte kungöras

särskilt.

11 §När valförrättningen skall fortsätta en annan dag skall

bland de väljande utses minst två personer att som vittnen närvara

vid den fortsatta valförrättningen.

De avlämnade valsedlarna skall förvaras i en valurna. Valurnan

skall förseglas i närvaro av de båda vittnena. Valförrättaren

skall därefter se till att valurnan förvaras på en säker plats.

12 §När valförrättningen fortsätter efter ett avbrott skall

valförrättaren i närvaro av vittnena särskilt kontrollera

att förseglingen till valurnan inte har brutits.

Sammanräkning av rösterna

Allmänna bestämmelser

13 §Sedan valsedlarna har avlämnats skall de giltiga valsedlarna

ordnas i grupper. Inom varje valsedelsgrupp skall ordningen mellan

namnen bestämmas.

När ordningen mellan namnen i varje valsedelsgrupp har bestämts

skall platserna fördelas mellan grupperna.

Valsedelsgrupper

14 §Valsedlar med samma gruppbeteckning bildar en valsedelsgrupp.

Ordningen inom varje valsedelsgrupp

15 §Ordningen mellan namnen inom varje valsedelsgrupp skall bestämmas

genom särskilda sammanräkningar, i den utsträckning sådana behövs.

16 §Efter varje sammanräkning skall det namn som enligt 18 § har

fått det högsta röstetalet föras upp på en lista för valsedelsgruppen,

det ena under det andra. Namnen gäller i den ordningsföljd som

de har blivit uppförda på listan.

17 §Vid varje sammanräkning gäller en valsedel bara för ett namn.

Valsedeln gäller för det namn som står först på valsedeln,

så länge detta namn inte har förts upp på listan. Därefter

gäller valsedeln för det namn som står näst efter det namn

som redan har förts upp på listan.

18 §En valsedel som gäller för sitt första namn räknas som en röst.

När den gäller för sitt andra namn räknas den som en halv

röst. En valsedel som gäller för sitt tredje namn räknas som

en tredjedels röst, och så vidare efter samma grund.

Fördelningen av platser mellan valsedelsgrupperna

19 §Avser valet bara en plats, skall platsen tillfalla den som står

främst på listan för den valsedelsgrupp som har fått flest röster.

20 §Avser valet flera platser, skall platserna fördelas mellan

valsedelsgrupperna.

Platserna fördelas en i taget.

Den grupp som för varje gång får det högsta jämförelsetalet

enligt 22 § tilldelas platsen.

21 §För varje gång en valsedelsgrupp tilldelas en plats skall den

genast besättas med den som enligt gruppens lista står närmast

i tur att få platsen.

Detta gäller också om den som är berättigad till platsen redan

har fått en plats från en eller flera andra grupper.

22 §Jämförelsetalet för en grupp är lika med det antal röster

som valsedelsgruppen har fått, så länge gruppen inte har blivit

tilldelad någon plats.

För varje gång som en grupp har tilldelats en plats, skall

jämförelsetalet

beräknas så att gruppens röstetal delas med det tal som motsvarar

det antal platser som gruppen har tilldelats, ökat med 1.

Om en person har fått platser från två valsedelsgrupper, skall

vardera platsen dock bara anses som en halv plats vid beräkningen

av det antalet platser som har delats ut. Om någon har fått platser

från tre grupper, skall varje sådan plats räknas som en tredjedels

plats, och så vidare efter samma grund.

23 §Om valet av ledamöter av kyrkomötet och deras ersättare

sker i ett sammanhang, skall jämförelsetalet för valsedelsgrupperna

beräknas på nytt enligt 22 § när platserna för ersättarna

skall fördelas mellan grupperna. Därvid skall bortses från namn

på personer som har utsetts till ledamot.

24 §Om en valsedelsgrupp har tilldelats platser så många gånger

som motsvarar antalet namn på gruppens lista skall gruppen inte längre

räknas vid den fortsatta fördelningen.

Lika röstetal eller jämförelsetal

25 §Vid lika röstetal eller jämförelsetal skall avgörandet

ske genom lottning.

Inträdesordningen för ersättare och suppleanter

26 §När ersättare eller suppleanter har utsetts genom proportionella

val skall de tjänstgöra enligt följande:

1. Den som har utsetts från en valsedelsgrupp med samma beteckning

som den grupp från vilken ledamoten är vald, har företräde

framför andra ersättare eller suppleanter. Av andra ersättare

eller suppleanter har den företräde som har utsetts från en grupp

med högre röstetal.

2. Inom samma grupp har den företräde vars namn har blivit tidigare

uppfört på gruppens lista enligt 16 §.

Den som har blivit tilldelad en plats från två eller flera grupper,

skall anses vald för den grupp från vilken han först blev tilldelad

platsen.

/1/

Senaste lydelse 1988: 257.

 /2/

Senaste lydelse av 1 § 1988: 188.

 /3/

Senaste lydelse av lagens rubrik 1972: 231.

 /4/

Senaste lydelse 1988: 189.

 /5/

Lagen omtryckt 1973: 437. Senaste lydelse av lagens rubrik 1977: 191.

 /6/

Senaste lydelse 1990: 353.

 /7/

Senaste lydelse 1990: 353.

 /8/

Lagen omtryckt 1983: 578. Senaste lydelse av lagens rubrik 1975: 653.

 /9/

Senaste lydelse 1988: 191.

 /10/

Senaste lydelse 1988: 193.

 /11/

Lagen omtryckt 1987: 1335.

Senaste lydelse av lagens rubrik 1988: 195.

 /12/

Senaste lydelse 1988: 195.

 /13/

Lagen omtryckt 1983: 438. Senaste lydelse av 2 § 1988: 196.

 /14/

Lagen omtryckt 1987: 1000.

 /15/

Lagen omtryckt 1989: 935.

 /16/

Senaste lydelse av 1 kap. 5 § 1988: 200

2 kap. 2 § 1988: 200.

 /17/

Lagen omtryckt 1989: 713.

 /18/

Senaste lydelse 1988: 201.

 Bilaga 19

1 Förslag till

Lag om införande av kyrkolagen (1992: 000)

Härigenom föreskrivs följande.

Allmänna bestämmelser

1 §Kyrkolagen (1992: 000) och denna lag träder i kraft den 1 januari

1993.

2 §Genom kyrkolagen (1992: 000) upphävs med den begränsning som

följer av denna lag följande författningar:

1. kyrkolagen (1686: 0903),

2. konung Johan III:s brev den 8 mars 1571 med privilegier för tyska

församlingen i Stockholm,

3. drottning Kristinas brev den 28 april 1649 med privilegier för

tyska eller Kristine församling i Göteborg,

4. kungliga brevet den 11 juli 1781 angående lördagspredikningar

i Västerbotten,

5. kungörelsen den 13 augusti 1823 om kyrkomusikens fortfarande

under fastlagstiden,

6. cirkulärbrevet den 3 december 1823 angående Riksens Ständers

underdåniga hemställan om tillåtelse för församlingarna att

med deras kyrkoherdar överenskomma om tiden för gudstjänsternas

början,

7. kungl. brev (1840: 46) angående Finska nationella församlingens

i Stockholms fortfarande, samt om regleringen av dess angelägenheter,

8. kungörelsen (1841: 10) angående fastställd gränsdragning

emellan de territoriella och de icke-territoriella församlingarna

i huvudstaden,

9. förordningen (1855: 32 s. 3) angående ändring i vissa delar

av kyrkolagens stadganden om prästmöte,

10. förordningen (1855: 61 s. 12) om avskaffande av kyrkoplikt,

11. förordningen (1859: 53 s. 1) angående förklaring av 3 kap.

4 § och ändring av 11 kap. 11 § kyrkolagen,

12. förordningen (1861: 19 s. 1) angående jämkning i gällande

föreskrifter om tiden för begående av Herrens nattvard,

13. förordningen (1864: 55 s. 1) angående ändring av 3 kap. 2 §

kyrkolagen jämte förklaring av 3 § i samma kap.,

14. kungl. brev den 5 maj 1882 till befallningshavanden i Göteborgs

och Bohus län angående indelning i Göteborgs stad i territoriella

församlingar m.m. samt lönereglering för prästerskapet därstädes,

15. lagen (1893: 86 s. 1) angående prästedens utbytande mot ett löfte,

16. lagen (1909: 16 s. 5) innefattande ändring i 12 kap. 3 §

kyrkolagen,

17. lagen (1910: 29 s. 1) innefattande ändring i gällande stadganden

om nattvardsgång,

18. lagen (1916: 92) innefattande ändring i gällande stadganden

om nattvardsgång,

19. lagen (1921: 589) angående upphävande av vissa delar av

kyrkolagen,

20. lagen (1946: 778) om tillägg till kap. 3 kyrkolagen,

21. lagen (1948: 489) om tillägg till kyrkolagen,

22. lagen (1963: 633) om biskopsval,

23. förordningen (1965: 729) med vissa bestämmelser om anställning

som präst,

24. lagen (1972: 229) om kyrkliga indelningsdelegerade,

25. lagen (1976: 610) med bemyndigande att meddela föreskrifter

om anställning av präst i svenska kyrkan,

26. lagen (1979: 926) om tystnadsplikt för präst inom svenska kyrkan,

27. lagen (1982: 377) om tillfällig upplåtelse av kyrka,

28. lagen (1982: 942) om svenska kyrkan,

29. lagen (1982: 943) om kyrkomötet,

30. församlingslagen (1988: 180),

31. domkapitelslagen (1988: 181),

32. kyrkofondslagen (1988: 182),

33. lagen (1988: 183) om förvaltningen av kyrklig jord,

34. prästanställningslagen (1988: 184),

35. kyrkliga indelningslagen (1988: 185),

36. lagen (1989: 8) om kyrkomusiken i svenska kyrkan.

3 §Om det i lag eller annan författning hänvisas till föreskrifter

som har ersatts genom bestämmelser i kyrkolagen (1992: 000) eller

denna lag tillämpas i stället de nya bestämmelserna.

Övergångsbestämmelser till 11 kap. kyrkolagen

4 §Om beslutanderätten i en icke-territoriell församling med över

500 röstberättigade kyrkomedlemmar enligt äldre föreskrifter

har utövats av kyrkostämma, skall utan hinder av bestämmelserna

i 11 kap. 9 § kyrkolagen (1992: 000) beslutanderätten fortfarande

utövas av kyrkostämma.

Kyrkostämman får dock besluta att församlingens beslutanderätt

i stället skall utövas av kyrkofullmäktige. I fråga om kyrkostämmans

beslut tillämpas bestämmelserna 11 kap. 13 § kyrkolagen.

Övergångsbestämmelser till 17 kap. i den nya kyrkolagen

5 §För varje icke-territoriell församling skall kyrkofullmäktige

eller kyrkostämman under år 1992 utse kyrkoråd för åren 1993

och 1994 enligt bestämmelserna i 17 kap. kyrkolagen (1992: 000).

Kyrkoråd utses av kyrkofullmäktige före utgången av december

månad och av kyrkostämma före utgången av november månad. Uppdragen

för ledamöter i kyrkoråd och suppleanter för dessa som har

utsetts enligt äldre bestämmelser gäller till och med utgången

av år 1992.

Övergångsbestämmelser till 23 kap. i den nya kyrkolagen

{pac}6 §Bestämmelserna i 23 kap. kyrkolagen (1992: 000) skall för

åren 1993 och 1994 tillämpas bara på sådana icke-territoriella

församlingar som den 1 januari 1992 ingick i en stiftssamfällighet.

Övergångsbestämmelser till 27 kap. i kyrkolagen

7 §Punkten 3 i övergångsbestämmelserna till domkapitelslagen

(1988: 181) skall fortfarande gälla.

8 §Var och en av kyrkoråden i domkyrkoförsamlingarna i Uppsala,

Linköpings, Skara, Strängnäs, Västerås och Växjö stift

skall före utgången av år 1992 utse en sådan lekmannaledamot

och ersättare för denne som enligt bestämmelserna i 27 kap.

6 § kyrkolagen (1992: 000) skall ingå i domkaptlet vid handläggningen

av ärenden som rör domkyrkan. Valet gäller från och med den

1 januari 1993 till dess att respektive kyrkoråd förrättar nytt

val under nästa valperiod.

Övergångsbestämmelser till 35 kap. i kyrkolagen

9 §Om förfarandet för tillsättning av en prästtjänst i ett

icke-territoriellt pastorat har påbörjats före den 1 januari

1993, skall tillsättningsärendet handläggas enligt äldre bestämmelser.

10 §Första och andra gången efter lagens ikraftträdande som en

tjänst som kyrkoherde blir ledig i andra icke-territoriella pastorat

än Karlskrona amiralitetsförsamling, tillsätts den av kyrkorådet.

11 §Den turordning som enligt äldre bestämmelser har varit avgörande

för hur en kyrkoherdetjänst tillsätts ändras inte genom kyrkolagen

(1992: 000).

12 §Utan hinder av bestämmelserna i 35 kap. kyrkolagen (1992: 000)

får regeringen var tredje gång en kyrkoherdetjänst blir ledig

i ett pastorat tillsätta tjänsten genom att till denna förflytta

en präst som är anställd med fullmakt. Sådan förflyttning

får ske endast om det är nödvändigt av organisatoriska eller

andra synnerliga skäl. Vid en tillsättning som nu sagts skall

i övrigt alltjämt tilllämpas bestämmelserna i 37--39 §§ lagen

(1957: 577) om prästval.

Övergångsbestämmelser till 38 kap. i kyrkolagen

13 §Punkterna 4--6 i övergångsbestämmelserna till lagen (1989:

8) om kyrkomusiken i svenska kyrkan skall fortfarande gälla.

Övergångsbestämmelser till 42 kap. i kyrkolagen

14 §Föreskrifterna i 8 § 4 kyrkofondslagen (1988: 182) skall

fortfarande

gälla, såvitt avser kostnader för försäkringsförmåner

som utgår för andra kyrkomusiker än skolkantorer och för vilka

statlig grupplivförsäkring gäller den 1 januari 1993.

2Lag om ändring i rättegångsbalken

Härigenom föreskrivs att 36 kap. 5 § rättegångsbalken skall

ha följande lydelse.

36 kap.

5 §

Den som till följd av 2 kap. 1 eller 2 § eller 3 kap. 1 §

sekretesslagen

(1980: 100) eller någon bestämmelse, till vilken hänvisas i något

av dessa lagrum, inte får lämna en uppgift får inte höras som

vittne om denna utan tillstånd från den myndighet i vars verksamhet

uppgiften har inhämtats.

Advokater, läkare, tandläkare, barnmorskor, sjuksköterskor,

psykologer, psykoterapeuter, kuratorer vid familjerådgivningsbyråer,

som drivs av kommuner, landstingskommuner, församlingar eller kyrkliga

samfälligheter, och deras biträden får höras som vittnen om

något som i denna deras yrkesutövning anförtrotts dem eller som

de i samband därmed erfarit, endast om det är medgivet i lag eller

den, till vars förmån tystnadsplikten gäller, samtycker till

det. Den som till följd av 9 kap. 4 § sekretesslagen inte får lämna

uppgifter som avses där får höras som vittne om dem endast om

det är medgivet i lag eller den till vars förmån sekretessen

gäller samtycker till det.

Rättegångsombud, biträden eller försvarare får höras som

vittnen om vad som anförtrotts dem för uppdragets fullgörande

endast om parten medger det.

Utan hinder av vad som sägs i andra eller tredje stycket är andra

än försvarare skyldiga att vittna i mål angående brott, för

vilket inte är föreskrivet lindrigare straff än fängelse i två år.

Om tystnadsplikt för präst inom svenska kyrkan är särskilt

stadgat. Präst inom annat trossamfund än svenska kyrkan eller

den som i sådant samfund intar motsvarande ställning får inte

höras som vittne om något som han vid enskilt skriftermål eller

under själavårdande samtal i övrigt har erfarit.

Om tystnadsplikt för den som i svenska kyrkans ordning har vigts

till det kyrkliga ämbetet finns föreskrifter i 33 kap. kyrkolagen

(1992: 000). Den som inom annat trossamfund än svenska kyrkan är

präst eller den som i sådant samfund intar motsvarande ställning

får inte höras som vittne om något som han eller hon har erfarit

under bikt eller själavårdande samtal.

Den som har tystnadsplikt enligt 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen,

9 § radioansvarighetslagen (1966: 756), 1 § lagen (1982: 460) om

ansvarighet

för närradio, 11 eller 16 § lagen (1982: 521) om ansvarighet för

radio- och kassettidningar eller 2 § lagen (1985: 1057) om

ansvarighet

för lokala kabelsändningar får höras som vittne om förhållanden

som tystnadsplikten avser endast i den mån det föreskrivs i nämnda

paragrafer.

Om någon enligt vad som sägs i denna paragraf inte får höras

som vittne om ett visst förhållande, får vittnesförhör inte

heller äga rum med den som under tystnadsplikt biträtt med tolkning

eller översättning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1951: 691) om viss lindring i

skattskyldigheten

för den som icke tillhör svenska kyrkan

Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1951: 691) om viss lindring

i skattskyldigheten för den som icke tillhör svenska kyrkan orden

"församlingslagen (1988: 180)" skall bytas ut mot "21 kap. kyrkolagen

(1992: 000)".

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1955: 138) om proportionellt valsätt vid

val inom landsting, kommunfullmäktige m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1955: 138) om proportionellt

valsätt vid val inom landsting, kommunfullmäktige m.m. skall ha

följande lydelse.

1 §

Denna lag gäller proportionella val inom

--landsting,

--kommunfullmäktige,

--kommunala indelningsdelegerade,

--stiftsfullmäktige,

--kyrkofullmäktige,

--kyrkliga indelningsdelegerade,

--kyrkostämma.

Denna lag gäller när val skall vara proportionella inom --landsting,

--kommunfullmäktige, --kommunala indelningsdelegerade,

--landstingkommunal nämnd,

--kommunal nämnd.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

5 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1965: 269) med särskilda bestämmelser

om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 och 4 a §§ lagen (1965: 269) med

särskilda

bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt,

m.m. skall ha följande lydelse.

1 §

Skattesatsen för kommuns och annan menighets uttag av skatt skall

bestämmas i förhållande till det antal skattekronor och skatteören,

som enligt skattemyndighetens beräkning kommer att påföras de

skattskyldiga vid taxeringen det år skattesatsen skall fastställas,

ökat med det antal skattekronor, som staten uppskattas skola

tillskjuta

enligt lagen (1988: 491) om skatteutjämningsbidrag.

Om enligt 4 kap. 4 § andra stycket kommunallagen (1977: 179) eller

10 kap. 4 § tredje stycket församlingslagen (1988: 180) annan

skattesats

slutligt fastställts än den som har bestämts tidigare, skall

den nya skattesatsen om möjligt bestämmas med hänsyn till det

antal skattekronor och skatteören som har påförts de skattskyldiga

vid taxeringen det år skattesatsen skall fastställas.

Om enligt 4 kap. 4 § andra stycket kommunallagen (1977: 179) eller

19 kap. 5 § kyrkolagen (1992: 000) annan skattesats slutligt

fastställts

än den som har bestämts tidigare, skall den nya skattesatsen om

möjligt bestämmas med hänsyn till det antal skattekronor och

skatteören som har påförts de skattskyldiga vid taxeringen det

år skattesatsen skall fastställas.

4 a §

Församling är berättigad att under visst år av staten uppbära

församlingsskatt med belopp som motsvarar vad som skulle utgå på

grundval av antalet skattekronor och skatteören i församlingen

enligt skattemyndighetens beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen

(1990: 324) vid det föregående årets (taxeringsåret) taxering,

beräknat efter den skattesats som har bestämts för året före

taxeringsåret. Har skattskyldig enligt lagen (1951: 691) om viss

lindring i skattskyldigheten för den som inte tillhör svenska

kyrkan åtnjutit lindring i skattskyldigheten till församlingen,

skall belopp, som församlingen annars skulle ha varit berättigad

att uppbära av staten, nedsättas i motsvarande mån.

Har enligt 10 kap. 4 § församlingslagen (1988: 180) annan skattesats

slutligt fastställts än den som har bestämts tidigare, skall

till grund för utbetalningen läggas den utdebitering som har bestämts

i samband med att budgeten fastställdes.

Har enligt 19 kap. 5 § kyrkolagen (1992: 000) annan skattesats

slutligt

fastställts än den som har bestämts tidigare, skall till grund

för utbetalningen läggas den utdebitering som har bestämts i

samband med att budgeten fastställdes.

Församling är berättigad att under ett visst år av statens

såsom förskott uppbära ett belopp som motsvarar produkten av

den skattesats som har beslutats för året och det antal skattekronor

och skatteören, som enligt skattemyndighetens beslut enligt 4 kap.

2 § taxeringslagen rörande det föregående årets taxering till

kommunal inkomstskatt har påförts de skattskyldiga. Det nu nämnda

beloppet ingår i församlingens fordran hos staten vid ingången

av året efter det år, då beslutet fattades. Förskottet avräknas

mot den församlingsskatt, som församlingen har rätt att uppbära

av staten på grundval av taxeringen under året efter det, då

förskottet

enligt bestämmelserna i nästföljande stycke utanordnas.

Belopp, som vid ingången av ett år utgör församlingens fordran

hos staten enligt denna paragraf skall skattemyndigheten under samma

år utanordna till församlingen med en tolftedel den 18 i varje

kalendermånad. Är församlingens fordran inte uträknad vid

utbetalningstillfällena

i månaderna januari och februari, skall vid dessa tillfällen utbetalas

samma belopp som har utbetalats i december månad det föregående

året. När särskilda skäl föranleder det får länsskattemyndigheten

dock förordna att utbetalning skall ske med annat belopp.

Om något av de belopp som utbetalades i månaderna januari och februari

inte motsvarar en tolftedel av församlingens fordran, skall den

jämkning som föranleds härav ske i fråga om det belopp, som

utbetalas i mars månad.

Vad som har sagts om församling tillämpas på motsvarande sätt

i fråga om kyrklig samfällighet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968: 576) om Konungariket Sveriges

stadshyphotekskassa

och om stadshypoteksföreningar

Härigenom föreskrivs att 31 § lagen (1968: 576) om Konungariket

Sveriges stadshypotekskassa och om stadshypoteksföreningar skall

ha följande lydelse.

31 §

Utan pantsäkerhet får en förening lämna lån för vilket någon

av föjande svarar som låntagare eller på grund av borgen: staten,

kommun, landstingskommun, sådan församling eller kyrklig samfällighet

som avses i församlingslagen (1988: 180), riksbanken,

riksgäldskontoret,

bankaktiebolag, sparbank eller central föreningsbank.

Utan pantsäkerhet får en förening lämna lån för vilket någon

av föjande svarar som låntagare eller på grund av borgen: staten,

kommun, landstingskommun, sådan församling eller kyrklig samfällighet

som avses i kyrkolagen (1992: 000), riksbanken, riksgäldskontoret,

bankaktiebolag, sparbank eller central föreningsbank.

Lagen träder i kraft den 1 januari 1993.

7 Förslag till

Lag om ändring i förvaltningsprocesslagen (1971: 291)

Härigenom föreskrivs att 37 § förvaltningsprocesslagen (1971:

291) skall ha följande lydelse.

37 §

I mål, vari prövningstillstånd kräves, får omständighet eller

bevis, som klaganden åberopar först i regeringsrätten, beaktas

endast om det föreligger särskilda skäl.

Föreskrifter om förbud mot anförande av nya omständigheter

i kommunalbesvärsmål finns i 7 kap. 1 § kommunallagen (1977: 179)

och 13 kap. 1 § församlingslagen (1988: 180).

Föreskrifter om förbud mot anförande av nya omständigheter

i kommunalbesvärsmål finns i 7 kap. 1 § kommunallagen (1977: 179)

och 22 kap. 1 § tredje stycket kyrkolagen (1992: 000).

Klaganden bör i besvärshandlingen ange de skäl som han åberopar

till stöd för sin begäran om prövningstillstånd.

Lagen träder i kraft den 1 januari 1993.

8 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1972: 704) om kyrkofullmäktigval, m.m.

Härigenom föreskrivs att 43 § lagen (1972: 704) om

kyrkofullmäktigval,

m.m. skall ha följande lydelse.

43 §

Den slutliga sammanräkningen verkställes av länsstyrelsen vid

offentlig förrättning som påbörjas så snart det kan ske. Länsstyrelsen

skall kungöra tid och plats för sammanräkningen. I kungörelsen

anges i förekommande fall i vilken ordning som de olika valen kommer

att räknas, om ej hinder möter. Kungörelsen skall anslås på

församlingarnas anslagstavlor samt senast dagen före sammanräkningens

början införas i ortstidning inom länet.

I fråga om den slutliga sammanräkningen tillämpas i övrigt

de bestämmelser i 14 kap. 1 § andra stycket, 2--4 §§, 5 § första

stycket 1 och 2 samt 15, 15d, 16, 17 och 19--24 §§ vallagen (1972:

620) som avser val av kommunfullmäktige och utseende av suppleanter

för fullmäktige.

Vad som sägs i 14 kap. 19 § vallagen om beslut som har fattats med

stöd av 2 kap. 2 § kommunallagen (1977: 179) skall vid tillämpningen

av första stycket i stället gälla beslut som har fattats med

stöd av 2 kap. 3 §, 5 kap. 2 § eller 7 kap. 5 § församlingslagen

(1988: 180).

Vad som sägs i 14 kap. 19 § vallagen om beslut som har fattats med

stöd av 2 kap. 2 § kommunallagen (1977: 179) skall vid tillämpningen

av första stycket i stället gälla beslut som har fattats med

stöd av 13 kap. 3 §, 16 kap. 2 § eller 17 kap. 8 och 9 §§

kyrkolagen

(1992: 000).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

9 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1975: 1132) om förvärv av hyresfastigheter

m.m.

Härigenom föreskrivs att i 2 § lagen (1975: 1132) om förvärv

av hyresfastighet m.m. orden "lagen (1988: 183) om förvaltningen

av kyrklig jord" skall bytas ut mot "41 kap. kyrkolagen (1992: 000)".

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

10 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976: 600) om offentlig anställning

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 och 5 §§ lagen (1976: 600)

om offentlig anställning skall ha följande lydelse.

1 kap.

2 §

Lagen gäller ej statsråden eller riksdagens ombudsmän och ej

heller den som är anställd på annan prästerlig tjänst än

sådan som omfattas av 1 § 2.

Lagen gäller inte statsråden, riksdagens ombudsmän eller den

som är anställd på en statligt reglerad prästtjänst.

5 §

I fråga om arbetstagare hos kommun, landstingskommun, kommunalförbund,

församling eller kyrklig samfällighet gäller 4--17 kap. endast

om anställningen är statligt reglerad och ej avser prästerlig tjänst.

Bestämmelserna i 4--17 kap. gäller inte arbetstagare hos kommun,

landstingskommun, kommunalförbund, församling eller kyrklig

samfällighet.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

11 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1976: 633) om kungörande av lagar och

andra författningar

Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1976: 633) om kungörande

av lagar och andra författningar skall ha följande lydelse.

5 §

Författningar som beslutas av kyrkomötet eller en myndighet under

kyrkomötet skall kungöras i svenska kyrkans författningssamling.

Detsamma skall gälla sådana författningar som

1. ett domkapitel eller en stiftsstyrelse beslutar med stöd av

bemyndiganden

i författningar som beslutas av kyrkomötet,

2. kammarkollegiet beslutar med stöd av bemyndiganden av regeringen

enligt lagen (1988: 183) om förvaltningen av kyrklig jord.

Detsamma skall gälla sådana författningar som 1. ett domkapitel

eller en stiftsstyrelse beslutar med stöd av bemyndiganden i

författningar

som beslutas av kyrkomötet, 2. kammarkollegiet beslutar med stöd

av bemyndiganden av regeringen enligt 41 kap. kyrkolagen (1992: 000).

Lagen träder i kraft den 1 januari 1993.

12 Förslag till

Lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979: 1152)

Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 5 § och 2 kap. 2 §

fastighetstaxeringslagen

(1979: 1152) orden "lagen (1988: 183) om förvaltningen av kyrklig

jord" skall bytas ut mot "41 kap. kyrkolagen (1992: 000)".

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

13 Förslag till

Lag om ändring i sekretesslagen (1980: 100)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 10 § och 16 kap. 1 § sekretesslagen

(1980: 100) skall ha följande lydelse.

1 kap.

10 §

I fråga om tystnadsplikt angående uppgift som har anförtrotts

präst under bikt eller själavårdande samtal i övrigt gäller

i stället för bestämmelserna i denna lag vad som är särskilt

föreskrivet.

I fråga om tystnadsplikt angående uppgifter som under bikt eller

själavårdande samtal anförtrotts den som i svenska kyrkans ordning

har vigts till det kyrkliga ämbetet gäller i stället för

bestämmelserna

i denna lag föreskrifterna i 33 kap. kyrkolagen (1992: 000).

16 kap.

Nuvarande lydelse

1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen att

meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad

framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1--8 samt 5 §

1 och 3 samma förordning. De fall av uppsåtligt åsidosättande

av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första

stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen i övrigt är begränsad,

är de där tystnadsplikt följer av

1. beslut enligt 10 kap. 7 § tredje stycket andra meningen

regeringsformen

2 kap. 4 § andra stycket riksdagsordningen eller beslut enligt 4 kap.

15 § riksdagsordningen

såvitt avser uppgift vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet

i fara eller annars skada landet allvarligt

2. 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, 9 § radioansvarighetslagen

(1966: 756), 1 § lagen (1982: 460) om ansvarighet för närradio,

11 eller 16 § lagen (1982: 521) om ansvarighet för radio- och

kassettidningar

eller 2 § lagen (1985: 1057) om ansvarighet för lokala

kabelsändningar

3. denna lag enligt

2 kap. 1 §

såvitt avser uppgift vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet

i fara eller annars skada landet allvarligt

3 kap. 1 §

såvitt avser uppgift hos riksbanken

5 kap. 1 §

såvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse på

befordringsanstalt

eller om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning på grund

av beslut av domstol, undersökningsledare eller åklagare

Nuvarande lydelse

5 kap. 2--4 §§

7 kap. 1 eller 4 §

såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om

omhändertagande eller beslut om vård utan samtycke

7 kap. 6 §

7 kap. 9 §

såvitt avser uppgift som hänför sig till annat än ärende

om tillrättaförande av elev eller skiljande av elev från vidare

studier

7 kap. 11 § första eller andra stycket, 12 § andra stycket eller

14 § första stycket

7 kap 21 §

såvitt avser uppgift vars röjande kan antas medföra fara för

att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men

7 kap. 29 §

8 kap. 3 § 5 § första stycket 2, 6 § första stycket 2, 7 § första

stycket 2 eller 8 § första stycket

8 kap. 8 § andra stycket

såvitt avser uppgift som hänför sig till myndighets affärsmässiga

utlåningsverksamhet

8 kap. 9 §, 12 § första stycket, 13 § eller 15 §

9 kap. 1--4 §§

9 kap. 6 §

såvitt avser uppgift om registrerads förhållanden

9 kap. 7 §, 8 § första eller andra stycket, 9 § eller 10 § första

stycket 1

9 kap. 11 §

såvitt avser uppgift som hänför sig till ärende om annat än

ekonomiskt bistånd till enskild

12 kap. 5 eller 7 §

4. förbehåll enligt 14 kap. 9 eller 10 § denna lag

5. förordnande med stöd av 5 kap. 4 § eller 23 kap. 10 § fjärde

stycket rättegångsbalken

6. 8 kap 4 § första stycket tredje meningen rättegångsbalken

7. lagen (1979: 926) om tystnadsplikt för präst inom svenska kyrkan

8. 6, 6 a och 6 b §§ lagen (1980: 11) om tillsyn över hälso-

och sjukvårdspersonalen m.fl.

Föreslagen lydelse

1 § Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen att

meddela och offentliggöra uppgifter i vissa fall är begränsad

framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1--8 samt 5 §

1 och 3 samma förordning. De fall av uppsåtligt åsidosättande

av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap. 3 § första

stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen i övrigt är begränsad,

är de där tystnadsplikten följer av

1. beslut enligt 10 kap. 7 § tredje stycket andra meningen

regeringsformen

2 kap. 4 § andra stycket riksdagsordningen eller beslut enligt 4 kap.

15 § riksdagsordningen

såvitt avser uppgift vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet

i fara eller annars skada landet allvarligt

2. 3 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen, 9 § radioansvarighetslagen

(1966: 756), 1 § lagen (1982: 460) om ansvarighet för närradio,

11 eller 16 § lagen (1982: 521) om ansvarighet för radio- och

kassettidningar

eller 2 § lagen (1985: 1057) om ansvarighet för lokala

kabelsändningar

3. denna lag enligt

2 kap. 1 §

såvitt avser uppgift vars röjande kan antas sätta rikets säkerhet

i fara eller annars skada landet allvarligt

3 kap. 1 §

såvitt avser uppgift hos riksbanken

5 kap. 1 §

såvitt avser uppgift om kvarhållande av försändelse på

befordringsanstalt

eller om hemlig teleavlyssning och hemlig teleövervakning på grund

av beslut av domstol, undersökningsledare eller åklagare

5 kap. 2--4 §§

7 kap. 1 eller 4 §

såvitt avser uppgift om annat än verkställigheten av beslut om

omhändertagande eller beslut om vård utan samtycke

7 kap. 6 §

7 kap. 9 §

såvitt avser uppgift som hänför sig till annat än ärende

om tillrättaförande av elev eller skiljande av elev från vidare

studier

7 kap. 11 § första eller andra stycket, 12 § andra stycket eller

14 § första stycket

7 kap 21 §

såvitt avser uppgift vars röjande kan antas medföra fara för

att någon utsätts för våld eller annat allvarligt men

7 kap. 29 §

8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2, 6 § första stycket 2, 7 § första

stycket 2 eller 8 § första stycket

Föreslagen lydelse

8 kap. 8 § andra stycket

såvitt avser uppgift som hänför sig till myndighets affärsmässiga

utlåningsverksamhet

8 kap. 9 §, 12 § första stycket, 13 § eller 15 §

9 kap. 1--4 §§

9 kap. 6 §

såvitt avser uppgift om registrerade förhållanden

9 kap. 7 §, 8 § första eller andra stycket, 9 § eller 10 § första

stycket 1

9 kap. 11 §

såvitt avser uppgift som hänför sig till ärende om annat än

ekonomiskt bistånd till enskild

12 kap. 5 eller 7 §

4. förbehåll enligt 14 kap. 9 eller 10 § denna lag

5. förordnande med stöd av 5 kap. 4 § eller 23 kap. 10 § fjärde

stycket rättegångsbalken

6. 8 kap 4 § första stycket tredje meningen rättegångsbalken

7. 33 kap. kyrkolagen (1992: 000)

8. 6, 6 a och 6 b §§ lagen (1980: 11) om tillsyn över hälso-

och sjukvårdspersonalen m.fl.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

14 Förslag till

Lag om ändring i förvaltningslagen (1986: 223)

Härigenom föreskrivs att 31 § förvaltningslagen (1986: 223)

skall ha följande lydelse.

31 §

Bestämmelserna i 13--30 §§ gäller inte sådana ärenden hos

kommunala, landstingskommunala och kyrkokommunala myndigheter i vilka

besluten kan överklagas enligt 7 kap. kommunallagen (1977: 179)

eller 13 kap. församlingslagen (1988: 180).

Bestämmelserna i 13--30 §§ gäller inte sådana ärenden hos

kommunala, landstingskommunala och kyrkokommunala myndigheter i vilka

besluten kan överklagas enligt 7 kap. kommunallagen (1977: 179)

eller 22 kap. kyrkolagen (1992: 000).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

Bilaga 20

Kyrkomötets skrivelse 1991: 11

Regeringen

Andra kyrkolagsutskottets betänkande 1991: 1 ny kyrkolag (delvis) m.m.

Med överlämnande av nämnda betänkande får jag anmäla att

kyrkomötet den 30 augusti 1991 beslöt

att vid mom. 21 beträffande skiljande från ämbetet anhålla att

32 kap. 5 § förslaget till kyrkolag får den lydelse som framgår av

bilaga

att vid mom. 38 beträffande 34 kap. 7 § kyrkolagsförslaget

tillstyrka regeringens förslag

att i övrigt

bifalla utskottets hemställan.

Stockholm den 31 augusti 1991

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

Bengt Törnell

Underbilaga 20: 1

32 kap. 5 §

Frågor om att skilja någon från rätten att utöva det kyrkliga

ämbetet eller att för viss tid förklara någon obehörig att

utöva detta prövas enligt följande:

Innehavare

Prövas av

1. biskopar

ansvarsnämnden för biskopar

2. präster

--präster som är anställda i ett stift

domkapitlet i det stift där prästen har sin anställning

--präster som tjänstgör i svensk församling i utlandet

domkapitlet i Uppsala stift

--präster som är anställda inom Svenska kyrkans stiftelse för

rikskyrklig verksamhet, av styrelsen för Svenska kyrkan i utlandet

eller av styrelsen för Svenska kyrkans mission

domkapitlet i Uppsala stift

--präster som inte har anställning som präst inom Svenska kyrkan

domkapitlet i det stift där prästen senast var anställd som präst

--präster som aldrig haft anställning som präst inom Svenska kyrkan

domkapitlet i det stift där prästen prästvigdes eller förklarades

behörig att utöva det kyrklig ämbetet

Bilaga 21

Andra kyrkolagsutskottets betänkande

1991: 1

Ny kyrkolag (delvis) m.m. 2KL

1991: 1

Sammanfattning

I detta betänkande behandlas delar av regeringens skrivelse 1990:

1, nämligen kapitlen 1--3, 27--37, 40 och 45 i förslaget till

kyrkolag samt förslagen till lag om införande av kyrkolagen, lag

om ändring i domkapitelslagen (1988: 181) och lag om ändring i

prästanställningslagen (1988: 184) jämte ett antal lagförslag

med följdändringar.

Vidare behandlas svenska kyrkans centralstyrelses skrivelse 1991:

9 samt 38 motioner. Utskottet har föreslagit vissa ändringar i

regeringens lagförslag. Centralstyrelsens förslag har tillstyrks.

Vidare har utskottet bifallit vissa motionsyrkanden.

Regeringens skrivelse 1990: 1 till kyrkomötet kyrkolag (delvis)

Regeringen har för kyrkomötets yttrande -- såvitt andra

kyrkolagsutskottet

är i fråga -- överlämnat förslag till

1. kyrkolag, kapitlen 1--3, 27--37, 40 och 45,

2. lag om införande av kyrkolagen,

3. lag om ändring i domkapitelslagen (1988: 181),

4. lag om ändring i prästanställningslagen (1988: 184).

Vidare har kyrkomötet beretts tillfälle ta del av 35 andra lagförslag

med följdändringar.

Svenska kyrkans centralstyrelses CsSkr 1991: 9 med förslag till

yttrande över 40 kap. upplåtelse av kyrka i förslaget till kyrkolag,

Regskr 1990: 1

Centralstyrelsen föreslår

att kyrkomötet i yttrande till regeringen över RegSkr 1990: 1

Kyrkolag förslår att 1--3 §§ i 40 kap. Upplåtelse av kyrka får

i den i bilaga som centralstyrelsens förslag angivna lydelsen, samt

att kyrkomötet begär att centralstyrelsen låter utreda frågor

om bestående upplåtelse av kyrkorum.

Motionerna

1991: 4 av Rolf Eknefelt m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådant tillägg

till religionsfrihetslagen 6--12 §§ "Om medlemskap i svenska kyrkan"

att den som döps i Svenska kyrkans ordning blir medlem i Svenska

kyrkan.

1991: 5 av Dag[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet beslutar begära att centralstyrelsen låter utvärdera

gällande prästanställningslag.

1991: 7 av biskoparna Bengt Wadensjö och Gunnar Weman, vari hemställs

1. att kyrkomötet som sin mening ger centralstyrelsen till känna

att uppdraget till den redan arbetande enmansutredaren bör utökas

till att också ta i beaktande de fall, då präst dömts för

brott eller gjort sig skyldig till avvikelse i läran,

2. att kyrkomötet begär att centralstyrelsen hos regeringen hemställer

om en sådan regeländring i Kyrkolagen avd 8, Kap. 32 § 5, mom 2

a, 4:e strecksatsen, beträffande prästs anställningsförhållanden,

att denne alltid, då anställningsförhållanden som präst inte

föreligger, skall för förvaltningen av sitt prästämbete

svara inför domkapitel och biskop i det stift, där han senast

var anställd som präst,

1991: 8 av biskoparna Bengt Wadensjö och Gunnar Weman vari hemställs

att kyrkomötet av regeringen begär ett tillägg i regeringens

skrivelse till kyrkomötet 1990: 1, Kyrkolag, Åttonde avdelningen,

kap. 32, Det kyrkliga ämbetet med följande lydelse:

"Återinträde i det kyrkliga ämbetet som präst prövas inför

biskop och domkapitel i det stift, där ämbetet nedlades",

1991: 9 av Börje Finnstedt, vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär att folkomröstning skall

komma till stånd avseende kyrkans förhållande till staten.

1991: 10 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring

i 7 § prästanställningslagen som möjliggör inrättande av

interimistiska tillsättningsnämnder i blivande pastorat och som

möjliggör att dessa interimistiska tillsättningsnämnder kan

bestå av ledamöter från de församlingskyrkoråd som kommer att

ingå i det nya pastoratet.

1991: 13 av Urban Gibson m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet i skrivelse till regeringen föreslår att det i

motionen framförda förslaget till ändring av lagen om svenska

kyrkan och av lagen om kyrkomötet antas av riksdagen.

1991: 16 av Sven Lenhoff och Eric[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet föreslår att 34 kap. 13 § i förslaget till kyrkolag

ändras så att domkapitlen tillsätter komminister i samarbetskyrka

sedan församlingskyrkoråd/en och samfundets styrelse beretts tillfälle

att yttra sig.

1991: 18 av Mildred Fischer m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad i

motionen anförts om tidsbegränsning för innehav av tjänst som biskop.

1991: 19 av Börje Finnstedt, vari hemställs

att kyrkomötet beslutar att ställa det kravet på kyrkoherdar

att de innan de kan söka och inneha kyrkoherdetjänst skall ådagalägga

sin lämplighet som ledare samt ha genomgått ledarskapsutbildning.

1991: 22 av Olle Wingborg, vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär att tidsbegränsat förordnande

skall tillämpas vid utnämning av biskopar.

1991: 24 av biskop Per-Olov Ahrén, vari hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen över regeringens

skrivelse 1990: 1 föreslår följande ändrad lydelse av förslaget

till kyrkolag 32 kap. 1 §:

Frågor om en prästkandidats inträde i det kyrkliga ämbetet

prövas av biskopen och domkapitlet i det stift där kandidaten

söker anställning som präst. I andra fall prövas frågorna

av biskopen eller domkapitlet i det stift där kandidaten är

kyrkobokförd

eller, om han inte är kyrkobokförd inom landet, av biskopen och

domkapitlet i Uppsala stift. Frågor om prästvigning prövas av

biskopen ensam.

Första stycket tillämpas också när en präst som har skilts

från rätten att utöva ämbetet enligt 2 eller 4 §§ vill ansöka

om att återfå denna rätt. Beslut att återge präst som skilts

från rätten att utöva ämbetet denna rätt får inte fattas

mot biskopens mening.

1991: 25 av biskop Per-Olov Ahrén, vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen hemställer om ändring i

prästanställningsförordningen

i enlighet med vad som föreslagits i motionen.

1991: 26 av biskop Per-Olov Ahrén, vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen hemställer om ändring i

prästanställningsförordningen

i enlighet med vad som föreslagits i motionen.

1991: 27 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär att i 35 kap. 11 § kyrkolagen

tillförs en mening med följande innebörd:

"Inom de nationella icke-territoriella församlingarna tillsättes

dock alltid tjänsten som kyrkoherde av kyrkorådet".

1991: 28 av Malte Wiss, vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring

i lagen om biskopsval att proceduren förenklas.

1991: 30 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet begär att centralstyrelsen inleder ett arbete som

mynnar ut i att domkapitlen kan delegera interna personalfrågor om

präster till pastoratens personalnämnder.

1991: 31 av Hans Siljedahl m.fl. vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär att förslaget till kyrkolag

33 kap. 1 § om tystnadsplikt får följande lydelse:

Den som enligt svenska kyrkans ordning vigs till biskop, präst eller

diakon har tystnadsplikt i fråga om uppgifter som han/hon erfarit

under bikt eller själavårdande samtal.

1991: 36 av Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] och Torsten[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär dels sådan ändring i

prästanställningslagen

att stiftsstyrelserna får möjlighet att vid behov inrätta tjänster

som pastorsadjunkt dels sådan ändring av gällande regler att

stiftsbidrag kan utgår ur kyrkofonden till lönekostnaderna.

1991: 37 yrkande 2 av Alf Sigling, vari hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen föreslår att 34

kap. 2 § andra stycket i förslaget till kyrkolag skall ha följande

lydelse:

Biskopen i Uppsala stift är ärkebiskop. I det stiftet får det

också finnas en tjänst som biträdande biskop.

1991: 41 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet föreslår regeringen en sådan utformning av kyrkolagens

nionde avdelning, 34 kap. 4 § m.fl., att det i en stiftssamfällighet

får finnas även en tjänst som pastorsadjunkt.

1991: 42 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet föreslår regeringen att elfte avdelningen, 40

kap. § 2 i föreslagen kyrkolag får följande lydelse:

"Kyrkoherden och andra präster som tjänstgör i pastoraten får

använda kyrkor, som är invigda för Svenska kyrkans gudstjänst

och som vårdas av en församling eller en kyrklig samfällighet för

1. församlingsgudstjänst, och

2. kyrkliga handlingar och en själavård som avser någon som tillhör

församlingen.

1991: 43, av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet till sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990:

1 fogar en begäran om en snabb översyn av relationerna

domkapitel-stiftsstyrelse

vad gäller prästärendenas behandling, så att en ev därav

föranledd korrigering av lagförslaget kommer till stånd, innan

det fastställs.

1991: 45 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna att

normgivningen

om det kyrkliga ämbetet bör brytas ut ur kyrkolagen och ges i

en separat lag.

1991: 46 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet begär att centralstyrelsen till 1992 års kyrkomöte

framlägger förslag till nya medlemskapsregler i svenska kyrkan,

vilka står i överensstämmelse med allmänkyrklig praxis och

svensk grundlag.

1991: 49 av Carina[REDACTED_EFTERNAMN] Dennevi, vari hemställs

1. att kyrkomötet hos regeringen begär ändring av nu gällande

lagstiftning så att suppleanter äger rätt att närvara vid domkapitlets

sammanträden,

2. att kyrkomötet hos regeringen begär att stiftssamfälligheten

medges rätt att ersätta de av stiftssamfälligheten valda suppleanterna

för deras kostnader i samband med domkapitlets sammanträden.

1991: 53 av Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad i

motionen anförts om vikten av en bred demokratisk enighet i

relationsfrågan,

om Svenska kyrkans ensamrätt till initiativ som berör hennes identitet

som trossamfund och om betydelsen av att inte föregripa

församlingarnas

svar på petriutredningen.

1991: 59 av Carl Gustaf von Ehrenheim m.fl.,

vari hemställs

att kyrkomötet föreslår regeringen sådana ändringar i förslag

till Kyrkolag att en tjänst som ärkebiskop samt en tjänst som

biskop i Uppsala stift inrättas med beaktande av vad som anförts i

motionen.

1991: 60 av Hans Sjöström, vari hemställs

att kyrkomötet hos centralstyrelsen begär att normer för värdering

av tvåspråkighet för tjänster inom Svenska kyrkan fastställs.

1991: 63 yrkande 1 av biskop Bengt Wadensjö m.fl., vari hemställs

att kyrkomötet beslutar att i framställning till regeringen begära

sådant tillägg i regeringens skrivelse till kyrkomötet 1990:

1, avd 4, kap. 5 §§ 22--24, att kyrkoherde i nybildat pastorat kan

tillträda i sin befattning i första hand före indelningens

ikraftträdande.

1991: 64 av Jan Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet beslutar hos regeringen anhålla om sådan ändring

att utnämningar av domprost överföres till domkapitel.

1991: 68 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring

i lagen om svenska kyrkan att 31 kap. 2 och 5 §§ i nya kyrkolagen

får den lydelse som framgår av motion 21/1990 och som tillstyrkts

i sin helhet av kyrkomötet 1990, och som kyrkomötet anfört i

sin skrivelse till regeringen den 30 augusti 1990.

1991: 69 av Björn Oxhammar Sr, vari hemställs

att kyrkomötet begär att centralstyrelsen låter utreda möjligheterna

att i anslutning till 1 § lagen (1982: 942) om svenska kyrkan liksom

i andra lagkomplex, där kyrkan anger sin trosdefinition, foga en

hänvisning till hur Svenska kyrkans trosdefinition uttrycks i tidigare

lagtexter.

1991: 70 av Torgny[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad som

i motionen anförts om biskopsval.

1991: 73 av Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vari hemställs

1. att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen betonar

angelägenheten

av en omredigering av den föreslagna kyrkolagen i enlighet med

motionen

med markering i 1 kap. av respektive avdelnings eller kapitels

konstitutionella

status,

2. att kyrkomötet hos regeringen anhåller att i det föreslagna

2 kap. en ny 2 § införes rörande stiftsindelningen och kyrkans

episkopala organisation.

1991: 75 av Carl Gustaf von Ehrenheim, vari hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär sådan ändring i förslaget

till Kyrkolag, att i 29 kap. införes regler om ersättare till

ärkebiskopen i svenska kyrkans centralstyrelse, och att ersättaren

utses av kyrkomötet, bland biskoparna efter förslag av ärkebiskopen.

1991: 81 av Ingvar Bergenhorn, vari hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990:

1 begär sådan ändring av 35 kap. förslag till ny kyrkolag att

formell möjlighet kommer att finnas för tillsättning av prästtjänst

i nybildat pastorat innan pastoratsindelningen träder i kraft.

1991: 84 av biskop Lars-Göran Lönnermark och Eskil Jinnegård,

vari hemställs

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad som

i motionen anförts om personliga prästtjänster.

Utskottet

Regeringsskrivelsens huvudsakliga innehåll

I förslaget till ny kyrkolag samlas sådana nu gällande lagregler

som i princip bara riktar sig till svenska kyrkan och dess organ.

Lagen avses ersätta 1686 års kyrkolag, lagen (1982: 942) om svenska

kyrkan och ytterligare 35 författningar på kyrkans område. I

förhållande

till vad som nu gäller innebär förslaget till större delen

inte några ändringar i sak.

Läronämnden

Läronämnden framhåller i sitt yttrande Ln 1991: 1 att genom

kyrkolagsförslaget

tagits ett viktigt steg för att tydliggöra Svenska kyrkans identitet,

vilket ur läromässig synpunkt är viktigt. Mot de nya inslag

i förhållande till nu gällande bestämmelser som ingår i förslaget

har läronämnden inte några läromässiga invändningar (bilaga 1).

1. Relationen kyrka stat

I motion 53 av Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN] framhålls att det vore mycket olyckligt

om riksdagen tog ställning för skiljande av kyrkan från staten

på statens villkor om inte en bred enighet kan uppnås bland de

folkvalda

och utan att det tas något initiativ som utgår från kyrkan själv.

Det kan upplevas som ett brott mot trosfriheten och mot ekumenikens

huvudregel om respekt för andra samfunds särart.

Motionären understryker att det från demokratisk synpunkt är

viktigt att församlingarna får ge sina synpunkter på den s.k.

Petriutredningen om kyrkans ekonomi genom ett grundligt

remissförfarande,

innan någon beredning av kyrka-stat-frågan sker på riksdagsnivå.

I motion 9 av Börje Finnstedt framhålls att det allt oftare kommer

signaler från politiker och inte minst från företrädare från

kyrkan om ett skiljande mellan kyrka och stat. Motionären tvivlar

på att framställningarna har någon förankring hos svenska folket

och önskar därför en folkomröstning i frågan. Svenska kyrkans

förhållande till staten skall enligt motionären inte avgöras

av politiker eller av kyrkliga utredare utan av svenska folket.

Utskottet får anföra följande.

1988 års kyrkomöte begärde att regeringen skulle tillsätta

en expertutredning med inriktning på att närmare klargöra Svenska

kyrkans ekonomiska och rättsliga förhållanden (KL 5).

Kyrkolagsutskottet

framhöll att en utredning om dessa förhållanden inte skall ses

som ett initiativ i kyrka-

statfrågan. Det handlar därför enligt utskottet inte om att klarlägga

grundförutsättningarna för relationen mellan kyrka och stat.

Utredningen tillsattes i februari 1989 med direktiv att redovisa ett

fylligt underlag för en bedömning av vilka rättsliga och ekonomiska

betingelser kyrkan lever under i dag och hur dessa låter sig anpassas

till förändringar av relationerna inom ramen för nuvarande samband

mellan stat och kyrka eller förändringar med mer långtgående

innebörd. Utredningen avser att redovisa sitt arbete före utgången av

1991.

Enligt utskottets mening saknas anledning att föregripa resultatet

av utredningens arbete. Som tidigare framhållits i skilda sammanhang

bör initiativ i kyrka-statfrågan komma från kyrkan själv. Utskottet

förutsätter att det material utredningen framlägger kommer att

bli föremål för en bred och allsidig remiss och att kyrkomötet

kommer att ges möjlighet att yttra sig över utredningens resultat

innan vidare ställningstaganden görs från statsmakternas sida

i kyrka-statfrågan. Motion 53 får därmed anses besvarad. Enligt

utskottets mening bör en folkomröstning inte övervägas förrän

kyrkomötet haft möjlighet att ta ställning till resultatet av

utredningens arbete. Mot denna bakgrund avstyrks motion 9.

2. Kyrkolagens disposition

Regeringens skrivelse

Reglerna i kyrkolagen är av olika konstitutionell karaktär. Så

har föreskrifter i vissa kyrkliga ämnen fått ett särskilt

konstitutionellt

skydd. Det gäller grundläggande föreskrifter om svenska kyrkan

som trossamfund och om kyrkomötet som en församling av valda ombud

för svenska kyrkan. Sådana föreskrifter skall i dag meddelas

i lagen om svenska kyrkan som skall stiftas, ändras eller upphävas

på samma sätt som huvudbestämmelserna i riksdagsordningen. Innan

lagen stiftas skall yttrande av kyrkomötet inhämtas. Ett motsvarande

skydd har getts när det gäller föreskrifter om ändring av

det ändamål för vilket den kyrkliga egendomen är avsedd. Riksdagen

kan genom föreskrifter i lagen om svenska kyrkan delegera

normgivningskompetens

till kyrkomötet i vissa internt kyrkliga ämnen.

Riksdagen har som vilande antagit ett förslag till ändring i

övergångsbestämmelserna

till regeringsformen, innebärande att begreppet "lagen om svenska

kyrkan" utmönstras (1990/91:KU24). Avsikten med ändringen är

inte att de grundläggande förutsättningarna ändras. Således

skall t.ex. grundläggande föreskrifter om Svenska kyrkan som

trossamfund

och om kyrkomötet som en församling av valda ombud för svenska

kyrkan meddelas i lag som stiftas på samma sätt som riksdagsordningen

och yttrande från kyrkomötet fortfarande inhämtas innan sådan

lag stiftas. Vidare skall föreskrifter om ändring av det ändamål

för vilket kyrklig egendom är avsedd stiftas i denna ordning.

Liksom tidigare skall yttrande från kyrkomötet inhämtas innan

riksdagen stiftar lag med grundläggande föreskrifter om prästtjänster

i Svenska kyrkan och om biskopar och domkapitel samt andra

föreskrifter

om kyrkomötet.

I regeringens skrivelse 1990: 1 till kyrkomötet framhålls att de

argument som kan anföras mot en samlad lag är att lagen blir

omfattande

och att reglerna därigenom blir av olika konstitutionell karaktär.

Enligt föredragande statsrådet blir regelsystemet som sådant inte

mindre omfattande bara för att det placeras i flera lagar. Snarare

är det så att vissa "dubbelregleringar" kan undvikas om reglerna

samlas i en lag. Enligt statsrådet bör reglernas olika

konstitutionella

karaktär inte heller vålla några bekymmer. Redan nu innehåller

t.ex. lagen om förvaltningen av kyrklig jord och

prästanställningslagen

vissa bestämmelser som kräver kyrkomötets yttrande och andra

som inte kräver det. I alla lagstiftningsärenden måste således

enligt statsrådet en bedömning av olika reglers konstitutionella

karaktär göras.

Motionen

I motion 73 av Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] (yrkande 1) framhålls att det

finns en uppenbar risk att kyrkolagsbegreppet mer och mer urholkas

mot bakgrund av att bestämmelser och stadganden med olika

konstitutionell

status intagits i samma avdelningar och samma kapitel. Förslaget

till kyrkolag bör därför omredigeras. Grundläggande föreskrifter

om Svenska kyrkan som trossamfund, om kyrkans episkopala organisation,

om ändamålsbestämningen av den kyrkliga egendomen samt om kyrkomötet

bör kunna sammanföras i särskilda avdelningar och kapitel med

angivanden av den särskilda ordning, i vilken föreskrifter av

detta slag stiftas. Övriga grundläggande föreskrifter bör

på samma sätt kunna föras till avdelningar och kapitel, för

vilka anges att däri intagna föreskrifter stiftas efter yttrande

av kyrkomötet. För återstående i förslaget upptagna föreskrifter

bör vid respektive avdelningar eller kapitel anges att kyrkomötet

skall beredas tillfälle att yttra sig i ärenden av ifrågavarande art.

Utskottet

En svaghet med förslaget till kyrkolag ligger enligt utskottets

mening i det förhållandet att bestämmelser med olika konstitutionell

karaktär förekommer i samma avsnitt och att bestämmelser med

samma konstitutionella karaktär förekommer på skilda håll i

lagförslaget. I alla lagstiftningsärenden, som även kan gälla

smärre ändringar, måste således en bedömning av olika reglers

konstitutionella karaktör göras.

En väg att komma till rätta med de svårigheter denna teknik innebär

är att det inledningsvis infogas en bestämmelse som anger dels

vilka bestämmelser i lagen som skall vara föremål för den

kvalificerade

lagstiftningsordning som gäller för huvudbestämmelserna i

riksdagsordningen

dels vilka bestämmelser som inte kan ändras utan kyrkomötets

yttrande. I specialmotiveringen i regeringsförslaget har paragraferna

markerats med asterisker för att tydliggöra bestämmelsernas

olika konstitutionella karaktär. Dessa asterisker bör kunna utgöra

utgångspunkt vid utformningen av bestämmelsen. Enligt utskottets

mening talar behovet av lättillgänglighet och klarläggande för

den skisserade lösningen. Utskottet förordar därför med anledning

av motion 73 yrkande 1 att en bestämmelse med ovan redovisat innehåll

tas in i kyrkolagen.

3. Svenska kyrkan som trossamfund (2 kap.)

Regeringens skrivelse

I denna avdelning har de bestämmelser i lagen om svenska kyrkan

som ansetts grundläggande för kyrkan som trossamfund tagits in.

I förhållande till 18 § lagen om svenska kyrkan har enligt skrivelsen

5 § kompletterats med att biskoparna har samma tillsynsansvar som

domkapitlen. Det innebär ingen ändring i sak, utan motsvarar vad

som nu gäller enligt 24 kap. 1 § 1686 års kyrkolag.

Motionerna

I motion 73 av Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] (yrkande 2) begärs att föreskrifter

om stiftsindelningen och kyrkans episkopala organisation införs

i lagförslaget 2 kap.

I motion 69 av Björn Oxhammar Sr föreslås att i lagregleringar

där kyrkans trosdefinition anges skall intas en hänvisning till

hur svenska kyrkans trosdefinition uttryckts i tidigare lagtexter.

Det skulle enligt motionären kunna uttryckas på följande sätt.

Innan denna lag tillkom uttryckte Svenska kyrkans trosdefinition i

lagtext i 1809 års regeringsform § 2 med orden: den rena evangeliska

läran, sådan som den, uti oförändrade Augsburgiska bekännelsen,

samt Uppsala mötes beslut av år 1593 antagen och förklarad är.

Samma ordval återfinns i nu gällande 1810 års successionsordning § 4.

Utskottet

I 2 kap. 1 § förslaget till kyrkolag har intagits den nuvarande

bestämmelsen 1 § lagen om svenska kyrkan att Svenska kyrkan är

ett evangeliskt-lutherskt trossamfund. I förarbetena till lagen

om svenska kyrkan (prop. 1981/82: 192) framhölls att definitionen

inte gjorde anspråk på att vara en från teologisk synpunkt fullständig

beskrivning av Svenska kyrkan som trossamfund. Det förhållande

att paragrafen inte mer utförligt anger Svenska kyrkans trosåskådning

fick enligt propositionen inte uppfattas så att en närmare bestämning

av denna i författning skulle vara obehövlig. I likhet med vad

som dittills gällde borde Svenska kyrkans officiella trosuppfattning

närmare bestämmas. Det måste sålunda finnas en preciserad rättsgrund

för att t.ex. avgöra om en präst bekänner Svenska kyrkans

lära. Det borde enligt föredragande statsrådets mening inte ankomma

på staten att göra denna bedömning. En så vital och känslig

fråga måste trossamfundet självt förfoga över. Det borde därför

enligt propositionen ankomma på kyrkomötet att meddela närmare

föreskrifter om Svenska kyrkans bekännelse.

Också enligt utskottets mening bör Svenska kyrkans trosbekännelse

komma till uttryck i föreskrifter som beslutas av kyrkomötet.

Svenska kyrkans trosbekännelse hör naturligen hemma i kyrkoordningen.

Kyrkoordningskommittén har också nyligen överlämnat delbetänkandet

Svenska kyrkans grundläggande dokument. Enligt utskottets mening

saknas mot denna bakgrund också anledning att i lag hänvisa till

hur bekännelsen uttryckts i tidigare lagtext. Utskottet avstyrker

därför motion 69.

Beträffande frågan om stiftsindelningen och kyrkans episkopala

organisation anser utskottet däremot att bestämmelser i dessa

för Svenska kyrkan grundläggande förhållanden bör redovisas

bland de grundläggande bestämmelser om Svenska kyrkan som skall

tas in i en ny kyrkolag. Enligt utskottets mening bör därför

i 2 kap. kyrkolagen ingå en bestämmelse som anger att Svenska kyrkan

är indelad i stift och att stiften leds av biskopar. Motion 73 yrkande

2 tillstyrks.

Utskottet vill i detta sammanhang framhålla att det saknas anledning

att -- såsom skett i 4 § -- särskilt nämna den biträdande biskopen.

Enligt utskottets mening måste den biträdande biskopen anses omfattad

av begreppet biskop. I övrigt tillstyrks regeringsskrivelsens förslag

till 2 kap. kyrkolagen.

4. Medlemskap i Svenska kyrkan (3 kap.)

Regeringens skrivelse

I regeringens skrivelse framhålls att reglerna i religionsfrihetslagen

om medlemskap i Svenska kyrkan inte ansetts förenliga med

bestämmelserna

till skydd för den s.k. negativa religionsfriheten i 2 kap. 2 §

regeringsformen. När en ändring av religionsfrihetslagens regler

aktualiseras måste de alltså samtidigt göras förenliga med

regeringsformen.

Därför bör enligt skrivelsen i den nya kyrkolagen tills vidare

bara tas in en hänvisning till de aktuella medlemskapsreglerna i

6--16 §§ religionsfrihetslagen.

Motionen

I motion 4 av Rolf Eknefelt m.fl. yrkas ett sådant tillägg till

religionsfrihetslagen att den som döps i Svenska kyrkans ordning

blir medlem i Svenska kyrkan. Motionärerna framhåller att

datainspektionens

föreskrifter anger att endast uppgifter om medlemmar i svenska kyrkan

får föras i de nya församlingsregistren. Eftersom dop inte automatiskt

ger medlemskap får i församligen inte registerföras uppgifter

om sådana döpta som inte anmälts som medlemmar. Alla dop förs

visserligen in i dopboken, men adress och andra föränderliga uppgifter

kommer inte att uppdateras. Om ett döpt barn som inte anmälts

som medlem flyttar till en annan församling blir det inte alls infört

i den nya församlingens register, vilket enligt motionen kan medföra

en mycket tungarbetad pastoral situation. Motionärena framhåller

att dopprästen väl normalt ser till att medlemskap anmäls i

samband med dopet, men det händer att det blir förbisett. Det

naturliga är att medlemskap automatiskt blir en följd av dopet.

Enligt motion 46 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl. kan alla alternativ

där födseln utgör grund för medlemskap nu helt avföras från

dagordningen som grundlagsstridiga. Därför bör det nu enligt

motionärerna vara möjligt för centralstyrelsen att konstruera

ett förslag, som tillgodoser teologiska och ekumeniska krav och

som enligt statsmakternas uppfattning står i överensstämmelse

med grundlagen. Motionärerna framhåller att det är angeläget

att de nuvarande reglerna ersätts snarast, eftersom de har

konsekvenser

som idag framstår som orimliga (exempelvis att dop av den som icke

är medlem ej medför medlemskap). Kyrkomötet bör därför

begära hos centralstyrelsen att förslag i frågan läggs fram

vid nästa kyrkomöte.

Läronämnden

Läronämnden noterar i sitt yttrande Ln 1991: 6 att motion 4 inte

aktualiserar hela frågan om sambandet mellan dop och kyrkotillhörighet

utan endast den grundläggande ordningen att den som döps genom

dopet också blir medlem i kyrkan. Detta bör enligt läronämnden

få till självklar konsekvens att den som blir döpt i Svenska

kyrkans ordning därmed utan särskild anmälan är medlem i Svenska

kyrkan (bilaga 2).

Utskottet

Utskottet vill inledningsvis i detta avsnitt peka på att hänvisningen

i 3 kap. kyrkolagen bör omfatta 6--19 §§ religionsfrihetslagen.

Beträffande de medlemskapsfrågor som tas upp i motionerna 4 och

46 får utskottet hänvisa till att frågan är föremål för

behandling inom Svenska kyrkan. Svenska kyrkans centralstyrelse

redovisade

för 1989 års kyrkomöte ett utredningsarbete som genomförts

inom en arbetsgrupp i fråga om dop och kyrkotillhörighet.

Centralstyrelsen

framhöll att den inte haft möjlighet att ta ställning till

arbetsgruppens

två alternativa förslag. Centralstyrelsen avsåg att med ledning

av den fortsatta debatten bearbeta frågan i dess olika aspekter mot

bakgrund av vad centralstyrelsen kunde finna teologiskt viktigt och

riktigt. Enligt uppgift arbetar kyrkoordningskommittén med frågan

om nya medlemskapsregler och kan komma att under hösten lägga

fram ett förslag i ämnet.

Utskottet ställer sig positivt till syftet med motion 4. Enligt

utskottets mening bör emellertid det arbete som pågår inom

kyrkoordningskommittén

och centralstyrelsen inte föregripas. Utskottet förutsätter

att centralstyrelsen därefter kommer att överlämna ett samlat

förslag rörande medlemskapsfrågorna till kyrkomötet. Kyrkomötet

har då möjlighet att -- mot bakgrund av den utredning som kommer

att ligga till grund för förslaget -- göra en övergripande

bedömning av hur medlemskapsfrågorna bör lösas. Utskottet avstyrker

därför bifall till motionerna 4 och 46.

5. Domkapitel (27 kap.)

Regeringens skrivelse

Lagförslagets bestämmelser motsvarar paragraferna 1--5 samt 20

i den nuvarande domkapitelslagen. De föreslagna bestämmelserna

i 4 och 6 §§ är dock nya. Enligt bestämmelsen i 4 § får domkapitlet

som ledamot adjungera en inom stiftet anställd präst vid förhinder

för någon av de självskrivna ledamöterna eller vid uppkommen

ledighet efter någon av dem. Förslaget i denna del bygger på ett

tillkännagivande från 1990 års kyrkomöte. Kyrkomötet ansåg

att det var angeläget att viktiga beslut av domkapitlet alltid skall

kunna fattas med en sammansättning som ger uttryck för balansen

mellan prästerlig ämbetsförvaltning och folkligt förankrad

självstyrelse. Kyrkomötet förordade därför i första hand

att den adjunktionsmöjlighet som tidigare funnits skulle återinföras

(2KL 1990: 5).

Enligt 6 § skall en lekman som särskilt blivit utsedd av

domkyrkoförsamlingens

kyrkoråd ingå som ledamot i domkapitlet i de sex stift som har

medeltida

domkyrkor när ärenden som rör domkyrkan handläggs.

Motionerna

I motion 30 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] framhålls att det bör ges en möjlighet

för domkapitlet att delegera interna personalfrågor om präster

till pastoratens personalnämnder.

Motion 43 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] vänder sig mot att många ärenden

måste passera domkapitel och stiftsstyrelse innan beslut kan tas.

Vidare måste enligt motionären den nuvarande uppdelningen, t.ex.

när det gäller tjänstledigheter och semestrar för prästerskapet,

anses märklig, när man samtidigt vill hävda, att domkapitlet

är arbetsgivarmyndighet. Kyrkomötet borde därför enligt motionären

i samband med yttrandet över regeringens skrivelse 1990: 1 begära

en snabb översyn av nämnda förhållanden, så att om möjligt

en klarare uppdelning mellan domkapitlet och stiftsstyrelsen vad

gäller

prästärendenas behandling kan åstadkommas.

I motion 49 av Carina[REDACTED_EFTERNAMN] Dennevi begärs en ändring av nu gällande

lagstiftning så att suppleanter äger rätt att närvara vid domkapitlens

sammanträden. Vidare begärs att kyrkomötet hos regeringen begär

att stiftssamfälligheterna medges rätt att ersätta de av

stiftssamfälligheten

valda suppleanterna för deras kostnader i samband med domkapitlens

sammanträden.

Utskottet

Utskottet utgår från att begreppet kyrkobokförd i kapitlets 9 §,

liksom i domkapitelslagen med anledning av folkbokföringsreformen

kommer att ersättas av begreppet folkbokförd.

Det förhållandet att det efter nästa årsskifte kommer att finnas

en domprost i varje stift bör enligt utskottets mening komma till

uttryck i 27 kap. 2 § kyrkolagen och övergångsvis i 2 §

domkapitelslagen

och 3 § prästanställningslagen. I 27 kap. 2 § kyrkolagsförslaget

och 2 § domkapitelslagen bör första stycket 2 § formuleras

"domprosten,

som vice ordförande". I 3 § prästanställningslagen bör orden

"om inte regeringen bestämmer annat" utgå. Utskottet anser också

att 27 kap. 5 § kyrkolagen skall ha följande lydelse: "I domkapitlet

i Uppsala stift är ärkebiskopen ordförande och presiderar när

han är närvarande. I övrigt utövas ordförandeskapet av biträdande

biskopen".

I övrigt tillstyrks skrivelsens förslag, såvitt avser 27 kap.

kyrkolagen.

När det gäller det i motion 43 påtalade förhållandet mellan

domkapitel och stiftsstyrelse får utskottet hänvisa till att frågan

behandlades under förra årets kyrkomöte (2KL 1990: 5). Utskottet

framhöll att mycket talar för att den nya ordningen som gäller

i fråga om domkapitlens och stiftsstyrelsernas olika arbetsuppgifter

har sådana inslag att verksamheten på sina håll blir alltför

tidskrävande och ineffektiv. Enligt utskottet tedde sig därför

en uppföljning av reformen som angelägen. Enligt utskottets mening

borde det ankomma på centralstyrelsen att föranstalta om en

kartläggning

av vilka problem som uppstått på olika håll och om hur problemen

bemästras. Kartläggningen och utvärderingen borde sedan redovisas

för kyrkomötet. Vad utskottet anfört gav kyrkomötet som sin

mening centralstyrelsen till känna.

Beslut i vissa frågor som rör prästers anställningsförhållanden

fattas av domkapitlen. Det gäller bl.a. ärenden om prästexamen,

behörighet vid tillsättning av stiftspräster och pastoratspräster,

tillsättning av kyrkoherde i pastorat var tredje gång tjänsten

är ledig, förordnande av tjänstebiträde åt präster och

skiljande från det kyrkliga ämbetet. Någon delegationsmöjlighet

till de kyrkliga församlingarna i dessa frågor finns inte enligt

gällande bestämmelser.

Utskottet vidhåller sitt tidigare ställningstagande när det gäller

förhållandet mellan domkapitel och stiftsstyrelse. Det bör således

ankomma på centralstyrelsen att genomföra en ingående kartläggning

och utvärdering av det slag utskottet uttalade sig om vid förra

årets kyrkomöte och som kyrkomötet ställde sig bakom. Utskottet

förutsätter således att centralstyrelsen till kyrkomötet lämnar

den begärda redovisningen. Något tillkännagivande till regeringen

i frågan är mot denna bakgrund inte behövlig. Motion 43 avstyrks

därför.

Beträffande frågan om delegation från domkapitel till pastoratens

personalnämnder vill utskottet framhålla att domkapitlen redan

idag har möjlighet att inhämta yttranden från personalnämnderna.

Utskottet anser emellertid att själva prövningen inte bör delegeras

till personalnämnderna. Motion 30 avstyrks.

Den tidigare gällande förordningen (1977: 625) om information

till ersättare i statliga styrelser och nämnder innehöll en

bestämmelse om att ersättare, där så bedömdes lämpligt,

borde kallas till sammanträde även när ordinarie ledamot inte

hade förfall. Denna möjlighet borde särskilt beaktas i det inledande

skedet av ersättares förordnande, då ersättare besitter särskild

sakkunskap samt då ersättares närvaro av annat skäl är önskvärd

men ej nödvändig. I samband med verksledningsreformen (prop. 1986/87:

99), vars syfte var att skapa bättre möjligheter att styra

myndigheternas

verksamhet i stort samtidigt som myndigheterna gavs möjlighet att

i större utsträckning bestämma om sina inre angelägenheter,

upphävdes ett betydande antal regeringsförfattningar om de statliga

myndigheternas administrativa verksamhet, bl.a. den nyssnämnda

förordningen.

Storleken av arvoden m.m. för vissa uppdrag inom de olika

departementens

verksamhetsområden fastställs återkommande genom regeringsbeslut.

Sedan den 30 juni 1988 utgår ersättning -- om det inte i särskilda

fall anges annat -- till ersättare och suppleant för varje ledamot

med visst belopp för varje dag han tjänstgör i stället för

ordinarie ledamot. Detsamma gäller när han efter särskild kallelse

deltar i ett sammanträde.

Utskottet vill framhålla att nuvarande bestämmelser inte hindrar

att suppleanter kallas till domkapitlens sammanträden även om

de inte skall ingå som ledamöter. Under förutsättning av att

särskild kallelse utgår skall ersättning betalas. Enligt utskottets

mening är det många gånger av stort värde att suppleanter kallas

utan att delta som ledamot i domkapitlet. Utskottet anser dock att

det saknas skäl att ingripa i domkapitlens rätt att själva besluta

om sina inre angelägenheter. Motion 49 avstyrks därför. Utskottet

vill emellertid framhålla att det enligt utskottets mening finns

anledning att betala arvode till de adjungerade ledamöterna i

domkapitlen.

6. Biskopar (28 kap.)

Regeringens skrivelse

Kapitlet inleds med en bestämmelse om biskopens uppgifter, vilka

i huvudsak motsvaras av 24 kap. 5, 6, 18 och 21 §§ i 1686 års

kyrkolag.

Av regeringsskrivelsen framgår att de uppgifter som anges i 28 kap.

1 § är de som ankommer på biskopen i egenskap av stiftschef. Vad

som i övrigt ankommer på biskopen i egenskap av innehavare av det

kyrkliga ämbetet tillhör kyrkomötets normgivningsområde.

Bestämmelsen i 2 § är ny. Med stöd av denna får ärkebiskopen

delegera sina arbetsuppgifter som stiftschef till biträdande biskopen

i Uppsala stift. Bestämmelsen i 5 § är också ny. Redan i dag

framgår dock av kyrkofondslagen att stiftssamfälligheten svarar

för att biskopen får behövlig sekreterarhjälp. Enligt den föreslagna

paragrafens andra stycke gäller i Uppsala stift detta bara för

den biträdande biskopen. Förvaltningskostnader för ärkebiskopsämbetet

betalas enligt kyrkofondslagen med medel ur kyrkofonden enligt

regeringens

bestämmande. I övrigt innebär förslaget i huvudsak inga ändringar

i förhållande till vad som nu gäller.

Motionen

I motion 59 av Carl Gustaf von Ehrenheim m.fl. med förslag om

inrättande

av en självständig tjänst som ärkebiskop i svenska kyrkan

framhålls beträffande ärkebiskopen och biträdande biskopen

i Uppsala stift att ett delat ansvar för biskopsämbetet mellan

två personer medför både praktiska och principiella komplikationer.

Med hänvisning till den omfattande delegationen av ärkebiskopens

uppgifter till biträdande biskopen, vikten av kontinuitet i stiftets

arbete och under hänsynstagande till stiftets präster och

församlingar,

föreslår motionärerna att en tjänst som biskop i Uppsala stift

inrättas med samma uppgifter som föreskrivs i kyrkolagsförslagets

28 kap. Vidare föreslås att en paragraf med bestämmelser om

ärkebiskopens

uppgifter skall införas i detta kapitel. Denna paragraf skall

innehålla

bestämmelser att ärkebiskopen företräder Svenska kyrkan inom

och utom landet. Den som innehar tjänsten som ärkebiskop skall

vidare viga biskopar, visitera Svenska kyrkans verksamhet i utlandet

och regelbundet samla övriga biskopar till samråd. I ärkebiskopens

uppgifter skall även ingå att vara ordförande i Uppsala domkapitel

vid prövning av disciplinärenden rörande präster kyrkobokförda

utom riket eller tjänstgörande i svensk församling i utlandet

eller anställda inom Svenska kyrkans stiftelse för rikskyrkligt

arbete eller av Styrelsen för svenska kyrkan i utlandet. Uppsala

domkyrka skall vara biskopskyrka för både ärkebiskopen och biskopen

i Uppsala stift. Vidare föreslås att 28 kap. skall innehålla

bestämmelser

om att den till tjänsten äldste biskopen skall förrätta biskopsvigning

samt leda samråd med biskoparna när ärkebiskopen är förhindrad

att utöva sin tjänst eller när ärkebiskopstjänsten är

ledig. En följdändring när det gäller valkorporation vid

ärkebiskopsval

föreslås också.

Läronämnden

Läronämnden hänvisar i sitt yttrande Ln 1991: 9 till sitt tidigare

yttrande 1989: 9 om att uppdraget att vara biskop av tradition i vår

kyrka är förbundet med uppgiften att viga präster och att vara

pastor pastorum. Detta uppdrag skall enligt läronämnden hänföras

till ett bestämt stift, vilket i det tidigare yttrandet lyfts fram

som en bärande princip. I yttrandet Ln 1989: 9 framhölls beträffande

tjänsten som biträdande biskop att det var fråga om en interimistisk

lösning i avvaktan på en stiftsindelning (bilaga 3).

Utskottet

Enligt utskottets mening är det angeläget att bestämmelsen i

1 § som anger biskopens uppgifter kompletteras med uppgiften vigning

till det kyrkliga ämbetet. Denna uppgift är av så central betydelse

för biskopstjänsten att den inte bör uteslutas ur paragrafen

även om den skulle kunna anses ligga inom kyrkomötets eget

kompetensområde.

Beskrivningen av de uppgifter som åligger innehavare av tjänst

som biskop bör enligt utskottets mening inledas med orden "utföra

vigning till det kyrkliga ämbetet". Den nuvarande punkten 1 bör

i stället utgöra en femte punkt som inleds med orden "i övrigt

fullgöra" osv. Som en följd härav bör i kapitlets 4 § intas

en punkt om att domkapitlet får "1.för vigning till det kyrkliga

ämbetet anlita annan biskop". Punkterna 1 och 2 bör i stället

betecknas 2 resp. 3.

När det gäller den i motion 59 upptagna frågan om ärkebiskopens

ställning vill utskottet hänvisa till att tjänsten som biträdande

biskop i Uppsala stift nyligen inrättats. Det kan enligt utskottets

mening självfallet inte bortses från att den nya ordningen kan

medföra svårigheter av olika slag och att sådana svårigheter

måste kunna lösas på ett godtagbart sätt. Enligt utskottets

mening har emellertid alltför kort tid förflutit för att en

väsentlig förändring skall övervägas. Mot denna bakgrund

avstyrks motion 59.

7. Kyrkomötet (29 kap.)

Förslagets 29 kap. innehåller i huvudsak bestämmelser om kyrkomötet

som i dag återfinns i 3--9 §§ lagen om svenska kyrkan samt 26--40

§§

lagen om kyrkomötet. Kapitlets 2 och 7 §§ motsvaras dock av 5 och

6 §§ lagen om svenska kyrkan i dess lydelse före den 1 juni 1991.

Enligt 5 § andra stycket lagen om svenska kyrkan gäller numera att

de som innehar tjänster som biskop eller biträdande biskop i svenska

kyrkan skall närvara vid kyrkomötets sammanträden och får delta

i kyrkomötets överläggningar och framställa förslag, men

delta i besluten endast om de är ledamöter av kyrkomötet. Vidare

stadgas numera i 6 § att kyrkomötet skall behandla ärenden som

väcks genom bl.a. motion av den som innehar tjänst som biskop

eller biträdande biskop.

Enligt 29 kap. 5 och 6 §§ förslaget till ny kyrkolag har

centralstyrelsen

15 ledamöter med ärkebiskopen som ordförande. De övriga 14

ledamöterna är valda och ersättare för dem skall utses. Bland

de valda ledamöterna skall kyrkomötet utse en eller två vice

ordförande.

Motionerna

I motion 13 av Urban Gibson m.fl. begärs sådana lagändringar

att biskoparna blir självskrivna ledamöter av kyrkomötet. Motionärerna

anser förra kyrkomötets beslut om biskoparnas ställning i kyrkomötet

mycket olyckligt och aktualiserar återigen möjligheten för biskoparna

att bli fullvärdiga ledamöter.

I motion 75 av Carl-Gustaf Ehrenheim framhålls att det i 29 kap.

bör finnas bestämmelser om ersättare för ärkebiskopen i

svenska kyrkans centralstyrelse. I en episkopal kyrka synes det enligt

motionären riktigt att ersättaren av kyrkomötet utses inom kretsen

av biskopar efter förslag av ärkebiskopen. Ersättaren bör

inte tjänstgöra som ordförande.

Läronämndens yttrande

Läronämnden hänvisar i sitt yttrande Ln 1991: 8 till sitt yttrande

vid förra årets kyrkomöte 1990: 11, där nämndens majoritet

fann starka skäl tala för att biskoparna skall bli självskrivna

ledamöter (bilaga 4).

Utskottet

Utskottet får hänvisa till att frågan om biskoparnas självskrivenhet

i kyrkomötet fick en ingående behandling vid 1990 års kyrkomöte.

Övervägande skäl talade enligt utskottet för att biskoparna

inte skulle ges en självskriven ställning som ledamöter i kyrkomötet.

Utskottet förordade i stället att biskoparna i större utsträckning

genom införande av motions- och förslagsrätt skulle ges möjlighet

att påverka beslutsfattande i kyrkomötet. Kyrkomötets majoritet

ställde sig bakom utskottets ställningstagande. Enligt utskottets

mening saknas anledning att nu frångå detta ställningstagande.

Motion 13 avstyrks.

Genom ändring i lagen om svenska kyrkan har biskoparna getts den

av kyrkomötet begärda rätten att framställa förslag till

kyrkomötet. Utskottet förutsätter att 29 kap. 2 och 7 §§ i

den nya kyrkolagen får den lydelse som bestämmelserna i 5 § andra

stycket och 6 § första stycket lagen om svenska kyrkan har sedan

den 1 juni 1991, dock bör -- som tidigare framhållits -- inte någon

åtskillnad göras mellan biskop och biträdande biskop.

Beträffande frågan om ersättare för ärkebiskopen i Svenska

kyrkans centralstyrelse anser utskottet att det i likhet med vad som

gäller för stiftsstyrelse finns behov av reglering i frågan.

I förslaget till kyrkolag saknas bestämmelser om ersättare till

ärkebiskopen i centralstyrelsen. En sådan bestämmelse bör tas

in i lagen. Ersättaren bör, som föreslås i motionen, utses

av kyrkomötet bland biskoparna efter förslag av ärkebiskopen.

Motion 75 tillstyrks således.

I övrigt tillstyrks regeringsskrivelsens förslag till 29 kap.

kyrkolagen, bortsett från att utskottet förordar att biträdande

biskopen inte anges särskilt.

8. Svenska kyrkans centralstyrelse (30 kap.)

Bestämmelserna i förslagets 30 kap. om svenska kyrkans centralstyrelse

motsvaras av de nuvarande bestämmelserna i 9 § andra stycket lagen

om svenska kyrkan samt 41--45 §§ lagen om kyrkomötet. Utskottet

tillstyrker skrivelsens förslag i denna del.

9. Kyrkomötets besvärsnämnd (31 kap.)

Regeringens skrivelse

De föreslagna bestämmelserna i detta kapitel motsvarar 46--49 §§

lagen om kyrkomötet. Liksom i de nuvarande bestämmelserna anges

att besvärsnämnden skall bestå av en ordförande och en vice

ordförande som båda skall vara eller ha varit ordinarie domare,

en biskop och tre andra ledamöter. För den biskop som är ledamot

skall finnas en biskop som ersättare. Ordföranden, vice ordföranden,

biskopen och dennes ersättare väljs särskilt. Ledamöterna

och ersättarna väljs av kyrkomötet.

Motionen

I motionen 68 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] begärs att kyrkomötet hos regeringen

upprepar sin vid förra kyrkomötet beslutade anhållan till regeringen

om att besvärsnämnden utöver ordförande, vice ordförande

och biskop skall bestå av fyra ledamöter. Kyrkomötet skulle härigenom

få sin majoritetsställning tillbaka.

Utskottet

Vid 1990 års kyrkomöte tillstyrkte utskottet bifall till ett

motionsyrkande

motsvarande det nu aktuella. Kyrkomötet godtog utskottets förslag.

Kyrkomötets anhållan till regeringen har inte föranlett proposition

till riksdagen i denna fråga.

Utskottet anser fortfarande att övervägande skäl talar för

den i motionen föreslagna sammansättningen av kyrkomötets

besvärsnämnd.

Visserligen är det kyrkomötet som utser samtliga ledamöter i

besvärsnämnden men enligt utskottets mening är det endast de

som kan väljas utan begränsning till viss kategori som kan sägas

representera kyrkomötet. För att dessa representanter inte skall

överröstas genom ordförandens utslagsröst bör enligt utskottets

mening den balans som tidigare gällde återställas på det sätt

som föreslås i motionen. Motion 68 tillstyrks således.

Förutom att 31 kap. 2 § första stycket 3 bör ha lydelsen "fyra

andra ledamöter" och andra stycket andra meningen bör lyda:"För

de fyra andra ledamöterna skall utses lika många ersättare" bör

i 5 § första stycket förutom ordföranden och biskopen anges

"minst tre andra ledamöter". I övrigt tillstyrks regeringens förslag.

10. Det kyrkliga ämbetet (kap. 32)

Regeringens skrivelse

I skrivelsen föreslås att de bestämmelser om det kyrkliga ämbetet

som i dag finns i lagen om svenska kyrkan tills vidare tas i den nya

kyrkolagens 32 kap. I sak innebär förslaget ingen annan ändring

än att en bestämmelse som reglerar prövningen av en ansökan

att återfå rätten att utöva ämbetet tas in i lagen. Prövningen

i dessa fall skall ske i samma ordning som i dag gäller för

prästkandidats

inträde i det kyrklga ämbetet. Frågan skall således prövas

av domkapitlet i det stift, där den som önskar återinträde

söker anställning som präst. I andra fall skall prövningen

ske av domkapitel i det stift där den enskilde är kyrkobokförd.

Är han inte kyrkobokförd i Sverige sker prövningen av domkapitlet

i Uppsala stift. I skrivelsen föreslås vidare att oförändrade

forumregler skall gälla i de fall någon skiljs från rätten att

utöva det kyrkliga ämbetet eller för viss tid förklaras obehörig

att utöva detta. Det innebär bl.a. att det är domkapitlet i

det stift där prästen har sin anställning som prövar frågan.

Saknar prästen anställning prövas frågan av domkapitlet i det

stift där prästen är kyrkobokförd.

Motioner

I motion 7 av biskoparna Bengt Wadensjö och Gunnar Weman behandlas

två frågor med anknytning till biskopens och domkapitlets

arbetsgivarfunktion.

Den ena frågan avser det fall en präst har gjort sig skyldig till

ett allvarligt brott eller avvikit från läran. Med hänsyn till

den ekonomiska tryggheten för den enskilde föreslår motionärerna

att kyrkomötet som sin mening ger centralstyrelsen till känna

att uppdraget till den nu sittande utredningen om det ekonomiska

trygghetssystemet

bör utökas till att även avse de fall en präst dömts till

brott eller avvikit från läran. I motionen behandlas också frågan

om möjligheten för stiften att kunna utöva sitt arbetsgivaransvar

gentemot prästerna på ett kraftfullt sätt. Ett problem med nuvarande

system är att präst som inte innehar anställning som präst,

svarar för förvaltningen av sitt ämbete inför biskop och domkapitel

i det stift han är kyrkobokförd. Någon formell relation finns

inte vare sig till det stift där han senast var anställd eller

till det stift där han blev prästvigd. Det föreslås därför

att förslaget till 32 kap. 5 § kyrkolag ändras så att präst

i de fall anställningsförhållanden inte föreligger, svarar

inför biskop och domkapitel i det stift han senast var anställd som

präst.

Motion 8 av biskoparna Bengt Wadensjö och Gunnar Weman behandlar

frågan om återinträde i det kyrkliga ämbetet. Motionärerna

anser att det är önskvärt att frågan om återinträde regleras

i lag samt att den bör prövas inför biskop och domkapitel i

det stift där präst nedlade eller skildes från sin rätt att

utöva det kyrkliga ämbetet.

I motion 24 av biskop Per-Olov Ahrén framhålls att det för

inträde i det kyrkliga ämbetet som präst krävs prästvigning

och att det är biskopen ensam som prövar om vigning skall ske.

Detta bör framgå av kyrkolagen. Det bör även framgå att biskopen

skall vara delaktig i beslut om att återge någon rätten att utöva

ämbetet och att ett sådant beslut inte bör kunna fattas mot biskopens

mening.

I motion 45 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl. påpekas att kap. 32 i

förslag till kyrkolag kommer att upphävas i sin helhet när kyrkomötet

har meddelat egna föreskrifter om det kyrkliga ämbetet. Lagen

kommer således kort efter sin tillkomst, att sakna ett kapitel. Det

föreslås därför att bestämmelserna om det kyrkliga ämbetet

bryts ut ur kyrkolagen och ges i en separat lag.

Utskottet

Principiella frågor

Genom en ändring i punkt 10 övergångsbestämmelserna till

regeringsformen

och 7 § lagen om svenska kyrkan har kyrkomötet från och med den

1 juli 1989 fått möjligheter att meddela föreskrifter om det

kyrkliga ämbetet. Samtidigt togs det i lagen om svenska kyrkan in

bestämmelser om inträde i det kyrkliga ämbetet, om skiljande

från ämbetet och om att för viss tid förklara någon obehörig

att utöva ämbetet. I lagstiftningasarbetet (prop. 1987/88: 31

s. 178) uttalades att de bestämmelser om ämbetet som togs in i

lagen om svenska kyrkan borde upphävas när kyrkomötet hade meddelat

egna föreskrifter i ämnet.

Under hösten 1990 överlämnade kyrkoordningskommittén delbetänkandet

Det kyrkliga ämbetet. I betänkandet presenterades ett förslag

till reglering av ämbetet. Med hänsyn till remissutfallet ansåg

centralstyrelsen att vissa frågor måste bearbetas vidare. Under

våren 1991 tillsattes en utredningsgrupp som skall inrikta sitt arbete

särskilt på frågor om diakonatet. Utredningsgruppen skall även

behandla bl.a. kyrkans tjänste- och ämbetsstruktur utifrån en

samtidsanalys. Centralstyrelsen avser att lägga fram ett förslag

till en samlad kyrkoordning vid kyrkomötet 1993 (CsSkr 1991: 3 s.

4). Denna inomkyrkliga reglering skall efter riksdagsbeslut ersätta

nuvarande lagbestämmelser. Kyrkomötet har därför först att

ta ställning till om bestämmelser om det kyrkliga ämbetet skall

tas in i kyrkolagen eller behållas i en särskild lag i avvaktan

på kyrkomötets föreskrifter.

Enligt utskottets mening finns det i och för sig skäl att ifrågasätta

det lämpliga i att bestämmelser om det kyrkliga ämbetet tas

in i den nya kyrkolagen. Från främst principiell synpunkt kan

invändningar

riktas mot att i lag reglera sådant som faller under kyrkomötets

kompetensområde. I sammanhanget måste dock hänsyn tas till att

det för närvarande är svårt att bedöma när kyrkomötet

själv kan komma att meddela föreskrifter i ämnet. Området kan

under denna tid inte vara oreglerat. I motion 45 föreslås att

bestämmelserna

i kyrkolagens 32 kap. skall ges i en särskild lag. Utskottet anser

för sin del däremot att övervägande, framförallt praktiska,

skäl talar för den föreslagna ordningen. Att den nya kyrkolagen

i en framtid kommer att sakna innehåll i ett kapitel är i sammanhanget

av underordnad betydelse. Utskottet kan därför inte tillstyrka motion

45.

Det kan vidare diskuteras om det är riktigt att nu göra ändringar

i reglerna om det kyrkliga ämbetet. Det kan naturligtvis hävdas

att ändringarna bör anstå till den inomkyrkliga reglerigen. Med

detta synsätt skulle således de ändringar som anses befogade

i stället beaktas av centralstyrelsen i den fortsatta beredningen

av ärendet. Utskottet anser inte att detta är en bra lösning.

Det är som tidigare nämnts oklart när kyrkomötet kan komma

att meddela föreskrifter om det kyrkliga ämbetet. Att underlåta

att göra de ändringar som är nödvändiga, kan mot denna bakgrund

inte anses försvarligt.

Förslagen till ändringar i befintlig lagstiftning m.m.

En nyhet i förslaget till kyrkolag är att även frågan om återinträde

i ämbetet regleras. I skrivelsen föreslås nämligen att det

i 32 kap. 1 § andra stycket kyrkolagen tas in en bestämmelse om

hur en ansökan att återfå rätten att utöva det kyrkliga ämbetet

skall prövas. Bestämmelsen kan tillämpas i de fall en präst

har blivit skild från eller förklarad obehörig att utöva ämbetet

på grund av att han har blivit avskedad från sin anställning som

präst eller på grund av att han har övergett svenska kyrkans

lära. Ansökan om återinträde skall behandlas på samma sätt

som frågor om en prästkandidats inträde i det kyrkliga ämbetet.

Det är tillfredsställande att regeringen föreslår att även

förfarandet vid återinträde regleras. Utskottet delar däremot

inte regeringens uppfattning att prövningen skall ske i samma ordning

som vid inträde i ämbetet. Mot den föreslagna ordningen talar

bl.a. det förhållandet att en präst kan söka återinträde

i ämbetet utan att samtidigt söka anställning. Enligt utskottets

mening är det dessutom domkapitlet och biskopen i det stift där

prästen blev skild från ämbetet som är mest lämpade att pröva

frågan om återinträde. Utskottet tillstyrker motion 8.

De nuvarande forumreglerna vid skiljande från ämbetet m.m. är

kopplade dels till aktuella anställningsförhållanden, dels till

hemvisten. Däremot finns ingen anknytning till det stift där

prästvigning

ägde rum eller till stift där präst tidigare har haft anställning.

Det är enligt utskottet naturligt att en präst för förvaltningen

av sitt ämbete skall svara inför domkapitel och biskop i det stift

där han senast var anställd som präst. Det bör därför

göras ett tillägg av denna innebörd till nuvarande regler. Utskottet

anser vidare att den nuvarande anknytningen till den enskildes hemvist

är mindre lyckad. Det kan i och för sig hävdas att denna regel

behövs för de fall en präst aldrig har innehaft en prästanställning.

Enligt utskottets mening är det dock i sådana fall mer lämpligt

att prästen för förvaltningen av sitt ämbete svarar inför

domkapitel och biskop i det stift där prästvigning ägde rum.

Den nuvarande bestämmelsen med anknytning till hemvist bör därför

ersättas med en bestämmelse som knyter domkapitels och biskops

behörighet att pröva frågan till prästvigningsstiftet. Utskottet

anser dessutom att det av bestämmelsen bör framgå att dessa frågor

avseende präster anställda av Nämnden för Svenska kyrkans

mission skall prövas av domkapitlet i Uppsala stift. Utskottet

tillstyrker

vidare motion 7 yrkande 2.

Som har framhållits i motion 24 är det biskopen som prövar om

prästvigning skall ske. Biskopens beslut om vigning är en

förutsättning

för att inträde i ämbetet överhuvudtaget skall kunna komma

i fråga. Detta bör enligt utskottets mening framgå av bestämmelserna

om det kyrkliga ämbetet. Ett sådant förtydligande innebär inte

att det samrådsförfarande som i dag förekommer sätts ur spel.

Utskottet anser vidare att det är rimligt att biskopen har vetorätt

i fråga om återinträde i ämbetet. Domkapitlet bör således

inte få medge någon återinträde i ämbetet mot biskopens vilja.

En bestämmelse av denna innebörd bör därför införas. Utskottet

tillstyrker motion 24.

Beträffande det ekonomiska trygghetssystemet för präster kan

nämnas att 1989 års kyrkomöte beslöt på grundval av motion

1989: 59 att utreda detta för enskild präst i det fall denne på

grund av olämplighet, dock utan att ha frånfallit kyrkans lära

eller gjort sig skyldig till brott, inte bedöms lämplig att kunna

fortsätta som präst. I likhet med motionärerna i motion 7 anser

utskottet att den nu sittande utredaren bör få sitt uppdrag utvidgat

till att även avse de fall en präst har fällts till ansvar för

brott eller har avvikit från läran. Utskottet tillstyrker yrkande

1 i motion 7.

Som utskottet tidigare har framhållit bör det inte göras någon

åtskillnad mellan biskop och biträdande biskop. Vidare bör begreppet

kyrkobokförd ersättas av begreppet folkbokförd i kyrkolagen

liksom i lagen om Svenska kyrkan, lagen om kyrkomötet,

domkapitelslagen

och kyrkofondslagen. I övrigt tillstyrks regeringsskrivelsens förslag

till 32 kap. kyrkolagen.

11. Tystnadsplikt (kap. 33)

Regeringens skrivelse

Enligt kyrkolagsförslaget i denna del skall den som i Svenska kyrkans

ordning har vigts till det kyrkliga ämbetet ha tystnadsplikt i fråga

om uppgifter som han eller hon har erfarit under bikt eller

själavårdande

samtal. För närvarande föreskrivs i lagen (1979: 926) om tystnadsplikt

för präst inom svenska kyrkan att den som är prästvigd i Svenska

kyrkan har tystnadsplikt i fråga om det han erfarit under bikt eller

själavårdande samtal i övrigt. Den nu föreslagna bestämmelsen

innebär ingen ändring i sak. I dag finns nämligen bara föreskrifter

om innehav av det kyrkliga ämbetet som präst. Om kyrkomötet

meddelar föreskrifter om innehav av det kyrkliga ämbetet som diakon

och diakonissa kommer dock också dessa att omfattas av bestämmelsen.

I skrivelsen föreslås också ändringar i 1 kap. 10 § sekretesslagen

och i 36 kap. 5 § rättegångsbalken i huvudsak med innebörd att

begreppet präst inom svenska kyrkan ersätts med orden "den som

i svenska kyrkans ordning har vigts till det kyrkliga ämbetet".

I skrivelsen föreslås inte någon överföring av 7 kap. 3 §

1686 års kyrkolag till den nya kyrkolagen. Enligt denna bestämmelse

skall bl.a. prästen om någon bekänner planering av vissa allvarliga

brott noga utreda omständigheterna och förmana den som gjort

bekännelsen

att ange sig själv. Om denne inte kan övertalas får prästen

varna den som är utsatt för det planerade brottet men han får

inte röja personen i fråga.

Om dessa bestämmelser inte överförs till den nya kyrkolagen

kommer skyldigheten i 23 kap. 6 § brottsbalken att anmäla vissa

allvariga brott som är å färde i stället att gälla.

Sedan skrivelsen 1990: 1 överlämnats till kyrkomötet har regeringen

beslutat om proposition till nästa riksmöte med förslag till

ändring av sekretesslagen med innebörd att en ny paragraf 7 kap.

33 § införs. Enligt detta förslag skall sekretess gälla inom

svenska kyrkans församlingsvårdande verksamhet för uppgift om

enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften

kan röjas utan att den enskilde eller någon honom närstående lider

men.

Motionen

Hans Siljedahl m.fl. yrkar i motion 31 att lagtexten i förslaget

till kyrkolag skall ändras så att tystnadsplikten omfattar den

som i svenska kyrkans ordning vigts till biskop, präst eller diakon.

Härigenom tillgodoses enligt motionärerna behovet av att diakoner

och diakonissor omfattas av tystnadsplikten i kyrkolagen.

Utskottet

Frågan om tystnadsplikt för diakoner och diakonissor behandlades

av 1989 års kyrkomöte. Kyrkolagsutskottet uttalade då att diakoner

och diakonissor har uppgifter som till vissa delar kan jämföras

med prästernas; framför allt inom det själavårdande området.

Utskottet fann det därför motiverat att den diakonvigde i detta

avseende skulle ha samma skydd och samma rätt som präst när

det gäller sådant som erfarits i samband med den direkta själavården.

Utskottet anser inte att det finns skäl att nu göra en annan

bedömning.

Kyrkolagens bestämmelse om tystnadsplikt bör därför omfatta

även diakoner. Med hänsyn till tidigare vigningsordningar bör

också diakonissa särskilt anges och för tydlighetens skull även

biskop. Den i regeringsskrivelsen föreslagna kopplingen till det

kyrkliga ämbetet kan enligt utskottets mening då utgå. I förslaget

till ändring av 36 kap. 5 § rättegångsbalken och till ändring

av 1 kap. 10 § sekretesslagen bör motsvarande ändring göras.

Motion 31 tillstyrks således i huvudsak.

Enligt utskottets mening är det angeläget att den tystnadsplikt

som nu gäller för präster inom svenska kyrkan inte begränsas

genom att 1686 års kyrkolag upphävs utan att det införs någon

motsvarighet till de bestämmelser i lagens 7 kap. 3 § som hindrar

röjande av den som planerar vissa allvarliga brott. Utskottet förordar

därför att bestämmelser i detta avseende införs i 33 kap. kyrkolagen.

12. Allmänt om biskops- och prästtjänster (kap. 34)

Biskops- och prästtjänster

Regeringens skrivelse

I kapitlets 2 § andra stycke föreslås en bestämmelse med lydelsen

"I Uppsala stift är ärkebiskopen biskop. I det stiftet får det

också finnas en tjänst som biträdande biskop".

I skrivelsen föreslås beträffande prästtjänster att nuvarande

bestämmelser i prästanställningslagen avseende bl.a.

tjänsteorganisation,

inrättande och tillsättande av tjänster, vakanthållning och

indragning av tjänster samt behörighetsprövning tas in i den

nya kyrkolagens 34 kap. I kapitlet har beaktats de ändringar som

blir följden av om förslaget till ändring av prästanställningslagen

träder i kraft. Det senare förslaget innebär att det inte längre

skall vara regeringen och Svenska kyrkans centralstyrelse som beslutar

om antalet prästtjänster i landet eller i varje stift. Det bör

i stället ankomma på stiftsstyrelserna att själva bestämma

antalet prästtjänster, genom att inrätta inte bara tjänster

som kyrkoherde, komminister och pastorsadjunkt, utan även tjänster

som stifts- och kontraktsadjunkt. På stiftsstyrelsen bör enligt

förslaget också ankomma att dra in eller besluta om att hålla

sistnämnda tjänster vakanta. Förslaget innebär att 2 §

prästanställningslagen

kan upphävas och att 24 § tredje stycket, 26 § och 58 § samma lag

ändras. Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari

1992. Det föreslås vidare att stiftsstyrelserna skall få tillsätta

personliga prästtjänster antingen som stifts- eller

kontraktsadjunktstjänster

enligt de bestämmelser som gäller för stiftstjänster eller

i undantagsfall som komministertjänster genom förflyttning enligt

bestämmelserna i 10--11 §§ prästanställningslagen. Den nuvarande

lagregleringen om personliga tjänster anses obehövlig och upphävs.

Förslaget avseende personliga tjänster motiveras med bl.a. att

stiftsstyrelsen har ett ansvar för den prästerliga organisationen

i stiftet samt att den genom sin närhet till verksamheten bör

ha bättre möjligheter än centralstyrelsen att i det enskilda

fallet pröva möjligheterna till rehabilitering eller andra åtgärder

innan behovet av att inrätta en personlig tjänst eventuellt uppstår.

De ändrade reglerna om personliga tjänster har sin grund i ett

förslag från 1990 års kyrkomöte. Kyrkomötet föreslog då

att ansvaret för dessa tjänster skulle ligga på stiftsnivå och

att kostnadsansvaret för avlöningsförmånerna skulle läggas

på stiftssamfälligheterna.

Enligt 34 kap. 24 § i kyrkolagsförslaget skall, liksom i dag enligt

22 § prästanställningslagen, gälla att en tjänst som biskop

eller biträdande biskop tillsätts med fullmakt.

I prästanställningslagen används begreppet prästtjänster

i betydelsen biskops- och prästtjänter. I förslag till ny kyrkolag

används i stället begreppen biskopstjänster och prästtjänster.

Begreppet biskopstjänster omfattar tjänsterna som ärkebiskop,

biskop och biträdande biskop.

Läronämnden

Läronämnden framhåller i sitt yttrande Ln 1991: 13 att biskop

i Svenska kyrkan vigs till ett uppdrag som i princip är livsvaraktigt.

Att biskopstjänsten är en i princip livsvaraktig tjänst kan

enligt läronämnden också ses som ett utryck för vad som brukar

kallas den dubbla ansvarslinjen och som är en grundläggande princip

för Svenska kyrkan (bilaga 5).

Motioner

I motion 37 (yrkande 2) av Alf Sigling föreslås att formuleringen

av 34 kap. 2 § andra stycket i stället skall lyda "Biskopen i Uppsala

stift är ärkebiskop. I det stiftet får det också finnas en tjänst

som biträdande biskop".

Motion 36 av Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] och Torsten[REDACTED_EFTERNAMN] tar i likhet

med motion 41 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] upp frågan om

pastoratsadjuktstjänster.

I båda motionerna framhålls att det är en brist att stiftsledningarna

numera inte har möjlighet att inrätta sådana tjänster. I motion

36 uppges att behov att inrätta pastoratsadjunktstjänster kan

uppkomma för vissa projektliknande uppgifter, för placering av

pastorsadjunkter efter introduktionsåret och för kyrkoherdar som

beviljats delpension. I motion 41 framhålls att

pastoratsadjunktstjänster

behövs i de fall en präst inte kan erhålla en pastoratsprästtjänst,

vid omplacering och som reserv. Enligt motion 36 bör lönekostnaderna

bestridas av stiftsbidrag ur kykofonden. I två motioner -- 18 av

Mildred Fischer m.fl. och 22 av Olle Wingborg -- begärs att

biskopstjänsterna

skall tillsättas med tidsbegränsade förordnanden. I motion 18

framhålls att detta skulle motverka "utbrändhet" och avdramatisera

tillsättningsförfarandet. Dessutom skulle fler personer ges möjlighet

att vara biskop. Enligt motion 22 skulle tidsbegränsning medföra

en vitalisering av verksamheten i stiften.

I motion 84 av biskop Lars-Göran Lönnermark och Eskil Jinnegård

framhålls att det är angeläget att personliga tjänster kan

inrättas i undantagsfall och att regeringen meddelar föreskrifter

som säkerställer att tjänsterna inte behöver kungöras lediga

oavsett om det är en stiftsprästtjänst eller en komministertjänst.

Det är vidare angeläget att stiftsbidrag kan utgå för kostnaderna

samt att det inte uppstår någon lucka mellan upphävandet av nu

gällande regler och ikraftträdandet av de nya. Motionärerna

vill att kyrkomötet som sin mening ger regeringen detta till känna.

Utskottet

Enligt utskottets mening är formuleringen i kapitlets 2 § andra

stycket inte helt tillfredsställande. Även om den kan ha valts

för att det inte skall uppstå missförstånd rörande det särskilda

ärkebiskopsvalet anser utskottet att den i motionen föreslagna

lydelsen är en bättre lösning. Motion 37 yrkande 2 tillstyrks

därför. Utskottet avstyrker således regeringsförslaget i denna

del och förordar att 34 kap. 2 § andra stycket kyrkolagen ges

följande

lydelse:

Biskopen i Uppsala stift är ärkebiskop. I det stiftet får det

också finnas en tjänst som biträdande biskop.

Beträffande frågan om tidsbegränsade förordnanden för biskopar

anser utskottet att en sådan ordning framför allt strider mot kyrkans

traditionella uppfattning om biskopsämbetets karaktär och även

har praktiska nackdelar. Det kan bl.a. finnas risk för att biskoparna

får en mindre självständig ställning. Dessutom uppkommer frågor

kring biskoparnas fortsatta tjänstgöring och anställningförhållanden

om ett tidsbegränsat förordnande inte förlängs. Avgörande

skäl talar enligt utskottets mening för att den nuvarande ordningen

med fullmaktstjänster behålls. Motionerna 18 och 22 avstyrks därför.

Genom prästanställningslagens tillkomst förenklades den prästerliga

tjänsteorganisationen. En av de tjänstetyper som utmönstrades

var pastoratsadjunkt. Som en övergångslösning fick dock tjänsterna

finnas kvar till utgången av juni 1991. I motionerna 36 och 41 pekas

på att pastoraten i vissa situationer kan ha behov av att tillsätta

tjänster i annan ordning än den som nu gäller. Enligt utskottets

mening bör det dock vara möjligt att lösa de problem som kan

uppkomma inom ramen för nuvarande system. På de platser där särskilda

förhållanden råder kan t.ex. strukturbidrag vara en lösning.

Den föreslagna beslutsordningen vad gäller inrättandet av

prästtjänster

torde dessutom skapa en större flexibilitet vid tillsättandet

av tjänster. Stiftsstyrelserna kommer själva att, förutom

pastorsadjunktstjänster

för nyprästvigda, kunna inrätta stifts- och kontraktsadjunktstjänster.

Stiftsstyrelserna kommer även att kunna inrätta personliga tjänster.

I sammanhanget kan påpekas att det inte är länge sedan den nuvarande

tjänsteorganisationen infördes. Det är därför, enligt utskottets

mening, för tidigt att göra några ändringar. När den nuvarande

organisationen har varit i funktion några år kan det däremot finnas

anledning att utvärdera den. Utskottet kan därför inte tillstyrka

motionerna 36 och 41.

Beträffande personliga tjänster vill utskottet understryka att

det är angeläget att sådana i undantagsfall kan inrättas och

att regeringen genom de föreskrifter den avser att meddela

säkerställer

att tjänsten inte behöver kungöras ledig oavsett om tjänten

inrättas som stiftsprästtjänst eller komministertjänst. Utskottet

vill också framhålla att det är mycket viktigt att kostnaderna

för tjänsterna kan täckas genom stiftsbidrag samt att lagändringarna

görs på sådant sätt att ingen lucka uppstår mellan nya och

gamla bestämmelser. Utskottet anser att detta bör ges regeringen

till känna. Motion 84 tillstyrks således.

Behörighet

Regeringens skrivelse

I skrivelsen föreslås att prästanställningslagens regler om

behörighet skall tas in i den nya kyrkolagen.

Motioner

I motion 25 av biskop Per-Olov Ahrén pekas på de problem som

kan uppstå genom att domkapitlet numera kan förklara en pastorsadjunkt

behörig till tjänst som komminister, kontraktsadjunkt eller

stiftsadjunkt

om det kan antas att sökanden vid tidpunkten för beslutet att

tillsätta tjänsten har tjänstgjort som präst i Svenska kyrkan

under minst ett år. Det föreslås därför att det är tidpunkten

för tillträdet som skall vara avgörande för behörigheten

och inte tidpunkten för beslutet om tillsättning.

Motion 26 av biskop Per-Olov Ahrén behandlar frågan om EFS-

pastorernas möjligheter att erhålla prästtjänst i Svenska kyrkan.

I motionen föreslås att den som är prästvigd för tjänst

inom Evangeliska Fosterlandsstiftelsen efter dispens från föreskriven

utbildning, inte får komma i fråga för tillsättning på prästtjänst

inom Svenska kyrkan utan särskilt tillstånd av domkapitlet.

I motion 19 av Börje Finnstedt hävdas att många församlingar

är dåliga arbetsplatser på grund av att kyrkoherden saknar

ledarkompetens.

Det föreslås därför att det skall krävas att den som söker

en kyrkoherdetjänst skall visa sin lämplighet som ledare samt

ha genomgått ledarskapsutbildning.

I motion 60 av Hans Sjöström framhålls att det är angeläget

att kyrkan ser och uppskattar det värde som finns i att de anställda

har språkfärdigheter.

Kriterier för när en person har uppnått status av tvåspråkighet

och hur denna skall bedömas behöver utredas närmare.

Utskottet

Utskottet utgår från att 34 kap. 7 § i förslaget till kyrkolag

får den lydelse 17 § prästanställningslagen har sedan den 1 juni

1991, då orden " som präst. Detta gäller inte för tjänster

som biskop eller biträdande biskop" tillfogades.

I prästanställningslagen (och nya kyrkolagen) finns vissa

grundläggande

behörighetsvillkor intagna. De villkor som i övrigt skall gälla

meddelas av regeringen. Det är alltså riksdag och regering som

reglerar frågor om behörighet till statligt reglerade prästtjänster.

Frågan om behörighet att söka präststjänst behandlades av

1990 års kyrkomöte (2KL 1990: 2 s. 6 f.). Kyrkomötet hemställde

då att regeringen skulle ändra prästanställningsförordningen

på sådant sätt att det blev möjligt att kunna söka en tjänst

innan utbildningsåret var fullgjort. Regeringen ändrade bestämmelsen

så att detta blev möjligt. Behörighetsprövningen knöts dock

till tidpunkten för beslutet att tillsätta tjänsten. Detta har

skapat problem för pastoraten och oro hos adjunkterna. Utskottet

delar motionärens uppfattning att det är en bättre ordning att

knyta behörigheten till tidpunkten för tillträdet. 19 § i

prästanställningsförordningen

bör därför ändras så att den sökande som vid ansökningstidens

utgång har tjänstgjort under minst nio månader, inte skall förklaras

obehörig till en tjänst som komminister, kontraktsadjunkt eller

stiftsadjunkt, om det kan antas att sökanden vid tidpunkten för

tillträdet på den sökta tjänsten har tjänstgjort under minst

ett år. Utskottet tillstyrker motion 25.

Beträffande EFS-pastorernas möjlighet att erhålla prästtjänster

i Svenska kyrkan vill utskottet framhålla att den överkommelse

som under år 1990 slöts mellan EFSs styrelse och centralstyrelsen

utgick från att det för dessa präster skall gälla särskilda

förhållanden. Överenskommelsen godkändes av 1990 års kyrkomöte.

Centralstyrelsen har under våren 1991 avgivit ett yttrande till

regeringen

i denna fråga (jfr. CsSkr 1991: 3 s. 13). I skrivelsen framhåller

centralstyrelsen behovet av en reglering . Utskottet vill understryka

vikten av att frågan regleras. Det bör härvid framgå att den

som har prästvigts för tjänst inom Evangeliska Fosterlandsstiftelsen

(EFS) efter dispens från föreskriven prästutbildning, inte får

utan särskilt tillstånd från domkapitlet komma i fråga för

tillsättning på prästtjänst inom Svenska kyrkan. Utskottet

förutsätter att denna fråga genom regeringens försorg blir

föremål för reglering.

Frågan om särskilda behörighetskrav för kyrkoherdar behandlades

utförligt i förarbetena till prästanställningslagen (prop.

1987/88: 31 s. 148). Det framhölls att det borde införas krav

på att de sökande till vissa kyrkoherdetjänster har genomgått

arbetsledarutbildning med godkänt resultat eller att den sökande

på annat sätt visat sig lämpad för arbetsledande arbete. Utskottet

delar helt den i motion 19 framförda uppfattningen att det är

viktigt att en kyrkoherde har ledarkompetens. Frågan är dock hur

detta skall uppnås. Sedan slutet av 1970-talet har det inom Svenska

kyrkan pågått arbete med att förbättra utbildningen för kyrkoherdar.

Utbildningsinsatser har gjorts både av utbildningsnämnden och av

domkapitlen. Det tar dock tid att bygga upp en fungerande modell för

utbildningen. Det finns i dag inte en gemensam arbetsledarutbildning,

utan varje stift har sin egen. För närvarande finns det således

ingen möjlighet att kräva arbetsledarutbildning för innehav

av kyrkoherdetjänst. Frågan kan dock komma i ett annat läge när

pågående utbildningsinsatser har funnit sin form. Med hänsyn härtill

kan inte utskottet tillstyrka motion 19.

Beträffande värderingen av tvåspråkighet anser utskottet att

det är värdefullt att normer för bedömning utarbetas. Med

anledning av motionen bör detta ges centralstyrelsen till känna.

Beträffande begreppet biskop och biträdande biskop anser utskottet

att det bortsett från 2 § inte bör göras någon åtskillnad dem

emellan i kapitlet. I övrigt tillstyrks regeringsskrivelsens förslag

till 34 kap. kyrkolagen.

13. Tillsättning av biskops- och prästtjänster (35 kap.)

Regeringens skrivelse

I skrivelsen föreslås att nuvarande regler i prästanställningslagen

om bl.a. tillsättningsförfarandet tas in i 35 kap. En nyhet är

förslaget att bestämmelserna om prästanställningar i sin helhet

skall gälla även för präster anställda i andra icke-territoriella

pastorat än hovförsamlingen. Tillsättningsförfarandet skall

således vara detsamma, dvs. att domkapitlet en gång av tre tillsätter

kyrkoherdetjänsten i pastoratet. I skrivelsen motiveras detta med

att det är värdefullt att domkapitlet får samma roll i fråga

om de arbetsledande tjänsterna i de icke-territoriella pastoraten

som det i dag har för övriga pastorat. Domkapitlet skall dessutom

oavsett detta i varje prästanställningsärende pröva den sökandes

behörighet. Förslaget är inte avsett att hindra att kyrkoråden

i församlingarna aktivt deltar i arbetet med rekryteringen av nya

präster. I övrigt föreslås ingen annan ändring än att

tillsättningsnämndernas

sammansättning ändras så att kyrkoherden skall ingå som självskriven

ledamot i tillsättningsnämnden. Detta medför att 7 §

prästanställningslagen

ändras.

Motioner

Motionerna 10, 63 och 81 tar upp vissa problem, som kan uppkomma i

ett genom pastoratsreglering nybildat pastorat, bl.a. tillsättning

av kyrkoherde. I motion 10 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] m.fl. framhålls att

bildandet av en tillsättningsnämnd inte kan ske förrän pastoratet

har bildats. Det är väsentligt att en kyrkoherde kan utses och

komma i tjänst redan under förberedelserna till en indelningsändring

eller i vart fall att saken är klar när indelningsändringen

träder i kraft. Det föreslås därför att 7 § prästanställningslagen

ändras så att det blir möjligt att inrätta interimistiska

tillsättningsnämnder

i blivande pastorat och att dessa nämnder skall bestå av ledamöter

från de församlingskyrkoråd som kommer att ingå i det nya pastoratet.

I motion 81 av Ingvar Bergenhorn föreslås att om prästtjänster

skall tillsättas innan en beslutad pastoratsindelning har trätt

i kraft, skall församlingarna i det nybildade pastoratet gemensamt

utse en tillfällig tillsättningsnämnd. Samma regler som finns

i dag i prästanställningslagen skall gälla, dock att vad som

sägs om kyrkoråd skall avse indelningsdelegerades arbetsutskott

i en nybildad församling. Frågan om tillsättning av kyrkoherde

i nybildat pastorat tas också upp i motion 63 av biskop Bengt Wadensjö

m.fl. (yrkande 1). I motionen framhålls att det är angeläget

att den nye kyrkoherden bereds tillfälle att delta i

uppbyggnadsarbetet

i ett nybildat pastorat.

I motion 16 av Sven Lenhoff och Eric[REDACTED_EFTERNAMN] tas frågan om

tillsättningsförfarande

av komministertjänster i samarbetskyrka upp. Tillsättning av präst

i samarbetskyrka och icke-territoriella församlingar hör enligt

motionärerna ihop. Det finns därför inte skäl att behålla

regeringsutnämning av komminister i samarbetskyrka. Tjänsterna

bör i stället tillsättas av domkapitel efter hörande av

församlingskyrkoråd

och samfundets styrelse.

I motion 27 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] behandlas frågan om

tillsättningsförfarandet

av kyrkoherdetjänster i de nationella icke-territoriella

församlingarna.

Det föreslås att kyrkoherdetjänsten i sådana församlingar

alltid skall tillsättas av kyrkorådet, eftersom särskilda krav

måste ställas på kyrkoherdetjänsten i dessa församlingar.

I motion 64 av Jan Erik[REDACTED_EFTERNAMN] framhålls att utnämningsrätten

av domprostar och biskopar bör överföras till kyrkliga organ.

Som ett första steg i den riktningen föreslås att domkapitel

skall få utnämna domprost.

Läronämnden

Läronämnden understryker i sitt yttrande (Ln 1991: 5) med anledning

av bl.a. motionerna 10 och 63 vikten av att den prästerliga

ämbetslinjen

finns företrädd i uppbyggnadsarbetet av ett nytt pastorat. Yttrandet

bifogas som bilaga 6.

Utskottet

Genom prästanställningslagen (1988: 184) ändrades formerna för

tillsättning av prästtjänster. Tidigare tillsattes prästtjänster

genom domkapitelbeslut med eller utan föregående prästval i

församlingarna.

Numera förekommer inte prästval. För kyrkoherdetjänst gäller

att första och andra gången en sådan tjänst är ledig skall

domkapitlet först pröva vilka sökanden som är behöriga.

Domkapitlet lämnar därefter med eget yttrande över ärendet

till det kyrkoråd eller den tillsättningsnämnd som skall tillsätta

tjänsten. Tredje gången tjänsten är ledig tillsätts den av

domkapitlet efter yttrande från berörda församlingars kyrkoråd.

Komministertjänster tillsätts av kyrkorådet eller

tillsättningsnämnden.

Domkapitlet prövar vilka sökande som är behöriga till tjänsten

och avger yttrande till pastorat. Domprosttjänst tillsätts av

regeringen efter yttrande av domkapitlet, som skall ha gett samtliga

församlingskyrkoråd i pastoratet tillfälle att yttra sig.

Motionerna 10, 63, yrkande 1, och 81 tar alla upp problemet med hur

en kyrkoherde i nybildat pastorat skall tillsättas. Utskottet delar

motionärernas uppfattning att det är angeläget att den nye kyrkoherden

får tillfälle att delta i uppbyggnadsarbetet i ett nybildat pastorat.

Frågan om tillsättningsförfarandet måste därför lösas.

Ett sätt att lösa problemet är att domkapitel tillsätter

kyrkoherdetjänsten.

Utskottet anser dock att församlingarna i det nybildade pastoratet

bör ha det avgörande inflytandet vid tillsättningen. Utskottet

anser att det är en fördel om något befintligt organ kan ges

befogenhet att besluta om tillsättning av prästtjänster. Under

förutsättning att kyrkomötet bifaller det i motion 63 framställda

yrkandet om att den prästerliga ämbetslinjen skall vara representerad

i indelningsdelegerade och dess arbetsutskott (yrkande 2), anser

utskottet

att det är lämpligt att indelningsdelegerades arbetsutskott ges

befogenhet att tillsätta prästtjänster. Vid beslutet om tillsättning

bör berörda församlingar finnas representerade. Vad utskottet

anfört bör med anledning av motionerna 10, 63 och 81 ges regeringen

till känna.

Beträffande förfarandet vid tillsättning av tjänst som komminister

i samarbetskyrka anser utskottet i likhet med motion 16 att det är

domkapitlet som skall ha denna befogenhet. Före tillsättningsbeslutet

skall domkapitlet höra församlingskyrkoråd och berörd

samfundsstyrelse.

Detta innebär att 35 kap. 13 § förslag till kyrkolag bör ändras.

Utskottet, som utgår från att motionsyrkandet rätteligen avser

denna bestämmelse, tillstyrker bifall till motion 16.

När det gäller frågan om förfarandet vid tillsättning av

tjänst som kyrkoherde i de icke-territoriella församlingarna delar

utskottet de överväganden som har gjorts i regeringsskrivelsen.

Utskottet avstyrker därför motion 27.

I motion 64 tas frågan om tillsättningsförfarandet för domprost

upp. Förfarandet ändrades i samband med att prästanställningslagen

infördes. Valförfarandet slopades och ersattes av yttranden över

de behöriga sökandena av berörda församlingars kyrkoråd.

Domkapitlet lämnar sedan med eget yttrande över ärendet till

regeringen, som tillsätter tjänsten. Domprosten uppträder i

många situationer som ersättare för biskopen, bl.a. som ordförande

i domkapitlet. Med hänsyn härtill anser utskottet att tjänsten

som domprost bör tillsättas av samma myndighet som tillsätter

biskopstjänsten. Utskottet avstyrker motion 64.

Befordringsgrunder

Regeringens skrivelse

I skrivelsen föreslås att nuvarande regler om befordringsgrunder

i prästanställningslagen tas in i den nya kyrkolagen. Dvs. att

vid tillsättning av en prästtjänst skall avseende endast fästas

vid sakliga grunder, såsom förtjänst och skicklighet. Bland de

grunder som skall beaktas skall skickligheten sättas främst, om

det inte finns särskilda skäl för något annat.

Motionen

I motion 5 av Dag[REDACTED_EFTERNAMN] behandlas frågan huruvida det har förekommit

att ovidkommande faktorer har tillmätts betydelse vid

prästtillsättningar.

Motionären anser att det både för de enskilda befattningshavarnas

och församlingarnas skull är angeläget med en utvärdering

och analys av prästanställningslagen.

Utskottet

1990 års kyrkomöte avslog en motion (1990: 1) om ändrad

tillsättningsordning

beträffande prästtjänster. I motionen hade framförts vissa

farhågor om tillsättningsnämndernas möjligheter att på ett

korrekt sätt tillämpa den nya lagstiftningen. Det föreslogs

därför att tillsättningsförfarandet skulle ändras. Andra

kyrkolagsutskottet (2KL 1990: 3 s. 3) ansåg att frågan var för

tidigt väckt samt framhöll att den nya ordningen innebär att

domkapitlen dels skall avge yttrande över de sökande till kyrkorådet

eller tillsättningsnämnden, dels stå till tjänst med rådgivning

i tillsättningsärenden. Utskottet anser att det för närvarande

inte finns anledning att utvärdera tillämpningen av

prästanställningslagens

regler om tjänstetillsättningar. Utskottet avstyrker motion 5.

I övrigt tillstyrker utskottet regeringsförslaget till 35 kap.

kyrkolagen. Dock bör som tidigare framhållits inte göras någon

åtskillnad mellan biskop och biträdande biskop.

14. Anställning som präst m.m. (kap. 36)

Regeringens skrivelse

I kapitlet har tagits in bestämmelser om skyldighet för präst

att utöva andra prästtjänster, tjänstebostäder, bisysslor

m.m. samt arbetskonflikter och skadestånd. Bestämmelserna finns

för närvarande i förordningen med vissa bestämmelser om anställning

som präst, lagen om offentlig anställning, prästanställningslagen

och prästanställningsförordningen.

Utskottet

Utskottet tillstyrker regeringsförslaget till 36 kap. kyrkolagen.

15. Prästanställningens upphörande m.m. (kap. 37)

Regeringens skrivelse

I kapitlet finns bestämmelser om bl.a. uppsägning, entledigande,

anställningens upphörande vid ny anställning, turordning vid

uppsägning på grund av arbetsbrist, företrädesrätt till

återanställning,

disciplinansvar, avskedande, åtalsanmälan, avstängning och

läkarundersökning.

Bestämmelserna finns för närvarande i förordningen med vissa

bestämmelser om anställning som präst, lagen om offentlig anställning

och prästanställningslagen. Genom en ny bestämmelse (40 §) uppnås

överensstämmelse mellan prästtjänster och andra statlig reglerade

tjänster i fråga om verkställighetsförbud omfattande beslut

om löneavdrag som disciplinpåföljd och om avgångsskyldighet

vid uppnådd pensionsålder.

Utskottet

Även i detta kapitel används begreppen biskop och biträdande

biskop. Enligt utskottet bör en gemensam beteckning användas.

I övrigt tillstyrker utskottet regeringsförslaget till 37 kap.

16. Upplåtelse av kyrka (40 kap.)

Regeringens skrivelse

De föreslagna bestämmelserna är delvis nya men innebär enligt

skrivelsen väsentligen inte några sakliga förändringar i förhållande

till vad som nu gäller enligt sedvanerätt.

Centralstyrelsens skrivelse

Centralstyrelsen föreslår en annan lydelse av kapitlets 1--3 §§

än den regeringen föreslagit. När det gäller 1 § föreslås

att ärkebiskopen nämns särskilt för att markera ärkebiskopens

möjlighet att använda Uppsala domkyrka för biskopsvigningar,

vilka hänför sig till Svenska kyrkan som helhet. Centralstyrelsens

förslag till annan lydelse av 2 § innebär bl.a. att

användningsområdet

för kyrkoherde och andra präster som tjänstgör i församlingen

utvidgas till att gälla församlingens alla gudstjänster samt

alla kyrkliga handlingar även om de inte avser någon i församlingen.

Vidare innebär förslaget i denna del att även andra präster

än kyrkoherde och andra präster i församlingen ges en uttalad

rätt att få använda kyrkan för kyrklig handling som avser någon

som tillhör församlingen. I konsekvens därmed förordas att

3 § inte skall innehålla den föreslagna bestämmelsen rörande

begränsning i rätten att vägra upplåtelse när det gäller

kyrklig handling som avser den som tillhör församlingen.

Centralstyrelsen föreslår också att styrelsen ges i uppdrag att

utreda frågan om bestående upplåtelse av kyrka.

Motionen

I motion 42 av Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] framhålls att regeringsskrivelsens

förslag i denna del innebär en begränsning i förhållande

till nuvarande bestämmelser. Församlingspräst skulle bara få

använda församlingskyrka till huvudgudstjänst och kyrklig handling,

medan beträffande övriga enligt av domkapitlet fastställd

gudstjänstordning

anordnade gudstjänster i församlingen särskilt beslut skulle

behöva fattas varje gång. Detta skulle enligt motionären innebära

inte blott en onödig och omständlig procedur utan också en direkt

nyordning kyrkorättsligt sett eftersom präst enligt gängse praxis

haft tillgång till församlingskyrka utan särskilt tillstånd.

Läronämnden

Läronämnden har i sitt yttrande 1991: 3 förklarat sig från

läromässig synpunkt inte ha någon erinran mot centralstyrelsens

förslag (bilaga 7).

Utskottet

Enligt utskottets mening talar övervägande skäl för centralstyrelsens

förslag till lydelse av 40 kap. 2 och 3 §§ kyrkolagen. Som framhålls

i motionen kan härigenom undvikas onödiga och omständliga procedurer.

En given utgångspunkt är dock kyrkorådets ansvar för förvaltning

och verksamhet och därigenom för möjligheten att upplåta kyrkorum.

Utskottet anser således att centralstyrelsens förslag i denna del

bör tillstyrkas och regeringens förslag i motsvarande delar avstyrkas.

Härigenom får syftet med motion 42 anses tillgodosett. Motionen

avstyrks därför. Utskottet anser också att kapitlets 1 § bör

ha den lydelse centralstyrelsen föreslagit med undantag för att

den biträdande biskopen -- som tidigare sagts -- inte bör framhållas

särskilt. Enligt utskottets mening är det vidare angeläget att

centralstyrelsen ges i uppdrag att utreda frågan om bestående

upplåtelse

av kyrka. Utskottet tillstyrker således centralstyrelsens förslag.

Utskottet har vidare uppmärksammat en anmärkningsvärd konsekvens

av bestämmelsen i regeringsförslagets 40 kap. 5 § andra stycket.

Enligt denna bestämmelse skall inför upplåtelse av domkyrka den

som förvaltar domkyrkan ges tillfälle att yttra sig till kyrkorådet.

Av 39 kap. 2 § förslaget till kyrkolag framgår att de medeltida

domkyrkorna -- med undantag för Lunds domkyrka -- skall förvaltas

av domkapitlet i respektive stift. Domkapitlet skall således kunna

avge yttrande i fråga om upplåtelse av domkyrkan. Dessutom skall

domkapitlet enligt 40 kap. 9 § pröva överklagande som gäller

kyrkorådets beslut i frågan. Utskottet har emellertid på den korta

tid som stått till buds inte kunnat komma fram till en annan lösning

även om den jävsliknande situation som kan uppkomma knappast kan

anses godtagbar.

I övrigt tillstyrker utskottet regeringens förslag i denna del.

17. Biskopsval (45 kap.)

Regeringens skrivelse

I skrivelsen föreslås att den nuvarande valkorporationen vid val

av andra biskopar än ärkebiskopen, som nu förutom bl.a.

lekmannaelektorer

-- består av domkapitlets ledamöter, kyrkoherde, komminister,

stiftsadjunkt

och kontraktsadjunkt, liksom ev. vikarier skall utökas med

stiftsstyrelsens

ledamöter samt med pastorsadjunkter. Präster som är anställda

som föreståndare för diakonianstalter skall dock inte längre

ingå i valkorporationen. Elektorer skall enligt skrivelsen även

fortsättningsvis utses av pastoraten. Utöver vad som nu gäller

skall i varje pastorat utses elektorer till det antal som motsvarar

i pastoraten placerade pastorsadjunkter. Dessutom skall i varje

kontrakt

det pastorat som har det största antalet röstberättigade

kyrkomedlemmarna

utse elektorer till det antal som motsvarar i kontraktet placerade

kontraktsadjunkter.

Den föreslagna förändringen i lekmannainflytandet hänför

sig enligt skrivelsen dels till att pastorsadjunkterna också föreslås

ges rösträtt dels till att antalet inom stiften inrättade tjänster

som stifts- och kontraktsadjunkt ökat avsevärt.

I skrivelsen föreslås att den nuvarande ordningen att pastorat

får utse det antal elektorer som svarar mot det antal inrättade

prästtjänster som är besatta med innehavare eller vikarier,

skall bestå eftersom den är rationell -- även om det i enstaka

fall kan brista i full paritet mellan präster och lekmän.

I skrivelsen framförs att det är mindre lämpligt att lekmannaelektorer

utses av stiftsfullmäktige, som ju är ett organ på stiftsplanet

samt är utsett genom indirekta val och för helt andra ändamål.

Det påpekas att elektorerna skall företräda lekmännen i stiftets

församlingar och pastorat.

Motionerna

I motion 70 av Torgny[REDACTED_EFTERNAMN] framförs som principiell utgångspunkt

när det gäller rösträtt vid biskopsval att om möjligt lika

många präster som lekmannaelektorer bör få delta, att för

att obalans mellan pastoraten inte skall uppstå bör pastorat få

utse lekmannaelektorer även om pastoratsprästtjänst är obesatt

eller om pastoratspräst röstar i egenskap av domkapitels -- eller

stiftsstyrelseledamot samt att stiftsfullmäktige bör utse det

antal lekmannaelektorer som motsvarar antalet stifts-, kontrakts-

och pastorsadjunkter i stiftet; dock med jämkning på grund av vakanser

på pastoratsprästtjänster samt snedfördelning mellan präster

och lekmän i stiftsstyrelsen.

Malte Wiss vänder sig i motion 28 mot att bestämmelserna om biskopsval

är omfattande och svårförståeliga. I motionen begärs ett sådant

förslag till lagändring att proceduren förenklas.

Utskottet

Vid 1988 års kyrkomöte behandlades en regeringsskrivelse med förslag

till ändringar bl.a. när det gäller lekmannaelektorer vid biskopsval.

Kyrkolagsutskottet föreslog -- i samband med uttalande om att

pastorsadjunkterna

borde få rätt att delta i biskopsval -att för varje inrättad

tjänst borde stiftsfullmäktige utse en elektor jämte suppleant.

Utskottet delar numera bedömningen i regeringsskrivelsen att det

inte är den lämpligaste ordningen att stiftsfullmäktige utser

elektorer. Stiftsfullmäktige är bl.a. som framhålls i

regeringsskrivelsen,

utsett genom indirekta val. Detta är ett förhållande som enligt

utskottets mening talar mot den ordningen. Vad gäller de övriga

frågor som tas upp i motion 70 anser utskottet att det visserligen

kan finnas visst fog för de invändningar motionären har mot

lösningarna i regeringsförslaget. Enligt utskottets mening bör

emellertid de snedfördelningar som kan uppkomma inte behöva medföra

sådana problem att regeringens förslag bör underkännas. Utskottet

har inte heller funnit skäl tillstyrka sådana förenklingar i

valproceduren som föreslås i motion 28. Utskottet godtar således

regeringens förslag till 45 kap. kyrkolagen, bortsett från att

biträdande biskopen inte bör anges särskilt i någon bestämmelse.

Motionerna 28 och 70 avstyrks.

Övriga lagförslag

Utskottet tillstyrker förslaget till lag om införande av kyrkolagen,

varigenom upphävs bl.a. 1686 års kyrkolag, som utgör grunden

för den svenska kyrkorätten och som utgjort utgångspunkt för

de senaste århundradenas kyrkolagstiftning. Vidare tillstyrks

förslaget

till lagen om ändring i prästanställninslagen (1988: 184). Utskottet

har självt tidigare föreslagit ändring i en annan bestämmelse

i prästanställningslagen, se avsnitt 5. Beträffande domkapitelslagen

har utskottet tidigare i stället förordat det förslag som framgår

av avsnitt 5. Vissa följdändringar har från utskottets sida förordats

i förslagen till lag om ändring i rätttegångsbalken och lag

om ändring i sekretesslagen.

Hemställan

Utskottet hemställer

1. beträffande relationen kyrka stat

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 53 som sin mening ger

regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 7),

2. beträffande folkomröstning i kyrka-statfrågan

att kyrkomötet avslår motion 1991: 9,

3. beträffande kyrkolagens disposition

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 73 yrkande 1 hos

regeringen

begär en komplettande bestämmelse i 1 kap. förslaget till kyrkolag

i enlighet med vad utskottet anfört (s. 8f),

4. beträffande hänvisning till trosdefinition i tidigare lagtexter

att kyrkomötet avslår motion 1991: 69,

5. beträffande Svenska kyrkan som trossamfund

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 73 yrkande 2 hos

regeringen

begär att 2 kap. förslaget till kyrkolag kompletteras med en

bestämmelse

som anger att Svenska kyrkan är indelad i stift och att stiften

leds av biskopar,

6. beträffande medlemskap i Svenska kyrkan

att kyrkomötet med avslag på motionerna 1991: 4 och 1991: 46

tillstyrker

regeringens förslag till 3 kap. kyrkolag dock att hänvisningen

till religionsfrihetslagen bör avse 6--19 §§,

7. beträffande lagförslagen rörande domkapitel m.m.

att kyrkomötet med avstyrkande av regeringens förslag till 27

kap. 2 och 5 §§ kyrkolagen och med tillstyrkande av förslaget till

lag om ändring i domkapitelslagen som sin mening ger regeringen

till känna vad utskottet anfört,

8. beträffande förhållandet domkapitel--stiftsstyrelse

att kyrkomötet avslår motion 1991: 43,

9. beträffande delegation från domkapitlen till församlingarnas

personalnämnder

att kyrkomötet avslår motion 1991: 30,

10. beträffande suppleanters närvarorätt i domkapitel

att kyrkomötet avslår motion 1991: 49 yrkandena 1 och 2,

11. beträffande arvode till adjungerad ledamot i domkapitel

att kyrkomötet med anledning av regeringens förslag som sin mening

ger regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 14),

12. beträffande 28 kap. 1 och 4 §§ förslaget till kyrkolag

att kyrkomötet hos regeringen begär att paragraferna skall

kompletteras

i enlighet med vad utskottet anfört (s. 15),

13. beträffande tjänsten som ärkebiskop

att kyrkomötet avslår motion 1991: 59,

14. beträffande självskrivenhet för biskoparna i kyrkomötet

att kyrkomötet avslår motion 1991: 13,

15. beträffande 29 kap. 2 och 7 §§ förslaget till kyrkolag

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse som sin mening

ger regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 16),

16. beträffande ersättare för ärkebiskopen i centralstyrelsen

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 75 som sin mening ger

regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 16f),

17. beträffande besvärsnämnden

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 68 och med anledning

av regeringens skrivelse hos regeringen begär att 31 kap. 2 och

5 §§ förslaget till kyrkolag ges den lydelse som framgår av vad

utskottet anfört (s. 17f),

18. beträffande inträde i det kyrkliga ämbetet

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 24, såvitt nu är

i fråga, och med anledning av regeringens skrivelse hos regeringen

anhåller att 32 kap. 1 § förslag till kyrkolag utformas så att

det framgår att det är domkapitel och biskop som beslutar om inträde

i det kyrkliga ämbetet samt att det är biskop som prövar om

prästvigning skall ske,

19. beträffande återinträde

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse och av motion

1991: 8 hos regeringen anhåller att 32 kap. 1 § andra stycket

förslaget

till kyrkolag utformas så att det framgår att en begäran om

återinträde

i det kyrkliga ämbetet skall prövas av domkapitel och biskop i

det stift där präst skildes från sin rätt att utöva det kyrkliga

ämbetet,

20. beträffande biskops medgivande vid återinträde

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 24, såvitt nu är

i fråga, hos regeringen anhåller att 32 kap. förslaget till kyrkolag

kompletteras med en bestämmelse som säger att beslut om återinträde

i ämbetet inte får fattas mot biskopens mening,

21. beträffande skiljande från ämbetet

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 7 yrkande 2 och med

avstyrkande av regeringens förslag i denna del anhåller att 32

kap. 5 § förslaget till kyrkolag får den lydelse som framgår av

bilaga 8,

22. beträffande det ekonomiska trygghetssystemet för präster

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 7 yrkande 1 som sin

mening ger centralstyrelsen till känna vad utskottet anfört i

denna del (s. 21),

23. beträffande särreglering av det kyrkliga ämbetet

att kyrkomötet avslår motion 1991: 45,

24. beträffande tystnadspliktskretsen

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse och motion

1991: 31 hos regeringen begär att 33 kap. 1 § förslaget till kyrkolag

skall ha den lydelse som framgår av utskottets nedanstående förslag

samt att förslagen till ändring i rättegångsbalken och sekretesslagen

ges motsvarande följdändring.

33 kap.

1 §

Den som i svenska kyrkans ordning har vigts till det kyrkliga ämbetet

har tystnadsplikt i fråga om uppgifter som han eller hon har erfarit

under bikt eller själavårdande samtal.

Den som i svenska kyrkans ordning har vigts till biskop, präst,

diakon eller diakonissa har tystnadsplikt i fråga om uppgifter som

han eller hon har erfarit under bikt eller själavårdande samtal.

25. beträffande tystnadspliktens omfattning

att kyrkomötet hos regeringen anhåller att 7 kap. 3 § 1686 års

kyrkolag erhåller en motsvarighet i 33 kap. förslaget till kyrkolag.

26. beträffande ärkebiskopen och Uppsala stift

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 37 yrkande 2 samt med

anledning av regeringens skrivelse hos regeringen begär att 34 kap.

2 § förslaget till kyrkolag skall ges följande lydelse.

34 kap.

2 §

I varje stift skall det finnas en tjänst som biskop.

I Uppsala stift är ärkebiskopen biskop. I det stiftet får det

också finnas en tjänst som biträdande biskop.

Biskopen i Uppsala stift är ärkebiskopen. I det stiftet får det

också finnas en tjänst som biträdande biskop.

27. beträffande tidsbegränsade förordnanden för biskopar

att kyrkomötet avslår motionerna 1991: 18 och 1991: 22,

28. beträffande pastoratsadjunktstjänster

att kyrkomötet avslår motionerna 1991: 36 och 1991: 41,

29. beträffande behörighetsprövning av pastorsadjunkt

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 25 hos regeringen

hemställer

om ändring i prästanställningsförordningen i enlighet med

vad som föreslagits i motionen,

30. beträffande EFS-pastorers möjlighet att erhålla prästtjänst

i Svenska kyrkan

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 26 som sin mening ger

regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 26),

31. beträffande ledarkompetens hos kyrkoherdar

att kyrkomötet avslår motion 1991: 19,

32. beträffande normer för tvåspråkighet

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 60 hos centralstyrelsen

begär att normer för värdering av tvåspråkighet för tjänster

inom Svenska kyrkan utarbetas,

33. beträffande förfarande vid prästtillsättningar i nybildat pastorat

att kyrkomötet med anledning av motionerna 1991: 10, 1991: 63, yrkande

1, och 1991: 81 som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört (s. 28f),

34. beträffande personliga tjänster

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 84 som sin mening ger

regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 25),

35. beträffande komministertjänster i samarbetskyrka

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 16 och med anledning

av regeringens skrivelse som sin mening ger regeringen till känna

vad utskottet anfört (s. 29),

36. beträffande kyrkoherdetjänst i icke-territoriella församlingar

att kyrkomötet avslår motion 1991: 27,

37. beträffande tillsättning av tjänst som domprost

att kyrkomötet avslår motion 1991: 64,

38. beträffande 34 kap. 7 § kyrkolagsförslaget

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse som sin mening

ger regeringen till känna vad utskottet anfört (s. 26),

39. beträffande utvärdering av prästanställningslagen

att kyrkomötet avslår motion 1991: 5,

40. beträffande upplåtelse av kyrka

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse och motion

1991: 42 samt med bifall till centralstyrelsens förslag CsSkr 1991:

9 första att-satsen hos regeringen begär att 40 kap. 1--3 §§

skall ges den lydelse som framgår av centralstyrelsens lagförslag,

41. beträffande yttrande vid upplåtelse av domkyrka

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört (s. 32),

42. beträffande bestående upplåtelse av kyrka

att kyrkomötet med bifall till centralstyrelsens förslag CsSkr

1991: 9 andra att-satsen begär att centralstyrelsen utreder frågor

om bestående upplåtelse av kyrkorum,

43. beträffande biskopsval

att kyrkomötet avslår motionerna 1991: 28 och 1991: 70,

44. beträffande beteckningen biskop resp. biträdande biskop

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse som sin mening

ger regeringen till känna vad utskottet anfört,

45. beträffande begreppet kyrkobokförd

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört (s. 21),

46. beträffande lagförslagen i övrigt

att kyrkomötet tillstyrker regeringsförslagen till kyrkolag kap.

1--3, 27--37, 40 och 45 i övrigt, lag om införande av kyrkolagen

samt lag om ändring i prästanställningslagen (1988: 184).

Stockholm den 26 augusti 1991

På andra kyrkolagsutskottets vägnar

Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Birgitta Eilemar

Åse Matz

Närvarande: Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN],

Solveig Fridh, Karl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Thure[REDACTED_EFTERNAMN], Tor Frylmark,

Carl-Eric Abrahamson, Solveig[REDACTED_EFTERNAMN], Torsten[REDACTED_EFTERNAMN], Thomas
[REDACTED_EFTERNAMN], Carl Gustaf von Ehrenheim, Berith Öhrnberg, Hans Siljedahl,

Karl-Gustav Lindelöw och Britt Louise Agrell.

Biskop Per-Olov Ahrén och biskop electus Lars Eckerdal har deltagit

i överläggningarna i ärendet.

Reservationer

1. Medlemskap i Svenska kyrkan (mom. 6)

Britt Louise Agrell anser

dels att det avsnitt i utskottets överväganden som börjar med

"Utskottet ställer sig" och slutar med "motionerna 4 och 46." bort

ha följande lydelse:

Med hänsyn härtill avstyrks motion 46.

Såsom läronämnden funnit uppmärksammar motion nr 4 dock endast

den grundläggande ordningen att den som döps genom dopet också

blir medlem i kyrkan. Anledning finns därför inte att i denna

del avvakta ytterligare utredning och samlat förslag till regler

om medlemskap i Svenska kyrkan. Då det är naturligt att den som

döps i Svenska kyrkans ordning därigenom samtidigt blir medlem

i Svenska kyrkan, bör motion nr 4 bifallas.

dels att moment 6 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:

6. beträffande medlemskap i Svenska kyrkan

att kyrkomötet med bifall till motion 4 och med avslag på motion

46 hos regeringen begär förslag till tillägg till

religionsfrihetslagen

6--12 §§ att den som döps i Svenska kyrkans ordning blir medlem

i Svenska kyrkan.

2. Tjänsten ärkebiskop (mom. 13)

Carl Gustaf von Ehrenheim, Tor Frylmark, Karl-Gustav Lindelöw, Britt

Louise Agrell och Solveig[REDACTED_EFTERNAMN] anser

dels att andra stycket i utskottets överväganden i avsnitt 6 bort

ha haft följande lydelse:

När det gäller den i motion 59 upptagna frågan om ärkebiskopens

ställning vill utskottet hänvisa till att tjänsten som biträdande

biskop i Uppsala stift nyligen inrättats. Det kan enligt utskottets

mening självfallet inte bortses från att den nya ordningen kan

medföra svårigheter av olika slag och att sådana svårigheter

måste kunna löses på en godtagbart sätt. I förslaget till

kyrkolag saknas bestämmelser om de rikskyrkliga uppgifter och

befogenheter

som av ålder tillagts ärkebiskopen. Sådana bestämmelser bör

intas i lagen. Med hänvisning till läronämndens yttrande och

då motionen i vissa avsnitt anvisar alternativa lösningar, anser

utskottet att de i motionen väckta frågorna i sin helhet bör

hänvisas till centralstyrelsen för ytterligare bearbetning. Mot

denna bakgrund avstyrkes motion 59.

dels att moment 13 i utskottets hemställan bort ha följande lydelse:

13. beträffande tjänsten som ärkebiskop

att kyrkomötet med anledning av motion 1991: 59 uppdrager åt

centralstyrelsen

att till kommande kyrkomöte återkomma med förslag i frågan om

ärkebiskopens ställning.

Särskilt yttrande

Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], Thure[REDACTED_EFTERNAMN], Karl-Gustav Lindelöw, Solveig Fridh,

Karl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Torsten[REDACTED_EFTERNAMN] och Carl-Eric[REDACTED_EFTERNAMN]

anför

Nåd kan inte göras till lag. Att förknippa dopet med medlemskap

är att göra det till en juridisk handling som strider mot dess

väsen som villkorslöst nådeserbjudande. Motion nr 4 gör en

sådan sammankoppling när den anser att dop automatiskt skall leda

till medlemskap. Dopet i dagens folkkyrka är skilt från den

administrativa

och lagfästa handling som ger barn tillhörighet genom föräldrarnas

bejakande av kyrkans tjänster och deras villighet att betala

kyrkoskatt.

Därmed bevaras dopets sakramentala nådeskaraktär och hindras

från att bli ett verktyg som skiljer ut fullvärdiga från

icke-legitimerade

kristna. Motionens hemställan innebär ett steg mot en särskiljande

dopsyn.

Underbilaga 21: 1

Läronämndens yttrande

1991: 1

med anledning av regeringens skrivelse om en ny kyrkolag m.m.

Ln

1991: 1--15

Till läronämnden har för yttrande överlämnats RegSkr 1990: 1.

Förslaget till en ny kyrkolag innebär i huvudsak att gällande

offentliga lagregler om Svenska kyrkan har sammanförts från skilda

källor och givits en så vitt möjligt enhetlig redigering. Vissa

nya inslag ingår, mot vilka läronämnden inte har läromässiga

invändningar. Genom kyrkolagsförslaget har ett viktigt steg tagits

för att tydliggöra Svenska kyrkans identitet, vilket ur läromässig

synvinkel är betydelsefullt.

Det är viktigt att konstatera att kyrkolagsförslaget endast utgör

ett etappmål i ett större reformarbete. Viktiga ämnen återstår

att behandla. Så t.ex. rymmer lagförslaget inte något så grundläggande

som medlemskapsregler. Åtskilliga frågor måste bearbetas i den

fortsatta reformprocessen. I det sammanhanget är det nödvändigt

att göra de läromässiga bedömningarna av lösningsförslagen.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 2

Läronämndens yttrande

1991: 6

med anledning av motion om dop och medlemskap i Svenska kyrkan

Ln

1991: 6

Till läronämnden har för yttrande överlämnats KMot 1991: 4.

Läronämnden noterar att motionen inte aktualiserar hela frågan

om sambandet mellan dop och kyrkotillhörighet utan endast den

grundläggande

ordningen att den som döps genom dopet också blir medlem i kyrkan.

Detta bör enligt läronämnden få till självklar konsekvens

att den som blir döpt i Svenska kyrkans ordning därmed utan särskild

anmälan är medlem i Svenska kyrkan.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 3

Läronämndens yttrande

1991: 9

med anledning av motion om skiljande av tjänsten som ärkebiskop

från tjänsten som biskop i Uppsala stift

Ln

1991: 9

Till läronämnden har för yttrande överlämnats KMot 1991: 59.

Läronämnden har i sitt yttrande 1989: 9 redovisat en princip som

nämnden menar är tillämplig även med avseende på den nu aktuella

motionen, nämligen att uppdraget att vara biskop av tradition i

vår kyrka är förbundet med uppgiften att viga präster och att

vara pastor pastorum. Detta uppdrag skall hänföras till ett bestämt

stift, varvid det i och för sig är möjligt med ordningen "ett

stift en biskop" eller ordningen med biskop och "biträdande biskop".

Yttrandet 1989: 9 gällde just frågan om inrättande av tjänst

som biträdande biskop.

Den nu aktuella motionen skulle, om förslagen bifalls, få till

följd att ärkebiskopstjänsten de facto omgestaltades och därvid

lösgjordes från de uppgifter som sedan kyrkans äldsta tid ansetts

konstituera biskopstjänsten och som läronämnden i det nämnda

yttrandet lyft fram som en bärande princip.

I yttrandet 1989: 9 framhåller läronämnden att det borde markeras

att det var fråga om en interimistisk lösning i avvaktan på en

stiftsindelning.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 4

Läronämndens yttrande

1991: 8

med anledning av motion om biskoparnas ställning i kyrkomötet

Ln

1991: 8

Till läronämnden har för yttrande överlämnats KMot 1991: 13.

Läronämnden hänvisar till sitt yttrande 1990: 11 med anledning

av förslag till förändringar rörande kyrkomötet och biskoparnas

ställning i detta.

I detta yttrande framhålls två principer. Den ena principen gäller

handläggningen av lärofrågor. Kyrkomötet som helhet har beslutsansvar,

men lärofrågorna fordrar särskild och noggrann behandling före

beslut. Den andra principen gäller biskoparnas ansvar för lärofrågor.

Ett särskilt ansvar har i Svenska kyrkans tradition lagts på

biskoparna.

I vigningsordningen sägs sålunda att de skall tillse att Guds ord

blir rent och klart förkunnat. "Detta uppdrag kan inte, vilket också

framgår av vigningsordningen, begränsas till endast s k andliga

frågor till skillnad från ett administativt/

juridiskt ledarskap. I det åt biskopen anförtrodda uppdraget ligger

ett helhetsansvar. Det för vår tradition principiellt viktiga är

att biskoparnas läroansvar klart kommer till uttryck i vår kyrkas

organisation".

Utifrån dessa principer kan dock olika slutsatser dras. Läronämndens

majoritet fann 1990 att starka skäl talar för att biskoparna skall

bli självskrivna ledamöter i kyrkomötet. I särskilt yttrande

av två ledamöter framfördes dock att majoritetens slutsats snarare

var kyrkopolitiskt än läromässigt motiverad.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 5

Läronämndens yttrande

1991: 13

med anledning av motion om tidsbegränsning för innehav av tjänst

som biskop

Ln

1991: 13

Till läronämnden har för yttrande överlämnats KMot 1991: 18 och 22.

I Svenska kyrkan vigs biskop till ett uppdrag som i princip är

livsvaraktigt.

Det måste inte nödvändigtvis vara på det sättet. Men det utgör

en viktig sida av vår kyrkas sätt att värna om den nödvändiga

lednings- och tillsynfunktion (episkope). Av ålder har vår kyrkas

ordning med biskopar betraktats som en Andens gåva till henne. I

konsekvens med detta har biskopstjänsten inte setts enbart såsom

ett för viss tid givet uppdrag, vilket upphör eller kan förnyas

för en ny period.

Att biskopstjänsten är en i princip livsvaraktig tjänst kan

också ses som ett uttryck för vad som brukar kallas den dubbla

ansvarslinjen och som är grundläggande princip för Svenska kyrkan.

Att införa en tidsbegränsning av uppdragets utövande på det

sätt motionärerna föreslår skulle utgöra en anpassning av

biskopsämbetet till ett för vår kyrkotradition främmande synsätt.

Stockholm den 19 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop Claes-Bertil Ytterberg, biskop electus

Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop Per-Olov Ahrén, biskop electus

Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö, biskop Karl-Johan Tyrberg,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 6

Läronämndens yttrande

1991: 5

med anledning av motioner angående kyrkoherdens ställning vid bildande

av nytt pastorat

Ln

1991: 5

Till läronämnden har för yttrande överlämnats KMot 1991:

3 (om kyrkoherdens ställning i indelningsdelegerades arbetsutskott),

1991: 10 (om tillsättningsordningen av kyrkoherdetjänst i ett

genom pastoratsreglering nybildat pastorat) och 1991: 63 (om former

för tillsättning av kyrkoherde i nybildat pastoret m.m.).

Läronämnden vill med anledning av motionerna understryka vikten

av att den prästerliga ämbetslinjen finns företrädd i

uppbyggnadsarbetet

av ett nytt pastorat.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 7

Läronämndens yttrande

1991: 3

med anledning av centralstyrelsens skrivelse med förslag till yttrande

över 40 kap. Upplåtelse av kyrka i förslaget till kyrkolag, RegSkr

1990: 1

Ln

1991: 3

Till läronämnden har för yttrande överlämnats CsSkr 1991: 9.

Centralstyrelsens förslag föranleder ingen erinran från läromässig

synpunkt.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Ragnar Persenius

Närvarande: Ärkebiskop Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 21: 8

Utskottets förslag till lydelse av 32 kap. 5 § kyrkolagen

32 kap.

5 §

Frågor om att skilja någon från rätten att utöva det kyrkliga

ämbetet eller att för viss tid förklara någon obehörig att

utöva detta prövas enligt följande:

Innehavare

Prövas av

1. biskopar

ansvarsnämnden för biskopar

2. präster

--präster som är anställda i ett stift

domkapitlet i det stift där prästen har sin anställning

--präster som tjänstgör i svensk församling i utlandet

domkapitlet i Uppsala stift

--präster som är anställda inom Svenska kyrkans stiftelse för

rikskyrklig verksamhet, av styrelsen för Svenska kyrkan i utlandet

eller av Nämnden för Svenska kyrkans mission

domkapitlet i Uppsala stift

--präster som inte har anställning som präst inom Svenska kyrkan

domkapitlet i det stift där prästen senast var anställd som präst

--präster som aldrig haft anställning som präst inom Svenska kyrkan

domkapitlet i det stift där prästen prästvigdes

Bilaga 22

Kyrkomötets skrivelse

1991: 13

Regeringen

Första kyrkolagsutskottets betänkande 1991: 9 om ny kyrkolag

Med överlämnande av nämnda betänkande får jag anmäla att

kyrkomötet den 30 augusti 1991 beslöt

att vid mom. 9 med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna

del och motion 1991: 8 som sin mening ge regeringen till känna att

10 kap. 6 § bör ges följande lydelse:

Stiftsstyrelsens beslut i ärenden som avses i 1 och 2 §§ får

överklagas

hos kammarkollegiet av berörda församlingar och kyrkliga

samfälligheter.

Kammarkollegiets beslut i ärenden som avses i 1 och 3 §§ får

överklagas

hos regeringen av berörda församlingar och kyrkliga samfälligheter.

att vid mom. 26 bifalla reservation 4

att i övrigt bifalla utskottets hemställan.

Stockholm den 31 augusti 1991

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

/Bengt Törnell

Bilaga 23

Första kyrkolagsutskottets betänkande

1991: 9

om ny kyrkolag

1KL

1991: 9

Regeringen har i skrivelse 1990: 1 om en ny kyrkolag m.m. för

kyrkomötets

yttrande överlämnat fyra lagförslag. Dessa är

--kyrkolag

--lag om införande av kyrkolagen

--lag om ändring i domkapitelslagen (1988: 181)

--lag om ändring i prästanställningslagen (1988: 189)

Härutöver har regeringen berett kyrkomötet tillfälle att ta

del av ytterligare 13 i skrivelsen intagna lagförslag.

Regeringens skrivelse har hänvisats till första lagutskottet såvitt

avser 4--26, 38, 39, 41--44, 46 och 47 kap. i förslaget till kyrkolag.

Till utskottet har vidare hänvisats följande motioner vilka behandlas

i detta betänkande:

1991: 3 av Per-Jan Wållgren om kyrkoherdens ställning i

indelningsdelegerades

arbetsutskott (4.1)

1991: 6 av Dag[REDACTED_EFTERNAMN] om möjligheter att överklaga beslut vid

tillsättning av kantorstjänst (4.4)

1991: 11 av Britas Lennart[REDACTED_EFTERNAMN] om villkoren för anställning

av kyrkomusiker inom svenska kyrkans kyrkomusikaliska verksamhet (4.4)

1991: 14 av Urban Gibson och Runar[REDACTED_EFTERNAMN] om avreglering av

förvaltning

av kyrklig jord (4.5)

1991: 15 av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] och Anders[REDACTED_EFTERNAMN] om den nya kyrkolagen (3).

1991: 21 av Sven Lenhoff om kallelse till kyrkorådssammanträde (4.2)

1991: 32 av Urban Gibson och Per Henrik Wetterlöf om direktval till

kyrkomöte och stiftsfullmäktige (4.6)

1991: 34 av Torsten[REDACTED_EFTERNAMN] och Karl-Erik[REDACTED_EFTERNAMN] om ändrade

regler för val av kyrkomötet (4.6)

1991: 37 av Alf Sigling om vissa ändringar i förslaget till kyrkolag

punkterna 1--3 (4.1,2)

1991: 48 av Sigvard Härnring om tidigare tillträdesdag för nyvalda

ledamöter i kyrkofullmäktige (4.2)

1991: 50 av Åke[REDACTED_EFTERNAMN] om personval vid de kyrkliga valen (4.6)

1991: 52 av Carl-Magnus Magnuson om partiella kyrkliga samfälligheter

(4.2)

1991: 54 av Birger Hassel om kompetensfördelningen mellan en

församling

och en total flerpastoratssamfällighet (4.2)

1991: 63 av Bengt Wadensjö m.fl. om former för tillsättning

av kyrkoherde i nybildat pastorat i vad gäller andra och tredje

att-satserna (4.1)

1991: 65 av Per-Jan Wållgren om antalet ledamöter i direktvalt

kyrkoråd (4.2)

1991: 66 av Bengt Linvall och Gudrun Larsén om särskild styrelse

för de medeltida domkyrkorna (4.5)

1991: 78 av Ingvar Bergenhorn om suppleanter i församlingsdelegerade

(4.2)

1991: 79 av Ingvar Bergenhorn om suppleanters tjänstgöring i

stiftsfullmäktige

(4.3)

1991: 80 av Ingvar Bergenhorn om överklagande av namn på kyrkliga

enheter (4.1)

1991: 82 av Ingvar Bergenhorn och Sigvard Härnring om delegation

till gemensamt kyrkoråd (4.2)

1991: 90 av Lisen Ridne om tillhandahållande av kistor och urnor (4.2)

Motionsyrkandena redovisas i betänkandet i anslutning till berörda

delar av regeringsskrivelsen. Parenteserna efter respektive motion

anger det avsnitt i betänkandet där motionen behandlas. Beträffande

de närmare motiveringarna hänvisas till motionerna.

Läronämnden har yttrat sig över regeringens skrivelse samt över

motion 1991: 3 och 1991: 63. Läronämndens yttranden 1991: 1 och

1991: 5 fogas som bilaga 1 och 2 till detta betänkande.

1. Inledning

Regeringens skrivelse om en ny kyrkolag grundar sig i huvudsak på

det slutbetänkande som den år 1983 tillsatta

kyrkoförfattningsutredningen

avgav, En ny kyrkolag m.m. (SOU 1987: 4 och 5). Utredningens uppdrag

var att se över regelbeståndet rörande svenska kyrkan. Detta

motiverades av att regelsystemet var svåröverskådligt och

svårtillgängligt.

Orsaken till detta var såväl mångfalden av bestämmelser som

det förhållandet att åtskilliga bestämmelser var ålderdomliga

eller obsoleta. Ett genomförande av 1983 års kyrkomötesreform

i praktiken krävde att man fick en överblick över alla gällande

författningar på det kyrkliga området.

Kyrkoförfattningsutredningens förslag, som i huvudsak innebar

att de centrala lagbestämmelserna om svenska kyrkan samlas i en

ny kyrkolag, har remissbehandlats. En sammanställning av

remissyttrandena

finns intagen i promemorian (Ds 1988: 31).

I detta sammanhang bör även nämnas en inom civildepartementet

upprättad promemoria ang. domkyrkornas förvaltning (KY 1634/89).

Kapitel 39 i regeringens förslag till kyrkolag i den del det behandlar

domkyrkornas förvaltning överensstämmer i huvudsak med de förslag

som lades fram i promemorian.

År 1987 tillsattes inom civildepartementet en arbetsgrupp med uppgift

att bl.a. göra en översyn av gällande bestämmelser för de

icke-territoriella församlingarna. Gruppen redovisade sina förslag

i promemorian "Icke-

territoriella församlingar i svenska kyrkan" i oktober 1989. Den

har remissbehandlats och har i huvudsak legat till grund för

kyrkolagsförslaget

i vad avser regleringen av de icke-territoriella församlingarna.

2. Sammanfattning av regeringens skrivelse

Förslaget innebär att alla lagregler av central betydelse för

svenska kyrkan samlas i en ny kyrkolag. Detta medför att lagen bara

innehåller sådana regler som i princip riktar sig endast till svenska

kyrkan och dess organ. Lagen delas in i tolv avdelningar och 47

kapitel

med sammanlagt drygt 680 paragrafer.

Ett stort antal lagar förs sålunda i huvudsak oförändrade över

till den nya kyrkolagen. Vissa redaktionella ändringar förekommer

och i några fall har även ändringar i sak gjorts i förhållande

till nu gällande ordning.

Av de nu gällande lagar som föreslås föras över till den

nya kyrkolagen kan nämnas --lagen (1982: 942) om svenska kyrkan

--lagen (1982: 943) om kyrkomötet

--församlingslagen (1988: 180)

--domkapitelslagen (1988: 181)

--kyrkofondslagen (1988: 182)

--lagen (1988: 183) om förvaltningen av kyrklig jord

--prästanställningslagen (1988: 184)

--kyrkliga indelningslagen (1988: 185)

--lagen (1989: 8) om kyrkomusiken i svenska kyrkan

Dessa lagar tillsammans med 1686 års kyrkolag samt ett större antal

andra kyrkliga författningar föreslås bli upphävda genom tillkomsten

av den nya kyrkolagen. Förslaget medför också vissa

konsekvensändringar

i ett antal nu gällande författningar.

Som framgått av exemplifieringen ovan kommer kyrkolagen att innehålla

lagar av olika konstitutionell karaktär. Sålunda finns lagregler

som kräver kyrkomötets medverkan enligt punkterna 9 och 10

övergångsbestämmelserna

till regeringsformen samt sådana regler om grunderna för de kyrkliga

kommunernas organisation och verksamhetsformer och deras befogenheter

som kräver lagform enligt punkt 13 i samma övergångsbestämmelser.

De sakliga ändringarna i förhållande till gällande rätt är

-- såvitt avser innehållet i detta betänkande -- i korthet följande.

--Domkapitlet skall utgöra styrelse för de medeltida domkyrkorna.

--Skyldigheten för församlingarna att hålla församlingskyrka

lagregleras.

--Reglerna om organisation och beslutsordning för de territoriella

församlingarna skall i huvudsak tillämpas på de icke-territoriella

församlingarna.

--Samma bestämmelser som gäller för de territoriella pastoraten

i fråga om den kyrkliga egendomen, prästanställningar och kyrkomusiken

skall tillämpas på de icke-territoriella pastoraten, med undantag

för hovförsamlingen.

--Stiftssamfällighetens befogenheter utökas till att även avse

främjande av församlingsarbete på andra språk än svenska,

finska, samiska och teckenspråk.

--För ledamöterna av kyrkomötet skall utses lika många ersättare.

I varje valkrets skall dock utses minst fyra ersättare.

--Valet av ledamöter och ersättare skall kunna ske i ett sammanhang.

--Valet av ersättare av kyrkomötet skall kunna överklagas på

samma sätt som gäller valet av ledamöter.

Den nya kyrkolagen föreslås träda i kraft den 1 januari 1993.

3. Allmänt om innehållet i förslaget till ny kyrkolag

Som utgångspunkt för bedömningen av vad en ny kyrkolag skall

innehålla anges i skrivelsen att den förutom regler om organisation

och verksamhetsformer inom svenska kyrkan också skall innehålla

sådana särskilda regler som främst riktar sig till kyrkliga organ.

Detta har bl.a. inneburit att förslaget på några principiella

punkter skiljer sig från det förslag som redovisats i

kyrkoförfattningsutredningens

slutbetänkande.

Det skall erinras om att kyrkomötet till andra kyrkolagsutskottet

hänvisat motion 1991: 73 om omredigering av kyrkolagen m.m. De

överväganden

och ställningstaganden som nämnda motion kan föranleda redovisas

därför i det utskottets betänkande om ny kyrkolag. Utskottet

utgår från att andra kyrkolagsutskottet kommer att från

konstitutionella

aspekter behandla kyrkolagsförslagets innehåll vad gäller lagen

om svenska kyrkan och medlemskapsreglerna.

Lagen om kyrkliga indelningsdelegerade, lagen om proportionellt

valsätt

samt lagen om kyrkofullmäktigeval

Kyrkoförfattningsutredningen har i sitt förslag tagit in lagreglerna

om val till kyrkofullmäktige med hänvisning till att de får anses

så viktiga för den kyrkliga verksamheten att det bör ingå i

den nya kyrkolagen. Däremot föreslogs att lagen om

indelningsdelegerade

inte borde inordnas i kyrkolagen av det skälet att reglerna inte

används så ofta. Inte heller reglerna om proportionellt valsätt

fanns med som del av kyrkolagen i kyrkoförfattningsutredningens

förslag.

I nu föreliggande förslag ingår i kyrkolagen såväl lagen om

kyrkliga indelningsdelegerade som reglerna om proportionellt valsätt,

de senare efter viss redaktionell bearbetning. Motivet till att lagen

om kyrkliga indelningsdelegerade skall ingå i kyrkolagen är enligt

skrivelsen att reglerna i allt väsentligt vänder sig till och

har huvudsaklig betydelse för kyrkliga organ.

I motsats till kyrkoförfattningsutredningen föreslår regeringen

dock att lagen om kyrkofullmäktigeval inte skall ingå i den nya

kyrkolagen. Som motiv för detta anförs i skrivelsen att ansvaret

för valens genomförande ligger på de borgerliga valmyndigheterna

och det är till dessa som reglerna i första hand riktar sig.

Församlingslagen

I kyrkoförfattningsutredningens förslag ingick den dåvarande

lagen om församlingar och kyrkliga samfälligheter i den nya

kyrkolagen.

Utredningen anför i sitt betänkande härom bl.a. (del 1 sid. 55):

"Vi har övervägt om de bestämmelser som föreslås bli införda

i fjärde kapitlet med hänsyn till deras karaktär av kommunallagsregler

och deras betydande omfång borde hållas utanför den nya kyrkolagen

och således ingå i en självständig lag. Den omständigheten

att skilda konstitutionella regler gäller för stiftandet och ändrandet

av de olika bestämmelser som sammanförts i förslaget till en

ny kyrkolag har vi inte bedömt vara ett skäl för att underlåta

att ta med dem i vårt förslag (se avsnitt 4.2). Inte heller

regelsystemets

omfång har utgjort något bärande skäl mot ett införande i

förslaget till en ny kyrkolag. Av betydelse är i stället att

reglerna är väl systematiserade och lättillgängliga genom

bl.a. en frikostig rubriksättning. Därvid är det också ovidkommande

om bestämmelserna återges i flera eller ett kapitel som i vårt

förslag."

Kyrkoförfattningsutredningens förslag överensstämmer i nu

aktuellt hänseende med föreliggande förslag. Bestämmelserna

i nuvarande församlingslag har sålunda utan ändring i sak men

med viss redaktionell bearbetning förts över till den nya kyrkolagen.

Av intresse i detta sammanhang är den kommunallagsreform för de

borgerliga kommunerna som träder i kraft den 1 januari 1992 i och

med den nya kommunallagen (SFS 1991: 900).

I regeringens skrivelse har gjorts vissa överväganden när det

gäller anpassningen av församlingslagen till den nya kommunallagen.

Det framhölls därvid att man borde avvakta resultatet av den då

ännu ej avslutade beredningen inom civildepartementet av det nya

kommunallagsförslaget innan man tar ställning till frågan huruvida

och i vilken utsträckning regleringen av de kyrkliga kommunerna

även i fortsättningen bör anpassas till lagstiftningen för

de borgerliga kommunerna.

Begravningslagen

I likhet med den bedömning kyrkoförfattningsutredningen gjort

ingår inte begravningslagstiftningen i förslaget till ny kyrkolag.

Motivet härför är enligt skrivelsen att kyrkolagen inte bör

innehålla regler som visserligen i stor utsträckning riktar sig

till svenska kyrkan men som också riktar sig till icke-kyrkliga

samhällsorgan

och som reglerar allmänt samhälleliga uppgifter.

I motion 1991: 15 hemställs

1.att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad

som i motionen anförts om en ny kyrkolag omfattande de i regeringens

skrivelse till kyrkomötet 1990: 1 upptagna kapitlen 1--10 och 27--46,

2.att kyrkomötet som sin mening ger regeringen tillkänna vad som

i motionen anförts om bearbetning av församlingslagen (1988: 180),

samt

3.att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad

som i motionen anförts om proportionella val.

UTSKOTTET

Utskottet förutsätter inledningsvis att lagändringar som genomförts

sedan skrivelsen överlämnades till kyrkomötet kommer att beaktas

i förslaget till riksdagen.

Under utskottets behandling har övervägts lämpligheten av att

lagen om kyrkofullmäktigeval lämnas utanför kyrkolagen. Utskottet

har dock funnit att de skäl kyrkoförfattningsutredningen åberopat

till stÖd för sitt ställningstagande inte väger lika tungt

som de motiv som anförs i skrivelsen till stöd för uppfattningen

att denna lag inte bör tas in i kyrkolagen. Detta ställningstagande

grundar sig framför allt på det förhållandet att lagen om

kyrkofullmäktigeval

i första hand riktar sig till de borgerliga valmyndigheterna.

Utskottet har vidare diskuterat huruvida nu gällande begravningslag

(1990: 1144) bör ingå i den nya kyrkolagen. Av begravningslagen

framgår att begravningsverksamheten är en angelägenhet för

de territoriella pastoraten inom svenska kyrkan. Härigenom har

klargjorts

att denna verksamhet är en lagreglerad uppgift för svenska kyrkan.

Enligt utskottets uppfattning är detta ett mycket starkt motiv till

att begravningslagen bör ingå som del i den nya kyrkolagen. På

grund härav förordar utskottet att denna lag på lämpligt sätt

infogas i lagförslaget.

Vad härefter gäller de önskemål som framförs i motion 1991:

15 har utskottet den uppfattningen att församlingslagen har en så

central betydelse för svenska kyrkan att den bör ingå i sin helhet.

Utskottet delar sålunda inte motionärernas uppfattning att lagen

därmed skulle få en underordnad ställning. Utskottet tror inte

heller att församlingslagens infogande i kyrkolagen kommer att

innebära

någon större nackdel för det eventuellt kommande arbetet med

att anpassa den till den nya kommunallagen.

Det ovan sagda medför också att utskottet i likhet med motionärerna

anser att tillkomsten av en ny lag på det borgerligt kommunala området

motiverar en bearbetning av de delar av förslaget till kyrkolag

som motsvaras av nu gällande församlingslag. Eftersom regleringen

av kyrkans organisation på lokalplanet är av kommunalrättslig

natur är det väsentligt att denna lagstiftning anpassas till den

som gäller på den borgerligt kommunala sidan. Detta gäller inte

minst ett sådant grundläggande kommunalrättsligt institut som

den kommunala besvärsrätten eller, med den terminologi som används

i den nya kommunallagen, laglighetsprövningen. Begrepp som "ersättare"

bör naturligtvis även användas i den kyrkokommunala lagstiftningen.

Det är emellertid nödvändigt att anpassningen sker med utgångspunkt

från att svenska kyrkan är ett evangeliskt-lutherskt trossamfund

och med hänsynstagande till den på lokalplanet rådande kyrkokommunala

strukturen. Detta bör ges regeringen till känna, vilket är innebörden

av den andra att-satsen i motion 1991: 15.

Utskottet utgår från att kyrkomötet bereds tillfälle att yttra

sig innan sådant lagförslag föreläggs riksdagen.

I motionen yrkas slutligen att kyrkolagsförslagets sista kapitel

om proportionellt valsätt skall utgå och ersättas med en allmän

hänvisning om i vilka fall proportionella val skall ske. De flesta

val inom kyrkan kan ske som proportionella val. Enligt utskottets

uppfattning är det därför av framför allt praktiska skäl

lämpligt att reglerna om proportionella val finns intagna i

kyrkolagen.

Härigenom kommer tillämpningen av dessa valregler att underlättas

vid genomförandet av de kyrkliga valen. Utskottet tillstyrker därför

inte bifall till motionen i denna del.

4. Lagförslaget avdelningsvis

Under detta avsnitt tar utskottet upp till behandling de avdelningar

i förslaget till ny kyrkolag som har hänvisats till utskottet.

Motioner hänförliga till förslaget tas upp under den avdelning

till vilka de enligt sitt innehåll hör hemma.

4.1 Fjärde avdelningen. Den kyrkliga indelningen.

4--10 kap.

Fjärde avdelningen innehåller bestämmelser om Sveriges indelning

i församlingar, pastorat, kontrakt och stift. Avdelningen innehåller

också regler om kyrkliga samfälligheter och om indelningsdelegerade.

Dessutom finns föreskrifter om namn på kyrkliga enheter.

Till fjärde avdelningen har överförts nu gällande bestämmelser

i kyrkliga indelningslagen (1988: 185) och lagen (1972: 229) om

kyrkliga

indelningsdelegerade.

Regleringen i 4 kap. beträffande de icke-territoriella församlingarna

är ny men överensstämmer i sak med den ordning som idag gäller.

I 5 kap. 4 § har den sakliga nyheten införts att även kyrklig

samfällighet får väcka fråga om ändrad församlingsindelning.

I 6 kap. 15 § och 8 kap. 11 § har tagits bort den möjlighet som

kammarkollegiet idag har att i vissa fall lämna över ärende

rörande den kyrkliga indelningen till regeringen för avgörande.

I 9 kap. har några formella bestämmelser i den nuvarande lagen

om kyrkliga indelningsdelegerade utelämnats då de saknar funktion.

Bestämmelserna i 10 kap. om namn på kyrkliga enheter är nya.

I kapitlet anges att det är den myndighet som beslutar om

indelningsändringen

eller samfällighetsbildningen som också skall fastställa namnet

på den kyrkliga enheten. I andra fall prövas namnfrågan av

kammarkollegiet.

I motion 1991: 3 hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär sådan ändring i lagen om

kyrkliga indelningsdelegerade att kyrkoherden blir självskriven

ledamot av indelningsdelegerades arbetsutskott.

I motion 1991: 37 hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen föreslår de ändringar

i förslaget till kyrkolag som angetts i motionen.

Under detta avsnitt behandlar utskottet den ändring som föreslås

under punkten 1 i motionen, nämligen att 4 kap. 5 § i kyrkolagen

ändras enligt följande:

"Ett kontrakt består av flera pastorat i ett stift. En av prästerna

i kontraktet förordnas som kontraktsprost. Andra icke-territoriella

församlingar än Hovförsamlingen tillhör det kontrakt, inom

vilket församlingskyrkan är belägen."

I motion 1991: 63 hemställs bl.a.

att kyrkomötet beslutar att i framställning till regeringen begära

sådant tillägg i regeringens skrivelse till kyrkomötet 1990:

1, avd. 4, kap. 5, §§ 22--24,

2.att den prästerliga ämbetslinjen representeras i

indelningsdelegerade

och dess arbetsutskott genom antingen kyrkoherde eller annan därtill

av kyrkoherden utsedd präst enligt samma regler som gäller för

kyrkoherde avseende kyrkofullmäktige och kyrkoråd,

3.att uppgifter som enligt särskild lag eller annan författning

ankommer på kyrkoråd må utföras av indelningsdelegerades

arbetsutskott.

I motion 1991: 80 hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990:

1 begär sådan ändring av 10 kap. 6 § att beslut om namn i ärenden

som avses i 1 och 2 §§ får överklagas även om inte själva

beslutet om indelningsändringar överklagas.

UTSKOTTET

Under utskottets överläggning rörande fjärde avdelningen i

kyrkolagsförslaget har aktualiserats bestämmelserna om tvist i

anledning av den ekonomiska regleringen vid ändringar i den kyrkliga

indelningen. Dessa bestämmelser har oförändrade flyttats över

på kyrkliga indelningslagen till kyrkolagsförslaget och finns där

intagna i 6 kap. 5 § och 3 st. och 8 kap. 7 §. Det framgår där

att tvister skall avgöras enligt lagen (1929: 145) om skiljemän.

I 6 § nämnda lag anges hur skiljemän skall utses vid oenighet

mellan parterna. Enligt den tolkning utskottet gjort av denna

bestämmelse

förutsätter dess tillämpning att det endast är två parter

som tvistar. Indelningsändringar kan dock många gånger beröra

fler än två kyrkokommuner. Om ett större antal av dessa blir

oeniga om den ekonomiska regleringen synes mot bakgrund av utskottets

tolkning av nu aktuell bestämmelse, denna inte kunna tillämpas.

Utskottet anser därför att bestämmelserna om hur tvister skall

lösas bör bli föremål för översyn. I det civilrättsliga

regelsystemet finns exempel på lagar som är tillämpliga när

fler än två parter tvistar.

Utskottet vill här peka på den ordning som valts i lagen (1904:

48) om samäganderätt. Situationen vid en pastoratsreglering eller

upplösning av en samfällighet kan många gånger bli snarlik den

som uppstår när samfälld egendom skall förvaltas av eller delas

mellan flera ägare.

Med hänvisning till det ovan anförda förordar utskottet sålunda

att en översyn görs av bestämmelserna i kyrkolagsförslaget

vad beträffar tvister i anledning av den ekonomiska regleringen

vid indelningsändringar.

Motionerna 1991: 3 och 1991: 63, den senare såvitt avser den del

som detta utskott har att behandla, berör kyrkoherdens ställning

i kyrkliga indelningsdelegerade och dess arbetsutskott.

Bestämmelser om kyrkliga indelningsdelegerade finns i kyrkliga

indelningslagen

och i lagen (1972: 229) om kyrkliga indelningsdelegerade.

Bestämmelserna

har i sak oförändrade flyttats över till 5, 6, 8 och 9 kap.

i kyrkolagsförslaget. Indelningsdelegerade och dess arbetsutskott

är närmast att betrakta som någon form av interimistiska

kyrkokommunala

organ som får utses i samband med ändringar i den kyrkliga

indelningen.

Sålunda kan vid exempelvis ändringar i församlingsindelningen

den beslutande myndigheten bestämma att församlingen enligt den

nya indelningen skall företrädas av indelningsdelegerade. Detta

gäller till dess indelningsändringen träder i kraft. Den

beslutanderätt

som tillkommer kyrkofullmäktige utövas sålunda av företrädare

för församlingen enligt den nya indelningen. Regleringen av kyrkliga

indelningsdelegerade finns intagen i 9 kap. kyrkolagsförslaget.

Där finns bl.a. bestämmelser om valbarhet, sammanträden, närvarorätt,

arbetsutskott och ordförandeskapet.

Den slutsats om kyrkoherdens ställning i såväl indelningsdelegerade

som dess arbetsutskott som dras i de bägge motionerna är riktig.

Den prästerliga ämbetslinjen finns sålunda, som läronämnden

konstaterat i sitt yttrande, inte företrädd i uppbyggnadsskedet

av en ny kyrklig kommun.

Utskottet delar motionärernas uppfattning att ämbetslinjen bör

vara företrädd i indelningsdelegerades arbetsutskott enligt samma

principer som gäller för kyrkoherdens ställning enligt

församlingslagen.

Berör indelningsändringen flera pastorat bör det enligt utskottets

mening ankomma på domkapitlet att efter framställan från

stiftsstyrelsen

förordna en av kyrkoherdarna att vara ledamot och en annan att vara

dennes ersättare i arbetsutskottet. Bestämmelse härom bör

lämpligen införas i förslagets 9 kap. 15 §. Ändringen torde

även medföra vissa konsekvensändringar i kapitlet. Utskottet

utgår från att detta kommer att beaktas i samband med den begärda

revisionen.

Vad gäller tredje att-satsen i motionen 1991: 63 bör framhållas

att uttryckliga lagregler saknas om vilka uppgifter och befogenheter

som tillkommer indelningsdelegerades arbetsutskott. Rent

kyrkokommunalt

är det dock att jämställa med kyrkorådet i en församling

eller samfällighet.

Det framgår av 5 kap. 20 § 2 st. i lagförslaget att befintliga

kyrkokommunala organ enligt den äldre indelningen endast får besluta

i frågor som uteslutande avser den befintliga kyrkokommunen och som

inte har verkan efter den nya indelningens ikraftträdande. Frågor

som har verkan efter indelningens ikraftträdande och avser den nya

kyrkokommunen ankommer däremot uteslutande på indelningsdelegerade

och dess arbetsutskott.

Det syftemål som motionärerna i nu aktuell fråga önskar uppnå

synes enligt utskottets uppfattning därmed vara tillgodosett redan

inom ramen för gällande lagstiftning. Anledning saknas därför

att tillstyrka bifall till motionen i denna del.

Beträffande motionsyrkandet under punkt 1 i motion 1991: 37 kan

först konstateras att det av 4 kap. 4 § 2 st. kyrkolagsförslaget

framgår att varje icke-territoriell församling utgör ett pastorat.

I nu gällande kyrklig indelningslag (1988: 185) anges i 1 kap. 4 §

att ett kontrakt består av flera pastorat i ett stift. Enligt 4 kap.

1 § beslutar stiftsstyrelsen om ändringar i kontraktsindelningen.

Stiftsstyrelsen skall vidare enligt 2 § verka för en ändamålsenlig

kontraktsindelning och får själv ta upp frågor om ändring i

indelningen. Här angivna bestämmelser i kyrkliga indelningslagen

föreslås oförändrade överflyttas till avdelningen om den

kyrkliga indelningen i den nya kyrkolagen (7 kap. 1 § 2 st. och 7

kap. 2 § 1 st.).

Det ankommer sålunda på stiftsstyrelsen att bestämma vilka pastorat,

inklusive de icke-territoriella, som skall ingå i de olika kontrakten

i stiftet. Enligt utskottets mening saknas anledning att i lag

ytterligare

reglera förutsättningarna för stiftsstyrelsens befogenheter

i nu aktuellt avseende.

Vad däremot gäller den under samma punkt i motionen påtalade

risken för missuppfattning delar utskottet motionärens bedömning

i denna del. Hela 5 § i 4 kap. bör därför få följande lydelse:

"Ett kontrakt består av flera pastorat i ett stift. En av prästerna

i kontraktet förordnas som kontraktsprost."

I motion 1991: 80 konstateras att beslut i ärenden om namn på kyrkliga

enheter inte kan överklagas särskilt. Motivering härför saknas

i skrivelsen.

Enligt utskottets uppfattning är detta inte tillfredsställande

och utskottet tillstyrker därför bifall till motionen. 10 kap.

6 § bör sålunda ges följande lydelse: "Stiftsstyrelsens beslut

i ärenden som avses i 1 och 2 §§ får överklagas hos kammarkollegiet

av berörda församlingar och kyrkliga samfälligheter. Kammarkollegiets

beslut i ärenden som avses i 3 § får inte överklagas."

4.2 Femte avdelningen. Den lokala organisationen

11--22 kap.

Femte avdelningen innehåller bestämmelser om organisation och

verksamhetsformer

för församlingar och kyrkliga samfälligheter på lokalnivå.

Till femte avdelningen har överförts större delen av nu gällande

bestämmelser i församlingslagen (1988: 180). Viss redaktionell

bearbetning har gjorts. Bl.a. har införts ett nytt kapitel (12 kap.)

i vilket har samlats reglerna om de förtroendevalda. Denna systematik

är anpassad till den nya kommunallagen.

De sakliga nyheterna är få.

I 16 kap. 1 § lagförslaget har införts en bestämmelse om senaste

dag för stiftsstyrelsens fastställelse av antalet ledamöter

i kyrkofullmäktige i samfällighet. Bestämmelse härom saknas

i nu gällande församlingslag.

I 20 kap. om revision har i 9 § en anpassning gjorts till motsvarande

bestämmelse i den nya kommunallagen. Den enda sakliga ändringen

i förhållande till gällande rätt är en ändring av sättet

att beräkna när preskriptionstiden skall börja löpa.

I motion 1991: 21 hemställs

att kyrkomötet föreslår regeringen att 17 kap. 17 § i förslaget

till kyrkolag ändras så att kravet på att kallelse till

kyrkorådssammanträde

skall anslås på församlingens anslagstavla upphör.

I motion 1991: 37 hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande till regeringen föreslår de ändringar

i förslaget till kyrkolag, som angetts i motionen.

Under detta avsnitt behandlar utskottet de ändringar som föreslås

under punkterna 2 och 3 i motionen, vari föreslås

dels att 11 kap. 8 § i kyrkolagen ändras enligt följande:

"I en församling utövas beslutanderätten på kyrkostämma eller

av kyrkofullmäktige, om inte annat följer av 12 §.

dels att 17 kap. 31 § 2 st. ändras enligt följande:

"Kyrkoherden eller någon annan präst som avses i 5 § andra stycket

har dock alltid rätt att närvara i annan nämnd och delta i

överläggningarna."

I motion 1991: 48 hemställs

att kyrkomötet som sin mening ger regeringen till känna vad i

motionen anförts om ett tidigareläggande av tillträdesdagen

för de nyvalda kyrkofullmäktige.

I motion 1991: 52 hemställs

att kyrkomötet hos centralstyrelsen anhåller att denna låter utreda

förutsättningarna för en ändring av församlingslagen så

att samfälligheter kan bildas med hänsynstagande till skilda lokala

förutsättningar.

I motion 1991: 54 hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär en sådan ändring i

församlingslagen

som föreslås i motionen.

Den yrkade ändringen innebär att det skall klart utsägas i lagen

att en församling inte kan vidta åtgärder vad avser byggnad och

dess fasta inredning utan att samfälligheten godkänner åtgärderna.

I motion 1991: 65 hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring

i församlingslagen (7 kap. 5 §) att antalet valda ledamöter i

ett direktvalt kyrkoråd skall vara udda och inte mindre än elva.

I motion 1991: 78 hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990:

1 begär ändringar av 15 kap. förslag till ny kyrkolag av innebörd:

1.att församlingarna skall kunna träffa överenskommelse om även

suppleanter när delegerade skall utses första gången

2.att det bör ankomma på församlingsdelegerade -- och församlingarna

när delegerade skall utses första gången -- att besluta om antalet

suppleanter

3.att någon bestämd tidsfrist för beslut om suppleanter bör inte

finnas.

I motion 1991: 82 hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990:

1 begär sådan ändring av 18 kap. 4 § punkt 4 förslag till ny

kyrkolag att vad där sägs om gemensamt kyrkoråd måtte avse även

sådant kyrkoråd i flerpastoratssamfällighet.

I motion 1991: 90 hemställs

att kyrkomötet hemställer hos regeringen att till begravningslagen

fogas en särskild bestämmelse som ger myndigheten rätt att

tillhandahålla

askurnor och kistor samt gravanordningar.

UTSKOTTET

Utskottet vill till en början erinra om vad tidigare anförts om

behovet av bearbetning av denna avdelning av kyrkolagsförslaget

med hänsyn till tillkomsten av ny kommunallag på den borgerligt

kommunala sidan. Även om det sålunda finns anledning att förutsätta

att femte avdelningen kommer att bli föremål för bearbetning

bör påtalas vissa brister och felaktigheter i det nu föreliggande

förslaget. Det som anges i det följande skall inte uppfattas som

uttömmande, utan får snarare ses som en exemplifiering i syfte

att understryka vikten av en grundlig bearbetning inte minst från

redaktionell och språklig synpunkt.

--12 kap. 2 § sista meningen synes vara onödig.

--Användningen av de personliga pronomenen han och hon i 12 kap.

7 § 2 st. 2 p. och 12 kap. 9 § är inte konsekvent. Utskottet

förordar

här det användningssätt som föreslås i kyrkoförfattningsutredningens

slutbetänkande, del 1, under avsnittet 4.3.1. Den språkliga

bearbetningen.

--13 kap. 14 § reglerar rätten att delta i fullmäktiges

överläggningar.

Rätten att närvara skall inte regleras i detta stadgande. Fullmäktiges

sammanträden är ju offentliga sammankomster, varför en bestämmelse

om närvarorätt i detta sammanhang kan missförstås.

--Begreppen "mer än hälften av ledamöterna" i 13 kap. 21 § och

"enkel majoritet" i 13 kap. 24 § 3 st. syftar i detta sammanhang på

samma sak. Sådant bör undvikas i lagtext.

--13 kap. 28 § 3 st. 3 p. anger att protokollet skall redovisa hur

ledamöterna och suppleanterna har röstat vid öppen omröstning.

Suppleanter har ingen rösträtt.

Motion 1991: 21 berör förenklingar i kallelseförfarandet till

sammanträde med kyrkorådet. 1989 års kyrkomöte avslog på hemställan

av kyrkolagsutskottet (KL 1989: 2) en motion av samma innehåll som

denna. Som motiv för sin hemställan anförde utskottet.

"Församlingar och samfälligheter torde i allmänhet ha antagit

reglemente för sina kyrkoråd med särskilda föreskrifter om

kallelseförfarandet. Genom att dessa föreskrifter tar över lagens

bestämmelser undviks de olägenheter som måhända kan vara förenade

med lagens mer omständliga kallelseförfarande. Enligt utskottets

mening saknas därför anledning att föreslå den av motionären

önskade lagändringen."

Utskottet har inte funnit anledning att frångå det ställningstagande

som gjordes av 1989 års kyrkomöte i denna fråga. Utskottet hemställer

därför om avslag på motionen.

Vad gäller avsnitt 2 och 3 i motion 1991: 37 föreslås några

redaktionella ändringar i 11 kap. 8 § och 17 kap. 31 §

kyrkolagsförslaget

i, enligt motionärens uppfattning, klarläggande och förtydligande

syfte. Utskottet har inte kunnat finna att de aktuella lagrummen

inrymmer

några oklarheter och anser följaktligen inte att de av motionären

yrkade ändringarna skulle innebära någon förbättring. Utskottet

avstyrker därför bifall till motionen i denna del.

I motion 1991: 48 begärs sådan lagändring att de nyvalda

kyrkofullmäktiges

mandatperiod tidigareläggs till den 1 november valåret. Syftet

därmed skulle vara att ge de nyvalda budgetansvaret redan det första

året av mandatperioden.

Ett genomförande av den föreslagna lagändringen skulle innebära

en anpassning till den ordning som idag gäller i de borgerliga

kommunerna.

Frågan om en tidigareläggning av kyrkofullmäktiges mandatperiod

har varit föremål för överväganden i andra sammanhang. Önskemål

härom har dock inte kunnat tillgodoses med hänvisning till tidpunkten

för de kyrkliga valen. Det är sålunda inte praktiskt möjligt

för valmyndigheterna att göra den erforderliga röstsammanräkningen

på den tid som i sådant fall skulle stå dem till buds. Detta skulle

kräva en tidigareläggning av tidpunkten för valen, en fråga

som dock bör tas upp i ett större sammanhang.

Med hänvisning härtill avstyrker utskottet bifall till motionen.

I motion 1991: 52 framförs önskemål om vidgade möjligheter

att bilda samfälligheter. För samfälligheter av det slag som

åsyftas i motionen, dvs. flerpastoratssamfälligheter, gäller

1 kap. 6 § i den nuvarande församlingslagen. Bestämmelsen föreslås

i sak oförändrad flyttas över till 11 kap. i kyrkolagen.

Flerpastoratssamfälligheter får sålunda bildas för att sköta

en, flera eller alla församlingsangelägenheter. Nu gällande

lagstiftning ger sålunda stora möjligheter till alternativa

samverkansformer

inom ramen för den kyrkokommunala kompetensen. Som villkor härför

gäller härutöver den, utan ändring till kyrkolagsförslaget

överförda, bestämmelsen att pastoraten skall vara överens

eller att den tilltänkta samfällighetsbildningen skall vara till

övervägande och varaktig fördel för berörda pastorat, 8

kap. 3 § kyrkolagsförslaget. Enligt utskottets mening möjliggör

redan nu gällande lagstiftning bildandet av samfälligheter med

hänsynstagande till de skilda lokala förutsättningar som kan

finnas. Motionärens önskemål är därmed tillgodosett, varför

utskottet inte tillstyrker bifall till motionen.

Motion 1991: 54 tar upp frågan om kompetensfördelningen mellan

en församling och en total samfällighet. Utskottet har tagit del

av en dom i ett kommunalbesvärsmål av kammarrätten i Göteborg,

meddelad 1991--04--23 i mål 5680--1990. Domen berör den i motionen

aktualiserade frågeställningen men innebär inte enligt utskottets

uppfattning i något avseende ett frångående av hittills gällande

principer.

I proposition 1987/88: 31 Ny organisation på lokal- och stiftsplanet

i svenska kyrkan m.m. anför departementschefen bl.a. följande.

"Jag vill också betona att den föreslagna kompetensfördelningen

inte skall ses som ett hinder för en församling att själv med

frivilliga medel och gåvor bekosta den ytterligare utsmyckning som

församlingen anser önskvärd. I den mån den fasta inredningen

berörs kan en förändring inte vidtas utan överenskommelse

med pastoratet."

Med detta uttalande anser utskottet det klarlagt att en församling

inte kan vidta åtgärder vad avser byggnad eller dess fasta inredning

utan att detta medgivits av samfälligheten. Någon lagändring

är enligt utskottets mening därmed ej påkallad för att uppnå

syftet med motionen. Motionen bör därför avslås.

I motion 1991: 65 hemställs om en ändring i församlingslagen

av innebörd att antalet ledamöter i direktvalt kyrkoråd, inklusive

den självskrivne ledamoten, skall vara jämnt. Bestämmelsen om

antalet ledamöter i direktvalt kyrkoråd har oförändrad flyttats

över till 17 kap. 8 § kyrkolagsförslaget.

Utskottet vill med anledning härav peka på att den av motionären

önskade förändringen står i strid med den allmänt accepterade

principen att antalet ledamöter i styrelser och beslutande organ

bör vara udda.

Ett jämnt antal röstande får till konsekvens att lottning måste

tillgripas i de fall det uppstår lika röstetal och ärendet gäller

val eller tillsättning av tjänst. Detta är enligt utskottets

mening en inte önskvärd situation. Utskottet avstyrker därför

motionen.

I motion 1991: 78 riktas erinringar mot de bestämmelser i

församlingslagen

som reglerar suppleanter i församlingsdelegerade och som oförändrade

återfinns i 15 kap. 1--3 §§. Utskottet delar motionärens uppfattning

att suppleanter skall kunna utses första gången och tillstyrker

därför på de grunder som anförs i motionen bifall till densamma.

I motion 1991: 82 yrkas ändring i en från församlingslagen i

oförändrat skick till 18 kap. 4 § punkt 4 kyrkolagsförslaget

överförd bestämmelse om delegation. Bestämmelsen reglerar

de möjligheter som en samfällighets kyrkoråd har att delegera

beslutanderätt till kyrkoråd i församling eller till ett gemensamt

kyrkoråd mellan två eller flera församlingar i pastoratet.

Den slutsats som dras i motionen synes i och för sig vara riktig.

Lagtexten anger att delegation kan ske till ett för församlingarna

inom pastoratet gemensamt kyrkoråd. I de fall församlingarna ligger

i olika pastorat, torde denna form av delegation inte vara tillåten.

Utskottet menar dock att detta inte är något större problem.

För det första är förekomsten av gemensamma kyrkoråd relativt

sällsynt, i synnerhet vad gäller sådana som utsetts från församlingar

i olika pastorat. För det andra saknas enligt utskottets uppfattning

anledning att främja tillkomsten av ytterligare kyrkoråd av nu

nämnd natur. Ett bättre och mer ändamålsenligt sätt att samverka

församlingar emellan är att använda sig av de olika typer av

samfällighetsbildningar som lagen ger möjlighet till. Utskottet

är därför inte berett att tillstyrka bifall till motionen.

I motion 1991: 90 framförs önskemål om rätt för kyrkogårdsmyndighet

att tillhandahålla askurnor, kistor och gravanordningar.

Frågan om kyrkokommunernas rätt att tillhandahålla kistor och

urnor har behandlats i promemorian Begravningskostnader för enskilda,

som överlämnades till civildepartementet i december 1986. I

promemorian

föreslogs att församlingens kompetens skulle utvidgas till att

omfatta begravningstjänst. Med begravningstjänst avsågs i promemorian

församlingens möjligheter att med skattemedel bidra och stödja

verksamhet inom begravningsväsendets område i syfte att minska

kostnaderna för den enskilde i samband med dödsfall. Som exempel

på åtgärder hänförliga till begravningstjänst angavs att

församlingen tillhandahåller fria kistor och urnor samt svarar

för transporten. Utredningsmannen hade genom en enkät noterat

att i praxis förekom en viss fri begravningstjänst som gick utanför

församlingens legala kompetens. Lagstiftningen borde därför

enligt utredarens mening anpassas till gällande praxis. Vidare borde

överlämnas åt kyrkokommunerna själva att besluta om vilken

begravningshjälp de var villiga att erbjuda sina invånare.

Vid 1987 års kyrkomöte aktualiserades frågan genom en motion om

enskildas kostnader för transporter vid gravsättning på hembygdens

kyrkogård. Kyrkolagsutskottet noterade i sitt betänkande (1987:

11) att svenska kyrkans centralstyrelse avgett yttrande över

promemorian

om enskildas begravningskostnader. Utskottet såg, liksom

centralstyrelsen,

positivt på ett införande av begravningstjänsten i den kyrkokommunala

kompetensen men ansåg att dittillsvarande utredning inte gav svar

på alla frågor om effekterna av förslaget eller om alternativa

lösningar.

Förslaget om en utvidgning av församlingens kompetens behandlades

i propositionen 1987/88: 31 om ny organisation på lokal- och

stiftsplanet

i svenska kyrkan, m.m. I propositionen avvisades förslaget med

hänvisning

bl.a. till vad kyrkomötet anfört.

Frågan om enskildas begravningskostnader utreddes ytterligare av

begravningskostnadsutredningen som i sitt betänkande (SOU 1990:

82) Vad kostar begravningar -- vem betalar? bl.a. gav en samlad bild

av kostnaderna för olika typer av tjänster vid begravning. Utredningen

redovisade vidare behovet av samhällsstöd till enskilda för

sådana kostnader.

Mot angivna bakgrund anser utskottet, liksom motionären, att det

bör falla inom den kyrkokommunala kompetensen att svara för

begravningstjänst.

Uppgiften bör dock inte vara obligatorisk. Enligt utskottets mening

bör begreppet begravningstjänst avse varor och tjänster som

är ofrånkomliga i samband med en begravning, exempelvis kistor

och urnor. Med den av utskottet angivna definitionen är däremot

en gravanordning inte hänförlig till begravningstjänst.

Den lagbestämmelse som vidgar församlingens kompetens till att

innefatta begravningstjänst bör införas i 11 kap. 1 § punkt 6

kyrkolagen.

4.3 Sjätte avdelningen. Den regionala organisationen.

23 -- 26 kap.

Sjätte avdelningen innehåller bestämmelser om organisation och

verksamhetsformer för stiftssamfälligheter och dess olika organ.

I avdelningen tas också in föreskrifter om domkapitlen och om

biskopens

uppgifter.

Till sjätte avdelningen har, såvitt avser de kapitel som detta

utskott skall behandla, överförts vissa av nu gällande bestämmelser

i församlingslagen samt vissa av nu gällande bestämmelser i

lagen om förvaltning av kyrklig jord.

De sakliga nyheterna finns i 23 kap. I kapitlets 2 § utökas

stiftssamfällighetens

befogenheter till att avse främjande av församlingsarbete även

på andra språk än svenska, finska, samiska och teckenspråk. I

3 § 3 st. har i förtydligande syfte förts in vissa förfaranderegler

när det gäller stiftsfullmäktiges beslut om utvidgad verksamhet.

I motion 1991: 79 hemställs

att kyrkomötet i sitt yttrande över regeringens skrivelse 1990:

1 begär ändring av 24 kap. 5 § 3 p. förslag till ny kyrkolag

i enlighet med vad som anförts i motionen.

UTSKOTTET

Under utskottets överläggningar om sjätte avdelningen i förslaget

till ny kyrkolag har uppmärksammats den ändrade formuleringen

av stiftssamfällighetens kompetens vad gäller församlingsarbete

på andra språk. Nuvarande formulering i 1 kap. 8 § 1 st. 2 p. är

"-- församlingsarbete bland finskspråkiga, samer och teckenspråkiga

--" Motsvarande formulering i lagförslaget 23 kap. 2 § 1 st. 2 p.,

är "-- församlingsarbete bland teckenspråkiga samt på finska,

samiska och andra språk --". Förutom den vidgade kompetensen vad

avser verksamhet även på andra språk innebär den förändrade

formuleringen i vart fall i språkligt avseende en förändring

i sak. Huruvida detta har varit avsett undandrar sig utskottets

bedömning.

Utskottet vill dock för sin del betona att detta ej bör vara lagens

innebörd. För att undanröja den oklarhet som den förändrade

formuleringen kan ge upphov till förordar utskottet att bestämmelsen

får en sådan lydelse att det framgår att det är bland människor

med annat modersmål än svenska som verksamheten skall främjas.

23 kap. 2 § 2 bör därför ges följande lydelse:

2. "främja församlingsarbete bland teckenspråkiga och bland dem

som talar finska, samiska eller andra språk,"

I motion 1991: 79 aktualiseras vissa problem som kan uppstå vid

tillämpningen

av bestämmelsen om suppleanters tjänstgöring i stiftsfullmäktige.

Bestämmelsen finns intagen i 24 kap. 5 § 3 p. kyrkolagsförslaget

och har oförändrad flyttats över från 6 kap. 23 § 3 församlingslagen.

Nuvarande församlingslag bygger i stora delar på 1982 års lag

om församlingar och kyrkliga samfälligheter. De delar som behandlar

stiftssamfälligheten var vid tillkomsten helt nya eftersom motsvarande

kyrkokommunala organisation inte funnits tidigare. Förebild för

bestämmelserna om stiftssamfällighetens beslutande organ,

stiftsfullmäktige,

kom i stor utsträckning att hämtas från dem som gällde för

kyrkofullmäktige i samfällighet. Sålunda anges i specialmotiveringen

till nu aktuell bestämmelse (prop. 1987/88: 31) att denna i huvudsak

överensstämmer med vad som gäller för kyrkofullmäktige i

samfällighet. Ytterligare motivuttalanden saknas.

Reglerna om suppleantinträde i kyrkofullmäktige i samfälligheter

och, efter tillkomsten av nuvarande församlingslag, i

stiftsfullmäktige

bygger bl.a. på att suppleanter från viss valkrets kan inträda

för ordinarie ledamot i annan valkrets. En förutsättning härför

är dock att samtliga suppleanter från visst parti i den senare

valkretsen har förhinder.

Beträffande kyrkofullmäktige i samfällighet gäller att samtliga

ledamöter i detta organ har utsetts vid direkta val enligt

bestämmelserna

om kyrkofullmäktigeval. Dessa ledmöter och deras suppleanter kan

otvetydigt härledas till visst parti, eftersom giltig valsedel vid

kyrkofullmäktigeval förutsätter en partibeteckning.

I stiftsfullmäktige är förhållandena annorlunda. Stiftsfullmäktige

utses genom indirekta val i den meningen att ledamöter och suppleanter

väljs kontraktsvis (valkretsvis) av elektorer utsedda från de i

kontraktet ingående församlingarna. För val till stiftsfullmäktige

gäller i princip samma regler som för val av kyrkoråd och nämnder,

dvs. majoritetsval eller val enligt bestämmelserna i lagen om

proportionellt

valsätt. Vid majoritetsval saknar den formella partitillhörigheten

betydelse. Vid proportionellt valsätt skall däremot kandidaterna

finnas upptagna på en valsedel på vilken en gruppbeteckning måste

anges. Slutsatsen härav blir att ledamöterna och suppleanterna

i stiftsfullmäktige inte entydigt kan sägas tillhöra visst parti.

En bokstavstrogen tillämpning av bestämmelserna om suppleantinträde

i stiftsfullmäktige kan därmed ej ske.

Utskottet kan sålunda konstatera att det råder viss oklarhet om

den exakta tillämpningen av denna regel i stiftsfullmäktige.

Det bör dock noteras att reglerna ännu inte varit i bruk en hel

mandatperiod. Enligt utskottets mening är det därför lämpligt

att avvakta med eventuella ändringsinitiativ till dess man vinner

erfarenhet av bestämmelsernas tillämpning i praxis.

Utskottet vill däremot betona vikten av att nu rådande system,

med möjlighet att låta suppleant inträda från annat kontrakt/valkrets,

bevaras. Det är viktigt att så långt möjligt minimera risken

för eventuella vakanser bland ledamöterna. Ett bifall till motionen

skulle enligt utskottets mening nämligen medföra att suppleanter

endast kan inträda för ordinarie ledamot i samma valkrets. Med

hänsyn härtill är utskottet inte berett att tillstyrka bifall

till motionen.

4.4 Tionde avdelningen. Kyrkomusiken 38 kap.

Tionde avdelningen innehåller bestämmelser om kyrkomusiken i svenska

kyrkan och om kyrkomusiker.

Till tionde avdelningen har överförts nu gällande bestämmelser

i lagen (1989: 8) om kyrkomusiken i svenska kyrkan. Genom en ändring

i lagen (1991: 365) har behörighetskravet för tjänst som organist

eller kantor utvidgats till att gälla även avlagd examen i övriga

nordiska länder. Denna ändring har även överförts till kyrkolagen.

I motion 1991: 6 hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär sådan ändring av lagen

att en vidgad möjlighet till överklagande införs när det gäller

tillsättning av kyrkomusiker.

I motion 1991: 11 hemställs

att kyrkomötet hos regeringen begär förslag till sådan ändring

att i anslutning till 38 kap. 9 § förslaget till kyrkolag införs

en bestämmelse om att för att vara behörig att inneha kyrkomusikalisk

tjänst ska man tillhöra svenska kyrkan.

UTSKOTTET

I motion 1991: 6 föreslås vidgad rätt att överklaga beslut

om tillsättning av kyrkomusiker.

Regleringen i detta ämne föreslås utan ändring i sak överföras

till den nya kyrkolagen. Sålunda framgår av 38 kap. 12 § att

kyrkomusikertjänsten

tillsätts av kyrkorådet eller i flerförsamlingspastorat av

tillsättningsnämnd.

Beslut i tillsättningsärenden överklagas enligt 38 kap. 21 §

i den ordning som gäller för kommunalbesvär.

Av detta följer att beslut i tillsättningsärende endast får

överklagas av den som är folkbokförd i pastoratet och av en

församling som ingår i ett flerförsamlingspastorat. Vidare gäller

att ett överklagat beslut endast kan bli föremål för en

legalitetsprövning.

Beslutets lämplighet kan sålunda inte prövas.

Nu angiven ordning är en konsekvens av den nyligen genomförda

kyrkomusikerreformen. Att utöka kretsen av dem som kan överklaga

eller att vidga besvärsprövningen skulle komma i strid med de

allmänna principer som gäller för överklagande av kyrkokommunala

beslut. Utskottet finner inte tillräckliga skäl att frångå dessa

principer varför motionen bör avslås.

I motion 1991: 11 hemställs att krav på tillhörighet till svenska

kyrkan skall införas som villkor för behörighet till

kyrkomusikertjänst.

Denna frågeställning har bl.a. behandlats av 1988 års kyrkomöte.

I motion 1988: 18 framfördes krav på obligatoriskt medlemskap i

svenska kyrkan för kyrkomusiker. Skälet härtill ansågs vara

kyrkomusikerns ansvar inom en så vital del av församlingens liv

som gudstjänsten.

Kyrkomötets utbildningsutskott avstyrkte bifall till motionen med

hänvisning till att det inte var önskvärt att särbehandla

en kategori av i kyrkan anställda lekmän. Frågan om medlemskap

för kyrkligt anställda borde lösas i ett sammanhang. Vid kyrkomötets

behandling av ärendet beslöt dock kyrkomötet i enlighet med

motionärens förslag, vilket gavs regeringen tillkänna.

I regeringens proposition 1987/88: 144 Musiken i svenska kyrkan

behandlades

frågan om krav på medlemskap i svenska kyrkan för kyrkomusiker.

Departementschefen avvisade dock på sid. 28 i propositionen den tanken

med följande motivering:

"Utredningen har vidare diskuterat om medlemskap i svenska kyrkan

bör vara en förutsättning för anställning som kyrkomusiker,

något som även har tagits upp av många remissinstanser. Det kan

finnas principiella skäl som talar för ett sådant krav. Liksom

utredningen anser jag emellertid föga vunnet med en sådan regel.

Det är viktigare att det av medarbetaren kan förutsättas en

lojalitet mot kyrkans arbete än att lyfta fram något formellt krav

på medlemskap. Ett sådant krav är inte som jag ser det någon

garanti för den nödvändiga lojaliteten. Det kan också framhållas

att något motsvarande krav inte har uppställts när det gäller

andra kategorier av församlingsarbetare och att det är svårt

att se varför kyrkomusikerna skulle särbehandlas i detta hänseende.

Jag är därför inte beredd att som ett formellt behörighetsvillkor

för kyrkomusiker föreslå krav på medlemskap i kyrkan."

I samband med riksdagsbehandlingen av propositionsförslaget togs

frågan om kravet på medlemskap upp av kulturutskottet. I anledning

av motion Kr 28 (yrkande 4 och 5) avstyrkte utskottet en

författningsmässig

reglering av frågan om medlemskap i svenska kyrkan. Motiven var dels

att frågan om dop och kyrkotillhörighet fortfarande var under

övervägande

i svenska kyrkan dels en i oktober 1988 utfärdad rekommendation

från Svenska kyrkans församlings- och pastoratsförbund. I denna

rekommenderade förbundsstyrelsen att det vid antagande av

befattningsbeskrivningar

och vid ledigförklarande av befattningar inom den verksamhet i

församlingarna

som avser gudstjänstliv, undervisning, diakoni, evangelisation,

barn- och ungdomsarbete -- för anställningens erhållande och

bibehållande -- skulle ställas som krav att befattningshavaren

skall tillhöra svenska kyrkan.

Lagen om kyrkomusiken i svenska kyrkan kom följaktligen inte att

innehålla något krav på medlemskap. De allmänna behörighetsvillkoren

finns i lagförslaget intagna i 38 kap. 9--11 §§.

Utskottet anser att det framför allt av principiella skäl är

motiverat att som villkor för innehav av kyrkomusikertjänst ställa

krav på medlemskap i svenska kyrkan. De motiv som i olika sammanhang

anförts mot en sådan ordning har enligt utskottets mening inte

tillräcklig tyngd. Utskottet föreslår därför, såsom motionären

yrkat, att 38 kap. i förslaget till ny kyrkolag kompletteras med

en bestämmelse av innehåll att medlemskap i svenska kyrkan skall

vara ett behörighetskrav för innehav av sådan kyrkomusikertjänst

som avses i detta kapitel.

4.5 Elfte avdelningen. Den kyrkliga egendomen

39, 41 och 42 kap.

Elfte avdelningen innehåller bestämmelser om domkyrkor och

församlingskyrkor,

om förvaltningen av den kyrkliga jorden samt om kyrkofonden.

Till denna avdelning har, såvitt avser de kapitel som detta utskott

skall behandla, överförts större delen av nu gällande bestämmelser

i lagen om förvaltningen av kyrklig jord samt kyrkofondslagen.

De sakliga nyheterna under detta avsnitt gäller framför allt

förvaltningen

av de medeltida domkyrkorna. En enhetlig form för deras förvaltning

införs. Domkapitlet skall utgöra styrelse för domkyrkan. Ytterligare

en lekman, som utses av domkyrkoförsamlingens kyrkoråd, skall ingå

som ledamot i domkapitlet när det fungerar som domkyrkans styrelse.

Bestämmelserna härom har intagits i 27 kap. 6 §. Regeringen kommer

härutöver att meddela särskilda föreskrifter om den byggnadstekniska

expertis som domkyrkostyrelsen bör ha tillgång till. Nuvarande

befattningar som domkyrkosyssloman slopas därmed.

Ingen ändring görs vad gäller förvaltningen av Lunds domkyrka.

Samtliga övriga domkyrkor skall förvaltas som församlingskyrkor.

Beträffande församlingskyrkor har lagreglerats gällande praxis

av innehåll att det skall ankomma på regeringen eller den myndighet

regeringen bestämmer att besluta i frågor om vilken eller vilka

av en församlings kyrkor som skall vara församlingskyrka. Även

frågor om avlysning av församlingskyrka beslutas i samma ordning.

I förhållande till nu gällande lag om förvaltningen av kyrklig

jord flyttas ärenden som rör upplåtelse av rätt till vattenkraft

från kammarkollegiet till egendomsnämnden.

Till 42 kap. har överförts nuvarande bestämmelser i kyrkofondslagen.

Vissa smärre ändringar har gjorts.

--Bestämmelserna om kyrkofonden blir tillämpliga på de

icke-territoriella

församlingarna med undantag för hovförsamlingen.

--Vissa ändamål för vilka kyrkofondens medel kan användas har

tagits bort. Detta är dock konsekvensändringar efter tidigare

fattade beslut.

--Begreppet "aktiefonder" har ersatts med "värdepappersfonder enligt

lagen (1990: 1114) om värdepappersfonder".

--Stiftsbidrag kan beviljas för betalning av lönekostnader för

sekreterare till biträdande biskopen i Uppsala stift.

I motion 1991: 14 hemställs

att kyrkomötet beslutar att i skrivelse till regeringen föreslå

att "Lag (1988: 183) om förvaltning av kyrklig jord" och "Förordning

(1988: 88) om förvaltning av kyrklig jord" upphävs och ersätts

av den mindre detaljerade reglering som kan erfordras för att skogs-

och jordbruksförvaltningen i församlingar, pastorat och

egendomsnämnder

behålls som i dag.

I motion 1991: 66 hemställs

att kyrkomötet beslutar föreslå regeringen följande lydelse

i kyrkolagen angående de medeltida domkyrkorna:

De medeltida domkyrkorna skall alltjämt ha en egen styrelse. Denna

skall utgöras av domkapitlet eller av särskild styrelse. Lunds

domkyrka skall förvaltas av domkyrkorådet i[REDACTED_EFTERNAMN].

UTSKOTTET

Utskottet behandlar i annat sammanhang frågan om förslag till ny

övergångsbestämmelse i kyrkofondslagen (1988: 82) och i förslaget

till ny kyrkolag (se utskottets betänkande 1991: 8).

Under utskottets överläggning har pekats på en konsekvens som

kan följa av regleringen om församlingskyrka. Enligt 39 kap. 8 §

i lagförslaget skall det ankomma på regeringen eller myndighet

som regeringen bestämmer att besluta vilken eller vilka kyrkor som

skall vara församlingskyrka eller att en kyrka skall upphöra att

vara församlingskyrka.

Av 42 kap. 22 § lagförslaget framgår att ett pastorat kan beviljas

s.k. kyrkobyggnadsbidrag för underhåll och restaurering av

församlingskyrka.

Enligt utskottets uppfattning finns det viss risk att sistnämnda

bestämmelse kan tolkas så att enbart kyrkor som enligt beslut är

församlingskyrkor kan komma i åtnjutande av kyrkobyggnadsbidrag.

Övriga av ett pastorat förvaltade kyrkor skulle därmed lämnas

utanför. Utskottet utgår från att detta inte kan ha varit avsikten.

I förtydligande syfte bör därför i 42 kap. 22 § ordet

"församlingskyrka"

ersättas med ordet "kyrka".

I motion 1991: 14 föreslås att de författningar som reglerar

den kyrkliga jordens förvaltning skall upphävas och ersättas

av en mindre detaljerad reglering.

De författningar som åsyftas är lagen (1988: 183) om förvaltningen

av kyrklig jord med till denna anslutande förordning (1988: 88).

Lagen har med ovan angivet undantag utan ändring i sak överförts

till 41 kap. kyrkolagsförslaget.

Nuvarande författningar på området innehåller en mängd bestämmelser

som gör regelsystemet om den kyrkliga egendomen både komplicerat

och svåröverskådligt. Exempel härpå är det fördelade

förvaltningsansvar

som gäller löneboställenas jordbruk och prästgårdar. Inte

minst reglerna om egendomsnämndernas tillståndsgivning i vissa

fall samt regleringen av prästlönefondernas förvaltning och

användning försvårar för pastoraten att på ett enkelt och

ändamålsenligt sätt fullgöra sina förvaltningsuppgifter.

Utskottet delar därför den uppfattning om behovet av en avreglering

av regelsystemet som kommit till uttryck i motionen. Inom

civildepartementet

har dock i anledning av kyrkofondens utredning "Jorden, skogen och

fonderna" tagits initiativ till ett sådant arbete. Enligt vad

utskottet

har erfarit skall resultatet redovisas vid 1992 års kyrkomöte.

Utskottet anser därför att det i varje fall för närvarande

saknas anledning för kyrkomötet att aktualisera frågan. Med hänsyn

härtill tillstyrker utskottet inte bifall till motionens yrkande

att skrivelse skall avges till regeringen.

I motion 1991: 66 föreslås en ändring i lagförslaget vad gäller

förvaltningen av de medeltida domkyrkorna. Den begärda ändringen

skulle medföra att nu befintliga domkyrkostyrelser kan finnas kvar

med de skiljaktigheter i deras sammansättning som uppkommit i olika

stift.

Lagförslaget ansluter sig i huvudsak till det förslag som lades

fram i departementspromemorian den 1 juni 1989 angående domkyrkornas

förvaltning. Samtliga remissinstanser på den kyrkliga sidan har

tillstyrkt eller lämnat promemorieförslaget utan erinran.

Den enhetliga form för de gamla domkyrkornas förvaltning som föreslås

i 39 kap. kyrkolagen förefaller lämplig. Domkapitlen som

stiftsmyndigheter,

med de uppgifter som följer av detta, synes vara väl lämpade

att fungera som styrelser. Utskottet vill i sammanhanget också peka

på egendomsnämndens och stiftsstyrelsens resurser. I 27 kap. 6 §

föreslås att en lekman, utsedd av domkyrkoförsamlingens kyrkoråd,

skall ingå i domkapitlet när detta fungerar som styrelse för

domkyrkan. Härigenom blir domkyrkoförsamlingens berättigade

intresse av medinflytande i frågor, som rör den egna kyrkan,

tillgodosedda.

Utskottet finner därför inga bärande skäl att avvisa den i

skrivelsen föreslagna förvaltningsordningen. På grund härav

kan utskottet inte tillstyrka bifall till motionen.

4.6 Tolfte avdelningen. De kyrkliga valen

43, 44, 46 och 47 kap.

Tolfte avdelningen innehåller bestämmelser om

--val av stiftsfullmäktige

--val av ledamöter i domkapitel

--biskopsval

--kyrkomötesval

Avdelningen innehåller även bestämmelser om proportionellt valsätt

vid kyrkliga val.

Däremot ingår ej bestämmelserna om val av kyrkofullmäktige

och direktvalda kyrkoråd.

Till denna avdelning har, såvitt avser de kapitel detta utskott skall

behandla, överförts delar av nu gällande bestämmelser i

församlingslagen,

domkapitelslagen samt lagen om kyrkomötet. Bestämmelserna om

proportionella

val är hämtade från 1955 års lag om proportionellt valsätt

men har inte ändrats i sak.

De sakliga nyheterna under detta avsnitt berör valen till kyrkomötet

och är följande:

--Hovförsamlingen ingår i valkretsen för Stockholms stift.

--För ledamöterna av kyrkomötet skall utses lika många ersättare,

dock minst fyra ersättare i varje stift.

--Valet av ledamöter av kyrkomötet och deras ersättare skall

kunna ske i ett sammanhang också då valet sker proportionellt.

--Krav på valsedeln har skärpts. Sedeln skall uppta namn på så

många personer som skall väljas. Vidare skall sedeln till storlek,

material och färg vara lika med övriga vid valet använda sedlar.

--Även valet av ersättare av kyrkomötet kan överklagas.

I motion 1991: 32 hemställs

att kyrkomötet begär att regeringen framlägger förslag om

direkta val till kyrkomötet och till stiftsfullmäktige.

I motion 1991: 34 hemställs

att kyrkomötet beslutar att i förnyad framställning till regeringen

hemställa om ändring i reglerna för val till kyrkomötet i

enlighet med centralstyrelsens och kyrkomötets tidigare framlagda

förslag.

I motion 1991: 50 hemställs

att kyrkomötet hos regeringen anhåller att en utredning görs

med syfte att i lagen (1972: 704) om kyrkofullmäktigeval åstadkomma

möjligheter till ett ökat inslag av personval.

UTSKOTTET

Motionerna 32 och 50 behandlar bägge frågor av övergripande natur,

som rör de kyrkliga valen och länge varit föremål för kyrkomötets

uppmärksamhet. Det gäller (motion 32) möjligheterna av direkta

val till kyrkomöte och stiftsfullmäktige samt (motion 50) ökat

inslag av personval vid kyrkokommunala val.

Den förra frågan behandlades ingående av kyrkolagsutskottet vid

1989 års kyrkomötessammanträde. För en redovisning av frågans

bakgrund kan hänvisas till kyrkolagsutskottets betänkande 1989:

28. Med bifall till utskottets hemställan beslöt kyrkomötet

med anledning av två motioner att hos regeringen hemställa om åtgärder

för genomförande av direkta val till kyrkomöte och stiftsfullmäktige

(KSkr. 32).

Frågan om inslag av personval vid kyrkokommunala val utgör en del

av ett större frågekomplex som rör även andra kyrkliga val

och som senast utförligt behandlats av kyrkomötet 1988. Bakgrunden

framgår i detta fall av kyrkolagsutskottets betänkande 1988: 9.

Kyrkomötet biföll utskottets hemställan och begärde med anledning

av en motion att centralstyrelsen skulle verka för att

folkstyrelsekommitténs

förslag om ett förstärkt personvalsmoment aktualiserades för

de kyrkliga valen (KSkr 11).

Som en följd bl.a. av kyrkomötets ställningstaganden har såväl

frågan om ökat personvalsinslag som frågan om direkta kyrkliga

val behandlats av folkstyrelsekommittén i betänkandet (SOU

1987: 6). Folkstyrelsens villkor. Härför har redogjorts i de ovan

nämnda utskottsbetänkandena. Kommitténs förslag har endast

i begränsade delar blivit genomförda, och dessa gäller inte

de här aktuella frågorna.

Utskottet finner inte något skäl att frångå de ställningstaganden

som kyrkomötet tidigare gjort i frågorna. Det står dock klart

att dessa har ett samband med andra, mer övergripande konstitutionella

frågor, t.ex. om förbättrade möjligheter till personval vid

de allmänna valen, mandatperiodens längd och tiden för riksdags-

resp. kommunalval, samt att de kräver ytterligare utredning bl.a.

mot denna bakgrund. Utskottet ställer sig därför tveksamt till

värdet av nya framställningar till regeringen i nuvarande läge.

I sin verksamhetsberättelse för år 1990 (CsSkr 1991: 2 s. 72)

redovisar centralstyrelsen det initiativ styrelsen tagit i form av

en framställning till regeringen den 15 november 1990 rörande

en utredning om de kyrkliga valen sedan regeringen aktualiserat frågan

om en författningsutredning. Utskottet utgår från att centralstyrelsen

fortsätter att bevaka frågorna i enlighet med kyrkomötets tidigare

beslut. Detta bör ges centralstyrelsen till känna.

Frågan om mandatfördelningen mellan stiften vid val till kyrkomötet,

som nu regleras i 2 § lagen om kyrkomötet och enligt förslaget

i 46 kap. 4--7 §§, tas upp i motionen 1991: 34. Motionärerna vill

att kyrkomötet skall i detta sammanhang på nytt hos regeringen

aktualisera frågan om representationen för Visby stift. Kyrkomötet

behandlade saken senast år 1985 i samband med andra frågor om

ändringar

i reglerna om val till kyrkomötet m.m. Med bifall till ett förslag

som centralstyrelsen på kyrkomötets uppdrag utarbetat anhöll

kyrkomötet då hos regeringen att 2 § tredje stycket lagen om

kyrkomötet

skulle erhålla viss lydelse, enligt vilken minsta antalet

kyrkomötesombud

från ett stift skulle vara tre.

Frågan togs upp i propositionen (prop. 1984/85: 169) om vissa

ändringar

av reglerna om val till kyrkomötet m.m. Föredragande statsrådet

intog emellertid ståndpunkten att ändringarna i valreglerna i huvudsak

borde begränsas till sådana som framstod som särskilt angelägna

för att praktiskt underlätta valförfarandet. Andra frågor borde

anstå i avvaktan på en övergripande utvärdering av kyrkomötesreformen.

Det framhölls dock även att Visby stift var jämförelsevis

starkare representerat i kyrkomötet än i riksdagen. Riksdagen

delade bedömningen (jfr. KU 1984/85: 32).

I det föregående har utskottet avvisat tanken på att i nuvarande

läge i framställningar till regeringen ta upp andra valfrågor

av för kyrkan mer generellt intresse. Utskottet finner inte skäl

att se annorlunda på den nu behandlade frågan om ändring i

valreglerna.

HEMSTÄLLAN

Med hänvisning till vad ovan anförts hemställer utskottet

1. beträffande begravningslagstiftningen

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört,

2. beträffande församlingslagstiftningen

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del och med avslag på motion 1991: 15, yrkande 1, som sin mening

ger regeringen till känna vad utskottet anfört,

3. beträffande bearbetning av församlingslagen

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del samt motion 1991: 15, yrkande 2, som sin mening ger

regeringen

till känna vad utskottet anfört,

4. beträffande proportionella val

att kyrkomötet avslår motion 1991: 15, yrkande 3,

5. beträffande den ekonomiska regleringen vid indelningsändringar

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört,

6. beträffande kyrkoherdens ställning i indelningsdelegerades

arbetsutskott

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del samt motionerna 1991: 3 och 1991: 63, yrkande 2, som sin

mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,

7. beträffande uppgifter och befogenheter för indelningsdelegerades

arbetsutskott

att kyrkomötet avslår motion 1991: 63, yrkande 3,

8. beträffande indelning i kontrakt

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del och motion 1991: 37 i denna del som sin mening ger

regeringen

till känna vad utskottet anfört,

9. beträffande överklagande av beslut om namn på kyrkliga enheter

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del och motion 1991: 80 som sin mening ger regeringen till känna

vad utskottet anfört,

10. beträffande redaktionell bearbetning av femte avdelningen i

förslaget till ny kyrkolag

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört,

11. beträffande kallelse till kyrkorådssammanträden

att kyrkomötet avslår motion 1991: 21,

12. beträffande vissa redaktionella ändringar av bestämmelser

om beslutanderätt i församlingar och närvarorätt vid sammanträden

att kyrkomötet avslår motion 1991: 37 i denna del,

13. beträffande tidigareläggning av kyrkofullmäktiges mandatperiod

att kyrkomötet avslår motion 1991: 48,

14. beträffande vidgade möjligheter att bilda samfälligheter

att kyrkomötet avslår motion 1991: 52,

15. beträffande kompetensfördelningen mellan församling och

total samfällighet

att kyrkomötet avslår motion 1991: 54,

16. beträffande antalet ledamöter i direktvalt kyrkoråd

att kyrkomötet avslår motion 1991: 65,

17. beträffande suppleanter i församlingsdelegerade

att kyrkomötet med bifall till motion (1991: 78) och med anledning

av regeringens skrivelse 1990: 1 i denna del begär ändringar av

15 kap. i förslaget till ny kyrkolag av innebörd:

a. att församlingarna skall kunna träffa överenskommelse om

även suppleanter när delegerade skall utses första gången

b. att det bör ankomma på församlingsdelegerade -- och församlingarna

när delegerade skall utses första gången -- att besluta om antalet

suppleanter

c. att någon bestämd tidsfrist för beslut om suppleanter inte bör

finnas,

18. beträffande delegation till gemensamt kyrkoråd

att kyrkomötet avslår motion 1991: 82,

19. beträffande begravningstjänst

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del och motion 1991: 90 som sin mening ger regeringen till känna

vad utskottet anfört,

20. beträffande församlingsarbete på vissa andra språk än svenska

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört,

21. beträffande suppleanters tjänstgöring i stiftsfullmäktige

att kyrkomötet avslår motion 1991: 79,

22. beträffande överklaganden av beslut om tillsättning av

kyrkomusiker

att kyrkomötet avslår motion 1991: 6,

23. beträffande medlemskap i svenska kyrkan som behörighetsvillkor

för kyrkomusiker

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del och motion 1991: 11 hos regeringen begär förslag till

sådan ändring i förslaget till kyrkolag att i 38 kap. införs

en bestämmelse om att man för att vara behörig att inneha

kyrkomusikalisk

tjänst skall tillhöra svenska kyrkan,

24. beträffande kyrkobyggnadsbidrag för församlingskyrka

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del som sin mening ger regeringen till känna vad utskottet

anfört,

25. beträffande mindre detaljerad reglering av förvaltning av kyrklig

jord

att kyrkomötet avslår motion 1991: 14,

26. beträffande förvaltningen av de medeltida domkyrkorna

att kyrkomöet avslår motion 1991: 66,

27. beträffande mandatfördelningen mellan stiften

att kyrkomötet avslår motion 1991: 34

28. beträffande de kyrkliga valen i övrigt

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 i

denna del samt motionerna 1991: 32 och 1991: 50 som sin mening ger

centralstyrelsen till känna vad utskottet anfört,

29. beträffande lagförslaget i övrigt

att kyrkomötet tillstyrker förslaget till kyrkolag i övrigt

till den del som det har hänvisats till utskottet.

Stockholm den 27 augusti 1991

På första kyrkolagsutskottets vägnar

Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Bengt Erman

Sten[REDACTED_EFTERNAMN]

Patrik Tibbling

Närvarande: Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], orförande, Urban Gibson, Britas Lennart
[REDACTED_EFTERNAMN], Rune[REDACTED_EFTERNAMN], Gurli[REDACTED_EFTERNAMN], Gunnar[REDACTED_EFTERNAMN], Karl-Erik

Antonzon, Yngve[REDACTED_EFTERNAMN], Sune[REDACTED_EFTERNAMN], Margit Sjunnesson, Per-Jan

Wållgren, Knut Kullenberg, Gudrun Larsén, Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN]

och Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN].

Biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN] och biskop Bengt Wadensjö har

deltagit i utskottets överläggningar.

RESERVATIONER

1. av Urban Gibson, Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN] och Hans-Olof[REDACTED_EFTERNAMN], som ansett

dels att utskottet, i stället för det stycke i avsnitt 3. Allmänt

om innehållet i förslaget till ny kyrkolag, under UTSKOTTET, som

börjar med orden "Utskottet har vidare" och slutar med orden "infogas

i lagförslaget", bort anföra följande:

Begravningslagsstiftningen innehåller visserligen regler som i stor

utsträckning riktar sig till svenska kyrkan och dess organ på lokal-

och stiftsplanet, men den riktar sig även till icke-kyrkliga

samhällsorgan

och reglerar allmänt samhälleliga uppgifter. Utskottet delar därför

den bedömningen som gjorts av kyrkoförfattningsutredningen och

av regeringen i skrivelsen till kyrkomötet att begravningslagen

inte bör ingå i den nya kyrkolagen.

dels att utskottets hemställan mom. 1, bort ha följande lydelse:

1. beträffande begravningslagstiftningen

att kyrkomötet med anledning av regeringens skrivelse 1990: 1 som

sin mening ger regeringen till känna vad utskottet anfört,

2. av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], som ansett

dels att, i avsnitt 3. Allmänt om innehållet i förslaget till

ny kyrkolag, under UTSKOTTET, första meningen i det stycke som börjar

med orden "det ovan sagda" bort utgå samt att utskottet i stället

för det föregående stycket som börjar med orden "Vad härefter

gäller" och slutar med orden "den nya kommunallagen" bort anföra

följande:

Utskottet delar den uppfattning som kommit till uttryck i motion 15,

yrkande ett, och anser att kyrkomötet som sin mening bör ge detta

regeringen tillkänna.

dels att utskottets hemställan mom. 2 bort ha följande lydelse:

2. beträffande församlingslagstiftningen

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 15, yrkande 1, som sin

mening ger regeringen till känna vad som i motionen anförts om

en ny kyrkolag omfattande de i regeringens skrivelse till kyrkomötet

1991: 1 upptagna kapitlen 1--10 och 27--46,

3. av Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], som ansett

dels att utskottet, i stället för sista stycket i avsnitt 3. Allmänt

om innehållet i förslaget till ny kyrkolag, under UTSKOTTET, som

börjar med "I motionen yrkas" och slutar med "motionen i denna del",

bort anföra följande:

Utskottet delar den uppfattning som kommit till uttryck i motion 15,

yrkande tre, och anser att kyrkomötet som sin mening bör ge regeringen

detta tillkänna.

dels att utskottets hemställan, mom. 4, bort ha följande lydelse:

4. beträffande proportionella val

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 15, yrkande 3, som sin

mening ger regeringen tillkänna, vad som i motionen anförts om

proportionella val,

4. av Gudrun Larsén som ansett

dels att utskottet, i stället för de två sista styckena i avsnitt

4.5, Elfte avdelningen. Den kyrkliga egendomen 39, 41 och 42 kap.,

under UTSKOTTET, bort anföra följande:

Av skäl som framgår av motionen tillstyrker utskottet bifall till

denna,

dels att utskottets hemställan, mom. 26, bort ha följande lydelse:

26. beträffande förvaltningen av de medeltida domkyrkorna

att kyrkomötet med bifall till motion 1991: 66 föreslår regeringen

följande lydelse i kyrkolagen angående de medeltida domkyrkorna:

De medeltida domkyrkorna skall alltjämt ha en egen styrelse. Denna

skall utgöras av domkapitlet eller av särskild styrelse. Lunds

domkyrka skall förvaltas av domkyrkorådet i[REDACTED_EFTERNAMN].

Underbilaga 23: 1

Läronämndens yttrande

1991: 1

med anledning av regeringens skrivelse om en ny kyrkolag m.m.

Ln

1991: 1

Till läronämnden har för yttrande överlämnats RegSkr 1990: 1

Förslaget till en ny kyrkolag innebär i huvudsak att gällande

offentliga lagregler om Svenska kyrkan har sammanförts från skilda

källor och givits en så vitt möjligt enhetligt redigering. Vissa

nya inslag ingår, mot vilka läronämnden inte har läromässiga

invändningar. Genom kyrkolagsförslaget har ett viktigt steg tagits

för att tydliggöra Svenska kyrkans identitet, vilket ur läromässig

synvinkel är betydelsefullt.

Det är viktigt att konstatera att kyrkolagsförslaget endast utgör

ett etappmål i ett större reformarbete. Viktiga ämnen återstår

att behandla. Så t ex rymmer lagförslaget inte något så grundläggande

som medlemskapsregler. Åtskilliga frågor måste bearbetas i den

fortsatta reformprocessen. I det sammahanget är det nödvändigt

att göra de läromässiga bedömningen av lösningsförslagen.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskopen Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.

Underbilaga 23: 2

Läronämndens yttrande

1991: 5

med anledning av motioner angående kyrkoherdens ställning vid bildande

av nytt pastorat

Ln

1991: 5

Till läronämnden har för yttrande överlämnats KMot 1991:

3 (om kyrkoherdens ställning i indelningsdelegerades arbetsutskott),

1991: 10 (om tillsättningsordningen av kyrkoherdetjänst i ett

genom pastoratsreglering nybildat pastorat) och 1991: 63 (om former

för tillsättning av kyrkoherde i nybildat pastorat m m).

Läronämnden vill med anledning av motionerna understryka vikten

av att den prästerliga ämbetslinjen finns företrädd i

uppbyggnadsarbetet

av ett nytt pastorat.

Uppsala den 13 augusti 1991

På läronämndens vägnar

BERTIL WERKSTRÖM

Gösta Wrede

Närvarande: Ärkebiskopen Bertil Werkström, ordf., biskop Tord

Harlin, biskop Martin Lönnebo, biskop Lars-Göran Lönnermark,

biskop Jonas[REDACTED_EFTERNAMN], biskop electus Jan Arvid[REDACTED_EFTERNAMN], biskop

Per-Olov Ahrén, biskop electus Lars Eckerdal, biskop Bengt Wadensjö,

biskop Gunnar Weman, biskop electus Biörn Fjärstedt, biskop Henrik

Svenungsson, Per Erik[REDACTED_EFTERNAMN], vice ordf., Martin[REDACTED_EFTERNAMN], Caroline

Krook,

Birger[REDACTED_EFTERNAMN], Carl-Axel[REDACTED_EFTERNAMN], Anita[REDACTED_EFTERNAMN], Björn Skogar.