Regeringens proposition

1999/2000:87

Obligatorisk mammaledighet

Prop.

1999/2000:87

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 9 mars 2000

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Näringsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en ändring i föräldraledighetslagen (1995:584).

Lagändringen genomför bestämmelsen i artikel 8.2 i Europeiska

gemenskapernas råds direktiv 92/85/EEG om åtgärder för att förbättra

säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida,

nyligen har fött barn eller ammar. Ändringen innebär att två veckor skall

vara obligatoriska av den i föräldraledighetslagen föreskrivna

mammaledigheten om minst sju veckor före den beräknade tidpunkten

för förlossningen och sju veckor efter förlossningen, förutsatt att

arbetstagaren inte är ledig på annan grund under den ifrågavarande

tvåveckorsperioden.

Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 augusti 2000.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584) 4

3 Ärendet och dess beredning 5

4 Gällande rätt 6

4.1 Direktivet 6

4.2 Föräldraledighetslagen 6

5 Genomförande av bestämmelsen om obligatorisk mammaledighet 7

6 Ikraftträdande 9

7 Författningskommentar 9

Bilaga 1 Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om

åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen

för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller

ammar 10

Bilaga 2 Sammanfattning av promemorian 18

Bilaga 3 Promemorians lagförslag 19

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 20

Bilaga 5 Lagrådets yttrande 21

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2000 22

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om

ändring i föräldraledighetslagen (1995:584).

2 Förslag till lag om ändring i

föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 4 § föräldraledighetslagen (1995:584) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §

En kvinnlig arbetstagare har rätt

till hel ledighet i samband med sitt

barns födelse under en

sammanhängande tid av minst sju

veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och

sju veckor efter förlossningen.

Hon har också rätt att vara ledig

för att amma barnet.

En kvinnlig arbetstagare har rätt

till hel ledighet i samband med sitt

barns födelse under en

sammanhängande tid av minst sju

veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och

sju veckor efter förlossningen. Om

hon inte är ledig på annan grund

skall två veckor av denna

mammaledighet vara obligatoriska

under tiden före eller efter

förlossningen.

Arbetstagaren har också rätt att

vara ledig för att amma barnet.

Mammaledighet behöver inte vara förenad med att föräldrapenning

betalas ut. Vid ledighet för att amma barnet gäller inte 10 15 §§.

Denna lag träder i kraft den 1 augusti 2000.

3 Ärendet och dess beredning

Rådet antog den 19 oktober 1992 direktiv 92/85/EEG om åtgärder för att

förbättra säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är

gravida, nyligen har fött barn eller ammar. Direktivet finns i bilaga 1. I

artikel 8.2 i direktivet föreskrivs en obligatorisk mammaledighet om

minst två veckor.

Europeiska kommissionen överlämnade först den 30 december 1998

en formell underrättelse och sedan den 6 augusti 1999 ett motiverat

yttrande till Sverige i fråga om genomförandet av artikel 8.2 i direktivet.

Kommissionen anförde att den obligatoriska mammaledighet som

föreskrivs i artikel 8.2 inte har genomförts i svensk rätt, vilket innebär att

svensk lag strider mot direktivet.

Regeringen svarade kommissionen, i anledning av det motiverade

yttrandet, den 30 september 1999 då regeringen sammanfattningsvis

förklarade sig beredd att ta initiativ till att införa två veckors obligatorisk

mammaledighet i svensk lag.

I en departementspromemoria som upprättats inom

Näringsdepartementet, Obligatorisk mammaledighet, Ds 1999:76,

föreslås att det i föräldraledighetslagen (1995:584) införs två veckors

obligatorisk mammaledighet. En sammanfattning av promemorian finns i

bilaga 2 och promemorians lagförslag finns i bilaga 3.

Promemorian sändes den 17 december 1999 tillsammans med en

inbjudan till ett remissammanträde till Stockholms tingsrätt,

Statskontoret, Riksförsäkringsverket, Riksskatteverket,

Arbetsgivarverket, Juridiska fakultetsnämnden vid Stockholms

universitet, Arbetsmarknadsstyrelsen, Arbetslivsinstitutet,

Arbetarskyddsstyrelsen, Rådet för arbetslivsforskning, Arbetsdomstolen,

ILO-kommittén, Jämställdhetsombudsmannen, Svenska

arbetsgivareföreningen, Företagarnas Riksorganisation, Lands-

tingsförbundet, Svenska Kommunförbundet, Landsorganisationen i

Sverige, Tjänstemännens Centralorganisation, Sveriges Akademikers

Centralorganisation, Sveriges Advokatsamfund och

Försäkringskasseförbundet. Remissammanträdet hölls den 17 januari

2000. Vid remissammanträdet var närvarande Stockholms tingsrätt,

Riksförsäkringsverket, Arbetsgivarverket, Arbetsmarknadsstyrelsen,

Arbetslivsinstitutet, Arbetarskyddsstyrelsen, Arbetsdomstolen, ILO-

kommittén, Svenska arbetsgivareföreningen, Landstingsförbundet,

Svenska Kommunförbundet, Tjänstemännens Centralorganisation,

Försäkringskasseförbundet och Lärarnas Riksförbund. Skriftliga

remissyttranden samt protokoll från remisssammanträdet finns att tillgå i

Näringsdepartementet (dnr EUN1999/13260/ARM).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 10 februari 2000 att inhämta Lagrådets

yttrande över det lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande

finns i bilaga 5. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran.

4 Gällande rätt

4.1 Direktivet

Av ingressen till direktivet framgår att gravida arbetstagare och

arbetstagare som nyligen fött barn eller ammar i flera avseenden utgör en

särskilt utsatt riskgrupp. Direktivet innehåller bestämmelser som

förpliktar medlemsstaterna att vidta åtgärder till skydd för dessa

arbetstagares säkerhet och hälsa. Direktivet, som är ett minimidirektiv,

föreskriver huvudsakligen följande. Vissa slag av arbetsuppgifter kan

medföra en särskild risk för att gravida arbetstagare och arbetstagare som

nyligen fött barn eller ammar kan komma att exponeras för farliga

agenser, arbetsprocesser eller arbetsförhållanden. Dessa risker måste

följaktligen bedömas, och resultatet meddelas till de kvinnliga

arbetstagarna eller deras representanter. Gravida arbetstagare och

arbetstagare som nyligen fött barn eller ammar får inte utföra

arbetsuppgifter som kan äventyra deras säkerhet och hälsa. Sådana

arbetstagare skall inte kunna åläggas nattarbete.

Det råder ett förbud mot uppsägning av skäl som hänger samman med

dessa arbetstagares tillstånd. De åtgärder som medlemsstaterna vidtar

måste vidare vara förbundna med bibehållna rättigheter enligt

anställningsavtalet, inklusive bibehållen lön eller skälig ersättning.

Artikel 8.1 föreskriver att medlemsstaterna skall vidta nödvändiga

åtgärder för att säkerställa att arbetstagarna i fråga är berättigade till

sammanhängande barnledighet under minst 14 veckor under tiden före

eller efter förlossningen enligt nationell lagstiftning eller praxis. Av

artikel 8.2 framgår att av denna ledighet skall minst två veckor vara

obligatoriska under tiden före eller efter förlossningen enligt nationell

lagstiftning eller praxis.

Enligt slutbestämmelserna skulle direktivet vara genomfört i

medlemsstaterna senast den 19 oktober 1994. Enligt kommissionens

mening har Sverige inte genomfört artikel 8.2 i direktivet.

4.2 Föräldraledighetslagen

Föräldraledighetslagen (1995:584) tillkom som ett resultat av dels en

modernisering av den gamla lagen (1978:410) om rätt till ledighet för

vård av barn m.m., dels en anpassning av de svenska reglerna till direktiv

92/85/EEG.

Kvinnliga arbetstagare hade enligt den gamla lagen rätt till hel ledighet

i samband med barns födelse under minst sex veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och sex veckor efter förlossningen. För att

uttryckligen uppfylla direktivets krav i artikel 8.1 på sammanhängande

ledighet under minst 14 veckor under tiden före den beräknade

tidpunkten för förlossningen eller efter förlossningen, förlängdes rätten

till ledighet till minst sju veckor före den beräknade tidpunkten för

förlossningen och sju veckor efter förlossningen. Bestämmelsen trädde i

kraft den 1 juli 1995 och finns i 4 § första stycket föräldraledighetslagen.

När det gällde direktivets krav i artikel 8.2 på obligatorisk

mammaledighet i samband med förlossning ansågs i förarbetena till

föräldraledighetslagen (prop. 1994/95:207 sid. 24 f), att det inte fanns

skäl att införa en regel om obligatorisk mammaledighet.

Ställningstagandet motiverades på följande sätt. Utredningen om

ledighetslagstiftningen (SOU 1994:41) hade under sitt arbete inte funnit

något som tydde på att problem förelåg för gravida arbetstagare eller

arbetstagare som nyligen fött barn eller som ammade att få ledighet. Det

hade inte heller tidigare i lagstiftningsarbetet framförts något allmänt

krav på obligatorisk ledighet i samband med barns födelse.

Föräldraledighetslagen tillerkände arbetstagarna rätt till ledighet enligt

där närmare angivna regler och det hade inte framkommit något som

tydde på att detta regelverk inte fungerade på avsett sätt. Därför var det

för svenska förhållanden främmande och omotiverat med en regel om

obligatorisk ledighet. Ungefär 98 procent av alla kvinnliga arbetstagare

som fött barn var lediga i anslutning till förlossningen och övriga antogs

vara sjukskrivna. Det fanns sålunda en svensk praxis som innebar att

kvinnliga arbetstagare som nyligen fött barn verkligen utnyttjade den rätt

till ledighet som lagstiftaren tillerkände dem, varför svensk nationell

lagstiftning i förening med praxis redan uppfyllde direktivets krav i

denna del.

Någon bestämmelse om obligatorisk mammaledighet motsvarande

artikel 8.2 i direktivet finns således inte i föräldraledighetslagen.

5 Genomförande av bestämmelsen om

obligatorisk mammaledighet

Regeringens förslag: Om en kvinnlig arbetstagare inte är ledig på

annan grund skall två veckor av den mammaledighet som anges i

föräldraledighetslagen vara obligatoriska under tiden före eller efter

förlossningen.

Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

förslag. Promemorian har dock inte beaktat att den kvinnliga

arbetstagaren kan vara ledig i samband med förlossningen på annan

grund än föräldraledighet.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har yttrat sig

tillstyrker eller har inget att erinra mot promemorians förslag. Flera av

remissinstanserna anser att Sverige i praktiken lever upp till direktivets

regel eftersom de flesta mammor är lediga minst två veckor i samband

med förlossningen, varför någon obligatorisk mammaledighet enligt

direktivet inte är nödvändig i Sverige. Svenska arbetsgivareföreningen

motsätter sig att förslaget genomförs eftersom den anser att direktivet är

genomfört i praxis och att Sverige ytterst bör låta EG-domstolen pröva

frågan om Sverige har genomfört direktivet eller ej. Såvitt avser regelns

utformning påpekar flera remissinstanser att en kvinnlig arbetstagare kan

vara ledig i samband med förlossningen på annan grund än

föräldraledighet och menar att om kvinnan t.ex. är sjukskriven eller tar ut

semester i stället för föräldraledighet uppfyller hon direktivets krav på

ledighet i sak, varför hon inte skall tvingas ta ut föräldraledighet.

Stockholms tingsrätt anser att med hänsyn till att direktivet är ett

arbetsmiljödirektiv med bestämmelser om skydd för kvinnliga

arbetstagare borde den obligatoriska ledigheten regleras i

arbetsmiljölagen.

Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 8.2 i direktivet skall

medlemsstaterna föreskriva en obligatorisk mammaledighet i minst två

veckor under tiden före eller efter förlossningen. Kommissionen har i det

motiverade yttrandet anfört att två veckors obligatorisk barnledighet är

nödvändig för moderns och barnets hälsa och säkerhet, och för att

säkerställa att kvinnor inte tvingas att arbeta in i det sista, eller återvända

till arbetet alltför tidigt. Kommissionen har vidare anfört att genom

bestämmelsen garanteras också att kvinnor som själva vill arbeta tills

graviditeten är mycket framskriden, eller vill återvända till arbetet

mycket snart, av hälsoskäl måste ta en ledighet på minst två veckor.

Den svenska föräldraledighetslagstiftningen är rättighetsbaserad och är

ingen tvångslagstiftning. Sverige har en generös

föräldraledighetslagstiftning. I princip varje kvinnlig arbetstagare i

Sverige är mammaledig i samband med sitt barns födelse under en längre

period än två veckor. Därtill kommer att även fäder har rätt till ledighet

med ersättning under tio dagar i samband med barns födelse för att

närvara vid förlossningen, biträda i hemmet eller vårda barn. Eftersom

fäder i Sverige utnyttjar denna ledighet i stor omfattning, gynnas både

barnets och moderns hälsa. Kvinnor och män i Sverige tar ansvar för sin

och sitt barns hälsa och rätten till ledighet i samband med förlossning har

full acceptans i svenskt samhällsliv.

För att uttryckligen genomföra direktivets regel om obligatorisk

ledighet anser dock regeringen att en sådan regel bör införas i svensk rätt.

Med hänsyn till att direktivets bestämmelse i artikel 8.1 om barnledighet

är genomförd i föräldraledighetslagen anser regeringen att

genomförandet av obligatoriet i artikel 8.2 också skall ske i denna lag.

Artikeln genomförs enklast genom ett tillägg i bestämmelsen om

mammaledighet i 4 § första stycket. Som flera av remissinstanserna

påpekat måste det avgörande vara att den kvinnliga arbetstagaren är ledig

i samband med förlossningen och det kan knappast spela någon roll vad

för slags ledighet det är fråga om. Hon kan exempelvis ta ut semester,

nyttja havande-skapspenning, vara sjukskriven eller om hon är lärare ha

ferier. Den kvinna som är ledig i två veckor under den tid om

sammanlagt 14 veckor som 4 § första stycket föreskriver bör anses

uppfylla direktivets krav på ledighet i sak. Det är alltså bara för det fall

den kvinnliga arbetstagaren inte är ledig på annan grund som det bör

föreskrivas att av den stadgade mammaledigheten i 4 § första stycket

skall två veckor vara obligatoriska. När det gäller förläggningen av de två

obligatoriska veckorna går det inte att entydigt utläsa av artikeln om den

kvinnliga arbetstagaren är skyldig att vara mammaledig i direkt

anslutning till tidpunkten för förlossningen. Därför har artikelns

formulering under tiden före eller efter förlossnin-

gen valts i lagtexten.

6 Ikraftträdande

Lagen föreslås träda i kraft den 1 augusti 2000.

7 Författningskommentar

4 §

Bestämmelsen har behandlats i föregående avsnitt.

Första stycket har tillförts en regel om två veckors obligatorisk mam-

maledighet. Av rätten till 14 veckors mammaledighet skall kvinnan ta ut

två veckors ledighet före eller efter förlossningen. Denna skyldighet

gäller dock inte om den kvinnliga arbetstagaren är ledig på annan grund,

t.ex. semester eller sjukskrivning, under den ifrågavarande perioden.

Vissa redaktionella ändringar har därutöver gjorts.

Rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992

om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på

arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen

har fött barn eller ammar

Sammanfattning av promemorian

Den 19 oktober 1992 antog Europeiska gemenskapernas råd direktiv

92/85/EEG om åtgärder för att förbättra säkerhet och hälsa på

arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har fött barn eller

ammar. I artikel 8.1 i direktivet föreskrivs att medlemsstaterna skall vidta

nödvändiga åtgärder för att säkerställa att gravida arbetstagare samt

arbetstagare som nyligen har fött barn eller ammar är berättigade till

sammanhängande barnledighet under minst 14 veckor under tiden före

eller efter förlossningen enligt nationell lagstiftning eller praxis. Av

artikel 8.2 framgår vidare att av denna barnledighet skall minst två

veckor vara obligatoriska under tiden före eller efter förlossningen enligt

nationell lagstiftning eller praxis. Direktivet har i allt väsentligt

genomförts i svensk rätt genom föräldraledighetslagen (1995:584).

Någon sådan obligatorisk ledighet som stadgas i artikel 8.2 i direktivet

finns dock inte i svensk lag.

Europeiska kommissionen anser att Sverige inte uppfyllt sina

skyldigheter enligt artikel 8.2 i direktivet, eftersom Sverige inte

föreskrivit minst två veckors obligatorisk mammaledighet i den

nationella lagstiftningen.

I promemorian föreslås en ändring i föräldraledighetslagen som

genomför bestämmelsen i artikel 8.2 i direktivet. Lagändringen innebär

att två veckor skall vara obligatoriska av den i föräldraledighetslagen

föreskrivna mammaledigheten om minst sju veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och sju veckor efter förlossningen.

Lagen föreslås träda i kraft den 1 juli 2000.

Promemorians lagförslag

Härigenom föreskrivs att 4 § föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §

En kvinnlig arbetstagare har rätt

till hel ledighet i samband med sitt

barns födelse under en

sammanhängande tid av minst sju

veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och

sju veckor efter förlossningen.

Hon har också rätt att vara ledig

för att amma

barnet.Mammaledighet behöver

inte vara förenad med att

föräldrapenning betalas ut.Vid

ledighet för att amma barnet gäller

inte 10 15 §§.

En kvinnlig arbetstagare har rätt

till hel ledighet i samband med sitt

barns födelse under en

sammanhängande tid av minst sju

veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och

sju veckor efter förlossningen. Av

denna ledighet skall två veckor

vara obligatoriska under tiden

före eller efter förlossningen.

En kvinnlig arbetstagare har

också rätt att vara ledig för att

amma barnet.Mammaledighet

behöver inte vara förenad med att

föräldrapenning betalas ut. Vid

ledighet för att amma barnet gäller

inte 10 15 §§.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i föräldraledighetslagen (1995:584)

Härigenom föreskrivs att 4 § föräldraledighetslagen (1995:584) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 §

En kvinnlig arbetstagare har rätt

till hel ledighet i samband med sitt

barns födelse under en

sammanhängande tid av minst sju

veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och

sju veckor efter förlossningen.

Hon har också rätt att vara ledig

för att amma barnet.

En kvinnlig arbetstagare har rätt

till hel ledighet i samband med sitt

barns födelse under en

sammanhängande tid av minst sju

veckor före den beräknade

tidpunkten för förlossningen och

sju veckor efter förlossningen. Om

hon inte är ledig på annan grund

skall två veckor av denna

mammaledighet vara obligatoriska

under tiden före eller efter

förlossningen.

Arbetstagaren har också rätt att

vara ledig för att amma barnet.

Mammaledighet behöver inte vara förenad med att föräldrapenning

betalas ut. Vid ledighet för att amma barnet gäller inte 10 15 §§.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2000.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2000-02-22

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet

Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 10 februari 2000 (Näringsdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om

ändring i föräldraledighetslagen (1995:584).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn

Helga Hullmann.

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2000

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1999/2000:87 Obligatorisk

mammaledighet

 Jfr rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att

förbättra

säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har

 fött barn

eller ammar (EGT L 348, 28.11.1992, s. 1, Celex 392L0085).

 Jfr rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att

förbättra

säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligan har

 fött barn

eller ammar (EGT L 348, 28.11.1992, s. 1, Celex 392L0085).

 Jfr rådets direktiv 92/85/EEG av den 19 oktober 1992 om åtgärder för att

förbättra

säkerhet och hälsa på arbetsplatsen för arbetstagare som är gravida, nyligen har

 fött barn

eller ammar (EGT L 348, 28.11.1992, s. 1, Celex 392L0085).

Prop. 1999/2000:87

21

1

Bilaga 1

Prop. 1999/2000:87

Bilaga 2

Prop. 1999/2000:87

Bilaga 3

Prop. 1999/2000:87

Bilaga 4

Prop. 1999/2000:87

Bilaga 5

Prop. 1999/2000:87

22

1

Prop. 1999/2000:87