Regeringens proposition

1993/94:234

Vissa inkomst- och företagsskattefrågor, m.m.

 Prop.

 1993/94:234

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 14 april 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen behandlas den begränsade åtstramning som avses gälla för

utdelning som lämnas under år 1994 till aktieägare som är fysiska personer och

dödsbon. Utdelning till aktiebolag och andra juridiska personer än dödsbon

omfattas inte av begränsningen. Åtstramningen innebär att aktieägaren skall

beskattas för mottagen utdelning om denna överstiger vad som kan anses motsvara

en för det utdelande bolaget normal utdelning. Med normal utdelning avses 120 %

av det högsta belopp som lämnats i utdelning under något av de senaste fem åren.

Särskilda regler gäller bl.a. om vinsten för år 1993 i det utdelande bolaget

ökat i förhållande till tidigare år.

 Särskilda bestämmelser föreslås även för vidareutdelning av utdelning som

mottagits på andel i utländsk juridisk person.

 I propositionen föreslås vidare vissa ändringar i de särskilda regler som

gäller för beskattningen av utdelning och reavinst på aktier i fåmansföretag. I

ett fåmansföretag beräknas kapitalavkastningen schablonmässigt som

statslåneräntan ökad med fem procentenheter multiplicerad med an-

skaffningskostnaden för aktierna. För aktier som förvärvats före ingången av år

1990 får anskaffningskostnaden räknas upp med prisindex. En möjlighet finns att

som anskaffningskostnad för aktierna i stället utgå från förmögenhetsvärdet på

aktierna vid utgången av år 1990 (alternativregeln). Understiger faktisk

utdelning ett år den beräknade kapitalavkastningen får skillnaden sparas till

ett senare år.

 Förslaget i propositionen innebär att alternativregelns koppling till

förmögenhetsvärdet skall ersättas med en koppling till beskattat eget kapital i

bolaget vid utgången av beskattningsåret 1992. Beskattat eget kapital bestäms i

huvudsak enligt de bestämmelser som gäller för beräkning av kapitalunderlaget

vid avsättning till skatteutjämningsreserv. I och med att tidpunkten för

beräkning av underlaget flyttas fram flyttas också senaste tidpunkt för

aktieförvärvet fram. Det innebär att alternativregeln får tillämpas för aktier

som förvärvats före ingången av år 1992.

 Alternativregeln i dess nya utformning skall tillämpas fr.o.m. 1995 års

taxering. Vid beräkning av sparad utdelning t.o.m. utgången av år 1993 får

alternativregeln i dess äldre lydelse tillämpas.

 Ett annat förslag som läggs fram är en möjlighet att vid beräkning av det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet beakta utbetalade löner till anställda i

företaget. Det föreslås att beräkningen av avkastningen får göras på ett

underlag som utgörs av anskaffningskostnaden för aktierna (eventuellt uppräknad

med index) och en andel av lönesumman.

 I syfte att ytterligare förbättra förutsättningarna för enskilda näringsidkare

och delägare i handelsbolag föreslås att räntesatsen för positiv räntefördelning

höjs till statslåneräntan ökad med tre procentenheter. Positiv räntefördelning

görs dessutom frivillig. En annan föreslagen åtgärd är en utökad möjlighet till

kvittning vid generationsskiften.

 För investmentföretag föreslås en särskild övergångsreglering. Den gäller

behandlingen av reavinster som uppkommit före 1990 års skattereform.

 Slutligen föreslås bl.a. att den allmänna energiskattens differentiering i tre

miljöklasser överförs till en motsvarande differentiering av dieseloljeskatten.

Förslaget innebär att oljeprodukter som används för uppvärmning endast skall

omfattas av en skattesats medan skatten på dieselolja differentieras i tre

miljöklasser.

 1

INNEHÅLLSFÖRTECKNING

1 Förslag till riksdagsbeslut6

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om beskattning av vinstutdelning

 vid 1995 års taxering 7

2.2 Förslag till lag om beräkning av kapitalunderlaget vid

 beskattning av ägare i fåmansföretag11

2.3 Förslag till lag om beskattning av viss vidareutdelning14

2.4 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

 (1928:370) 16

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt 21

2.6 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)38

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om

 inventering av varulager för inkomsttaxeringen40

2.8 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624)

412.9Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

 avräkning av utländsk skatt 43

2.10Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

 självdeklaration och kontrolluppgifter45

2.11Förslag till lag om ändring i lagen (1990:663) om

 ersättningsfonder 47

2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1536) om

 räntefördelning vid beskattning 50

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

 periodiseringsfonder512.14Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

 avdrag för underskott av näringsverksamhet522.15Förslag till lag om ändring

i lagen (1957:262) om

 allmän energiskatt 56

2.16Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1438) om

 dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter60

3 Ärendet och dess beredning62

4 Beskattning av utdelning som lämnas under år 199465

5 Beskattning av vissa utländska utdelningsinkomster 69

6 Beskattning av ägare i fåmansföretag76

6.1 Allmänna utgångspunkter76

6.2 Alternativregeln 83

 6.2.1 Inledning 83

 6.2.2 Beskattat eget kapital 84

 3

6.3 Lönesummeregeln 88

 6.3.1 Allmänna utgångspunkter 88

 6.3.2 Beräkning av löneunderlaget91

6.4 De särskilda reglerna för behandling av utdelning som

 lämnas under år 1994 93

7 Enskilda näringsidkare 95

7.1 Positiv räntefördelning95

7.2 Kvittning vid generationsskiften96

8 Vissa förmånsskattefrågor för svensk FN-personal m.fl.101

9 Inskränkt skattskyldighet för regionala

 utvecklingsbolag och Teknikbrostiftelserna102

10 Övergångsreglering för investmentföretag103

11 Diverse inkomst- och företagsskattefrågor104

11.1Spärregler mot förlustutjämning 104

11.2Övergångsregler för handelsbolagsbeskattade dödsbon106

11.3Kvoterat slutavdrag i handelsbolag107

11.4Utdelning på oregistrerade andelar i värdepappersfond108

11.5Utskiftning vid likvidation 109

11.6Vissa lagtekniska justeringar m.m.110

12 Miljöklassindelningen av oljeprodukter110

13 Budgeteffekter 112

13.1Beskattning av utdelning som lämnas under år 1994112

13.2Beskattning av ägare i fåmansföretag113

 13.2.1 Alternativregeln 113

 13.2.2 Lönesummeregeln 113

13.3Beskattning av enskilda näringsidkare och handelsbolag114

 13.3.1 Räntefördelning 114

 13.3.2 Kvittning vid generationsskiften115

13.4Vissa förmånsskattefrågor för svensk FN-personal115

13.5Miljöklassindelningen av oljeprodukter116

13.6Kommunalekonomiska effekter11613.7Sammanfattning116

14 Författningskommentar 117

14.1Lagen om beskattning av vinstutdelning

 vid 1995 års taxering 117

14.2Lagen om beräkning av kapitalunderlaget vid

 beskattning av ägare i fåmansföretag123

14.3Lagen om beskattning av viss vidareutdelning126

14.4Kommunalskattelagen (1928:370) 129

14.5Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt130

14.6Uppbördslagen (1953:272) 137

14.7Lagen (1955:257) om inventering av varulager för

 inkomsttaxeringen 137

14.8Kupongskattelagen (1970:624) 138

14.9Lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt138

14.10Lagen (1990:325) om självdeklaration och

 kontrolluppgifter 138

14.11Lagen (1990:663) om ersättningsfonder139

14.12Lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning140

14.13Lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder140

14.14Lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

 näringsverksamhet 141

14.15Lagen (1957:262) om allmän energiskatt142

14.16Lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och

 användning av vissa oljeprodukter142

Bilaga 1Förteckning över remissinstanser143

Bilaga 2Remitterade lagförslag 146

Bilaga 3Lagrådets yttrande 174

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde183

den 14 april 1994

 4

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 1. lag om beskattning av vinstutdelning vid 1995 års taxering,

 2. lag om beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägarei

fåmansföretag,

 3. lag om beskattning av viss vidareutdelning,

 4. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 5. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 6. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

 7. lag om ändring i lagen (1955:257) om inventering av varulager

 för inkomsttaxeringen,

 8. lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624),

 9. lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt,

 10.lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

 kontrolluppgifter,

 11.lag om ändring i lagen (1990:663) om ersättningsfonder,

 12.lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

 beskattning,

 13.lag om ändring i lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder,

 14.lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet,

 15.lag om ändring i lagen (1957:262) om allmän energiskatt,

 16.lag om ändring i lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt ochanvändning av vissa

oljeprodukter.

 5

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om beskattning av vinstutdelning vid

1995 års taxering

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 För fysisk person och dödsbo gäller vid 1995 års taxering undantaget från

skatteplikt i 3 1 mom. tredje stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

för utdelning på en aktie i svenskt aktiebolag som blivit tillgänglig för

lyftning under år 1994 i den omfattning som anges i denna lag.

 Utdelning som avses i punkt 1 a andra stycket av anvisningarna till 22

kommunalskattelagen (1928:370) omfattas inte av denna lag. Detsamma gäller

utdelning som innebär att en aktieägare i ett aktiebolag som har aktier noterade

på börs skall erhålla rätt att köpa en aktie i annat bolag (inköpsrätt) under

förutsättning att beslut om sådan utdelning har fattats före den 1 januari 1994.

2 Från skatteplikt undantas utdelning på en aktie till ett belopp som svarar

mot ett jämförelsebelopp.

Beräkning av jämförelsebelopp för en aktie

3 För en aktie som utges efter utgången av år 1993 får beräknas ett

jämförelsebelopp endast om aktien har getts ut vid nyemission eller fondemission

som har registrerats före utgången av år 1993. Ett jämförelsebelopp får också

beräknas, om aktien erhållits vid utbyte av ett konvertibelt skuldebrev utgivet

i en emission som har registrerats före utgången av år 1993. Motsvarande gäller

om aktien erhållits genom nyteckning med stöd av en optionsrätt som har getts ut

i förening med ett skuldebrev i en emission som har registrerats före utgången

av år 1993.

4 Med jämförelsebelopp avses 120 procent av det högsta belopp som bolaget

lämnat i vinstutdelning för något av de fem räkenskapsår som närmast föregått

det räkenskapsår för vilket utdelning lämnas under år 1994. Med vinstutdelning

avses i detta sammanhang inte återbetalning av villkorade aktieägartillskott.

 Har bolaget för det räkenskapsår för vilket utdelning lämnas år 1994 redovisat

en nettovinst som är högre än den som redovisats under något av de fem närmast

föregående räkenskapsåren får jämförelsebeloppet ökas i relation till

förhållandet mellan nettovinsten under detta räkenskapsår och den högsta

nettovinst som redovisats under något av de fem närmast föregående räkenskaps-

åren. Det sammanlagda jämförelsebeloppet för samtliga aktier i bolaget får vid

en sådan beräkning inte överstiga 50 procent av nettovinsten för det

räkenskapsår för vilket utdelning lämnas.

 Omfattar något av räkenskapsåren längre eller kortare tid än tolv månader skall

det belopp bolaget lämnat i vinstutdelning på aktien och den nettovinst bolaget

har redovisat jämkas vid beräkning av jämförelsebeloppet. Jämkning skall också

ske om det nominella beloppet på aktien har satts ned eller om fondemission

skett genom att nya aktier har getts ut.

5 Jämförelsebeloppet får ökas med ett belopp som svarar mot sådan

vidareutdelning från bolaget som anges i lagen (1994:000) om beskattning av viss

vidareutdelning.

6 Har en aktie enligt villkor i bolagsordningen rätt till utdelning som

belöper på tidigare räkenskapsår får jämförelsebeloppet ökas med motsvarande

belopp under förutsättning att detta villkor beslutats av bolagsstämma före

ingången av år 1993.

7 Har utdelning inte lämnats på en aktie för något av de fem närmast

föregående räkenskapsåren, skall som jämförelsebelopp anses det jämförelsebelopp

som beräknas för andra av bolaget utgivna aktier. Finns aktier av olika slag,

beräknas jämförelsebeloppet för aktier av samma slag eller, om sådant

jämförelsebelopp inte kan beräknas, som genomsnittet av jämförelsebeloppen på de

aktier för vilka jämförelsebelopp kan beräknas.

 Har bolaget inte lämnat utdelning för något av de fem närmast föregående

räkenskapsåren, utgör jämförelsebeloppet 20 procent av nettovinsten för det

räkenskapsår för vilket utdelning lämnas. Nettovinsten skall därvid fördelas med

lika belopp på aktierna i bolaget.

8 Har ett aktiebolag vid tidpunkten för beslut om utdelning inte aktier

noterade på börs, får jämförelsebeloppet för en aktie beräknas som 20 procent av

ett belopp motsvarande ett kapitalunderlag fördelat med lika belopp på aktierna

i bolaget. Kapitalunderlaget beräknas med tillämpning av lagen (1994:000) om

beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag.

9 För en aktie i ett investmentföretag som avses i 2 10 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt får jämförelsebeloppet beräknas som summan av

den skattepliktiga utdelning på svenska och utländska aktier som företaget

mottagit under det räkenskapsår för vilket utdelning lämnas fördelat med lika

belopp på antalet aktier i bolaget. Detsamma gäller för en aktie i

förvaltningsföretag som avses i 7 8 mom. andra stycket nämnda lag i dess

lydelse intill utgången av år 1993.

 7

Utdelning på andel i ekonomisk förening

10 Bestämmelserna i denna lag tillämpas även för utdelning på en andel i annan

ekonomisk förening än sådan kooperativ ekonomisk förening som avses i 2 8

mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

 Bestämmelserna tillämpas dock inte i fråga om utdelning på förlagsinsatser i

ekonomisk förening som betalats in till föreningen före den 1 januari 1994.

Utdelning på aktier och andelar i fåmansföretag

11 För utdelning på en aktie eller en andel som omfattas av bestämmelserna i 3

 12 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt gäller

undantaget från skatteplikt i 3 1 mom. tredje stycket nämnda lag för ett

jämförelsebelopp beräknat enligt andra stycket. Om det högsta av de

jämförelsebelopp som gäller enligt denna lag i övrigt innebär ett lägre

jämförelsebelopp skall dock undantaget gälla för detta belopp.

 Jämförelsebeloppet utgörs av summan av dels ett belopp som svarar mot

statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret med tillägg

av fem procentenheter multiplicerad med anskaffningskostnaden för aktien eller

andelen beräknad enligt 3 12 mom. första stycket eller fjärde stycket 1 eller

2 lagen om statlig inkomstskatt, dels en femtedel av det belopp som svarar mot

sparad utdelning.

Övriga bestämmelser

12 Preliminär skatt enligt uppbördslagen (1953:272) skall inte tas ut för

inkomst för vilken skatteplikt föreligger på grund av denna lag.

13 Med nettovinst avses i denna lag nettovinsten enligt fastställd

balansräkning eller, i förekommande fall, fastställd koncernbalansräkning.

14 Den som betalar ut utdelning skall i samband med utbetalningen lämna

uppgift till mottagaren om hur stor del av utdelningen som är skattepliktig

enligt denna lag. Förhållanden som avses i 11 skall dock inte beaktas.

 Avstämningsbolag skall, i samband med att underlag för utbetalningen lämnas,

till Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag (värdepapperscentralen) lämna

uppgifter enligt första stycket. Värdepapperscentralen skall snarast lämna

uppgifterna vidare till den som är registrerad som förvaltare.

 Om utdelningen betalats ut före den 1 juli 1994 skall uppgift enligt första och

andra styckena lämnas snarast efter denna tidpunkt.

 Företag skall i sin självdeklaration avseende det beskattningsår för vilket

utdelning lämnas under 1994 lämna de uppgifter som behövs för bedömning av

skattskyldighet för utdelning från företaget. Kan uppgift inte lämnas i

självdeklarationen, skall uppgiften lämnas till skattemyndigheten före utgången

av oktober 1994 eller, om utdelning lämnas därefter, inom en månad från utdel-

ningsdagen.

15 Föreligger särskilda skäl får Riksskatteverket efter ansökan av det

utdelande företaget eller av aktie- eller andelsägare i företaget medge att

jämförelsebeloppet för en aktie eller en andel beräknas till högre belopp än vad

som följer av denna lag. Medgivandet får dock inte innefatta undantag från 11 .

Företaget och sökanden skall underrättas om beslutet.

 Riksskatteverkets beslut får inte överklagas.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

 8

2.2 Förslag till lag om beräkning av kapitalunderlaget vid

beskattning av ägare i fåmansföretag

 Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 Vid tillämpning av 3 12 mom. fjärde stycket 1 lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt beräknas kapitalunderlaget enligt denna lag.

Beräkning av kapitalunderlaget

2 Kapitalunderlaget beräknas som skillnaden mellan tillgångar och skulder i

företaget vid utgången av det beskattningsår för vilket taxering skedde år 1993

eller, om företaget inte taxerades då, det beskattningsår för vilket taxering

skedde år 1992. Vid beräkning av kapitalunderlaget beaktas även 9-11 .

3 Som skuld tas upp 28 procent av

 1. belopp som svarar mot avsättning till skatteutjämningsreserv,

 2. uppskovsbelopp som avses i lagen (1990:655) om återföring av obeskattade

reserver och som vid beskattningsårets utgång ännu inte återförts till

beskattning och

 3. belopp som har avsatts till ersättningsfond eller liknande fond.

4 Som skuld räknas även en skuldreservering i den mån avdrag för reserveringen

medgetts vid inkomsttaxeringen.

5 Aktier och andelar i svenska dotterföretag skall tas upp till ett värde

motsvarande så stor del av kapitalunderlaget i dotterföretaget som svarar mot

moderföretagets andel av antalet aktier eller andelar i dotterföretaget.

6 Vid värderingen av andra tillgångar än som avses i 5 skall

 1. fastighet som utgör omsättningstillgång tas upp till värdet enligt

räkenskaperna minskat med sådana värdeminskningsavdrag och liknande avdrag som

inte har gjorts i räkenskaperna,

 2. andra lagertillgångar än som avses i punkt 1 och kundfordringar tas upp till

de värden som gäller vid inkomsttaxeringen,

 3. inventarier och andra tillgångar för vilka avdrag medges enligt punkterna

12-14 av anvisningarna till 23 kommunalskattelagen (1928:370) tas upp till

skattemässiga restvärden,

 4. annan fastighet än som avses i punkt 1 tas upp till anskaffningsvärdet för

mark, byggnad och markanläggning minskat med medgivna värdeminskningsavdrag och

liknande avdrag,

 5. sådana finansiella instrument som avses i 27 1 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt tas upp till anskaffningsvärden beräknade enligt

genomsnittsmetoden om det inte är fråga om sådana tillgångar som avses i punkt

2,

 6. fordringar i utländsk valuta tas upp till de värden som gäller vid

inkomsttaxeringen,

 7. andel i handelsbolag tas upp till delägarens justerade ingångsvärde för

andelen enligt 28 lagen om statlig inkomstskatt,

 8. andra tillgångar än som avses i punkterna 1-7 tas upp till an-

skaffningsvärdet minskat med medgivna värdeminskningsavdrag och liknande avdrag.

7 Vid tillämpning av 6 4 får fastighet som förvärvats före utgången av år

1990 i stället anses förvärvad den 1 januari 1991. Anskaffningsvärdet vid denna

tidpunkt anses motsvara viss del av det för år 1991 gällande taxeringsvärdet

minskat med vid 1982-1991 års taxeringar medgivna värdeminskningsavdrag och

liknande avdrag om avdragen för år räknat uppgått till sammanlagt minst 10

procent av nämnda värde. Med del av taxeringsvärdet avses i fråga om

 1. småhusenheter 70 procent av taxeringsvärdet,

 2. hyreshusenheter 60 procent av taxeringsvärdet,

 3. industrienheter 75 procent av taxeringsvärdet,

 4. lantbruksenheter 100 procent av taxeringsvärdet.

 Värdet enligt första stycket skall i skälig mån jämkas om marknadsvärdet på

byggnader, mark och markanläggningar vid beskattningsårets utgång inte

överstiger 75 procent av detta värde. Jämförelsen skall avse marknadsvärdet på

den egendom som omfattas av värderingen enligt första stycket.

8 Vid tillämpning av 6 och 7 avses med värdeminskningsavdrag också belopp

varmed ersättningsfond och liknande fonder tagits i anspråk.

Justering av kapitalunderlaget

9 Har företaget gjort avdrag för avsättning till skatteutjämningsreserv vid

1994 års taxering får, i stället för vad som anges i 3 1, som skuld tas upp 28

procent av det belopp som enligt lagen (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv lägst skall återföras till beskattning vid 1995-2000 års

taxeringar. Understiger avdraget för avsättning det avdrag som avses i 3 1

skall kapitalunderlaget minskas med 28 procent av skillnaden däremellan.

10 Kapitalunderlaget i ett aktiebolag skall minskas med belopp som svarar mot

utbetalningar från bolaget som gjorts i samband med nedsättning av

aktiekapitalet eller reservfonden eller i samband med likvidation, om

utbetalning skett efter utgången av det räkenskapsår som avses i 2 .

 9

 Kapitalunderlaget i en ekonomisk förening skall minskas med belopp som svarar

mot utbetalningar enligt 10 kap. 1 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

vid nedsättning av medlemsinsatsernas belopp, vid utskiftning i samband med

likvidation eller enligt 4 kap. 3 samma lag vid återbetalning av överskjutande

medlemsinsatser.

11 Vinstutdelning som lämnats för det räkenskapsår för vilket taxering skedde

år 1993 eller, om företaget inte taxerades då, det räkenskapsår för vilket

taxering skedde år 1992, skall minska kapitalunderlaget. Vinstutdelning som

lämnas för senare räkenskapsår skall minska kapitalunderlaget i den mån utdelat

belopp överstiger nettovinsten enligt fastställd balansräkning eller, i

förekommande fall, fastställd koncernbalansräkning.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

 10

2.3 Förslag till lag om beskattning av viss vidareutdelning

 Härigenom föreskrivs följande.

1 Undantagen från skatteplikt för utdelning i punkt 2 a av anvisningarna till

22 kommunalskattelagen (1928:370) och 3 1 mom. lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt gäller inte vidareutdelning.

 Med vidareutdelning avses utdelning som det utdelande företaget betalat med ut-

delning som företaget erhållit på aktie eller andel i en utländsk juridisk

person och som inte beskattats i Sverige hos företaget. Lämnad utdelning skall

anses i första hand ha betalats med sådan erhållen utdelning. Med vidareut-

delning avses inte utdelning som lämnas av investmentföretag eller

värdepappersfond som avses i 2 10 mom. lagen om statlig inkomstskatt.

 Bestämmelserna i denna lag tillämpas inte om det sammanlagda belopp som ett

företag delar ut som vidareutdelning ett räkenskapsår understiger fem procent av

den totala utdelning som företaget lämnat under samma räkenskapsår.

2 Till utdelning som skall beskattas på grund av 1 skall läggas utländsk

källskatt som företaget erlagt och som belöper på den vidareutdelade

utdelningen.

3 Från tillämpning av 1 undantas vidareutdelning av sådan utdelning som

företaget erhållit och som

 1. inte beskattats hos företaget på grund av bestämmelserna om näringsbetingat

innehav i 7 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller - om en

prövning enligt nämnda moment inte skett -vid en sådan prövning inte skulle ha

beskattats hos företaget, eller

 2. är utdelning på näringsbetingat innehav som i sin tur består av utdelning

som den utländska juridiska personen på grund av näringsbetingat innehav

erhållit - direkt eller indirekt via en eller flera juridiska personer som i sin

tur erhållit utdelningen på näringsbetingade innehav - från juridisk person som

är underkastad sådan jämförlig inkomstbeskattning som avses i 7 8 mom. lagen

om statlig inkomstskatt, eller

 3. avser vinst hos en utländsk juridisk person som har beskattats på grund av

bestämmelserna i punkt 10 andra stycket av anvisningarna till 53 kommunal-

skattelagen (1928:370).

 I fall som avses i första stycket 2 skall, om inte företaget yrkat annat,

utdelning som företaget erhållit i första hand anses ha bestått av sådan

utdelning från utländsk juridisk person som medför undantag från skatteplikt när

den vidareutdelas, om sådan utdelning funnits tillgänglig hos den utländska

juridiska person som lämnat utdelning till företaget.

4 Understiger belopp som skulle ha beskattats på grund av 1-3 sammanlagt

500 kronor för en skattskyldig, beskattas inte beloppet.

5 Vid tillämpning av lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt skall

intäkt som är skattepliktig enligt denna lag anses som sådan utländsk intäkt som

anges i 1 den nämnda lagen. Utländsk källskatt som erlagts av det utdelande

företaget och som belöper på det skattepliktiga beloppet skall därvid anses ha

erlagts av den skattskyldige.

 I det fall skattskyldig enligt denna lag är ett företag som erhållit

vidareutdelningen på näringsbetingat innehav har företaget, utöver avräkning av

utländsk källskatt som avses i 2 och som belöper på sådan vidareutdelning,

genom avräkning rätt att enligt 1 tredje stycket lagen om avräkning av

utländsk skatt erhålla nedsättning av statlig inkomstskatt motsvarande tio

procent av den skattepliktiga vidareutdelningens bruttobelopp inklusive den på

vidareutdelningen belöpande källskatten, om det utdelande företaget enligt

nämnda lag skulle ha varit berättigad till sådan avräkning om inte skatte-

befrielse för utdelningen förelegat.

6 Värdepappersfond som erhållit intäkt för vilken fonden är skattskyldig på

grund av 1 och 2 får från intäkten dra av ett belopp motsvarande den

utländska källskatt som anges i 2 multiplicerat med fyra. Värdepappersfond är

inte berättigad erhålla avräkning av sådan utländsk skatt.

7 Den som betalar ut utdelning skall i samband med utbetalningen lämna uppgift

till mottagaren om hur stor del av utdelningen som är skattepliktig enligt denna

lag. I det skattepliktiga utdelningsbeloppet skall inräknas även belopp som

avses i 4 . Uppgift skall också lämnas om utländsk källskatt som belöper på

vidareutdelningen.

 Avstämningsbolag skall, i samband med att underlag för utbetalningen lämnas,

till Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag (värdepapperscentralen) lämna

uppgifter enligt första stycket. Värdepapperscentralen skall snarast lämna

uppgifterna vidare till den som är registrerad som förvaltare.

 Företag skall i sin självdeklaration lämna de uppgifter som behövs för

bedömning av skattskyldighet för utdelning från företaget. Kan uppgift inte

lämnas i självdeklarationen, skall uppgiften lämnas till skattemyndigheten inom

en månad från utdelningsdagen.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas i fråga om

vidareutdelning som blivit tillgänglig för lyftning för den skattskyldige efter

ikraftträdandet.

 11

2.4 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 46 1 mom., punkt 2 a av anvisningarna till 22 och

punkt 6 av anvisningarna till 32 kommunalskattelagen (1928:370) samt

övergångsbestämmelsen till lagen (1992:693) om ändring i kommunalskattelagen

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 46

 1 mom.1 Underskott av förvärvskälla som utgör aktiv näringsverksamhet enligt 11

kap. 3 lagen (1962:381) om allmän försäkring får - efter yrkande av den

skattskyldige och med de begränsningar som anges i andra-fjärde styckena - dras

av från den skattskyldiges inkomst.

 Avdrag får göras förAvdrag får göras för

underskott avseende underskott avseende

det beskattningsår dådet beskattningsår då

den skattskyldige den skattskyldige

började bedriva för-började bedriva för-

värvskällan värvskällan

(startåret) och de (startåret) och de

fyra närmast följandefyra närmast följande

beskattningsåren. Ombeskattningsåren. Om

förvärvskällan övergåttförvärvskällan övergått

till den till den

skattskyldige från skattskyldige från

någon sådan närståendenågon sådan närstående

som avses i punkt som avses i punkt

14 av anvisningarna 14 av anvisningarna

till 32 får avdragtill 32 får avdrag

göras endast om den göras endast om den

närstående hade varitnärstående hade varit

berättigad till berättigad till

avdrag om han avdrag om han

fortsatt att driva fortsatt att driva

verksamheten. verksamheten.

 Sistnämnda

 begränsning gäller

 dock inte om

 övergången skett

 genom köp, byte

 eller därmed

 jämförligt förvärv från

 förälder eller från

 far- eller

 morförälder.

 Avdrag medges inte

 1. skattskyldig som någon gång under de fem beskattningsår som närmast föregått

startåret direkt eller indirekt bedrivit likartad verksamhet,

 2. för underskott som belöper på kommanditdelägare eller sådan delägare i

handelsbolag som i förhållande till övriga delägare i bolaget förbehållit sig

ett begränsat ansvar för bolagets förbindelser i vidare mån än som anges i 18

tredje stycket,

 3. i den mån avdrag för underskottet medgetts enligt 3 13 mom., 25 10 mom.

eller 26 9 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 4. för underskott i förvärvskälla i vilken ingår privatbostadsfastighet som på

ägarens begäran räknas som näringsfastighet enligt 5 sjunde stycket.

 I fråga om förvärvskälla som uteslutande eller så gott som uteslutande avser

litterär, konstnärlig eller därmed jämförlig verksamhet får avdrag göras även

efter den i andra stycket angivna tiden. Härvid gäller följande. Avdrag får med

iakttagande av föreskrifterna i tredje stycket 2 och 3 göras i den mån

underskottet överstiger avdrag för underskott från närmast föregående be-

skattningsår. Ett villkor för avdrag är dock att den skattskyldige under den

period som omfattas av beskattningsåret och de tre närmast föregående

beskattningsåren redovisat intäkter från verksamheten av någon betydenhet.

Härvid beaktas även intäkter som hänförts till inkomstslaget tjänst.

 Anvisningar

 till 22

 2 a.2 Från skatteplikt undantas dels - i fall som avses i 1-3 nedan - utdelning

och - i fall som avses i 4 nedan - ränta, dels hälften av realisationsvinsten på

 1. aktier i svenskt aktiebolag och företrädesrätter att delta i emission av

sådana aktier,

 2. andelar i svensk ekonomisk förening,

 3. andelar i svensk värdepappersfond,

 4. fordringar på grund av vinstandelslån (vinstandelsbevis) som givits ut av

ett svenskt företag i de fall företaget helt saknar avdragsrätt enligt 2 9

mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 5. terminer och optioner som uteslutande avser endera tillgångar angivna i 1-4

eller kursindex hänförligt till aktier i svenska aktiebolag.

 Undantaget från skatteplikt gäller dock inte för:

 a) Avkastning på lagertillgång.

 b) Utdelning som det utdelande företaget har rätt till avdrag för enligt 2 8

mom. första stycket eller 11 mom. andra stycket lagen om statlig inkomstskatt.

 c) Vinst vid avyttring av andra aktier eller tillgångar som avses i första

stycket än sådana som givits ut av ett aktiebolag vars aktier är noterade vid

svensk börs eller ett företag som ingår i en koncern med ett moderbolag vars

aktier är föremål för en sådan notering, om tillgångarna givits ut av ett

företag som innehar fastighet taxerad som hyreshusenhet. Undantaget från

skatteplikt gäller inte den del av vinsten som svarar mot värdet av

fastighetsinnehavet i förhållande till värdet av samtliga tillgångar i

företaget. Med innehav av fastighet jämställs att en fastighet innehas av ett

företag i intressegemenskap som omfattas av avyttringen. Intressegemenskap anses

råda mellan företag som står under i huvudsak gemensam ledning. Med värdet av

fastighetsinnehavet avses det högsta av taxeringsvärdet och det bokförda värdet

på av företaget innehavd fastighet.

 16

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 d) Vinst vid avyttring av andel i sådan bostadsförening respektive aktie i

sådant bostadsaktiebolag som avses i 2 7 mom. lagen om statlig inkomstskatt.

 e) Vinst för fysisk person och dödsbo vid avyttring av andel i ekonomisk

förening.

 f) Utdelning, ränta och vinst på tillgångar som innehas av handelsbolag.

 Bestämmelsen i första stycket 3 att hälften av realisationsvinsten på andelar i

svensk värdepappersfond skall undantas från skatteplikt gäller endast om

innehavet av följande tillgångar inte annat än tillfälligtvis understigit 90

procent av fondförmögenheten:

 a. tillgångar för vilka skatteplikten är begränsad enligt bestämmelserna i

denna anvisningspunkt och

 b. utländska finansiella instrument motsvarande dem som avses i första stycket

1 och 2 samt optioner och terminer som uteslutande avser sådana instrument.

 Om innehavet av tillgångar som avses i tredje stycket a och b inte annat än

tillfälligtvis understigit 60 procent av fondförmögenheten, undantas 30 procent

av realisationsvinsten på andelarna från skatteplikt.

 Bestämmelsen i första stycket 3 att utdelning från svensk värdepappersfond

undantas från skatteplikt gäller för

 - den del av utdelningen som svarar mot skattefri utdelning som har mottagits

av fonden under det beskattningsår för vilket utdelningen bestämts,

 - hälften av den del av utdelningen som svarar mot fondens realisationsvinster

under det beskattningsår för vilket utdelningen bestämts på tillgångar för vilka

hälften av vinsten är undantagen från skatteplikt enligt denna anvisningspunkt

och på tillgångar som avses i tredje stycket b samt

 - 30 procent av den del av utdelningen som svarar mot fondens

realisationsvinster under det beskattningsår för vilket utdelningen bestämts på

tillgångar för vilka 30 procent av vinsten är undantagen från skatteplikt enligt

denna anvisningspunkt.

 Vid bedömningen av skatteplikten enligt föregående stycke för utdelning från

svenska värdepappersfonder skall utdelningen anses svara mot fondens inkomster i

följande ordning:

 1. Skattefri utdelning.

 2. Intäkt enligt 2 2. Intäkt enligt 2

10 mom. åttonde 10 mom. första

stycket lagen om stycket 4 och

statlig in- åttonde stycket

komstskatt. lagen om statlig

 inkomstskatt.

 3. Skattepliktig utdelning och ränta samt realisationsvinst på andra tillgångar

än som avses i tredje stycket a och b.

 4. Realisationsvinst på tillgångar för vilka skatteplikten undantas med 30

procent enligt denna anvisningspunkt.

 5. Realisationsvinst på andra tillgångar än som avses i 3 och 4.

 17

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 till 32

 6.3 Värnpliktig tillkommande naturaförmåner, dagersättning och tillägg till

sådan ersättnig, befattningspenning, avgångsvederlag, utbildnings-premie,

utryckningsbidrag samt fälttraktamente skola icke upptagas såsom skattepliktig

intäkt. Utgående dagpenning utgör däremot skattepliktig intäkt.

 Familjebidrag, vilket annorledes än såsom näringsbidrag utgår till värnpliktig,

räknas icke till skattepliktig intäkt. Näringsbidrag utgör däremot skattepliktig

intäkt och hänföres till den förvärvskälla bidraget avser. Familjebidrag anses

tillkomma den värnpliktige, även om bidraget utbetalas till annan person. Det

förhållandet att bidraget använts för bestridande av en vid inkomsttaxeringen i

och för sig avdragsgill utgift, t.ex. ränta eller periodiskt understöd, skall

icke föranleda, att avdrag vägras för utgiften i fråga.

 Vad ovan i första och andra styckena sägs skall äga motsvarande till-lämpning i

fråga om annan personal vid försvarsmakten som avlönas en-ligt de för

värnpliktiga gällande grunder, vapenfri tjänstepliktig, hem-värnspersonal och

annan personal som frivilligt fullgör utbildning för att nå eller bibehålla

kompetens för placering inom totalförsvaret, civilför-svarspliktig som inkallats

till tjänstgöring enligt 12 civilförsvarslagen (1960:74) och annan som avlönas

enligt för värnpliktiga eller civilför-svarspliktiga gällande grunder.

 Förmån av fri kost

 eller förmån av fri

 hemresa som

 tillkommer så-dan

 personal som

 tjänstgör i väpnad

 tjänst för

 fredsbevarande

 verksamhet

 utomlands skall

 inte tas upp som

 skattepliktig

 intäkt.

 Denna lag4 träder i Denna lag träder i

kraft den 1 juli kraft den 1 juli

1992 och tillämpas 1992 och tillämpas

första gången vid första gången vid

1992 års taxering. 1992 års taxering.

Om den Om den

skattskyldige yrkar skattskyldige yrkar

det skall dock det skall dock

lagret vid 1992 och lagret vid 1992 -

1993 års taxeringar 1995 års taxeringar

värderas med tillämp-värderas med tillämp-

ning av äldre be- ning av äldre be-

stämmelser. stämmelser.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid

1995 års taxering om inte annat föreskrivs i punkterna 2 och 3.

 2. Den nya lydelsen av övergångsbestämmelsen till lagen (1992:693) om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas första gången vid 1994 års taxering.

 18

 3. Den nya lydelsen av punkt 2 a av anvisningarna till 22 tillämpas första

gången vid 1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1541.

2 Senaste lydelse 1993:1541.

3 Senaste lydelse 1983:333.

4 Senaste lydelse 1992:693.

 19

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

 dels att punkt 8 av övergångsbestämmelserna till lagen (1993:1544) om ändring i

dels lagen (1993:939) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

dels lagen (1993:1309) om ändring i lagen (1993:939) om ändring i lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt skall upphöra att gälla,

 dels att 2 10 och 13 mom., 3 1 och 12 mom., 7 4 och 8 mom., 22 och 24

2 mom. samt punkterna 1, 7 och 8 av övergångsbestämmelserna till lagen

(1993:1543) om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha

följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 3 12 a mom., och att

det i övergångsbestämmelserna till lagen (1993:1543) om ändring i lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt skall införas en ny punkt, 15, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2

 10 mom.2 Vid inkomstberäkningen för ett investmentföretag gäller, utöver vad

som följer av övriga bestämmelser i denna lag,

 1. att hänsyn inte tas till vinst eller förlust vid avyttring av aktier och

andra värdepapper för vilka hälften av realisationsvinsten enligt 3 1 mom.

tredje stycket är undantagen från skatteplikt,

 2. att som intäkt tas upp 1 procent för år räknat av värdet vid ingången av

beskattningsåret av egendom som avses i 1,

 3. att hänsyn inte 3. att hänsyn inte

tas till vinst tas till vinst

eller förlust vid eller förlust vid

avyttring av avyttring av

utländska finan- utländska finan-

siella instrument siella instrument

motsvarande dem som motsvarande dem som

avses i 3 1 mom. avses i 3 1 mom.

tredje stycket 1 tredje stycket 1

och 2 samt optioner och 2 samt optioner

och terminer som och terminer som

uteslutande avser uteslutande avser

sådana instrument. sådana instrument,

 4. att som intäkt

 tas upp 1,2 procent

 för år räknat av värdet

 vid utgången av

 beskattningsåret på

 aktie eller andel i

 utländsk juridisk

 person om företaget

 är frikallat från

 skattskyldighet för

 utdelning på aktien

 eller andelen.

 Detta gäller dock

 inte aktie eller

 andel i sådan

 utländsk juridisk

 person för vilken

 vinsten skall

 beskattas enligt

 punkt 10 andra

 stycket av an-

 visningarna till 53

 kommunalskattelagen

 (1928:370) och inte

 heller när fråga är om

 näringsbetingat

 innehav av aktie

 eller andel i

 utländsk juridisk

 person som är

 underkastad sådan

 jämförlig beskattning

 som avses i 7

 8 mom.

 Har företaget för beskattningsåret beslutat utdelning som överstiger ett

gränsbelopp tas 40 procent av det överskjutande beloppet upp som intäkt.

Understiger beslutad utdelning för beskattningsåret gränsbeloppet får skillnaden

läggas till det för påföljande beskattningsår beräknade gränsbeloppet. Gräns-

beloppet utgörs av summan av mottagen utdelning som är undantagen från

skatteplikt samt 72 procent av det belopp som har beräknats enligt första

stycket, om detta belopp är positivt.

 Med beslutad utdelning jämställs utbetalning i samband med upplösning av

företaget eller utbetalning av fusionsvederlag till den del utbetalningen

överstiger tillskjutet kapital. I fråga om aktiebolag jämställs med beslutad

utdelning också utbetalning i samband med nedsättning av aktiekapitalet eller

reservfonden.

 Som intäkt tas i ett investmentföretag upp 2 procent för år räknat av värdet

vid ingången av beskattningsåret av egendom som avses i första stycket 3. Avdrag

medges inte mot denna intäkt. Detta hindrar inte att avdrag för underskott som

uppkommit vid inkomstberäkningen enligt första och andra styckena medges närmast

följande beskattningsår enligt lagen (1993:1539) om avdrag för underskott i

näringsverksamhet.

 Med Med

investmentföretag investmentföretag

avses ett svenskt avses ett svenskt

aktiebolag eller en aktiebolag eller en

svensk ekonomisk svensk ekonomisk

förening som ute- förening som ute-

slutande eller så slutande eller så

gott som ute- gott som ute-

slutande förvaltar slutande förvaltar

värdepapper eller värdepapper eller

likartad lös egendomlikartad lös egendom

och vars uppgift och vars uppgift

väsentligen är att väsentligen är att

genom ett välfördelatgenom ett välfördelat

värdepappersinnehav värdepappersinnehav

erbjuda aktie- erbjuda aktie-

eller andelsägare eller andelsägare

riskfördelning och riskfördelning och

vari ett stort vari ett stort

antal fysiska antal fysiska

personer äger aktierpersoner äger aktier

eller andelar. Ett eller andelar. Ett

företag som inte företag som inte

längre uppfyller längre uppfyller

dessa krav skall dessa krav skall

som intäkt ta upp som intäkt ta upp

ett belopp som ett belopp som

svarar mot 30 svarar mot 30

procent av det hög- procent av det hög-

sta av värdena av sta av värdena av

tillgångar som avsestillgångar som avses

i första stycket 1 i första stycket 1

och 3 vid ingången och 3 vid ingången

av beskattningsåret av beskattningsåret

eller något av de eller något av de

fem föregående be- fem föregående be-

skattningsåren, dockskattningsåren, dock

tidigast vid tidigast vid

ingången av år 1991.ingången av år 1991.

Som intäkt får i Som intäkt får i

stället tas upp 40 stället tas upp 40

procent av summan procent av summan

av de realisations- av de realisations-

vinster och vinster och

realisationsförlusterrealisationsförluster

som företaget haft som företaget haft

från och med ingångenfrån och med ingången

av år 1991 på av år 1991 på

tillgångar som avsestillgångar som avses

i första stycket 1 i första stycket 1

och 3, sedan avdrag och 3, sedan avdrag

gjorts för sådan gjorts för sådant

intäkt som tagits överskjutande utdel-

upp enligt andra ningsbelopp som

stycket första me- avses i andra

ningen. stycket första

 meningen.

 Vad som föreskrivits i första stycket för investmentföretag gäller också för

värdepappersfonder. För värdepappersfonder utgör intäkten enligt första stycket

2 dock 0,75 procent.

 En värdepappersfond får göra avdrag för utdelning som fonden har beslutat för

beskattningsåret till den del denna utdelning överstiger mottagen skattefri

utdelning, dock inte med så stort belopp att det föranleder underskott.

 Som intäkt tas i en värdepappersfond upp 2 procent för år räknat av värdet vid

ingången av beskattningsåret av egendom som avses i första stycket 3. Mot denna

intäkt medges endast avdrag enligt föregående stycke. Detta hindrar inte att

avdrag för underskott som uppkommit vid inkomstberäkningen enligt första, sjätte

och sjunde styckena medges närmast följande beskattningsår enligt lagen om

avdrag för underskott i näringsverksamhet.

 13 mom.3 Ett 13 mom. Ett

fåmansföretag har fåmansföretag har

inte rätt till inte rätt till av-

avdrag för kostnad drag för kostnad för

för anskaffande av anskaffande av

egendom, hyra eller egendom, hyra eller

annan ersättning förannan ersättning för

lokal eller lokal eller

nedskrivning av nedskrivning av

lånefordran i den månlånefordran i den mån

ett motsvarande ett motsvarande

belopp skall belopp skall

beskattas som intäktbeskattas som intäkt

av tjänst enligt av tjänst enligt

punkt 14 första, punkt 14 första,

andra, femte eller andra, tredje,

sjunde stycket av femte eller sjunde

anvisningarna till stycket av anvis-

32 kommunal- ningarna till 32

skattelagen kommunalskattelagen

(1928:370). I fråga (1928:370). I fråga

om ersättning för lo-om ersättning för lo-

kal gäller dock vad kal gäller dock vad

nu sagts endast i nu sagts endast i

den mån ersättningenden mån ersättningen

överstiger marknads-överstiger marknads-

mässig ersättning. mässig ersättning.

 I fall som avses i punkt 14 fjärde stycket första meningen av anvisningarna

till 32 kommunalskattelagen sker uttagsbeskattning av fåmansföretaget om inte

tredje meningen i stycket är tillämplig. Uttagsbeskattning sker även i fall som

avses i sjätte stycket i anvisningspunkten.

 Avdrag för tantiem eller liknande ersättning från fåmansföretag till

företagsledare eller företagsledare närstående person får åtnjutas först under

det år då ersättningen har betalats ut eller blivit tillgänglig för lyftning.

 3

 1 mom.4 Till intäkt av kapital räknas löpande avkastning, vinster och annan

intäkt som härrör från egendom, i den mån intäkten inte är att hänföra till

näringsverksamhet. Till intäkt av kapital hör bland annat

 ränta på banktillgodohavanden, obligationer och andra fordringar,

 utdelning på aktier och andelar,

 vinst (realisationsvinst) vid icke yrkesmässig avyttring av tillgångar och

åtaganden enligt avtal om optioner och terminer samt andra därmed jämförliga

förpliktelser,

 ersättning vid upplåtelse av privatbostad,

 lotterivinst som inte är frikallad från beskattning enligt 19 kom-

munalskattelagen (1928:370),

 statligt räntebidrag för bostadsändamål.

 Till realisationsvinst hänförs även valutakursvinst på fordringar och skulder i

utländsk valuta.

 Från skatteplikt undantas dels - i fall som avses i 1-3 nedan - utdelning och -

i fall som avses i 4 nedan - ränta, dels hälften av realisationsvinsten på

 1. aktier i svenskt aktiebolag och företrädesrätter att delta i emission av

sådana aktier,

 2. andelar i svensk ekonomisk förening,

 3. andelar i svensk värdepappersfond,

 4. fordringar på grund av vinstandelslån (vinstandelsbevis) som givits ut av

ett svenskt företag i de fall företaget helt saknar avdragsrätt enligt 2 9

mom.,

 5. terminer och optioner som uteslutande avser endera tillgångar angivna i 1-4

eller kursindex hänförligt till aktier i svenska aktiebolag.

 Undantaget från skatteplikt gäller dock inte för:

 a) Utdelning som det utdelande företaget har rätt till avdrag för enligt 2 8

mom. första stycket eller 11 mom. andra stycket.

 b) Vinst vid avyttring av andra aktier eller tillgångar som avses i tredje

stycket än sådana som givits ut av ett aktiebolag vars aktier är noterade vid

svensk börs eller ett företag som ingår i en koncern med ett moderbolag vars

aktier är föremål för en sådan notering, om tillgångarna givits ut av ett före-

tag som innehar fastighet taxerad som hyreshusenhet. Undantaget från skatteplikt

gäller inte den del av vinsten som svarar mot värdet av fastighetsinnehavet i

förhållande till värdet av samtliga tillgångar i företaget. Med innehav av

fastighet jämställs att en fastighet innehas av ett företag i intressegemenskap

som omfattas av avyttringen. Intressegemenskap anses råda mellan företag som

står under i huvudsak gemensam ledning. Med värdet av fastighetsinnehavet avses

det högsta av taxeringsvärdet och det bokförda värdet på av företaget innehavd

fastighet.

 c) Vinst vid avyttring av andelar i sådan bostadsförening respektive aktier i

sådant bostadsaktiebolag som avses i 2 7 mom.

 Undantaget i tredje stycket innebär inte någon inskränkning i bestämmelserna i

12 mom. att utdelning och vinst vid avyttring av aktier i vissa fall skall

hänföras till inkomst av tjänst.

 Bestämmelsen i tredje stycket 3 att hälften av realisationsvinsten på andelar i

svensk värdepappersfond skall undantas från skatteplikt gäller endast om

innehavet av följande tillgångar inte annat än tillfälligtvis understigit 90

procent av fondförmögenheten:

 a. tillgångar för vilka skatteplikten är begränsad enligt bestämmelserna i

detta moment och

 b. utländska finansiella instrument motsvarande dem som avses i tredje stycket

1 och 2 samt optioner och terminer som uteslutande avser sådana instrument.

 Om innehavet av tillgångar som avses i sjätte stycket a och b inte annat än

tillfälligtvis understigit 60 procent av fondförmögenheten, undantas 30 procent

av realisationsvinsten på andelarna från skatteplikt.

 Bestämmelsen i tredje stycket 3 att utdelning från svensk värdepappersfond

undantas från skatteplikt gäller för

 - den del av utdelningen som svarar mot skattefri utdelning som har mottagits

av fonden under det beskattningsår för vilket utdelningen bestämts,

 - hälften av den del av utdelningen som svarar mot fondens realisationsvinster

under det beskattningsår för vilket utdelningen bestämts på tillgångar för vilka

hälften av vinsten är undantagen från skatteplikt enligt detta moment och på

tillgångar som avses i sjätte stycket b samt

 - 30 procent av den del av utdelningen som svarar mot fondens realisations-

vinster under det beskattningsår för vilket utdelningen bestämts på tillgångar

för vilka 30 procent av vinsten är undantagen från skatteplikt enligt detta

moment.

 Vid bedömningen av skatteplikten enligt föregående stycke för utdelning från

svenska värdepappersfonder skall utdelningen anses svara mot fondens inkomster i

följande ordning:

 1. Skattefri utdelning.

 2. Intäkt enligt 2 2. Intäkt enligt 2

10 mom. åttonde 10 mom. första

stycket. stycket 4 och

 åttonde stycket.

 3. Skattepliktig utdelning och ränta samt realisationsvinst på andra tillgångar

än som avses i sjätte stycket a och b.

 4. Realisationsvinst på tillgångar för vilka skatteplikten undantas med 30

procent enligt detta moment.

 5. Realisationsvinst på andra tillgångar än som avses i 3 och 4.

 Gäller i fråga om en tillgång att vinst vid en avyttring skall tas upp som

intäkt av kapital och inträffar i samma ägares hand en händelse som medför att

vederlaget eller vinst vid en avyttring i stället skall tas upp som intäkt av

näringsverksamhet (karaktärsbyte) sker beskattning som om tillgången hade

avyttrats för ett vederlag motsvarande marknadsvärde (avskattning). Tillgången

anses härefter ha anskaffats vid karaktärsbytet för marknadsvärdet. På den

skattskyldiges yrkande sker dock inte avskattning. I sådant fall behåller

tillgången sitt anskaffningsvärde.

 Av lagen (1993:1469) om uppskovsavdrag vid byte av bostad framgår att ett

belopp helt eller delvis motsvarande ett medgivet uppskovsavdrag jämte särskilt

tillägg i vissa fall skall tas upp som intäkt av kapital.

 Till intäkt av kapital räknas inte utdelning, vinst eller annan avkastning på

tillgångar som är hänförliga till pensionssparkonto som avses i 1 kap. 2 lagen

(1993:931) om individuellt pensionssparande. Bestämmelser om beskattning av

tillgångar hänförliga till ett sådant konto finns i lagen (1990:661) om

avkastningsskatt på pensionsmedel. Till intäkt av kapital räknas inte heller

ränta på förfallna men inte utbetalda belopp från pensionsförsäkring eller annan

försäkring som avses i 9 andra stycket lagen om avkastningsskatt på

pensionsmedel.

 12 mom.5 Överstiger utdelningen på aktier i ett fåmansföretag så stor procent

av den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktierna och lämnade ovillkorliga

kapitaltillskott som svarar mot statslåneräntan vid utgången av november året

före beskattningsåret med tillägg av fem procentenheter, skall överskjutande

belopp tas upp som intäkt av tjänst. Har aktierna förvärvats på annat sätt än

genom köp, byte eller därmed jämförligt fång, skall anskaffningskostnaden

beräknas med tillämpning av 24 1 mom. tredje stycket. Som utdelning behandlas

vinst som uppkommit vid nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden i

bolaget.

 Understiger utdelningen visst år det högsta belopp som på grund av första

stycket får tas upp som intäkt av kapital, ökas det belopp som senare år får tas

upp som intäkt av kapital i motsvarande mån (sparad utdelning) för den som ägde

aktierna vid utdelningstillfället eller, om utdelning inte förekommit, för den

som äger aktierna vid beskattningsårets utgång. Belopp som svarar mot

kvarstående sparad utdelning läggs för varje år till anskaffningskostnaden vid

beräkning enligt första stycket.

 Uppkommer realisationsvinst vid avyttring av aktier i ett fåmansföretag skall

70 procent av den del av vinsten som överstiger kvarstående sparad utdelning tas

upp som intäkt av tjänst.

 Bestämmelserna i Bestämmelserna i

första-tredje första-tredje

styckena gäller ävenstyckena gäller även

för utdelning och för utdelning och

avyttring under tio avyttring under tio

beskattningsår efterbeskattningsår efter

det år då ett företagdet år då ett företag

upphört att vara upphört att vara

fåmansföretag i frågafåmansföretag i fråga

om utdelning eller om utdelning eller

realisationsvinst pårealisationsvinst på

aktier som den aktier som den

skattskyldige eller skattskyldige eller

någon honom närståendenågon honom närstående

ägde när företaget ägde när företaget

upphörde att vara upphörde att vara

fåmansföretag eller fåmansföretag eller

har förvärvat med stödhar förvärvat med stöd

av sådana aktier. I av sådana aktier.

fråga om aktier som Vid tillämpningen av

förvärvats före år 1990första-tredje

gäller vid tillämp- styckena gäller

ningen av följande.

första-tredje

styckena följande.

 1. Som an- 1. Som

skaffningskostnad anskaffningskostnad

får tas upp värdet påför aktie som

aktierna vid förvärvats före

utgången av år 1990 ingången av år 1992

beräknat enligt får tas upp kapital-

punkt 5 av anvis- underlaget i

ningarna till 3 och bolaget enligt

4 lagen (1947:577)lagen (1994:000) om

om statlig förmögen-beräkning av kapi-

hetsskatt i dess då talunderlaget vid

gällande lydelse. beskattning av ägare

Därvid gäller dock i fåmansföretag

att värden som fördelat med lika

enligt punkt 5 för- belopp på aktierna i

sta-fjärde styckena bolaget.

tagits upp till 75

eller 30 procent

skall multipliceras

med 1,4 respektive

3,5. Har femte

stycket av nämnda

anvisningspunkt

tillämpats skall

 a) värdet

multipliceras med 5

om någon del av

underlaget vid vär-

deringen satts ned

till 20 procent,

 b) i andra fall än

a värdet multiplice-

ras med 3,5 om någon

del av underlaget

vid värderingen

satts ned till 30

procent,

 c) i andra fall än

a och b värdet

multipliceras med

1,4 om någon del av

underlaget vid

värderingen tagits

upp till 75

procent.

 2. Anskaffningskostnaden får - om den inte beräknas enligt bestämmelserna i 1 -

räknas upp med hänsyn till förändringarna i det allmänna prisläget från och med

förvärvsåret, dock tidigast från och med år 1970, till år 1990. Motsvarande

gäller för ovillkorliga kapitaltillskott som gjorts före år 1990.

 Bestämmelserna i första-tredje styckena tillämpas endast om den skattskyldige

eller någon honom närstående varit verksam i företaget i betydande omfattning

under beskattningsåret eller något av de tio beskattningsår som närmast föregått

beskattningsåret. Bestämmelserna gäller dock även om den skattskyldige eller den

honom närstående under någon del av denna tidsperiod varit verksam i ett annat

fåmansföretag, som bedriver samma eller likartad verksamhet, under förutsättning

att denna verksamhet inte påbörjades senare än under det tionde beskattningsåret

efter det år då verksamheten i det först avsedda företaget upphörde.

 Om den skattskyldige visar att utomstående i betydande omfattning äger del i

företaget och har rätt till utdelning, skall bestämmelserna i första-tredje

styckena inte tillämpas, om inte särskilda skäl föreligger. Härvid beaktas även

förhållandena under de tio beskattningsår som närmast föregått beskattningsåret.

Med utomstående avses sådana personer på vilka bestämmelserna i första-tredje

styckena till följd av femte stycket inte skall tillämpas. I fråga om

realisationsvinst gäller dessutom att som intäkt av tjänst skall högst tas upp

ett sammanlagt belopp som för den skattskyldige och honom närstående under samma

tidsperiod uppgår till 100 basbelopp för avyttringsåret enligt lagen (1962:381)

om allmän försäkring.

 20

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Om den skattskyldiges make eller - såvitt gäller skattskyldig under 18 år -

förälder är eller under någon del av den senaste tioårsperioden har varit

verksam i företaget i betydande omfattning och om den skattskyldiges

beskattningsbara förvärvsinkomst, med bortseende från det belopp som enligt

bestämmelserna i första-tredje styckena skall tas upp som intäkt av tjänst,

understiger makens eller förälderns beskattningsbara förvärvsinkomst, skall vid

beräkning enligt 10 av skatt på tjänsteintäkten den skattskyldiges

beskattningsbara förvärvsinkomst, innan tjänsteintäkten beaktas, anses motsvara

makens eller förälderns beskattningsbara förvärvsinkomst.

 Med verksamhet eller innehav av aktier i ett fåmansföretag likställs verksamhet

eller aktieinnehav i ett annat företag inom samma koncern.

 Vad som förstås med fåmansföretag och närstående framgår av punkt 14 av

anvisningarna till 32 kommunalskattelagen (1928:370). Vid bedömningen av om

ett fåtal personer äger aktierna i ett fåmansföretag skall dock sådana delägare

anses som en person, som själva eller genom någon närstående är eller under

något av de tio beskattningsår som närmast föregått beskattningsåret har varit

verksamma i företaget i betydande omfattning.

 Vad som i detta Vad som i detta

moment sägs om moment sägs om

aktier i ett aktier i ett

fåmansföretag gällerfåmansföretag gäller

också andelar i ett också andelar i ett

sådant företag. Med sådant företag. Med

aktier och andelar aktier och andelar

likställs andra likställs andra

sådana av företaget sådana av företaget

utgivna finansiella utgivna finansiella

instrument som instrument som

avses i 27 1 mom. avses i 27 1 mom.

Vid tillämpningen avVid tillämpningen av

bestämmelserna i bestämmelserna i

första-tredje första-tredje

styckena på styckena på

sistnämnda sistnämnda

finansiella instru- finansiella instru-

ment skall dock ment skall dock

tillägget till tillägget till

statslåneräntan statslåneräntan

begränsas till en begränsas till en

procentenhet och procentenhet och

värdering enligt värdering enligt

fjärde stycket 1 fjärde stycket 1

eller uppräkning eller uppräkning

enligt fjärde enligt fjärde

stycket 2 inte stycket 2 inte

medges. Vid tillämp-medges.

ning av bestämmel-

serna i tredje

stycket på aktier

eller andelar skall

vid 1995 års

taxering värdering

enligt fjärde

stycket 1 inte med-

ges om avyttring

skett till närstående

eller om företaget

har upplösts genom

likvidation.

 12 a mom. Vid

 tillämpning av

 12 mom. första

 stycket får till an-

 skaffningskostnaden

 för aktierna eller

 andelarna läggas 10

 procent av ett

 löneunderlag.

 Löneunderlaget

 beräknas på grundval

 av sådan ersättning

 som ingår i underlag

 för beräkning av

 avgifter enligt

 2 kap. 3 lagen

 (1981:691) om

 socialavgifter och

 som under året före

 beskattningsåret har

 utgått till

 arbetstagare i

 företaget och i dess

 dotterföretag. Av

 ersättning till

 arbetstagare i

 dotterföretag som

 inte är helägt får

 medräknas så stor del

 av beloppet som

 svarar mot moder-

 företagets andel av

 antalet aktier

 eller andelar i

 dotterföretaget.

 Löneunderlaget utgörs

 av den del av det

 sammanlagda ersätt-

 ningsbeloppet som

 överstiger ett

 belopp motsvarande

 tio gånger det bas-

 belopp enligt lagen

 (1962:381) om allmän

 försäkring som gällde

 året före beskatt-

 ningsåret. Löneunder-

 laget fördelas med

 lika belopp på

 aktierna eller

 andelarna i före-

 taget.

 Vid tillämpning av

 första stycket gäller

 följande.

 1.

 Anskaffningskostnaden

 för aktierna eller

 andelarna får inte

 beräknas enligt

 12 mom. fjärde

 stycket 1.

 2. Ersättning till

 arbetstagare som

 innehar sådant av

 företaget utgivet

 finansiellt instru-

 ment som avses i 27

 1 mom. får inte

 beaktas om 12 mom.

 är tillämpligt på

 utdelning eller

 vinst som är hänförlig

 till instrumentet.

 Ersättning som täcks

 av lönebidrag e.d.

 får inte heller

 beaktas.3. Den

 skattskyldige skall

 för året före beskatt-

 ningsåret ha erhållit

 sådan ersättning som

 ingår i underlag för

 beräkning av av-

 gifter enligt 2

 kap. 3 lagen om

 socialavgifter från

 företaget eller dess

 dotterföretag med

 ett belopp som

 sammanlagt inte un-

 derstiger 150

 procent av den

 högsta ersättning som

 samma år betalats ut

 till en ar-

 betstagare och som

 får räknas in i det

 belopp som ligger

 till grund för

 beräkning av

 löneunderlaget.

 4. Ökningen av det

 belopp som får tas

 upp som intäkt av

 kapital får inte

 överstiga sådan

 ersättning till den

 skattskyldige som

 avses i 3.

 Med innehav av

 sådana finansiella

 instrument i ett

 fåmansföretag som

 avses i 27 1 mom.

 likställs innehav av

 finansiella instru-

 ment i ett annat

 företag inom samma

 koncern.

 7

 4 mom.6 Akademier, allmänna undervisningsverk, sådana sammanslutningar av

studerande vid rikets universitet och högskolor i vilka de studerande enligt

gällande stadgar är skyldiga att vara medlemmar, samarbetsorgan för sådana

sammanslutningar med ändamål att fullgöra uppgifter som enligt nämnda stadgar

ankommer på sammanslutningarna,

 sjömanshus, sjömanshus,

företagareförening företagareförening

som erhåller stats- som erhåller stats-

bidrag, regional bidrag, regionalt

utvecklingsfond som utvecklingsbolag

avses i förordningensom med stöd av 1

(1978:504) om lagen (1994:77) om

överförande av vissabeslutanderätt för

uppgifter från regionala utveck-

företagareförening lingsbolag har fått

till regional ut- rätt att pröva frågor

vecklingsfond, om stöd till

regleringsförening näringsidkare samt

som avses i lagen moderbolag till

(1967:340) om sådant regionalt

prisreglering på utvecklingsbolag,

jordbrukets område regleringsförening

och i lagen som avses i lagen

(1974:226) om pris- (1967:340) om

reglering på fisketsprisreglering på

område, jordbrukets område

 och i lagen

 (1974:226) om pris-

 reglering på fiskets

 område,

 allmänna försäkringskassor, erkända arbetslöshetskassor, personalstiftelser som

avses i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. med ändamål

uteslutande att lämna understöd vid arbetslöshet, sjukdom eller olycksfall,

stiftelser som bildats enligt avtal mellan organisationer av arbetsgivare och

arbetstagare med ändamål att utge avgångsersättning till friställd arbetstagare

eller främja åtgärder till förmån för arbetstagare som blivit uppsagd eller

löper risk att bli uppsagd till följd av driftsinskränkning, företagsnedläggelse

eller rationalisering av företags verksamhet eller med ändamål att utge

permitterings-löneersättning, bolag eller annan juridisk person som avses i

lagen (1984:1009) om beslutanderätt för bolag eller annan juridisk person med

uppgift att lämna permitteringslöneersättning, sådana ömsesidiga

försäkringsbolag som avses i lagen om yrkesskadeförsäkring,

 Allmänna Allmänna

sjukförsäkringsfon- sjukförsäkringsfon-

den, Alva och den, Alva och

Gunnar Myrdals Gunnar Myrdals

stiftelse, stiftelse,

Apotekarsocietetens Apotekarsocietetens

stiftelse för stiftelse för

främjande av farma- främjande av farma-

cins utveckling cins utveckling

m.m., Bokbranschens m.m., Bokbranschens

Finansie- Finansie-ringsinstitut

ringsinstitut Aktiebolag,

Aktiebolag, Bryg- Bryggeristiftelsen,

geristiftelsen, Dag Dag Hammarskjölds

Hammarskjölds minnesfond, Fonden

minnesfond, Fonden för industriellt

för industriellt utvecklingsarbete,

utvecklingsarbete, Fonden för

Fonden för in-dustriellt

in-dustriellt samarbete med u-län-

samarbete med u-län-der, Fonden för

der, Fonden för svenskt-norskt in-

svenskt-norskt in- dustriellt samar-

dustriellt bete, handelsproce-

samarbete, han- durrådet, Jernkon-

delsprocedurrådet, toret och SIS -

Jernkontoret och Standardise-

SIS - Standardise- ringskommissionen i

ringskommissionen i Sverige, så länge

Sverige, så länge kontorets respek-

kontorets tive kommissionens

respektive kom- vinstmedel används

missionens vinst- till allmänt nyttiga

medel används till ändamål och utdelning

allmänt nyttiga inte lämnas till

ändamål och utdelningdelägare eller

inte lämnas till medlemmar, Nobel-

delägare eller stiftelsen,

medlemmar, Norrlandsfonden,

Nobelstiftelsen, Olof Palmes

Norrlandsfonden, minnesfond för

Olof Palmes internationell

minnesfond för förståelse och

internationell gemensam säkerhet,

förståelse och gemen-Stiftelsen

sam säkerhet, Industricentra,

Stiftelsen In- Stiftelsen

dustricentra, industriellt

Stiftelsen utvecklings-

industriellt ut- centrum i övre

vecklingscentrum i Norrland, Stif-

övre Norrland, telsen Institutet

Stiftelsen för Företag-

Institutet för sutveckling,

Företagsutveckling, Stiftelsen Lands-

Stiftelsen Lands- tingens fond för

tingens fond för teknikupphandling

teknikupphandling och produktut-

och produktutveck- veckling, Stif-

ling, Stiftelsen förtelsen för

produktutveck- produkt-utvecklings-

lingscentrum i centrum i Göteborg,

Göteborg, StiftelsenStiftelsen

Produktionstekniskt Produktionstekniskt

centrum i Borås för centrum i Borås för

tekoindustrin - tekoindustrin -

PROTEKO, Stiftelsen PROTEKO, Stiftelsen

Produktut- Produktutveck-

vecklingscentrum i lingscentrum i

Östergötland, Östergötland,

Stiftelsen Småföre- Stiftelsen

tagsfonden, samverkan

Stiftelsen för sam- universitet/

verkan mellan Lunds högskola och

universitet och näringsliv i Stock-

näringslivet - SUN, holm och de sex

Stiftelsen Sveriges motsvarande

Nationaldag, stiftelserna med

Stiftelsen Sveriges säte i Luleå, Umeå,

teknisk- Uppsala, Linköping,

-vetenskapliga Göteborg respektive

attachéverksamhet,[REDACTED_EFTERNAMN], Stiftelsen

Stiftelsen Småföretagsfonden,

UV-huset, Stif- Stiftelsen för

telsen ÖV-huset, samverkan mellan

Svenska bibel- Lunds universitet

sällskapets och näringslivet -

bibelfond, Svenska SUN, Stiftelsen

kyrkans stiftelse Sveriges Na-

för rikskyrklig tionaldag, Stif-

verksamhet, Svenska telsen Sveriges

Penninglotteriet teknisk-vetenskap-

Aktiebolag, Svenska liga attaché-

skeppshypotekskassan,verksamhet,

Svenska Stiftelsen

UNICEF-kommittén, UV-huset,

Sveriges exportråd, Stiftelsen ÖV-huset,

Sveriges turistråd, Svenska

TCO:s bibelsällskapets

internationella bibelfond, Svenska

stipendiefond till kyrkans stiftelse

statsminister Olof för rikskyrklig

Palmes minne, verksamhet, Svenska

Aktiebolagt Tip- Penninglotteriet

stjänst och Aktiebolag, Svenska

Aktiebolaget Trav skeppshypotekskas-

och Galopp san, Svenska

 UNICEF-kommittén,

 Sveriges exportråd,

 Sveriges turistråd,

 TCO:s internatio-

 nella stipendiefond

 till statsminister

 Olof Palmes minne,

 Aktiebolaget

 Tipstjänst och

 Aktiebolaget Trav

 och Galopp

 frikallas från skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av

näringsverksamhet som hänför sig till innehav av fastighet.

 21

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Vad som sägs i 6 mom. tredje och femte styckena har motsvarande tillämpning i

fråga om stiftelse som avses i detta moment.

 8 mom.7 Svenskt 8 mom. Svenskt

aktiebolag, svensk företag är frikallat

ekonomisk förening, från skattskyldighet

svensk sparbank för utdelning på

eller svenskt ömse- aktie eller andel i

sidigt skadeförsäk- utländsk juridisk

ringsföretag är fri-person under förut-

kallat från sättning att

skattskyldighet för innehavet av den

utdelning på aktie utländska aktien

eller andel i ut- eller andelen är ett

ländskt bolag som kapitalplaceringsin-

inte utgör omsätt- nehav eller ett

ningstillgång i för-näringsbetingat

etagets verksamhet innehav.

under förutsättning För att utdelning på

att näringsbetingat

 a) det sammanlagda innehav skall vara

röstetalet för skattebefriad skall

företagets aktier den in-

eller andelar i det komstbeskattning

utdelande bolaget som den utländska

vid be- juridiska personen

skattningsårets ut- är underkastad vara

gång motsvarade en jämförlig med den in-

fjärdedel eller mer komstbeskattning

av röstetalet för som skulle ha skett

samtliga aktier enligt denna lag,

eller andelar i det om inkomsten hade

utdelande bolaget, förvärvats av ett

eller svenskt företag. Vid

 det görs sannolikt jämförelsen skall

att innehavet av utdelning som den

aktien eller utländska juridiska

andelen betingas av personen erhållit på

verksamhet som be- kapitalplacerings-

drivs av företaget innehav anses utgöra

eller av företag sominkomst som skall

med hänsyn till ägan-beskattas enligt

derättsförhållanden denna lag. Vidare

eller or- skall bortses från

ganisatoriska för- bestämmelser i avtal

hållanden kan anses för undvikande av

stå det nära, och dubbelbeskattning.

 b) den

inkomstbeskattning

som det utländska

bolaget är underkas-

tat är jämförlig med Ett innehav av ak-

den inkomst- tier eller andelar

beskattning som i en utländsk

skulle ha skett en- juridisk person

ligt denna lag, om skall anses vara

inkomsten hade för- näringsbetingat om

värvats av svenskt aktierna eller

företag. andelarna inte utgör

 omsättningstillgångar

 i företagets verk-

 samhet och

 det sammanlagda

 röstetalet för

 företagets aktier

 eller andelar i den

 utländska juridiska

 personen vid be-

 skattningsårets ut-

 gång motsvarade en

 fjärdedel eller mer

 av röstetalet för

 samtliga aktier

 eller andelar i den

 utländska juridiska

 personen eller

 innehavet av

 aktierna eller an-

 delarna betingas av

 verksamhet som

 bedrivs av företaget

 eller av företag som

 med hänsyn till

 äganderättsförhållanden

 eller organisato-

 riska förhållanden

 kan anses stå det

 nära.

 Ett innehav av ak-

 tier eller andelar

 i en utländsk

 juridisk person

 skall anses vara

 ett kapitalplace-

 ringsinnehav om

 aktierna eller

 andelarna inte utgör

 omsättningstillgångar

 i företagets verk-

 samhet och inte

 heller skall anses

 vara närings-

 betingade.

 Med svenskt företag

 avses i detta

 moment svenskt

 aktiebolag, svensk

 ekonomisk förening,

 svensk sparbank,

 svenskt ömsesidigt

 skadeförsäkrings-

 företag och svensk

 värdepappersfond.

 Utländsk juridisk

 person hemmahörande

 i något av de länder

 med vilka Sverige

 ingått avtal för

 undvikande av

 dubbelbeskattning

 (avtalsländer) skall

 anses underkastad

 inkomstbeskattning

 jämförlig med den som

 skulle ha skett

 enligt denna lag.

 Denna presumtion

 gäller dock endast

 om personens

 intäkter härrör från

 verksamhet i

 Sverige eller av-

 talsland och verk-

 samheten är un-

 derkastad normal

 inkomstskatt i det

 eller de länder där

 den bedrivs. I det

 fall personens in-

 täkter endast till

 obetydlig del härrör

 från verksamhet i

 andra länder eller

 från särskilt

 skattemässigt gynnad

 verksamhet skall

 den ändå anses under-

 kastad jämförlig

 beskattning.

 22 8

 Skall, på grund av Skall, på grund av

överenskommelse överenskommelse

eller beslut som eller beslut som

avses i 20 eller avses i 20 eller

21 , intäkt, som är21 , intäkt, som är

skattepliktig skattepliktig

enligt denna lag, enligt denna lag,

inte beskattas här iinte beskattas här i

riket, medges inte riket, medges inte

heller avdrag för heller avdrag för

kostnader som är kostnader som är

hänförliga till in- hänförliga till in-

täkten. Detta gällertäkten. Detta gäller

dock inte i fråga omdock inte i fråga om

utdelning från ut- utdelning från ut-

ländskt bolag till ländskt bolag till

svenskt företag i svenskt företag i

fall som avses i 7 fall då innehavet är

8 mom. a. näringsbetingat.

 24

 2 mom.9 Med 2 mom. Med

avyttring av egen- avyttring av egen-

dom avses försälj- dom avses försälj-

ning, byte eller ning, byte eller

därmed jämförlig därmed jämförlig

överlåtelse av överlåtelse av

egendom. Med egendom. Med

avyttring jämställs avyttring jämställs

det fallet att ett det fallet att ett

finansiellt instru- finansiellt instru-

ment definitivt ment definitivt

förlorar sitt värde förlorar sitt värde

genom att det bolag genom att det

eller den företag som givit ut

ekonomiska förening instrumentet upp-

som givit ut löses genom konkurs

instrumentet upp- eller genom fusion

löses genom lik- enligt 14 kap. 1

vidation eller eller 2 aktie-

genom fusion enligt bolagslagen

14 kap. 1 eller 2 (1975:1385) eller

aktiebolagslagen 11 kap. 1 eller 2

(1975:1385) eller bank-

11 kap. 1 eller 2 aktiebolagslagen

bank- (1987:618). Ett

aktiebolagslagen finansiellt instru-

(1987:618). Avytt- ment som givits ut

ring anses också av ett svenskt

föreligga om ett aktiebolag eller en

finansiellt instru- svensk ekonomisk

ment som givits ut förening anses dock

av ett svenskt avyttrat när

aktiebolag eller en företaget försätts i

svensk ekonomisk konkurs. Avyttring

förening förlorar av ett finansiellt

sitt värde genom attinstrument anses

det företag som också föreligga om

givit ut det företag som

instrumentet försättsgivit ut det träder

i konkurs. Med av- i likvidation. Med

yttring jämställs avyttring jämställs

också att tiden för också att tiden för

utnyttjande av en utnyttjande av en

option löpt ut utan option löpt ut utan

att optionen har att optionen har

utnyttjats. Med utnyttjats. Med

avyttring avses avyttring avses

däremot inte utlåningdäremot inte utlåning

av egendom för av egendom för

blankning. blankning. Avytt-

Avyttring anses ring anses inte

inte heller före- heller föreligga när

ligga när en andel en andel definitivt

definitivt förlorar förlorar sitt värde i

sitt värde i fall fall som avses i

som avses i punkt 1 punkt 1 a av an-

a av anvisningarna visningarna till

till 22 kommunal- 22

skattelagen kommunalskattelagen

(1928:370). (1928:370).

 En delägare i ett handelsbolag skall anses ha avyttrat sin andel i bolaget om

andelen inlöses eller bolaget upplöses.

 Har andelen övergått till någon annan på annat sätt än genom köp, byte eller

därmed jämförligt fång och är det justerade ingångsvärdet enligt 28 negativt,

skall beskattning ske som om andelen avyttrats.

 Inlöses andel i värdepappersfond eller utskiftas fondens behållna tillgångar

till fondandelsägare i samband med att fonden upplöses, skall avyttring av

andelen anses ha skett mot vederlag motsvarande vad fondandelsägaren uppbär vid

inlösen eller utskiftning. Detsamma gäller om medlem avgår ur en ekonomisk

förening.

 Utnyttjas ett finansiellt instrument, som avser teckningsrätt, delrätt,

företrädesrätt till teckning av vinstandelslån, köpoption, termin, optionsrätt,

konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt vinstandelsbevis, för förvärv av

aktier eller annan egendom, anses detta inte som en avyttring av det utnyttjade

instrumentet. Anskaffningsvärdet för den förvärvade egendomen är summan av

anskaffningsvärdet för instrumentet och annat vederlag.

 1. Denna lag10 1. Denna lag träder

träder i kraft den i kraft den

1 januari 1994 och 1 januari 1994 och

tillämpas första tillämpas första

gången vid 1995 års gången vid 1995 års

taxering om inte taxering om inte

annat följer av annat följer av

punkterna 2-14. punkterna 2-15.

 7. För företag med beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1994

tillämpas äldre föreskrifter i 2 10 mom. första stycket 2 och fjärde stycket

för den del av beskattningsåret som avser tiden före ikraftträdandet.

 Vid tillämpningen

 av de nya föreskrif-

 terna i 2 10 mom.

 andra stycket vid

 1995 års taxering

 eller, om företaget

 inte taxeras då, vid

 1996 års taxering

 skall gränsbeloppet

 a. ökas med ett

 belopp som

 motsvarar företagets

 eget kapital enligt

 fastställd

 balansräkning för det

 räkenskapsår för

 vilket taxering

 skedde år 1991

 eller, om företaget

 inte taxerades då, år

 1992 till den del

 detta belopp

 överstiger till-

 skjutet kapital och

 utdelning som be-

 slutats för nämnda

 räkenskapsår,

 b. minskas med

 utbetalning till

 aktieägaren enligt

 12 kap. 1 ak-

 tiebolagslagen

 (1975:1385) vid

 nedsättning av

 aktiekapitalet

 eller reservfonden

 efter det rä-

 kenskapsår som avses

 i a och före det

 första räkenskapsår för

 vilket taxering

 skedde enligt de

 nya föreskrifterna,

 samt

 c. minskas med

 utdelning från före-

 taget vilken be-

 slutats för räken-

 skapsår som infallit

 efter det räken-

 skapsår som avses i

 a och före det första

 räkenskapsår för

 vilket taxering

 skedde enligt de

 nya föreskrifterna

 till den del

 utdelningen över-

 stigit av företaget

 mottagen

 skattepliktig ut-

 delning.

 De avgående

 posterna enligt

 föregående stycke b

 och c får

 tillsammans inte

 överstiga posten a i

 samma stycke. Be-

 stämmelserna i

 föregående stycke

 gäller endast om

 företaget var in-

 vestmentföretag vid

 utgången av det

 räkenskapsår som av-

 ses i samma stycke

 a.

 8. Punkterna 3 och 8. Punkterna 3 och

4 av över- 4 av över-

gångsbestämmelserna gångsbestämmelserna

till lagen till lagen

(1991:1833) om (1991:1833) om

ändring i lagen ändring i lagen

(1947:576) om (1947:576) om

statlig inkomst- statlig inkomst-

skatt skall alltjämtskatt skall alltjämt

gälla. I enlighet gälla. I enlighet

med punkt 3 av med punkt 3 av

nämnda övergångs- nämnda övergångs-

bestämmelse skall förbestämmelse skall för

taxeringsåret 1995 taxeringsåret 1995

de nya före- de nya före-

skrifterna i 3 skrifterna i 3

1 mom. om skat- 1 mom. om skat-

teplikt för vinst teplikt för vinst

respektive av- respektive av-

dragsrätt för förlustdragsrätt för förlust

på svenska aktier e.på svenska aktier e.

d. tillämpas på fem d. tillämpas på fem

sjättedelar av sjättedelar av

vinsten respektive vinsten respektive

förlusten. förlusten. För

 taxeringsåret 1995

 gäller dock att de

 nya föreskrifterna

 skall tillämpas på

 hela

 realisationsförlusten

 på sådan andel i

 värdepappersfond som

 avses i 27 6 mom.

 under förutsättning

 att mottagen

 ersättning för den

 vid avyttringen

 upplupna inte

 förfallna avkast-

 ningen behandlas

 som ränteintäkt

 enligt de nya

 föreskrifterna om

 räntekompensation i

 3 6 mom.

 15. Har

 verksamheten i en

 förvärvskälla i ett

 handelsbolag av-

 slutats under ett

 beskattningsår för

 vilket taxering

 skett år 1994 eller

 tidigare gäller

 föreskrifterna i 3

 13 mom. i dess äldre

 lydelse t.o.m. 1997

 års taxering.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid

1995 års taxering om inte annat följer av punkterna 2-8.

 2. Vid 1995 års taxering skall intäkt som avses i 2 10 mom. första stycket 4

tas ut med 2,4 procent för år räknat för den del av beskattningsåret som löper

från och med den 1 juli 1994.

 3. De nya föreskrifterna i 3 1 mom. nionde stycket 2 tillämpas första gången

vid 1996 års taxering.

 4. Vid beräkning av sparad utdelning till och med utgången av år 1993 får äldre

föreskrifter i 3 12 mom. fjärde stycket 1 tillämpas vid 1995 och senare års

taxeringar.

 5. För regionala utvecklingsfonder tillämpas vid 1995 och 1996 års taxeringar

äldre föreskrifter i 7 4 mom.

 6. Vid 1995 års taxering tillämpas 7 8 mom. i dess lydelse vid utgången av år

1993 för utdelning som uppburits senast den 31 december 1993.

 7. I fråga om utdelning som uppburits före ikraftträdandet skall det i 7

8 mom. tredje stycket beträffande näringsbetingat innehav uppställda kravet att

innehavet betingas av verksamhet, som bedrivs av företaget eller av företag som

med hänsyn till äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan

anses stå det nära, anses vara uppfyllt om det görs sannolikt att nämnda

omständigheter föreligger.

 8. I fråga om utdelning som lämnas under år 1994 tillämpas bestämmelserna i 7

8 mom. i dess äldre lydelse vid prövning enligt punkten 2 a femte och sjätte

styckena av anvisningarna till 22 kommunalskattelagen (1928:370) och 3 1

mom. åttonde och nionde styckena denna lag huruvida utdelningen skulle ha be-

skattats hos värdepappersfonden.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1993:1543.

3 Senaste lydelse 1990:651.

4 Senaste lydelse 1993:1544.

5 Senaste lydelse 1993:1543.

6 Senaste lydelse 1993:1544.

7 Senaste lydelse 1993:1544.

8 Senaste lydelse 1993:1543.

9 Senaste lydelse 1993:1543.

10 Senaste lydelse 1993:1543.

 22

2.6 Förslag till lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 10 uppbördslagen (1953:272)1 skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 2

 Preliminär A-skatt skall beräknas på ersättningar för ökade levnadskostnader,

som lämnas vid sådan tjänsteresa som avses i punkt 3 av anvisningarna till 33

kommunalskattelagen (1928:370) och för vilken rätten till avdrag för

kostnaderna vid mottagarens inkomsttaxering anges i nämnda punkt, endast till

den del ersättningarna överstiger de schablonbelopp som anges i nämnda lagrum

eller, såvitt gäller kostnad för logi, den faktiska utgiften.

 På ersättning för ökade levnadskostnader som lämnas vid sådan tjänsteresa för

vilken rätten till avdrag för kostnaderna vid mottagarens inkomsttaxering anges

i punkt 3 a av anvisningarna till 33 kommunalskattelagen skall preliminär

A-skatt beräknas endast till den del ersättningen överstiger de schablonbelopp

som anges i nämnda lagrum. I den mån ersättning för ökade levnadskostnader under

tjänsteresa utgår för längre tid än två år på en och samma ort skall dock

preliminär A-skatt beräknas på hela ersättningen såvida inte skattemyndigheten

på ansökan av den som betalar ut ersättningen beslutar att vad som sägs i första

meningen i detta stycke skall gälla även för viss längre tid än två år.

 I fråga om ersättning för resa med egen bil i tjänsten gäller att preliminär

A-skatt beräknas på ersättningen endast till den del den överstiger det i punkt

3 c av anvisningarna till 33 kommunalskattelagen angivna beloppet.

 Beträffande annan skattepliktig ersättning för kostnader som är förenade med

tjänsten beräknas preliminär A-skatt endast om det är uppenbart att ersättningen

avser kostnader som inte är avdragsgilla vid mottagarens inkomsttaxering eller

att den överstiger avdragsgillt belopp. I sådant fall beräknas skatten på hela

ersättningen respektive den del av ersättningen som överstiger det avdragsgilla

beloppet.

 Preliminär A-skatt skall inte utgå för:

 a) familjebidrag till den som tjänstgör inom totalförsvaret;

 b) ränta eller utdelning som tillkommer en annan juridisk person än svenskt

dödsbo eller en fysisk person som inte är bosatt i Sverige;

 c) ränta eller utdelning som enligt dubbelbeskattningsavtal är helt undantagen

från beskattning i Sverige;

 23

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 d) ränta på förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 lagen (1990:325) om själv-

deklaration och kontrolluppgifter, om räntan inte uppgår till 1 000 kronor;

 e) ränta på konto för klientmedel;

 f) ränta som ingår i belopp som redovisats enligt 3 kap. 22 sista stycket

lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter;

 g) utdelning som

 avses i lagen

 (1994:000) om be-

 g) ersättning till skattning av viss

en och samma vidareutdelning;

idrottsutövare från h) ersättning till

en sådan ideell före-en och samma

ning som avses i 7 idrottsutövare från

5 mom. lagen en sådan ideell före-

(1947:576) om stat- ning som avses i 7

lig inkomstskatt 5 mom. lagen

och som har till (1947:576) om stat-

huvudsakligt syfte lig inkomstskatt

att främja och som har till

idrottslig huvudsakligt syfte

verksamhet, om att främja

ersättningen från idrottslig

föreningen under åretverksamhet, om

inte uppgått till ersättningen från

ett halvt basbelopp föreningen under året

enligt lagen inte uppgått till

(1962:381) om allmänett halvt basbelopp

försäkring; eller enligt lagen

 h) förmån av fri (1962:381) om allmän

resa inom riket i försäkring; eller

samband med till- i) förmån av fri

trädande eller från-resa inom riket i

trädande av samband med

anställning eller tillträdande eller

uppdrag eller frånträdande av

ersättning för kost-anställning eller

nad för sådan resa. uppdrag eller

 ersättning för kost-

 nad för sådan resa.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

1 Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Lydelse enligt prop. 1993/94:152.

 24

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om

inventering av varulager för inkomsttaxeringen

 Härigenom föreskrivs att övergångsbestämmelsen till lagen (1992:694) om ändring

i lagen (1955:257) om inventering av varulager för inkomsttaxeringen skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Denna lag1 träder i Denna lag träder i

kraft den 1 juli kraft den 1 juli

1992 och tillämpas 1992 och tillämpas

första gången vid första gången vid

1992 års taxering. 1992 års taxering.

De äldre De äldre

föreskrifterna får föreskrifterna får

tillämpas vid 1992 tillämpas vid 1992 -

och 1993 års taxe- 1995 års taxeringar

ringar om den om den

skattskyldige vid skattskyldige vid

samma taxering samma taxering

yrkar i enlighet yrkar i enlighet

med med

ikraftträdandebestämmelsernaikraftträdandebestämmelserna

till lagen till lagen

(1992:693) om (1992:693) om

ändring i ändring i

kommunalskattelagen kommunalskattelagen

(1928:370) att (1928:370) att

lagret skall värde- lagret skall vär-

ras med tillämpning deras med

av äldre tillämpning av äldre

bestämmelser. bestämmelser.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1994

års taxering.

1 Senaste lydelse 1992:694.

 25

2.8 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen

(1970:624)

 Härigenom föreskrivs att i fråga om kupongskattelagen (1970:624)1

dels att 12 skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny bestämmelse, 9 a , av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 a

 Sådan återbetalning

 som avses i 9 får,

 utöver vad som sägs

 där, ske beträffande

 utdelning på

 fondandelsbevis för

 vilken utredning om

 skattskyldighet

 överlämnats inom tre

 månader efter det

 preskription inträtt

 för fordran avseende

 utdelningen.

 12 2

 Vid Vid

förvaltarregistreringförvaltarregistrering

enligt 3 kap. 10 enligt 3 kap. 10

andra stycket förstaandra stycket första

meningen meningen

aktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1975:1385), 3 kap. (1975:1385), 3 kap.

10 andra stycket 10 andra stycket

första meningen första meningen

försäk- försäk-

ringsrörelselagen ringsrörelselagen

(1982:713) eller 3 (1982:713) eller 3

kap. 11 första kap. 11 första

stycket bank- stycket bank-

aktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1987:618) gäller (1987:618) gäller

bestämmelserna i 7 ,bestämmelserna i 7 ,

8 första och andra8 första och andra

styckena, 9-11, 20 styckena, 9-11, 20

samt 22 denna lagsamt 22 denna lag

om värdepappers- om värdepappers-

centralen i stället centralen i stället

förvaltaren. Är frågaförvaltaren. Är fråga

om utdelning på om utdelning på

andel i andel i

värdepappersfond värdepappersfond

gäller bestämmelsernagäller bestämmelserna

i 7 , 8 första ochi 7 , 8 första och

andra styckena, andra styckena,

9-11, 20 samt 22 9-11, 20 samt 22

denna lag om vär- denna lag om vär-

depapperscentralen depapperscentralen

i stället i stället

förvaringsinstitu- förvaringsinstitu-

tet. Uppgift enligt tet. Uppgift enligt

7 första stycket 7 första stycket

skall lämnas på sättskall lämnas på sätt

som föreskrivs i 7 som föreskrivs i 7

andra stycket i andra stycket i

samband med regi- samband med regi-

streringen av streringen av

andelsinnehavet andelsinnehavet

samt i övrigt när samt i övrigt när

förvaringsinstitutetförvaringsinstitutet

begär det, av den begär det, av den

som registreringen som registreringen

avser enligt lagen avser enligt lagen

(1990:1114) om (1990:1114) om

värdepappersfonder. värdepappersfonder.

Fondbolaget är Fondbolaget är

skyldigt att skyldigt att

omedelbart lämna omedelbart lämna

förvaringsinstitutetförvaringsinstitutet

upplysning om förhål-upplysning om förhål-

lande som är av lande som är av

betydelse för fråganbetydelse för frågan

om innehållande av om innehållande av

kupongskatt. kupongskatt. Om

 utdelning på andel i

 värdepappersfond

 inte betalats ut på

 grund av att an-

 delsägaren inte

 registrerats skall

 skatt inte

 innehållas före

 utbetalning av

 utdelning.

 Värdepapperscentralen skall vid redovisning enligt 8 lämna uppgift till

beskattningsmyndigheten om förvaltning enligt 3 kap. 10 andra stycket första

meningen aktiebolagslagen, 3 kap. 10 andra stycket första meningen

försäkringsrörelselagen eller 3 kap. 11 första stycket bankaktiebolagslagen.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:996.

2 Senaste lydelse 1993:463.

 26

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

avräkning av utländsk skatt

 Härigenom föreskrivs att 1 och 7 lagen (1986:468) om avräkning av utländsk

skatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 1

 Om fysisk person, under tid då han varit bosatt här i riket, eller inländsk

juridisk person har haft intäkt

 a) som medtagits vid taxering enligt kommunalskattelagen (1928:370) eller lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt,

 b) för vilken han beskattats i utländsk stat och

 c) som enligt skattelagstiftningen i den utländska staten anses härröra

därifrån,

 har han - med den inskränkning som följer av 2 - genom avräkning av den del

av den utländska skatten som belöper på intäkten rätt att erhålla nedsättning av

statlig inkomstskatt och kommunal inkomstskatt i enlighet med vad som framgår av

4-13 .

 Motsvarande gäller i tillämpliga delar i fall då fysisk person enligt lagen

(1984:1052) om statlig fastighetsskatt har att erlägga fastighetsskatt för en i

utlandet belägen privatbostad.

 Kan ett svenskt Kan ett svenskt

företag vid prövningföretag vid prövning

enligt 7 8 mom. enligt 7 8 mom.

lagen om statlig lagen om statlig

inkomstskatt inte inkomstskatt inte

visa att den visa att den

inkomstbeskattning inkomstbeskattning

som det utländska som den utländska

bolaget är juridiska personen

underkastat är är underkastad är

jämförlig med den jämförlig med den in-

inkomstbeskattning komstbeskattning

som skulle ha skett som skulle ha skett

enligt lagen om enligt lagen om

statlig statlig inkomst-

inkomstskatt om skatt om inkomsten

inkomsten hade hade förvärvats av

förvärvats av svensktsvenskt företag, och

företag, och skall skall mottagen

mottagen utdelning utdelning därför

därför beskattas i beskattas i Sveri-

Sverige, men är ge, men är övriga

övriga förutsättningarförutsättningar för

för att erhålla att erhålla skat-

skattefrihet för tefrihet för utdel-

utdelningen i nämndaningen i nämnda

moment uppfyllda moment uppfyllda

har företaget, utöverhar företaget, utöver

den avräkning som den avräkning som

medges enligt förstamedges enligt första

stycket och enligt stycket och enligt

dubbelbeskattningsavtal,dubbelbeskatt-

genom avräkning rättningsavtal, genom

att erhålla ned- avräkning rätt att

sättning av statlig erhålla nedsättning

inkomstskatt med av statlig

ett belopp inkomstskatt med

motsvarande tio ett belopp

procent av denna motsvarande tio

utdelnings brut- procent av denna

tobelopp. Vid sådan utdelnings brut-

avräkning gäller i tobelopp. Vid sådan

tillämpliga delar avräkning gäller i

vad som föreskrivs itillämpliga delar

4-13 . vad som föreskrivs i

 4-13 .

 7 2

 Vid beräkning av den statliga inkomstskatt som hänför sig till de utländska

inkomsterna skall den del av den statliga inkomstskatten som hänför sig till de

utländska förvärvsinkomsterna (inkomst av tjänst och näringsverksamhet)

respektive den del som hänför sig till de utländska kapitalinkomsterna (inkomst

av kapital) beräknas var för sig. Den statliga respektive kommunala inkomstskatt

som hänför sig till de utländska förvärvsinkomsterna (intäkterna efter avdrag

för kostnader) skall anses utgöra så stor del av den skattskyldiges hela

statliga respektive kommunala inkomstskatt på förvärvsinkomst, beräknad utan

avräkning, som dessa inkomster utgör av den skattskyldiges sammanlagda förvärvs-

inkomst av olika förvärvskällor före allmänna avdrag (sammanräknad förvärvsin-

komst). Motsvarande gäller i tillämpliga delar vid beräkning av den del av den

statliga inkomstskatten som hänför sig till de utländska kapitalinkomsterna.

 Vid tillämpningen av första stycket skall, i de fall då skattskyldig erhållit

skattereduktion enligt 2 4 mom. uppbördslagen (1953:272), sådan reduktion

anses ha skett från statlig inkomstskatt, kommunal inkomstskatt,

skogsvårdsavgift respektive statlig fastighetsskatt med så stor del av

reduktionen som respektive skatt utgör av det sammanlagda beloppet av nämnda

skatter före sådan reduktion. Om skattskyldig har att erlägga fastighetsskatt

såväl för fastighet i Sverige som för privatbostad i utlandet skall reduktionen

av statlig fastighetsskatt enligt första meningen anses ha skett från statlig

fastighetsskatt som hänför sig till privatbostad i utlandet med så stor del som

den statliga fastighetsskatten på privatbostad i utlandet utgör av det

sammanlagda beloppet av statlig fastighetsskatt före sådan reduktion.

 I de fall då skattskyldig enligt 2 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på

pensionsmedel har att betala avkastningsskatt som tas ut på skatteunderlag som

beräknas enligt bestämmelserna i 3 första och femte styckena samma lag skall

följande gälla. Vid beräkningen av spärrbeloppet skall, vid bestämmande enligt

första stycket av den statliga inkomstskatt som hänför sig till de utländska

inkomsterna, sådan avkastningsskatt jämställas med statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomst.

 Spärrbeloppet skall

 alltid anses uppgå

 till minst 100

 kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1561.

2 Senaste lydelse 1993:943.

 27

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 27 lagen (1990:325) om självdeklarationer och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 27 1

 Kontrolluppgift om utdelning och innehav skall lämnas av

 1. den som utbetalt utdelning på aktie i svenskt aktiebolag som är

avstämningsbolag enligt 3 kap. 8 aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 bankaktiebolagslagen

(1987:618),

 2. förvaringsinstitut som avses i 1 lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

och som utbetalt utdelning på andel i svensk värdepappersfond,

 3. fondbolag som avses i 1 lagen om värdepappersfonder och som förvaltar

svensk värdepappersfond,

 4. den som utbetalt utdelning från utländsk juridisk person, om utdelningen

utbetalats genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolags försorg,

 5. valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utländskt fondpapper eller

rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper förvaras i depå

eller kontoförs.

 Kontrolluppgift om

 utdelning skall

 lämnas av annat

 svenskt aktiebolag

 än som avses i första

 stycket 1 och

 svensk ekonomisk

 förening. Kontroll-

 uppgift skall dock

 inte lämnas om före-

 taget är fåmans-

 företag.

 Kontrolluppgift skall lämnas för

 a) fysisk eller a) fysisk eller

juridisk person juridisk person som

som, i fall som är berättigad att

avses i första lyfta utdelning för

stycket 3 om utdel- egen del vid utdel-

ningen inte är ningstillfället och

skattefri enligt

punkt 2 a av anvis-

ningarna till 22

kommunalskattelagen

(1928:370) eller 3

1 mom. lagen

(1947:576) om

statlig inkomst-

skatt samt i fall

som avses i första

stycket 4 och 5, är

berättigad att lyfta

utdelning för egen

del vid utdel-

ningstillfället och

 28

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 b) fysisk person som hos den uppgiftsskyldige varit antecknad som innehavare av

aktie eller andel i värdepappersfond eller utländsk juridisk person eller

utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper.

 Kontrolluppgift Kontrolluppgift

enligt andra enligt tredje

stycket a skall ta stycket a skall ta

upp utbetald upp utbetald

utdelning till den utdelning till den

del den är del den är skat-

skattepliktig och tepliktig och

avdragen preliminär avdragen preliminär

skatt. skatt.

Kontrolluppgift Kontrolluppgift om

enligt andra utdelning som avses

stycket b skall ta i lagen (1994:000)

upp innehavet vid om beskattning av

årets utgång. viss vidareut-

 delning skall också

 ta upp utländsk käll-

 skatt som belöper på

 utdelningen. Sådan

 kontrolluppgift

 skall lämnas även om

 utdelningen under-

 stiger 500 kronor.

 Kontrolluppgift

 enligt tredje

 stycket b skall ta

 upp innehavet vid

 årets utgång.

 Uppgiftsskyldighet enligt denna paragraf föreligger inte för tillgångar på

pensionssparkonto eller för utdelning på sådana tillgångar.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering. Beträffande vidareutdelning som avses i lagen (1994:000) om

beskattning av viss vidareutdelning skall dock kontrolluppgift lämnas första

gången vid 1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1564.

 29

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:663) om ersättningsfonder

 Härigenom föreskrivs att 9, 11 och 13 lagen (1990:663) om ersättningsfonder

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 1

 Ersättningsfond Ersättningsfond

skall återföras tillskall återföras till

beskattning om beskattning om

 1. fonden har 1. fonden har

tagits i anspråk i tagits i anspråk i

strid med 4-6 , strid med 4 eller 5

 ,

 2. hela eller den huvudsakliga delen av förvärvskällan under beskattningsåret

har överlåtits eller verksamheten har upphört och fonden inte har övertagits

enligt sjätte stycket,

 3. företaget har upplösts genom fusion och fonden inte har övertagits enligt

sjätte stycket,

 4. beslut har fattats om att det företag som innehar fonden skall träda i

likvidation,

 5. beslut har meddelats om att den skattskyldige skall försättas i konkurs,

eller

 6. fonden inte har tagits i anspråk senast under det beskattningsår för vilket

taxering sker under tredje taxeringsåret efter det då avdrag för avsättningen

har medgetts.

 Vad som sägs i första stycket 2 gäller inte om avsättningen grundas på

avyttring som avses i 2 andra stycket 1-3.

 Med överlåtelse som avses i första stycket 2 likställs att förvärvskällan helt

eller delvis tillfallit en ny ägare genom bodelning eller arv eller genom

förordnande i testamente. Skattemyndigheten får dock, om det finns särskilda

skäl, medge att fonden i stället för att återföras till beskattning övertas av

den nya ägaren. Därvid skall bestämmelserna i 11 tredje stycket tillämpas.

 Har fysisk person fått avdrag för avsättning till ersättningsfond för byggnader

och markanläggningar i fall som avses i 2 andra och tredje styckena skall

återföring till beskattning göras till den del fonden motsvarar belopp som

tagits upp som intäkt av näringsverksamhet enligt bestämmelserna i punkt 5

första och tredje-sjätte styckena av anvisningarna till 22 kommunalskattelagen

(1928:370). Fonden i övrigt skall återföras till beskattning i inkomstslaget

kapital. Ersättningsfond för mark skall återföras till beskattning i

inkomstslaget kapital.

 Skattemyndigheten kan, om det finns särskilda skäl, medge att fond som skall

återföras enligt första stycket 6 får behållas under viss tid, dock längst till

och med det beskattningsår för vilket taxering sker under sjätte taxeringsåret

efter det då avdrag för avsättningen har medgetts.

 47

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Vid sådan fusion Vid sådan fusion

som avses i 2 4 som avses i 2 4

mom. första stycket mom. första stycket

lagen (1947:576) om lagen (1947:576) om

statlig inkomst- statlig inkomst-

skatt får skatt får

ersättningsfond ersättningsfond

övertas. Har en övertas. Har en

ekonomisk förening ekonomisk förening

skiftat ut aktier skiftat ut aktier

enligt 3 8 mom. enligt punkt 1 a

tredje stycket tredje stycket av

nämnda lag får anvisningarna till

ersättningsfond i 22

föreningen övertas avkommunalskattelagen

det aktiebolag vars får ersättningsfond i

aktier skiftats ut. föreningen övertas av

Har fonden det aktiebolag vars

övertagits skall aktier skiftats ut.

anses som om det Har fonden

övertagande företagetövertagits skall

har gjort anses som om det

avsättningen under övertagande företaget

det beskattningsår dåhar gjort

avsättningen gjorts avsättningen under

hos det överlåtandedet beskattningsår då

företaget. avsättningen gjorts

 hos det överlåtande

 företaget.

 11

 Regeringen eller Skattemyndigheten

myndighet som kan, om det finns

regeringen bestämmersärskilda skäl, medge

kan, om det finns att ett företags

särskilda skäl, medgeersättningsfond

att ett företags övertas av ett annat

ersättningsfond företag. För sådant

övertas av ett annatmedgivande krävs

företag. För sådant

medgivande krävs 1. att det ena

 1. att det ena företaget är moder-

företaget är moder- företag och det

företag och det andra företaget är

andra företaget är dess helägda dot-

dess helägda dot- terföretag, eller

terföretag, eller 2. att båda

 2. att båda företagen är helägda

företagen är helägdadotterföretag till

dotterföretag till samma moderföretag,

samma moderföretag, eller

eller 3. att det ena

 3. att det ena företaget är ett

företaget är ett svenskt aktiebolag

svenskt aktiebolag eller en svensk

eller en svensk ekonomisk förening

ekonomisk förening vars aktier eller

vars aktier eller andelar till mer än

andelar till mer än 90 procent ägs av

90 procent ägs av moderföretaget

moderföretaget tillsammans med

tillsammans med eller genom

eller genom förmedling av ett

förmedling av ett eller flera av dess

eller flera av dess helägda dotterföretag

helägda dotterföretagoch det andra

och det andra företaget antingen är

företaget antingen ärett annat sådant ak-

ett annat sådant ak-tiebolag eller sådan

tiebolag eller sådanekonomisk förening

ekonomisk förening eller också

eller också moderföretaget eller

moderföretaget ellerdess helägda

dess helägda dotterföretag.

dotterföretag.

 Vid tillämpning av första stycket avses med moderföretag svenskt aktiebolag,

svensk ekonomisk förening, svensk sparbank eller svensk ömsesidig

skadeförsäkringsanstalt och med helägt dotterföretag svenskt aktiebolag eller

svensk ekonomisk förening vars aktier eller andelar till mer än 90 procent ägs

av moderföretaget.

 Har en ersättningsfond övertagits skall det anses som om det övertagande

företaget gjort avsättning till fonden vid den tidpunkt då det överlåtande

företaget gjorde avsättningen.

 48

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 13

 Skattemyndighetens Skattemyndighetens

beslut i ärenden beslut i ärenden

enligt 6 samt 9 enligt 9 tredje

tredje och femte och femte styckena

styckena får samt 11 får

överklagas hos överklagas hos

riksskatteverket. Riksskatteverket.

Riksskatteverkets Riksskatteverkets

beslut i sådana beslut i sådana

ärenden får inte ärenden får inte över-

överklagas. klagas.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1569.

 49

2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1536) om

räntefördelning vid beskattning

 Härigenom föreskrivs att 3 och 5 lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3

 Ett positivt Ett positivt

fördelningsbelopp fördelningsbelopp

utgörs av utgörs av

statslåneräntan vid statslåneräntan vid

utgången av novemberutgången av november

året före året före

beskattningsåret ökadbeskattningsåret ökad

med en procentenhet med tre

multiplicerad med procentenheter

ett positivt multiplicerad med

fördelningsunderlag.ett positivt

 Ett negativt fördelningsunderlag.

fördelningsbelopp Ett negativt

utgörs av denna fördelningsbelopp

räntesats multi- utgörs av

plicerad med ett statslåneräntan vid

negativt fördel- nämnda tidpunkt ökad

ningsunderlag. med en procentenhet

 multiplicerad med

 ett negativt

 fördelningsunderlag.

 5

 Positiv Positiv

räntefördelning räntefördelning

medges endast i den medges endast i den

mån det justerade mån det justerade

resultatet enligt 7 resultatet enligt 7

är positivt. är positivt.

Positivt Positivt

fördelningsbelopp fördelningsbelopp

som inte kan som inte kan

utnyttjas förs utnyttjas förs

vidare till det vidare till det

följande följande

beskattningsåret beskattningsåret

(sparat (sparat

fördelningsbelopp). fördelningsbelopp).

Uppkommer ett Motsvarande gäller i

negativt den mån den

fördelningsbelopp skattskyldige yrkar

skall det sparade att räntefördelning

fördelningsbeloppet inte skall ske.

kvittas mot detta. Uppkommer ett

 negativt fördel-

 ningsbelopp skall

 det sparade för-

 delningsbeloppet

 kvittas mot detta.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

 50

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1538) om

periodiseringsfonder

 Härigenom föreskrivs att 2 och 4 lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2

 Avsättning till periodiseringsfond för ett beskattningsår bildar en särskild

fond.

 Juridisk person som enligt bokföringslagen (1976:125) är skyldig att upprätta

årsbokslut skall göra avsättningen till periodiseringsfond i räkenskaperna. Vad

som sagts nu gäller dock ej dödsbo.

 I fråga om I fråga om

handelsbolag görs handelsbolag görs

avsättning till avsättning till

periodiseringsfond periodiseringsfond

hos delägarna. hos delägarna.

 Avsättningen görs i

 bokslutet för det

 räkenskapsår

 (avsättningsåret) som

 omfattar utgången av

 handelsbolagets rä-

 kenskapsår (beskatt-

 ningsåret). Avdrag

 medges redan vid

 taxeringen för

 beskattningsåret även

 om taxeringen för

 avsättningsåret sker

 vid en senare

 taxering.

 4

 Avdrag för Avdrag för

avsättning till avsättning till

periodiseringsfond periodiseringsfond

återförs till be- återförs till be-

skattning senast skattning senast

femte beskatt- femte beskatt-

ningsåret efter det ningsåret efter det

beskattningsår då beskattningsår för

avsättningen vilket avdrag

gjordes. medgetts.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

 51

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

avdrag för underskott av näringsverksamhet

 Härigenom föreskrivs att 2, 4, 7 och 12 lagen (1993:1539) om avdrag för

underskott av näringsverksamhet samt övergångsbestämmelserna till lagen skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2

 Har avdrag Har avdrag

medgetts enligt 46 medgetts enligt 46

1 mom. 1 mom.

kommunalskattelagen kommunalskattelagen

(1928:370) eller (1928:370) eller

enligt 3 13 mom. enligt 3 13 mom.

andra stycket, 25 andra stycket, 25

11 mom. eller 26 910 mom. eller 26 9

mom. lagen mom. lagen

(1947:576) om (1947:576) om

statlig statlig in-

inkomstskatt, komstskatt, medges

medges inte avdrag inte avdrag enligt

enligt denna lag fördenna lag för

motsvarande belopp. motsvarande belopp.

 Bestämmelser om rätt till avdrag när en förvärvskälla upphör finns i 3 13

mom. första stycket lagen om statlig inkomstskatt.

 4

 Ett förlustföretag skall anses ha omfattats av en ägarförändring om ett företag

(den nya ägaren) fått bestämmande inflytande över förlustföretaget.

 En ägarförändring skall även anses ha skett om ett förlustföretag eller ett

moderföretag till ett sådant företag fått bestämmande inflytande över ett annat

företag (det nya dotterföretaget).

 Vid tillämpning av Vid tillämpning av

första och andra första och andra

styckena skall ett styckena skall ett

företag anses ha ettföretag anses ha ett

bestämmande in- bestämmande in-

flytande över ett flytande över ett

annat företag om detannat företag om det

senare företaget är senare företaget är

dotterföretag till dotterföretag till

det förra företaget det förra företaget

enligt 1 kap. 2 enligt 1 kap. 2

aktiebolagslagen aktiebolagslagen

(1975:1385), 1 kap. (1975:1385), 1 kap.

4 lagen (1987:667)4 lagen (1987:667)

om ekonomiska före- om ekonomiska före-

ningar, 1 kap. 3 ningar, 1 kap. 3

bankaktiebolagslagenbank-

(1987:618), 1 kap. aktiebolagslagen

2 sparbankslagen (1987:618), 1 kap.

(1987:619), 1 kap. 2 sparbankslagen

8 förenings- (1987:619), 1 kap.

bankslagen 8 förenings-

(1987:620) eller 1 bankslagen

kap. 9 försäkringsrö-(1987:620) eller 1

relselagen kap. 9 försäkringsrö-

(1982:713). relselagen

 (1982:713). Ett ut-

 ländskt bolag skall

 anses ha ett

 bestämmande

 inflytande över ett

 företag om företaget

 skulle ha varit ett

 dotterföretag till

 det utländska

 bolaget

 om detta varit ett

 svenskt aktiebolag.

 7

 Har ett förlustföretag omfattats av en sådan ägarförändring som anges i 4

 första stycket eller 5 första stycket medges avdrag endast till den del

gammalt underskott inte överstiger 200 procent av den nya ägarens eller de nya

ägarnas kostnad för att erhålla det bestämmande inflytandet över

förlustföretaget.

 Kostnaden minskas med kapitaltillskott som förlustföretaget - eller annat

företag som såväl före som efter ägarförändringen ingick i samma koncern som

förlustföretaget - erhållit under en period omfattande den del av det beskatt-

ningsår då ägarförändringen skedde som föregick ägarförändringen och de två

närmast föregående beskattningsåren. Vad som sagts nu gäller inte

kapitaltillskott som erhållits från annat företag som såväl före som efter

ägarförändringen ingick i samma koncern som förlustföretaget.

 I fall som anges i 4 första stycket gäller inte första stycket denna paragraf

om förlustföretaget redan före ägarförändringen ingick i samma koncern som den

nya ägaren.

 Regeringen kan efter ansökan medge undantag från första stycket om det finns

anledning att anta att ägarförändringen har väsentlig betydelse från

samhällsekonomisk synpunkt och att ägarförändringen inte skulle genomföras om

undantag inte medgavs.

 Första-fjärde Första-fjärde

styckena gäller i styckena gäller i

tillämpliga delar tillämpliga delar

även om ett förlust-även om ett förlust-

företag utgjort företag utgjort

överlåtande företag iöverlåtande företag i

en sådan fusion som en sådan fusion som

anges i 12 kap. 1 anges i 11 kap. 1

och 3 lagen och 2 bank-

(1987:667) om aktiebolagslagen

ekonomiska före- (1987:618). Med

ningar, 11 kap. 1 kostnad avses i

och 2 bank- detta fall fusions-

aktiebolagslagen vederlag. Med ny

(1987:618) eller ägare avses det

7 kap. 1 och 2 övertagande företa-

sparbankslagen get.

(1987:619). Med

vederlag avses i

detta fall

fusionsvederlag.

Med ny ägare avses

det övertagande före-

taget.

 12

 I fråga om sådan fusion som anges i 2 4 mom. första stycket lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt, ombildning enligt 8 kap. sparbankslagen (1987:619)

eller enligt 11 kap. föreningsbankslagen (1987:620) och vid övertagande enligt

10 kap. 8 a föreningsbankslagen och vid övertagande som avses i 5 lagen

(1992:702) om inkomstskatteregler med anledning av vissa omstruktureringar inom

den finansiella sektorn, m.m. skall vid tillämpning av denna lag det överlåtande

och det övertagande företaget anses som ett och samma företag. Har en ekonomisk

förening skiftat ut aktier enligt punkt 1 a av anvisningarna till 22

kommunalskattelagen (1928:370), skall föreningen och det aktiebolag vars aktier

skiftats ut anses som ett och samma företag.

 Det övertagande företaget har dock rätt till avdrag för gammalt underskott

först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår då

fusionen, ombildningen eller övertagandet skedde.

 Om det överlåtande och övertagande företaget ingick i samma koncern före

fusionen, ombildningen eller övertagandet gäller inte andra stycket. Förelåg i

sådant fall begränsning enligt 8 avseende koncernbidrag mellan företagen har

dock det övertagande företaget rätt till avdrag för gammalt underskott först vid

den taxering då begränsningen skulle ha upphört om fusionen inte ägt rum.

 I fråga om fusion I fråga om fusion

mellan ekonomiska mellan ekonomiska

föreningar gäller föreningar gäller

första stycket första stycket

endast om båda före-endast om båda före-

ningarna är att anseningarna är att anse

som kooperativa som kooperativa

enligt 2 8 mom. enligt 2 8 mom.

lagen om statlig lagen om statlig

inkomstskatt. inkomstskatt. I

 fråga om sådana

 fusioner som anges

 i 12 kap. 1 eller 3

 lagen (1987:667) om

 ekonomiska före-

 ningar gäller inte

 bestämmelserna i

 andra och tredje

 styckena.

 Denna lag träder i Denna lag träder i

kraft den 1 januari kraft den 1 januari

1994 och tillämpas 1994 och tillämpas

första gången vid första gången vid

1995 års taxering om1995 års taxering om

annat inte följer avannat inte följer av

andra-fjärde andra-sjätte

styckena. styckena.

 Äldre föreskrifter tillämpas fortfarande i fråga om ägarförändringar, fusioner,

ombildningar och övertaganden som skett före lagens ikraftträdande och för

skattskyldiga som försatts i konkurs före ikraftträdandet.

 Bestämmelserna i 7 andra stycket tillämpas endast i fråga om kapitaltillskott

som skett efter den 8 november 1993.

 Bestämmelserna om ackord i 11 tillämpas första gången vid 1994 års taxering

om den skattskyldige eller, i fråga om handelsbolag, detta erhållit ackord efter

den 8 november 1993.

 Om inkomsterna i

 ett dödsbo vid 1994

 års taxering

 beskattas hos

 delägarna och det

 uppkommit

 underskott i en

 förvärvskälla i

 inkomstslaget

 näringsverksamhet

 medges dödsboet

 avdrag i mot-

 svarande förvärvskälla

 vid 1995 års

 taxering eller, om

 dödsboet inte

 taxeras då, vid 1996

 års taxering. Avdrag

 medges med ett

 belopp motsvarande

 summan av delägarnas

 underskott i

 förvärvskällan vid

 1994 års taxering.

 Vad nu sagts gäller

 inte om förvärvskällan

 har upphört eller

 dödsboet har skif-

 tats före den 1

 januari 1994.

 Om en dödsbodelägare

 yrkar det medges i

 stället avdrag en-

 ligt 3 13 mom.

 första stycket lagen

 (1947:576) om

 statlig

 inkomstskatt. I

 sådant fall minskas

 avdraget för dödsboet

 i motsvarande mån.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering. Den nya lydelsen av 4 tillämpas dock endast i fråga om

ägarförändringar som skett efter ikraftträdandet.

 52

2.15 Förslag till lag om ändring i lagen (1957:262) om

allmän energiskatt

 Härigenom föreskrivs att 10 och bilaga 1 till lagen (1957:262) om allmän

energiskatt1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 2

 Skatten för år 1994 tas ut, om inte annat sägs i andra stycket, med i bilaga 1

angivet belopp för vikt- eller volymenhet. För tiden efter utgången av år 1994

och fram till och med år 1998 skall skatten tas ut med belopp som omräknas

enligt 16 . Därefter skall skatten tas ut med de belopp som gäller vid utgången

av år 1998. I fall som avses i 8 första stycket 3 tas dock skatten ut med ett

belopp som motsvarar skillnaden mellan skatt på gasol som används för drift av

motorfordon och annan gasol.

 För bränsleblandningar för vilka skatt skall tas ut enligt denna lag skall

skatt dock inte tas ut för den del av blandningen som består av vegetabiliska

eller animaliska fetter eller oljor eller metyl- eller etylestrar av fettsyror

från sådana fetter eller oljor. För blandningen i övrigt tas skatten ut med

belopp som gäller för oljeprodukter.

 För oljor får volymen räknas om till 50° C om temperaturen överstiger 70° C

när skattskyldigheten inträder.

 Till miljöklass 1

hör oljor som har

ett kokintervall

(destillations-

intervall) av olika

bredd mellan 180

och 285° C vid 95

procent destillat,

en densitet mellan

800 och 820

kilogram per

kubikmeter vid 15° C

och som innehåller

högst 0,001 vikt-

procent svavel och

högst 5 volymprocent

aromatiska kolväten.

Sådana oljor får inte

innehålla klart

mätbara polycykliska

aromatiska kolväten

och måttet på den

naturliga tänd-

villigheten

(cetanindex) får

inte understiga 50.

 Till miljöklass 2

hör till miljöklass 1

inte hänförliga oljor

som har ett

kokintervall

(destilla-

tionsintervall) av

olika bredd mellan

180 och 295° C vid

95 procent destil-

lat, en densitet

mellan 800 och 820

kilogram per

kubikmeter vid 15° C

och som innehåller

högst 0,005 vikt-

procent svavel och

högst 20 volympro-

cent aromatiska

kolväten. Halten

polycykliska aroma-

tiska kolväten får

inte överstiga 0,1

volymprocent och

måttet på den

naturliga tändvil-

ligheten (cetan-

index) får inte

understiga 47.

 Till miljöklass 3

hör övriga oljor.

Miljöklass för bränsle

som avses i andra

stycket bestäms med

ledning av hela

bränsleblandningens

egenskaper.

 53

Bilaga 1 till lagen (1957:262) om allmän energiskatt3

Nuvarande lydelse

Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas

Tulltaxenr Bränsle Skattebelopp

ur 27.01,

ur 27.02

eller

ur 27.04 Kolbränslen 239 kr per ton

ur 27.10

eller

ur 38.14 Fotogen, motorbrännoljor och

 eldningsoljor samt andra olje-

 produkter, med undantag för

 smörjoljor och smörjfetter som

 inte används för energialstring,

 tillhöriga

 miljöklass 1 5 kr per m3

 miljöklass 2 302 kr per m3

 miljöklass 3 562 kr per m3

ur 27.11 Naturgas 182 kr per 1000 m3

ur 27.11

eller

ur 38.23 Gasol som används för

 a) drift av motorfordon88 öre per liter

 b) annat ändamål än drift av

 motorfordon 109 kr per ton

Föreslagen lydelse

Förteckning över vissa bränslen för vilka allmän energiskatt skall erläggas

Tulltaxenr Bränsle Skattebelopp

ur 27.01,

ur 27.02

eller

ur 27.04 Kolbränslen 239 kr per ton

ur 27.10

eller

ur 38.14 Fotogen, motorbrännoljor och

 eldningsoljor samt andra olje-

 produkter, med undantag för

 smörjoljor och smörjfetter som

 inte används för energialstring562 kr per m3

ur 27.11 Naturgas 182 kr per 1000 m3

ur 27.11

eller

ur 38.23 Gasol som används för

 a) drift av motorfordon88 öre per liter

 b) annat ändamål än drift av

 motorfordon 109 kr per ton

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

1 Lagen omtryckt 1984:994.

2 Senaste lydelse 1993:1508.

3 Senaste lydelse 1993:1508.

 54

2.16 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1438) om

dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter

 Härigenom föreskrivs att 5 och 5 a lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och

användning av vissa oljeprodukter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Förslagen lydelse

 5 1

 Dieseloljeskatten Dieseloljeskatten

för år 1994 tas ut för år 1994 tas ut för

med 1 300 kronor oljeprodukter

per kubikmeter. För tillhöriga miljöklass

tiden efter utgången1 med 743 kronor

av år 1994 och fram per kubikmeter,

till och med år 1998miljöklass 2 med 1

skall skatten tas 040 kronor per

ut med belopp som kubikmeter och

omräknas enligt 5 a miljöklass 3 med 1

 . Därefter skall 300 kronor per

skatten tas ut med kubikmeter. För ti-

det belopp som den efter utgången

gäller vid utgången av år 1994 och fram

av år 1998. Skatt till och med år 1998

skall dock inte tas skall skatten tas

ut för den del av ut med de belopp

bränslet som består som omräknas enligt

av vegetabiliska 5 a . Därefter skall

eller animaliska skatten tas ut med

fetter eller oljor det belopp som

eller metyl- eller gäller vid utgången

etylestrar av av år 1998. Skatt

fettsyror från sådanaskall dock inte tas

fetter eller oljor. ut för den del av

 bränslet som består

 av vegetabiliska

 eller animaliska

 fetter eller oljor

 eller metyl- eller

 etylestrar av

 fettsyror från sådana

 fetter eller oljor.

 Till miljöklass 1

 hör oljor som har

 ett kokintervall

 (destilla-

 tionsintervall) av

 olika bredd mellan

 180 och 285o C vid

 95 procent des-

 tillat, en densitet

 mellan 800 och 820

 kilogram per

 kubikmeter vid 15o

 C och som innehåller

 högst 0,001 vikt-

 procent svavel och

 högst 5 volymprocent

 aromatiska kolväten.

 Sådana oljor får inte

 innehålla klart

 mätbara polycykliska

 aromatiska kolväten

 och måttet på den

 naturliga

 tändvilligheten (ce-

 tanindex) får inte

 understiga 50.

 Till miljöklass 2

 hör till miljöklass 1

 inte hänförliga oljor

 som har ett

 kokintervall

 (destillationsin-

 tervall) av olika

 bredd mellan 180

 och 295o C vid 95

 procent destillat,

 en densitet mellan

 800 och 820 kilo-

 gram per kubikmeter

 vid 15o C och som

 innehåller högst

 0,005 viktprocent

 svavel och högst 20

 volymprocent aro-

 matiska kolväten.

 Halten polycykliska

 aromatiska kolväten

 får inte överstiga

 0,1 volymprocent

 och måttet på den

 naturliga

 tändvilligheten

 (cetanindex) får

 inte understiga 47.

 Till miljöklass 3

 hör övriga oljor.

 Miljöklass för bränsle

 bestäms med ledning

 av hela

 bränsleblandningens

 egenskaper.

 5 a 2

 Skatten för vart Skatten för vart

och ett av kalen- och ett av kalen-

deråren 1995 t. o. deråren 1995 t. o.

m. 1998 skall tas m. 1998 skall tas

ut med belopp som ut med belopp som

efter en årlig efter en årlig

omräkning motsvarar omräkning motsvarar

det i 5 angivna de i 5 angivna

skattebeloppet mul- skattebeloppen mul-

tiplicerat med det tiplicerade med de

jämförelsetal, jämförelsetal,

uttryckt i procent, uttryckt i procent,

som anger för- som anger för-

hållandet mellan dethållandet mellan det

allmänna prisläget iallmänna prisläget i

oktober månad året oktober månad året

före det år be- före det år beräk-

räkningen avser och ningen avser och i

i oktober 1993. oktober 1993.

 Regeringen Regeringen

fastställer före fastställer före

november månads november månads

utgång det omräknadeutgång de omräknade

skattebelopp som skattebeloppen som

enligt denna lag enligt denna lag

skall tas ut för skall tas ut för

påföljande kalenderår.påföljande kalenderår.

Beloppet avrundas Beloppen avrundas

till hela kronor. till hela kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

1 Senaste lydelse 1993:1510.

2 Senaste lydelse 1993:1510.

 55

3 Ärendet och dess beredning

Riksdagen fattade under hösten 1993 beslut om ändringar i företagsbeskattningen

(prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15 och bet. 1993/94:SkU16, rskr. 1993/94:108

och 110, SFS 1993:1541 m.fl.). Genom detta beslut avskaffas dubbelbeskattningen

av utdelade bolagsinkomster. Det sker genom att utdelningar undantas från skatt-

skyldighet hos mottagaren. För i bolaget kvarhållna inkomster lindras

dubbelbeskattningen genom att hälften av en reavinst vid avyttring av aktierna

undantas från beskattning.

 Regeringen överlämnade den 23 december 1993 en skrivelse till riksdagen i

vilken aviserades kommande förslag till vissa ändringar i kapitalbeskattningen

(skr. 1993/94:132). Förslagen kompletterar de redan beslutade regel-

förändringarna. Syftet med förslagen är bl.a. att motverka oönskad

skatteplanering samt att undanröja vissa incitament för ett i samhällsekonomiskt

avseende irrationellt beteende. De i skrivelsen aviserade förändringarna

föreslås gälla fr.o.m. den 1 januari 1994.

 Skrivelsen omfattar förslag till förändringar avseende beskattningen av

delägare i fåmansföretag och en viss åtstramning av de skatteregler som gäller

för utdelning som lämnas under år 1994. En annan fråga rör en

övergångsbestämmelse avseende beskattningen av investmentföretag. Förslag till

reglering i dessa frågor har tagits fram inom Finansdepartementet och

presenterats i promemorian Beskattning av utdelning och fåmansföretag (Ds

1994:26).

 En annan fråga som berörs i skrivelsen är den s.k. JIK-metoden (Justering av

Ingångsvärdet med Kvarhållen inkomst). Den är avsedd att tillämpas vid beräkning

av reavinst vid avyttring av aktier och innebär en beskattning av aktievinster

som grundas på i bolaget orealiserade inkomster och förväntningsvärden. Före-

tagsskatteutredningen (Fi 1992:11) har avlämnat ett betänkande vari en modell

för JIK-metoden presenteras för aktier i onoterade bolag (SOU 1994:13

JIK-metoden, m.m.). I betänkandet presenteras även en reglering avseende

utdelning från ett svenskt företag som betalas med utdelning på utländska

aktier. Betänkandet och promemorian har

remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

lagstiftningsärendet (dnr 406/94 och 700/94). En förteckning över

remissinstanserna finns i bilaga 1.

 Remissinstansernas inställning till JIK-metoden är blandad. De har allmänt

vitsordat metodens teoretiska förtjänster men samtidigt pekat på ett antal

problem. En frågeställning som särskilt har framhållits är att utredningen inte

har haft möjlighet att ta ställning till om metoden lämpar sig för aktier i

börsnoterade bolag. Med hänsyn till remissopinionen har regeringen funnit att

JIK-metoden bör utredas vidare. Något förslag i denna del presenteras således

inte i propositionen.

 De förslag som läggs fram i denna proposition behandlar en viss åtstramning av

de skatteregler som gäller för utdelning som lämnas under år 1994. Vidare

behandlas vissa förändringar avseende beskattningen av ägare i fåmansföretag

samt en övergångsreglering för investmentföretag. En annan fråga som tas upp är

beskattningen av vidareutdelning av mottagen utdelning på utländska aktier och

andelar.

 Förslag lämnas även avseende utökad möjlighet till kvittning vid generations-

skiften. Till grund för förslaget ligger promemorian Kvittning och Generations-

skiften som har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i

bilaga 1. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstift-

ningsärendet (dnr 894/94).

 Utöver dessa frågor behandlas vissa förmånsskattefrågor avseende svensk

FN-personal m.fl. En annan fråga är skattskyldigheten för de regionala

utvecklingsbolagen och de s.k. Teknikbrostiftelserna.

 Slutligen föreslås att miljödifferentieringen av den allmänna energiskatten på

bränslen överförs till en motsvarande differentiering av dieseloljeskatten.

 Svenska Shell har i skrivelser till regeringen påtalat att den förmånligare

beskattningen av oljor som tillhör miljöklass 1 och 2 endast bör omfatta dessa

produkters användning som fordonsbränsle. Statens naturvårdsverk har avgivit

yttrande över Svenska Shells skrivelser. Utformningen av författningsförslagen

har skett i samråd med Riksskatteverket.

 Regeringen ser det som särskilt angeläget att stimulera nyföretagandet. I

höstas remissbehandlades en promemoria med förslag om ett särskilt

riskkapitalavdrag. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1. En

sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftningsärendet

(dnr 3614/93). Förslaget, som i stora drag innebär att avdrag medges vid förvärv

av nyemitterade aktier i onoterade industriföretag, har fått ett blandat

mottagande. Ett flertal remissinstanser ifrågasätter om ett sådant system över

huvud taget bör införas. Andra framhåller att bidrags- eller skatteincitamenten

måste förstärkas väsentligt om de avsedda effekterna skall uppnås. Flera

remissinstanser, bl.a. Industriförbundet, anser däremot att man bör avvakta

effekterna på riskkapitalförsörjningen av de nyligen genomförda lättnaderna i

dubbelbeskattningen.

 Genom borttagande av dubbelbeskattningen av bolagsinkomster undanröjs

merbeskattningen av riskkapitalet. Därmed skapas - genom generella

regeländringar - avsevärt bättre möjligheter än tidigare även för de små och

medelstora företagen att attrahera det kapital som behövs för tillväxt och

förnyelse. Betydelsen av detta kan enligt regeringens uppfattning knappast

överskattas. Frågan om införandet av ett särskilt riskkapitalavdrag för

investeringar i onoterade industriföretag eller andra särskilda

skattestimulanser bör därför anstå i avvaktan på en utvärdering av den nyligen

genomförda företagsskattereformen.

 I prop. 1993/94:50 diskuterades möjligheterna till avdrag för förluster som

inte motsvaras av tidigare beskattade vinster, t.ex. därför att säljaren av

värdepapper inte beskattas för reavinst (s. 184). Ett annat exempel är de

förluster som köpare av ett aktiebolag med beskattade vinstmedel kan få om de

säljer aktierna sedan utdelning skett. Frågan om rätten till avdrag för

reaförluster behandlades i prop. 1989/90:110 s. 393. Jfr också Lagrådets

yttrande (prop. 1989/90:110 Del 2 s. 130 f.). I prop. 1993/94:50 hänvisades till

att frågan om rätt till avdrag för förlust i vissa fall övervägdes inom

Företagsskatteutredningen. Utredningens betänkande kom i huvudsak att behandla

JIK-metoden. Eftersom denna metod innebär att anskaffningsvärdet på aktien

minskar med utdelade belopp behövdes inte någon särskild reglering för rätten

till avdrag för förluster. I och med att JIK-metoden inte införs nu bör utredas

i vilken omfattning det är nödvändigt att närmare reglera rätten till avdrag för

förluster.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 24 mars 1994 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 2.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 3.

 Lagrådet har föreslagit vissa förtydliganden av lagtexten. Regeringen har i

propositionen väsentligen har följt Lagrådets förslag. I förhållande till

lagrådsremissen har också gjorts vissa andra ändringar av lagtexten,

huvudsakligen av redaktionell karaktär.

 Lagrådet har i sitt yttrande konstaterat att även om förslagen i sak inte är

särskilt omfattande innehåller förslagen tre nya lagar av ganska stor omfattning

och dessutom ett stort antal lagändringar i övrigt. Lagrådet har erinrat om att

regelsystemet kritiserades redan i samband med skattereformen hösten 1993 (prop.

1993/94:50 s. 426 f.) på grund av dess komplexitet. Enligt Lagrådet komplicerar

det framlagda förslaget det redan mycket komplicerade regelsystemet. Lagrådet

har därför funnit anledning att åter betona vikten av att förenklingsaspekten

åtminstone i framtiden beaktas i högre grad än hittills vid utformningen av

lagstiftningen på det aktuella området. Enligt Lagrådets uppfattning måste det

nämligen starkt ifrågasättas om systemet som helhet efter de senaste reformerna

är acceptabelt med hänsyn till de krav på enkelhet vid tillämpningen som måste

vara uppfyllt för att systemet skall fungera i praktiken.

 Med anledning av Lagrådets kritik vill regeringen framhålla följande. Ett

väsentligt inslag i prop. 1993/94:50 avsåg förändringar i de skatteregler som

gäller för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag. Syftet var att

förbättra situationen för fysiska personer som bedriver enskild

näringsverksamhet eller näringsverksamhet genom ett handelsbolag. Lagrådets

kritik avsåg också till stor del dessa lagförslag. De remitterade lagförslagen

genomgick efter lagrådsremissen ytterligare bearbetning i syfte att genomföra

vissa förenklingar och undanröja vissa av Lagrådet påtalade brister.

 De förslag som presenterats i den lagrådsremiss som föregått denna proposition

rör i huvudsak aktieägare och till viss del också delägare i ekonomiska

föreningar. Det är alltså inte fråga om en påbyggnad av det regelsystem för

enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag som beslutades av riksdagen

den 16 december 1993. Regeringen är emellertid medveten om att kritik i vissa

delar kan riktas mot komplexiteten i de framlagda lagförslagen. Intrycket av

komplexitet kan också förstärkas av det förhållandet att reglerna har

presenterats i form av tre nya lagförslag. De nya lagförslagen behandlar

emellertid vart och ett skilda områden. Ett av förslagen skall dessutom endast

tillämpas på utdelningar som lämnas under år 1994. Med hänsyn till det pågående

utredningsarbetet med en systematisk översyn av inkomstskatteförfattningarna

(dir. 1991:39) förefaller det också mindre lämpligt att i detta skede inarbeta

dessa lagförslag i de nuvarande författningarna.

 Regeringens uppfattning är att det självfallet måste vara en allmän strävan att

i möjligaste mån förenkla reglerna. Redan under hösten 1993 aviserade regeringen

att en översyn bör göras av de särskilda bestämmelserna om beskattning av

delägare i fåmansföretag (prop. 1993/94:50 s. 196). Det hade naturligtvis varit

önskvärt att en sådan översyn hade kunnat göras i sådan tid att nya och

förenklade regler hade kunnat tillämpas redan vid 1995 års taxering. Det har

dock inte varit möjligt att genomföra denna översyn nu. Ett arbete med den av

Lagrådet efterlysta inriktningen mot förenklade regler kommer att påbörjas inom

Finansdepartementet sedan denna proposition har lagts fram (jfr avsnitt 6.1).

Regeringen kommenterar Lagrådets kritik ytterligare i anslutning till de

särskilda avsnitten.

 De lagförslag som presenterats i denna proposition men som inte har remitterats

till Lagrådet är av sådan beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna

betydelse. Yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats över dessa

lagförslag.

4 Beskattning av utdelning som lämnas

under år 1994

Regeringens förslag: Undantaget från skatteplikt för mottagen utdelning på

aktier i svenska aktiebolag begränsas under år 1994 för fysiska personer och

dödsbon. En för det utdelande företaget normal utdelning skall inte beskattas

hos aktieägaren. Normal utdelning definieras som 120 % av den högsta utdelning

som företaget lämnat för något av de närmast föregående fem räkenskapsåren.

Möjlighet finns att lämna utdelning med högre belopp om företaget för föregående

år redovisade en vinstökning. Begränsningen gäller även för utdelning på andelar

i vissa ekonomiska föreningar.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Förslaget har kommenterats av ett mindre antal

remissinstanser. Dessa tillstyrker förslaget eller lämnar det i huvudsak utan

erinran.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen aviserade i skrivelsen till

riksdagen att undantaget från skatteplikt för utdelning på aktier som lämnas

under år 1994 borde begränsas för fysiska personer och dödsbon. Det skäl som

anfördes för en sådan begränsning var att det under riksdagsbehandlingen av

förslaget om lindrad dubbelbeskattning förekommit spekulationer om be-

ständigheten av det nya systemet. Regeringen uttalade att även om det var

osannolikt, oavsett valutgången 1994, att det skulle fattas ett beslut att

återinföra en ekonomisk dubbelbeskattning av det riskvilliga kapitalet inom

aktiebolagssektorn kunde diskussionen i sig få till följd att bolagen under år

1994 delar ut vinstmedel i en omfattning som inte är motiverad ur företagseko-

nomisk synpunkt. Det uttalades vidare att den debatt som förekommit också kunde

ge incitament till omotiverad aktiespekulation.

 Regeringen drog den slutsatsen att en lämplig åtgärd var att något begränsa

rätten för aktieägare att ta emot enkelbeskattad utdelad bolagsinkomst under det

första år systemet med enkelbeskattning tillämpas. En motsvarande begränsning

skulle också gälla för utdelning från ekonomiska föreningar.

 Utgångspunkten för en sådan begränsning bör vara att vad som kan anses motsvara

en för det utdelande företaget normal utdelning inte skall beskattas hos

aktieägarna. I sådana fall skall således den nyinförda principen om

enkelbeskattning av utdelad inkomst från bolagssektorn upprätthållas fullt ut.

Lämnas utdelning med högre belopp beskattas det överskjutande beloppet med

kapitalskattesatsen 30 %, om inte bestämmelserna i 3 12 mom. lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt, SIL, leder till att utdelningen skall beskattas som

intäkt av tjänst. Utdelning till aktiebolag och andra juridiska personer än

dödsbon bör inte omfattas av denna begränsning.

 I regeringens skrivelse anges vad som skall förstås med begreppet normal

utdelning, nämligen 120 % av det högsta av de utdelningsbelopp som företaget

lämnat under något av de senaste fem åren. Detta belopp kan lämpligen benämnas

jämförelsebelopp.

 Jämförelsebeloppet bör beräknas för den enskilda aktien. Enligt huvudregeln är

det alltså det högsta utdelningsbelopp som under perioden 1989-1993 lämnats på

aktien, uppräknat med 20 %, som skall utgöra jämförelsebeloppet.

 Jämförelsebeloppet bör få ökas om vinsten under år 1993 ökat i förhållande till

tidigare år. Det är väsentligt att såväl det utdelande bolaget som dess

aktieägare vid bolagsstämman kan ta ställning till om föreslagen utdelning

ligger inom den ram som jämförelsebeloppet utgör. För att uppnå detta bör

utgångspunkten för jämförelsen vara nettovinsten enligt fastställd

balansräkning, dvs. vinsten efter bokslutsdispositioner och skatt. I

förekommande fall beaktas nettovinsten enligt fastställd koncernbalansräkning.

 I promemorian anfördes att när vinsten för år 1993 ställs i relation till

tidigare års vinster kan ökningen uppgå till sådana belopp att jämförelse-

beloppet beräknat på detta sätt sammanlagt kommer att överstiga redovisad

nettovinst. En sådan ökning av jämförelsebeloppet bör inte godtas eftersom

syftet med utdelningsbegränsningen då helt skulle förfelas i vissa fall. Det

ansågs därför lämpligt att relatera den maximala ökningen till den redovisade

vinsten för bolaget. Med den valda utgångspunkten att begränsningsreglerna inte

skall träffa en normal vinstutdelning ansågs att de på detta sätt ökade

jämförelsebeloppen för samtliga aktier i bolaget sammanlagt inte skulle få

överstiga 50 % av den redovisade vinsten. Några remissinstanser har uttalat att

en sådan begränsning är väl snäv. FAR anser att denna inskränkning är att

betrakta som retroaktiv eftersom den inte fanns med i regeringens skrivelse.

 Det kan inledningsvis konstateras att begränsningen till maximalt 50 % av

årsvinsten inte gäller när jämförelsebeloppet beräknas enligt huvudregeln, dvs.

120 % av tidigare lämnad högsta utdelning. Denna begränsning skulle enligt

promemorian endast gälla om vinstökningsregeln tillämpades. De företag som under

tidigare år legat på en hög utdelningsnivå skulle således kunna fortsätta med

denna utdelningspolitik utan att det blev fråga om någon beskattning av

aktieägaren.

 Med hänsyn till vad som utgör normal avkastning på riskkapital är det rimligt

att begränsa möjligheten till ökning av jämförelsebeloppet när företaget

redovisat en vinstökning. Den i promemorian föreslagna begränsningen har

godtagits av flertalet remissinstanser. Regeringen delar denna bedömning och

finner således att en begränsning till maximalt 50 % av årsvinsten kan anses

lämplig.

 I frågan om en sådan inskränkning är att betrakta som retroaktiv kan följande

konstateras. I regeringens skrivelse har uttalats att det bör vara möjligt att

vid utformningen av lagförslaget ta hänsyn till om företaget för det år som

utdelning skall beslutas har redovisat en vinstökning. Det sägs vidare att

hänsyn bör tas på det sättet att ökningen av jämförelsebeloppet sker i relation

till hur mycket större 1993 års vinst är i förhållande till den högsta vinsten

under de föregående fem åren. Av detta kan dock inte den slutsatsen dras att

jämförelsebeloppet skall få ökas obegränsat. Vinstökningsregeln är avsedd att

vara en gynnande regel i förhållande till huvudregeln. Det förhållandet att en

begränsning inte omnämndes i regeringens skrivelse kan därför inte vara av

betydelse för bedömningen av retroaktivitetsfrågan.

 Lagrådet har i sitt yttrande anfört att man delar regeringens uppfattning att

den i frågavarande begränsningsregeln inte står i strid mot förbudet mot

retroaktiv skattelagstiftning (jfr bilaga 3). En allmän synpunkt som framförts

av Lagrådet är komplexiteten i de framlagda förslagen. Regeringen vill här

framhålla att bestämmelserna om beskattning av utdelning under år 1994 är

avsedda att gälla endast vid en taxering. Som regeringen redan tidigare har

framhållit har lagen nödvändiggjorts av den debatt om beständigheten i det nya

system för beskattning av företagen och deras delägare som infördes under hösten

1993. Samtidigt som det givetvis är beklagligt att ett sådant steg blivit

nödvändigt har regeringen i största möjliga utsträckning sökt upprätthålla am-

bitionen att vad som kan anses utgöra normal utdelning för det utdelande

företaget inte skall träffas av begränsningsreglerna. Detta har samtidigt

inneburit att reglerna blivit förhållandevis detaljerade.

 För bolag som inte har aktier noterade på börs är situationen i många fall den

att utdelning tidigare har lämnats med låga belopp eller att det inte förekommit

någon utdelning alls. I skrivelsen föreslogs därför ett alternativt sätt att

beräkna jämförelsebeloppet. För dessa bolag bör jämförelsebeloppet få beräknas

som 20 % av det beskattade egna kapitalet i bolaget vid utgången av det

beskattningsår som taxerades år 1993. Hur det beskattade egna kapitalet bör

beräknas diskuteras i samband med beskattningen av utdelning och reavinst på

aktier i fåmansbolag (jfr avsnitt 6.2.2).

 I enlighet med förslaget i promemorian bör det finnas en möjlighet för

Riksskatteverket att genom dispens medge att utdelning får lämnas med högre

belopp än vad som följer av de föreslagna bestämmelserna. Att närmare ange i

vilka fall dispens skall medges är inte möjligt. Motivet för begränsningen i

undantaget från skatteplikt för utdelning är att förhindra att utdelning lämnas

under år 1994 i en omfattning som inte är företagsekonomiskt motiverad. Skäl för

dispens bör alltså inte anses föreligga om motivet för en ökning av

jämförelsebeloppet endast är en allmän önskan att höja utdelningen. Det kan

däremot vara fallet om ett bolag som nyligen introducerats på börsen vill höja

sin utdelning i förhållande till tidigare år.

 En annan situation då dispens bör medges är när det är fråga om omstruk-

tureringar som kan anses önskvärda från allmän synpunkt. Ett exempel på skäl att

medge dispens är när det i samband med omstrukturering av företag förekommer

åtgärder som innefattar någon form av utdelning. Det kan exempelvis vara fråga

om utdelning av inköpsrätter som berättigar aktieägare till inköp av aktier i

ett annat bolag. Värdet av en sådan inköpsrätt kan komma att överstiga det

beräknade jämförelsebeloppet.

 Ytterligare ett skäl för dispens kan vara att bolagsordningen innehåller

villkor som innebär att ett visst slag av aktier skall ha företrädesrätt till

utdelning på ett sätt som inte omfattas av de föreslagna bestämmelserna för

beräkning av jämförelsebelopp.

 I några fall pågick vid årsskiftet 1993/94 sådana omstruktureringar som bl.a.

omfattade utdelning från börsnoterade bolag av inköpsrätter. Dessa utdelningar

bör helt undantas från de föreslagna begränsningsreglerna.

 Hur de nu föreslagna reglerna skall tillämpas på fåmansföretag behandlas i

avsnitt 6.4.

 Vissa bestämmelser om uppgiftsskyldighet m.m. bör tas in i lagen. Dessa

kommenteras närmare i anslutning till nästa avsnitt.

 62

5 Beskattning av vissa utländska

utdelningsinkomster

Regeringens förslag: Undantaget från skatteplikt för utdelning skall inte

omfatta vidareutdelning av mottagen utdelning på aktie eller andel i utländsk

juridisk person. Skattskyldig för vidareutdelningen är mottagaren vare sig denne

är svenskt aktiebolag, svensk värdepappersfond eller här bosatt fysisk person.

Den skattskyldige skall kunna erhålla avräkning för utländsk källskatt som

erlagts av det svenska företaget.

 Vidareutdelning av utdelning på näringsbetingat innehav skall inte beskattas om

utdelningen härrör från utländsk juridisk person som är underkastad beskattning

som är jämförlig med svensk bolagsbeskattning. Vid tillämpning av bestämmelserna

om skattefrihet för mottagen utländsk utdelning på näringsbetingat innehav skall

normalbeskattad verksamhet i något av de länder med vilka Sverige ingått avtal

för undvikande av dubbelbeskattning anses underkastad en med svensk

bolagsbeskattning jämförlig beskattning.

 För att förhindra att lagen blir tillämplig på småbelopp föreslås två spärrar,

en på bolagsnivå och en på aktieägarnivå. Om beloppet som vidareutdelas

understiger 5 % av företagets hela utdelning anses skatteplikt inte uppkomma.

Skatteplikt uppkommer inte heller om det sammanlagda beloppet av vidareutdelning

som en skattskyldig ett år erhållit understiger 500 kr.

 Vidareutdelning från värdepappersfonder och investmentföretag skall inte

beskattas. I stället påförs dessa företag en schablonintäkt på värdet av

företagets innehav av utländska aktier och andelar.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i princip med regeringens förslag med den

skillnaden att förslaget har kompletterats med regler för att underlätta

vinsthemtagning via holdingbolag i utlandet och tillämpningen för

internationellt verksamma koncerner. Dessutom har en regel tillkommit för att

företag som erhåller skattepliktig vidareutdelning i vissa fall skall kunna

erhålla avräkning med 10 % av bruttobeloppet enligt 1 tredje stycket lagen

(1986:468) om avräkning av utländsk skatt. Vidare föreslås en särskild ordning

för beskattning av utdelning som mottas av investmentföretag och

värdepappersfonder.

 Remissinstanserna: Förslaget har av de remissinstanser som kommenterat det i

huvudsak tillstyrkts eller lämnats utan erinran. Kritik har dock riktats mot

förslaget att beskatta vidareutdelning av utdelning på näringsbetingade aktier

när den utländska juridiska personen inte har underkastats inkomstbeskattning

som är jämförlig med den skatt som skulle ha utgått i ett svenskt bolag om in-

komsten uppburits av detta. Svenska Bankföreningen m.fl. har framfört synpunkter

på regleringen för framför allt värdepappersfonderna. Sveriges Advokatsamfund

har uttryckt

 63

önskemål om att förslaget bör bli föremål för en mer genomgripande belysning.

 Bakgrunden till regeringens förslag: Den gällande ordningen för utdelning från

utlandet kan sammanfattas enligt följande. Utdelning på aktier eller andelar i

utländska bolag som uppbärs av här hemmahörande mottagare beskattas i regel.

Svenskt företag är dock befriat från skatt på utdelning från utländskt bolag om

innehavet är näringsbetingat och det utländska bolaget är jämförligt beskattat

dvs. det utländska bolaget har underkastats inkomstbeskattning som är jämförlig

med den skatt som skulle ha utgått i ett svenskt bolag om inkomsten uppburits av

detta (7 8 mom. SIL). Är kravet på jämförlig beskattning inte uppfyllt medges

ändå - för att undvika kedjebeskattning av bolagsinkomst - avräkning med 10 % av

utdelningens bruttobelopp [1 tredje stycket lagen (1986:468) om avräkning av

utländsk skatt].

 Till skillnad från de flesta länder som använder metoden att skattebefria

utdelning från utlandet för att undvika kedjebeskattning av bolagsinkomst medges

i Sverige avdrag för ränta på lån som tagits för att finansiera

utlandsetableringen. Detta gäller också i det fall utdelningen undantagits från

skatt på grund av dubbelbeskattningsavtal om innehavet är näringsbetingat (22

SIL).

 I praktiskt taget samtliga svenska dubbelbeskattningsavtal finns regler som

befriar svenskt bolag från skatt på utdelning från bolag i den andra staten om

utdelningen skulle ha varit skattefri om den erhållits från svenskt bolag. Äldre

avtal innehåller oftast inga ytterligare krav för skattebefrielsen. I nya avtal

ges skattebefrielsen som regel endast om den vinst av vilken utdelningen betalas

underkastats normal bolagsskatt.

 Skälen för regeringens förslag: Liksom praktiskt taget alla länder som under

senare år infört system för enkelbeskattning av bolagsinkomst infördes lättnaden

på aktieägarnivån genom 1993 års lagstiftning. Det tidigare systemet med

begränsat utdelningsavdrag (Annellavdraget) avskaffades.

 I andra länder som infört lättnader på ägarnivå har dessa lättnader inte

utsträckts till att avse utdelning från utlandet. De system i vilka aktieägaren

har rätt att avräkna erlagd bolagsskatt kombineras med en kompletteringsskatt.

Denna erläggs av bolaget vid utdelningstillfället och motsvarar

avräkningsbeloppet. Denna skatt räknas av mot faktiskt erlagd bolagsskatt vilket

innebär att om utdelning från utlandet inte beskattats när den uppbärs av ett

bolag i en stat med ett sådant system utgår denna skatt i stället vid det

tillfälle då den vidareutdelas. Har då skatt erlagts även i den stat från vilken

den utländska utdelningen härrör uppstår dubbelbeskattning. Avräkningssystemen

diskriminerar härigenom investeringar i utlandet som i regel blir

dubbelbeskattade medan investeringar i den egna staten blir enkelbeskattade.

 Utdelning från utlandet omfattas inte av de genom prop. 1993/94:50 införda

lättnaderna i dubbelbeskattningen. I ett flertal dubbelbeskattningsavtal finns

villkor som anger att utdelning skall vara skattefri om den skulle ha varit det

om den utgått mellan svenska bolag. I och med den införda enkelbeskattningen är

detta villkor numera så gott som alltid uppfyllt utan krav på att innehavet är

näringsbetingat och i många fall utan krav på att bolagsskatt utgått. För att

inte utdelning från utlandet som tas emot av svenskt bolag och sedan

vidareutdelas skall bli skattefri medan utländsk utdelning som tas emot direkt

av person bosatt här beskattas, måste beskattning ske vid vidareutdelning. En

metod för en sådan beskattning föreslogs av Företagsskatteutredningen i

betänkandet SOU 1994:13.

 Förslaget innebär att undantaget från skatteplikt för mottagen utdelning inte

skall omfatta utdelning från ett svenskt bolag om utdelningen betalas med

utdelning från utlandet som inte beskattats hos det mottagande svenska

företaget. Utdelning som det svenska företaget lämnar skall i första hand anses

betald med sådan ickebeskattad utländsk utdelning. Skattskyldig för vidareut-

delningen är mottagaren vare sig denne är svenskt aktiebolag, svensk

värdepappersfond eller fysisk person.

 För att möjliggöra att den skattskyldige, liksom när utdelning uppbärs direkt

från utlandet, skall kunna erhålla avräkning för utländsk källskatt måste den

skattskyldige beskattas på bruttobeloppet, dvs. för utdelningen plus den

utländska källskatten. Avräkning bör ges som om utdelningen var inkomst från

utlandet och källskatten hade erlagts av den skattskyldige. I det fall mottaga-

ren är ett företag bör för att undvika eventuell kedjebeskattning av

bolagsvinst, utöver avräkning för i utlandet erlagd källskatt, även rätt till

avräkning föreligga enligt 1 tredje stycket lagen om avräkning av utländsk

skatt.

 För att förhindra att bestämmelserna blir tillämpliga på småbelopp föreslog

utredningen två spärrar, en på bolagsnivå och en på aktieägarnivå. Om beloppet

som vidareutdelas understiger 3 % av företagets hela utdelning bör

skattskyldighet inte komma i fråga. Understiger sammanlagda beloppet av

vidareutdelning som en skattskyldig ett år erhållit 300 kr, beskattas detta inte

heller. Det sistnämnda skulle enligt förslaget inte gälla värdepappersfond som

oftast har ett mycket stort antal andelsägare och där betydande belopp från

utlandet eljest skulle kunna undgå beskattning. Gränserna på 3 % resp. 300 kr

har av vissa remissinstanser ansetts vara för låga. Regeringen delar denna

bedömning och anser att gränserna bör bestämmas till 5 % resp. 500 kr.

 Remissinstanserna har framför allt riktat kritik mot förslaget att utdelning på

näringsbetingat innehav som inte utsatts för jämförlig beskattning skall

beskattas vid vidareutdelning. Regeringen gör i denna del följande bedömning.

 Avsikten är att en direktinvestering i utlandet i görligaste mån skall

behandlas på samma sätt som om direktinvesteringen hade gjorts i Sverige. Rätt

till avdrag för räntekostnader för finansieringen föreligger i båda fallen och

avsikten är att avkastningen på riskkapitalet i dessa fall skall bli

enkelbeskattad. Vid en direktinvestering i Sverige utgår bolagsskatt hos

dotterbolaget varefter utdelningen undantas från beskattning hos mottagaren. Om

det vid en utlandsinvestering sker en med svensk beskattning jämförlig

beskattning uppnås likabehandling om utdelningen undantas från beskattning hos

mottagaren. Däremot skulle direktinvesteringar i utlandet erhålla en avsevärt

gynnsammare behandling om utdelning från utlandet skulle skattebefrias även om

bolagsvinsten inte blivit beskattad hos dotterbolaget. Det skulle då inte bli

fråga om enkelbeskattning utan om icke-beskattning. Tillåts utdelningen från

utlandet bli skattefri vid en betydligt lägre skattebelastning än i Sverige

favoriseras också utlandsinvesteringen.

 Företrädare för näringslivet har uttalat att utdelning på näringsbetingat

innehav alltid borde skattebefrias i bägge led när dubbelbeskattningsavtalen

medger skattebefrielse hos mottagande bolag. Näringslivets skattedelegation har

som främsta skäl för sin inställning åberopat att måttet jämförlig beskattning

ger en orimlig arbetsbörda för stora koncerner med dotterbolag i många länder.

Det beror på att en relativt noggrann bedömning då måste ske av varje bolags

beskattning.

 Åtagandena enligt dubbelbeskattningsavtalen innebär endast ett löfte att

undvika kedjebeskattning av bolagsvinst. Något åtagande att utdelningen skall

bli skattebefriad i alla led i Sverige föreligger inte. I sammanhanget bör

erinras om att inget annat jämförligt land som infört lättnad i

dubbelbeskattning av bolagsinkomst har ansett sig böra införa en sådan lättnad

även beträffande inkomster från utlandet. De har heller inte ansett sig skyldiga

att göra detta i de fall de i dubbelbeskattningsavtal har åtagit sig att

skattebefria utdelning i mottagande bolags hand.

 Ett generellt undantagande för utdelning på näringsbetingade innehav skulle i

åtskilliga fall innebära att utdelning från helt obeskattad eller mycket lågt

beskattad bolagsinkomst skulle bli skattebefriad. Regeringens inställning är att

detta inte kan godtas. Förslaget bör därför i princip genomföras.

 För att underlätta tillämpningen av reglerna bör i 7 8 mom. SIL införas

bestämmelser som innebär att i princip samma krav för skattefriheten uppställs

som redan gäller enligt moderna dubbelbeskattningsavtal med industriellt

utvecklade länder. Dessa krav innebär att verksamheten skall ha bedrivits i ett

eller flera avtalsländer och där varit underkastad gängse bolagsskatt. Det får

alltså inte vara fråga om särskild skattebefrielse och inte heller om särskilt

skattegynnad verksamhet. Vidare bör sådan beskattad inkomst kunna tas emot

skattefritt i Sverige även om den betalas via ett holdingbolag som inte självt

varit underkastad normal skatt. Med särskilt skattegynnad verksamhet avses dels

verksamhet som beskattas enligt en lägre skattesats än den gängse dels

verksamhet som beskattas enligt den vanliga skattesatsen men där beskattningen

ändå är avsevärt lindrigare än vad som normalt gäller för bolag i staten i

fråga. Det senare kan exempelvis vara fallet därför att avdrag medges för

fiktiva kostnader.

 Genom den föreslagna ordningen undviks en alltför stor arbetsbörda i de angivna

fallen för såväl företagen som för skattemyndigheterna. Den innebär dock

beträffande avtalsländer att en lägre beskattning godtas i den mån gängse

bolagsbeskattning är väsentligt lägre än i Sverige. Den innebär också att regler

om förlustutjämning, koncernbeskattning och avskrivningar i dessa länder får

godtas även om skatten härigenom blir avsevärt lägre än svensk bolagsskatt. Även

bestämmelser som medför skattefrihet vid reavinster får godtas om inte ett

systematiskt utnyttjande av dessa skett i syfte att undgå en normal beskattning.

Sådant systematiskt utnyttjande föreligger t.ex. i fall då ett holdingbolag

säljer bolag i vilka vinster har ansamlats i skatteparadis. En försäljning av

bolag med normal rörelsedrivande verksamhet i ett avtalsland kan däremot inte

anses som sådant systematiskt utnyttjande om verksamheten löpande beskattats med

gängse bolagsskatt och den upparbetade bolagsvinsten hade kunnat delas ut till

ett svenskt företag utan att det blivit fråga om beskattning hos det mottagande

företaget eller vid vidareutdelning.

 Vissa remissinstanser har tagit upp problemet med utebliven återbetalning av

bolagsskatt (avoir fiscal) från Frankrike som kan bli följden av att utdelning

på kapitalplaceringsaktier från franska bolag inte längre beskattas hos

mottagaren i Sverige. Denna skattefrihet uppstår redan på grund av bestämmelser

i avtalet med Frankrike för undvikande av dubbelbeskattning. Bortfallet av

rätten av återbetalning beror på att åtagandet i avtalet att återbetala bolags-

skatt inte gäller om mottagaren inte beskattas för den mottagna utdelningen.

Problemet bör behandlas i kommande avtalsförhandlingar. Någon kompensation ur

svensk statskassa genom rätt till extra avräkning bör inte ifrågakomma. Sådan

kompensation skulle dessutom försvåra en avtalslösning.

 De särskilda reglerna om beskattning vid vidareutdelning bör tas in i en ny

lag, lagen om beskattning av viss vidareutdelning.

Investmentföretag och värdepappersfonder

Investmentföretag utgör tillsammans med värdepappersfonder två olika slag av

mellanhänder. Detta har föranlett att de omfattas av särskilda skatteregler.

 Värdepappersfonder har möjlighet att eliminera sin beskattning genom

utdelningsavdrag. En förutsättning för att fonden skall kunna tillgodogöra sig

ett utdelningsavdrag är givetvis att den skattepliktiga avkastningen

vidareutdelas och att skattskyldigheten överflyttas till andelsägarna.

 Det förslag om beskattning av vidareutdelning av utdelning på andel i utländsk

juridisk person som utredningen lämnade omfattar även investmentföretag och

värdepappersfonder. För värdepappersfonder kommer innehavet av utländska andelar

att utgöra kapitalplaceringstillgångar. Detta gäller i princip också investment-

företagen. Vidareutdelning av mottagen utdelning beskattas hos mottagaren.

Mottagaren har också rätt till avräkning för erlagd källskatt.

 Utdelning på svenska aktier kan till viss del vara skattepliktig. Det är fallet

om det utdelande svenska bolaget i sin tur mottagit utländsk utdelning som skall

beskattas vid vidareutdelning.

 Svenska Bankföreningen m.fl. företrädare för värdepappersfonderna har framfört

viss kritik mot förslaget. En synpunkt som har framförts är att metoden att

överflytta rätten till avräkning till andelsägaren innebär praktiska

komplikationer. I och med att fonden är frikallad från beskattning av utländska

utdelningsinkomster kan fonder som i huvudsak har placerat i utländska aktier

komma att sakna utrymme att kvitta sina förvaltningskostnader. Det framhålls att

fonden då skulle få ett underskott som inte kan utnyttjas samtidigt som

andelsägaren beskattas. Det har vidare framförts önskemål om att

förvaltningskostnader skall få kvittas mot den schablonintäkt som enligt

gällande regler tas ut på marknadsvärdet på utländska aktier.

 Med hänsyn till att särskilda regler redan i dag gäller för beskattningen av

värdepappersfonder och fondernas andelsägare samt att beskattningen av

vidareutdelning i fråga om värdepappersfonder kommer att beröra ett stort antal

andelsägare anser regeringen att det finns skäl att modifiera och förenkla

förslaget.

 Inledningsvis bör emellertid framhållas att den schablonintäkt som enligt

gällande regler utgår på marknadsvärdet av utländska aktier skall kompensera

dels för att reavinster inte beskattas i fonden, dels för skillnaden i

beskattning av reavinst på svenska och utländska aktier. Genom uttaget av denna

schablonintäkt kan reavinst vid avyttring av andel beskattas på samma sätt

oavsett hur aktieinnehavet i fonden fördelar sig på svenska och utländska

aktier. Detta förutsätter emellertid att schablonintäkten beskattas effektivt.

Det kan alltså inte komma i fråga att göra avsteg från principen om effektiv

beskattning i denna del.

 Genom följande system tillgodoses dock de framförda synpunkterna. I fonden

mottagen utländsk utdelning beskattas inte hos andelsägaren vid vidareutdelning.

I stället påförs fonden en särskild schablonintäkt som tas ut på värdet av

utländska aktier vid beskattningsårets utgång. Schablonintäkten skall kompensera

för den uteblivna beskattningen av den utländska utdelningen. Schablonintäkten

bör bestämmas så att hänsyn tas till mistad möjlighet till avräkning. Det sker

genom att utländsk källskatt antas ha utgått med 15 %. Med utgångspunkt i en

normal direktavkastning på ca 3 % ger detta en schablonintäkt på 1,2 %.

 Mot den särskilda schablonintäkten för utländsk utdelning får avdrag göras för

förvaltningskostnader. Möjlighet finns också att genom utdelningsavdrag överföra

beskattningen till andelsägaren. Intäkten bör därför jämställas med nuvarande

schablonintäkt för reavinster i utdelningsordningen för värdepappersfonder.

 Det nu beskrivna förslaget bör kunna tillämpas även på investmentföretag.

 Fortfarande kvarstår skatteplikten för den del av mottagen utdelning från ett

svenskt bolag som utgörs av vidareutdelad utländsk utdelning. För

värdepappersfonder föreligger inte rätt till avräkning enligt avräkningslagen.

För att kompensera fonden bör rätt till omkostnadsavdrag ges motsvarande den

källskatt som har erlagts i utlandet. Den åsyftade beskattningseffekten uppnås

om avdrag medges med ett belopp som motsvarar den utländska källskatten,

uppräknad fyra gånger.

 Förslaget föranleder ändring i punkt 2 a av anvisningarna till 22 KL, 2 10

mom. och 3 1 mom. SIL. Den ändrade utformningen av 7 8 mom. SIL föranleder

också vissa övergångsbestämmelser.

 64

Kontrolluppgiftsskyldighet m.m.

Såväl de skattskyldiga som skattemyndigheterna är beroende av uppgifter om och i

vad mån mottagen utdelning är skattepliktig. En särskild skyldighet att lämna

kontrolluppgift till skattemyndigheten bör därför införas för utdelning som är

skattepliktig enligt den nya lagen. Bestämmelserna bör tas in i lagen (1990:325)

om självdeklaration och kontrolluppgifter (LSK). Det medför bl.a. att den

skattskyldige inför självdeklarationen kommer att få kontrolluppgift om

skattepliktig utdelning hemsänd till sig och att uppgifterna kan förtryckas i

deklarationsblanketterna. För den skattskyldige är detta emellertid inte

tillräckligt. Det är angeläget att han ges möjlighet att beräkna skatten redan

när han mottar utdelningen. Den skattskyldige behöver därför få uppgift om hur

stor del av utdelningen i ett företag som utgörs av skattepliktig vidareutdelad

utdelning från utländsk juridisk person och om den utländska källskatt som

belöper på denna utdelning. Utbetalaren av en utdelning bör därför i samband med

denna lämna mottagaren uppgifter om skattepliktigt belopp m.m. Detta förutsätter

att avstämningsbolag lämnar sådana uppgifter till VPC, som i förekommande fall

lämnar uppgifterna vidare till den som är registrerad som förvaltare. Denne får

i sin tur underrätta mottagarna. Andra företag än avstämningsbolag lämnar själva

eller genom ett utbetalande institut uppgifterna till mottagarna. Bestämmelser

om skyldighet att i samband med utdelning lämna mottagare uppgift om skatteplikt

m.m. bör tas in i lagen om beskattning av viss vidareutdelning.

 RSV har i samband med yttrandet över förslaget till lag om beskattning av

vinstutdelning vid 1995 års taxering anfört att skattemyndigheterna måste ha

tillgång till ett antal uppgifter för att kunna kontrollera att lämnad

vinstutdelning inte överstiger högsta tillåtna belopp. Verket har därför

förordat att det utdelande bolaget, oavsett om detta är avstämningsbolag eller

inte, åläggs att i sin självdeklaration lämna de uppgifter som behövs för

kontrollen. Regeringen, som delar RSV:s bedömning, finner att en motsvarande

uppgiftsskyldighet bör införas även beträffande vidareutdelningsfallen. Eftersom

företagen förfogar över uppgifterna torde denna redovisning inte medföra något

större merarbete. Bestämmelser om skyldighet för utdelande företag att lämna

sådana uppgifter i självdeklarationen bör tas in i lagen om beskattning av viss

vidareutdelning.

 Övervägande skäl talar för att skyldighet att innehålla preliminär skatt inte

bör gälla i dessa fall. Detta föranleder en justering i uppbördslagen

(1953:272), UBL.

 65

6 Beskattning av ägare i fåmansföretag

Före 1990 års skattereform beskattades fysiska personers reavinster och

utdelningsinkomster tillsammans med andra inkomster med tillämpning av en

progressiv skatteskala. I fråga om försäljning av aktier som innehafts två år

eller längre gällde emellertid relativt förmånliga regler för

reavinstbeskattningen. Särskilda regler fanns för att förhindra att

arbetsinkomster omvandlades till reavinster med åtföljande lägre beskattning.

 1990 års skattereform innebar bl.a. att beskattningen av fysiska personers

kapitalinkomster gjordes proportionell. Skillnaden i den skattemässiga

behandlingen av utdelningsinkomster och reavinster minskade också. För att i

detta system motverka att arbetsinkomster tas ut som utdelning eller som

reavinst infördes särskilda regler för fåmansföretag (prop. 1989/90:110 och

1990/91:54).

 Dessa regler har därefter ändrats genom lagstiftning hösten 1991 då en

alternativ metod för beräkning av anskaffningskostnaden på aktier och andelar

infördes (prop. 1991/92:60) och hösten 1993 då reglerna justerades som en följd

av den då införda enkelbeskattningen av bolagsinkomster (prop. 1993/94:50).

6.1 Allmänna utgångspunkter

När ägarna i ett fåmansföretag är aktiva i företaget utgör inkomsterna i bolaget

en blandning av arbets- och kapitalinkomster. De särskilda reglerna för

beskattning av delägare i fåmansföretag har sin bakgrund i att arbets- resp.

kapitalinkomster beskattas med olika skattesatser. Det innebär att sättet att

tillgodogöra sig i bolaget genererade inkomster i frånvaro av särskilda regler

skulle kunna resultera i mycket varierande skatteuttag med en maximal skillnad

på 34 procentenheter (skillnaden mellan uttag som progressivt beskattad lön som

överstiger 7,5 basbelopp eller uttag som enkelbeskattad vinst). Bestämmelserna

har utformats som spärregler i syfte att förhindra att en delägare som är

verksam i företaget kan ta ut arbetsinkomst som utdelning eller reavinst.

 En redogörelse för de särskilda bestämmelserna lämnas i det följande.

Regeringen vill emellertid inledningsvis uttala att den ansluter sig till

uppfattningen att det behövs särskilda regler för att skilja arbetsinkomster

från kapitalinkomster i fåmansföretag. Det finns således inte någon anledning

att principiellt ifrågasätta förekomsten av sådana regler. Däremot finns det

enligt regeringens uppfattning skäl att ta upp en diskussion rörande frågan om

de nuvarande bestämmelserna har fått en lämplig uppbyggnad och utformning.

 De särskilda reglerna för fåmansföretag baseras på en schablonmässigt bestämd

kapitalavkastning. Enligt regeringens uppfattning borde emellertid den naturliga

utgångspunkten för lagstiftningen på området vara att fastställa vad som är att

betrakta som normal lön. Problemet med en sådan modell är givetvis att vad som

är att betrakta som en normal, marknadsmässig lön måste avgöras med beaktande av

en mängd faktorer. Om faktiska löneuttag skall beaktas bör dessa rimligtvis

ställas i relation till marknadsmässig ersättning för varje persons arbetsinsats

med hänsyn till arbetstid, arbetets kvalifikationsnivå, individuell kompetens

m.m. under den tid personen varit verksam i bolaget. Detta är i praktiken

ogörligt för den i dessa avseenden mycket heterogena grupp personer som arbetar

i bolag som de själva eller någon närstående kontrollerar. Skillnaden i lön

mellan olika branscher gör det dessutom orimligt att tillämpa en och samma

normallön för olika situationer.

 Regelsystemet kan således i praktiken inte bygga på en prövning av vad som i

varje enskilt fall skall anses utgöra en normal lön. Eftersom det heller inte är

möjligt att fastställa en rimlig schablon för löneuttag återstår endast att

utforma spärreglerna så att det i stället schablonmässigt fastställs vad som kan

anses utgöra kapitalavkastning. Även om kapitalavkastningen varierar mellan

olika branscher är en schablon för beräknad kapitalavkastning lättare att

fastställa och tillämpa än en schablon för en normal lön.

 Det förhållandet att avkastningen beräknas på insatt kapital och med en

schablon kan givetvis innebära både en överskattning och en underskattning av

vad som i realiteten är att betrakta som kapitalavkastning i företaget. En

överskattning, där den schablonmässigt beräknade kapitalavkastningen överstiger

den verkliga leder till att en del av vad som rätteligen är arbetsinkomst då

blir beskattad som kapitalinkomst. Detta problem torde emellertid inte vara så

vanligt förekommande med hänsyn till den osäkerhet dessa företag utsätts för på

marknaden, vilket i sig motiverar en relativt hög riskersättning till det

investerade kapitalet.

 Det motsatta förhållandet, dvs. att kapitalavkastningens nivå underskattas i

det gällande schablonsystemet, måste bedömas vara betydligt mer vanligt

förekommande. Konsekvenserna av en sådan underskattning är allvarliga. Den

innebär nämligen att motiven för den enskilde att satsa på ny eller

vidareutvecklad företagarverksamhet försvagas. En sådan påverkan från

skattesystemets sida på företagandets villkor ger alltid negativa effekter men

blir i nuvarande ekonomiska situation extra allvarlig.

 Regeringens slutsats av det anförda är att det bör prövas om det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet kan grundas också på andra faktorer än det i

verksamheten nedlagda kapitalet. Vi återkommer till denna diskussion i avsnitt

6.3.1.

 I prop. 1993/94:50 (s. 195) uttalades att en översyn av fåmansföretagsreglerna

skulle företas. När nu bestämmelserna om enkelbeskattningen av bolagsvinster har

kompletterats genom förslagen i propositionen finns det skäl att genomföra en

sådan översyn. Det är regeringens avsikt att denna översyn skall vara generell.

Den bör således omfatta frågan om nivån på skatteuttaget för reavinster och

samtliga detaljregler som finns i 3 12 mom. SIL. När det gäller nivån på

skatteuttaget bör prövningen ske med utgångspunkt i det system för

enkelbeskattning av bolagsinkomster som nu har införts. En annan fråga som då

kommer upp till bedömning är huruvida reglerna skall tillämpas på utländska

fåmansföretag. Arbetet bör i övrigt inriktas på att förenkla reglerna. I

sammanhanget bör även de särskilda fåmansföretagsreglerna - de s.k.

stoppreglerna - i punkt 14 av anvisningarna till 32 kommunalskattelagen

(1928:370), KL, ses över.

Grunderna för beskattning av utdelning och reavinst

Med fåmansföretag avses enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 KL ett

aktiebolag eller en ekonomisk förening där en fysisk person eller ett fåtal

fysiska personer äger så många aktier eller andelar att de tillsammans har mer

än hälften av rösterna för aktierna eller andelarna i företaget. Ett

fåmansföretag kan också föreligga om ett aktiebolag eller en ekonomisk förening

är uppdelad på verksamhetsgrenar som är oberoende av varandra och en person

genom aktie- eller andelsinnehav, avtal eller på därmed jämförligt sätt har den

reella bestämmanderätten över sådan verksamhetsgren och självständigt kan

förfoga över dess resultat (jfr RSV Dt 1993:2).

 De särskilda bestämmelserna för beskattning av utdelning och reavinst på aktier

och andelar i fåmansföretag finns i 3 12 mom. SIL och tillämpas när delägaren

är verksam i företaget i betydande omfattning. Utdelning behandlas då som

inkomst av kapital endast till den del den kan anses utgöra kapitalavkastning.

Lämnas utdelning med högre belopp beskattas överskjutande belopp som

tjänsteinkomst. En motsvarande princip tillämpas för reavinster på aktier och

andelar i fåmansföretag.

 De särskilda bestämmelserna omfattar även regler för beskattning av utdelning

och reavinst för närstående till aktieägaren. För att förhindra kringgående

finns också bestämmelser som skall tillämpas om ett företag inte längre är ett

fåmansföretag men har varit det under något av de tio senaste åren. Dessa regler

berörs inte närmare här.

 Vid tillämpningen av bestämmelserna i 3 12 mom. SIL gäller ett utvidgat

fåmansföretagsbegrepp i jämförelse med den definition av fåmansföretag som finns

i punkt 14 av anvisningarna till 32 KL. Sådana delägare som själva eller genom

någon närstående är eller under någon del av den senaste tioårsperioden varit

verksamma i betydande omfattning inom företaget anses som en person vid

bedömningen av om ett fåtal personer äger aktier i företaget. Syftet är att

företag som drivs gemensamt av många delägare som alla arbetar i företaget skall

behandlas som fåmansföretag, oavsett antalet delägare (3 12 mom. nionde

stycket SIL).

 Bestämmelserna utgår alltså från att en skattemässig åtskillnad skall göras

mellan arbets- och kapitalinkomster. Som tidigare nämnts sker det genom att det

beräknas ett belopp som bör anses som avkastning på kapitalet. Utdelning inom

den ramen får tas upp som intäkt av kapital (kapitalinkomstbehandlat utrymme).

 Den sålunda bestämda avkastningen beräknas som en viss procent på det kapital

som har satts in i bolaget. Procenttalet bestäms schablonmässigt till

statslåneräntan vid utgången av november månad året före beskattningsåret med

tillägg av 5 procentenheter (för 1994 12,56 %). Med insatt kapital avses enligt

huvudregeln aktiernas anskaffningskostnad (3 12 mom. första stycket SIL). I

underlaget får även inräknas ovillkorliga kapitaltillskott som aktieägaren har

lämnat till bolaget.

 För aktier anskaffade före år 1990 får anskaffningskostnaden räknas upp med

hänsyn till den allmänna prisutvecklingen från anskaffningsåret, dock tidigast

fr.o.m. år 1970 fram till år 1990 (3 12 mom. fjärde stycket 2 SIL). Detta sker

med tillämpning av den indexserie som finns intagen i Riksskatteverkets

rekommendationer RSV Dt 1993:2.

 Om lämnad utdelning understiger den beräknade avkastningen får skillnaden

sparas till nästa år (sparat utrymme). Det sparade utrymmet får också läggas

till det underlag som ligger till grund för beräkning av kapitalavkastningen (3

 12 mom. andra stycket SIL). Det ger en möjlighet att ränteuppräkna beloppet.

 Hänsyn skall alltså tas till det sparade utrymmet på två olika sätt det närmast

efterföljande året. Det sker dels genom att utrymmet för att ta ut

kapitalinkomst från bolaget under detta år ökas med ett belopp som i kronor

räknat motsvarar det sparade utrymmet från det föregående året, dels genom att

anskaffningskostnaden för aktierna får ökas med samma belopp.

 Ett exempel visar den använda tekniken.

 Anskaffningskostnaden för aktierna i ett enmansaktiebolag antas 1994 uppgå till

100 000 kr. Aktieägaren har inget sparat utrymme från föregående år. Med

tillämpning av den för år 1994 gällande räntesatsen på 12,56 % bestäms det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet för detta år till (12,56 % av 100 000=) 12 560

kr. Aktieägaren tar ut 10 000 kr i utdelning under år 1994. Hans sparade utrymme

blir således det överskjutande beloppet på 2 560 kr. Om gällande räntesats för

år 1995 antas vara 12,00 % bestäms det kapitalinkomstbehandlade utrymmet för

detta år till (12,00 % av 102 560=) 12 307 kr. Under år 1995 kan aktieägaren som

kapitalinkomst ta ut dels detta belopp, dels det sparade utrymmet från år 1994

med 2 560 kr, dvs. sammanlagt 14 867 kr.

 För aktier anskaffade före år 1990 är det möjligt att i stället för

anskaffningskostnaden använda ett alternativt värde (alternativregeln).

Aktiernas värde beräknas enligt denna regel med utgångspunkt i aktiernas

förmögenhetsvärde vid utgången av år 1990 (3 12 mom. fjärde stycket 1 SIL).

 Beräkning av kapitalavkastning med tillämpning av alternativregeln sker på

samma sätt som enligt huvudregeln.

 En reavinst vid avyttring av aktier i ett fåmansbolag kan delvis bero på att

arbetsinkomster hållits kvar i bolaget. Särskilda regler gäller därför för

beskattningen av sådana vinster. Det har dock inte ansetts nödvändigt att vid en

försäljning beskatta vinsten med samma skattesats som den som gäller för

arbetsinkomster. Grunden för detta är att man vid en försäljning inte kan räkna

med att få full betalning för tillgångarna i bolaget samt att en försäljning

alltid är förenad med vissa kostnader (prop. 1989/90:110 s. 472).

 Vid 1990 års skattereform ansågs att ett rimligt skatteuttag på reavinster i

fåmansbolag låg på ca 40 %. Bedömningen baserades på ett önskemål att uttag av

arbetsinkomster genom avyttring av aktierna i bolaget (med uttag av bolagsskatt

och reavinstskatt) för ägaren skulle ge approximativt samma behållning efter

skatt som uttag av lön efter arbetsgivaravgifter och progressiv inkomstskatt.

För att erhålla detta skatteuttag valdes den tekniska lösningen att 50 % av

reavinsten skulle tas upp som intäkt av tjänst och 50 % som intäkt av kapital.

Den del av reavinsten som motsvarar kvarstående sparad utdelning beskattas med

kapitalskattesatsen.

 Fr.o.m. 1993 års taxering sänktes beskattningen av reavinster på aktier till

25 % (5/6 av vinsten är skattepliktig och skattesatsen är 30 %). För aktier i

fåmansföretag innebar detta att skatteuttaget sänktes till ca 37,5 %.

 För aktier som har förvärvats före år 1990 får - på samma sätt som vid

utdelningsbeskattningen - anskaffningskostnaden för aktierna räknas upp med

prisindex tidigast fr.o.m. år 1970 fram till år 1990. En annan möjlighet är att

tillämpa alternativregeln och som anskaffningskostnad för aktierna utgå från

förmögenhetsvärdet på aktierna vid utgången av år 1990. Utnyttjas någon av dessa

regler kommer det avdragsgilla omkostnadsbeloppet att vara högre än det

omkostnadsbelopp som följer av de allmänna reglerna för beskattning av reavinst

på aktier i 27 SIL. Den vinst som skall behandlas enligt bestämmelserna i 3

12 mom. SIL kommer därför att vara lägre än den som beräknats enligt de allmänna

reglerna. Skillnadsbeloppet beskattas enligt allmänna reavinstregler, dvs. som

inkomst av kapital.

 Det finns en övre gräns för hur stor del av en reavinst som skall tas upp som

intäkt av tjänst, nämligen 100 basbelopp (takregeln). När hälften av reavinsten

skall tas upp som intäkt av kapital innebär denna takregel att när en reavinst

överstiger 200 basbelopp - utöver kvarstående sparad utdelning - betraktas

överskjutande del som kapitalavkastning som beskattas enligt de allmänna

reglerna för reavinst (3 12 mom. sjätte stycket SIL).

 Utgångspunkterna för beskattningen av ägare i fåmansföretag kan sammanfattas på

följande sätt.

 För utdelning på aktier i fåmansföretag gäller särskilda regler. Endast ett

belopp som anses motsvara en schablonmässigt beräknad avkastning på det i

företaget investerade kapitalet får behandlas som kapitalinkomst. Lämnas

utdelning med högre belopp skall överskjutande del tas upp som intäkt av tjänst.

 Underlag för beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet är

anskaffningskostnaden för aktierna med tillägg för eventuellt sparat utrymme

från tidigare år. Anskaffningskostnaden för aktierna får i viss utsträckning

räknas upp med index. Möjlighet finns också att i stället för

anskaffningskostnaden utgå från ett värde som har beräknats på grundval av

aktiernas förmögenhetsvärde (alternativregeln).

 Underlaget multipliceras med statslåneräntan ökad med 5 procentenheter.

Utdelning som svarar mot det belopp som erhålls vid denna beräkning behandlas

som kapitalinkomst. Beloppet får ökas med eventuellt sparat utrymme från

föregående år.

 För beskattning av reavinst gäller en särskild bestämmelse som innebär att den

del av reavinsten som skall tas upp som intäkt av tjänst är begränsad.

 Under hösten 1993 presenterade regeringen ett förslag om lindrad

dubbelbeskattning (prop. 1993/94:50). Förslaget - som numera har lett till

lagstiftning - innebar att utdelning på svenska aktier inte skall beskattas hos

aktieägaren. Inkomsten skall i fortsättningen alltså endast beskattas i bolaget.

För att lindra dubbelbeskattningen av i bolaget kvarhållen beskattad inkomst

undantas schablonmässigt hälften av en reavinst vid avyttring av svenska aktier

från beskattning. Det innebär för fysiska personer att en reavinst beskattas med

en faktisk skattesats på 12,5 %.

 Även reavinster vid avyttring av aktier i fåmansföretag omfattas av detta

undantag från skatteplikt till den del reavinsten skall tas upp som intäkt av

kapital. För att inför en översyn av regelsystemet bibehålla skatteuttaget på

den dittillsvarande nivån (37,5 %) höjdes den del av reavinsten som skall tas

upp som intäkt av tjänst från 50 % till 70 %.

 I propositionen behandlades även tillämpligheten av alternativregeln. Det

konstaterades att den nuvarande alternativregeln utformats i ett system med

dubbelbeskattning. Övergången till enkelbeskattning gjorde att det ansågs

motiverat att överväga tillämpligheten av bestämmelsen. I avvaktan på ett

ställningstagande föreslogs vissa begränsningar i möjligheten att tillämpa

alternativregeln vid 1995 års taxering.

 Dessa begränsningar innebar att alternativregeln vid 1995 års taxering inte

skulle få tillämpas vid beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet.

Motsvarande föreslogs gälla vid beskattningen av reavinst när aktierna avyttrats

till närstående.

 Vid utskottsbehandlingen gjordes vissa justeringar i regeringens förslag.

Skatteutskottet ansåg att det med hänsyn till nackdelarna med alternativregeln i

dess nuvarande utformning var angeläget att bestämmelsen kunde ändras innan det

nya systemet skall tillämpas fullt ut. Utskottet uttalade att möjligheten att

knyta alternativregeln till det egna kapitalet i bolaget borde övervägas (bet.

1993/94:SkU15 s. 149). Utskottet föreslog vidare en mindre långtgående

begränsning av utdelningsutrymmet under år 1994. Riksdagen beslutade i enlighet

med utskottets förslag (rskr. 1993/94:108 och 110, SFS 1993:1544.).

 Nuvarande regler har följande innebörd.

 Det kapitalinkomstbehandlade utrymmet beräknas på det sätt som tidigare

beskrivits. Det innebär bl.a. att alternativregeln i dess nuvarande utformning

får användas. Utdelning som ryms inom det kapitalinkomstbehandlade utrymmet

skall behandlas som intäkt av kapital. Enligt allmänna regler skulle beloppet

undantas från beskattning hos aktieägaren. Riksdagens beslut innebär emellertid

en begränsning av det belopp som vid 1995 års taxering undantas från beskattning

hos aktieägaren (punkt 8 av övergångsbestämmelserna till SIL, SFS 1993:1544).

Vid 1995 års taxering måste därför den skattemässiga behandlingen av utdelning

från fåmansföretag fastställas genom en beräkning i två steg.

 I ett första steg beräknas det kapitalinkomstbehandlade utrymmet på det sätt

som tidigare har beskrivits. I ett andra steg beräknas det belopp som undantas

från beskattning hos aktieägaren. Den senare beräkningen sker på följande sätt.

Statslåneräntan ökad med 5 procentenheter multipliceras med

anskaffningskostnaden för aktierna (efter eventuell uppräkning med index).

Eventuell sparad utdelning från tidigare år får vid denna beräkning inte läggas

till anskaffningskostnaden. Till det belopp som erhålls får läggas 1/5 av den

ökning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet som uppkommer om

alternativregeln tillämpas. Summan av beloppen undantas från beskattning hos

aktieägaren. För utdelning av belopp som svarar mot sparat utrymme gäller

undantag från beskattning hos aktieägaren för 1/5 av det utdelade beloppet.

 Uppkommer en skillnad mellan resultaten enligt de två beräkningsstegen skall

skillnadsbeloppet beskattas med kapitalskattesatsen.

 För reavinst gäller i enlighet med regeringens förslag att alternativregeln vid

1995 års taxering inte får användas vid försäljning till närstående. Efter

förslag från skatteutskottet har denna begränsning i användningen av

alternativregeln utökats till att gälla även vid likvidation av bolaget.

 Ett av de förslag som regeringen aviserade i sin skrivelse till riksdagen var

att den s.k. JIK-metoden skulle införas. Eftersom metoden är ett sätt att uppnå

enkelbeskattning av i bolaget kvarhållna, beskattade inkomster fanns det inte

längre skäl att bibehålla den halverade reavinstbeskattningen. Reavinster skulle

alltså fullt ut beskattas med kapitalskattesatsen (5/6 av 30 %=) 25 %. För

aktieägare i fåmansföretag innebar det att kvoteringen med 50 % av reavinsten

som intäkt av tjänst och 50 % som intäkt av kapital skulle gälla.

 Regeringen har nu funnit att JIK-metoden bör utredas ytterligare. Något

införande av metoden fr.o.m. ingången av år 1994 är således inte aktuellt. Det

innebär samtidigt att reavinster vid avyttring av aktier i fåmansföretag skall

behandlas i enlighet med riksdagens nyligen fattade beslut. Av en reavinst skall

70 % tas upp som intäkt av tjänst och 30 % som intäkt av kapital. Den del av

reavinsten som skall tas upp som intäkt av kapital omfattas av den halverade

reavinstbeskattningen. Den gräns på 100 basbelopp som anger det belopp som

maximalt skall tas upp som intäkt av tjänst kvarstår oförändrad.

 66

6.2 Alternativregeln

6.2.1 Inledning

Regeringens förslag: Den alternativregel som får användas vid beräkning av vad

som skall betraktas som kapitalavkastning i ett fåmansföretag ändras. I stället

för att som nu vara kopplad till förmögenhetsvärdet på aktierna knyts

alternativregeln till värdet av beskattat eget kapital i företaget.

 Promemorieförslaget: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: En majoritet av remissinstanserna tillstyrker förslaget

eller lämnar det utan erinran. Svenska revisorsamfundet SRS avstyrker att

utformningen av alternativregeln ändras.

 Skälen för regeringens förslag: I den skrivelse regeringen lämnade till

riksdagen föreslås att alternativregeln skall ändras genom att den nuvarande

kopplingen till förmögenhetsvärdet vid utgången av år 1990 ersätts av en

koppling till det beskattade egna kapitalet i bolaget vid utgången av det

beskattningsår som taxerats år 1993.

 Det har visat sig att kopplingen av alternativregeln till förmögenhetsvärdet är

förenad med nackdelar. I den praktiska tillämpningen har regeln gett värden som

är betydligt förmånligare för de skattskyldiga än vad som åsyftades när

bestämmelsen infördes. En annan nackdel är att hänsyn inte tas till att det

efter den tidpunkt då värdet beräknades kan ha inträffat omständigheter som

inneburit att värdet minskat, exempelvis genom att utdelning lämnats med stora

belopp.

 Skatteutskottet konstaterade i sitt betänkande att det med hänsyn till de

nackdelar som är förenade med alternativregeln är angeläget att bestämmelsen kan

ändras innan det nya systemet för beskattning av kapitalinkomster skall

tillämpas fullt ut. Företagsskatteutredningen drog samma slutsats och förordade

att anknytningen av alternativregeln till förmögenhetsvärdet skall ersättas av

en direkt koppling till det beskattade egna kapitalet i företaget (skr.

1993/94:132 s. 15).

 Regeringen delar utredningens uppfattning och uttalade också i skrivelsen till

riksdagen att det finns starka skäl att genomföra utredningens förslag omgående.

Promemorians förslag bör således genomföras.

 Den nuvarande alternativregeln får tillämpas under förutsättning att aktierna

har förvärvats före år 1990. Den är avsedd att kompensera för att det för aktier

förvärvade dessförinnan inte finns regler om sparat utrymme och

inflationsjustering. Regeringen uttalade i skrivelsen till riksdagen att det är

det beskattade egna kapitalet vid utgången av det beskattningsår som taxerats år

1993 som bör användas vid tillämpning av alternativregeln i dess nya utformning.

När nu tidpunkten för beräkning av värdet enligt alternativregeln flyttas fram

är det rimligt att också senaste tidpunkt för aktieförvärvet flyttas fram i

motsvarande mån. Det betyder att alternativregeln bör få användas för aktier som

förvärvats före år 1992. Någon ändring beträffande indexregeln bör däremot inte

göras, bl.a. med hänsyn till att denna regel föreslås få kombineras med ett

löneunderlag (se avsnitt 6.3.2).

 Syftet med alternativregeln är fortfarande att den skall utgöra en

övergångsregel för aktier som har förvärvats före en viss tidpunkt. Avsikten är

inte att värdet årligen skall justeras för i bolaget behållna beskattade

vinster. Några remissinstanser har föreslagit att underlaget för beräkningen av

vad som utgör kapitalinkomst bestäms på grundval av det beskattade egna kapital

som vid varje beräkningstidpunkt finns i bolaget. En sådan lösning skulle

emellertid innebära att i bolaget kvarhållna arbetsinkomster skulle kunna läggas

till underlaget för beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet. Efter

ett begränsat antal år skulle detta - med beaktande av möjligheten till

ränteuppräkning och ackumulering av sparat utrymme - innebära att det blev

möjligt att ta ut förstaledsbeskattade arbetsinkomster utan ytterligare

beskattning. Med hänsyn till detta bör i bolaget fonderade vinstmedel endast

beaktas till den del de hade kunnat tas ut ur bolaget utan att bli föremål för

beskattning som intäkt av tjänst. Ett sådant hänsynstagande sker också genom

reglerna för sparad utdelning.

 Alternativregeln i dess nya utformning skall tillämpas vid beräkning av det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet fr.o.m. 1995 års taxering. För sparad

utdelning fram t.o.m. utgången av år 1993 bör emellertid alternativregeln i dess

nuvarande utformning, dvs. med en värdering enligt förmögenhetsvärdet, få

tillämpas även i fortsättningen.

 Med hänsyn till alternativregelns nya utformning är det inte längre motiverat

att begränsa det belopp som får undantas från beskattning hos aktieägaren annat

än när det gäller sparat utrymme. Ett förslag till ändring i reglernas

utformning i denna del kommenteras närmare i avsnitt 6.4.

6.2.2 Beskattat eget kapital

Regeringens förslag: Anskaffningskostnaden enligt alternativregeln i dess nya

utformning beräknas som skillnaden mellan tillgångar och skulder i företaget vid

utgången av det beskattningsår som har taxerats år 1993. För värderingen av

tillgångar och skulder tillämpas i huvudsak de regler som gällde vid beräkning

av kapitalunderlaget vid avsättning till skatteutjämningsreserv. Utbetalningar

från företaget som reducerar detta underlag skall minska underlaget.

 Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig tillstyrker en

majoritet förslaget. Vissa tekniska synpunkter framförs.

 Skälen för regeringens förslag: I promemorian föreslås att beräkningen av

beskattat eget kapital som underlag för alternativregeln skall knytas till

reglerna för beräkning av kapitalunderlag enligt lagen (1990:654) om

skatteutjämningsreserv (survlagen). Enligt denna lag definieras kapitalunder-

laget som skillnaden vid beskattningsårets utgång mellan tillgångar och skulder.

Såväl tillgångar som skulder skall tas upp till skattemässiga värden.

 Några remissinstanser har anfört att surven numera har avskaffats och att ett

skäl till detta är att reglerna medfört stora tillämpningsproblem. Dessa

remissinstanser ifrågasätter därför lämpligheten av att anknyta till

survreglerna vid beräkningen av beskattat eget kapital.

 Regeringen konstaterar att de komplikationer som uppkommit vid survavsättningar

i huvudsak har haft sin grund i de regler som gäller för koncerner. En

survavsättning har - med vissa undantag - kunnat göras av varje bolag inom en

koncern. För att förhindra att samma värde räknas som tillgång i mer än ett

bolag finns det därför vissa begränsningsregler i survlagen. En annan

komplikation har varit de regler som gällt handelsbolagen och deras delägare.

 Vid beräkning av kapitalunderlaget i fåmansföretag finns inte samma behov av

begränsningsregler. Kapitalunderlaget i fåmansföretag skall användas av fysiska

personer i deras egenskap av aktieägare vid beräkning av det kapitalinkomst-

behandlade utrymmet. Det innebär att det inte är möjligt att utnyttja underlaget

dubbelt. Det innebär också att de komplikationer som har uppkommit vid

tillämpning av survlagen inte bör aktualiseras vid beräkning av

alternativregeln. Regeringen anser därför att beskattat eget kapital i enlighet

med förslaget i promemorian bör beräknas enligt de regler som gällde för

beräkning av kapitalunderlaget vid survavsättning.

 Särskilda begränsningsregler för beräkning av kapitalunderlaget i koncernbolag

behövs således inte. Även på några andra punkter bör bestämmelserna för

beräkning av kapitalunderlaget justeras i förhållande till survlagens regler.

 Aktier i utländska dotterföretag skall vid beräkning av survunderlaget tas upp

till 65 % av det skattemässiga värdet. Vid beräkning av underlaget för

alternativregeln finns inte skäl att ha motsvarande begränsning. Sådana aktier

bör därför tas upp till det skattemässiga värdet.

 I 3 survlagen anges att aktier i svenska dotterbolag och andra svenska

näringsbetingade aktier inte får räknas som tillgång. Även denna bestämmelse är

motiverad av att det annars skulle kunna uppkomma en dubbelräkning beroende på

att aktiernas värde räknas med i underlaget för både moderbolag och dotterbolag.

En sådan begränsning för aktier i dotterbolag behövs inte vid beräkningen av det

nu aktuella kapitalunderlaget.

 Det verkliga värdet på dotterbolagsaktierna kan vara högre än det skattemässiga

värdet på moderbolagets aktier. Det är exempelvis fallet om dotterbolagets

vinster inte har delats ut till moderbolaget utan fonderats i dotterbolaget. I

stället för moderbolagets skattemässiga värde på dotterbolagsaktierna bör tas

upp ett värde motsvarande kapitalunderlaget i dotterbolaget. En sådan be-

stämmelse bör tillämpas även i de fall kapitalunderlaget i dotterbolaget

understiger moderbolagets skattemässiga värde på aktierna. Det kan vara fallet

om dotterbolaget redovisat förluster.

 Möjligheten att räkna in kapitalunderlaget för annat bolag bör endast omfatta

aktier i dotterbolag. Andra näringsbetingande aktier bör tas upp till

skattemässigt anskaffningsvärde.

 Andelar i handelsbolag omfattades av regler i survlagen som hade till syfte att

förhindra dubbelräkning av insatskapitalet. Motsvarande bestämmelser behövs inte

vid beräkning av kapitalunderlaget för fåmansföretag. En andel i ett

handelsbolag bör därför tas upp till det justerade ingångsvärde som används vid

reavinstberäkningen. Är värdet negativt uppkommer en avdragspost vid beräkning

av kapitalunderlaget.

 En annan fråga är hur en survavsättning bör behandlas. Enligt 3 fjärde

stycket survlagen räknas survavsättning inte som skuld. Har survavsättning

gjorts i 1992 års bokslut har bolaget emellertid erhållit en skattekredit som

bör beaktas när underlaget för det kapitalinkomstbehandlade utrymmet skall

beräknas.

 Vid beräkning av underlaget för alternativregeln bör ett belopp motsvarande

skatteeffekten av den del av survavsättningen vid 1993 års taxering som skall

återföras till beskattning tas upp som skuld och därmed minska

kapitalunderlaget. Skatteeffekten bör därvid bestämmas utifrån den nya

bolagsskattesatsen.

 Hösten 1993 beslöts att avskaffa surven. Avvecklingen sker genom att avdrag för

avsättning till surv enligt huvudregeln återförs till beskattning under en

femårsperiod med ett belopp motsvarande hälften av avsättningarna vid 1993 års

taxering [lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv]. Det

innebär att i princip hälften av surven får upplösas utan

beskattningskonsekvenser. Möjlighet bör ges att vid beräkning av

kapitalunderlaget ta hänsyn till att endast hälften av survavsättningen skall

återföras till beskattning. I förhållande till promemorians förslag bör en

justering göras för att hänsyn skall tas till om survavsättningen vid 1994 års

taxering understiger avsättningen vid 1993 års taxering.

 LRF och Skogsägarnas Riksförbund har anfört att det är väsentligt att det

system som under hösten 1993 lades fast för beskattningen av enskilda

näringsidkare skall vara likvärdigt med det system som gäller för ägare till

aktiebolag. Man har vidare påpekat att det föreligger vissa skillnader mellan

promemorians förslag till beräkning av kapitalunderlaget och de bestämmelser som

gäller för beräkning av underlaget för räntefördelning för enskilda näringsid-

kare.

 Regeringen konstaterar att i de hänseenden förslaget till beräkning av underlag

för alternativregeln skiljer sig från bestämmelserna för beräkning av underlag

för räntefördelning är det i huvudsak beroende på att alternativregeln är avsedd

att utgöra en övergångslösning. Underlaget beräknas vid en bestämd tidpunkt.

Tillgångar och skulder bör därför tas upp till de värden som gäller vid

inkomsttaxeringen för det aktuella beskattningsåret. Eventuella ändringar i

denna värdering får betydelse endast om de påverkar underlaget i sänkande

riktning. Underlaget för räntefördelning beräknas däremot kontinuerligt för

varje beskattningsår och det ger möjlighet att beakta förändringar mellan åren

oavsett om det är fråga om en höjning eller en sänkning av underlaget.

Justering av underlaget

Till det underlag som beräknas med tillämpning av alternativregeln bör få läggas

nyemissioner och ovillkorliga kapitaltillskott som skett efter utgången av det

beskattningsår som taxerats år 1993.

 En brist i den nuvarande alternativregeln är att värdet inte påverkas av

värdenedgångar efter den tidpunkt då värdet har beräknats. Den nya utformningen

av alternativregeln bör beakta vissa värdenedgångar. Regeringen aviserade också

i sin skrivelse att kapitalunderlaget skall minskas i de fall belopp som legat

till grund för beräkningen av kapitalunderlaget delas ut.

 Kapitalunderlaget skall i princip avse förhållandena vid utgången av

beskattningsåret 1992. I promemorian föreslogs att underlaget med ett undantag

skulle påverkas av utdelning som lämnas efter den tidpunkten endast när det

utdelade beloppet överstiger årets vinst. Undantaget avser utdelning som bolaget

har lämnat under år 1993, vilken skall avräknas fullt ut. Dessutom föreslogs att

underlaget alltid skulle justeras för utbetalning till aktieägaren i samband med

nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden.

 Näringslivets skattedelegation har anfört att underlaget bör reduceras endast i

den mån lämnad utdelning överstiger redovisad vinst och fonderade vinstmedel.

Detta påpekande är i och för sig riktigt. En korrekt bestämmelse fordrar dock

att hänsyn tas till såväl vinstutdelning som andra utbetalningar i samband med

nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden. Vidare måste redovisade

underskott och andra värdenedgångar beaktas. Med hänsyn till de komplikationer

som en sådan utformning skulle medföra anser regeringen att underlaget bör

justeras på det sätt som föreslås i promemorian.

 De bestämmelser som reglerar beräkning av förmögenhetsvärdet finns i dag

intagna i 3 12 mom. SIL. Bestämmelserna om beräkning av kapitalunderlaget

bygger till huvudsaklig del på bestämmelserna i survlagen. Eftersom survlagen

numera har upphävts är det mindre lämpligt att hänvisa till denna lag. De

bestämmelser som kan bli tillämpliga för den fåmansföretagare som skall beräkna

ett kapitalunderlag bör tas in i en ny lag. Denna kan lämpligen benämnas lag om

beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag.

 67

6.3 Lönesummeregeln

6.3.1 Allmänna utgångspunkter

Regeringens förslag: Vid beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet bör

hänsyn få tas till utbetalade löner till andra anställda än aktieägare.

 Promemorieförslaget: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Inställningen till ett löneunderlag är blandad. RSV, FAR

m.fl. avstyrker förslaget. Ett skäl som anförs mot förslaget är att det

komplicerar systemet. Några remissinstanser har också ifrågasatt utgångspunkten

att kapitalavkastningen är beroende av antalet anställda. Företagarnas

Riksorganisation, Näringslivets skattedelegation m.fl. tillstyrker förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Det är en allmän bedömning att en stor del av

den framtida tillväxtkraften i svensk ekonomi finns hos de små och medelstora

företagen. Det är därför nödvändigt att förbättra situationen för dessa företag.

På skatteområdet kan detta ske genom att bestämmelserna för beskattningen av

inkomster från sådana företag på ett tydligare sätt än för närvarande inriktas

på att underlätta för företagaren att omsätta sina ideér och sitt entrepre-

nörskap i praktisk verksamhet.

 En lösning på problemet med en lågt beräknad schablonmässig kapitalavkastning

är att höja räntesatsen. Företagsskatteutredningen föreslog i sitt betänkande

Den ekonomiska dubbelbeskattningen (SOU 1993:29) att räntesatsen skulle höjas

till statslåneräntan ökad med 8 procentenheter. Mot bakgrund av att investerare

i fåmansbolag i genomsnitt utsätts för större osäkerhet än placerare på börsen

bedömdes detta vara en lämplig nivå.

 En svaghet med en lösning som uteslutande beaktar schablonmässig avkastning på

det i verksamheten investerade kapitalet är emellertid att andra faktorer som

höjer kapitalavkastningen, t.ex. företagarens ideér och företagsledande förmåga

inte beaktas. I ett företag med anställda höjer även dessa avkastningen på

kapitalet, bl.a. genom att kapitalet utnyttjas mer och effektivare. Om hänsyn

skulle tas till sådana effekter måste räntesatsen variera med de olika faktorer

som höjer kapitalavkastningen. Detta är dock praktiskt omöjligt. En bättre

lösning är att andra avkastningshöjande faktorer beaktas på ett direkt sätt.

Såvitt gäller företagsledarkapaciteten är mätproblemen uppenbara. Däremot finns

möjlighet att beakta förekomsten och betydelsen av anställda genom att man vid

bestämmandet av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet tar viss hänsyn till

utbetalade löner.

 68

Incitament till löneuttag

Utrymmet för kapitalinkomstbehandling kan utvidgas antingen genom en höjd

räntesats eller genom ett beaktande av anställda i företaget. I det följande

skall belysas två frågor som är av betydelse vid valet av modell för denna

utvidning. Först behandlas vilka incitament gällande regler ger till uttag av

arbetsinkomster som lön från bolaget. Därefter belyses hur fåmansföretagen, som

till allt övervägande del består av små och medelstora företag, påverkas av den

osäkerhet som de utsätts för på marknaden och hur denna kan antas påverka deras

efterfrågan på arbetskraft.

 Det är angeläget att fåmansföretagarens arbetsinkomster i bolaget beskattas som

andra arbetsinkomster. Av betydelse är därmed skatteuttaget vid olika former av

uttag av inkomst från företaget. Fåmansföretagaren kan tillgodogöra sig

inkomsterna på tre olika sätt, nämligen som lön, som utdelning eller som av

reavinst vid avyttring av företaget. De tre uttagsformerna får olika

skattekonsekvenser.

 I fåmansföretaget beskattas utdelning som inkomst av kapital endast i den mån

den inte överstiger beräknad kapitalavkastning. Utdelning som överstiger denna

beskattas med 28 % bolagsskatt i första ledet och som inkomst av tjänst i andra

ledet. Detta innebär en total beskattning på 64 % under förutsättning att

ägarens marginalskatt är 50 %. Denna typ av utdelning betecknas här

överutdelning.

 I den mån bolaget inte delar ut hela den beräknade avkastningen får den sparas

till senare år. Denna sparade utdelning utgör vid avyttring av aktierna i

bolaget den del av reavinsten som är hänförlig till kapital. Enligt det för

beskattningen av inkomster från fåmansföretag gällande synsättet utgör

överskjutande reavinst ersättning för arbete. Denna betecknas i det följande

överreavinst.

 I tabell 1 redovisas det sammanlagda skatteuttaget vid de olika uttagsformerna

(inverkan av periodiseringsfonder och egenavgifter till sjuk- och

arbetslöshetsförsäkring beaktas ej).

Tabell 1: Uttag av inkomst från fåmansföretag. Skattebelastningen då endast

kommunalskatt utgår anges inom parentes.

Uttag som Beskattning Skattebelastning

lön 

lön > 7,5 basbelopp0,2387 + 0,7613*0,5 61,9 %

utdelning 0,28 28,0 %

reavinst 0,28 + 0,72*0,125 37,0 %

överutdelning 0,28 + 0,72*0,5 64,0 % (49,6 %)

överreavinst 0,28 + 0,72*(0,7*0,5+0,3*0,125)55,9 % (45,8 %)

 Av uppgifterna i tabellen framgår att det i de flesta fall är lönsamt för

fåmansföretagaren att undvika att ta ut arbetsinkomster från bolaget som lön.

När lönen endast träffas av kommunalskatt i andra ledet, vilket ger ett

sammanlagt skatteuttag på 39,5 %, och där inkomsten grundar sociala förmåner, är

dock incitamenten att hålla kvar pengarna i bolaget små. Mätt i nuvärdetermer

måste aktierna behållas i 17 år efter det att inkomsten tjänats in i bolaget för

att det skattemässigt skall löna sig att låta pengarna ligga kvar. Hur

företagaren värderar socialförsäkringsförmånerna har dock inte beaktats.

 Över skiktgränsen (198 700 kr år 1994) utsätts inkomsten för en ytterligare

beskattning om 20 %. Då ser bilden annorlunda ut. Här dröjer det endast fyra år

innan det skattemässigt lönar sig att tillgodogöra sig arbetsinkomsten som

överreavinst. Inte heller här har förmånerna beaktats.

 När uttag som lön överstiger 7,5 basbelopp (264 000 kr år 1994) och den totala

beskattningen vid uttag av arbetsinkomst som lön uppgår till 61,9 %, begränsas

den nämnda tidsperioden för innehav av aktierna till två år. I detta skikt utgår

inga förmåner.

 Inlåsningseffekten förstärks av takregeln i fåmansföretagsreglerna. Denna regel

innebär att man vid försäljning av aktier i bolaget maximalt skall beskatta 100

basbelopp i inkomstslaget tjänst. De 70 % av överreavinsten som beskattas i

tjänst uppgår därmed maximalt till 3 520 000 kr år 1994. Denna regel ger upphov

till en tröskeleffekt. När man väl har kunnat spara arbetsinkomster i bolaget

motsvarande 100 basbelopp kommer överskjutande inkomst i bolaget att i andra

ledet beskattas med 12,5 % vid försäljning.

 Sammanfattningsvis torde det vara mindre vanligt att fåmansföretagaren tar ut

arbetsinkomst som lön från sina företag utöver skiktgränsen.

Osäkerhet och risk

Som tidigare framgått är det angeläget att förbättra situationen för små och

medelstora företag. Dessa företag är särskilt viktiga för

sysselsättningstillväxten i näringslivet. Mot denna bakgrund är det viktigt att

förbättra förutsättningarna för ökad efterfrågan på arbetskraft i

fåmansföretagen.

 Avkastningen på investerat kapital i en produktionsprocess varierar med den

osäkerhet som finns på de marknader där producenten opererar. Ju större

osäkerhet, desto högre förväntad avkastning kräver investeraren. Kapitalet

utsätts för förslitning i produktionen och investeringar är ofta irreversibla.

Detta innebär att kapitalet inte kan flyttas till en annan produktionsprocess,

inte ens på en perfekt fungerande marknad. Arbetskraften är inte heller

någon fullständigt flexibel insatsfaktor i produktionsprocessen. Kostnader för

sökandet efter arbetskraft och inskolning av nyanställda utgör trögheter i

systemet som förstärks av vissa inslag i arbetsmarknadslagstiftningen. Löner och

anställningsvillkor för anställda bestäms i regel i samband med anställningen,

innan produktionen tar vid. Hur mycket produktionsprocessen faktiskt avkastar

blir klart först i efterhand. Detta innebär att producenten inte kan öka resp.

minska mängden arbetskraft efter kortsiktiga behov.

 Ökad sysselsättning, särskilt i små företag, är alltså förknippad med risker.

Fråga uppkommer om inte arbetsgivaren i fåmansaktiebolaget redan tar ut

riskersättningen i form av lägre efterfrågan på arbetskraft.

Val av modell

I det föregående har behandlats tre problemområden av betydelse för valet av

modell för lättnad. Det första problemet är att kapitalavkastningen i bolaget

ofta underskattas genom schablonen för beräknad avkastning. Det andra är vilka

incitament det föreligger för ägarna att ta ut arbetsinkomsten som lön från

bolaget. Det tredje slutligen utgörs av de tendenser till begränsning av

efterfrågan på arbetskraft i dessa bolag som följer av den relativt höga risk de

möter på marknaden.

 En höjning av klyvningsräntan för beräknad avkastning avhjälper endast det

första av dessa problem. En sådan höjning minskar däremot inte incitamenten att

omvandla arbetsinkomster till kapitalinkomster. En modell där man gör

kapitalinkomstbehandlingen av utdelningar och reavinster beroende av uttaget av

arbetsinkomster är önskvärd. När den andel av utdelning och reavinst som

behandlas som kapitalinkomst görs beroende av arbetskraften i företaget

föreligger en subventionering av arbetskraftskostnaden. Denna stimulerar

bolagens efterfrågan på arbetskraft.

 I promemorian uttalades att vid en avvägning mellan att höja räntesatsen för

beräknad avkastning och en metod som den ovan skisserade för att förbättra

skattevillkoren för fåmansföretagen framstår den senast diskuterade modellen som

den lämpligaste eftersom den beaktar fler faktorer och därmed utgör ett

komplement till det nuvarande sättet att beräkna kapitalavkastning i

fåmansföretag.

 Regeringen delar den bedömning som framkommit i promemorian. Förslaget bör

alltså utformas så att det vid beräkning av det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet ges en möjlighet att ta hänsyn till utbetalda löner till andra

anställda än aktieägare och att denna möjlighet skall bero på ägarens eget uttag

av lön från företaget.

6.3.2 Beräkning av löneunderlaget

Regeringens förslag: Till den faktiska anskaffningskostnaden för aktierna,

eventuellt uppräknad med index, får läggas viss del av den lönesumma bolaget

betalat ut till andra anställda än aktieägare. Denna del bestäms till 10 % av

den del av lönesumman som överstiger 10 basbelopp. En förutsättning för

tillämpning av regeln är att aktieägaren tagit ut en lön som motsvarar minst 150

% av den lön som har betalats ut till den högst betalde anställde.

 Promemorieförslaget: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har yttrat sig över den tekniska

utformningen av förslaget. Kritiska synpunkter har framförallt framförts mot

nivån på den lön aktieägaren skall ta ut för att löneunderlaget skall kunna

utnyttjas.

 Skälen för regeringens förslag: Utgångspunkten för förslaget är att

löneunderlaget skall utgöra ett komplement vid beräkning av det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet med utgångspunkt i den faktiska

anskaffningskostnaden för aktierna. Till underlaget bör således få läggas en

viss andel av bolagets lönesumma. I promemorian föreslogs att denna andel skulle

utgöra 10 % av den lön som utbetalats till andra anställda än aktieägare.

Förslaget har kritiserats av främst näringslivets organisationer som allmänt

anser att löneutrymmet därigenom blir alltför begränsat och därför bl.a. ger

alltför små incitament för nyanställningar. Det ansträngda statsfinansiella

läget gör emellertid att det inte är möjligt att nu utvidga löneutrymmet i

förhållande till promemorieförslaget.

 För att löneunderlaget skall få utnyttjas bör vissa villkor ställas. En

utgångspunkt bör vara att företagsledarens arbetsinkomster inte skall kunna tas

ut som kapitalinkomst. Företagsledarens ansvar och uppgifter i företaget

motiverar att han betingar sig en högre lön än hans anställda har. Denna del av

lönen är att betrakta som arbetsinkomst och bör därför beskattas som sådan.

Endast om företagsledaren tar ut en lön som motsvarar eller överstiger den på

detta sätt bestämda arbetsinkomsten bör han anses berättigad att få tillgodogöra

sig ett visst löneunderlag vid beräkning av det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet. I promemorian ansågs en lämplig nivå vara 150 % av den högsta lön som

betalats ut till en enskild anställd i företaget. Under remissbehandlingen har

kritiska synpunkter framförts på denna nivå. Det har bl.a. anförts att det i

vissa fåmansföretag kan vara mindre lämpligt att ha en sådan skillnad i lön

mellan ägare och anställda. En annan invändning är att många företagsledare i

företag med högt kvalificerade specialister inte kommer att kunna utnyttja

löneutrymmet om det föreslagna lönekravet genomförs.

 Regeringen hyser förståelse för de framförda remissynpunkterna. Med hänsyn till

de i promemorian anförda skälen för en gräns på 150 % och det begränsade

statsfinansiella utrymmet finner regeringen emellertid att promemorieförslaget

åtminstone tills vidare bör genomföras. Vid den kommande översynen av

fåmansföretagsreglerna (jfr avsnitt 6.1) får övervägas om det är möjligt och

lämpligt att sänka kravet på uttagen lön hos företagsledaren.

 En annan begränsning som bör gälla är att den ökning av det kapital-

inkomstbehandlade utrymmet som uppkommer vid utnyttjande av löneunderlaget inte

får överstiga det belopp företagsledaren tar ut i lön. Vidare bör beaktas att

den kapitalavkastning som genereras av anställda ökar med antalet anställda samt

att den torde vara obetydlig i företag med endast några få anställda. Det är

därför rimligt att löneunderlaget bestäms med beaktande av detta förhållande.

Det bör ske genom att endast den del av lönesumman till anställda som överstiger

10 basbelopp får beaktas.

Löneunderlaget bör beräknas som summan av de löner som betalas ut till andra

anställda än aktieägare. Med aktieägare bör dock endast förstås sådan person på

vilken bestämmelserna i 3 12 mom. SIL skall tillämpas. Anställda utan

ledarbefattning som endast äger en obetydlig del av aktierna räknas således i

detta hänseende inte som aktieägare. Lön som betalats ut till närstående som

inte är aktieägare bör få räknas in i underlaget.

 I ett bolag med flera delägare bör lönesumman fördelas på samtliga aktier i

bolaget. Även lön till anställda i dotterbolag bör få räknas in. I de fall det

inte är fråga om helägda dotterbolag bör den underlagsgrundande lönesumman

proportioneras i förhållande till moderbolagets ägarandel i dotterbolaget.

 De utbetalade löner som skall ingå i underlaget bör vara belopp som har

utbetalats under föregående år. Detsamma bör gälla även för den lön som

aktieägaren tar ut från bolaget. Med lön avses här även förmåner som utgår till

aktieägaren under förutsättning att socialavgifter tas ut på förmånsvärdet.

Genom att löneunderlaget bestäms på grundval av de förhållanden som gällde året

före beskattningsåret står det redan vid ingången av beskattningsåret klart om

ett löneunderlag kan utnyttjas och i så fall hur stort detta är.

 Ett exempel illustrerar: Anskaffningskostnaden för aktierna i ett

enmansaktiebolag antas uppgå till 500 000 kr. Aktieägaren har inte något sparat

utrymme från tidigare år. Det kapitalinkomstbehandlade utrymmet för år 1994

beräknas med tillämpning av den för året gällande räntesatsen 12,56 %. Denna del

av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet bestäms som (12,56 % av 500 000 kr =)

62 800 kr. Bolaget antas under år 1993 ha utbetalat löner inklusive vissa

socialavgiftsgrundande förmåner till andra anställda än aktieägaren med totalt 2

milj. kr. I den underlagsgrundande lönesumman får räknas in den del av

lönesumman som överstiger 10 basbelopp, dvs. (2 milj. - 344 000=) 1 656 000 kr.

Av löneunderlaget utgör 10 % den underlagsgrundande lönesumman, vilket blir 165

600 kr. Det kapitalinkomstbehandlade utrymmet för år 1994 bestäms som [12,56 %

av (500 000 + 165 600)=] 83 599 kr. Det innebär en ökning av det

kapitalinkomstbehandlade utrymmet med 20 799 kr.

 Förslaget bör tas in i en ny bestämmelse, 3 12 a mom. SIL.

6.4 De särskilda reglerna för behandling av utdelning som lämnas under år

1994

Regeringens förslag: Den del av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet som

undantas från skatteplikt begränsas till 1/5 av sparat utrymme. Denna

begränsning skall kombineras med de särskilda bestämmelser som gäller

behandlingen av utdelning som lämnas under år 1994.

 Promemorieförslaget: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Några remissinstanser har hävdat att det förhållandet att

den särskilda begränsningen av skattefrihet för utdelning som lämnas under år

1994 skall kombineras med bestämmelserna i 3 12 mom. SIL innebär en onödig

komplikation.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagens beslut hösten 1993 innebär en

begränsning av den del av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet som undantas

från beskattning hos aktieägaren. Regeringen aviserade i sin skrivelse att i och

med att alternativregeln ändras och knyts till beskattat eget kapital i

företaget behövs inte en så långtgående begränsning. Denna ståndpunkt har

godtagits av remissinstanserna. Enligt regeringens bedömning är det tillräckligt

att begränsningen i undantaget från skatteplikt hos aktieägaren under år 1994

gäller för utdelning som svarar mot sparat utrymme.

 Enligt riksdagens beslut undantas 1/5 av utdelning som svarar mot sparat

utrymme från beskattning hos aktieägaren. Denna begränsning bör i stället

utformas så att undantaget från skatteplikt anknyts till 1/5 av det sparade

utrymmet och inte till det utdelade belopp som svarar mot sparat utrymme.

 Ett exempel illustrerar tillämpningen vid 1995 års taxering.

 Anskaffningskostnaden för aktierna i ett enmansaktiebolag antas uppgå till 100

000 kr. Aktierna är anskaffade år 1989 och alternativregeln får därför

tillämpas. En beräkning enligt alternativregeln antas ge ett värde på 125 000

kr. Det sparade utrymmet från föregående år uppgår till 35 000 kr (eftersom

aktierna är anskaffade 1989 har beräkningen gjorts med utgångspunkt i

förmögenhetsvärdet). Med tillämpning av den för år 1994 gällande räntesatsen på

12,56 % bestäms det kapitalinkomstbehandlade utrymmet för år 1994 till [12,56 %

av (125 000 + 35 000)=] 20 096 kr. Till detta får läggas det sparade utrymmet på

35 000 kr vilket ger ett kapitalinkomstbehandlat utrymme på totalt 55 096 kr.

 I nästa steg beräknas hur stor del av detta utrymme som helt undantas från

beskattning hos aktieägaren. Utgångspunkten är där 12,56 % av 125 000 kr, dvs.

15 700 kr. Till detta belopp får läggas 1/5 av det sparade utrymmet, 7 000 kr.

 I avsnitt 4 har redogjorts för i vilken utsträckning undantaget från

skatteplikt gäller för utdelning som lämnas under år 1994. För fåmansföretag

gäller att jämförelsebeloppet utgörs av det lägsta av det belopp som beräknas på

det sätt som nu angetts eller enligt de bestämmelser som gäller för onoterade

företag enligt lagen om beskattning av vinstutdelning vid 1995 års taxering (jfr

11 ). Enligt huvudregeln undantas 120 % av den högsta utdelning bolaget lämnat

för något av de fem föregående räkenskapsåren, det s.k. jämförelsebeloppet, från

beskattning. För onoterade bolag kan jämförelsebeloppet alternativt beräknas med

utgångspunkt i 20 % av det beskattade egna kapitalet. I exemplet görs det

antagandet att 20 % av det beskattade egna kapitalet, dvs. 25 000 kr, är det

fördelaktigaste alternativet. Eftersom det tidigare beräknade beloppet är lägre

är detta avgörande för hur stort belopp som inte skall beskattas.

 Sammanfattningsvis kommer vid 1995 års taxering utdelning upp till ett belopp

på 55 096 kr att behandlas som kapitalinkomst. Av detta belopp undantas (15 700

+ 7 000=) 22 700 kr från beskattning hos aktieägaren och mellanskillnaden

beskattas med kapitalskattesatsen 30 %.

7 Enskilda näringsidkare

7.1 Positiv räntefördelning

Regeringens förslag: Räntesatsen för positiv räntefördelning höjs med två

procentenheter. Positiv räntefördelning skall vara frivillig. Outnyttjat utrymme

sparas till senare år.

 Skälen för regeringens förslag: Genom lagstiftning hösten 1993 (prop.

1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, SFS 1993:1536) infördes regler om

räntefördelning vid beskattning av enskilda näringsindkare och fysiska personer

som äger andel i handelsbolag. Positiv räntefördelning innebär att avdrag medges

vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet för en schablonmässigt beräknad

avkastning på eget kapital i verksamheten. Motsvarande belopp tas i stället upp

som intäkt av kapital. Avkastning på eget kapital som investerats i

näringsverksamhet skall alltså beskattas som intäkt av kapital. Metoden syftar

till att enskilda näringsidkare skall beskattas för avkastning på kapitalet i

verksamheten på ett sätt som är likvärdigt med vad som gäller för ägare av

enmansaktiebolag. Härigenom skall skattemässig neutralitet uppnås i förhållande

till beskattningen av avkastning på kapital som en ägare till ett

enmansaktiebolag tillskjutit till bolaget.

 Utrymmet för kapitalinkomstbehandling av avkastning i enmansaktiebolag beräknas

efter en räntesats som motsvarar statslåneräntan plus fem procentenheter. Med

hänsyn till det statsfinansiella läget bedömdes det inte möjligt att sätta

räntesatsen så högt för enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag

(prop. 1993/94:50 s. 233). Utrymmet för kapitalinkomstbehandling för

egenföretagarna begränsades därför till en räntesats som motsvarar

statslåneräntan plus en procentenhet. Den i förhållande till fåmansaktiebolagen

låga räntesatsen kompenseras i någon mån av att kapitalskattesatsen fr.o.m. 1996

års taxering understiger bolagsskattesatsen med tre procentenheter.

 Genom de förslag som nu läggs fram i avsnitt 12, Miljöklassindelning av

oljeprodukter, sker en förstärkning av statens finanser vilken till viss del bör

användas för att öka neutraliteten i den skattemässiga behandlingen av

egenföretagarna och fåmansaktiebolagsägarna. Räntesatsen vid positiv

räntefördelning bör nu kunna höjas till statslåneräntan ökad med tre procenten-

heter. Den nya räntenivån bör gälla redan fr.o.m. 1995 års taxering.

 69

 I betänkandet Neutral företagsbeskattning (SOU 1991:100) föreslogs att en

enskild näringsidkare borde kunna avstå från att utnyttja sitt utrymme för

positiv räntefördelning. Motsvarande belopp skulle då ingå i inkomst av

näringsverksamhet och därmed i den pensionsgrundande inkomsten och i underlaget

för egenavgifter. Om den skattskyldige inte utnyttjade utrymmet skulle det få

sparas. I departementspromemorian Beskattning av enskild näringsverksamhet, m.m.

Ändringar i bolagsbeskattningen (Ds 1993:28) föreslogs att något utrymme inte

skulle få sparas i det fall årets inkomster räckt till för att utnyttja

utrymmet.

 LRF och Skogsägarna framhöll i sitt remissvar över promemorian att positiv

räntefördelning borde vara frivillig vilket skulle innebära en större

likställdhet med aktiebolagsformen. I propositionen ansågs dock av bl.a.

förenklingsskäl att utrymmet inte borde få sparas i den mån årets inkomst räcker

till.

 När räntesatsen nu föreslås bli höjd får kravet på frivillighet ökad tyngd. För

den som har ett stort positivt fördelningsunderlag blir avdraget i

näringsverksamheten betydande vilket i sin tur kan föranleda att den

pensionsgrundande inkomsten blir låg. För att inte positiv räntefördelning i

vissa fall skall urholka socialförsäkringsskyddet för enskilda näringsidkare och

fysiska personer som driver verksamhet i handelsbolag bör positiv

räntefördelning göras frivillig. Detta argument förstärks i det system för

ålderspension där livsinkomsten blir avgörande för pensionens storlek som

föreslagits i ett betänkande av Pensionsarbetsgruppen, Reformerat pensionssystem

(SOU 1994:20). Om den skattskyldige - helt eller delvis - vill spara ett

positivt fördelningsbelopp bör, i likhet med vad som gäller i dag om ett

positivt utrymme inte kan utnyttjas, utrymmet föras vidare till påföljande

beskattningsår.

 Förslagen föranleder justeringar i 3 och 5 räntefördelningslagen.

 Genom de förslag som regeringen nu lagt fram förbättras förutsättningarna för

enskilda näringsidkare och fysiska personer som driver näringsverksamhet genom

handelsbolag.

7.2Kvittning vid generationsskiften

Regeringens förslag: Kvittningsrätten utvidgas till att gälla även vid vissa

generationsskiften. Om en skattskyldig genom köp eller ett annat oneröst förvärv

övertagit en verksamhet från förälder eller far- eller morförälder får

underskott av förvärvskällan kvittas mot tjänsteinkomster under de fem första

verksamhetsåren. Avdrag medges inte om den skattskyldige under en femårsperiod

före verksamhetens påbörjande bedrivit likartad verksamhet.

 70

 Promemorians förslag: Samma som regeringens.

 Remissinstanserna: RSV, Industriförbundet och Jordbruksverket tillstyrker

förslaget. Även Köpmannaförbundet tillstyrker förslaget men anser att också

arvsfallen bör omfattas av kvittningsrätten. Skogsstyrelsen föreslår en annan

lösning men förordar i likhet med promemorian en restriktiv linje. Onerösa

förvärv skall alltid medföra kvittningsrätt medan benefika förvärv aldrig skall

medföra kvittningsrätt. LRF avstyrker och kräver en generell kvittningsrätt

mellan inkomst av tjänst och näringsverksamhet. Företagarna, Fastig-

hetsägareförbundet och Jordägareförbundet förordar också i första hand en

generell kvittningsregel. Vid en mer begränsad utvidgning bör dock även benefika

överlåtelser omfattas av kvittningsrätten. Vidare bör kvittning även tillåtas

vid förvärv från make/sambo i samband med separation.

 Skälen för regeringens förslag: Genom 1990 års skattereform upphävdes i princip

möjligheten att kvitta underskott i näringsverksamhet mot tjänsteinkomster. I

stället infördes ett system som innebär att underskott i en förvärvskälla får

dras av vid beräkningen av inkomsten av samma förvärvskälla närmast följande år.

Underskott i förvärvskällan kan rullas framåt utan tidsbegränsning. Det enda

undantaget från regeln om att kvittning inte tillåts mellan förvärvskällor

gäller underskott av aktiv näringsverksamhet avseende litterär, konstnärlig

eller därmed jämförlig verksamhet. Underskott av sådan verksamhet får dras av

från intäkt av tjänst.

 För att underlätta nyföretagande infördes genom lagstiftning hösten 1993 en

möjlighet att kvitta underskott av aktiv näringsverksamhet mot förvärvsinkomst

(prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, SFS 1993:1541). Kvittningsrätten gäller

under en femårsperiod från det att näringsverksamheten har startats. Har

verksamheten övertagits från en närstående gäller en kontinuitetsprincip som

innebär att avdrag endast medges om överlåtaren skulle ha varit berättigad till

avdrag om han själv fortsatt att driva verksamheten.

 I propositionen diskuterades också frågan om kvittningsrättens utformning för

s.k. generationsskiftesfall. Regeringen uttalade förståelse för en ordning som

innebär att även verksamhet som övertas vid generationsskifte borde kunna anses

som nystartad och aviserade att man skulle återkomma till riksdagen med ett

förslag efter det att frågan beretts ytterligare. De nya reglerna angavs kunna

gälla fr.o.m. 1995 års taxering.

 I januari 1994 uppdrog Finansdepartementet åt en särskild utredare

(kammarrättslagmannen Per Anders Lindgren) att lämna förslag till hur en sådan

kvittningsmöjlighet skall utformas.[REDACTED_EFTERNAMN] har redovisat sina förslag i

promemorian Kvittning och generationsskiften.

 Nuvarande regler som finns i 46 1 mom. KL innebär i huvudsak vidare följande.

 Avdrag medges inte om den skattskyldige under en femårsperiod före

verksamhetens påbörjande bedrivit likartad verksamhet. För kommanditdelägare och

vissa delägare i handelsbolag gäller särskilda - inte här aktuella -

begränsningar i kvittningsrätten.

 Den närståendekrets som avses är densamma som används vid bl.a. olika

avgränsningar i fåmansföretag i skattelagstiftningen. Kretsen personer bestäms

genom en hänvisning till punkt 14 av anvisningarna till 32 KL och utgörs

således av föräldrar, far- och morföräldrar, make, avkomling eller avkomlings

make, syskon eller syskons make eller avkomling samt dödsbo vari den

skattskyldige eller någon av nämnda personer är delägare. Till avkomling räknas

också styvbarn och fosterbarn. Frågan om det rör sig om en sådan närstående

skall bedömas med utgångspunkt i den skattskyldiges, dvs. övertagarens släktskap

med överlåtaren. Närståendebedömningen kan alltså utfalla olika beroende på i

vilken riktning en överlåtelse går mellan två släktingar.

 Har en skattskyldig övertagit en förvärvskälla från en sådan släkting som nu

nämnts är hans rätt till kvittning begränsad till det fallet att den tidigare

ägaren till verksamheten skulle haft rätt till avdrag om denne fortsatt att

driva verksamheten. Kvittning kan alltså endast komma i fråga om överlåtaren

påbörjade verksamheten mindre än fem år före överlåtelsen och övertagaren kan

endast utnyttja avdragsrätten under den tid som återstår till dess det gått fem

år räknat från den tidpunkt då överlåtaren startade verksamheten.

 Skälen för att begränsa kvittningsrätten har inte samma giltighet i fråga om

generationsskiften. Att verksamheten övertagits vid ett generationsskifte bör

inte hindra att verksamheten anses nystartad. Enligt regeringens mening är det

önskvärt att rätten till kvittning kan omfatta också dessa fall. Att utvidga

kvittningsrätten genom att tillåta en generell inte tidsbegränsad kvittning är

däremot inte aktuellt.

 En utvidgning av kvittningsrätten bör avse överföringar från en äldre

generation till en yngre. I likhet med promemorieförslaget anser regeringen att

överföringar mellan makar inte bör omfattas.

 Vid en utvidgning av kvittningsrätten i generationsskiftesfallen bör man hålla

i minnet det grundläggande syftet med den införda kvittningsmöjligheten,

nämligen att underlätta nyföretagande. Åtgärden skall fungera som en starthjälp

för verksamheter som kan tänkas utvecklas till livskraftiga företag. Den skall

däremot inte utgöra ett generellt alternativ till huvudregeln om kvittning

framåt i tiden i förvärvskällan.

 Kvittningsrätten i generationsskiftesfallen handlar typiskt sett om

överföringar av verksamheter som har bedrivits under lång tid. För den tidigare

innehavaren skulle möjlighet till kvittning vara utesluten på grund av regeln om

att kvittning endast tillåts under de fem första verksamhetsåren. Det kan synas

mindre förenligt med skattelättnadens huvudsyfte att främja nyföretagande om man

tillåter att en sådan, sedan länge bedriven, verksamhet betraktas som nystartad

när den tas över av en närstående.

 Mot ett sådant synsätt kan dock med fog invändas att den nya lagstiftningen

inte hindrar en utomstående förvärvare från att utnyttja kvittningsmöjligheten

även om han övertagit en redan etablerad verksamhet. Enligt regeringens

uppfattning bör den aspekten tillmätas

 71

betydelse vid avgränsningen av de generationsskiftesfall som skall omfattas av

den utvidgade kvittningsrätten.

 I likhet med promemorieförslaget anser regeringen att barn och barnbarn bör

omfattas av den diskuterade utvidgningen av kvittningsrätten. Styvbarn och

fosterbarn omfattas också.

 Genom hänvisningen till punkt 14 av anvisningarna till 32 KL omfattar inte

närståenderegeln det fallet att en person övertar en verksamhet från ett syskon

till någon av hans föräldrar. En verksamhet som tas över från en morbror/moster

eller farbror/faster betraktas således redan med de införda reglerna som

nystartad vid beräkningen av femårsperioden. Ett annat fall som inte heller

omfattas av begränsningen är överföringar till avkomlings make. Svärföräldrar är

nämligen inte sådana personer som ingår i kretsen av närstående enligt punkt 14

av anvisningarna till 32 KL. Dessa situationer som måste betraktas som

generationsskiften utgör således inget problem i kvittningshänseende eftersom de

inte faller in under den nuvarande närståendebegränsningen. Kvittning i de nu

nämnda fallen medges oavsett om det rör sig om en onerös eller benefik

överlåtelse.

 Som nämnts tidigare ligger det mycket i den kritik mot reglerna för kvittning

som går ut på att de diskriminerar en närstående jämfört med en utomstående

förvärvare. Detta gäller i första hand onerösa överlåtelser. Det ter sig därför

naturligt att låta överföringar av verksamhet till barn och barnbarn som sker

genom köp, byte eller liknande förvärv omfattas av utvidgningen i

kvittningsrätten.

 När det gäller benefika överlåtelser kommer saken i ett annat läge. Då gör sig

den nyssnämnda jämförelsen med den utomstående övertagaren inte gällande på

samma sätt. Det är sannolikt mycket ovanligt med gåvor av det slag det här är

fråga om till obesläktade personer. Väsentligare för ett ställningstagande till

behandlingen av de benefika överlåtelserna är dock den genomgående principen i

skatterätten om kontinuitet i sådana fall. Regeringen anser i likhet med

promemorian att det saknas tillräckligt starka skäl för att göra avsteg från

kontinuitetsprincipen i kvittningssystemet i fråga om benefika överlåtelser.

 Det bör påpekas att bedömningar av om en överlåtelse har onerös eller benefik

karaktär även i nu aktuellt hänseende får göras med ledning av de allmänna

principer som tillämpas i andra skatterättsliga sammanhang. LRF framhåller i

sitt remissvar att det vid generationsskiften ofta utgår betydande vederlag för

att kompensera syskon. LRF påpekar vidare att köpeskillingsstatistik visar att

lantbruksenheter i dag kan säljas under taxeringsvärdet i icke-närståendefall.

LRF hyser farhågor att en sådan försäljning skattemässigt skulle anses som gåva

och hänvisar till den praxis som utvecklats på området, dvs. att överlåtelser

under taxeringsvärdet är att betrakta som gåva. Denna praxis härrör emellertid

från en tid då marknadsvärdet regelmässigt kunde antas överstiga

taxeringsvärdet. En överlåtelse till det lägsta av marknadsvärdet och

taxeringsvärdet torde vara att betrakta som en försäljning i reavinsthänseende

oavsett om en närstående utgör köpare (se t.ex. RSV:s handledning för

beskattning av inkomst och förmögenhet vid 1993 års

taxering, del 1 s. 490 - 491). Den utvidgade kvittningsrätten kommer alltså att

kunna tillämpas vid dessa förvärv.

 Med hänsyn till att det inte är ovanligt att generationsskiften sker genom en

kombination av köp och gåva kan den nyss nämnda ståndpunkten medföra

komplikationer vid tillämpningen av de nya reglerna. I enlighet med

promemorieförslaget förordas att en förutsättning för att en närstående

förvärvare i kvittningshänseende skall få räkna verksamheten som nystartad är

att han förvärvat hela förvärvskällan genom köp. Motivet för detta är att de

skattskyldiga bör få ett klart besked om vad som krävs för att ett

generationsskifte skall medföra att verksamheten skall anses som nystartad i

kvittningshänseende. Med förvärvskällan avses här förvärvskällan sedd ur

förvärvarens synpunkt. Det är således inte nödvändigt att förvärva hela

överlåtarens förvärvskälla såsom vissa remissinstanser synes ha uppfattat

promemorieförslaget. En förutsättning för kvittning är dock att överlåtelsen i

sin helhet sker genom köp, byte eller därmed jämförligt förvärv.

 De krav som lagstiftningen i övrigt uppställer för rätten till kvittning av

underskott av aktiv förvärvskälla mot förvärvsinkomster måste givetvis vara

uppfyllda även i de generationsskiftesfall som enligt förslagen i det föregående

skall omfattas av kvittningsreglerna. En grundförutsättning för att den som

övertagit en verksamhet skall få göra avdrag mot sina tjänsteinkomster är att

verksamheten för honom utgör aktiv näringsverksamhet. För avdragsrätt krävs

också att det inte är fråga om återupptagande av en av honom tidigare bedriven

verksamhet av likartat slag. Där gäller en femårig karenstid. Däremot är

avdragsrätt i princip inte utesluten i t.ex. det fallet att en redan aktiv

jordbrukare köper sin fars jordbruksfastighet. I den situationen kommer dock den

nya verksamheten till följd av den ändrade förvärvskälleindelningen att ingå som

en del i den tidigare etablerade verksamheten och möjligheterna till kvittning

blir därmed beroende av tidpunkten för starten av den redan bedrivna

verksamheten.

 Den utvidgade kvittningsrätten i generationsskiftesfallen bör gälla fr.o.m.

1995 års taxering och alltså tillämpas för inkomståret 1994. Förslaget är

utformat så att det uteslutande går i gynnande riktning för berörda

skattskyldiga. Det finns således inga hinder från retroaktivitetssynpunkt att

låta den utvidgade kvittningsrätten gälla fullt ut vid 1995 års taxering.

 72

8 Vissa förmånsskattefrågor för svensk

FN-personal m.fl.

Regeringens förslag: Förmån av fri kost eller fria hemresor som tillkommer sådan

personal som tjänstgör i väpnad tjänst för fredsbevarande ändamål utomlands

skall inte utgöra skattepliktig intäkt.Skälen för regeringens förslag: Svensk

personal som tjänstgör i FN:s och ESK:s fredsbevarande verksamhet utomlands är

normalt anställda i utlandsstyrkan inom försvarsmakten. Detta innebär att KL:s

regler om bl.a. beskattning av löneförmåner och avdrag för ökade

levnadskostnader blir tillämpliga.

 De fria måltider som den svenska personalen i fredsbevarande verksamhet

utomlands får under sin tjänstgöring är enligt reglerna i KL att anse som

skattepliktig förmån. Värderingen av en måltidsförmån skall enligt reglerna i

punkt 3 av anvisningarna till 42 KL göras enligt schablon. Det schablonmässigt

bestämda värdet kan enligt punkt 4 av anvisningarna till 42 jämkas om det

finns synnerliga skäl.

 Den som tjänstgör utomlands minst tolv månader i utlandsstyrkan har enligt

nuvarande villkor i vissa fall rätt till en fri hemresa under

tjänstgöringsperioden. Om arbetsgivaren tillhandahållit hemresan, skall värdet

av denna tas upp som förmån. Mottagaren medges enligt punkt 3 b av anvisningarna

till 33 KL avdrag vid inkomsttaxeringen endast för den del av kostnaderna som

belöper på resa inom Sverige.

 Den som tjänstgör i väpnad tjänst för fredsbevarande ändamål utomlands, främst

då FN-soldater, lever under den tid utlandstjänstgöringen varar ofta under

fältmässiga förhållanden som kan vara mycket speciella och inte sällan

primitiva. I många fall torde detta medföra att det finns förutsättningar att

kraftigt jämka förmånsvärdet av den fria kost som tillhandahålls. Med hänsyn

härtill och av förenklingsskäl är det därför enligt vår mening rimligt att

förmån i form av fria måltider som utgår under tjänstgöringen inte ska behövas

tas upp till beskattning. Det kan i sammanhanget dock påpekas att även om

kostförmån inte skall tas upp till beskattning påverkar förmånen det belopp med

vilket avdrag för ökade levnadskostnader kan medges på så sätt att avdraget

reduceras med hänsyn till tillhandahållen förmån.

 Skälen för att avdrag för s.k. hemresor enligt nuvarande regler inte medges för

den del av resan som sker utomlands torde främst vara kontrollproblem och risk

för missbruk. Dessa skäl har inte giltighet för de hemresor som staten

tillhandahåller den ifrågavarande per-

sonalkategorin. Förmån av sådana hemresor bör därför kunna undantas från

beskattning i sin helhet.

 73

 De som bör omfattas av de föreslagna ändringarna är sådan personal som omfattas

av lagen (1992:1153) om väpnad styrka för tjänstgöring utomlands.

 Förslaget föranleder ett nytt stycke i punkt 6 av anvisningarna till 32 KL.

9 Inskränkt skattskyldighet för regionala

utvecklingsbolag och Teknikbrostiftelserna

Regeringens förslag: De länsvisa regionala utvecklingsbolag som ersätter nu

skattebefriade stiftelser, utvecklingsbolagens moderbolag samt sju stiftelser

för samverkan mellan näringsliv och universitet resp. högskola befrias från

skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av näringsverksamhet som hänför

sig till fastighetsinnehav. Befrielsen gäller även förmögenhetsskatt vid 1995

års taxering.

 Skälen för regeringens beslut: Vissa stiftelser och andra juridiska personer

har ansetts bedriva en så höggradigt allmännyttig verksamhet att deras

skattskyldighet har inskränkts (7 4 mom. SIL, den s.k. katalogen). Enligt 6

1 mom. den upphävda lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt - som

tillämpas övergångsvis t.o.m. år 1994 - är sådana rättssubjekt också befriade

från förmögenhetsskatt.

 De regionala utvecklingsfonderna är inskränkt skattskyldiga enligt uppräkningen

i 7 4 mom. SIL. De inrättades i slutet av 1970-talet och ersatte de dåvarande

företagarföreningarna. Utvecklingsfonderna ger ekonomiskt stöd och rådgivning

till små och medelstora företag. Det finns en utvecklingsfond i varje län.

Riksdagen beslöt i december 1993 att de regionala utvecklingsfondernas

verksamhet i huvudsak skall tas över av regionala utvecklingsaktiebolag (prop.

1993/94:40, bet. 1993/94:NU11, rskr. 1993/94:80). Staten skall via ett moder-

bolag äga majoriteten av aktierna och samordna verksamheten i de regionala

utvecklingsbolagen. Moderbolaget har getts firman Almi Företagspartner AB. Det

samlade aktiekapitalet i de regionala bolagen beräknas uppgå till ca 100

miljoner kronor.

 Enligt regeringens mening bör den ändrade verksamhetsformen inte föranleda en

ändring i beskattningen av verksamheten. Detta angavs också i regeringsförslaget

om ny verksamhetsform (prop. 1993/94:40 s. 20 f.). Såväl moderbolaget som de

regionala dotterbolagen bör därför tas in i den s.k. katalogen.

 Enligt förslag i propositionen om forskning för kunskap och framsteg har

riksdagen bemyndigat regeringen att inrätta stiftelser för samverkan mellan

näringsliv och universitet resp. högskola (prop. 1992/93:170 avsnitt 12, bet.

1992/93:NU30, rskr. 1992/93:399). Regeringen bemyndigades också att tillföra

stiftelserna ett sammanlagt kapital om högst 1 miljard kronor i form av noterade

aktier som staten äger eller i form av likvida medel som staten får vid

försäljningar av statliga företag. Stiftelsernas firmor består av av orden

"Stiftelsen samverkan universitet/högskola och näringsliv i" med tillägg för

namnet på den ort där stiftelsen har sitt säte. Sju sådana stiftelser har

bildats med säte i Luleå,Umeå, Uppsala, Stockholm, Linköping, Göteborg resp.
[REDACTED_EFTERNAMN]. Stiftel-serna kallas i dagligt tal Teknikbrostiftelserna. Stiftelsernas

styrelser förordnas av regeringen.

 Stiftelserna är statens näringspolitiska organ för att främja samverkan mellan

näringsliv och universitet resp. högskola. Enligt regeringens mening bör

stiftelserna därför vara inskränkt skattskyldiga.

 Regeringens förslag föranleder ändringar i 7 4 mom. SIL.

10 Övergångsreglering för investmentföretag

Regeringens förslag: En övergångsregel till den nya ägarbeskattningen införs för

investmentföretag. Regeln syftar till att äldre beskattade vinstmedel från tiden

före 1990 års skattereform inte skall beskattas ytterligare en gång om de delas

ut efter årsskiftet 1993/94.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Någon erinran mot förslaget har inte lämnats.

 Skälen för regeringens förslag: De nyligen beslutade reglerna för

investmentföretag innebär att skattefrihet alltjämt skall gälla för reavinster

på svenska och utländska aktier. I det nya systemet har en spärr byggts in för

att förhindra att investmentföretagen delar ut sådana obeskattade reavinster.

Spärren syftar till att utdelning av obeskattade reavinster skall leda till

avskattning i investmentföretaget.

 Spärren har utformats så att ett gränsbelopp bestäms för investmentföretaget.

Gränsbeloppet utgörs av skattepliktiga intäkter i företaget med avdrag för

kostnader och årets beräknade skatt och med tillägg för mottagna skattefria

utdelningsinkomster. Om beslutad utdelning överstiger detta gränsbelopp skall

40 % av det överskjutande beloppet tas upp till beskattning i bolaget. Under-

stiger beslutad utdelning gränsbeloppet får resterande utdelningsutrymme sparas

till närmast följande beskattningsår.

 Undantaget från reavinstbeskattning för investmentföretagen infördes genom 1990

års skattereform. Dessförinnan kunde dessa företag fondera 20 % av mottagen

utdelning utan skattekonsekvenser.

 I förslaget till ny ägarbeskattning aviserade regeringen ett behov av

övergångsreglering för beskattade reavinster och andra beskattade vinstmedel

från tiden före skattereformen vid tillämpning av reglerna för gränsbeloppet

(prop. 1993/94:50 s. 194). Utan en sådan reglering skulle nämligen redan

beskattade vinster bli beskattade ytterligare en gång om de delas ut.

 I den skrivelse regeringen därefter lämnat till riksdagen anges att det bör

övervägas om reglerna för gränsbeloppet kan kompletteras så att hänsyn tas till

redan beskattade reavinster från tiden före 1990 års skattereform (skr.

1993/94:132 s. 7).

 Det kan konstateras att beskattade vinstmedel från tiden före skattereformen

inte kan identifieras på annat sätt än som ingående i bolagets redovisade egna

kapital vid utgången av det sista räkenskapsår som taxerades enligt de

skatteregler som gällde före reformen.

 Endast den del av eget kapital enligt fastställd balansräkning för det aktuella

året som överstiger tillskjutet kapital bör höja gränsbeloppet. Det är endast

moderbolagets eget kapital som bör beaktas och inte kapitalet enligt

koncernredovisningen. Den utdelning som beslutats för det aktuella

räkenskapsåret bör också dras från det egna kapitalet. Eget kapital bör dessutom

reduceras med utdelning av obeskattade reavinster som är hänförliga till de

räkenskapsår för vilka företaget beskattats enligt 1990 års reformerade

skattesystem. Utbetalningar till aktieägarna vid nedsättning av aktiekapitalet

eller reservfonden bör också dras ifrån.

 De föreslagna övergångsbestämmelserna kan inte föranleda ett lägre gränsbelopp

än vad som följer av de nyligen beslutade reglerna.

 Med den föreslagna lösningen och med beaktande av de beskattningsregler som

beslutades för investmentföretag hösten 1993 torde någon ytterligare

begränsningsregel inte behövas för utdelning av obeskattade reavinster.

11 Diverse inkomst- och företagsskattefrågor

11.1 Spärregler mot förlustutjämning

Regeringens förslag: Spärreglerna skall gälla även vid utländska företags

förvärv av förlustföretag. Fusioner mellan ekonomiska föreningar undantas från

reglernas tillämpning. Fusioner mellan sparbanker skall inte omfattas av

beloppsspärren.

Skälen för regeringens förslag:

Utländska bolags förvärv av förlustföretag m.m.

I lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet (AUL) finns

regler som begränsar ett förlustföretags rätt till avdrag för gammalt underskott

efter en ägarförändring. En ägarförändring inträder om ett företag (den nya

ägaren) får bestämmande inflytande över ett förlustföretag (4 första stycket).

En ägarförändring inträder vidare om ett förlustföretag eller ett moderbolag

till ett sådant företag får bestämmande inflytande över ett annat företag (andra

stycket). Ett företag skall anses ha bestämmande inflytande över ett annat

företag om det senare företaget är dotterbolag till det senare enligt ABL eller

vissa andra associationsrättsliga lagar (4 tredje stycket). Endast ett svenskt

aktiebolag anses kunna vara moderbolag enligt ABL. Det skulle kunna hävdas att

spärrsituationerna i första och andra styckena inte är tillämpliga om ett

utländskt bolag förvärvar ett svenskt förlustföretag. En sådan tolkning strider

mot syftet med bestämmelserna. I 3 AUL anges också att med företag avses bl.a.

utländskt bolag. Avsikten är givetvis att även utländska bolags förvärv av

svenska förlustföretag omfattas. Bestämmelsen i 4 tredje stycket bör

förtydligas så att det uttryckligen framgår att en ägarförändring anses ha skett

även om ett utländskt bolag fått bestämmande inflytande över ett annat företag.

Fusioner mellan ekonomiska föreningar m.m.

Enligt 12 första stycket AUL skall vid bl.a. sådan fusion som anges i 2 4

mom. SIL överlåtande och övertagande företag anses som ett och samma företag.

Det övertagande företaget får således ta över det överlåtande företagets gamla

underskott. Detta gäller även fusioner mellan ekonomiska föreningar under

förutsättning att de är att anse som kooperativa enligt 2 8 mom. SIL.

Särskilda regler avser att förhindra att den s.k. beloppsspärren och koncern-

bidragsspärren kringgås genom fusion.

 Beloppsspärren innebär att avdrag efter en ägarförändring endast medges till

den del ett gammalt underskott inte överstiger 200 % av den nye ägarens utgift

för förvärvet. Beloppsspärren gäller även vid sådan fusion som anges i 12 kap. 1

och 3 lagen om ekonomiska föreningar (FL), 11 kap. 1 och 3

bankaktiebolagslagen och 7 kap. 1 och 2 sparbankslagen (7 femte stycket).

Avdragsbegränsningen skall därvid beräknas med utgångspunkt från

fusionsvederlaget.

 Vid fusion mellan ekonomiska föreningar utgår dock inget fusionsvederlag.

Istället blir medlemmarna i den överlåtande föreningen medlemmar i den

övertagande föreningen. Vid fusioner mellan sparbanker förekommer det inte

heller något fusionsvederlag. En sparbank liknar en stiftelse på så sätt att den

inte har några ägare. Dess ändamål skall vara att främja sparande genom att

driva bankverksamhet utan rätt för dess stiftare eller andra att få del av den

vinst som kan uppkomma. En fusion mellan sparbanker innebär således inte någon

ägarförändring.

 Av det anförda framgår att beloppsspärren inte går att tillämpa vid fusioner

mellan ekonomiska föreningar resp. sparbanker. Härtill kommer att det knappast

finns något behov av en beloppsspärr vid sådana fusioner.

 Koncernbidragsspärren innebär att förlustföretagets gamla underskott inte får

kvittas mot koncernbidrag från den nya ägaren under en femårsperiod (8 ). För

att hindra kringgåenden genom fusion finns särskilda regler (fusionsspärren).

Det övertagande företaget har rätt till avdrag för gammalt underskott först vid

taxeringen det sjätte beskattningsåret efter det beskattningsår fusionen skedde

(12 andra stycket). Detta gäller inte för det fall de fusionerade företagen

ingick i samma koncern före fusionen (12 tredje stycket). Ingick de i samma

koncern och var koncernbidragsspärren tillämplig har det övertagande företaget

rätt till avdrag för gammalt underskott först vid den taxering då

koncernbidragsspärren skulle ha upphört att gälla.

 En kooperativ ekonomisk förening torde inte fusioneras med en annan sådan

förening i syfte att kunna kvitta bort gamla underskott. Härtill kommer att

spärren försvårar den pågående utvecklingen med sammanslagning av konsument- och

producentföreningar till större enheter. Fusionsspärren bör därför ändras så att

den inte gäller vid fusioner enligt 12 kap. 1 och 3 FL. Spärren skall

givetvis vara tillämplig för det fall en förening fusioneras med ett aktiebolag

enligt 12 kap. 8 FL.

 Det anförda föranleder ändringar i 4, 7 och 12 AUL. Vidare bör en felaktig

hänvisning rättas i 2 AUL.

11.2 Övergångsregler för handelsbolagsbeskattade dödsbon

Regeringens förslag: Underskott som inte utnyttjas och som är hänförligt till

dödsbo för vilket bestämmelserna om handelsbolag tillämpas vid 1994 års taxering

får utnyttjas av dödsboet vid påföljande taxering.

 Skälen för regeringens förslag: Genom lagstiftning hösten 1993 (prop.

1993/94:50, bet. 1993/94:SkU10, SFS 1993:1541 och 1993:1543) ändrades reglerna

för dödsbon som beskattats som handelsbolag. De nya bestämmelserna innebär att

fr.o.m. 1995 års taxering skall bestämmelserna om handelsbolag inte tillämpas på

äldre dödsbon. Även äldre ditintills delägarbeskattade dödsbon blir fr.o.m.

denna taxering egna skattesubjekt och statlig inkomstskatt på förvärvsinkomst

tas ut på hela den beskattningsbara förvärvsinkomsten. Om det på delägarna

belöper ett underskott vid 1994 års taxering medför den nya regleringen att

underskottet inte förs vidare till dödsboet utan att avdrag i stället får ske

som om förvärvskällan hade upphört, 3 13 mom. första stycket SIL, s.k.

kvoterat slutavdrag. Enligt denna bestämmelse får avdrag för underskottet ske

enligt vad som gäller för reaförlust vid närmast följande taxering eller, om den

skattskyldige yrkar det, denna och de två närmast därefter följande

taxeringarna. Detta innebär att 70 % av underskottet är avdragsgillt om

delägaren har några inkomster, annars förloras möjligheten att utnyttja

underskottet definitivt.

 För att undvika att den nya regleringen medför förlust av underskottsavdrag bör

en ny övergångsregel till lagen om avdrag för underskott av näringsverksamhet

införas. Regeln innebär att ett underskott som inte utnyttjas av delägarna i ett

handelsbolagsbeskattat dödsbo vid 1994 års taxering får utnyttjas av dödsboet

vid 1995 års taxering eller i undantagsfall vid 1996 års taxering.

 Övergångsregeln bör utformas så att summan av delägarnas underskott av

förvärvskälla hänförlig till det handelsbolagsbeskattade dödsboet bör få

utnyttjas av dödsboet vid 1995 års taxering, eller om dödsboet inte taxeras då,

vid 1996 års taxering i den mån en dödsbodelägare inte yrkar avdrag enligt 3

13 mom. SIL.

11.3 Kvoterat slutavdrag i handelsbolag

Regeringens förslag: För delägare i handelsbolag som har varit berättigade till

kvoterat slutavdrag enligt 3 13 mom. SIL i dess lydelse t.o.m. 1994 års

taxering gäller denna äldre lydelse t.o.m. 1997 års taxering om verksamheten

avslutats under ett beskattningsår som taxeras 1994 eller tidigare.

 Skälen för regeringens förslag: T.o.m. 1994 års taxering har en delägare i ett

handelsbolag varit berättigad till s.k. kvoterat slutavdrag enligt 3 13 mom.

SIL. Detta innebar att om verksamheten i ett handelsbolag avslutades och det

uppkom underskott i förvärvskällan vid taxeringen detta år fick avdrag för

underskottet ske enligt vad som gäller för reaförlust vid närmast följande

taxering. Om den skattskyldige yrkar det får avdrag ske vid nämnda taxering och

de därpå följande två taxeringarna. Genom lagstiftning hösten 1993 (prop.

1993/94:50, bet. 1993/94:SkU11, SFS 1993:1543) ändrades reglerna för s.k.

kvoterat slutavdrag för verksamhet i handelsbolag. Ändringen är en konsekvens av

att indelningen i förvärvskällor i princip avskaffas inom ett och samma

handelsbolag. För att delägare i handelsbolag som avslutat sin verksamhet under

1991, 1992 eller 1993 och yrkat att avdrag för underskott skall fördelas på tre

år skall ha bibehållen rätt att utnyttja avdragen bör en övergångsregel om detta

införas som en ny punkt 15 till övergångsbestämmelserna till ändringen i SIL.

 74

11.4 Utdelning på oregistrerade andelar i värdepappersfond

Regeringens förslag: Om utdelning på andel i värdepappersfond inte betalas ut på

grund av att andelsägaren inte registrerats skall kupongskatt inte innehållas

innan utbetalning sker.

 Fristen för återbetalning från staten av för mycket inbetald kupongskatt

förlängs i vissa fall då förlängd preskriptionstid övergångsvis gäller för

utdelningskupong till fondandelsbevis.

 Fondbolagens Förenings förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Förslaget har tillstyrkts.

 Skälen för mitt förslag: Ägarna i en värdepappersfond skall vara registrerade

hos ett fondbolag. Registreringskravet gäller sedan år 1991. Dessförinnan kunde

fondbolagen välja mellan att ge ut fondandelsbevis och att föra register över

andelsägarna. Enligt den ursprungliga övergångsregleringen till de nya

bestämmelserna för värdepappersfonder skulle fondbolag som tidigare utfärdat

fondandelsbevis senast vid årsskiftet 1992/93 ha registrerat samtliga

innehavare. Denna tidpunkt har senare flyttats fram till den 31 december i år på

grund av de svårigheter fondbolagen mött i arbetet med att nå okända innehavare

av andelsbevis.

 Ett inte obetydligt antal ägare till fondandelar som innehafts genom

andelsbevis är alltjämt oregistrerade och således okända.

 Fondbolagens Förening har föreslagit ändrade bestämmelser i fråga om såväl

preskription som inbetalning av skatt för dessa oregistrerade andelar i en

framställning som kom in till Finansdepartementet i september 1992 (dnr

4279/92). Skrivelsen har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna

finns i bilaga 1. Skrivelsen och en sammanställning över remissyttrandena har

fogats till proposition om ändringar i lagstiftningen för värdepappersfonder,

Allmänna pensionsfonden m.m. (prop. 1992/93:206, bil. 3 resp. 4). Efter denna

proposition återstår endast att behandla frågan i framställningen om

kupongskatt.

 Kupongskatt skall betalas för utdelning på svenska fondandelar av den som inte

är bosatt här i landet. Skatten skall innehållas och betalas in till staten

senast fyra månader efter utdelningstillfället även när utdelningen inte kan

betalas ut på grund av att det inte är känt vem som är andelsägare. Dessa okända

ägare har självfallet i det absolut övervägande antalet fall skatterättslig

hemvist i Sverige. När utdelning sedermera lyfts och det visar sig att

mottagaren har skatterättslig hemvist i Sverige och således inte var skyldig att

betala kupongskatt får förvaringsinstitutet ansöka om återbetalning av skatten.

Enligt kupongskattelagen (1970:624) återbetalas dock inte skatt på utdelning som

varit tillgänglig för lyftning tidigare än fem år före det kalenderår då

utredning om återbetalning överlämnades till beskattningsmyndigheten.

 Preskriptionstiden för andelsägarens fordran på utdelning med stöd av

andelsbevis var under en period tio år. Nyligen återinfördes dock den tidigare

gällande treåriga preskriptionstiden (jfr prop. 1992/93:206 s. 26 f.). Även med

denna ändring gäller dock en preskriptionstid i vissa övergångsfall som är

längre än den femåriga fristen för återbetalning av skatt.

 Eftersom de oregistrerade fondandelsägarna normalt är bosatta i Sverige eller

är svenska dödsbon är det opraktiskt med nuvarande ordning som regelmässigt

medför kupongskattebetalning för utdelning på sådana andelar.

 Om utdelningen på en fondandel inte betalas ut på grund av att ägaren är okänd

bör innehållandet av kupongskatt anstå till dess utdelningen kan betalas ut. När

utbetalningen sedan sker registreras ägaren och det kan avgöras om han är

skattskyldig till kupongskatt. Jämte bestämmelser av denna innebörd bör den

femåriga fristen för återbetalning av kupongskatt förlängas för de fall

preskriptionstiden är längre. Sistnämnda regel har karaktär av

övergångsbestämmelse eftersom preskriptionstiden numera har förkortats till tre

år.

 Förslaget föranleder ändringar i 12 kupongskattelagen samt en ny bestämmelse,

9 a , i samma lag.

11.5 Utskiftning vid likvidation

Regeringens förslag: En aktie e.d. skall anses avyttrad redan när det företag

som gett ut den träder i likvidation.

 Skälen för regeringens förslag: Utskiftning från aktiebolag i samband med

likvidation behandlades tidigare som utdelning. Hänsyn till tillskjuten

kapitalinsats togs först när bolaget upphörde att existera. Aktien i det

likviderade bolaget ansågs då avyttrad utan vederlag och aktieägaren fick avdrag

med ett belopp motsvarande aktiernas anskaffningspris.

 I och med införandet av enkelbeskattning av bolagsinkomster ändrades systemet

så att likvidation e.d. helt behandlas inom reavinstsystemet (jfr prop.

1993/94:50 s. 197 f.). Det innebär att aktien anses avyttrad mot ett vederlag

som motsvaras av utskiftat belopp. En vinst vid likvidation är undantagen från

skatteplikt under förutsättning att vinsten inte skall behandlas enligt be-

stämmelserna i 3 12 mom. SIL.

 Bolaget anses upplöst när likvidatorerna har framlagt slutredovisning. Vid

denna tidpunkt har utskiftning redan företagits. För att säkerställa att

utskiftade belopp behandlas som vederlag vid avyttringen bör bestämmelsen ändras

så att avyttring anses föreligga redan när beslut fattas om att bolaget skall

träda i likvidation.

 Den föreslagna ändringen bör gälla även vid likvidation av ekonomiska

föreningar.

 Bestämmelsen om ändrad tidpunkt för avyttring bör tas in i 24 2 mom. SIL.

 75

11.6 Vissa lagtekniska justeringar m.m.

Regeringen föreslår dessutom - utöver redaktionella ändringar - ett antal

justeringar som enbart kommenteras i specialmotiveringen. Det gäller 2 10

mom. SIL, punkt 8 av övergångsbestämmelserna till lagen (1993:1543) om ändring i

SIL, 9, 11 och 13 lagen (1990:663) om ersättningsfonder samt 2 och 4 lagen

(1993:1538) om periodiseringsfonder. I specialmotiveringen till 11 lagen om

beskattning av vinstutdelning som lämnas under år 1994 kommenteras också

regeringens förslag att upphäva punkt 8 av övergångsbestämmelserna till

ändringslagen 1993:1544 till SIL. Vidare föreslås en förlängning av övergångs-

bestämmelsen till den ändring i lagervärderingsreglerna som gäller fr.o.m. 1992

års taxering.

12 Miljöklassindelningen av oljeprodukter

Regeringens förslag: Miljödifferentieringen av den allmänna energiskatten

överförs till en motsvarande differentiering av dieseloljeskatten.

 Skälen för regeringens förslag: För att öka användningen av miljövänliga

drivmedel differentierades den allmänna energiskatten på oljeprodukter i tre

miljöklasser den 1 januari 1991. Redan i Miljöavgiftsutredningens förslag och

sedan även i den därpå följande propositionen (prop 1989/90:111) betonades att

förbättrad bränslekvalitet var särskilt angelägen för oljor som används för

fordonsdrift. Vid denna tidpunkt fanns ingen möjlighet att skilja på olja för

fordonsdrift och olja för uppvärmningsändamål. Differentieringen kom därför att

omfatta såväl fordonsbränsle som uppvärmningsolja.

 Genom införandet av dieseloljeskatten och åtföljande märkningssystem den

1 oktober 1993 görs numera skillnad på olja för uppvärmning och olja för

fordonsdrift. Möjlighet finns därmed att begränsa miljöklassindelningen till de

oljor som används för drift av personbilar, lastbilar och bussar.

 Den totala årsförbrukningen av lätta oljor uppgår till cirka 6 miljoner

kubikmeter, varav hälften används som eldningsolja och hälften som dieselolja

för fordonsdrift. Av dieseloljan förbrukas omkring 1,85 miljoner kubikmeter som

drivmedel till personbilar, lastbilar och bussar och beskattas således med

dieseloljeskatt. Av återstående del av dieseloljan används en del inom industrin

för transporter inom arbetsstället och omfattas då inte av vare sig allmän

energiskatt eller dieseloljeskatt.

 De miljömässiga fördelarna med att använda miljöklass 1- och 2-olja som

eldningsolja är begränsade. Förbränningen är betydligt mer jämn och fullständig

i en värmepanna än i en dieselmotor. Med hänsyn härtill kan det ifrågasättas om

det är en kostnadseffektiv miljöstyrning att genom beskattningen öka

användningen av oljor som tillhör miljöklass 1 och 2 inom uppvärmningsområdet.

Statens naturvårdsverk har i remissyttrande inte motsatt sig att miljödifferen-

tieringen överförs till dieseloljeskatten, eftersom miljöklass 1- och 2-oljorna

är avsedda för användning i motorfordon. Verket anser det angeläget att

användningen av de bästa oljorna ökar ytterligare vad gäller vägfordon och

arbetsmaskiner. Det finns enligt verket inga undersökningar som styrker en

positiv effekt på utsläppen från villapannor på motsvarande sätt som för

dieselmotorer. För närvarande utgörs ungefär 80 % av fordonsoljan av miljöklass

1- och 2-oljor, medan cirka 40 % av eldningsoljan tillhör miljöklass 2. Någon

nämnvärd försäljning av miljöklass 1-olja sker för närvarande inte för

uppvärmningsändamål. Det är endast omkring hälften av den del av råoljan som man

tidigare framställde miljöklass 3-olja av som kan användas för tillverkning av

de renare oljorna. Den återstående delen exporteras till den del det inte finns

användning för miljöklass 3-oljorna inom Sverige. Denna olja förbrukas sedan i

våra grannländer. Den årliga kostnaden för skatterabatten av miljöklass 1- och

2-oljor är med nuvarande fördelning på de olika oljekvaliteterna 1 080 miljoner

kronor, varav 320 miljoner kronor avser uppvärmning. En överflyttning av

miljöklasserna till dieseloljeskatten skulle för närvarande innebära att

kostnaden för skatterabatten minskar med 580 miljoner kronor per år. Skulle

samtliga lätta oljor tillhöra miljöklass 1 uppgår skatterabatten till 3 070

miljoner kronor med befintligt system. Med den föreslagna omläggningen skulle

skatterabatten begränsas till 1 030 miljoner kronor. Enligt uppgifter från

oljebranschen torde inte överflyttningen påverka konsumentpriset på

eldningsolja.

 Övervägande skäl talar för att skattesubventionerna endast skall omfatta det

bränsle som används i personbilar, lastbilar och bussar. Detta kan åstadkommas

genom att miljödifferentieringen överförs från den allmänna energiskatten till

dieseloljeskatten. Den totala punktskattebelastningen på oljeprodukter, som

används för drift av personbilar, lastbilar och bussar, bestående av allmän

energiskatt, koldioxidskatt och dieseloljeskatt, bör inte ändras. De föreslagna

skattesatserna har angivits från denna utgångspunkt. Den beloppsmässiga

skillnaden mellan de olika miljöklasserna bör således bestå.

 En fördel ur administrativ synpunkt av att flytta över miljöklassindelningen

från den allmänna energiskatten till dieseloljeskatten är att endast en

energiskattesats behöver tillämpas vid behandling av ansökningar om

återbetalning och kompensation vid industriell tillverkning och för

växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling.

 Vid överflyttning av skattedifferentieringen från den allmänna energiskatten

till dieseloljeskatten kan först konstateras att den olja som förbrukas inom

industrin för transporter inom arbetsstället anses tillhöra hjälpverksamhet till

industriell verksamhet i tillverkningsprocessen och omfattas därför inte av

nuvarande miljöklassindelning. Miljöstyrningen påverkas således inte av

överflyttningen. Miljöstyrningen kan dock upphöra vad gäller de oljeprodukter

som används för drift av motorredskap, traktorer m.m. eftersom denna

bränsleanvändning för närvarande inte belastas med dieseloljeskatt. Vid ett

eventuellt EU-medlemskap krävs en översyn av det dieseloljeskattepliktiga

området. Nuvarande generella skattebefrielse för trafiktraktorer, motorredskap

m.m. är inte i överensstämmelse med EG:s bestämmelser. Inom Energi-

skatteutredningen (Fi 1992:15) pågår arbete med en teknisk anpassning av

energibeskattningen som behövs vid ett eventuellt svenskt EU-medlemskap. Även om

överflyttningen just nu kan ha vissa negativa effekter överväger emellertid

fördelarna med att kunna koncentrera miljöstyrningen med hjälp av skatten på

oljeområdet till de bränslen som används för drift av personbilar, lastbilar och

bussar. Med beaktande av en eventuell utvidgning av det dieseloljeskattepliktiga

området får det övervägas hur miljöstyrningen kan upprätthållas för bränsle till

sådana fordon som inte skall omfattas av dieseloljeskatt. För de oljor som

används för uppvärmning innebär överflyttningen av miljöklassindelningen till

dieseloljeskatten enbart en anpassning till vad som gäller inom EU.

 Förslaget föranleder ändringar i lagen (1957:262) om allmän energiskatt och

lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter.

13 Budgeteffekter

Bedömningen av budgeteffekterna för den konsoliderade offentliga sektorn utgör i

tillämpliga delar en uppdatering i förhållande till departementspromemorian

Beskattning av utdelning och fåmansföretag (Ds 1994:26). Tillkommande faktorer

är åtgärder för enskilda näringsidkare, lättnader i förmånsbeskattningen för

svensk FN-personal och miljöklassning av oljeprodukter. Åtgärder som inte

påverkar de offentliga budgetarna berörs endast i liten omfattning.

 De nya bestämmelserna medför visst merarbete för skatteförvaltningen. Detta

arbete är till största delen av övergångskaraktär. Regeringen gör, med beaktande

bl.a. av de resurstillskott till skatteförvaltningen budgetåret 1994/95 som

riksdagen har beslutat om, bedömningen att kostnaderna för att genomföra

förslagen inte är större än att de ryms inom givna resursramar.

13.1 Beskattning av utdelning som lämnas under år 1994

De begränsningar som med den föreslagna lagstiftningen läggs på aktiebolagens

möjligheter att ändra sitt utdelningsbeteende i förhållande till tidigare år är

så omfattande att någon statsfinansiell effekt inte uppkommer.

13.2 Beskattning av ägare i fåmansföretag

13.2.1 Alternativregeln

Ändringen av alternativregeln innebär en begränsning av underlaget för

schablonavkastning. Hur stort underlaget för schablonavkastning är under

gällande regler, och hur mycket underlaget begränsas genom den föreslagna

förändringen av alternativregeln är mycket svårt att bedöma.

 En indikation på vilka effekter begränsningen medför är att för varje miljard

underlaget minskar uppkommer en positiv effekt för det offentliga på 60 mkr.

 För vissa branscher har beräkningen av underlaget enligt gällande

alternativregel varit mycket generös.

 En uppskattning av den föreslagna ändringens innebörd enbart för

uppdragsverksamhet (SNI 8[1]) ger en begränsning på 2,9 mdkr. Skärpningen har

dock inte samma omfattning i alla branscher.

 Sammantaget torde en uppskattning av begränsningen av underlaget för

kapitalavkastning för alla berörda företag på i storleksordningen 5 mdkr. inte

vara orealistisk. Detta innebär en budgetförstärkning för den konsoliderade

offentliga sektorn på 300 mkr.

13.2.2 Lönesummeregeln

Vid en bedömning av kostnaderna för lönesummeregeln är en uppdelning i

tjänsteproducerande och varuproducerande sektorer av intresse eftersom

lönesummeregeln endast kan kombineras med huvudregeln för beräkning av

underlaget för kapitalavkastning. I den varuproducerande sektorn är det rimligt

att anta att alternativregeln föredras av företagen, åtminstone på kort sikt,

eftersom denna sektor genomgående är mera kapitalintensiv än den tjänsteprodu-

cerande. Beräkningarna begränsas därför till de tjänsteproducerande näringarna,

(SNI 6-9).

 Baserat på uppgifter om löner och lön till ägare från SCB:s finansstatistik

över icke-finansiella bolag kan uppskattas hur olika företag skulle kunna

utnyttja lönesummeregeln. I beräkningarna har tagits hänsyn till olika

begränsningar, dels att ägaren måste ta ut minst 150 % av lönen till den högst

betalda anställda, dels att den del av kapitalavkastningen som baseras på

lönesumman inte får överstiga det egna löneuttaget.

 Vid en statslåneränta på 7,5 % erhålls en klyvningsränta på 12,5 %, vilket ger

ett tillskott till det belopp som får beskattas i kapital på 1,25 % av

lönesumman över 10 basbelopp. Detta beloppet får antingen delas ut

enkelbeskattat, eller tas ut som reavinst.

 **Fotnot**

 [1]

 Svensk standard för

 näringsgrensindelning, 1969

 års standard.

 76

 Med ovan angivna förutsättningar kan den varaktiga budgeteffekten av en modell

där 10 % av den del av lönesumman som överstiger 10 basbelopp läggs till

underlaget för kapitalavkastning beräknas uppgå till 155 mkr.

13.3 Beskattning av enskilda näringsidkare och handelsbolag

13.3.1 Räntefördelning

Höjd klyvningsränta

Bedömningen av kostnaderna för en höjning av klyvningsräntan för enskilda

näringsidkare bygger på de beräkningar som gjordes vid införandet av systemet i

prop. 1993/94:50 (s. 303 f.).

 För inkomståret 1994 kan enskilda näringsidkares inkomst av näringsverksamhet

före egenavgifter och dispositioner (= justerat resultat) beräknas uppgå till ca

30 mdkr. Det sammanlagda uttaget av egenavgifter och inkomstskatter vid

oförändrade regler kan beräknas uppgå till 12,57 mdkr. Disponibel inkomst för

privat bruk uppgår till 16,23 mdkr.

 Kostnaderna för en höjning av klyvningsräntan beräknas under antagande om att

samma nivå på disponibel inkomst uppnås. Därmed innebär en höjning av

klyvningsräntan att en högre andel av näringsidkarnas inkomster kommer att

beskattas i kapital jämfört med vid gällande regler.

 Baserat på uppgifter från 1992 års taxering kan underlaget för positiv

räntefördelning uppskattas till ca 60,8 mdkr. Den höjda klyvningsräntan medger

ett tillkommande uttag som kapitalinkomst på 1,22 mdkr vid en statslåneränta på

7,5 %. Vid en kapitalskattesats på 30 % ökar skatten på kapitalinkomster med

0,36 mdkr. Kapitalinkomstens bidrag till disponibel inkomst stiger därmed med

0,86 mdkr.

 Efter uttag som kapitalinkomst återstår 1,22 mdkr mindre före avsättning till

periodiseringsfond, ökning av expansionsmedel och före beskattning som inkomst

av näringsverksamhet.

 Med restriktionen att uttagen för privat bruk efter skatt skall vara

oförändrade definieras ett krav på uttag av inkomst av näringsverksamhet som

efter skatter och avgifter skall ge 0,86 mdkr mindre än tidigare. Därmed sjunker

uttaget av skatter och avgifter på inkomsten med sammanlagt 0,72 mdkr. Detta ger

ett extra utrymme för avsättning till periodiseringsfond eller ökning av

expansionsmedel på 0,36 mdkr.

 Vid de föreslagna reglerna uppgår det sammanlagda skatte- och avgiftsuttaget

till 0,36 mdkr mindre än tidigare (0,36 - 0,72). Korrigerat för bortfall av

förmåner ger höjningen av klyvningsräntan ett kortsiktigt skattebortfall på 0,31

mdkr. Den varaktiga kostnaden uppgår till 0,32 mdkr.

 77

Frivillig positiv räntefördelning

Att räntefördelningen blir frivillig torde inte ge några budgeteffekter jämfört

med gällande regler. Detta orsakas främst av att uttag som kapitalbeskattad

inkomst är det mest förmånliga sättet för den enskilde näringsidkaren att

fullbeskatta näringsinkomsten. Eftersom återföring av periodiseringsfond och

minskning av expansionsmedel inte ingår i den intäkt som får räntefördelas,

förverkar man möjligheten att ta ut intäkt som kapitalinkomst om man väljer att

behålla den i verksamheten.

 En näringsidkare som har inkomster överstigande 7,5 basbelopp sänker sin skatt

till 56,5 % om han slussar in dem i periodiseringsfonder. Upplösningen av fonden

måste beskattas antingen som inkomst av näringsverksamhet eller med

expansionsmedelsskatt. Från och med år 1995 överstiger skattesatsen för

expansionsmedelsskatten kapitalskattesatsen. Genom ökning av expansionsmedel

upparbetas en skatteskuld i verksamheten.

 Det är rimligt att anta att enskilda näringsidkare kommer att söka upprätthålla

en viss nivå på sina sociala förmåner. Önskemål om detta har varit ett av de

främsta argumenten för frivillighet i räntefördelningen. Uttag av inkomst som

inkomst av näringsverksamhet i stället för som kapitalinkomst skulle därmed

kunna ge en budgetförstärkning för den konsoliderade offentliga sektorn.

 Det framstår emellertid inte som sannolikt att näringsidkarna totalt sett

kommer att välja uttag av näringsinkomst framför uttag av kapitalinkomst på

grund av frivilligheten. Mot denna bakgrund bedöms inte införandet av

frivillighet ge några budgeteffekter.

13.3.2 Kvittning vid generationsskiften

Den mycket begränsade utvidgningen av kvittningsrätten som förslaget innebär,

har bedömts inte ha statsfinansiella effekter utöver de som redovisades i prop.

1993/94:50 (s. 305 f.).

13.4 Vissa förmånsskattefrågor för svensk FN-personal

Förutsättningarna och villkoren för tjänstgöring i fredsbevarande verksamhet

utomlands bereds för närvarande i regeringskansliet. Redan nu bör emellertid

vissa beskattningsförhållanden klargöras. Personal i fredsbevarande verksamhet

bör inte förmånsbeskattas för fri kost och fria hemresor. Detta kan innebära

minskade skatteintäkter på högst 20 milj kr.

 78

13.5 Miljöklassindelningen av oljeprodukter

Regeringens förslag innebär att miljödifferentieringen av den allmänna

energiskatten överförs till en motsvarande differentiering av dieseloljeskatten.

Den årliga kostnaden för skatterabatten på miljöklass 1- och 2-oljor är med

nuvarande fördelning på de olika oljekvaliteterna 1 080 mkr. En överflyttning av

miljöklasserna till dieseloljeskatten innebär med dagens fördelning på de olika

oljekvaliteterna att statens kostnad för skatterabatten minskar med 580 mkr per

år.

13.6 Kommunalekonomiska effekter

De ekonomiska konsekvenser som uppstår för kommunsektorn får senare beaktas vid

den samhällsekonomiska bedömning som görs av det skattefinansierade utrymmet för

kommunsektorn i samband med fastställande av statsbidragsramen.

13.7 Sammanfattning

I nedanstående tabell lämnas en sammanfattning av budgeteffekterna för den

konsoliderade offentlig sektorn.

Tabell 13.1: Finansiella effekter för den konsoliderade offentlig sektorn av

olika åtgärder. mkr

 Varaktig Kort sikt

 effekt (helår)

Fåmansaktiebolagsägare

Ändrad alternativregel300 300

Lönesummeregeln -155 -155

Enskilda näringsidkare

Höjd klyvningsränta -320 -310

Miljöklassindelning

av oljeprodukter 580 580

FN-svenskar - 20 - 20

SUMMA 395 385

 79

14 Författningskommentar

14.1 Lagen om beskattning av vinstutdelning vid

1995 års taxering

Inledande bestämmelser

1

Enligt 3 1 mom. tredje stycket SIL är utdelning på aktier i svenska aktiebolag

resp. på andelar i svenska ekonomiska föreningar undantagen från skatteplikt.

Bestämmelsen tillämpas första gången vid 1995 års taxering. Av paragrafen

framgår att det i denna lag finns vissa begränsningar i detta undantag från

skatteplikt för sådan utdelning som lämnas under år 1994. Undantaget i 3 1

mom. SIL omfattar endast utdelning som skall behandlas som kapitalinkomst och

gäller därmed utdelning till fysiska personer och dödsbon. Att särskilda regler

gäller för den del av det utdelade beloppet som utgörs av vidareutdelad utländsk

utdelning framgår av lagen om beskattning av viss vidareutdelning (jfr kommen-

taren till 14.3).

 Av andra stycket framgår att begränsningarna i lagen inte omfattar sådan

utdelning som avses i punkt 1 a andra stycket av anvisningarna till 22 KL,

dvs. när ett börsnoterat moderbolag till sina aktieägare delar ut aktier i ett

dotterbolag. Detsamma gäller erbjudande till aktieägarna i ett börsnoterat bolag

att köpa aktier i andra bolag (inköpsrätter) om beslut om sådant erbjudande

fattats före utgången av år 1993.

2

Av paragrafen framgår att undantag från skatteplikt gäller utdelning på en aktie

motsvarande ett jämförelsebelopp. Om beslutad utdelning understiger eller

motsvarar jämförelsebeloppet undantas hela utdelningsbeloppet från skatteplikt i

enlighet med huvudregeln i 3 1 mom. SIL. Uppgår utdelningen till högre belopp

beskattas den överskjutande delen med gällande kapitalskattesats på 30 %. Endast

ett jämförelsebelopp får beräknas för aktien oberoende av om bolaget under året

har flera utdelningstillfällen.

 Särskilda regler gäller för utdelning på aktie i fåmansföretag, jfr 11 och 3

 12 mom. SIL.

 Utskiftning i samband med nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden

genom minskning av aktiernas nominella belopp behandlas enligt 3 7 mom. SIL

som utdelning och kommer därmed att omfattas av bestämmelserna i lagen.

 80

Beräkning av jämförelsebelopp för en aktie

3

I paragrafen finns bestämmelser om aktier som getts ut under år 1994. Som

huvudregel gäller att för en aktie som utges efter utgången av år 1993 får ett

jämförelsebelopp beräknas endast om aktien har getts ut i samband med nyemission

eller fondemission som har registrerats före utgången av år 1993. Ett

jämförelsebelopp får också beräknas om aktien har getts ut i samband med utbyte

av ett konvertibelt skuldebrev om emissionen har registrerats före utgången av

år 1993. Detsamma gäller om aktien erhållits genom teckning med stöd av

optionsrätt som getts ut i förening med ett skuldebrev.

4

Huvudregeln för beräkning av jämförelsebeloppet finns i första stycket. Det

beräknas som 120 % av den högsta vinstutdelning som lämnats under något av de

fem räkenskapsår som närmast föregått det räkenskapsår för vilket utdelning nu

lämnas. Begreppet vinstutdelning har inte definierats. Vad som inbegrips i detta

uttryck följer av de associationsrättsliga reglerna. Återbetalning av ett

villkorat aktieägartillskott kan civilrättsligt inte ske i annan form än

vinstutdelning. Skatterättsligt behandlas detta som återbetalning av lån. Ett

återbetalat aktieägartillskott utgör således inte någon skattepliktig intäkt hos

aktieägaren och bör inte få användas vid beräkning av jämförelsebeloppet. Detta

framgår av en uttrycklig bestämmelse i sista meningen.

 Enligt andra stycket får jämförelsebeloppet ökas om bolaget för det

räkenskapsår för vilket utdelning lämnas under år 1994 redovisat en vinstökning.

Ett exempel illustrerar.

 Bolaget har de fem senaste åren lämnat utdelning med 5 på varje aktie.

Jämförelsebeloppet utgör 120 % av 5, dvs. 6. För det senaste räkenskapsåret

redovisar bolaget ett årsresultat på 1 000. Den högsta vinst som redovisats

under något de fem närmast föregående åren uppgår till 900. Jämförelsebeloppet

får ökas med förhållandet mellan nettovinsten för det senaste året och den

högsta vinst som redovisats under något av de fem närmast föregående åren, dvs.

med (1000/900=)1,11. Jämförelsebeloppet för en aktie i bolaget blir således

(1,11 x 6 =) 6,66.

 Jämförelsebelopp beräknade med hänsyn till en vinstökning får för samtliga

aktier i bolaget inte överstiga 50 % av nettovinsten. Därmed avses vinsten

enligt fastställd balansräkning. Ingår bolaget i en koncern sker jämförelsen med

vinsten enligt fastställd koncernbalansräkning (jfr 13 ).

 Möjligheten att beräkna jämförelsebeloppet med stöd av vinstökningsregeln kan

endast tillämpas när bolaget för något av de aktuella jämförelseåren redovisat

nettovinst.

 81

 Begränsningen att de sammanlagda jämförelsebeloppen inte får överstiga 50 % av

vinsten gäller inte när jämförelsebeloppet beräknas enligt första stycket.

 I tredje stycket finns bestämmelser som innebär att jämkning skall göras i

vissa fall när jämförelsebeloppet beräknas. Hänsyn skall tas till om något av de

räkenskapsår som finns med i jämförelsen är kortare eller längre än 12 månader.

Jämkning skall också göras om det nominella beloppet på aktien satts ned. Vidare

skall jämkning göras om fondemission förekommit.

 Ett exempel illustrerar. Anta att den högsta vinstutdelning som lämnats på en

aktie under något av de fem närmast föregående åren är 10 och att det nominella

beloppet på aktien därefter har halverats. Jämförelsebeloppet beräknas då

utifrån en halvering av utdelningsbeloppet på 10, dvs. med utgångspunkt från

ett högsta utdelningsbelopp på 5. Samma resultat erhålls om bolaget genomfört

en fondemission med utlämnande av en ny aktie för varje gammal.

5

Utdelning på andelar i utländsk juridisk person skall enligt förslaget i princip

vara skattefri när den uppbärs av ett svenskt företag (jfr 7 8 mom. SIL).

Beskattning av utdelning sker i stället hos aktieägaren i det svenska bolaget

vid vidareutdelning enligt den föreslagna lagen om beskattning av viss

vidareutdelning. Har ett företag erhållit utdelning på andel i utländsk juridisk

person och skall utdelningen beskattas vid vidareutdelning anses utdelning som

företaget lämnar i första hand ha betalts med sådan erhållen utdelning.

Jämförelsebeloppet får alltid ökas med sådan vidareutdelning. Eftersom lagen om

vidareutdelning föreslås kunna tillämpas på vidareutdelning fr.o.m. den 1 juli

1994 blir paragrafen tillämplig endast på utdelning som blir tillgänglig för

lyftning under andra halvåret 1994.

6

Det förekommer att det i bolagsordningar finns villkor som innebär att ett visst

slag av aktier skall ha företräde till vinstutdelning före ett annat slag av

aktier. Ett sådant villkor kan också innebära att om det förstnämnda slaget av

aktier ett år inte erhåller föreskriven utdelning skall den uteblivna

utdelningen påföljande år lämnas i första hand. I paragrafen finns bestämmelser

som innebär att hänsyn skall tas till sådana omständigheter vid beräkning av

jämförelsebeloppet.

7

I första stycket regleras beräkningen av jämförelsebelopp för nyemitterade

aktier eller för aktier på vilka utdelning tidigare inte har lämnats.

Utgångspunkten är den utdelning som lämnats på andra aktier, i första hand på

aktier av samma slag som de nyemitterade aktierna. Finns inte aktier av samma

slag används det genomsnittliga jämförelsebeloppet för samtliga aktier i bolaget

(utom de nyemitterade). En förutsättning för att ett jämförelsebelopp skall få

beräknas är enligt 3 i princip att den emission vid vilken aktien har

tillkommit har registrerats före utgången av år 1993.

 I andra stycket finns en särskild bestämmelse om beräkning av jämförelsebelopp

när bolaget under den föregående femårsperioden inte lämnat något utdelning. För

dessa bolag utgörs jämförelsebeloppet av 20 % av vinsten fördelad med lika

belopp på aktierna i bolaget.

8

Paragrafen innehåller ett alternativt sätt att beräkna jämförelsebeloppet för

aktier i vissa bolag. Det gäller bolag som vid den tidpunkt då utdelning

beslutas inte har aktier noterade på börs. Jämförelsebeloppet beräknas med

utgångspunkt i beskattat eget kapital i bolaget. Med beskattat eget kapital

avses kapitalunderlaget beräknat enligt lagen om beräkning av kapitalunderlaget

vid beskattning av ägare i fåmansföretag. Av beloppet får 20 % fördelas lika på

antalet aktier i bolaget. Det på detta sätt beräknade beloppet får alltid

användas som jämförelsebelopp.

9

För investmentbolag gäller t.o.m. 1994 års taxering att företaget är

skattskyldigt för mottagna utdelningsinkomster. Avdrag medges för utdelning som

företaget har beslutat för året. Det innebär att utdelning som mottagits under

räkenskapsåret 1993 måste vidareutdelas under år 1994 för att bolaget inte skall

beskattas för inkomsten. Om de utdelningsinkomster bolaget uppburit under

räkenskapsåret 1993 uppgår till ett högre belopp än under tidigare år kan den

utdelning som behöver lämnas för att skattepliktig inkomst inte skall uppkomma

överstiga ett enligt huvudregeln beräknat jämförelsebelopp. Enligt första

meningen i paragrafen får jämförelsebeloppet alternativt beräknas som summan av

mottagna utdelningsinkomster på svenska och utländska aktier under föregående

år. I andra meningen finns en motsvarande bestämmelse för förvaltningsföretag.

Utdelning på andel i ekonomisk förening

10

Bestämmelserna om undantag från skatteplikt och beräkning av jämförelsebelopp

gäller enligt första stycket även sådana ekonomiska föreningar som inte är att

anse som kooperativa i skattehänseende. Utdelning från sådana föreningar som

skattemässigt räknas som kooperativa omfattas således inte av lagen.

 82

 Av andra stycket framgår att utdelning på förlagsinsatser som betalats in före

utgången av år 1993 inte omfattas av lagen.

Utdelning på aktier och andelar i fåmansföretag

11

För fåmansföretag finns särskilda regler i punkt 8 av övergångsbestämmelserna

till SIL (SFS 1993:1544). Dessa övergångsbestämmelser tar sikte på de fall då

det kapitalinkomstbehandlade utrymmet beräknats på grundval av aktiernas

förmögenhetsvärde. Övergångsbestämmelsen har - med vissa förändringar - flyttats

över till denna lag. Förändringarna innebär att begränsningen endast omfattar

möjligheten att vid beräkningen av det belopp som inte skall beskattas hos

aktieägaren ta hänsyn till sparat utrymme.

 Av första stycket framgår att för fåmansföretagen gäller undantaget från

skatteplikt för ett jämförelsebelopp beräknat enligt andra stycket. Ger en

beräkning enligt övriga bestämmelser ett lägre belopp gäller dock detta.

 Enligt andra stycket beräknas jämförelsebeloppet som statslåneräntan ökad med 5

procentenheter multiplicerad med antingen anskaffningsvärdet för aktierna (efter

eventuell uppräkning med index) eller värdet av aktierna beräknat enligt

alternativregeln. Till det erhållna beloppet får läggas ett belopp som svarar

mot 1/5 av sparat utrymme. Eftersom någon hänvisning till 3 12 a mom. SIL inte

finns får löneunderlaget inte beaktas vid denna beräkning.

 Ett på detta sätt beräknat jämförelsebelopp jämförs med det jämförelsebelopp

som beräknats enligt övriga bestämmelser i denna lag, dvs. normalt 120 % av

tidigare lämnad utdelning eller alternativt 20 % av beskattat eget kapital

fördelat på antalet aktier i bolaget. Det högsta av dessa belopp jämförs med det

belopp som har beräknats med tillämpning av andra stycket. Undantaget från

skatteplikt gäller det lägsta av beloppen.

 Ett exempel illustrerar. Aktierna i ett enmansaktiebolag antas ha ett värde

enligt alternativregeln på 125 000 kr. Det sparade utrymmet från föregående år

uppgår till 35 000 kr. Med tillämpning av den för år 1994 gällande räntesatsen

på 12,56 % beräknas jämförelsebeloppet som 12,56 % av 125 000 kr, dvs. 15 700

kr. Till detta belopp får läggas 1/5 av det sparade utrymmet, vilket blir 7 000

kr. Det sammanlagda jämförelsebeloppet för samtliga aktier i bolaget uppgår

således till (15 700 + 7 000=) 22 700 kr. I aktiebolaget antas finnas 100

aktier. Jämförelsebeloppet blir alltså 227 kr per aktie vid den beräkning som

görs enligt bestämmelserna i andra stycket.

 Den högsta utdelning som har lämnats under något av de fem närmast föregående

räkenskapsåren antas uppgå till 200 kr. Enligt 8 kan jämförelsebeloppet

emellertid alternativt beräknas till sammanlagt 20 % av kapitalunderlaget. Detta

uppgår till 125 000 kr och 20 % därav är 25 000 kr, dvs. 250 kr per aktie.

Bestämmelserna i utdelningslagen ger alltså ett jämförelsebelopp på 250 kr per

aktie. Det lägsta av jämförelsebeloppen enligt utdelningslagen (250 kr) resp.

andra stycket (227 kr) utgör jämförelsebeloppet för aktien.

Övriga bestämmelser

12

Av bestämmelsen framgår att preliminär skatt inte skall tas ut på sådan

utdelning som helt eller delvis blir skattepliktig enligt bestämmelserna i denna

lag.

13

I paragrafen anges vad som avses med nettovinst i denna lag. Det är fråga om

redovisad vinst enligt fastställd balansräkning, dvs. efter

bokslutsdispositioner och skatt. I koncernfall avses den nettovinst som

föreligger enligt fastställd koncernbalansräkning. De använda begreppen

överensstämmer med terminologin i 12 kap. 2 aktiebolagslagen (1975:1385).

14

Bestämmelserna motsvarar de i 7 lagen om beskattning av viss vidareutdelning

(se kommentaren till denna paragraf). Denna lag skiljer sig dock från lagen om

beskattning av viss vidareutdelning såtillvida att den omfattar utdelning som

utbetalats under hela 1994, således även före ikraftträdandet. Enligt tredje

stycket skall därför uppgiftslämnande enligt de två första styckena ske snarast

efter ikraftträdandet beträffande utdelning som betalats ut före den 1 juli

1994. Det bör påpekas att uppgiftslämnandet inte omfattar förhållanden som avses

i de särskilda reglerna i 11 om utdelning på aktie eller andel i

fåmansföretag.

15

Föreligger särskilda skäl får Riksskatteverket efter ansökan från bolaget eller

föreningen eller någon som är aktie- eller andelsägare i företaget medge att

jämförelsebeloppet beräknas till ett högre belopp. Det kan exempelvis vara fråga

om att bolagsordningen innehåller villkor som föreskriver olika rätt till andel

i bolagets vinst och att beräkning av jämförelsebeloppet enligt allmänna regler

inte ger möjlighet att uppfylla dessa villkor. Ett annat skäl för dispens kan

vara att en omstrukturering skall genomföras på ett sätt som bl.a. innefattar

ett moment av utdelning som inte ryms inom jämförelsebeloppet. Däremot får

dispens inte medges från bestämmelserna i 11 , dvs. för utdelning från

fåmansföretag.

 Det är naturligt att ansökan om dispens i första hand ges in av det utdelande

företaget. En aktie- eller andelsägare har dock också rätt att begära dispens.

 Ett beslut av Riksskatteverket får enligt andra stycket inte överklagas.

 83

Ikraftträdandebestämmelse

Lagen träder i kraft den 1 juli 1994. Av 1 framgår att den tillämpas vid 1995

års taxering på utdelning som blivit tillgänglig för lyftning under år 1994.

14.2 Lagen om beräkning av kapitalunderlaget vid

beskattning av ägare i fåmansföretag

Tillämpningsområde

1

En fåmansföretagare som vill använda alternativregeln i 3 12 mom. fjärde

stycket 1 SIL för beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet skall

beräkna kapitalunderlaget med tillämpning av denna lag.

Beräkning av kapitalunderlaget

2

Kapitalunderlaget beräknas som skillnaden mellan tillgångar och skulder i

bolaget. Det är förhållandena vid utgången av det beskattningsår som taxerades

år 1993 som skall ligga till grund för beräkningen. I de undantagsfall två

beskattningsår taxeras år 1993 skall kapitalunderlaget beräknas med hänsyn till

förhållandena vid utgången av det sista beskattningsåret.

 I 9-11 finns bestämmelser som innebär att hänsyn i vissa fall skall tas till

omständigheter som inträffat efter utgången av detta beskattningsår.

3

Enligt punkt 1 skall 28 % av avsättning till skatteutjämningsreserv tas upp som

skuld. Har survavsättning gjorts även vid 1994 års taxering får i stället 9

tillämpas. Den ger möjlighet att beakta att viss del av surven vid 1995-2000 års

taxeringar får återföras utan beskattning.

 Av punkterna 2 och 3 framgår att som skuld skall tas upp 28 % av det

uppskovsbelopp som vid beskattningsårets utgång inte återförts till beskattning

resp. av belopp som har avsatts till ersättningsfond. I förhållande till

lagrådsremissen har det tillägget gjorts att första stycket 3 omfattar även

liknande fonder. Det kan exempelvis vara fråga om avsättning till

investeringsfond som ännu inte återförts till beskattning.

 84

Som en konsekvens av detta har motsvarande bestämmelse i

ikraftträdandebestämmelserna slopats.

 I survlagen fanns en särskild bestämmelse om beräkning av årets skattekostnad.

Bestämmelsen motiverades av att årets survavsättning hade betydelse för årets

skattekostnad, dvs. en simultan beräkning skulle annars behöva göras.

Motsvarande problem finns inte när fåmansföretagaren skall beräkna sitt

kapitalunderlag. När kapitalunderlaget skall beräknas första gången vid 1995 års

taxering är samtliga faktorer kända. Det behövs därför inte någon särskild

reglering i fråga om skatteskuld. Den skatteskuld som fanns i bokslutet räknas

på vanligt sätt som skuld. Hade bolaget i stället en fordran på skatt ingår

denna i tillgångsmassan.

4

Som skuldpost räknas enligt paragrafen sådana reserveringar för vilka avdrag har

medgetts vid inkomsttaxeringen. Det kan vara fråga om exempelvis avdragsgilla

pensions- eller garantiavsättningar.

5

För aktier och andelar i dotterföretag beräknas ett kapitalunderlag enligt denna

paragraf. I stället för att ta upp aktie- eller andelsvärdet görs en genomsyn,

varvid det nämnda värdet ersätts med kapitalunderlaget i dotterföretaget. Detta

kapitalunderlag beräknas enligt denna lag. Kapitalunderlaget fördelas till lika

delar på antalet aktier eller andelar i företaget. Det kan undantagsvis

förekomma att kapitalunderlaget i ett företag är negativt (skulderna överstiger

det skattemässiga restvärdet på tillgångarna). Värdet på dotterbolagsaktierna

kommer då att utgöra en avdragspost vid beräkning av kapitalunderlaget i

moderbolaget.

6

I punkt 1 finns en särskild värderingsregel för omsättningsfastigheter. Att

regeln behövs hänger samman med att avdrag för värdeminskning kan medges för

sådana fastigheter trots att de utgör lager.

 Enligt punkt 2 skall lager och kundfordringar tas upp till de värden som gäller

vid inkomsttaxeringen.

 Inventarier inklusive mark- och byggnadsinventarier tas enligt punkt 3 upp till

skattemässiga restvärden.

 Anläggningsfastigheter skall enligt punkt 4 tas upp till anskaffningsvärdet för

mark, byggnad och markanläggning reducerade med medgivna värdeminskningsavdrag

på byggnad och markanläggning och liknande avdrag. Med värdeminskningsavdrag

jämställs avskrivning mot ersättningsfond och liknande fonder, jfr 8 .

 Av punkt 5 framgår att aktier och andra finansiella instrument som inte utgör

omsättningstillgångar skall tas upp till anskaffningsvärdet beräknat enligt

genomsnittsmetoden. För aktier och andelar i dotterföretag gäller dock 5 .

 Fordringar i utländsk valuta skall enligt punkt 6 tas upp till de värden som

gäller vid inkomsttaxeringen, dvs. värdet enligt god redovisningssed. En

avsättning till valutakursreserv skall således räknas av eftersom den utgör en

del av värderingen.

 I punkt 7 anges att andel i handelsbolag tas upp till justerat ingångsvärde

beräknat enligt 28 SIL.

 Andra tillgångar än sådana som avses i 5 och i punkterna 1-7 tas enligt punkt

8 upp till sina respektive skattemässiga restvärden.

7

Bestämmelsen i första stycket innebär att för anläggningsfastigheter som

förvärvats före år 1991 får anskaffningsvärdet som ett alternativ till

huvudregeln beräknas till viss del av det för år 1991 gällande taxeringsvärdet.

Vid användningen av taxeringsvärdealternativet skall värdeminskningsavdrag och

liknande avdrag som medgetts vid 1982-1991 års taxeringar reducera

taxeringsvärdet om avdragen för år räknat uppgått till minst 10 % av denna del

av taxeringsvärdet. Med värdeminskningsavdrag likställs avskrivningar som görs

mot exempelvis investeringsfond.Enligt andra stycket skall en jämkning göras om

marknadsvärdet på byggnader, mark och markanläggningar inte överstiger 75 % av

värdet enligt alternativregeln efter värdeminskningsavdrag m.m. Jämkning kan bli

aktuell om en inte oväsentlig del av taxeringsvärdet är att hänföra till

inventarier. Bestämmelsen kan också användas i andra fall, exempelvis om

fastighetens värde minskat till följd av brand eller på grund av skogs-

avverkning.

8

Av paragrafen följer att med värdeminskningsavdrag avses även belopp varmed

ersättningsfond, investeringsfond e.d. tagits i anspråk.

Justering av kapitalunderlaget

9

Paragrafen får tillämpas i stället för 3 1 om survavsättning gjorts vid 1994

års taxering. Vid taxeringarna för år 1995-2000 skall avdrag för avsättning till

skatteutjämningsreserv i vissa delar återföras till beskattning. Hur stor del

som skall återföras bestäms normalt vid 1995 års taxering. Av det belopp som

skall återföras vid dessa taxeringar får enligt denna paragraf 28 % tas upp som

skuld. Understiger avsättningen vid 1994 års taxering den avsättning som gjorts

vid 1993 års taxering skall emellertid 28 % av mellanskillnaden minska

kapitalunderlaget.

 Något krav att tillämpa 9 i stället för 3 1 finns inte. Är survavsättningen

vid 1994 års taxering större än avsättningen vid 1993 års taxering kan det vara

fördelaktigare att i stället tillämpa 3 1.

 85

10

Av första stycket framgår att utbetalning från bolaget i samband med nedsättning

av aktiekapitalet eller reservfonden som gjorts efter utgången av det

räkenskapsår vid vilket kapitalunderlaget beräknas utgör en avdragspost.

Detsamma gäller enligt andra stycket vissa utbetalningar från en ekonomisk

förening.

11

För att undvika dubbelräkning skall kapitalunderlaget minskas med vinstutdelning

företaget lämnat för det räkenskapsår vid vilket kapitalunderlaget beräknas. För

senare år skall vinstutdelning beaktas endast i den mån utdelat belopp

överstiger årsvinsten enligt fastställd balansräkning. Ingår företaget i en

koncern skall jämförelsen avse fastställd koncernbalansräkning.

 Minskningen av kapitalunderlaget gäller endast utdelning som lämnas av det

företag i vilket kapitalunderlaget skall beräknas. Utdelning från dotterföretag

skall alltså inte minska underlaget.

Ikraftträdandebestämmelse

Lagen träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995 års

taxering.

14.3 Lagen om beskattning av viss vidareutdelning

1

Av första stycket framgår att skatteplikt föreligger för utdelning från utlandet

som vidareutdelas. Skattskyldig är mottagaren av vidareutdelningen vare sig

denne är svenskt aktiebolag, svensk värdepappersfond eller här bosatt fysisk

person. Begreppen företag och utländsk juridisk person har den betydelse som

begreppen har enligt SIL.

 I andra stycket definieras begreppet vidareutdelning. En förutsättning för att

det skall vara fråga om vidareutdelning är att utdelningen inte blivit beskattad

hos det mottagande företaget. Med vidareutdelning avses dock inte utdelning som

lämnas av investmentföretag eller värdepappersfond. För dessa gäller en särskild

form av schablonbeskattning (jfr kommentaren till 2 10 mom. SIL).

 Enligt tredje stycket föreligger inte skatteplikt om beloppet som vidareutdelas

understiger 5 % av företagets hela utdelning under räkenskapsåret.

 86

2

För att den skattskyldige skall kunna medges avräkning enligt 5 skall till den

skattepliktiga utdelningen läggas eventuell utländsk källskatt som det utdelande

företaget erlagt och som belöper på utdelningen.

3

I paragrafen finns bestämmelser som innebär att vidareutdelning inte skall

beskattas.

 Enligt första stycket 1 skall beskattning av vidareutdelning inte ske om det

utdelande företaget inte beskattats för mottagen utdelning på grund av reglerna

om skattefrihet för mottagen utländsk utdelning på näringsbetingat innehav i 7

8 mom. SIL. I det fall utdelningen varit befriad från skatt enligt bestämmelser

i avtal för undvikande av dubbelbeskattning har en prövning enligt reglerna i

SIL inte skett. Om sådan utdelning också skulle varit skattebefriad enligt

reglerna i SIL skall vidareutdelningen undantas från beskattning.

 I den mån utdelning som företaget erhållit i sin tur består av utdelning som

den utländska juridiska personen erhållit på näringsbetingat innehav från annan

juridisk person som är underkastad sådan jämförlig beskattning som avses i 7

8 mom. andra stycket SIL, skall enligt första stycket 2 vidarutdelning av sådan

utdelning inte heller beskattas. Denna regel innebär att det saknar betydelse

var inom en grupp av företag - så länge som kravet på näringsbetingat innehav

hela tiden är uppfyllt - som en sådan jämförlig beskattning skett. Detta gäller

således fall där den utländska juridiska personen erhållit utdelningen via en

eller flera juridiska personer som i sin tur erhållit utdelningen på

näringsbetingade innehav. Begreppet "näringsbetingat innehav" har här samma

betydelse som i 7 8 mom. SIL.

 I vissa fall kan vinst hos en utländsk juridisk person beskattas löpande hos

delägare i Sverige enligt punkt 10 andra stycket av anvisningarna till 53 KL.

Enligt första stycket 3 skall i detta fall vidareutdelning av sådan vinst inte

beskattas.

 I andra stycket har angetts att för det fall utländsk juridisk person som

lämnat utdelning på näringsbetingat innehav till svenskt företag haft utdelning

på näringsbetingat innehav från juridisk person som är underkastad jämförlig

beskattning tillgänglig för vidareutdelning så skall den lämnade utdelningen -

om inte annat yrkas - i första hand anses bestå av sådan utdelning.

4

Om det vidareutdelade beloppet för en skattskyldig under ett år understiger 500

kr undantas beloppet från beskattning.

 87

5

Skattskyldig har enligt denna paragraf rätt att i den ordning som anges i lagen

om avräkning av utländsk skatt erhålla nedsättning av skatt i den mån utländsk

källskatt som belöper på vidareutdelningen erlagts av det utdelande företaget.

Den skattepliktiga utdelningen skall därvid anses som en utländsk intäkt enligt

1 nämnda lag och den utländska källskatten som belöper på intäkten skall anses

erlagd av den skattskyldige. Om den skattskyldige är ett företag som erhållit

vidareutdelningen på näringsbetingat innehav har företaget också rätt till

avräkning enligt 1 tredje stycket lagen om avräkning av utländsk skatt om det

utdelande företaget hade haft rätt till detta om inte skattebefrielse medgivits

för utdelningen.

6

I stället för avräkning för utländsk källskatt har värdepappersfond enligt denna

paragraf rätt att från intäkten dra av ett belopp motsvarande källskatten

multiplicerat med fyra. Detta ger samma lindring i beskattningen som om

avräkning medgetts. Värdepappersfond kan enligt dubbelbeskattningsavtal i vissa

fall vara berättigad till avräkning av utländsk skatt. Därför har i bestämmelsen

angetts att avräkning inte skall medges i de fall rätt till omkostnadsavdrag

föreligger.

7

Enligt första stycket skall den som har betalat ut utdelning i samband med

utbetalningen lämna uppgift till mottagaren om hur stor del av lämnad utdelning

som är skattepliktig. I denna uppgift skall också ingå belopp som understiger

den i 4 stadgade beloppsgränsen 500 kr. Uppgiften skall också ta upp utländsk

källskatt som belöper på utdelningen (jfr kommentaren till 3 kap. 27 LSK).

Uppgiftsskyldigheten omfattar alla företag, således även annat företag än

avstämningsbolag. Beträffande utdelning från avstämningsbolag åligger

uppgiftsskyldigheten antingen VPC eller förvaltare. För andra företag än

avstämningsbolag skall uppgifterna lämnas av företaget självt eller i

förekommande fall utbetalande ombud för företaget.

 I andra stycket har tagits in bestämmelser om att avstämningsbolag skall lämna

uppgifter enligt första stycket till VPC och - om aktierna är

förvaltarregistrerade - att VPC i sin tur skall vidarebefordra uppgifterna till

förvaltaren.

 Enligt tredje stycket skall företaget i sin självdeklaration lämna uppgifter

som behövs för att skattemyndigheten skall kunna bedöma aktie- eller

andelsägares skattskyldighet för mottagen utdelning utan utredning i det

enskilda fallet. Om sådan uppgift inte kunnat lämnas i självdeklarationen, t.ex.

på grund av att viss omständighet aktualiserats först i och med utdelningen,

skall uppgiftsskyldigheten fullgöras inom en månad från utdelningen.

Ikraftträdandebestämmelser

Bestämmelserna om beskattning vid vidareutdelning tillämpas på vidareutdelning

som blivit tillgänglig för lyftning från och med den 1 juli 1994.

14.4 Kommunalskattelagen (1928:370)

46 1 mom.

En ändring görs i andra stycket till följd av den utvidgade kvittningsrätten.

Ändringen innebär att inskränkningen avseende förvärv från närstående inte

gäller vid köp, byte eller därmed jämförligt förvärv från förälder eller far-

eller morförälder.

Anvisningar

till 22

punkt 2 a

Den schablonintäkt som skall tas ut på värdet av utländska aktier och andelar

har tagits in i utdelningsordningen i sjätte stycket 2.

till 33

punkt 6

Ändringen, som rör förmånsbeskattningen av bl.a. svensk FN-personal, har

kommenterats i den allmänna motiveringen, avsnitt 8.

Övergångsbestämmelser till lagen (1992:693) om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

Genom en ändring i punkt 1 av anvisningarna till 24 KL justerades de nya

regler som tillkom vid skattereformen och som innebar att reserver i lager o. d.

slopades fr.o.m. 1992 års taxering (prop. 1991/92:86, bet. 1991/92:SkU30, SFS

1992:693). I övergångsbestämmelsen till ändringen föreskrevs, eftersom

justeringen kunde leda till högre taxering bl.a. på grund av redovisning av

lager i pågående arbeten, att om den skattskyldige yrkar det får dock lagret vid

1992 och 1993 års taxeringar värderas med tillämpning av äldre bestämmelser.

Genom den nu föreslagna ändringen får äldre bestämmelser tillämpas även vid 1994

och 1995 års taxeringar.

 88

Övergångsbestämmelser

punkt 1

Lagen träder i kraft den 1 juli 1994.

punkt 2

Ändringen i övergångsbestämmelsen till lagen (1992:693) om ändring i

kommunalskattelagen skall tillämpas redan vid 1994 års taxering.

punkt 3

Den nu införda schablonintäkten på utländska aktier och andelar skall utgå för

den del av fondens beskattningsår som löper efter ikraftträdandet (jfr 2

10 mom. SIL). Bestämmelsen i punkt 2 a av anvisningarna till 22 KL blir

aktuell först när det blir fråga om att utdela fondens inkomster för år 1994,

dvs. utdelning under år 1995. Den ändrade bestämmelsen tillämpas därför första

gången vid 1996 års taxering.

14.5 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

2 10 mom.

Enligt första stycket 4 skall en schablonintäkt tas ut på värdet av utländska

aktier och andelar vid beskattningsårets utgång. En förutsättning är att

utdelning på aktien inte är skattepliktig. I och med att denna intäkt tas ut

skall utdelning på aktie eller andel inte beskattas vid vidareutdelning. I vissa

fall kan vinst hos en utländsk juridisk person beskattas löpande hos delägare i

Sverige enligt punkt 10 andra stycket av anvisningarna till 53 KL. Någon

schablonintäkt skall inte tas ut på värdet av sådana aktier och andelar. Från

underlaget för schablonintäkt undantas också näringsbetingade innehav av

utländska aktier och andelar i utländsk juridisk person som är underkastad sådan

jämförlig beskattning som avses i 7 8 mom.

 I femte stycket har en korrigering gjorts i fråga om beräkning av

avskattningsbelopp när karaktären av investmentföretag upphör. Vid en

avskattning som beräknas med utgångspunkt i verkliga vinster och förluster skall

avdrag göras med ett belopp som motsvarar utdelningsbeloppet till den del det

överstiger gränsbeloppet.

2 13 mom.

I momentets första stycket har en följdändring gjorts till ändringarna i punkt

14 av anvisningarna till 32 KL i SFS 1993:1470.

3 1 mom.

Den schablonintäkt som skall tas ut på värdet av utländska aktier och andelar

har tagits in i utdelningsordningen i nionde stycket 2.

3 12 mom.

Den nya utformningen av alternativregeln har kommit till uttryck i fjärde

stycket. Förutsättningarna för att alternativregeln skall få tillämpas har också

ändrats genom att förvärvstidpunkten när aktierna senast skall ha anskaffats har

flyttats fram. Aktierna skall enligt fjärde stycket 1 ha förvärvats före

ingången av år 1992. Bestämmelserna i fjärde stycket innebär att

kapitalunderlaget används som anskaffningsvärde. Av första stycket framgår att

till anskaffningsvärdet får läggas ovillkorliga kapitaltillskott.

 För beräkning av kapitalunderlaget hänvisas till lagen om beräkning av

kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag. Möjligheterna att

räkna upp värdet på aktierna med index enligt fjärde stycket 2 har inte ändrats.

Uppräkning får ske till år 1990 vilket innebär att aktierna måste ha förvärvats

före ingången av år 1990.

 Ändringen i tionde stycket innebär att begränsningen i rätten att vid 1995 års

taxering tillämpa alternativregeln vid beräkning av den skattepliktiga

realisationsvinsten vid avyttring har slopats.

3 12 a mom.

Bestämmelsen innehåller regler för beräkning av det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet med stöd av ett löneunderlag.

 I första stycket anges att vid beräkning av det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet enligt 12 mom. första stycket får viss del av ett löneunderlag läggas

till anskaffningskostnaden för aktierna. Löneunderlaget får tillämpas även vid

beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet i en ekonomisk förening om

detta utgör ett fåmansföretag. Kommentaren omfattar därför också sådana andelar

även om detta inte uttryckligen anges. Eftersom momentet tillämpas vid

beskattning av aktieägare som är fysiska personer förekommer inte något annat

beskattningsår än kalenderår.

 Löneunderlaget beräknas med utgångspunkt i den ersättning som under föregående

år har betalats ut till arbetstagare i bolaget. Det skall vara fråga om sådan

ersättning som avses i 2 kap. 3 socialavgiftslagen, dvs. dels kontant lön,

dels ersättning i annan form under förutsättning att förmånen ingår i underlaget

för uttag av socialavgifter. Även lön som utgått till anställda i dotterbolag

får räknas med till den del underlaget kan anses hänförligt till moderbolaget,

dvs. den del av underlaget som motsvarar moderbolagets andel av aktierna i

dotterbolaget. Löneunderlaget utgör den del av den underlagsgrundande

ersättningen som överstiger 10 basbelopp. Underlaget skall fördelas med lika

belopp på antalet aktier eller andelar i företaget. Det är basbeloppet för året

före beskattningsåret som skall tillämpas.

 I andra stycket finns ett antal villkor som skall vara uppfyllda för att

löneunderlaget skall få användas. I andra stycket 1 anges att det kapital-

inkomstbehandlade utrymmet inte får beräknas med utgångspunkt i

alternativregeln.

 Av andra stycket 2 framgår att ersättning som har betalats ut till arbetstagare

i bolaget som tillika är aktieägare eller innehavare av andra av bolaget utgivna

finansiella instrument inte får tas med i den underlagsgrundande ersättningen.

Detta gäller dock inte ersättning till anställd som äger ett finansiellt

instrument om den anställde inte har någon ledarbefattning och endast äger en

obetydlig del av aktierna. I den ersättningssumma som får beaktas får inte

räknas in ersättning som täcks av lönebidrag eller liknande bidrag som utbetalas

till arbetsgivaren.

 Enligt andra stycket 3 skall aktieägaren under föregående år ha tagit ut lön

från bolaget till ett belopp som motsvarar minst 150 % av den högsta ersättning

som har betalats ut till en enskild anställd. Denna jämförelse skall göras med

ersättning som får räknas in i underlaget. Det innebär att om lön till anställda

i ett dotterbolag räknas in skall jämförelsen med den högsta ersättning som har

betalats ut omfatta även den lön som betalats ut till anställda i dotterbolaget.

Däremot beaktas inte lön som utgått till andra aktieägare i bolaget eftersom

dessa löner inte ingår i underlaget. Villkoret om visst löneuttag innebär att en

aktieägare som inte arbetar i företaget inte heller kan utnyttja löneunderlaget

vid beräkning av det kapitalinkomstbehandlade utrymmet. Eftersom löneunderlaget

beräknas per aktie kan det löneunderlag som belöper på aktierna hos en

aktieägare som inte tagit ut någon lön inte utnyttjas av andra aktieägare.

 Av andra stycket 4 framgår att den ökning av det kapitalinkomstbehandlade

utrymmet som uppkommer när löneunderlaget läggs till anskaffningskostnaden inte

får överstiga aktieägarens löneuttag - som enligt tidigare villkor skall uppgå

till minst 150 % av den högsta ersättning som har betalats ut till en enskild

anställd.

 I tredje stycket finns bestämmelser som bl.a. innebär att lön till anställd

inte får räknas in i underlaget om denna person äger aktier i ett annat företag

inom koncernen.

7 4 mom.

I uppräkningen av skattebefriade subjekt i momentet har regionala

utvecklingsfonder utgått och ersatts med regionala utvecklingsbolag och

moderbolag till sådana bolag. I huvudsak finns ett regionalt utvecklingsbolag i

varje län. En författningsreglering för utvecklingsbolagen finns i lagen

(1994:77) om beslutanderätt för regionala utvecklingsbolag. Katalogen över

namngivna inskränkt skattskyldiga subjekt har kompletterats med sju stiftelser

vars firma utgörs av orden "Stiftelsen samverkan universitet/högskola och

näringsliv i" med tillägg för namnet på den ort där stiftelsen har sitt säte

(endera av Stockholm, Luleå, Umeå, Uppsala, Linköping, Göteborg eller Lund).

7 8 mom.

Den föreslagna regleringen kan sammanfattas enligt följande. Enligt första

stycket är utdelning på en aktie eller andel i en utländsk juridisk person som

uppbärs av ett svenskt företag skattefri. Detta gäller dock inte utdelning på

aktie eller andel som utgör omsättningstillgång eller på näringsbetingat innehav

när vinsten inte underkastats en beskattning hos den utländska juridiska

personen som är jämförlig med svensk bolagsbeskattning (jämförlig beskattning).

 Prövningen huruvida vinsten underkastats en beskattning som är jämförlig med

svensk inkomstbeskattning görs i princip enligt samma regler som hittills (jfr

prop. 1990/91:107 s. 28). Några mindre justeringar föreslås i andra stycket till

föjd av de nya reglerna rörande behandlingen av utdelningsinkomster. Vid

beräkningen av det fiktiva beskattningsunderlaget (jfr prop. 1990/91:107 s. 29)

skall utdelning på kapitalplaceringsinnehav anses utgöra inkomst som skall

beskattas enligt SIL trots att sådan utdelning föreslås bli skattefri. Vidare

skall vid beräkningen bortses från bestämmelser i dubbelbeskattningsavtal.

 Bestämmelserna korresponderar med bestämmelserna i den föreslagna lagen om

beskattning av viss vidareutdelning på så sätt att beskattning sker antingen hos

företaget eller hos aktieägarna vid vidareutdelning. Hos företaget beskattas

erhållen utdelning på aktie eller andel som utgör omsättningstillgång eller som

är näringsbetingad när den utdelade vinsten inte underkastats med svensk

bolagsbeskattning jämförlig beskattning. Hos aktieägarna beskattas utdelning på

kapitalplaceringsinnehav som företaget erhållit och som vidareutdelats. Hos

aktieägarna beskattas även vidareutdelad utdelning på näringsbetingad aktie

eller andel när jämförlig beskattning inte skett om utdelningen undantas från

beskattning hos företaget genom dubbelbeskattningsavtal.

 Ett undantag från skattskyldighet föreligger, nämligen i fall då vinsten av

vilken utdelningen betalas och som företaget tagit emot på ett näringsbetingat

innehav har underkastats med svensk bolagsbeskattning jämförlig beskattning. I

sådant fall föreligger skattefrihet såväl för bolaget som för aktieägarna vid

vidareutdelning.

 I tredje stycket anges de fall då ett innehav anses som näringsbetingat.

Innehavet i den utländska juridiska personen skall uppgå till minst en fjärdedel

av röstetalet för samtliga aktier eller andelar eller vara betingat av

verksamheten i det mottagande företaget eller annat närstående företag.

 I fjärde stycket anges att innehav som varken anses som omsättningstillgång

eller som näringsbetingat skall anses som kapitalplaceringsinnehav.

 I femte stycket anges vad som avses med företag i detta moment. Detta innebär

ingen förändring i förhållande till hittillsvarande regler.

 I sista stycket första meningen finns en särskild presumtionsregel avseende

utländsk juridisk person hemmahörande i ett land med vilket Sverige ingått avtal

för undvikande av dubbelbeskattning (avtalsland). Härmed åsyftas naturligtvis

endast avtal som i princip omfattar alla slags inkomster och inte begränsade

avtal rörande sjö- eller luftfartsinkomster. En sådan person skall vid

tillämpning av detta moment anses underkastad en inkomstbeskattning jämförlig

med den som skulle ha skett enligt SIL om personen varit hemmahörande här. Denna

presumtion gäller emellertid endast om personens intäkter - även inbegripet

erhållna utdelningar - härrör från verksamhet i Sverige eller i avtalsland och

verksamheten är underkastad normal inkomstskatt i det eller de länder där den

bedrivs. Om personens intäkter till obetydlig del härrör från icke avtalsland

eller från verksamhet som inte beskattats med normal inkomstskatt i avtalsland

gäller ändå presumtionsregeln i första stycket. Med obetydlig del avses att

delen i vart fall inte överstiger 5 % av intäkterna.

22

Ändringen i paragrafen är en följd av att 7 8 mom. har ändrats.

24 2 mom.

Ändringen i första stycket innebär att avyttring anses föreligga redan vid

beslutet att det företag som har utgett aktien e.d. skall träda i likvidation.

Utskiftade belopp behandlas som vederlag för aktien. Huruvida en förlust

uppkommer kan inte fastställas innan bolaget har upplösts genom likvidation.

Först då kan alltså eventuellt avdrag för reaförlust medges.

 Förekommer utskiftning vid flera tillfällen under likvidationsperioden får en

reavinstberäkning göras vid varje utskiftningstillfälle. Detta innebär också att

om en likvidation upphört måste anskaffningsvärdet för aktien eller andelen

bestämmas med hänsyn till att hela eller delar av anskaffningsvärdet för aktien

eller andelen kan ha konsumerats vid reavinstberäkningar som skett i samband med

utskiftning.

 Avyttring anses föreligga när ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk

förening försätts i konkurs. När avyttringstidpunkten tidigare var knuten till

att företaget skulle ha upplösts genom konkurs fanns inte begränsningen att det

skulle vara fråga om ett svenskt aktiebolag eller en svensk ekonomisk förening.

För andra än svenska företag har återinförts en bestämmelse att avyttring anses

föreligga om företaget har upplösts genom konkurs.

Övergångsbestämmelser till lagen (1993:1543) om

ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

punkt 7

Övergångsregleringen för investmentföretag i punkten har byggts ut.

Gränsbeloppet enligt 2 10 mom. andra stycket SIL kan med stöd av de föreslagna

reglerna under vissa förhållanden höjas. Gränsbeloppet utgörs av mottagna

skattefria utdelningsinkomster med tillägg för inkomster som har beskattats i

företaget. Överstiger den beslutade utdelningen gränsbeloppet antas det

överskjutande beloppet vara hänförligt till obeskattade reavinster och skall

därför till viss del tas upp som intäkt i företaget.

 Med hänsyn till att reavinster för investmentföretag var skattepliktiga före

1990 års skattereform får gränsbeloppet enligt punkten a ökas med företagets

eget kapital (fritt resp. bundet) enligt fastställd balansräkning för det sista

räkenskapsår som taxerades enligt reglerna före skattereformen.

Koncernbalansräkning skall inte utnyttjas utan endast balansräkningen för

moderbolaget. Det egna kapitalet skall dock minskas med dels tillskjutet

kapital, dels ett belopp som motsvarar den utdelning som beslutats för

nyssnämnda räkenskapsår. Innebörden av begreppet tillskjutet kapital redovisas i

prop. 1993/94:50 s. 343.

 Det belopp som skall läggas till gränsbeloppet enligt punkten a skall dock

enligt punkten b minskas med belopp som betalats ut vid nedsättning av

aktiekapitalet eller reservfonden under den tid investmentföretaget taxerats

enligt 1990 års reformerade system fram till räkenskapsår som taxeras enligt

de nya reglerna för ägarbeskattningen som trätt i kraft den 1 januari i år

(dvs. normalt den period som taxeras vid 1992 - 1994 års taxeringar).

 Det belopp som skall läggas till gränsbeloppet skall enligt punkten c också

minskas med utdelning från investmentföretaget som beslutats för räkenskapsår

som avses i föregående stycke till den del den överstigit skattepliktig

utdelning som företaget mottagit (häri inräknas självfallet inte utbetalning som

behandlas i b-punkten).

 I det nya sista stycket i punkten 7 anges att de nu behandlade övergångs-

bestämmelserna inte kan medföra ett lägre gränsbelopp än vad som följer av 2

10 mom. SIL. Som krav för att den nya övergångsbestämmelsen skall få tillämpas

gäller enligt reglerna i stycket att företaget skall ha varit investmentföretag

vid utgången av det sista räkenskapsår som taxerades enligt reglerna före 1990

års skattereform.

punkt 8

Med verkan fr.o.m. år 1994 har tidigare bestämmelser om s.k. räntekompensation

vid köp och försäljningar av obligationer återinförts. Dessa äldre regler som

gällde före 1990 års skattereform innebar att upplupen men inte förfallen

avkastning behandlades som ränteintäkt resp. ränteutgift. Reglerna har även

återinförts för indirekt ägande genom andelar i räntefond. För att

bestämmelserna skall kunna tillämpas för räntefonder krävs att den upplupna

avkastningen (räntekompensationen) för resp. fond särnoteras. För vissa fonder

har en sådan särnotering påbörjats i år direkt efter resp. fonds

utdelningstillfälle.

 För andelsägare som de senaste åren förvärvat andelar i räntefond för vilken nu

införs en särnotering av upplupen avkastning kan det vid andelsförsäljning i år

antas uppkomma dels en ränteintäkt, dels en reaförlust.

 Vinster och förluster på fondandelar reduceras fram till beskattningsåret 1995

generellt till fem sjättedelar för att uppnå en faktisk skattesats på 25 %

samtidigt som ränteintäkten beskattas med kapitalskattesatsen 30 %. Denna

kvotering medför en inte avsedd skatteskärpning för försäljning i år av andelar

i räntefonder som påbörjat en särnotering av upplupen avkastning. För att

åtgärda detta bör en reaförlust som uppkommer efter det att särnotering inletts

tas upp utan den reduktion till fem sjättedelar som i övrigt skall gälla

generellt för reavinster resp. reaförluster på aktier o.d. fram till nästa år.

punkt 15

Den nya övergångsbestämmelsen innebär att en delägare i ett handelsbolag som

avslutat verksamheten i en förvärvskälla i inkomstslaget näringsverksamhet

bibehåller rätten att utnyttja ett kvoterat slutavdrag som han yrkat att få

fördela på flera år. Möjligheten att utnyttja avdraget kan som längst gälla

t.o.m. 1997 års taxering.

Övergångsbestämmelser

punkt 1

De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången

vid 1995 års taxering. I punkterna 2-7 finns särskilda övergångsbestämmelser.

punkt 2

Vid 1995 års taxering skall tas ut en schabloninäkt på utländska aktier och

andelar med 2,4 %. Schablonintäkten beräknas dock endast för den del av

beskattningsåret som löper från och med den 1 juli 1994.

punkt 3

Den nu införda schablonintäkten på utländska aktier och andelar skall utgå för

den del av fondens beskattningsår som löper efter ikraftträdandet (jfr 2

10 mom. SIL). Bestämmelsen i 3 1 mom. nionde stycket 2 blir aktuell först när

det blir fråga om att utdela fondens inkomster för år 1994, dvs. utdelning under

år 1995. Den ändrade bestämmelsen tillämpas därför första gången vid 1996 års

taxering.

punkt 4

För beräkning av sparat utrymme till och med utgången av år 1993 får fortfarande

alternativregeln i dess äldre utformning tillämpas vid 1995 och senare års

taxeringar.

punkt 5

De regionala utvecklingsfonderna avvecklas under år 1994. I punkten anges att

utvecklingsfonderna skall vara skattebefriade även vid 1995 och 1996 års

taxeringar.

punkt 6

Punkten blir tillämplig för företag med brutna räkenskapsår. Vid 1995 års

taxering skall 7 8 mom. i den lydelse paragrafen hade t.o.m. utgången av år

1993 tillämpas för utdelning som uppburits under år 1993.

 89

punkt 7

De nya bestämmelserna i 7 8 mom. tillämpas vid 1995 års taxering. Det innebär

bl.a. att utdelning på kapitalplaceringsaktier som mottagits under första

halvåret 1994 är frikallad från skattskyldighet hos mottagaren. Äldre

bestämmelser tillämpas emellertid i fråga om näringsbetingade innehav om

utdelning erhållits före ikraftträdandet. Det innebär att det skall göras

sannolikt att innehavet är näringsbetingat.

punkt 8

Vid utdelning från värdepappersfonder avgörs andelsägarens beskattning av

fondens inkomster under föregående beskattningsår. För utdelning som lämnas

under år 1994 gäller särskilda övergångsbestämmelser till punkt 2 a femte och

sjätte styckena av anvisningarna till 22 KL och 3 1 mom. åttonde och nionde

styckena SIL (SFS 1993:1541 och 1544). För sådan utdelning skall anses som om

fonden har mottagit de vidareutdelade inkomsterna efter den 31 december 1993.

Syftet med denna bestämmelse är bl.a. att andelsägaren inte skall beskattas för

vidareutdelning av utdelning på svenska aktier. Den nya lydelsen av 7 8 mom.

innebär bl.a. att utdelning på utländska kapitalplaceringsinnehav undantas från

skattskyldighet. Det gäller även utdelning som uppburits under år 1994.

Tillämpning av denna bestämmelse i kombination med den tidigare införda

övergångsbestämmelsen skulle innebära att andelsägaren inte beskattas vid

vidareutdelning av den utländska utdelning som fonden uppburit under år 1993. I

punkten 7 stadgas därför att vid bedömning av andelsägarens beskattning skall

äldre föreskrifter i 7 8 mom. tillämpas.

14.6 Uppbördslagen (1953:272)

10

I en ny punkt i femte stycket anges att preliminär A-skatt inte skall utgå för

utdelning som avses i lagen om beskattning av viss vidareutdelning.

14.7 Lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomsttaxeringen

Ändringen är en konsekvens av att övergångsbestämmelsen till KL (SFS 1992:693)

har förlängts.

 90

14.8 Kupongskattelagen (1970:624)

9 a

En ny bestämmelse har införts som i vissa fall förlänger fristen för restitution

som en anpassning till reglerna för preskription av fordran på utdelning på

fondandelsbevis. Bestämmelserna motiveras av övergångsregleringen till de

nyligen återinförda bestämmelserna om treårspreskription av sådan fordran.

12

I ett tillägg till första stycket i paragrafen har angetts att kupongskatt inte

skall innehållas innan utdelning kan betalas ut till fondandelsägare som varit

oregistrerad.

14.9 Lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt

1

Bestämmelsen har ändrats till följd av den ändrade utformningen av 7 8 mom.

SIL.

7

I ett nytt sista stycke har i förenklingssyfte tagits in en bestämmelse om att

spärrbeloppet skall anses alltid uppgå till minst 100 kr (jfr avsnitt 7). Genom

bestämmelsen uppnås att någon beräkning av spärrbelopp inte behöver göras om en

skattskyldigs avräkningsbara skatter under beskattningsåret uppgår till

sammanlagt högst 100 kr.

14.10 Lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

3 kap. 27

Paragrafen har justerats till följd av bestämmelserna i den nya lagen om

beskattning av viss vidareutdelning. Enligt dessa bestämmelser kan skatteplikt i

vissa fall uppkomma för utdelning som erhållits från ett svenskt företag. I ett

nytt andra stycke har tagits in en bestämmelse som innebär att även

aktiebolagsom inte är avstämningsbolag och ekonomiska föreningar är skyldiga att

lämna kontrolluppgift om utdelning. Undantag gäller dock om företaget är ett

fåmansföretag (jfr punkt 14 av anv. till 32 KL). Skattemyndigheternas

kontrollbehov anses i detta fall tillgodosett genom bestämmelserna i 2 kap. 16

och 24 om uppgiftsskyldighet för fåmansföretag resp. företagsledare m.fl. i

sådant företag. En skyldighet att lämna uppgifter i självdeklarationen

föreskrivs dock i lagen om beskattning av viss vidareutdelning.

 Enligt tredje stycket (tidigare andra stycket) skall kontrolluppgift lämnas för

utdelning till den del den är skattepliktig. Kontrolluppgift som lämnas för

utdelning som är skattepliktig enligt lagen om beskattning av viss

vidareutdelning skall dock lämnas även om utdelningen från ett företag

understiger den i 4 nämnda lag stadgade beloppsgränsen 500 kr, eftersom det

utdelande företaget inte har kännedom om huruvida den skattskyldige mottagit

utdelning även från annat företag. Kontrolluppgiften skall också ta upp utländsk

källskatt som belöper på utdelningen för att ge underlag för skatteavräkning

enligt lagen om avräkning av utländsk skatt. Med stöd av kontrolluppgiften kan

avräkning ske även utan särskilt yrkande från den skattskyldige.

 De nya bestämmelserna tar i första hand sikte på utdelning som är skattepliktig

enligt lagen om beskattning av viss vidareutdelning, men täcker också in de fall

där utdelningen är skattepliktig enligt lagen om beskattning av vinstutdelning

vid 1995 års taxering. Den senare lagen är emellertid avsedd att tillämpas

endast för utdelningar under 1994.

Övergångsbestämmelser

Lagen träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995 års

taxering såvitt avser skyldighet att lämna kontrolluppgift om utdelning som är

skattepliktig enligt lagen om beskattning av vinstutdelning vid 1995 års

taxering. Skyldigheten omfattar i denna del utdelning som har lämnats under hela

år 1994. Vidareutdelning av utländsk utdelning som lämnas efter utgången av juni

1994 är skattepliktig. Från kontrollsynpunkt är det dock tillräckligt att

kontrolluppgift lämnas för vidareutdelning som lämnas efter utgången av år 1995

och således redovisas första gången inför 1996 års års taxering.

14.11 Lagen (1990:663) om ersättningsfonder

9

I paragrafen rättas två felaktiga hänvisningar.

11

Regeringen har, genom den möjlighet till delegation som finns i paragrafen, i

förordningen (1991:580) med bemyndigande för riksskatteverket att medge att fond

för återanskaffning av fastighet övertas, m.m. låtit skattemyndigheten fatta

beslut i ärenden som avses i 11 . Genom ändringen anges det i lag att det är

skattemyndigheten som fattar beslut.

 91

13

I paragrafen rättas en felaktig hänvisning och görs en följdändring till

ändringen i 11 .

14.12 Lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning

3

Ändringen är en följd av att fördelningsräntan höjs från statslåneräntan plus en

procentenhet till statslåneräntan plus tre procentenheter.

5

Genom ändringen kan den skattskyldige avstå från att utnyttja positiv

räntefördelning. Det positiva fördelningsbeloppet sparas och förs vidare till

påföljande beskattningsår.

14.13 Lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

2

Inkomst hos handelsbolag skall fr.o.m. 1995 års taxering tas till beskattning

hos delägarna vid den taxering då handelsbolaget skulle ha taxerats om det hade

varit skattskyldigt (3 3 st KL). Enligt 1 lagen om periodiseringsfonder

medges avdrag för belopp som avsatts till periodiseringsfond. I fråga om

handelsbolag görs avsättningen hos delägarna (2 3 st).

 Ändringen i tredje stycket tar sikte på det fallet att delägarens och

handelsbolagets räkenskapsår inte sammanfaller. Om handelsbolaget har kalenderår

som räkenskapsår medan delägaren har brutet räkenskapsår taxeras delägaren för

handelsbolagsinkomsten vid taxeringen ett år före den taxering han taxeras för

sitt brutna beskattningsår. Ändringen innebär att avdrag medges redan vid den

förra taxeringen. En eftersyn blir därför nödvändig. Görs ingen avsättning för

handelsbolagsinkomsten vid den följande taxeringen får den förra taxeringen

omprövas och avdraget alltså vägras i efterhand.

4

Avdrag för avsättning till periodiseringsfond skall återföras till beskattning

senast femte beskattningsåret efter det beskattningsår för vilket avdrag

medgetts. Ändringen föranleds bl.a. av att avdragsåret inte sammanfaller med

avsättningsåret för sådana delägare i handelsbolag som omfattas av ändringen i 2

 .

 92

14.14 Lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet

2

I första stycket rättas en felaktig hänvisning.

4

Genom tillägget i tredje stycket klargörs att ett utländskt bolag skall anses ha

förvärvat ett bestämmande inflytandet över ett företag om företaget - för det

fall det utländska bolaget hade varit ett svenskt aktiebolag - skulle ha varit

ett dotterföretag till det utländska bolaget enligt 1 kap. 2 ABL.

7

Ändringarna i femte stycket innebär att beloppsspärren inte skall tillämpas vid

fusioner mellan ekonomiska föreningar resp. sparbanker. I stycket ersätts vidare

uttrycket "vederlag" med "kostnad" för att stämma med språkbruket i första

stycket.

12

Genom ändringarna i fjärde stycket undantas fusioner mellan kooperativa

ekonomiska föreningar från fusionsspärrarna i andra och tredje styckena.

Övergångsbestämmelser till lagen (1993:1539) om avdrag

för underskott av näringsverksamhet

Ett nytt femte stycke införs på grund av att dödsbon som beskattats enligt

reglerna för handelsbolag fr.o.m. 1995 års taxering blir egna skattesubjekt.

Stycket innebär att om det vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet för ett

handelsbolagsbeskattat dödsbo vid 1994 års taxering uppkommer underskott medges

dödsboet vid 1995 års taxering (eller i undantagsfall 1996 års taxering) avdrag

med ett belopp motsvarande summan av delägarnas underskott i förvärvskällan

under förutsättning att förvärvskällan inte har upphört eller dödsboet har

skiftats före den 1 januari 1994 och med den begränsning som framgår av den nya

sjätte stycket. Av detta framgår att dödsboets avdrag minskar i motsvarande mån

som en dödsbodelägare yrkar kvoterat slutavdrag enligt 3 13 mom. SIL.

 93

Övergångsbestämmelser

Lagen träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995 års

taxering. Den nya lydelsen av 4 tillämpas dock endast i fråga om

ägarförändringar som skett efter ikraftträdandet.

14.15-14.16 Lag om ändring i lagen (1957:262) om

allmän energiskatt och lag om ändring i lagen (1992:1438)

om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter

Ändringarna har kommenterats i avsnitt 12.

 94

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över delbetänkandet (SOU

1994:13) JIK-metoden, m.m.

Efter remiss har yttranden avgetts av Riksskatteverket, Riksbanken, Hovrätten

över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Göteborg, Datainspektionen,

Bokföringsnämnden, Riksförsäkringsverket, Riksrevisionsverket, Skogsstyrelsen,

Statens jordbruksverk, Närings- och teknikutvecklingsverket, Handelshögskolan i

Stockholm, Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet, Samhällsvetenskapliga

fakulteten vid Uppsala universitet, Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Lunds

universitet, Byggentreprenörerna, Centralorganisationen SACO, Finansbolagens

förening, Fondbolagens förening, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR,

Företagarnas riksorganisation, Grossistförbundet Svensk Handel, Kooperativa

Förbundet, Kooperativa Institutet, Landsorganisationen i Sverige, Lantbrukarnas

Riksförbund, Skogsägarnas Riksförbund, Svensk Industriförening, Svenska

arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen,

Svenska kommunförbundet, Svenska Revisorsamfundet SRS, Sveriges advokatsamfund,

Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges

Industriförbund, Sveriges Jordägareförbund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges

Redareförening, Sveriges Redovisningskonsulters förbund, Tjänsteförbundet,

Tjänstemännens Centralorganisation, Värdepapperscentralen VPC AB.

 Lantbrukarnas Riksförbund och Skogsägarnas Riksförbund har avgett ett gemensamt

yttrande.

 Stockholms handelskammare, Svensk Industriförening, Svenska

arbetsgivareföreningen, Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges Industriförbund

och Sveriges Köpmannaförbund har åberopat ett yttrande från Näringslivets

Skattedelegation.

 Yttranden har också kommit in från AB Gotlandskonsult, Näringslivets

Skattedelegation och Stockholms handelskammare.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över departementspromemo-

rian (Ds 1994:26) Beskattning av utdelning och fåmansföretag

Efter remiss har yttranden avgetts av Riksskatteverket, Riksbanken, Hovrätten

över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Göteborg, Datainspektionen,

Bokföringsnämnden, Riksförsäkringsverket, Riksrevisionsverket, Skogsstyrelsen,

Statens jordbruksverk, Närings- och teknikutvecklingsverket, Handelshögskolan i

Stockholm, Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet, Samhällsvetenskapliga

fakulteten vid Uppsala universitet, Samhällsvetenskapliga fakulteten vid Lunds

universitet, Byggentreprenörerna, Centralorganisationen SACO, Finansbolagens

förening, Fondbolagens förening, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR,

Företagarnas riksorganisation, Grossistförbundet Svensk Handel, Kooperativa

Förbundet, Kooperativa Institutet, Landsorganisationen i Sverige, Lantbrukarnas

Riksförbund, Skogsägarnas Riksförbund, Svensk Industriförening, Svenska

arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen,

Svenska kommunförbundet, Svenska Revisorsamfundet SRS, Sveriges advokatsamfund,

Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges

Industriförbund, Sveriges Jordägareförbund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges

Redareförening, Sveriges Redovisningskonsulters förbund, Tjänsteförbundet,

Tjänstemännens Centralorganisation, Värdepapperscentralen VPC AB.

 Lantbrukarnas Riksförbund och Skogsägarnas Riksförbund har avgett ett gemensamt

yttrande.

 Stockholms handelskammare, Svensk Industriförening, Svenska

arbetsgivareföreningen, Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges Industriförbund

och Sveriges Köpmannaförbund har åberopat ett yttrande från Näringslivets

Skattedelegation.

 Yttranden har också kommit in från Scandinavian Airlines System m.fl., AB

Gotlandskonsult, Näringslivets Skattedelegation, Per Jungkvist, Stockholms

handelskammare, Sveriges Aktiesparares Riksförbund och Institutet för utländsk

rätt AB.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över promemorian Kvittning

och generationsskiften

Efter remiss har yttranden avgetts av Riksskatteverket, Skogsstyrelsen, Statens

jordbruksverk, Företagarnas Riksorganisation, Lantbrukarnas Riksförbund,

Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Industriförbund, Sveriges

Jordägareförbund och Sveriges Köpmannaförbund.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över skrivelse 1992-09-17

från Fondbolagens Förening

Efter remiss har yttranden avgetts av Svea hovrätt, Riksgäldskontoret,

Finansinspektionen, Riksskatteverket, Svenska Fondhandlareföreningen, Svenska

Bankföreningen, Värdepapperscentralen VPC AB och Aktiefrämjandet. Riksbanken har

avstått från att yttra sig.

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över

Riskkapitalavdrag, En modell för skattelättnader vid satsningar i små

industriföretag.

Efter remiss har yttranden avgetts av Riksbanken, Statskontoret,

Bokföringsnämnden, Riksrevisionsverket, Riksskatteverket, Kammarrätten i

Jönköping, Närings- och teknikutvecklingsverket, Skogsstyrelsen, Länsstyrelsen i

Västerbottens län, Chalmers Tekniska Högskola, Sveriges lantbruksuniversitet,

Kungliga Tekniska högskolan, Kooperativa Institutet, Landsorganisationen i

Sverige, Tjänstemännens Centralorganisation, Landstingsförbundet, Finansbolagens

Förening, Företagarnas Riksorganisation, Lantbrukarnas Riksförbund, Skogsägarnas

Riksförbund, Skogssällskapet, Svensk Industriförening, Svenska Arbetsgivare-

föreningen, Svenska Riskkapitalföreningen, Svenska Uppfinnareföreningen,

Sveriges Advokatsamfund, Sveriges Industriförbund och Sveriges Redo-

visningskonsulters förbund.

 Yttranden har också inkommit från Norvenco AB, NOBEX AB, Åby Stormarknad AB, VM

Betong AB, Thomée-Hörle AB, Svenska TVÄTTAB Textilservice, Lars Åke Södergren

Consulting, Beslagsgrossisten Ivar[REDACTED_EFTERNAMN] AB, City-Bageriet i Falköping AB, Bro

 b) ränta eller utdelning som tillkommer en annan juridisk person än svenskt

dödsbo eller en fysisk person som inte är bosatt i Sverige;

 c) ränta eller utdelning som enligt dubbelbeskattningsavtal är helt undantagen

från beskattning i Sverige;

 d) ränta på förfogarkonto som avses i 3 kap. 57 lagen (1990:325) om själv-

deklaration och kontrolluppgifter, om räntan inte uppgår till 1 000 kronor;

 e) ränta på konto för klientmedel;

 f) ränta som ingår i belopp som redovisats enligt 3 kap. 22 sista stycket

lagen om självdeklaration och kontrolluppgifter;

 g) utdelning som

 avses i lagen

 (1994:000) om be-

 g) ersättning till skattning av viss

en och samma vidareutdelning;

idrottsutövare från h) ersättning till

en sådan ideell före-en och samma

ning som avses i 7 idrottsutövare från

5 mom. lagen en sådan ideell före-

(1947:576) om stat- ning som avses i 7

lig inkomstskatt 5 mom. lagen

och som har till (1947:576) om stat-

huvudsakligt syfte lig inkomstskatt

att främja och som har till

idrottslig huvudsakligt syfte

verksamhet, om att främja

ersättningen från idrottslig

föreningen under åretverksamhet, om

inte uppgått till ersättningen från

ett halvt basbelopp föreningen under året

enligt lagen inte uppgått till

(1962:381) om allmänett halvt basbelopp

försäkring; eller enligt lagen

 h) förmån av fri (1962:381) om allmän

resa inom riket i försäkring; eller

samband med till- i) förmån av fri

trädande eller från-resa inom riket i

trädande av samband med

anställning eller tillträdande eller

uppdrag eller frånträdande av

ersättning för kost-anställning eller

nad för sådan resa. uppdrag eller

 ersättning för kost-

 nad för sådan resa.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994.

1 Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Lydelse enligt prop. 1993/94:152.

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av

utländsk skatt

 Härigenom föreskrivs att 1 och 7 lagen (1986:468) om avräkning av utländsk

skatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 1

 Om fysisk person, under tid då han varit bosatt här i riket, eller inländsk

juridisk person har haft intäkt

 a) som medtagits vid taxering enligt kommunalskattelagen (1928:370) eller lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt,

 b) för vilken han beskattats i utländsk stat och

 c) som enligt skattelagstiftningen i den utländska staten anses härröra

därifrån,

 har han - med den inskränkning som följer av 2 - genom avräkning av den del

av den utländska skatten som belöper på intäkten rätt att erhålla nedsättning av

statlig inkomstskatt och kommunal inkomstskatt i enlighet med vad som framgår av

4-13 .

 Motsvarande gäller i tillämpliga delar i fall då fysisk person enligt lagen

(1984:1052) om statlig fastighetsskatt har att erlägga fastighetsskatt för en i

utlandet belägen privatbostad.

 Kan ett svenskt Kan ett svenskt

företag vid prövningföretag vid prövning

enligt 7 8 mom. enligt 7 8 mom.

lagen om statlig lagen om statlig

inkomstskatt inte inkomstskatt inte

visa att den visa att den

inkomstbeskattning inkomstbeskattning

som det utländska som den utländska

bolaget är juridiska personen

underkastat är är underkastad är

jämförlig med den jämförlig med den in-

inkomstbeskattning komstbeskattning

som skulle ha skett som skulle ha skett

enligt lagen om enligt lagen om

statlig statlig inkomst-

inkomstskatt om skatt om inkomsten

inkomsten hade hade förvärvats av

förvärvats av svensktsvenskt företag, och

företag, och skall skall mottagen

mottagen utdelning utdelning därför

därför beskattas i beskattas i Sveri-

Sverige, men är ge, men är övriga

övriga förutsättningarförutsättningar för

för att erhålla att erhålla skat-

skattefrihet för tefrihet för utdel-

utdelningen i nämndaningen i nämnda

moment uppfyllda moment uppfyllda

har företaget, utöverhar företaget, utöver

den avräkning som den avräkning som

medges enligt förstamedges enligt första

stycket och enligt stycket och enligt

dubbelbeskattningsavtal,dubbelbeskatt-

genom avräkning rättningsavtal, genom

att erhålla ned- avräkning rätt att

sättning av statlig erhålla nedsättning

inkomstskatt med av statlig

ett belopp inkomstskatt med

motsvarande tio ett belopp

procent av denna motsvarande tio

utdelnings brut- procent av denna

tobelopp. Vid sådan utdelnings brut-

avräkning gäller i tobelopp. Vid sådan

tillämpliga delar avräkning gäller i

vad som föreskrivs itillämpliga delar

4-13 . vad som föreskrivs i

 4-13 .

 7 2

 Vid beräkning av den statliga inkomstskatt som hänför sig till de utländska

inkomsterna skall den del av den statliga inkomstskatten som hänför sig till de

utländska förvärvsinkomsterna (inkomst av tjänst och näringsverksamhet)

respektive den del som hänför sig till de utländska kapitalinkomsterna (inkomst

av kapital) beräknas var för sig. Den statliga respektive kommunala inkomstskatt

som hänför sig till de utländska förvärvsinkomsterna (intäkterna efter avdrag

för kostnader) skall anses utgöra så stor del av den skattskyldiges hela

statliga respektive kommunala inkomstskatt på förvärvsinkomst, beräknad utan

avräkning, som dessa inkomster utgör av den skattskyldiges sammanlagda förvärvs-

inkomst av olika förvärvskällor före allmänna avdrag (sammanräknad förvärvsin-

komst). Motsvarande gäller i tillämpliga delar vid beräkning av den del av den

statliga inkomstskatten som hänför sig till de utländska kapitalinkomsterna.

 Vid tillämpningen av första stycket skall, i de fall då skattskyldig erhållit

skattereduktion enligt 2 4 mom. uppbördslagen (1953:272), sådan reduktion

anses ha skett från statlig inkomstskatt, kommunal inkomstskatt,

skogsvårdsavgift respektive statlig fastighetsskatt med så stor del av

reduktionen som respektive skatt utgör av det sammanlagda beloppet av nämnda

skatter före sådan reduktion. Om skattskyldig har att erlägga fastighetsskatt

såväl för fastighet i Sverige som för privatbostad i utlandet skall reduktionen

av statlig fastighetsskatt enligt första meningen anses ha skett från statlig

fastighetsskatt som hänför sig till privatbostad i utlandet med så stor del som

den statliga fastighetsskatten på privatbostad i utlandet utgör av det

sammanlagda beloppet av statlig fastighetsskatt före sådan reduktion.

 I de fall då skattskyldig enligt 2 5 lagen (1990:661) om avkastningsskatt på

pensionsmedel har att betala avkastningsskatt som tas ut på skatteunderlag som

beräknas enligt bestämmelserna i 3 första och femte styckena samma lag skall

följande gälla. Vid beräkningen av spärrbeloppet skall, vid bestämmande enligt

första stycket av den statliga inkomstskatt som hänför sig till de utländska

inkomsterna, sådan avkastningsskatt jämställas med statlig inkomstskatt på

förvärvsinkomst.

 Spärrbeloppet skall

 alltid anses uppgå

 till minst 100

 kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1561.

2 Senaste lydelse 1993:943.

 149

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 27 lagen (1990:325) om självdeklarationer och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 27 1

 Kontrolluppgift om utdelning och innehav skall lämnas av

 1. den som utbetalt utdelning på aktie i svenskt aktiebolag som är

avstämningsbolag enligt 3 kap. 8 aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8

försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 bankaktiebolagslagen

(1987:618),

 2. förvaringsinstitut som avses i 1 lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

och som utbetalt utdelning på andel i svensk värdepappersfond,

 3. fondbolag som avses i 1 lagen om värdepappersfonder och som förvaltar

svensk värdepappersfond,

 4. den som utbetalt utdelning från utländsk juridisk person, om utdelningen

utbetalats genom Värdepapperscentralen VPC Aktiebolags försorg,

 5. valutahandlare och värdepappersinstitut hos vilka utländskt fondpapper eller

rättighet eller skyldighet som anknyter till sådant fondpapper förvaras i depå

eller kontoförs.

 Kontrolluppgift om

 utdelning skall

 lämnas av annat

 svenskt aktiebolag,

 svensk ekonomisk

 förening, svensk

 sparbank eller

 svenskt ömsesidigt

 skadeförsäk-

 ringsföretag än som

 avses i första

 stycket 1.

 Kontrolluppgift skall lämnas för

 a) fysisk eller a) fysisk eller

juridisk person juridisk person som

som, i fall som är berättigad att

avses i första lyfta utdelning för

stycket 3 om utdel- egen del vid utdel-

ningen inte är ningstillfället och

skattefri enligt

punkt 2 a av anvis-

ningarna till 22

kommunalskattelagen

(1928:370) eller 3

1 mom. lagen

(1947:576) om

statlig inkomst-

skatt samt i fall

som avses i första

stycket 4 och 5, är

berättigad att lyfta

utdelning för egen

del vid utdel-

ningstillfället och

 150

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 b) fysisk person som hos den uppgiftsskyldige varit antecknad som innehavare av

aktie eller andel i värdepappersfond eller utländsk juridisk person eller

utländsk aktie eller annat utländskt värdepapper.

 Kontrolluppgift Kontrolluppgift

enligt andra enligt tredje

stycket a skall ta stycket a skall ta

upp utbetald upp utbetald

utdelning till den utdelning till den

del den är del den är skat-

skattepliktig och tepliktig och

avdragen preliminär avdragen preliminär

skatt. skatt.

Kontrolluppgift Kontrolluppgift om

enligt andra utdelning som avses

stycket b skall ta i lagen (1994:000)

upp innehavet vid om beskattning av

årets utgång. viss vidareut-

 delning skall också

 ta upp utländsk käll-

 skatt som belöper på

 utdelningen. Sådan

 kontrolluppgift

 skall lämnas även om

 utdelningen under-

 stiger 500 kronor.

 Kontrolluppgift

 enligt tredje

 stycket b skall ta

 upp innehavet vid

 årets utgång.

 Uppgiftsskyldighet enligt denna paragraf föreligger inte för tillgångar på

pensionssparkonto eller för utdelning på sådana tillgångar.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994 och tillämpas första gången vid 1995

års taxering. Äldre föreskrifter tillämpas fortfarande i fråga om

vidareutdelning som blivit tillgänglig för lyftning för den skattskyldige före

ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1993:1564.

 151

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-03-31

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Arne Baekkevold.

Enligt en lagrådsremiss den 24 mars 1994 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om beskattning av

vinstutdelning vid 1995 års taxering, m.m.

 Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Ingrid Melbi.

 Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

 I lagrådsremissen föreslås bl.a. vissa ändringar i reglerna om beskattning av

utdelning och reavinst på aktier i fåmansföretag. Det gäller främst reglerna i 3

 12 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt om beräkning av det

kapitalunderlag som ligger till grund för den schablonmässigt bestämda

kapitalavkastningen på sådana aktier. Förslaget i den delen innebär i huvudsak

att den s.k. alternativregeln ändras i syfte att förhindra vissa inte avsedda

skattefördelar och att det införs en möjlighet att vid beräkning av det

kapitalinkomstbeskattade utrymmet beakta utbetalade löner till anställda i

företaget. Vidare föreslås två generella begränsningar av skattefriheten för

utdelning. Den ena avser sådan utdelning som betalats med utdelning som

företaget erhållit på aktier eller andelar i utländska företag. Den andra är

tidsbegränsad och avser utdelning som lämnas under år 1994.

 Av det anförda framgår att förslagen i sak inte är särskilt omfattande.

Förslagen har emellertid föranlett inte mindre än tre nya lagar av ganska stor

omfattning och dessutom ett stort antal lagändringar i övrigt. Det beror bl.a.

på att förslagen innehåller många specialregler som delvis är mycket

komplicerade. I samband med skattereformen hösten 1993 (prop. 1993/94:50 s. 426

f) kritiserade Lagrådet det föreslagna regelsystemet på grund av dess

komplexitet och framhöll att detta skulle leda till problem vid tillämpningen.

Föreliggande förslag komplicerar det redan mycket komplicerade regelsystemet.

Lagrådet finner därför anledning att åter betona vikten av att

förenklingsaspekten åtminstone i framtiden beaktas i högre grad än hittills vid

utformningen av lagstiftningen på det aktuella området. Även om varje ändring

tagen för sig är relativt begränsad och motiverad från ekonomiska utgångspunkter

måste det nämligen starkt ifrågasättas om systemet som helhet efter de senaste

reformerna är acceptabelt med hänsyn till det krav på enkelhet vid tillämpningen

som måste vara uppfyllt för att systemet skall fungera i praktiken.

 Flera av de aktuella lagändringarna skall enligt förslaget gälla redan fr.o.m.

den 1 januari 1994. Ändringarna kan i enskilda fall innebära en skärpt

beskattning i förhållande till nuvarande regler. För att inte komma i konflikt

med förbudet i 2 kap. 10 regeringsformen mot retroaktiv skattelagstiftning har

regeringen i skrivelse den 22 december 1993 (Skr 1993/94:132) lämnat ett

meddelande till riksdagen om förslagen.

 Enligt sistnämnda lagrum får en lag innebära att skatt uttas trots att lagen

inte hade trätt i kraft när den omständighet inträffade som utlöste

skattskyldigheten, under förutsättning att meddelande lämnats till riksdagen om

att förslag härom är att vänta och att riksdagen finner särskilda skäl påkalla

det. Regeringen har som skäl för förslagen anfört att de utgör en integrerad del

av redan beslutade regelförändringar med syfte att motverka oönskad

skatteplanering och undanröja vissa incitament för ett i samhällsekonomiskt

avseende irrationellt ekonomiskt handlande. Lagrådets granskning har inte givit

anledning till ifrågasättande av att sådana särskilda skäl föreligger som avses

i 2 kap. 10 regeringsformen. Lagrådet vill dock i sammanhanget beröra en fråga

som diskuteras i lagrådsremissen med anledning av ett påpekande under

remissbehandlingen, nämligen om förslagen täcks av skrivelsen eller om de går

längre än denna. Diskussionen i lagrådsremissen gäller förslaget om beskattning

av vinstutdelning vid 1995 års taxering, närmare bestämt reglerna om att det

s.k. jämförelsebeloppet - dvs. det belopp som får delas ut utan beskattning -

skall få ökas om vinsten under år 1993 ökat i förhållande till tidigare år.

 I skrivelsen uttalas bl.a. att jämförelsebeloppet bör kunna ökas i relation

till hur mycket större 1993 års vinst är i förhållande till den högsta vinsten

under de föregående fem åren. Remissinstansens påpekande gäller en

begränsningsregel som fanns med redan i den promemoria som ligger till grund för

lagrådsremissen och som innebär att ökningen av jämförelsebeloppet vid en

vinstökning begränsas till 50 procent av årsvinsten. Enligt den ifrågavarande

remissinstansen är denna inskränkning att betrakta som retroaktiv, eftersom den

inte fanns med i regeringens skrivelse.

 Regeringen uttalar härom bl.a. att man av vad som sägs i skrivelsen om

vinstökningsregeln inte kan dra den slutsatsen att jämförelsebeloppet skall få

ökas obegränsat. Det framhålls vidare att vinstökningsregeln är avsedd att vara

en gynnande regel i förhållande till huvudregeln som innebär att

jämförelsebeloppet utgör 120 procent av tidigare lämnad högsta utdelning.

 Av förarbetena till förbudet mot retroaktiv skattelagstiftning framgår att det

i skrivelsefallen inte krävs en detaljerad beskrivning av kommande förslag

(prop. 1978/79:195 s. 61). Föredraganden framhåller sålunda att det väsentliga

är att det genom meddelandet görs klart vilken typ av transaktion, intäkt,

avdrag etc. som förslaget avses ingripa mot samt från vilken tidpunkt

retroaktiviteten skall gälla. Däremot kan det enligt föredraganden inte

generellt krävas att det sätt på vilket ingripandet skall ske preciseras.

 I ett fall som det förevarande krävs alltså inte att de kommande förslagen

redovisas i detalj i skrivelsen till riksdagen, utan det räcker med att

inriktningen anges. Av den aktuella skrivelsen framgår att syftet med förslagen

är att begränsa den skattefria utdelningen under år 1994 till vad som kan anses

motsvara en för det utdelande företaget normal utdelning. Den ifrågavarande

begränsningsregeln har tillkommit för att tillgodose detta syfte. Mot denna

bakgrund delar Lagrådet regeringens uppfattning att vad som uttalats i

skrivelsen om utformningen av vinstökningsregeln inte kan anses innebära att den

ifrågavarande begränsningsregeln står i strid med förbudet mot retroaktiv

skattelagstiftning.

 Lagrådet har företagit en lagteknisk granskning av de remitterade förslagen och

föreslår i förtydligande syfte att ett antal lagstadganden formuleras om på sätt

som framgår av bilaga till detta protokoll.

 174

Bilaga 3.1

Förslag till lag om beskattning av vinstutdelning vid 1995 års taxering

3

För en aktie som utges efter utgången av år 1993 får beräknas ett

jämförelsebelopp endast om aktien har getts ut vid nyemission eller fondemission

som har registrerats före utgången av år 1993. Ett jämförelsebelopp får också

beräknas, om aktien erhållits vid utbyte av ett konvertibelt skuldebrev utgivet

i en emission som har registrerats före utgången av år 1993. Motsvarande gäller

om aktien erhållits genom nyteckning med stöd av en optionsrätt som har getts ut

i förening med ett skuldebrev i en emission som har registrerats före utgången

av år 1993.

7

Har utdelning inte lämnats på en aktie för något av de fem närmast föregående

räkenskapsåren, skall som jämförelsebelopp anses det jämförelsebelopp som

beräknas för andra av bolaget utgivna aktier. Finns aktier av olika slag,

beräknas jämförelsebeloppet för aktier av samma slag eller, om sådant

jämförelsebelopp inte kan beräknas, som genomsnittet av jämförelsebeloppen på de

aktier för vilka jämförelsbelopp kan beräknas.

 Har bolaget inte lämnat utdelning för något av de fem närmast föregående

räkenskapsåren, utgör jämförelsebeloppet 20 procent av nettovinsten för det

räkenskapsår för vilket utdelning lämnas. Nettovinsten skall därvid fördelas med

lika belopp på aktierna i bolaget.

8

Har ett aktiebolag vid tidpunkten för beslut om utdelning inte aktier noterade

på börs, får jämförelsebeloppet för en aktie beräknas som 20 procent av ett

belopp motsvarande ett kapitalunderlag fördelat med lika belopp på aktierna i

bolaget. Kapitalunderlaget beräknas med tillämpning av lagen (1994:000) om

beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i fåmansföretag.

11

För utdelning på en aktie eller en andel som omfattas av bestämmelserna i 3 12

mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt gäller undantaget

från skatteplikt i 3 1 mom. tredje stycket nämnda lag för ett jämförelsebelopp

beräknat enligt andra stycket. Om det högsta av de jämförelsebelopp som gäller

enligt denna lag i övrigt innebär ett lägre jämförelsebelopp skall dock

undantaget gälla för detta belopp.

 Jämförelsebeloppet utgörs av summan av dels ett belopp som svarar mot

statslåneräntan vid utgången av november året före beskattningsåret med tillägg

av fem procentenheter multiplicerad med anskaffningskostnaden för aktien eller

andelen beräknad enligt 3 12 mom. första stycket eller fjärde stycket 1 eller

2 lagen om statlig inkomstskatt, dels en femtedel av det belopp som svarar mot

sparad utdelning.

12

Preliminär skatt enligt uppbördslagen (1953:272) skall inte tas ut för inkomst

för vilken skatteplikt föreligger på grund av denna lag.

14

Den som betalar ut utdelning skall i samband med utbetalningen lämna uppgift

till mottagaren om hur stor del av utdelningen som är skattepliktig enligt denna

lag. Förhållanden som avses i 11 andra stycket skall dock inte beaktas.

 Avstämningsbolag skall, i samband med att underlag för utbetalningen lämnas,

till Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag (värdepapperscentralen) lämna

uppgifter enligt första stycket. Värdepapperscentralen skall snarast lämna

uppgifterna vidare till den som är registrerad som förvaltare.

 Om utdelningen betalats ut före den 1 juli 1994 skall uppgift enligt första och

andra styckena lämnas snarast efter denna tidpunkt.

 Företag skall i sin självdeklaration avseende det beskattningsår för vilket

utdelning lämnas under 1994 lämna de uppgifter som behövs för bedömning av

skattskyldighet för utdelning från företaget.

 Kan uppgift inte lämnas i självdeklarationen, skall uppgiften lämnas till

skattemyndigheten före utgången av oktober 1994 eller, om utdelning lämnas

därefter, inom en månad från utdelningsdagen.

Förslag till lag om beräkning av kapitalunderlaget vid beskattning av ägare i

fåmansföretag

5

Aktier och andelar i svenska dotterföretag skall tas upp till ett värde

motsvarande så stor del av kapitalunderlaget i dotterföretaget som svarar mot

moderföretagets andel av antalet aktier eller andelar i dotterföretaget.

10

Kapitalunderlaget i ett aktiebolag skall minskas med belopp som svarar mot

utbetalningar från bolaget som gjorts i samband med nedsättning av

aktiekapitalet eller reservfonden eller i samband med likvidation, om

utbetalning skett efter utgången av det räkenskapsår som avses i 2 .

 Kapitalunderlaget i en ekonomisk förening skall minskas med belopp som svarar

mot utbetalningar enligt 10 kap. 1 lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

vid nedsättning av medlemsinsatsernas belopp, vid utskiftning i samband med

likvidation eller enligt 4 kap. 3 samma lag vid återbetalning av överskjutande

medlemsinsatser.

Förslag till lag om beskattning av viss vidareutdelning

3

Från tillämpning av 1 undantas vidareutdelning av sådan utdelning som

företaget erhållit och som

 1. inte beskattats hos företaget på grund av betämmelserna om näringsbetingat

innehav i 7 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt eller - om en

prövning enligt nämnda moment inte skett -vid en sådan prövning inte skulle ha

beskattats hos företaget, eller

 2. består av utdelning som den utländska juridiska personen på grund av

näringsbetingat innehav erhållit - direkt eller indirekt via en eller flera

juridiska personer som i sin tur erhållit utdelningen på näringsbetingade

innehav - från juridisk person som är underkastad sådan jämförlig inkomst-

beskattning som avses i 7 8 mom. andra stycket lagen om statlig inkomstskatt,

eller

 3. avser vinst hos en utländsk juridisk person som har beskattats på grund av

bestämmelserna i punkt 10 andra stycket av anvisningarna till 53 kommunal-

skattelagen (1928:370).

 I fall som avses i första stycket 2 skall, om inte företaget yrkat annat,

utdelning som företaget erhållit i första hand anses ha bestått av sådan

utdelning från utländsk juridisk person som medför undantag från skatteplikt när

den vidareutdelas, om sådan utdelning funnits tillgänglig hos den utländska

juridiska person som lämnat utdelning till företaget.

4

Understiger belopp som skulle ha beskattats på grund av 1-3 sammanlagt 500

kronor för en skattskyldig, beskattas inte beloppet.

Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

 2

 10 mom. Vid inkomstberäkningen för ett investmentföretag gäller, utöver vad som

följer av övriga bestämmelser i denna lag,

 1. att hänsyn inte tas till vinst eller förlust vid avyttring av aktier och

andra värdepapper för vilka hälften av realisationsvinsten enligt 3 1 mom.

tredje stycket är undantagen från skatteplikt,

 2. att som intäkt tas upp 1 procent för år räknat av värdet vid ingången av

beskattningsåret av egendom som avses i 1,

 3. att hänsyn inte tas till vinst eller förlust vid avyttring av utländska

finansiella instrument motsvarande dem som avses i 3 1 mom. tredje stycket 1

och 2 samt optioner och terminer som uteslutande avser sådana instrument,

 4. att som intäkt tas upp 1,2 procent för år räknat av värdet vid utgången av

beskattningsåret på aktie eller andel i utländsk juridisk person om företaget är

frikallat från skattskyldighet för utdelning på aktien eller andelen. Detta

gäller dock inte aktie eller andel i sådan utländsk juridisk person för vilken

vinsten skall beskattas enligt punkt 10 andra stycket av anvisningarna till 53

kommunalskattelagen (1928:370) och inte heller när fråga är om sådant näringsbe-

tingat innehav av aktie eller andel som avses i 7 8 mom.

 3

12 a mom. Vid tillämpning av 12 mom. första stycket får till an-

skaffningskostnaden för aktierna eller andelarna läggas 10 procent av ett

löneunderlag. Löneunderlaget beräknas på grundval av sådan ersättning som ingår

i underlag för beräkning av avgifter enligt 2 kap. 3 lagen (1981:691) om

socialavgifter och som under året före beskattningsåret har utgått till arbets-

tagare i företaget och i dess dotterföretag. Löneunderlaget utgörs av den del av

det sammanlagda ersättningsbeloppet som överstiger ett belopp motsvarande tio

gånger det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring som gällde

året före beskattningsåret. Löneunderlaget fördelas med lika belopp på aktierna

eller andelarna i företaget.

 Vid tillämpning av första stycket gäller följande.

 1. Anskaffningskostnaden för aktierna eller andelarna får inte beräknas enligt

12 mom. fjärde stycket 1.

 2. Ersättning till arbetstagare som innehar sådant av företaget utgivet

finansiellt instrument som avses i 27 1 mom. får inte beaktas om 12 mom. är

tillämpligt på utdelning eller vinst som är hänförlig till instrumentet.

Ersättning som täcks av lönebidrag får inte heller beaktas.

 3. Den skattskyldige skall för året före beskattningsåret ha erhållit sådan

ersättning som ingår i underlag för beräkning av avgifter enligt 2 kap. 3

lagen om socialavgifter från företaget eller dess dotterföretag med ett belopp

som sammanlagt inte understiger 150 procent av den högsta ersättning som samma

år betalats ut till en arbetstagare och som får räknas in i det belopp som

ligger till grund för beräkning av löneunderlaget.

 4. Ökningen av det belopp som får tas upp som intäkt av kapital får inte

överstiga sådan ersättning till den skattskyldige som avses i 3.

 Med innehav av sådana finansiella instrument i ett fåmansföretag som avses i 27

 1 mom. likställs innehav av finansiella instrument i ett annat företag inom

samma koncern.

 7

8 mom. Svenskt företag är frikallat från skattskyldighet för utdelning på aktie

eller andel i utländsk juridisk person under förutsättning att innehavet av den

utländska aktien eller andelen antingen är ett kapitalplaceringsinnehav eller

ett näringsbetingat innehav.

 För att näringsbetingade innehav skall vara skattebefriade skall den

inkomstbeskattning som den utländska juridiska personen är underkastad vara

jämförlig med den inkomstbeskattning som skulle ha skett enligt denna lag, om

inkomsten hade förvärvats av ett svenskt företag. Vid jämförelsen skall

utdelning som den utländska juridiska personen erhållit på

kapitalplaceringsinnehav anses utgöra inkomst som skall beskattas enligt denna

lag. Vidare skall bortses från bestämmelser i avtal för undvikande av

dubbelbeskattning.

 Ett innehav av aktier eller andelar i en utländsk juridisk person skall anses

vara näringsbetingat om aktierna eller andelarna inte utgör

omsättningstillgångar i företagets verksamhet och det sammanlagda röstetalet för

företagets aktier eller andelar i den utländska juridiska personen vid

beskattningsårets utgång motsvarade en fjärdedel eller mer av röstetalet för

samtliga aktier eller andelar i den utländska juridiska personen eller

 innehavet av aktierna eller andelarna betingas av verksamhet som bedrivs av

företaget eller av företag som med hänsyn till äganderättsförhållanden eller

organisatoriska förhållanden kan anses stå det nära.

 Ett innehav av aktier eller andelar i en utländsk juridisk person skall anses

vara ett kapitalplaceringsinnehav om aktierna eller andelarna inte utgör

omsättningstillgångar i företagets verksamhet och inte heller skall anses vara

näringsbetingade.

 Med svenskt företag avses i detta moment svenskt aktiebolag, svensk ekonomisk

förening, svensk sparbank, svenskt ömsesidigt skadeförsäkringsföretag och svensk

värdepappersfond.

 Utländsk juridisk person hemmahörande i något av de länder med vilka Sverige

ingått avtal för undvikande av dubbelbeskattning (avtalsländer) skall anses

underkastad inkomstbeskattning jämförlig med den som skulle ha skett enligt

denna lag. Denna presumtion gäller dock endast om personens intäkter härrör från

verksamhet i Sverige eller avtalsland och verksamheten är underkastad normal

inkomstskatt i det eller de länder där den bedrivs. I det fall personens

intäkter endast till obetydlig del härrör från verksamhet i andra länder eller

från särskilt skattemässigt gynnad verksamhet skall den ändå anses underkastad

jämförlig beskattning.

Övergångsbestämmelserna

 5. Vid 1995 års taxering tillämpas 7 8 mom. i dess lydelse vid utgången av år

1993 för utdelning som uppburits senast den 31 december 1993.

 6. I fråga om utdelning som uppburits före ikraftträdandet skall - såvitt avser

beskattningsår som påbörjats före ikraftträdandet - det i 7 8 mom. tredje

stycket beträffande näringsbetingat innehav uppställda kravet att innehavet

betingas av verksamhet, som bedrivs av företaget eller av företag som med hänsyn

till äganderättsförhållanden eller organisatoriska förhållanden kan anses stå

det nära, anses vara uppfyllt om det görs sannolikt att nämnda omständigheter

föreligger.

 7. I fråga om utdelning som lämnas under år 1994 tillämpas bestämmelserna i 7

 8 mom. i dess äldre lydelse vid prövning enligt punkten 2 a femte och sjätte

styckena av anvisningarna till 22 kommunalskattelagen (1928:370) och 3 1

mom. åttonde och nionde styckena denna lag huruvida utdelningen skulle ha be-

skattats hos värdepappersfonden.

Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1543) om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

Övergångsbestämmelserna

 7. För företag med beskattningsår som har påbörjats före den 1 januari 1994

tillämpas äldre föreskrifter i 2 10 mom. första stycket 2 och fjärde stycket

för den del av beskattningsåret som avser tiden före ikraftträdandet.

 Vid tillämpningen av de nya föreskrifterna i 2 10 mom. andra stycket vid 1995

års taxering eller, om företaget inte taxeras då, vid 1996 års taxering skall

gränsbeloppet

 a. ökas med ett belopp som motsvarar företagets eget kapital enligt fastställd

balansräkning för det räkenskapsår för vilket taxering skedde år 1991 eller, om

företaget inte taxerades då, år 1992 till den del detta belopp överstiger

tillskjutet kapital och utdelning som beslutats för nämnda räkenskapsår,

 b. minskas med utbetalning till aktieägaren enligt 12 kap. 1 aktiebolagslagen

(1975:1385) vid nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden efter det

räkenskapsår som avses i a och före det första räkenskapsår för vilket taxering

skedde enligt de nya föreskrifterna, samt

 c. minskas med utdelning från företaget vilken beslutats för räkenskapsår som

infallit efter det räkenskapsår som avses i a och före det räkenskapsår för

vilket taxering skedde enligt de nya föreskrifterna till den del utdelningen

överstigit av företaget mottagen skattepliktig utdelning.

 De avgående posterna enligt föregående stycke b och c får tillsammans inte

överstiga posten a i samma stycke. Bestämmelserna i föregående stycke gäller

endast om företaget var investmentföretag vid utgången av det räkenskapsår som

avses i samma stycke a.

 177

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 14 april 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1993/94:234 Vissa inkomst- och

företagsskattefrågor, m.m.

 183