3

Lagförslag

.

3 Lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

3.1 Förslag till lag om

ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 6 §, 3 kap. 10 §, 11 kap. 2 § och 22 kap. 15

§ lagen (1962:381) om allmän försäkring1 skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

1 kap.

6 §2

Inom den allmänna försäkringen

skall de beräkningar, som anges i

denna lag, göras med anknytning

till ett basbelopp. Vissa

beräkningar skall dock göras enligt

vad som anges i tredje och femte

styckena.

Basbeloppet räknas fram genom

att bastalet 36 273 multipliceras

med ett jämförelsetal som minskats

med talet 1 och därefter

multiplicerats med 0,80, varefter

ett tillägg gjorts med talet 1.

Jämförelsetalet anger förhållandet

mellan det allmänna prisläget i juni

året före det som basbeloppet

avser och prisläget i juni 1996. Det

framräknade basbeloppet avrundas

till närmaste hundratal kronor och

fastställs för varje år av regeringen.

Det enligt andra stycket

fastställda beloppet skall minskas

med två procent vid beräkning av

a) folkpension i form av ålders-

pension, förtidspension och

efterlevandepension enligt 6-8

kap. samt änkepension,

barnpension och barntillägg som

uppbärs med stöd av

övergångsbestämmelserna till

lagen (1988:881) om ändring i

denna lag,

b) allmän tilläggspension i

form av ålderspension,

förtidspension och

efterlevandepension enligt 12-14

kap. samt änkepension och

barnpension som uppbärs med

stöd av övergångsbestämmelserna

till lagen (1988:881) om ändring

i denna lag.

I fråga om efterlevandepension

som utgörs av barnpension skall

någon minskning enligt tredje

stycket inte göras när det gäller

den beloppsgräns som anges i 8

kap. 3 § andra meningen.

Vid beräkning av

pensionsgrundande inkomst och

tillgodoräknande av

pensionspoäng enligt 11 kap. 5

och 6 §§ skall det i andra stycket

angivna bastalet höjas till 36 992

och multipliceras med ett

jämförelsetal som inte minskats.

Det framräknade beloppet (förhöjt

basbelopp) avrundas till närmaste

hundratal kronor och fastställs för

varje år av regeringen.

Inom den allmänna försäkringen

skall de beräkningar, som anges i

denna lag, göras med anknytning

till ett basbelopp. Vissa

beräkningar skall dock göras enligt

vad som anges i tredje stycket.

Basbeloppet räknas fram genom

att bastalet 36 396 multipliceras

med det jämförelsetal som anger

förhållandet mellan det allmänna

prisläget i juni året före det som

basbeloppet avser och prisläget i

juni 1997. Det framräknade

basbeloppet avrundas till närmaste

hundratal kronor och fastställs för

varje år av regeringen.

Vid beräkning av

pensionsgrundande inkomst och

tillgodoräknande av

pensionspoäng enligt 11 kap. 5

och 6 §§ skall det i andra stycket

angivna bastalet höjas till 37 144

och multipliceras med samma

jämförelsetal. Det framräknade

beloppet (förhöjt basbelopp)

avrundas till närmaste hundratal

kronor och fastställs för varje år av

regeringen.

3 kap.

10 §3

För de första 14 dagarna i sjukperioden utges sjukpenning som sva-rar

mot sjukpenninggrundande inkomst av anställning endast under

förutsättning att den försäkrade skulle ha förvärvsarbetat om han inte

hade varit sjuk. För en försäkrad som avses i 5 § tredje stycket 1 eller 3,

femte eller sjunde stycket skall vad som har sagts nu gälla även för tid

efter de första 14 dagarna av sjukperioden. För sjukpenningen skall 10 a

och 10 b §§ tillämpas.

Med tid för förvärvsarbete enligt första stycket jämställs

1. ledighet för semester, dock inte om den försäkrade uppbär semes-

terlön enligt semesterlagen (1977:480) och, enligt 15 § samma lag, kan

begära att dag då han är oförmögen till arbete på grund av sjukdom inte

räknas som semesterdag,

2. ledighet under studietid för vilken oavkortade löneförmåner utges,

3. ledighet under tid då den

försäkrade genomgår sådan

utbildning eller undervisning som

anges i 5 § tredje stycket 2 eller

uppbär korttidsstudiestöd enligt

studiestödslagen (1973:349), och

3. ledighet under tid då den

försäkrade genomgår sådan

utbildning eller undervisning som

anges i 5 § tredje stycket 2 eller

uppbär korttidsstudiestöd enligt

studiestödslagen (1973:349) eller

ersättning till deltagare i

teckenspråksutbildning för vissa

föräldrar (TUFF), och

4. ledighet för ferier eller för motsvarande uppehåll för lärare som är

anställda inom utbildningsväsendet.

11 kap.

2 §4

Med inkomst av anställning avses lön eller annan ersättning i pengar

eller andra skattepliktiga förmåner, som en försäkrad har fått såsom

arbetstagare i allmän eller enskild tjänst. Med lön likställs

kostnadsersättning som inte enligt 8 kap. 19 eller 20 §

skattebetalningslagen (1997:483) undantas vid beräkning av skatteavdrag.

Sådan skattepliktig intäkt i form av rabatt, bonus eller annan förmån som

utgår på grund av kundtrohet eller liknande, skall också anses som

inkomst av anställning, om den som slutligt har stått för de kostnader som

ligger till grund för förmånen är någon annan än den som är skattskyldig

för förmånen. Till sådan inkomst räknas dock inte från en och samma

arbetsgivare utgiven lön som under ett år ej uppgått till 1 000 kronor. Till

sådan inkomst räknas inte heller intäkt som avses i 32 § 1 mom. första

stycket h och i kommunalskattelagen (1928:370) eller sådan ersättning som

anges i 1 § första stycket 2 6 och fjärde stycket lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster. I fråga om arbete som har

utförts utomlands bortses vid beräkningen av pensionsgrundande

inkomst från sådana lönetillägg som betingas av ökade levnadskostnader

och andra särskilda förhållanden i sysselsättningslandet. Såsom inkomst

av anställning anses även

a) sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt denna lag samt

sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller

motsvarande ersättning som utgår enligt annan författning eller på grund

av regeringens förordnande, i den mån ersättningen träder i stället för

försäkrads inkomst såsom arbetstagare i allmän eller enskild tjänst,

b) föräldrapenningförmåner,

c) vårdbidrag enligt 9 kap. 4 §, i den mån bidraget inte är ersättning för

merkostnader,

d) dagpenning från arbetslöshetskassa,

f) utbildningsbidrag under arbetsmarknadsutbildning och yrkesinriktad

rehabilitering i form av dagpenning samt ersättning vid

generationsväxling,

g) korttidsstudiestöd och vuxenstudiebidrag enligt studiestödslagen

(1973:349) eller lagen (1983:1030) om särskilt vuxenstudiestöd för

arbetslösa samt särskilt utbildningsbidrag,

h) delpension enligt lagarna (1975:380) och (1979:84) om

delpensionsförsäkring,

i) dagpenning till totalförsvarspliktiga som tjänstgör enligt lagen

(1994:1809) om totalförsvarsplikt och andra som erhåller dagpenning enligt

de för totalförsvarspliktiga gällande grunderna,

j) utbildningsbidrag för doktorander,

k) timersättning vid

vuxenutbildning för

utvecklingsstörda (särvux),

k) timersättning vid

vuxenutbildning för

utvecklingsstörda (särvux) och

ersättning till deltagare i

teckenspråksutbildning för vissa

föräldrar (TUFF),

l) livränta enligt 4 kap. lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller

motsvarande livränta som bestäms med tillämpning av sagda lag,

m) från Sveriges författarfond och Konstnärsnämnden utgående bidrag

som ej är att hänföra till inkomst av annat förvärvsarbete enligt 3 §, i den

mån regeringen så förordnar,

n) statsbidrag till arbetslösa som tillskott till deras försörjning när de

startar egen rörelse,

o) stipendium som enligt punkt 12 sjunde stycket av anvisningarna till

32 § kommunalskattelagen skall tas upp som intäkt av tjänst, om stipendiet

utbetalats av en fysisk person bosatt i Sverige eller av en svensk juridisk

person,

p) ersättning enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för

närståendevård,

q) tillfälliga förvärvsinkomster av verksamhet om inte bedrivs

självständigt,

r) ersättning som en allmän försäkringskassa utger enligt 20 § lagen

(1991:1047) om sjuklön,

s) ersättning från semesterkassa.

I fråga om ersättning i pengar eller andra skattepliktiga förmåner för

utfört arbete i annan form än pension och ersättning från semesterkassa, i

fråga om ersättning till idrottsutövare från visst slag av ideell förening

samt i fråga om ersättning från vinstandelsstiftelse eller annan juridisk

person med motsvarande ändamål gäller i tillämpliga delar bestämmelserna

i 3 kap. 2 § andra stycket samt 2 a § tredje och fjärde styckena.

Vid beräkning av inkomst av anställning skall hänsyn tas till lön eller

annan ersättning, som den försäkrade har fått från en arbetsgivare, som är

bosatt utom riket eller är utländsk juridisk person, endast i fall då den

försäkrade sysselsatts här i riket och överenskommelse inte träffats enligt

3 kap. 2 a § första stycket eller då han tjänstgjort som sjöman ombord på

svenskt handelsfartyg. Vad som sägs här skall inte gälla beträffande lön

till svenska medborgare, om svenska staten eller, där lönen härrör från

utländsk juridisk person, en svensk juridisk person, som äger ett

bestämmande inflytande över den utländska juridiska personen, enligt av

Riksförsäkringsverket godtagen förbindelse har att svara för

tilläggspensionsavgiften.

Hänsyn skall ej heller tas till lön eller annan ersättning från främmande

makts beskickning eller lönade konsulat här i riket eller från arbetsgivare,

som tillhör sådan beskickning eller sådant konsulat och som inte är

svensk medborgare. Vad som sägs här skall inte gälla beträffande lön till

svensk medborgare eller till den som utan att vara svensk medborgare är

bosatt i riket, om en utländsk beskickning här i riket enligt av

Riksförsäkringsverket godtagen förbindelse har att svara för

tilläggspensionsavgiften.

Den som åtagit sig förbindelse enligt tredje eller fjärde stycket skall

anses som arbetsgivare.

22 kap.

15 §5

Rehabiliteringspenningen skall minskas med det belopp den försäkrade

för samma tid får som

1. sjukpenning eller föräldrapenningförmån enligt denna lag,

2. sjukpenning eller livränta enligt lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning enligt någon annan

författning, dock inte livränta till efterlevande samt i övrigt endast till den

del ersättningen avser samma inkomstbortfall som

rehabiliteringspenningen är avsedd att täcka,

3. studiehjälp, studiemedel,

korttidsstudiestöd eller särskilt

vuxenstudiestöd enligt studie-

stödslagen (1973:349), studiestöd

enligt lagen (1983:1030) om särskilt

vuxenstudiestöd för arbetslösa

eller särskilt utbildningsbidrag,

dock inte till den del studiestödet

är återbetalningspliktigt.

3. studiehjälp, studiemedel,

korttidsstudiestöd eller särskilt

vuxenstudiestöd enligt studie-

stödslagen (1973:349), studiestöd

enligt lagen (1983:1030) om särskilt

vuxenstudiestöd för arbetslösa,

särskilt utbildningsbidrag eller

ersättning till deltagare i

teckenspråksutbildning för vissa

föräldrar (TUFF), dock inte till

den del studiestödet är

återbetalningspliktigt.

Vad som föreskrivs i första stycket gäller även beträffande

motsvarande förmån som utges till den försäkrade på grundval av

utländsk lagstiftning.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1997:565. Ändringarna

innebär bl.a. att tredje och fjärde styckena

upphävs.

3 Senaste lydelse 1993:752.

4 Senaste lydelse 1997:1273.

5 Senaste lydelse 1996:1395.

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

2. Reglerna i 1 kap. 6 § tillämpas första gången vid beräkning och

fastställande av basbelopp för år 1999. Under år 1999 skall bestämmelserna

i tredje och fjärde styckena tillämpas i deras lydelse före den 1 juli 1998

med den ändringen att det enligt andra stycket fastställda beloppet skall

minskas med en procent.

3.2 Förslag till ändring i

lagen (1969:205) om

pensionstillskott

Härigenom föreskrivs att 2 2 b §§ lagen (1969:205) om pensionstillskott

skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

2 §1

Om inte annat följer av

bestämmelserna i andra och tredje

styckena eller i 2 c § är

pensionstillskottet till

ålderspension femtiofem och en

halv procent av basbeloppet enligt

1 kap. 6 § lagen (1962:381) om

allmän försäkring minskat enligt

tredje stycket samma lagrum.

Om inte annat följer av

bestämmelserna i andra och tredje

styckena eller i 2 c § är

pensionstillskottet till

ålderspension 55,5 procent av

basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

För den som har börjat att ta ut sin ålderspension tidigare eller senare

än den månad under vilken han fyller sextiofem år är pensionstillskottet

det belopp som framkommer om det i första stycket angivna procent-

talet minskas eller ökas i motsvarande mån som pensionen skall minskas

eller ökas enligt 6 kap. lagen om allmän försäkring.

Pensionstillskottet till partiell ålderspension är motsvarande andel av

det pensionstillskott som angetts i första eller andra stycket.

2 a §2

Om inte annat följer av

bestämmelserna i andra stycket

eller i 2 c § är pensionstillskottet till

förtidspension etthundraelva och

en halv procent av basbeloppet

enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381)

om allmän försäkring minskat

enligt tredje stycket samma

lagrum.

Om inte annat följer av

bestämmelserna i andra stycket

eller i 2 c § är pensionstillskottet till

förtidspension 111,5 procent av

basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

För den som har partiell förtidspension är pensionstillskottet

motsvarande andel av det pensionstillskott som anges i första stycket.

För den som får förtidspension för tid efter det att ålderspension upphört

att betalas ut enligt 6 kap. 3 § lagen om allmän försäkring skall

pensionstillskottet minskas i motsvarande mån som förtidspensionen

minskas enligt 7 kap. 4 § andra stycket lagen om allmän försäkring.

2 b §3

Om inte annat följer av

bestämmelserna i andra stycket

eller i 2 c § är pensionstillskottet till

omställningspension, särskild

efterlevandepension eller

änkepension sextioen och en halv

procent av basbeloppet enligt 1

kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring minskat enligt tredje

stycket samma lagrum.

Om inte annat följer av

bestämmelserna i andra stycket

eller i 2 c § är pensionstillskottet till

omställningspension, särskild

efterlevandepension eller

änkepension 61,5 procent av

basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

Pensionstillskottet till änkepension, som enligt 8 kap. 4 § andra eller

tredje stycket lagen om allmän försäkring i detta lagrums lydelse vid

utgången av år 1989 betalas ut med minskat belopp, är det belopp som

framkommer om det i första stycket angivna procenttalet minskas i

motsvarande mån. För den som har partiell särskild efterlevandepension

eller har änkepension, som med tillämpning av punkt 6 i

övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen

(1962:381) om allmän försäkring betalas ut med viss andel av en

oreducerad sådan pension, är pensionstillskottet motsvarande andel av

det pensionstillskott som angetts i första stycket.

1 Senaste lydelse 1996:1589.

2 Senaste lydelse 1996:1589.

3 Senaste lydelse 1996:1589.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Vid beräkning av pensionstillskott för år 1999 skall basbeloppet

enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring minskas med en

procent.

3.3 Förslag till lag om

ändring i lagen (1979:84)

om delpensionsförsäkring

Härigenom föreskrivs att 11 § lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring

skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

11 §1

Delpensionen fastställs till det

belopp som motsvarar 55 procent

av den försäkrades

pensionsunderlag.

Fastställd delpension anknyts

till basbeloppet och omräknas vid

förändring av detta. Därvid skall 1

kap. 6 § tredje stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring

tillämpas.

Delpensionen fastställs till det

belopp som motsvarar 55 procent

av den försäkrades

pensionsunderlag.

Fastställd delpension anknyts

till basbeloppet enligt 1 kap. 6 §

lagen (1962:381) om allmän

försäkring och omräknas vid

förändring av detta.

1Senaste lydelse 1994:742.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

2. Vid beräkning av delpension för år 1999 skall basbeloppet enligt

1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring minskas med en procent.

3.4 Förslag till lag om

ändring i

kommunalskattelagen

(1928:370)

Härigenom föreskrivs att 46 § 2 mom., punkt 12 av anvisningarna till

32 §, punkt 6 av anvisningarna till 46 § och punkt 1 av anvisningarna till

48 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

46 §

2 mom.1 Skattskyldig, som har varit bosatt här i riket under hela

beskattningsåret, får dessutom göra avdrag:

1) för periodiskt understöd eller därmed jämförlig periodisk utbetalning,

som inte får dras av från inkomsten av särskild förvärvskälla, i den

utsträckning som framgår av punkt 5 av anvisningarna;

2) för påförda egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter

som inte får dras av från inkomsten av särskild förvärvskälla;

3) för obligatoriska socialförsäkringsavgifter som den skattskyldige, på

grund av utfört arbete, enligt slutligt fastställd debitering eller liknande

skall betala i överensstämmelse med den konvention som avses i

förordningen (1993:1529) om tillämpning av en nordisk konvention den 15

juni 1992 om social trygghet eller till följd av att den skattskyldige enligt

rådets förordning (EEG) nr 1408/71 av den 14 juni 1971 om tillämpning av

systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras

familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen skall omfattas av ett annat

lands lagstiftning om social trygghet, i båda fallen under förutsättning att

den avgiftsgrundande intäkten tas till beskattning för beskattningsåret i

Sverige;

6) för avgift som den skattskyldige har betalat under beskattningsåret

för annan pensionsförsäkring än tjänstepensionsförsäkring, som ägs av

arbetsgivare, i den omfattning som framgår av punkt 6 av anvisningarna;

7) för inbetalning som den skattskyldige under beskattningsåret har

gjort på pensionssparkonto i den omfattning som framgår av punkt 7 av

anvisningarna.

Avdrag för avgift som avses i

första stycket 6 och för inbetalning

som avses i första stycket 7

medges endast i den mån avdrag

inte får ske från intäkt av särskild

förvärvskälla.

Avdrag för avgift som avses i

första stycket 6 och för inbetalning

som avses i första stycket 7,

utöver sådant avdrag som

beräknas på ett halvt basbelopp,

medges endast i den mån avdrag

inte får ske från intäkt av särskild

förvärvskälla.

Om skattskyldig varit bosatt här i riket endast under en del av

beskattningsåret, medges avdrag som nu sagts bara i den mån det belöper

på nämnda tid.

Anvisningar

till 32 §

12.2 Sjukpenning och rehabiliteringspenning enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring och sjukpenning enligt lagen (1954:243) om

yrkesskadeförsäkring, lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring, lagen

(1977:265) om statligt personskadeskydd och lagen (1977:267) om

krigsskadeersättning till sjömän utgör skattepliktig intäkt av tjänst om

förmånen grundas på förvärvsinkomst, som hänför sig till tjänst. Till intäkt

av tjänst hänföres under nämnda förutsättning också ersättning enligt

lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare samt annan lag eller

författning, som utgått annorledes än på grund av försäkring, som nyss

sagts, till någon vid sjukdom eller olycksfall i arbete eller på grund av

militärtjänstgöring.

Föräldrapenningförmåner och vårdbidrag enligt lagen om allmän

försäkring, ersättning enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet

för närståendevård samt ersättning som en allmän försäkringskassa utger

enligt 20 § lagen (1991:1047) om sjuklön utgör skattepliktig intäkt av tjänst,

dock ej sådan del av vårdbidrag som utgör ersättning för merkostnader.

Korttidsstudiestöd och

vuxenstudiebidrag enligt

studiestödslagen (1973:349),

vuxenstudiebidrag enligt lagen

(1983:1030) om särskilt

vuxenstudiestöd för arbetslösa,

utbildningsbidrag för doktorander,

särskilt utbildningsbidrag samt

timersättning vid vuxenutbildning

för utvecklingsstörda (särvux)

eller vid svenskundervisning för

invandrare (sfi) räknas som

skattepliktig intäkt av tjänst.

Korttidsstudiestöd och

vuxenstudiebidrag enligt

studiestödslagen (1973:349),

vuxenstudiebidrag enligt lagen

(1983:1030) om särskilt

vuxenstudiestöd för arbetslösa,

utbildningsbidrag för doktorander,

särskilt utbildningsbidrag,

timersättning vid vuxenutbildning

för utvecklinsstörda (särvux) samt

ersättning till deltagare i

teckenspråksutbildning för vissa

föräldrar (TUFF) räknas som

skattepliktig intäkt av tjänst.

Dagpenning från arbetslöshetskassa, statsbidrag motsvarande

dagpenning vid arbetsmarknadsutbildning som lämnas till den som startar

egen näringsverksamhet, och som avser att utgöra ett tillskott till

näringsidkarens försörjning under inledningsskedet av verksamheten,

räknas som skattepliktig intäkt av tjänst.

Dagpenning vid utbildning och tjänstgöring inom totalförsvaret räknas

som skattepliktig intäkt av tjänst.

Detsamma gäller ersättning vid generationsväxling samt dagpenning

som enligt av regeringen eller av statlig myndighet meddelade

bestämmelser utgår till deltagare i arbetsmarknadsutbildning samt med

dem i fråga om sådant bidrag likställda.

Forskarstipendium (Marie Curie-stipendium) som utges direkt eller

indirekt av Europeiska gemenskaperna räknas som skattepliktig intäkt av

tjänst.

till 46 §

6.3 Avdrag för avgift för pensionsförsäkring medges endast om

försäkringen ägs av den skattskyldige. Avdrag medges inte om

försäkringen förvärvats genom bodelning under äktenskapet utan att mål

om äktenskapsskillnad pågått.

Avdraget får, tillsammans med avdrag för sådan inbetalning på

pensionssparkonto som avses i punkt 7, inte överstiga summan av

1. den skattskyldiges inkomst av näringsverksamhet som utgör aktiv

näringsverksamhet enligt 11 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring

före avdrag enligt punkt 21 av anvisningarna till 23 §, före avdrag för

särskild löneskatt på pensionskostnader enligt punkt 23 av anvisningarna

till 23 § på sådan pensionsförsäkring som avses i denna anvisningspunkt

och på sådan inbetalning på pensionssparkonto som avses i punkt 7 och

före avdrag för avsättning för egenavgifter enligt lagen (1981:691) om

socialavgifter och

2. inkomst av tjänst, med bortseende från sådan intäkt som avses i 32 §

1 mom. första stycket h och i.

Avdraget beräknas med hänsyn till storleken av sådan inkomst som

avses i 1 och 2 och får uppgå till högst ett belopp som motsvarar hälften

av det basbelopp som enligt lagen om allmän försäkring bestämts för året

närmast före taxeringsåret och dessutom i fråga om

a. inkomst av aktiv näringsverksamhet till sammanlagt högst 25 procent

av inkomsten före avdrag enligt punkt 21 av anvisningarna till 23 §, före

avdrag för särskild löneskatt på pensionskostnader enligt punkt 23 av

anvisningarna till 23 § på sådan pensionsförsäkring som avses i denna

anvisningspunkt och på sådan inbetalning på pensionssparkonto som

avses i punkt 7 och före avdrag för avsättning för egenavgifter enligt

lagen om socialavgifter till den del den inte överstiger tjugo gånger

nämnda basbelopp samt högst 20 procent av den del av nyss nämnda

inkomst som överstiger tjugo men inte fyrtio gånger nämnda basbelopp,

b. inkomst av anställning om den skattskyldige helt saknar pensionsrätt

i anställning och inte är anställd i ett aktiebolag eller en ekonomisk

förening vari han har sådant bestämmande inflytande som avses i punkt

20 e femte stycket av anvisningarna till 23 § till sammanlagt högst 35

procent av inkomsten till den del den inte överstiger tjugo gånger nämnda

basbelopp samt högst 25 procent av den del av inkomsten som överstiger

tjugo men inte trettio gånger nämnda basbelopp eller

c. annan inkomst av tjänst, med

bortseende från sådan intäkt som

avses i 32 § 1 mom. första stycket

h och i, till högst 5 procent av den

del av inkomsten som överstiger

tio men inte tjugo gånger samma

basbelopp. Avdrag enligt detta

stycke beräknas i sin helhet

antingen på inkomst som skall tas

upp till beskattning under

beskattningsåret eller på inkomst

året närmast dessförinnan. Om den

skattskyldige har inkomst av aktiv

näringsverksamhet från mer än en

förvärvskälla får avdrag beräknat

enligt detta stycke inte överstiga

det avdrag som kunnat göras om

inkomsten varit hänförlig till en

och samma förvärvskälla. Har den

skattskyldige inkomster som kan

grunda rätt till avdrag enligt detta

stycke både i inkomstslaget

näringsverksamhet och som

allmänt avdrag skall den del av

avdraget som beräknas på ett halvt

basbelopp fördelas efter

respektive avdragsgrundande

inkomsts andel av de

sammanlagda avdragsgrundande

inkomsterna.

c. annan inkomst av tjänst, med

bortseende från sådan intäkt som

avses i 32 § 1 mom. första stycket

h och i, till högst 5 procent av den

del av inkomsten som överstiger

tio men inte tjugo gånger samma

basbelopp. Avdrag enligt detta

stycke beräknas i sin helhet

antingen på inkomst som skall tas

upp till beskattning under

beskattningsåret eller på inkomst

året närmast dessförinnan. Om den

skattskyldige har inkomst av aktiv

näringsverksamhet från mer än en

förvärvskälla får avdrag beräknat

enligt detta stycke inte överstiga

det avdrag som kunnat göras om

inkomsten varit hänförlig till en

och samma förvärvskälla. Har den

skattskyldige inkomster som kan

grunda rätt till avdrag enligt detta

stycke både i inkomstslaget

näringsverksamhet och som

allmänt avdrag får den

skattskyldige fritt fördela den del

av avdraget som beräknas på ett

halvt basbelopp mellan allmänt

avdrag och avdrag i

näringsverksamheten.

Om särskilda skäl föreligger får skattemyndigheten efter ansökan

besluta att avdrag för avgift för pensionsförsäkring respektive inbetalning

på pensionssparkonto får medges med högre belopp än som följer av

bestämmelserna i föregående stycke. Därvid skall dock följande gälla. För

skattskyldig, som redovisar inkomst som är att anse som inkomst endast

av tjänst med bortseende från sådan intäkt som avses i 32 § 1 mom. första

stycket h och i men som i huvudsak saknar pensionsrätt i anställning, får

avdrag medges högst med belopp, beräknat som för skattskyldig som

avses i andra stycket b. Har sådan skattskyldig erhållit särskild ersättning

i samband med att anställning upphört och har han ej skaffat sig ett

betryggande pensionsskydd, får dock avdrag medges med högre belopp.

Avdrag som avses i de två närmast föregående meningarna får dock inte

beräknas för inkomst som härrör från aktiebolag eller ekonomisk förening

vari den skattskyldige har sådant bestämmande inflytande som avses i

punkt 20 e femte stycket av anvisningarna till 23 §. Har skattskyldig, som

 själv eller genom förmedling av juridisk person bedrivit

näringsverksamhet, upphört med driften i förvärvskällan och har han

under verksamhetstiden ej skaffat sig ett betryggande pensionsskydd, får

avdrag beräknas även på inkomst av kapital som är hänförlig till

försäljning av förvärvskällan före avdraget, på inkomst av passiv

näringsverksamhet enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster före avdraget samt på sådan intäkt av tjänst som avses

i 32 § 1 mom. första stycket h. Avdraget får i detta fall beräknas med

beaktande av det antal år den skattskyldige drivit näringsverksamheten,

dock högst för tio år. Hänsyn skall vid bedömningen av avdragets storlek

tas till den skattskyldiges övriga pensionsskydd och andra möjligheter till

avdrag för avgift och inbetalning som avses i 46 § 2 mom. första stycket 6

och 7. Avdraget får dock inte överstiga ett belopp som för varje år som

driften pågått motsvarar tio gånger det basbelopp som enligt lagen om

allmän försäkring bestämts för det år driften i förvärvs-källan upphört och

ej heller summan av de belopp som under beskattningsåret redovisats som

inkomst av förvärvskällan i förekommande fall före avdraget, före avdrag

för särskild löneskatt på pensionskostnader enligt punkt 23 av

anvisningarna till 23 § på sådan pensionsförsäkring som avses i denna

anvisningspunkt och på sådan inbetalning på pensionssparkonto som

avses i punkt 7 och före avdrag för avsättning för egenavgifter enligt

lagen om socialavgifter och sådan inkomst av kapital som är att hänföra till

vinst med anledning av överlåtelse av förvärvs-källan. Har

skattemyndigheten enligt punkt 1 tredje stycket av anvisningarna till 31 §

medgivit att dödsbo tar pensionsförsäkring, anger skattemyndigheten det

högsta belopp varmed avdrag för avgift för försäkringen får medges.

Härvid iakttas i tillämpliga delar bestämmelserna i detta stycke om avdrag

för skattskyldig som upphört med driften i en förvärvskälla.

Skattemyndighetens beslut i fråga som avses i detta stycke får överklagas

hos Riksskatteverket. Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

Har skattskyldig erlagt avgift eller gjort inbetalning som avses i 46 § 2

mom. första stycket 6 och 7 men har avdrag för avgiften eller

inbetalningen helt eller delvis inte kunnat utnyttjas enligt bestämmelserna

i andra stycket, medges avdrag för ej utnyttjat belopp vid taxering för det

påföljande beskattningsåret. Sådant avdrag medges dock inte med belopp

som tillsammans med erlagd avgift och gjord inbetalning sistnämnda år

överstiger vad som anges i andra stycket.

Oavsett föreskrifterna i de föregående styckena medges avdrag för

avgift eller inbetalning som avses i 46 § 2 mom. första stycket 6 och 7 inte

med högre belopp än skillnaden mellan sammanlagda beloppet av

inkomster från olika förvärvskällor och övriga avdrag enligt 46 §. Avdrag,

som på grund av vad nu sagts inte kunnat utnyttjas vid taxeringen för det

beskattningsår då avgiften betalades eller inbetalningen skedde, får

utnyttjas senast vid taxeringen för sjätte beskattningsåret efter

betalningsåret. Inte heller i sistnämnda fall får avdraget överstiga vad som

återstår sedan övriga avdrag enligt 46 § gjorts.

Om avdrag medges enligt fjärde stycket sjätte meningen på grund av

att aktier eller andelar i fåmansföretag avyttrats skall avdraget i första

hand göras som allmänt avdrag. Avdraget begränsas till ett belopp

motsvarande det lägsta av den del av vinsten vid avyttringen som tas upp

som intäkt av tjänst och inkomsten av tjänst före avdraget. Till den del

avdraget inte kan utnyttjas som allmänt avdrag får avdrag göras i

inkomstslaget kapital enligt 3 § 2 mom. sjätte stycket lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt. I det fall avdrag medges på grund av att andelar i

fåmansägt handelsbolag avyttrats skall avdrag göras i inkomstslaget

kapital enligt 3 § 2 mom. sjätte stycket lagen om statlig inkomstskatt.

till 48 §

1.4 Vid tillämpningen av 48 § 4 mom. och denna anvisningspunkt

iakttas följande. Som folkpension räknas inte barnpension eller

vårdbidrag. Folkpension skall anses utgöra en inte obetydlig del av den

skattskyldiges inkomst, om den uppgått till minst 6 000 kronor eller minst

en femtedel av den sammanräknade inkomsten. Som folkpension

behandlas även tillläggspension i den mån den enligt lagen (1969:205) om

pensionstillskott föranlett avräkning av pensionstillskott. Ålders-, förtids-

eller efterlevandepension, som betalas ut enligt utländsk lagstiftning om

social trygghet och utgår enligt grunder som är jämförbara med vad som

gäller för folkpension, skall behandlas som folkpension om

skattskyldighet för utbetalningen föreligger i Sverige. Har folkpension

enligt bestämmelserna i 17 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring

samordnats med yrkesskadelivränta eller annan i nämnda lagrum angiven

livränta skall vid tillämpning av första, andra respektive tredje stycket

första meningen b det särskilda grundavdraget beräknas med ledning av

den folkpension som skulle ha utgått om sådan samordning inte skett.

För gift skattskyldig uppgår det

särskilda grundavdraget till 134,0

procent av basbeloppet enligt

1 kap. 6 § lagen om allmän

försäkring, minskat enligt tredje

stycket samma lagrum. För övriga

skattskyldiga uppgår avdraget till

151,5 procent av sistnämnda

belopp. Avdrag med 151,5 procent

av sistnämnda belopp tillkommer

också gift skattskyldig, som under

någon del av beskattningsåret

uppburit folkpension som

tillkommer ogift.

För gift skattskyldig uppgår det

särskilda grundavdraget till 134,0

procent av basbeloppet enligt

1 kap. 6 § lagen om allmän

försäkring. För övriga

skattskyldiga uppgår avdraget till

151,5 procent av sistnämnda

belopp. Avdrag med 151,5 procent

av sistnämnda belopp tillkommer

också gift skattskyldig, som under

någon del av beskattningsåret

uppburit folkpension som

tillkommer ogift.

Det särskilda grundavdraget får dock inte överstiga

a) för skattskyldig som vid utgången av året före beskattningsåret och

utgången av beskattningsåret uppbar folkpension samt under hela

beskattningsåret bott i Sverige: summan av uppburen sådan pension som

enligt fjärde stycket reducerar det särskilda grundavdraget samt

b) för skattskyldig som inte avses i a eller som under beskattningsåret

uppburit folkpension i form av förtidspension, tre fjärdedels, halv eller en

fjärdedels ålderspension enligt lagen om allmän försäkring eller som

avlidit: uppburen folkpension och pensionstillskott som uppburits enligt 2

§ eller 2 a § lagen om pensionstillskott. För skattskyldig som har livränta

som avses i första stycket sista meningen tillämpas i stället för

bestämmelsen i föregående mening a bestämmelsen i föregående

meningen b om det är till fördel för den skattskyldige.

Det särskilda grundavdraget reduceras med 65 procent av den del av

uppburen pension som överstiger det för den skattskyldige enligt andra

stycket gällande avdragsbeloppet. För skattskyldig som förutom

folkpension i form av förtidspension uppburit livränta enligt 4 kap. lagen

(1976:380) om arbetsskadeförsäkring skall erhållen sådan livränta likställas

med pension. Pension som utgår på grund av annan pensionsförsäkring

än tjänstepensionsförsäkring eller från pensionssparkonto reducerar inte

det särskilda grundavdraget.

För den som vid utgången av året före beskattningsåret inte uppbar

folkpension reduceras det särskilda grundavdraget i stället med 65 procent

av den del av taxerad inkomst som överstiger det för den skattskyldige

enligt andra stycket gällande avdragsbeloppet. Oavsett vad som i det

föregående sagts om reducering föreligger alltid rätt till särskilt

grundavdrag med så stort belopp som den skattskyldige skulle ha fått i

grundavdrag enligt 48 § 2 eller 3 mom. om dessa bestämmelser i stället

hade tillämpats.

1 Senaste lydelse 1996:1331.

2 Senaste lydelse 1997:1272.

3 Senaste lydelse 1996:1331.

4 Senaste lydelse 1997:935.

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998 såvitt avser de nya

föreskrifterna i 46 § 2 mom., punkt 12 av anvisningarna till 32 § och punkt

6 av anvisningarna till 46 § och i övrigt den 1 januari 1999.

2. De nya föreskrifterna i 46 § 2 mom. och i punkt 6 av anvisningarna till

46 § tillämpas första gången vid 2000 års taxering.

3. De nya föreskrifterna i punkt 1 av anvisningarna till 48 § tillämpas

första gången vid 2001 års taxering.

4. Vid 2000 års taxering skall vid beräkning av det särskilda

grundavdraget basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring minskas med en procent.

3.5 Förslag till lag om

ändring i lagen (1990:325)

om självdeklaration och

kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1990:325) om självdeklaration

och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

2 kap.

6 §1

För den som inte haft inkomst

av aktiv näringsverksamhet eller

annan inkomst av tjänst än

folkpension och pensionstillskott

enligt 2 eller 2 b § lagen (1969:205)

om pensionstillskott eller allmän

tilläggspension som föranlett

avräkning av sådant

pensionstillskott gäller i stället för

vad som sägs i 4 § första stycket 1

följande. Skyldighet att lämna

självdeklaration föreligger endast

om den uppburna pensionen

överstiger för gift skattskyldig

134,0 procent och för annan

skattskyldig 151,5 procent av

basbeloppet enligt

1 kap. 6 § lagen (1962:381) om

allmän försäkring minskat enligt

tredje stycket samma lagrum.

Gränsen 151,5 procent av

sistnämnda belopp gäller också

gift skattskyldig som under någon

del av året uppburit folkpension

som ogift.

För den som inte haft inkomst

av aktiv näringsverksamhet eller

annan inkomst av tjänst än

folkpension och pensionstillskott

enligt 2 eller 2 b § lagen (1969:205)

om pensionstillskott eller allmän

tilläggspension som föranlett

avräkning av sådant

pensionstillskott gäller i stället för

vad som sägs i 4 § första stycket 1

följande. Skyldighet att lämna

självdeklaration föreligger endast

om den uppburna pensionen

överstiger för gift skattskyldig

134,0 procent och för annan

skattskyldig 151,5 procent av

basbeloppet enligt

1 kap. 6 § lagen (1962:381) om

allmän försäkring. Gränsen 151,5

procent av sistnämnda belopp

gäller också gift skattskyldig som

under någon del av året uppburit

folkpension som ogift.

Som folkpension räknas inte barnpension och vårdbidrag.

1 Senaste lydelse 1997:796.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas första

gången vid 2001 års taxering.

2. Vid bedömandet av deklarationsskyldigheten vid 2000 års taxering

skall basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring

minskas med en procent.

3.6 Förslag till lag om

ändring i lagen (1995:706)

om kommuners ansvar för

ungdomar

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1995:706) om kommuners ansvar för

ungdomar skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

1 §

En kommun får anordna praktik

eller annan verksamhet på heltid

för arbetslösa ungdomar som inte

genomgår gymnasieskola eller

liknande utbildning till och med

den 30 juni det år de fyller 20 år.

En kommun får anordna praktik

eller annan verksamhet på heltid

för arbetslösa ungdomar som inte

genomgår gymnasieskola eller

liknande utbildning till dess de

fyller 20 år.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.7 Förslag till lag om

ändring i lagen (1997:1268)

om kommuners ansvar för

ungdomar mellan 20 och

24 år

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1997:1268) om kommuners ansvar

för ungdomar mellan 20 och 24 år skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

3 §

Kommunens skyldighet

omfattar ungdomar som står till

arbetsmarknadens förfogande och

gäller från och med den 1 juli det

år de fyller 20 år och till dess de

fyllt 25 år.

Kommunens skyldighet

omfattar ungdomar som står till

arbetsmarknadens förfogande och

gäller från och med den dag de

fyller 20 år och till dess de fyllt 25

år.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.8 Förslag till lag om

ändring i semesterlagen

(1977:480)

Härigenom föreskrivs att 17 § semesterlagen (1977:480) skall ha följande

lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

17 §1

Frånvaro från arbetet är semesterlönegrundande, när fråga är om

1. ledighet på grund av sjukdom, i den mån frånvaron under in-

tjänandeåret icke överstiger 180 dagar eller om frånvaron beror på

arbetsskada,

2. ledighet enligt föräldraledighetslagen (1995:584) dels under tid för

vilken havandeskapspenning utges enligt 3 kap. 9 § lagen (1962:381) om

allmän försäkring, dels under tid för vilken föräldrapenning utges i

anledning av barns födelse eller adoption enligt 4 kap. 3 och 5 §§ samma

lag, i den mån frånvaron för varje barn, eller vid flerbarnsbörd sammanlagt,

inte överstiger 120 dagar eller för ensamstående förälder, 180 dagar, dels

under tid för vilken tillfällig föräldrapenning utges enligt 4 kap. 10, 10 a, 11

och 11 a §§ samma lag,

3. ledighet på grund av risk för överförande av smitta, om arbets-

tagaren är berättigad till ersättning enligt lagen (1989:225) om ersättning

till smittbärare, i den mån frånvaron under intjänandeåret icke överstiger

180 dagar,

4. ledighet för utbildning, som ej

enligt annan lag medför rätt till

semesterlön, om arbetstagaren

erhåller korttidsstudiestöd eller

vuxenstudiebidrag enligt studie-

stödslagen (1973:349) eller särskilt

utbildningsbidrag eller om

utbildningen till väsentlig del avser

fackliga eller med facklig

verksamhet sammanhängande

frågor, i den mån frånvaron under

intjänandeåret icke överstiger 180

dagar,

4. ledighet för utbildning, som ej

enligt annan lag medför rätt till

semesterlön, om arbetstagaren

erhåller korttidsstudiestöd eller

vuxenstudiebidrag enligt studie-

stödslagen (1973:349), särskilt

utbildningsbidrag eller ersättning

till deltagare i

teckenspråksutbildning för vissa

föräldrar (TUFF) eller om

utbildningen till väsentlig del avser

fackliga eller med facklig

verksamhet sammanhängande

frågor, i den mån frånvaron under

intjänandeåret icke överstiger 180

dagar,

5. ledighet på grund av grundutbildning om högst 60 dagar eller

repetitionsutbildning enligt lagen (1994:1809) om totalförsvarsplikt, om

frånvaron under intjänandeåret inte överstiger 60 dagar,

6. ledighet enligt lagen (1986:163) om rätt till ledighet för svensk-

undervisning för invandrare, eller

7. ledighet enligt lagen (1988:1465) om ersättning och ledighet för

närståendevård, i den mån frånvaron under intjänandeåret inte över-

stiger 45 dagar.

Har arbetstagare av anledning som anges i första stycket 1 varit

frånvarande från arbetet utan längre avbrott i frånvaron än fjorton dagar i

en följd under två hela intjänandeår, grundar därefter infallande dag av

frånvaroperioden inte rätt till semesterlön.

I frånvaroperiod som avses i första stycket inräknas även dagar under

perioden då arbetstagaren icke skulle ha utfört arbete.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.9 Förslag till lag om

ändring i ellagen

(1997:857)

Härigenom föreskrivs att 12 kap. 4 § samt 13 kap. 1 och 5 §§ ellagen

(1997:857) skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

12 kap.

4 §

Tillsynsmyndigheten får

1. förordna om rättelse på

vederbörandes bekostnad om

någon inte följer ett föreläggande

enligt 3 § som är påkallat av

elsäkerhetsskäl,

2. förbjuda användning av en

elektrisk anläggning som är i ett

sådant skick eller används på ett

sådant sätt att fara för person eller

egendom kan uppstå,

3. förbjuda tillhandahållande

eller användning av elektrisk

materiel som är i ett sådant skick

eller används på ett sådant sätt att

fara för person eller egendom kan

uppstå eller som inte är

kontrollerad, provad, besiktigad

eller dokumenterad enligt gällande

föreskrifter,

4. förbjuda tillhandahållande av

tjänster som innebär fara för

person eller egendom till följd av

bristfällig eller felaktig installation

av elektriska

starkströmsanläggningar.

Beslut enligt första stycket

gäller omedelbart och får

verkställas.

Tillsynsmyndigheten får

1. förordna om rättelse på

vederbörandes bekostnad om

någon inte följer ett föreläggande

enligt 3 § som är påkallat av

elsäkerhetsskäl,

2. förbjuda användning av en

elektrisk anläggning som är i ett

sådant skick eller används på ett

sådant sätt att fara för person eller

egendom kan uppstå,

3. förbjuda tillhandahållande

eller användning av elektrisk

materiel som är i ett sådant skick

eller används på ett sådant sätt att

fara för person eller egendom kan

uppstå eller som inte är

kontrollerad, provad, besiktigad

eller dokumenterad enligt gällande

föreskrifter,

4. förbjuda tillhandahållande av

tjänster som innebär fara för

person eller egendom till följd av

bristfällig eller felaktig installation

av elektriska

starkströmsanläggningar.

Beslut enligt första stycket

gäller omedelbart och får

verkställas.

Beslut enligt första stycket 2 4

får förenas med vite.

13 kap.

1 §

Till böter eller fängelse i högst

ett år döms den som uppsåtligen

eller av oaktsamhet

1. bryter mot 2 kap. 1 eller 3 §,

2. bryter mot villkor som

meddelats med stöd av 2 kap. 11 §,

eller

3. bryter mot föreskrift som har

meddelats med stöd av 8 kap. 1 §

tredje stycket eller 9 kap. 1 § andra

stycket.

Till böter döms den som

uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. bryter mot 2 kap. 22 § eller

2. inte gör anmälan enligt 6 kap.

1 § i rätt tid eller i sådan anmälan

lämnar oriktig uppgift.

I ringa fall döms inte till ansvar.

Till böter eller fängelse i högst

ett år döms den som uppsåtligen

eller av oaktsamhet

1. bryter mot 2 kap. 1 eller 3 §,

2. bryter mot villkor som

meddelats med stöd av 2 kap. 11 §,

eller

3. bryter mot föreskrift som har

meddelats med stöd av 8 kap. 1 §

tredje stycket eller 9 kap. 1 § andra

stycket.

Till böter döms den som

uppsåtligen eller av oaktsamhet

1. bryter mot 2 kap. 17 § eller

2. inte gör anmälan enligt 6 kap.

1 § i rätt tid eller i sådan anmälan

lämnar oriktig uppgift.

I ringa fall döms inte till ansvar.

13 kap.

5 §

Beslut av nätmyndigheten

enligt 2 kap. 23 25 §§, 3 kap. 3 §,

6 8 §§, 11, 12, 14 och 15 §§, 4 kap.

6, 7 och 10 §§ samt 5 kap. 7, 10 och

11 §§, beslut av en

tillsynsmyndighet enligt 12 kap. 2

4 §§ samt beslut av den systeman-

svariga myndigheten om ersätt-

ning till den som enligt 8 kap. 2 §

beordrats öka eller minska pro-

duktionen av el får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol. Pröv-

ningstillstånd krävs vid över-

klagande till kammarrätten.

Regeringen får meddela

föreskrifter om överklagande av

andra beslut enligt denna lag eller

enligt föreskrifter som meddelats

med stöd av lagen.

Beslut av nätmyndigheten

enligt 2 kap. 18 20 §§, 3 kap. 3 §,

6 8 §§, 11, 12, 14 och 15 §§, 4 kap.

6, 7 och 10 §§ samt 5 kap. 7, 10 och

11 §§, beslut av en

tillsynsmyndighet enligt 12 kap. 2

4 §§ samt beslut av den systeman-

svariga myndigheten om ersätt-

ning till den som enligt 8 kap. 2 §

beordrats öka eller minska pro-

duktionen av el får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol. Pröv-

ningstillstånd krävs vid över-

klagande till kammarrätten.

Regeringen får meddela

föreskrifter om överklagande av

andra beslut enligt denna lag eller

enligt föreskrifter som meddelats

med stöd av lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.10 Förslag till lag om

ändring i lagen (1995:1514)

om generellt statsbidrag

till kommuner och

landsting

Härigenom föreskrivs att 5 och 6 §§ lagen (1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och landsting skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

5 §1

Skattemyndigheten fastställer statsbidragets storlek samt lämnar senast

den 25 januari bidragsåret uppgift till varje kommun och landsting om

storleken av dess bidrag.

För bidragsåret 1997 fastställer

skattemyndigheten statsbidragets

storlek samt lämnar senast den 25

juli uppgift till varje kommun och

landsting om storleken av dess

bidrag.

För bidragsåret 1998 fastställer

skattemyndigheten statsbidragets

storlek samt lämnar senast den 25

juli uppgift till varje kommun och

landsting om storleken av dess

bidrag.

6 §2

Statsbidraget skall betalas ut i samband med och på motsvarande sätt

som gäller för utbetalning av kommunalskattemedel enligt 4 § lagen

(1965:269) med särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets

utdebitering av skatt, m.m.

Bidrag som fastställs enligt 5 §

andra stycket får dock betalas ut

under tiden juli december 1997.

Bidrag som fastställs enligt 5 §

andra stycket får dock betalas ut

under tiden juli december 1998.

1 Senaste lydelse 1997:554.

2 Senaste lydelse 1997:554.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.11 Förslag till lag om

ändring i lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § 1 b mom., 10 § samt 27 § 5 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt1 skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

3 §

1 b mom.2 Det belopp som un-

dantas från skatteplikt (lättnads-

beloppet) beräknas som 65

procent av statslåneräntan vid

utgången av november året före

beskattningsåret multiplicerad med

summan av anskaffningskost-

naden för aktien och ett löne-

underlag beräknat enligt 12 d mom.

första stycket. Är aktien en sådan

kvalificerad aktie som avses i 12

mom. tillämpas även 12 d mom.

andra och tredje styckena.

1 b mom. Det belopp som un-

dantas från skatteplikt (lättnads-

beloppet) beräknas som 70

procent av statslåneräntan vid

utgången av november året före

beskattningsåret multiplicerad med

summan av anskaffningskost-

naden för aktien och ett löne-

underlag beräknat enligt 12 d mom.

första stycket. Är aktien en sådan

kvalificerad aktie som avses i 12

mom. tillämpas även 12 d mom.

andra och tredje styckena.

Har aktien förvärvats under beskattningsåret och har bolaget tidigare

under året lämnat utdelning, får den nye ägaren inte beräkna något lätt-

nadsbelopp.

Med anskaffningskostnad avses det anskaffningsvärde som skulle ha

använts vid beräkning av realisationsvinst, om aktien avyttrats vid tid-

punkten för utdelningen. För aktie som har förvärvats före ingången av år

1990 respektive ingången av år 1992 får bestämmelserna i 12 c mom. andra

respektive tredje styckena tillämpas.

10 §3

För fysiska personer beräknas

statlig inkomstskatt enligt följande.

Skatt på förvärvsinkomst utgör

200 kronor samt 20 procent av den

del av den beskattningsbara för-

värvsinkomsten som överstiger en

skiktgräns på 170 000 kronor vid

1992 års taxering. Vid följande

taxeringar uppgår skiktgränsen till

skiktgränsen för föregående taxe-

ringsår multiplicerad med det jäm-

förelsetal, uttryckt i procent, som

anger förhållandet mellan det all-

männa prisläget i juni andra året

före taxeringsåret och prisläget i

juni tredje året före taxeringsåret

med tillägg av två procentenheter.

Skiktgränsen fastställs av rege-

ringen före utgången av andra året

före taxeringsåret och avrundas

nedåt till helt hundratal kronor.

För fysiska personer beräknas

statlig inkomstskatt enligt följande.

Skatt på förvärvsinkomst utgör

200 kronor,

20 procent av den del av den

beskattningsbara

förvärvsinkomsten som överstiger

en skiktgräns på 214 900 kronor

vid 1999 års taxering, och

fem procent av den del av den

beskattningsbara förvärvsinkoms-

ten som överstiger en skiktgräns

på 360 000 kronor vid 2000 års

taxering.

Vid följande taxeringar uppgår

skiktgränserna till skiktgränserna

för föregående taxeringsår multip-

licerade med det jämförelsetal,

uttryckt i procent, som anger för-

hållandet mellan det allmänna

prisläget i juni andra året före taxe-

ringsåret och prisläget i juni tredje

året före taxeringsåret med tillägg

av två procentenheter.

Skiktgränserna fastställs av rege-

ringen före utgången av andra året

före taxeringsåret och avrundas

nedåt till helt hundratal kronor.

Skatt på kapitalinkomst utgör 30 procent av inkomsten av kapital enligt

3 § 14 mom.

För dödsbon beräknas skatten

enligt andra och tredje styckena

med följande undantag. Från och

med beskattningsåret efter det ka-

lenderår dödsfallet inträffade tas

det i andra stycket angivna be-

loppet 200 kronor ut bara om den

beskattningsbara förvärvsinkoms-

ten överstiger ett belopp som mot-

svarar grundavdrag enligt 48 § 2

mom. kommunalskattelagen

(1928:370). Från och med det fjärde

beskattningsåret efter det

kalenderår dödsfallet inträffade

utgör skatten på förvärvsinkomst

20 procent av den beskattnings-

bara förvärvsinkomsten. Om den

beskattningsbara förvärvsinkoms-

ten överstiger ett belopp mot-

svarande grundavdrag enligt 48 §

2 mom. kommunalskattelagen tas

dessutom 200 kronor ut.

För dödsbon beräknas skatten

enligt andra fjärde styckena med

följande undantag. Från och med

beskattningsåret efter det kalen-

derår dödsfallet inträffade tas det i

andra stycket angivna beloppet

200 kronor ut bara om den be-

skattningsbara förvärvsinkomsten

överstiger ett belopp som mot-

svarar grundavdrag enligt 48 § 2

mom. kommunalskattelagen

(1928:370). Från och med det fjärde

beskattningsåret efter det

kalenderår dödsfallet inträffade

utgör skatten på förvärvsinkomst

20 procent av den beskattnings-

bara förvärvsinkomsten. Om den

beskattningsbara förvärvsinkoms-

ten överstiger ett belopp mot-

svarande grundavdrag enligt 48 §

2 mom. kommunalskattelagen tas

dessutom 200 kronor ut.

27 §

5 mom.4 Förlust på marknads-

noterad tillgång som avses i

1 mom. får dras av från reali-

sationsvinst på marknadsnoterad

sådan tillgång. I fråga om andel i

värdepappersfond gäller detta en-

dast om värdet av fondens inne-

hav av sådana tillgångar som

avses i 1 mom. inte annat än till-

fälligtvis understigit tre fjärdedelar

av fondförmögenheten. Förlust på

aktie i svenskt aktiebolag som inte

är marknadsnoterad respektive på

andel i utländsk juridisk person

som inte är marknadsnoterad får

dras av från realisationsvinst på

sådan aktie eller andel. Av förlust

som inte dragits av mot vinst får 70

procent dras av.

5 mom. Förlust på marknads-

noterad tillgång som avses i

1 mom. får dras av från reali-

sationsvinst på marknadsnoterad

sådan tillgång. I fråga om andel i

värdepappersfond gäller detta en-

dast om värdet av fondens inne-

hav av sådana tillgångar som

avses i 1 mom. inte annat än till-

fälligtvis understigit tre fjärdedelar

av fondförmögenheten.

Förlust på aktie i svenskt aktie-

bolag som inte är marknadsnoterad

respektive på andel i utländsk

juridisk person som inte är mark-

nadsnoterad får dras av från reali-

sationsvinst på sådan aktie eller

andel samt från realisationsvinst

på sådan marknadsnoterad till-

gång som avses i första stycket.

Av förlust som inte dragits av

mot vinst får 70 procent dras av.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1996:1611.

3 Senaste lydelse 1996:691.

4 Senaste lydelse 1997:448.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998 och tillämpas, såvitt avser

bestämmelserna i 10 §, första gången vid 2000 års taxering, och i övrigt

första gången vid 1999 års taxering.

3.12 Förslag till lag om

ändring i lagen (1993:1538)

om periodiseringsfonder

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

3 §1

För juridisk person får avdrag för avsättning till periodiseringsfond

uppgå till högst 20 procent av inkomsten för beskattningsåret före avdra-

get. Vad som sagts nu gäller dock ej dödsbo.

I fråga om fysisk person och

dödsbo får avdraget uppgå till

högst 20 procent av ett positivt

belopp som motsvarar inkomsten

eller underskottet av förvärvskäl-

lan enligt lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt före avdrag för

avsättning till periodiseringsfond

med följande justeringar.

I fråga om fysisk person och

dödsbo får avdraget uppgå till

högst 25 procent av ett positivt

belopp som motsvarar inkomsten

eller underskottet av förvärvskäl-

lan enligt lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt före avdrag för

avsättning till periodiseringsfond

med följande justeringar.

Som tillkommande poster räknas avdrag för egenavgifter enligt punkt

19 av anvisningarna till 23 § kommunalskattelagen (1928:370) och avdrag

på grund av ökning av expansionsmedel enligt 2 § lagen (1993:1537) om

expansionsmedel.

Som avgående poster räknas sjukpenning och liknande ersättningar,

återfört avdrag för egenavgifter enligt punkterna 11 och 13 av anvis-

ningarna till 22 § kommunalskattelagen och intäkt på grund av minskning

av expansionsmedel.

1 Senaste lydelse 1996:1613.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998 och tillämpas första gången vid

1999 års taxering.

3.13 Förslag till lag om

omräkningstal för 1999 års

taxeringsvärden

Härigenom föreskrivs följande.

För sådan värderingsenhet som avses i 3 § första stycket b lagen

(1984:1052) om statlig fastighetsskatt samt för småhusenhet och småhus

med tillhörande tomtmark på lantbruksenhet skall omräkningstalet enligt

16 A kap. fastighetstaxeringslagen (1979:1152) för år 1999 vara det

omräkningstal som gäller för år 1998.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.14 Förslag till lag om

ändring i lagen (1994:1563)

om tobaksskatt

Härigenom föreskrivs i fråga om § lagen (1994:1563) om tobaksskatt

dels att 42 § skall upphöra att gälla,

dels att rubriken närmast före 42 § skall utgå,

dels att 2 § skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

2 §1

Skatt på cigaretter tas ut med 85

öre per styck och 17,8 procent av

detaljhandelspriset.

Skatt på cigaretter tas ut med 20

öre per styck och 39,2 procent av

detaljhandelspriset.

Cigaretter med en längd, exklusive filter eller munstycke, som överstiger

9 centimeter men inte 18 centimeter anses som två cigaretter. Är

cigaretten längre anses varje påbörjad ytterligare längd av 9 centimeter

som en cigarett.

1 Senaste lydelse 1997:443.

Denna lag träder i kraft den 1 augusti 1998.

3.15 Förslag till lag om

ändring i lagen (1994:1564)

om alkoholskatt

Härigenom föreskrivs att 37 § lagen (1994:1564) om alkoholskatt skall

upphöra att gälla samt att rubriken närmast före denna paragraf skall utgå.

Denna lag träder i kraft den 1 augusti 1998.

3.16 Förslag till lag om

ändring i lagen (1984:1052)

om statlig fastighetsskatt

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

3 §1

Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår

a) 1,7 procent av:

taxeringsvärdet avseende småhusenhet,

det omräknade bostadsbyggnadsvärdet och det omräknade

tomtmarksvärdet avseende småhus på lantbruksenhet,

75 procent av marknadsvärdet avseende privatbostad i utlandet,

b) 1,7 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser

värderingsenhet för bostäder, värderingsenhet för bostäder under

uppförande, värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa

bostäder samt annan värderingsenhet avseende tomtmark som är

obebyggd,

c) 1,0 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser

värderingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande

och värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler,

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende

industrienhet med undantag av

markvärdet avseende sådan

elproduktionsenhet som utgörs av

taxeringsenhet med

vattenkraftverk och till detta

hörande andelar i utbyggda

regleringsanläggningar,

taxeringsenhet med outbyggt

vattenfall som enligt verkställbart

tillstånd får byggas ut samt

taxeringsenhet vars huvudsakliga

värde utgör värde av andels- eller

ersättningskraft,

e) 2,21 procent av:

markvärdet avseende sådan

elproduktionsenhet som utgörs av

taxeringsenhet med

vattenkraftverk och till detta

hörande andelar i utbyggda

regleringsanläggningar,

taxeringsenhet med outbyggt

vattenfall som enligt verkställbart

tillstånd får byggas ut samt

taxeringsenhet vars huvudsakliga

värde utgör värde av andels- eller

ersättningskraft.

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende

industrienhet inklusive

elproduktionsenhet.

Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i Sverige,

bostäder och har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det

fastighetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen

fastighetsskatt på bostadsdelen för det fastighetstaxeringsåret och de fyra

följande kalenderåren och halv fastighetsskatt för de därpå följande fem

kalenderåren enligt vad som närmare föreskrivs i femte stycket. Detsamma

gäller färdigställd eller ombyggd sådan byggnad, för vilken värdeår inte

har åsatts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts ett värdeår

motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som föregått

inkomsttaxeringsåret, om ny fastighetstaxering då hade företagits.

För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i

41 a § nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om

samfälligheten utgör en särskild taxeringsenhet.

Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund

av eldsvåda eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under

viss tid eller har i sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte

kunnat uthyras, får fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den

omfattning, vari byggnaden inte kunnat användas eller uthyras. Har så

varit fallet under endast kortare tid av beskattningsåret, skall någon

nedsättning dock inte ske.

Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar

av fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för

dessa delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive

fastighetsdel. Den nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra

stycket skall såvitt avser småhusenhet beräknas på den del av

taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser småhuset med

tillhörande tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som

småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus med tillhörande

tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas nedsättningen

på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser

bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken ingår

i samma taxeringsenhet som hyreshuset.

1 Senaste lydelse 1997:442.

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas första

gången vid 2000 års taxering.

2. Har beskattningsåret påbörjats före ikraftträdandet tillämpas äldre

regler för den del av beskattningsåret som infaller före ikraftträdandet.

3.17 Förslag till lag om

ändring i lagen (1972:266)

om skatt på annonser och

reklam

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:266) om skatt på annonser

och reklam1

dels att 7, 14 och 23 §§ samt anvisningarna till 14 § skall upphöra att

gälla,

dels att 4, 5, 6, 9, 11, 13, 26, 32 och 33 §§ samt anvisningarna till 9 och

13 §§ skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

4 §

Skatteplikt föreligger ej för annons i

1. periodisk publikation som väsentligen framstår som organ för

sammanslutning med huvudsakligt syfte att verka för religiöst,

nykterhetsfrämjande, politiskt, miljövårdande, idrottsligt eller

försvarsfrämjande ändamål eller att företräda handikappade eller

arbetshindrade medlemmar,

2. publikation som ges ut på främmande språk för spridning

huvudsakligen utomlands,

3. publikation eller bilaga till publikation, när annonsen avser endast

publikationen eller annat nummer av denna eller, i fråga om bok, annan

bokutgivning av samme förläggare,

4. reklamtrycksak, när

annonsen avser utgivarens egen

verksamhet.

5 §

Skatteplikt föreligger, om ej

annat följer av 6 §, för

reklamtrycksak och för reklam

som återges

Skatteplikt föreligger, om inte

annat följer av 6 § för reklam som

återges

1. i s.k. ljustidning, i eller i anslutning till trafikmedel,

butikslokal, sportanläggning, teater eller liknande lokal, på fastighet

eller allmän plats eller på annat motsvarande sätt,

2. genom visning av film eller återgivning av ljud.

6 §

Skatteplikt föreligger ej för

1. reklamtrycksak, som är

avsedd att ingå som bilaga i

annan publikation än

reklamtrycksak, när reklamen

avser endast publikationen eller

annat nummer av denna eller, i

fråga om bok, annan

bokutgivning av samme

förläggare,

2. reklam som avses i 5 § 1, om

fråga är om reklam i eller utanför

företags butikslokal, arbetsplats,

trafikmedel eller liknande och

reklamen avser företaget, dess

verksamhet eller utrymmet för

reklamen,

3. reklam som aves i 5 § 2, om

reklamen avser kommande

verksamhet av det slag som

bedrives där reklamen

offentliggöres.

Skatteplikt föreligger inte för

1. reklam som avses i 5 § 1, om

fråga är om reklam i eller utanför

företags butikslokal, arbetsplats,

trafikmedel eller liknande och

reklamen avser företaget, dess

verksamhet eller utrymmet för

reklamen,

2. reklam som aves i 5 § 2, om

reklamen avser kommande

verksamhet av det slag som

bedrivs där reklamen offentliggörs.

9 §2

Skattskyldig är den som i

yrkesmässig verksamhet inom

landet offentliggör skattepliktig

annons eller skattepliktig reklam i

annan form än annons eller

framställer skattepliktig

reklamtrycksak.

Den som bedriver yrkesmässig

verksamhet inom landet är

skattskyldig för skattepliktig

reklamtrycksak som avser

verksamheten och som förts in till

landet utan att reklamskatt

betalats vid införseln. Den som i

yrkesmässig verksamhet

distribuerar annonsblad som förts

in till landet utan att reklamskatt

betalats vid införseln är likaså

skattskyldig.

(Se vidare anvisningarna)

Skattskyldig är den som i

yrkesmässig verksamhet inom

landet offentliggör skattepliktig

annons eller skattepliktig reklam i

annan form än annons.

Även den som i yrkesmässig

verksamhet distribuerar

annonsblad som förts in till landet

utan att reklamskatt betalats vid

införseln är skattskyldig.

(Se vidare anvisningarna).

11 §

Skattskyldigheten inträder när

1. skattepliktig annons offentliggörs,

2. skattepliktig reklamtrycksak

levereras till köpare eller annars

tas ut från rörelsen,

 3. skattepliktig reklam i annan

form återges.

2. skattepliktig reklam i annan

form återges.

Erhåller den skattskyldige betalning i förskott inträder dock

skattskyldighet för betalningen när den sker.

13 §

Beskattningsvärdet utgöres i fall som avses i 3 § samt 5 § 1 och 2 av

vederlaget.

I fråga om reklamtrycksak

utgöres beskattningsvärdet av

den del av vederlaget som utgör

ersättning för den

tryckeritekniska framställningen

och för bokbinderiarbetet med

avdrag för däri ingående

vederlag för kliché, reprofilm eller

motsvarande. Har beställaren

ombesörjt för den tryckeritekniska

framställningen erforderligt

arbete eller tillhandahållit annan

materiel för trycksaken än kliché,

reprofilm eller motsvarande skall

värdet av arbetet eller materielen,

i den mån skatt icke erlägges i

annan ordning, inräknas i

beskattningsvärdet med ledning

av uppgifter från beställaren eller,

om sådana uppgifter ej lämnas,

enligt uppskattning efter vad som

är skäligt. Har arbete eller

materiel som nu nämnts endast

ringa värde behöver hänsyn icke

tagas härtill vid bestämningen av

beskattningsvärdet.

Utgår icke vederlag för skattepliktig annons eller skattepliktig reklam i

annan form än annons eller understiger vederlaget uppenbarligen vad som

är skäligt, utgöres beskattningsvärdet av belopp som svarar mot skäligt

vederlag.

I beskattningsvärdet inräknas ej beloppet av reklamskatt eller annan

statlig skatt eller avgift.

26 §3

Införs till landet från tredje land

reklamtrycksak som är

skattepliktig enligt 5 § eller

annonsblad som har utgivits i

sådant land skall reklamskatt

betalas till tullmyndigheten. Därvid

gäller tullagen (1987:1065) och 9

kap. 4 § lagen (1984:151) om

punktskatter och

prisregleringsavgifter.

Reklamskatt vid införsel utgår

med 11 procent av

beskattningsvärdet eller, om

nedsättning har medgetts enligt

14 §, med det lägre belopp som

föranleds av nedsättningen. Som

beskattningsvärde anses varans

värde beräknat enligt 4 §

tulltaxelagen (1987: 1068). Visas

att detta värde innefattar kostnad

som inte ingår i

beskattningsvärde enligt 13 §

andra stycket, skall

beskattningsvärdet reduceras i

motsvarande mån.

Beskattningsvärdet för

annonsblad beräknas efter samma

grunder som gäller för

reklamtrycksak.

Införs till landet från tredje land

annonsblad som har utgivits i

sådant land skall reklamskatt

betalas till tullmyndigheten. Därvid

gäller tullagen (1994:1550) och 9

kap. 4 § lagen (1984:151) om

punktskatter och

prisregleringsavgifter.

Reklamskatt vid införsel utgår

med 11 procent av

beskattningsvärdet. Som

beskattningsvärde anses varans

värde beräknat enligt artikel 29 i

rådets förordning (EEG) nr

2913/92 av den 12 oktober 1992

om inrättandet av en tullkodex för

gemenskapen.

32 §4

Beslut enligt 10 § första stycket

eller 24 § andra eller tredje stycket

får överklagas hos

Riksskatteverket.

Riksskatteverkets beslut får inte

överklagas. Beslut enligt 7, 9 a och

14 §§ får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

Beslut enligt 10 § första stycket

eller 24 § andra eller tredje stycket

får överklagas hos

Riksskatteverket.

Riksskatteverkets beslut får inte

överklagas. Beslut enligt 9 a § får

överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

33 §

Regler för förfarandet vid beskattningen finns i lagen (1984:151) om

punktskatter och prisregleringsavgifter.

Bestämmelserna i 3 kap. 5 §

nämnda lag om kontroll hos annan

än skattskyldig skall tillämpas på

varje näringsidkare här i landet för

vars räkning annons eller reklam i

någon annan form än annons

offentliggörs eller reklamtrycksak

framställs.

Bestämmelserna i 3 kap. 5 §

nämnda lag om kontroll hos annan

än skattskyldig skall tillämpas på

varje näringsidkare här i landet för

vars räkning annons eller reklam i

någon annan form än annons

offentliggörs.

Anv till 9 §5

Verksamhet anses som yrkesmässig när inkomsten utgör inkomst av

näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen (1928:370) eller lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt. Verksamhet som ej utgör

näringsverksamhet enligt kommunalskattelagen eller lagen om statlig

inkomstskatt anses som yrkesmässig, när den innefattar ej enbart enstaka

tillhandahållande av skattepliktig annons eller skattepliktig reklam.

Har innehavare av publikation träffat avtal med annan om rätt för denne

att upplåta utrymme i publikationen för annons och uppbära vederlaget

härför, är endast den sistnämnde skattskyldig. Motsvarande gäller i fråga

om reklam enligt 5 §.

Har tryckeri åtagit sig att för

annans räkning framställa

reklamtrycksak och anlitas

underleverantör för uppdraget, är

underleverantören ej skattskyldig.

Den som självständigt utför

bokbinderiarbete är skattskyldig

för sådant arbete.

Anv till 13 §

Med vederlag avses det avtalade priset, däri inräknat avtalade

pristillägg enligt faktura eller annan handling.

Från vederlag får ej avräknas s.k. villkorlig rabatt som utgår vid

betalning i efterhand inom viss tid. Utställes växel eller annat skuldebrev

för betalningen, utgöres beskattningsvärdet av belopp enligt sådan

handling med tillägg av vederlag som därutöver kommit den skattskyldige

till godo. Avdrag får ej göras för diskonto vid diskontering av sådant

skuldebrev.

Utgår i fråga om

reklamtrycksak gemensamt

vederlag för prestationer som skall

inräknas i beskattningsvärdet och

för andra prestationer, bestämmes

beskattningsvärdet efter

uppdelning av vederlaget efter

skälig grund. Motsvarande gäller

när gemensamt vederlag utgår för

skattepliktig annons eller

skattepliktig rek-lam och annan

prestation.

Utgår gemensamt vederlag för

prestationer som skall inräknas i

beskattningsvärdet och för andra

prestationer, bestäms

beskattningsvärdet efter

uppdelning av vederlaget efter

skälig grund.

Skäligt värde enligt 13 § tredje stycket bestämmes enligt ortens pris

enligt samma grunder som föreskrives för saluvärde i

kommunalskattelagen (1928:370).

Beskattningsvärdet av särtryck

utgöres av den faktiska kostnaden

för framställning av särtrycket.

1 Lagen omtryckt 1984:156.

2 Senaste lydelse 1994:1566.

3 Senaste lydelse 1994:1566.

4 Senaste lydelse 1994:1566.

5 Senaste lydelse 1990:1438.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999. Äldre föreskrifter gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

3.18 Förslag till lag om

ändring i lagen (1996:1061)

om minskning i särskilda

fall av det generella

statsbidraget till

kommuner och landsting

åren 1997 och 1998

Härigenom föreskrivs att rubriken till lagen (1996:1061) om minskning i

särskilda fall av det generella statsbidraget till kommuner och landsting

åren 1997 och 1998 samt lagen skall ha följande lydelse.

Lag om minskning i särskilda fall av det generella stats-

bidraget till kommuner och landsting åren 1997 1999

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

Om en kommun eller ett

landsting fastställer en högre

skattesats för år 1997 eller 1998 än

den som gällde för år 1996, skall

det generella statsbidraget till

kommunen eller landstinget enligt

lagen (1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och

landsting för samma år minskas

med ett belopp som motsvarar

hälften av den ökning av de

preliminära kommunalskattemedel

respektive landstingsskattemedel

som följer av skattehöjningen.

Om en kommun eller ett

landsting fastställer en högre

skattesats för år 1997, 1998 eller

1999 än den som gällde för år

1996, skall det generella

statsbidraget till kommunen eller

landstinget enligt lagen (1995:1514)

om generellt statsbidrag till

kommuner och landsting för

samma år minskas med ett belopp

som motsvarar hälften av den

ökning av de preliminära

kommunalskattemedel respektive

landstingsskattemedel som följer

av skattehöjningen.

Första stycket gäller inte för de kommuner som avses i 10 § lagen

(1995:1517) om införande av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till

kommuner och landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till

kommuner och landsting och lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för

kommuner och landsting.

Om skattesatsen höjs på grund av att landstinget och kommunerna

inom landstingsområdet har kommit överens om att fördela om uppgifterna

inom området, gäller inte första stycket den del av höjningen som

motsvaras av en sänkning av skattesatsen hos den som lämnar ifrån sig

uppgifter.

Denna lag träder ikraft den 1 juli 1998.

3.19 Förslag till lag om

ändring i lagen (1965:269)

med särskilda

bestämmelser om

kommuns och annan

menighets utdebitering av

skatt, m.m.

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1965:269) med särskilda

bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt,

m.m. skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

4 §1

Vad som i denna paragraf sägs om kommun och kommunalskattemedel

tillämpas också i fråga om landsting och landstingsskattemedel.

En kommun har rätt att under visst år (beskattningsåret) av staten

uppbära preliminära kommunalskattemedel med ett belopp som motsvarar

produkten av de sammanlagda beskattningsbara förvärvsinkomsterna i

kommunen enligt skattemyndighetens beslut enligt 4 kap. 2 §

taxeringslagen (1990:324) om taxering till kommunal inkomstskatt

(skatteunderlaget) året före beskattningsåret, den skattesats som har

beslutats för beskattningsåret och de uppräkningsfaktorer enligt tredje

stycket som har fastställts senast i september året före beskattningsåret.

Senast i september varje år skall

regeringen, eller den myndighet

regeringen bestämmer, fastställa

två uppräkningsfaktorer som skall

svara mot den uppskattade

procentuella förändringen av

skatteunderlaget i riket. Den ena

skall avse förändringen mellan

andra och första året före

beskattningsåret. Den andra skall

avse förändringen mellan året före

beskattningsåret och

beskattningsåret.

Senast i september varje år skall

regeringen, eller den myndighet

regeringen bestämmer, fastställa

två uppräkningsfaktorer som skall

svara mot den uppskattade

procentuella förändringen av

skatteunderlaget i riket. Den ena

skall avse förändringen mellan

andra och första året före

beskattningsåret. Den andra skall

avse förändringen mellan året före

beskattningsåret och

beskattningsåret. Under år då

riksdagsval hålls i september, får

regeringen dock ändra redan

fastställda uppräkningsfaktorer.

Detta skall ske senast en vecka

efter att regeringen avlämnat

budgetpropositionen.

Innan skattemyndigheten betalar ut kommunalskattemedel till

kommunerna skall avräkning göras enligt 10 § lagen (1995:1516) om

utjämningsavgift för kommuner och landsting, 2 § lagen (1995:1518) om

mervärdesskattekonton för kommuner och landsting och 16 kap. 8 §

skattebetalningslagen (1997:483). Vidare skall tillägg göras för bidrag

enligt 10 § lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och

landsting samt för bidrag enligt 1 och 2 §§ lagen (1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och landsting. Det belopp som framkommer skall

betalas ut med en tolftedel per månad den tredje vardagen räknat från den

17 i månaden, varvid dag som enligt 2 § lagen (1930:173) om beräkning av

lagstadgad tid jämställs med allmän helgdag inte skall medräknas. Är

kommunens fordran inte uträknad vid utbetalningstillfällena i månaderna

januari och februari, skall utbetalningarna dessa månader grundas på

samma belopp som utbetalningen i december månad det föregående året.

När särskilda skäl föranleder det får skattemyndigheten dock förordna att

utbetalningen skall grundas på ett annat belopp. Om något av de belopp

som utbetalningen i månaderna januari, februari och mars grundats på inte

motsvarar en tolftedel av kommunens fordran, skall den jämkning som

föranleds av detta ske i fråga om utbetalningen i april eller, om det är fråga

om ett större belopp, fördelas på utbetalningarna i april, maj och juni

månader.

En slutavräkning av kommunalskattemedlen skall ske när den årliga

taxeringen under året efter beskattningsåret har avslutats. Därvid skall en

kommun som inte ingår i ett landsting behandlas som om den även

utgjorde ett landsting. Produkten av skatteunderlaget enligt den

taxeringen och den skattesats som har beslutats för beskattningsåret

utgör de slutliga kommunalskattemedlen. Om summan av dessa överstiger

summan av de preliminära kommunalskattemedlen enligt andra stycket

skall skillnaden betalas ut till kommunerna med ett enhetligt belopp per

invånare den 1 november året före beskattningsåret. I motsatt fall skall

skillnaden återbetalas av kommunerna med ett enhetligt belopp per

invånare den 1 november året före beskattningsåret. Utbetalning eller

återbetalning skall göras i januari andra året efter beskattningsåret.

1 Senaste lydelse 1997:1257.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

3.20 Förslag till lag med

särskilda bestämmelser

om utbetalning av

skattemedel år 1999

H@rigenom f`reskrivs f`ljande.

Vid utbetalning av en f`rsamlings eller en kyrklig samf@llighets fordran

enligt 4 a '''' fj@rde stycket lagen (1965:269) med s@rskilda best@mmelser om

kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.m., skall fordran

vid ingDngen av Dr 1999 minskas med 5,4 procent.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999.

3.21 Lag om ändring i

lagen (1994:1708) om EG:s

förordningar om miljö- och

strukturstöd

Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1994:1708) om EG:s

förordningar om miljö- och strukturstöd skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

1 §

I denna lag ges bestämmelser

som behövs för att de miljö- och

strukturstöd som ingår i EG:s

gemensamma jordbrukspolitik

skall kunna genomföras i Sverige.

I denna lag ges bestämmelser

som behövs för att EG:s miljö- och

strukturstöd skall kunna

genomföras i Sverige.

Med EG:s förordningar om miljö- och strukturstöd avses i denna lag

EG:s förordningar om stöd till

1. gemenskapsinitiativ och

andra av gemenskapen

prioriterade mål för

strukturfonderna, med undantag

för stöd från Fonden för fiskets

utveckling.

1. miljövänliga

brukningsmetoder inom lantbruket

och bevarande av

odlingslandskapet,

2. miljövänliga

brukningsmetoder inom lantbruket

och bevarande av

odlingslandskapet,

2. skogliga åtgärder inom

jordbruket,

3. skogliga åtgärder inom

jordbruket, och

3. förtidspensionering av

jordbrukare,

4. bearbetning och avsättning

av jord- och

skogsbruksprodukter,

5. förbättring av strukturen

inom jordbruket, och

6. landsbygdsutveckling.

4. förtidspensionering av

jordbrukare.

3 §1

För tillsyn enligt denna lag har

tillsynsmyndigheten rätt att få

tillträde till områden, anläggningar,

byggnader, lokaler och andra

utrymmen som används i samband

med hantering av

jordbruksprodukter.

Tillsynsmyndigheten får göra de

undersökningar och ta de prover

som behövs för tillsynen utan att

ersättning lämnas.

För tillsyn enligt denna lag har

tillsynsmyndigheten rätt att få

tillträde till områden, anläggningar,

byggnader, lokaler och andra

utrymmen som används i sådan

verksamhet eller i samband med

hantering av sådana produkter

som stödet avser.

Tillsynsmyndigheten får göra de

undersökningar och ta de prover

som behövs för tillsynen utan att

ersättning lämnas.

Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och

handlingar som behövs för tillsynen. Myndigheten får meddela

förelägganden som kan förenas med vite för att få tillgång till

handlingarna. Den som är föremål för tillsyn skall tillhandahålla den hjälp

som behövs för att tillsynen skall kunna bedrivas.

Polismyndigheten skall på begäran lämna den hjälp som behövs vid

tillsynen.

1 Senaste lydelse 1997:105.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1998.

PROP. 1997/98:150

 PROP. 1997/98:150

 84

 53