Regeringens proposition 1992/93:199

om lag om marknadsreglering på fiskets område, m.m.

Prop. 1992/93:199

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 18 mars 1993.

På regeringens vägnar

Cari[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåU

I propositionen föreslås en ny lag om marknadsreglering på fiskets område. Med stöd av bemyndiganden i den nya lagen skaU föreskrifter kunna medde­las som innebär en anpassning till EG:s marknadsreglering. I föreskriftema kommer art regleras villkoren för försäljning av fisk, bildande av producent­organisationer och deras verksamhet samt ett nytt förenklat prisreglerings­system. I lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område införs bestämmelser som ger stöd for att samla in de uppgifter som behövs för marknadsregleringen.

Lagstifmingen skall träda i kraft den 1 juli 1993.

1 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 199

Propositionens lagförslag

Prop. 1992/93:199

1 Förslag till

Lag om marknadsreglering på fiskets område

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § I denna lag ges bestämmelser om marknadsreglering av fisk och fiskpro­

dukter. Lagens syfte är att stabilisera marknaden och trygga försörjningen av

varor av god kvalitet och till skäliga priser.

2 § Bestämmelsema i denna lag skall tillämpas på näringsverksamhet som

omfattar varor enligt 3, 5, 16, 19 och 23 kap. taUtaxelagen (1987:1068) och

som anges i bilagan till denna lag.

Bestämmelser om försäljning

3 § Sådana varor som anges i bilagan tUl denna lag får marknadsföras, bju­

das ut, säljas eller på annat sätt släppas ut på marknaden bara om de uppfyller

de krav som föreskrivs av regeringen. Föreskriftema får avse förpackning

och märkning samt klassificering i varukategorier efter färskhet och storlek

eller vikt.

Producentorganisationer

4 § Enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen får en sam-

mansluming av fiskare eller av organisationer av fiskare (producentorganisa­

tion) som är godkänd av regeringen eller Fiskeriverket besluta i ärenden som

rör myndighetsutövning och som gäller frågor om återtagande av varor, bi­

drag eller annat stöd i marknadsreglerande syfte.

Med återtagande av varor avses att varor i det försto försäljningsledet tas ur marknaden.

5

§ Regeringen får meddela föreskrifter om godkännande av producentorga­nisationer och om sådana organisationers verksamhet.

6

§ Om det behövs för att undvika en omfattande dumpning av priset på fisk eller om det annars behövs för att ftämja stabilitet på marknaden, får regering­en föreskriva att

1.

en producentorganisation skall återta fisk fångad av fiskare som inte är medlemmar i organisationen,

2.

fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation inte får avsätta sin fångst till lägre pris än det pris som tillämpas av en sådan organisa­tion,

3.

en producentorganisation får ta ut en avgift av andra fiskare än medlem­mar för att täcka administrationskosmadema för ett sådant återtagande som avses i 1.

Orienteringspriser och återtagspriser

Prop. 1992/93:199

7 § För sådana varor som anges i bilagan till denna lag får regeringen fast­ställa orienteringspriser och återtogspriser som gäUer för hela landet

Orienteringspriset, som är utgångspunkt för att bestämma återtagspriset, fastställs med ledning av ett genomsnitt av uppnådda avräkningspriser. På grundval av återtagspriset kan en producentorganisation bestämma en pris­nivå under vilken medlemmamas varor inte får säljas.

Licenser för import och export

8 § Regeringen får föreskriva att sådana varor som anges i bilagan tUl denna lag inte får föras in i eller ut ur landet utan särskilt tillstånd.

Tillsyn

9 § Den myndighet som regeringen bestämmer har tillsynen över efterlevna­

den av denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlåta åt någon annan myndighet att utöva tillsyn.

10 § För tillsynen har en tillsynsmyndighet rätt att få tillträde till områden,

lokaler och andra utrymmen och där göra undersökningar och ta prover. Till­

synsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar

som behövs för tillsynen.

Kronofogdemyndigheten skall lämna den handräckning som behövs för tillsynen.

11 § En tillsynsmyndighet fär meddela de förelägganden eller förbud som be­

hövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen

skall efterlevas.

I beslut om föreläggande eller förbud kan tillsynsmyndigheten sätta ut vite.

Straffbestämmelser

12 § Till böter eller fängelse i högst sex månader döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot 3 § första meningen eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av en bemyndigande i denna lag.

Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för den gäming som omfattas av föreläggandet eller förbudet.

Till ansvar enhgt första stycket skall inte dömas om gämingen är belagd med straff enligt brottsbalken eller lagen (1960:418) om straff for vamsmugg-ling.

Övriga bestämmelser

13 § Regeringen får överlåta åt Fiskeriverket att meddela föreskrifter enhgt denna lag.

14 § Beslut av en myndighet i ett särskilt faU enligt föreskrifter som medde­lats med stöd av lagen får överklagas hos kammarrätten, utom i fråga om en import- eller exporthcens som får överklagas hos regeringen.

Bikiga Förteckning över varor som avses i 2 §

TuUtaxenr

Varunr

Varuslag

03.01-03.07

SamtUga varaslag

05.11

910

Produkter av fisk eller av kräftdjur,

blötdjur eller andra ryggradslösa vatten­djur, döda djur av sådana slag som om­fattas av 3 kap., otjänliga till människo-foda

16.4

Fisk, beredd eller konserverad; kaviar

16.5

Kräftdjur, blötdjur och andra ryggrads-lösa vattendjur, beredda eller konserve­rade

ur 19.02

Pastaprodukter med innehåll över 20

viktprocent av fisk, kräftdjur, blötdjur

eller andra vattendjur

23.01

200

Mjöl och pelletar av fisk eller av

kräftdjur, blötdjur eller andra ryggrads-lösa vattendjur

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1993, då lagen (1974:226) om pris­reglering på fiskets omräde skall upphöra att gälla.

2.

Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om ärenden som har väckts och i fråga om avgiftsskyldighet som har uppkommit före den 1 juli 1993, liksom i Mga om befrielse frän eller nedsättning eller återbetalning av avgift som hänför sig till tiden före denna dag.

3.

Regleringsföreningen Svensk Fisk, ekonomisk förening, får övergångs­vis, dock längst till utgången av december 1993, besluta om stotligt stöd i marknadsreglerande syfte enligt föreskrifter som regeringen eller efter rege­ringens bemyndigande Fiskeriverket meddelar.

Prop. 1992/93:199

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område

Härigenom föreskrivs att mbriken till lagen (1992:888) om uppgiftsskyl­dighet på jordbrukets område samt 4, 5 och 8 §§ lagen skall ha följande ly­delse.

Prop. 1992/93:199

Nuvarande lydebe

Lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område

Föreslagen lydelse

Lag om uppgiftsskyldighet på jordbrukets och fiskets områden

4

§

Skyldigheten enhgt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt de upp­gifter i övrigt som behövs för att be­lysa förhållandena på livsmedelsom­rådet och följa effektema av avreg­leringen på detto område.

Skyldigheten enligt 1 § 3 och 4 gäller uppgifter om import, export, inköp och försäljning samt de upp­gifter i övrigt som behövs

7. för att belysa förhållandena på livsmedelsområdet och följa effek­tema av avregleringen på detta om­råde, och

2. för marknadsregleringen på fiskets område.

5

§

Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas av Stotens jordbruksverk och Fiskeriverket i deras verksamhet och av Statistiska centralbyrån för stotistiska ändamål och för förande av register av lant-bmksföretag.

Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag får användas av Stotens jordbruksverk i dess verk­samhet och av Statistiska central­byrån för statistiska ändamål och för förande av register av lantbruksföre­tag.

Används insamlade uppgifter för framställning av officiell stotistik gäller, med undantag för uppgiftsskyldigheten, lagen (1992:889) om den officiella stotistiken.

8§

Kontroll av att uppgifter som samlas in med stöd av lagen är rik­tiga utövas av Statens jordbruks­verk.

Jordbruksverket har rätt att på be­gäran få de upplysningar och hand­lingar som behövs för kontrollen. Jordbruksverket har också rätt till tillö-äde till lokaler och andra utrym­men samt rätt att göra fältmämingar

Kontroll av att uppgifter som sam­las in med stöd av lagen är riktiga ut­övas av Statens jordbruksverk och av Fiskeriverket.

Jordbruksverket och Fiskeriver­ket har rätt att på begäran få de upp­lysningar och handlingar som be­hövs för kontrollen samt att få till­träde till lokaler och andra utrym­men. Därutöver har Jordbruksver-

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:199

och Kltbesiktaingar. Jordbruksver­ket har dock inte med stöd av denna lag rätt till tiUttäde till bostäder.

ket rätt att göra fälmiätningar och fält­besiktningar. Jordbruksverket och Fiskeriverket har dock inte med stöd av denna lag rätt till tillträde till bo­städer.

Denna lag ttäder i kraft den 1 juh 1993.

Jordbruksdepartementet

Prop. 1992/93:199

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanö-äde den 18 mars 1993

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om lag om marknadsreglering på fiskets område, m.m.

1 Ärendet och dess beredning

Med stöd av regeringens bemyndigande tillkallade jag i juli 1992 en särskild utredare med uppdrag att, mot bakgmnd av bl.a. de intemationella överens­kommelser som träffats pä fiskets område, utreda fiskerinäringens utvecklings­möjligheter. Till utredaren är knuten en parlamentarisk referensgrupp.

Uttedaren överlämnade i december 1992 delbetänkandet Svenskt fiske -nuläge och utvecklingsmöjUgheter (SOU 1992:136). I detta betänkande redo­visar utredaren förslag till åtgärder som bör träda i kraft den 1 juh 1993. Bl.a. lämnas förslag till ny lagstifming om marknadsreglering på fiskets område.

Till protokollet i detto ärende bör som bilaga 1 fogas det lagförslag som har lagts fi-am i betänkandet

Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna och en sammanställning av remissyttrandena finns i en bilaga till regeringens proposition 1992/93:184 om vissa fiskefrägor.

I propositionen om vissa fiskefi-ågor har regeringen togit upp vissa frågor om det ekonomiska stödet till fisket under budgetåret 1993/94 och hur detta stöd bör utformas för att den svenska fiskeripohtiken skall anpassas till inne­hållet i ett EES-avtal.

I min anmälan till den propositionen redovisade jag min avsikt att återkom­ma till regeringen med förslag att föreläggas riksdagen avseende den lagstift­ning som behövs i anledning av en anpassning till ett EES-avtal. I det följan­de kommer jag att ta upp de lagstiftningsfrågor som föranleds av uttedarens förslag och som bör beslutas av riksdagen. Jag redovisar först de allmänna utgångspunkterna för förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets om­råde. Därefter behandlar jag frågoma om producentorganisationer, försälj­ningsbestämmelser, prisreglering, tillsyn och uppgiftsskyldighet.

2 Den nya lagstiftningen - allmänna utgångspunkter   Prop. 1992/93:199

Mitt förslag: Föreskrifter om marknadsreglering i fråga om fisk och

fiskprodukter samlas i en ny lag benämnd lagen om marknadsreglering på fiskets område. Lagen bygger på EG:s bestämmelser om den gemen­samma organisationen av marknaden i fråga om fisk- och fiskodlings-produkter. Nuvarande bestämmelser om import- och exporthcens över­förs i hu-vudsak oförändrade från lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område till den nya lagen. Den nya lagen skall träda i kraft den 1 juli 1993, då lagen om prisreglering på fiskets område skall upphöra att gälla.

Utredarens förslag överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna har inte anfört några synpunkter på utredarens förslag.

Bakgrunden till mitt förslag: Ett EES-avtal innebär inte an EFTA-statema tar över EG:s regelverk C'1'aquis communautaire") på fiskets område. De ansluts således inte heller till EG:s gemensamma fiskeripolitik (Common Fishery Policy, CFP). Avtalet medför emellertid att Sverige av konkurrens­skäl måste anpassa sin fiskeripolitik till den del av CFP som består i en mark­nadsreglering på fiskets område. I 2 § lagen (1992:1317) om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde (EES) anges bl.a. att artiklarna 1-129 i EES-avtalet och vissa av de till avtalet hörande protokollen skall gälla som svensk lag. Enligt artikel 20 i avtalet finns bestämmelser och arrangemang som avser fisk och andra marina produkter i protokoll 9 tiU avtalet. Protokollet som inne­håller 7 artiklar behandlar en rad väsentliga områden inom fiskerisektom.

Innehållet i artikel 4 i protokoll 9 är av störst intresse i detta sammanhang. Där sägs att statUgt stöd till fiskerisektom som snedvrider konkurrensen skall avskaffas (artikel 4.1). Vidare sägs att lagstifming rörande marknadsordning­en inom fiskerisektom skall ändras så att den inte sned-vrider konkurrensen (artikel 4.2). I EES-avtalet har infogats en gemensam förklaring om den över­enskomna tolkningen av artiklama 4.1 och 4.2. Förklaringen bör fogas tUl protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Enligt artikel 6 i protokoll 9 kan, om nödvändiga anpassningar av lagstift­ningen inte gjorts till de avtalsslutande partemas belåtenhet vid tidpunkten för EES-avtalets ikraftträdande, de frågor det rör sig om underställas Gemensam­ma EES-kommittén.

Skälen för mitt förslag: Som framgått av vad jag nyss har redovisat mäste de svenska marknadsreglerande bestämmelsema efter ett ikraftträdande av ett EES-avtal vara förenliga med principema i EG:s marknadsordning på fiskets område. Denna marknadsordning utgör en del av EG:s gemensamma fiskeripolitik. Romfördraget innehåller inte några särskilda regler om fisket utan fördragets bestämmelser om jordbruket, närmare bestämt artiklama 38-47, är också tillämpliga på fisket (jfr artikel 38). Fiskeripolitikens mål är så-

ledes desamma som gäller för jordbrukspolitiken, dvs. att höja produktivite-   Prop. 1992/93:199 ten, att tillförsäkra utövarna en skälig levnadsstandard, att stabiUsera markna­den, att trygga försörjningen och att tillförsäkra konsumentema tillgång till varor till skäliga priser (artikel 39).

Medlen för att uppnå dessa mål anges i artikel 40. Enligt artikel 40.2 skall en gemensam ordning för marknaderna för jordbruksvaror upprättas. Denna organisation kan alltefter varomas art utformas antingen genom

-

gemensamma konkurrensregler,

-

en obligatorisk samordning av de olika nationella marknadsordningama, eller

-

en europeisk marknadsordning.

Det ankommer på EG:s institutioner, med rådet som beslutande instans, att vidta erforderliga åtgärder för att utveckla den gemensamma pohtiken. Härvid kan alla former av rättsakter komma i fråga (artikel 43.2 ttedje stycket).

En gemensam marknadsreglering på fiskets område har funnits sedan år 1970, men ändrats åtskiUiga gånger därefter. När den först infördes var den utformad som en integrerad del av den gemensamma jordbrukspolitiken. Steg för steg har de särdrag som karaktäriserar fiskeriområdet nödvändiggjort en utveckling mot en självständig, gemensam fiskeripolitik. År 1976 framlade kommissionen för första gången ett förslag till utformning av en sådan j)oli-tik. Först år 1980 enades rådet om en förklaring som angav de centrala ele­menten i en sådan politik för att därefter år 1983 anta de rättsakter som till­sammans fastiade ramama för den gemensamma fiskeripohtiken.

Den gemensamma fiskeripolitiken har numera inte några större likheter med den gemensamma jordbrukspoHtiken. Den gemensamma nämnare som fortfarande finns är att instmmentet för den gemensamma jordbruksfinansi­eringen, nämligen Europeiska orienterings- och garantifonden för jordbruket (FEOGA), tillhandahåller de bidrag som behövs för EG:s prisreglering på fiskets område.

Fömtom marknadsregleringen består den gemensamma fiskeripohtiken av en resurspolitik och en strukturpolitik. Marknadsregleringen består i sina hu­vuddrag av försäljningsbestämmelser (marketing standards) och regler för producentorganisationer samt ett prisregleringssystem. I regleringen ingår också bestämmelser om handel med tredje land.

Försäljningsbestämmelsema omfattar tvingande kvalitets- och marknads­föringsbestämmelser. Det är bl.a. fråga om föreskrifter om sortering av fisk efter färskhet och storlek. Producentorganisationema är av stor betydelse för genomförandet av den gemensamma marknadspohtiken för fiskvaror. En pro­ducentorganisation är en av resp. medlemsland godkänd sammansluming av fiskare som har upprättats på initiativ av fiskarena. Organisationen skall kun­na vidta åtgärder som är ägnade att säkra ett rationellt bedrivande av fisket och en förbättring av försäljningsvillkoren för fiskarenas produkter. En medlem i en sådan organisation skall, om denna inte beslutar annat, avsätta hela sin fångst genom organisationen. EG:s prisregleringssystem bygger på att varor­na släpps ut på marknaden bara om ett visst fastställt pris kan uppnås.

De viktigaste marknadsreglerande bestämmelsema finns i rådets förord- Prop. 1992/93:199 ning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992 om den gemensamma orga­nisationen av marknaden i Mga om fisk- och fiskodlingsprodukter. Översätt­ning av förordningen pågår. Förordningen, i engelsk version, bör, med un­dantag för bilagorna, fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3. En svensk översätming av förordningen kommer att finnas tillgänglig i ärendet när detta behandlas av riksdagens utskott.

EES-avtalet innebär ett åtagande att anpassa den svenska marknadsregle­ringen på fiskets område till den som gäller inom EG. En anpassning till EG:s marknadspoUtik innebär an legala förutsättningar skapas för bildande av pro­ducentorganisationer och stöd för sådana organisationers verksamhet. Målsätt­ningen är att EES-avtalet kan träda i kraft den 1 juh 1993. En anpassning är emellertid angelägen även med hänsyn till att Sverige har ansökt om medlem­skap i EG och att medlemskapsförhandlingama har inletts. Det är regeringens avsikt att Sverige från den dag Sverige blir medlem skall integreras i EG:s gemensamma fiskeripohtik. Som anges i prop. 1992/93:184 om vissa fiske­frågor bör förändringama av den svenska fiskeripohtiken påbörjas redan nu så att övergången kan ske så smidigt som möjhgt. Den nya lagstifmingen bör därför träda i kraft den 1 juli 1993.1 den nämnda propositionen föreslås att en del av de prisregleringsmedel som återstår bör användas för stöd till bildande av producentorganisationer.

För ätten producentorganisation skall kunna bildas och utöva sin verksam­het i enlighet med de bestämmelser som reglerar marknadsordningen på fisk­ets område inom EG behövs viss lagreglering. Bl.a. innebär den hantering av överskott som en sådan orgaiusation bör svara för, och som i dag bedrivs av regleringsföreningen Svensk Fisk, myndighetsutövning. Enligt 11 kap. 6 § regeringsformen kan förvalmingsuppgift som innebär myndighetsutövning överlämnas till enskilt subjekt endast med stöd av lag. Fömtom producentorga­nisationerna utgör försäljningsbestämmelsema och prisregleringen, innebäran­de att sJc. orienterings- och återtagspriser fastställs, integrerade delar av EG:s marknadsordning. I syfte att åstadkomma en anpassning till EES-avtalet för­ordar jag att lagen om prisreglering på fiskets område ersätts med en ny lag om marknadsreglering på fiskets område. Lagen bör ge stöd för föreskrifter om producentorganisationer, försäljningsbestämmelser och bestämmelser om orienterings- och återtagspriser. På ett par väsentUga punkter avviker den av mig föreslagna lagen från utredarens förslag.

Avvikelserna gäller för det första frågan om hur uppgiftsskyldigheten för näringsidkare som tar befattning med varor som omfattas av lagen skall regle­ras. Den av riksdagen nyligen antagna lagen (1992:888) om uppgiftsskyldig­het på jordbrukets område uppfyller med några smärre justeringar det behov av lagstöd som föreUgger. Jag har därför valt att föreslå vissa ändringar i den lagen i stället för att ta in bestämmelser om uppgiftsskyldighet i den nya la­gen, som utredaren har föreslagit.

För det andra har jag lagstiftningstckniskt valt en något annorlunda metod än utredaren. Det lagforslag som uttedaren lämnat är i stora delar en detaljerad

10

återgivning av materiella bestämmelser i rådets förordning (EEG) nr 3689/91 Prop. 1992/93:199 av den 28 november 1991 om den gemensamma organisationen av markna­den i fråga om fiskprodukter, som vid den tidpunkt då utredaren lämnade sitt betänkande var den viktigaste rättsakten på området. Den förordningen har numera upphävts och ersatts av rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december 1992. Jag har i stället valt tekniken att i en bemyndigandelag i huvudsak delegera föreskriftsrätten till regeringen eller efter regeringens be­myndigande Fiskeriverket. Normalt tillämpas vid införlivande av EG-regler med svensk rätt tekniken att förordningar inkorporeras medan direktiv trans­formeras. Med hänsyn till att Sverige genom ett EES-avtal inte tar över några rättsakter på fiskets område är det inte akmellt att på gängse sätt inkorporera den aktuella förordningen genom lag eller annan författning. I stället kommer genom mitt förslag förordningen att i vissa delar införUvas med svensk rätt genom transformering. Det är sannolikt att den föreslagna lagen blir en över­gångslösning. Vid ett svenskt medlemskap kommer EG:s marknadsregleran­de rättsakter som uteslutande består av förordningar an gälla i Sverige fullt ut, utan förmedhng av särskild lagstiftning.

Jag vill för tydlighetens skull redovisa att den lagstiftning jag nu föreslår inte innebär något tvång att bUda producentorganisationer. Lagstiftningen reg­lerar bara vad som skall gälla för sådana organisationer, om de bildas. En överskottshantering med stadigt stöd efter mönster av EG:s regler kan givet­vis inte komma till stånd om det inte bildas någon producentorganisation.

11

3 Bestämmelser om producentorganisationer på fiskets område

Prop. 1992/93:199

Mitt förslag: I den nya lagen införs ett bemyndigande enhgt vilket regeringen får meddela närmare föreskrifter om godkännande av produ­centorganisationer och om sådana organisationers verksamhet.

Vidare införs i lagen en bestämmelse som innebär att en godkänd producentorganisation enligt de närmare föreskrifter som meddelas av regeringen får besluta i ärenden som rör myndighetsutövning och som gäller frågor om återtagande av varor, bidrag eller annat stöd i mark­nadsreglerande syfte.

Genom ytterhgare ett bemyndigande i lagen får regeringen, om det behövs för att undvika en omfattande dumpning av priset på fisk eller om det annars behövs for att främja stabilitet på marknaden, föreskriva att

1.

en producentorganisation skall återta fisk fångad av fiskare som inte är medlemmar i organisationen,

2.

fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation inte får avsätta sin fångst till lägre pris än det pris som tillämpas av en sådan organisation,

3.

en producentorganisation får ta ut en avgift av andra fiskare än medlemmar för att täcka administtationskostnadema för ett sådant åter­tagande som avses i 1.

Utredarens förslag: Villkoren för godkännande av en producentorga­nisation anges genom i huvudsak materiella föreskrifter i den föreslagna lagen om marknadsreglering på fiskets område. Detsamma gäller reglema om pro­ducentorganisationers verksamhet. Materiella bestämmelser om att ett godkän­nande under vissa föiutsätmingar skall återkallas föreslås också meddelade i lagen. Regeringen eller Fiskeriverket föreslås under vissa fömtsätmingar fä besluta att en producentorganisations regler beträffande avsättning och återtåg av varor skall gälla även för fiskare som inte är medlemmar i en producent­organisation. Beslut skall i så fall också kunna fattas om att fiskare som inte är medlemmar skall åläggas art betala en avgift som tacker producentorganisa­tionens administrationskosmader för ett återtagande.

Remissinstanserna har inte anfört några synpunkter på utredarens för­slag.

Skälen för mitt förslag: Tillsammans med övriga delar av EG:s mark­nadsreglering är producentorganisationema grundvalen för genomförandet av EG:s marknadspolitik. Producentorganisationema bidrar till att stabilisera marknaden genom att de planlägger fisket, arbetar inom ett givet regelsystem och svarar för försäljningen av den egna produktionen. Det är dock inte tillå­tet för en producentorganisation att into en dominerande ställning på den ge­mensamma marknaden. Producentorganisationema finansierar sin verksam-

12

het, fömtom med bidrag från EG, med försäljningsavgifter från medlemmar-   Prop. 1992/93:199 na och intäkter från försålda överskottskvantiteter.

EG:s föreskrifter om producentorganisationer finns bl.a. i rådets förord­ning (EEG) nr 3759/92 samt i rådets förordning (EEG) nr 105/76 av den 19 januari 1976 cm godkännande av producentorganisationer inom fiskeindu­strin. Föreskriftema saknar motsvarighet i den svenska lagstiftningen. EG ställer en rad krav på en producentorganisation för att den skall bh godkänd. Det är först efter ett godkännande som en sådan organisation kan fimgera som t.ex. auktoriserad mottagare av överskottskvantiteter av fisk och få del av de bidrag som lämnas av EG. Dessa krav eller villkor finns angivna i artikel 5.1 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92 och i artikel 2.1 i rådets förordning (EEG) nr 105/76. Villkoren är av näringsmässig, rättslig och finansiell karak­tär. Exempel på den första gmppen villkor är att en producentorganisation skall kunna dokumentera en minsto ärhg produktion och ha antagit regler om årUga fångstplaner för att anpassa fångstema till efterfrågan. Exempel på rätts­liga villkor är att producentorganisationen skall ha antagit regler som utesluter vaije form av diskriminering i behandlingen av producenter från EG på gmnd av nationahtet eller hemort Organisationen skall också ha den rättsUga hand­lingsförmåga som krävs för att fullgöra sina uppgifter. Ett exempel på ett fi­nansiellt villkor är att en producentorganisation skall ha inrättot en interven­tionsfond för finansiering av återtagsåtgärder för sädana varor som inte har kunnat avsättas på marknaden.

När det gäUer frågan om en producentorganisations associationsform bör enhgt min mening en sådan organisation kunna omfattas av den lagstifming som gäller för ekonomiska föreningar. I likhet med vad som gäller för reg­leringsföreningen Svensk Fisk bör en producentorganisations stadgar godkän­nas av Fiskeriverket.

Ett godkännande av en producentorganisation inom EG skall återkallas när den inte längre uppfyller de fastställda villkoren enhgt artikel 4 i rådets förord­ning (EEG) nr 105/76 samt enligt artikel 9 i kommissionens förordning (EEG) nr 2062/80 av den 31 juh 1980 om villkor och förfarande vid lämnan­de eller återkallelse av godkännande för producentorganisationer och samman-slutoingar av sådana organisationer inom fiskeindustrin.

Utredaren har föreslagit att EG:s regler om bildande och drift av en produ­centorganisation samt om återkallelse av godkännande för sådan organisation införUvas i svensk rätt genom i huvudsak materiella bestämmelser i lag. En­ligt min mening bör de aktuella, i vissa avseenden mycket detaljerade före­skriftema i stället införhvas i svensk rätt på en lägre nivå än lag. Ämnesområ­det är sådant att det enhgt regeringsformen är möjhgt för riksdagen att över­låta tiU regeringen att meddela föreskriftema. En sådan lagstiftningsteknik är den som normalt används i svensk lagstiftning när det gäller den här typen av föreskrifter. En lämplig ordning är därför att regeringen bemyndigas att med­dela närmare föreskrifter om villkoren för godkännande av producentorganisa­tioner och om sådana organisationers verksamhet. Regeringen skaU i sin tur kimna delegera till Fiskeriverket att meddela sådana föreskrifter. Med stöd av

13

bemyndigandet kan de krav preciseras som till uppfyllandet av ett EES-avtal   Prop. 1992/93:199

bör ställas på en svensk producentorganisation. Föreskriftema bör innehålla

bestämmelser om återkallelse av ett godkännande, om villkoren för detta inte

längre är uppfyllda eller om organisationen inte iakttar föreskriftema för dess

verksamhet.

I prop. 1992/93:184 om vissa fiskefrågor fiximhålls att det är önskvärt att vi i Sverige behåller en överskottshantering på fisk. En sådan verksamhet bör, Uksom är fallet inom EG, bedrivas inom ramen för den eller de produ­centorganisationer som bildas. Detta innebär att en producentorganisation kommer att anförtros uppgifter som irmebär myndighetsutövning. Motsvaran­de uppgifter inom den nuvarande prisregleringen har Svensk Fisk, ekono­misk förening. Sålunda prövar denna förening om ett fiskeföretag har rätt till inlösen av överskott. Uppgiften irmefattar också annan stödgivning. Lagstöd för detta finns i 1 a § lagen om prisreglering på fiskets område. EnUgt 11 kap. 6 § regeringsformen fordras, som jag redan anfört i det föregående, lagstöd för att kunna överlämna en förvalmingsuppgift som innebär myndighetsut­övning tiU ett enskilt organ. Jag föreslär därför en särskild bestämmelse i den nya lagen enhgt -vilken uppgiften att besluta i ärenden som gäller återtagande av varor, bidrag eller armat stöd i marknadsreglerande syfte skall kunna över­lämnas till en av regeringen godkänd producentorganisation.

I prop. 1992/93:184 om vissa fiskefrågor har det fömtsatts att Svensk Fisk, för att underlätta övergången till det nya systemet, övergångsvis bör an­svara för överskottshanteringen av fisk. Detta bör dock gälla längst tiU ut­gången av december 1993.

På samma sätt som Fiskeriverket enligt sin instruktion har tillsyn över Svensk Fisk bör verket i fortsätmingen ha tillsyn över de producentorganisa­tioner som bildas.

EnUgt artikel 5 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92 kan en medlemsstat under vissa fömtsätmingar låta producenter, som inte är medlemmar, men som avsätter sina varor i ett -visst område, vara underkastade de regler som organisationen har beslutat skaU gäUa för dess medlemmar. På detta sätt kan t.ex. EG:s återtagspriser göras obUgatoriska även för icke medlemmar. EnUgt punkt 4 i samma artikel fii en medlemsstat i så fall besluto att en producent­organisation får ta ut en avgift för att täcka uppkommande extta administrations­kosmader. Bestämmelser om utsträckande till icke medlemmar av en produ­centorganisations regler har inom EG utfärdats endast vid ett fåtal tillfällen. Behov av ett sådant utsträckande kan t.ex. uppkomma vid mycket stora pro­duktionsöverskott då det är angeläget att undvika att prisema för en viss vara dumpas.

Ett införUvande av de aktuella bestämmelsema i svensk rätt bör ske genom ett bemyndigande som möjhggör för regeringen att i marknadsstabiUserande syfte föreskriva dels att en producentorganisation skall återta fisk fångad av fiskare som inte är medlemmar i organisationen, dels att fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation inte får avsätta sin fingst tiU lägre pris än det pris som tillämpas av en sådan organisation. Bemyndigandet bör

14

också inrymma möjUghet för regeringen att föreskriva att en producentorga­nisation får ta ut en avgift av andra fiskare än medlemmar i de faU en produ­centorganisation åläggs att återta fisk frän sådana fiskare. Rätten att meddela föreskrifter i de nu berörda avseendena bör av regeringen kunna delegeras -vi­dare till Fiskeriverket. Föreskrifter av det här slaget skall meddelas bara när det behövs för att und-vika en omfattande dumpning av priset på fisk eUer när det annars behövs för att främja stabilitet på marknaden.

Prop. 1992/93:199

4 Försäljningsbestämmelser

Mitt förslag: I lagen tas in ett bemyndigande som gör det möjUgt för regeringen att meddela föreskrifter som innebär att fisk och fiskproduk­ter får marknadsföras, försäljas eller på annat sätt släppas ut på markna­den bara om varoma uppfyller vissa krav i fråga om förpackning och märkning samt är klassificerade i varukategorier efter färskhet, storlek eller vikt Regeringen skall kurma delegera till Fiskeriverket att meddela föreskriftema.

Utredarens förslag överensstämmer i huvudsak med mitt förslag.

Remissinstanserna har inte anfört några synpunkter på utredarens för­slag.

Skälen för mitt förslag: EG:s försäljningsbestämmelser omfattar ett system för kvaUtetsbedömning som bygger på storleks- och färskhetsklasser. Syftet med regleringen är dels att se till att bara sådana varor som når upp till en viss kvaUtetsnivå saluförs, dels att stimulera handeln med fiskprodukter på lika konkurrensvillkor.

En lagstiftrung som motsvarar EG:s bestämmelser om försäljning av fisk och andra fiskvaror bör omfatta föreskrifter om förpackning, märkning och klassificering av varoma samt bestämmelser om kontroll. I rådets förordning (EEG) nr 3759/92 finns för EG gemensamma kvaUtets- och marknadsförings-bestämmelser samt föreskrifter om att medlemsstaterna ansvarar för att be­stämmelsema efterlevs. Bestämmelsema ingår som en tvingande del i EG:s marknadsreglering. Detaljregler i fiiga om bl.a. märkning och klassificering finns i rådets förordning (EEG) nr 103/76 av den 19 januari 1976 om gemen­samma marknadsstandarder för viss färsk och kyld fisk.

Den sismämnda EG-förordningen innehåller bl.a. följande bestämmelser.

Förordningens tillämpningsområde avgränsas genom en uppräkning av de fiskslag som omfattas av bestämmelsema i förordningen.

Klassificering av landad fisk skall göras med hänsyn till farskhet och stor­lek. Färskheten bestäms med hjälp av ett bedömrungsschema och görs med avseende på utseende, beskaffenhet och lukt. Storlekssortering sker efter vikt per fisk eller efter antal fiskar per kilo.

15

Fisken i varje parti skaU tiUhöra samma kvalitetsklass och samma storleks-   Prop. 1992/93:199 klass. Undantag görs för mindre partier som då i sin helhet anses hälla den i partiet ingående lägsta kvaliteten och storleken. Fiskpartiema skall märkas på visst sätt så att det klart framgår till vilken kvaUtets- och storlekskategori par­tiet hör.

I svensk lagstiftning firms inte någon direkt motsvarighet tiU den reglering EG har när det gäller försäljning av fisk och fiskvaror. Däremot tillämpas en ordning med storlekssortering som fömtsätming för stadigt prisstöd. Sorte­ringen sker i storlek efter längd per fisk utom för sill, kokräkor och homgäd-da, där sortering sker efter antal per kilo. Också en kvalitetskontiroll sker inom ramen för det statUga prisstödet Livsmedelslagen (1971:511) innehåUer visserUgen flera bemyndiganden för föreskrifter om hantering och märkning av livsmedel. Bemyndigandet som rör hantering av livsmedel i allmänhet är emeUertid begränsat tiU att gäUa föreskrifter som behövs frän hälso- eller när­ingssynpunkt eller annars för att tillgodose konsumentintresset. I varje faU är inte det direkta syftet med de nu ifrågavarande föreskriftema sådant att före­skriftema kan stödjas på livsmedelslagen. Jag förordar därför att ett särskilt bemyndigande för föreskrifter om försäljning av fisk och andra fiskvaror tas in i den nya lagen.

Jag återkommer i det följande till frågan om hur kontroUen av att försälj­ningsbestämmelsema efterlevs bör utformas.

5 Prisregleringen på fiskets område EG-anpassas

Mitt förslag: Regeringen skall med stöd av ett bemyndigande i lagen kunna meddela föreskrifter om orienteringspriser och återtogspriser som skall gäUa för hela landet. Regeringen skaU i sin tur kurma delege­ra rätten art meddela sädana föreskrifter tiU Fiskeriverket.

Orienteringspriset fastställs med ledtung av ett genomsnitt av upp­nådda avräkningspriser och utgör utgångspunkt för att bestämma åter­tagspriset. En producentorganisation kan på gmndval av återtagspriset bestämma en prisnivå under vUken medlemmarnas varor inte får säljas.

Utredarens förslag överensstämmer i stort sett med mitt förslag.

Remissinstanserna: Med undantag för Konkurrensverket har remiss­instansema inte haft något att anföra. Konkurrensverket är kritiskt mot för­slaget att en myndighet skall fastställa för hela landet gällande orienterings­priser och återtagspriser. Verket anser det viktigt att konsumentinttesset inte bara beaktos utan sätts främst vid prisbildningen och att förhällandet meUan efterfrågan och utbud bör vara den viktigaste utgångspunkten.

Skälen för mitt förslag: I fråga om utformningen av det nu gällande prisregleringssystemet vill jag hänvisa till utredningens delbetänkande Svenskt fiske - nuläge och utvecklingsmöjligheter (SOU1992:136).

16

Jag har i min anmälan tiU prop. 1992/93:184 föreslagit att den nuvarande Prop. 1992/93:199 prisregleringen på fisk i allt väsendigt skall upphöra den 1 juli 1993. Sam­tidigt förordade jag att -vissa element i systemet, som inte strider mot våra in­temationella åtaganden utan tvärtom redan omfattas av EG:s prisreglering, bör finnas kvar men anpassade till vad som gäller inom EG. Hit hör över­skottshanteringen och själva grundvalen för denna, nämligen faststäUandet av vissa priser. Vad som i den svenska prisregleringen benämns normpriser och lägstapriser kaUas i EG:s system för orienteringspriser resp. återtagspriser. Orienterings- och återtogsprisema ligger tUl gmnd för prisreglerande mark­nadsinterventioner. Prisregleringen utgör således inte bara en gmnd för stöd­givning. Den är också avsedd att bidra tUl stabUitet på marknaden.

EG:s marknadsreglerande bestämmelser fmns i artiklama 8-18 rådets för­ordning (EEG) nr 3759/92. Regelsystemet ger möjUghet tiU finansiering över EG:s budget av överskottshantering, lagringsstöd och pristillägg för vissa fiskarter. Något förenklat innebär systemet följande. Rådet fastställer för de viktigaste fiskslagen ett orienteringspris (guide price). Orienteringsprisema skall Ugga tiU grund för statUga stödåtgärder tiU producentorganisationer och sådana organisationers stöd tiU sina medlemmar. Dessutom skall de

1.

stabUisera marknadspriserna och förebygga att överskott uppstår,

2.

hjälpa tiU att upprätthåUa producentemas inkomster samt

3.

tUlvarata konsumentemas intressen.

På grundval av orienteringspriset får producentorganisationerna faststäUa ett s.k. ätertagspris (withdrawal price). Om prisema faUer under återtagspriset fär varoma inte säljas. Sådana varor ätertos av producentorganisationen som också ekonomiskt kompenserar medlemmen för den återtagna fisken. Med återtogande av varor avses att varor i försto försäljningsled tos ur marknaden. En producentorganisation får bara dispranera över återtagna varor pä ett sådant sätt att den normala avsättningen av varoma inte hindras. Deta iimebär i prak­tiken att återtagen fisk inte fär säljas för mänskUg konsumtion. För att finansi­era återtogsåtgärdema skaU varje producentorganisation bUda interventionsfon­der som fijiansieras genom avgifter från medlemmama och med bidrag från medlemsstoteraa. Även EG faststäUer återtagspriser, vanligen för ett år i to­get. Under -vissa fömtsättningar, bl.a. att producentorganisationemas återtags­priser har ett visst samband med de av EG centtalt faststäUda återtagsprisema, får producentorganisationema bidrag från EG för sina överskott. Dessa bi­drag finansieras enligt de regler som gäller för Europeiska orienterings- och garantifonden (FEOGA). Bidragen motsvarar en viss procent av återtags­priset. Bidragets storlek varierar med hänsyn tiU överskottens storlek. Ju mindre överskott desto högre bidragsprocent och ju större överskott desto lägre bidragsprocent. Om överskotten överstiger 14 procent av mottagen års-kvantitet, lämnas inte något bidrag tiU producentorganisationen för de kvanti­teter som överstiger detto procenttal (artikel 12 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92). Systemets konstruktion stimulerar producentorganisationen att in­gripa aktivt i fiskets inriktning om överskotten blir för stora.

17

2 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 199

I prop. 1992/93:184 anges att överskottshanteringen i Sverige senast från Prop. 1992/93:199 den 1 januari 1994 bör ske enUgt de principer som tillämpas inom EG. För budgetåret 1993/94 beräknas statens kosmader för verksamheten tiU högst 4 mUjoner kronor. Föreskriftema för bidragsgivningen bör innehålla bestäm­melser som gör det möjUgt för Fiskeriverket att avbryta utbetalningen av me­del tiU en producentorganisation, om organisationen bryter mot föreskriftema för dess verksamhet.

En övergång från dagens relati-vt kompUcerade prisregleringssystem tiU ett som motsvarar EG:s med faststäUda orienteringspriser och återtagspriser inne­bär en förenkling. Ett sådant system skyddar det svenska yrkesfisket mot dumpning eller mot ett snabbt och stort prisfaU då fångstema har varit särskUt goda.

Konkurrensverket har uttryckt farhågor för att konsumentemas inttessen inte kommer att beaktas tillräckUgt i det nya systemet. Det bör dock noteras att EG:s marknadsreglering tiU heh övervägande del är baserad på den fria mark­nadens spelregler. Den föreslagna ordningen bör därför innebära en bättre marknadsorientering av fiskenäringen än dagens svenska prisreglering. Orien­teringspriset, som är utgångspunkt för återtagspriset, fastställs bl.a. med be­aktande av den förväntode utvecklingen i fråga om produktion och efterfrå­gan. Hänsyn skaU också tas tUl konsumentemas intressen. Jag vill också i detta sammanhang påpeka att ett avskaffande av den svenska prisreglerings­avgiften på fisk från den 1 juli 1993 ger goda möjligheter till en bestående sänkning av prisema i konsumentiedet.

För att lagtekniskt införliva EG:s föreskrifter om orienteringspriser och återtagspriser i svensk rätt föreslår jag att ett bemyndigande infors i lagen med stöd av -vilket regeringen skaU kunna meddela föreskrifter om orienterings-priser och återtagspriser som skaU gälla för hela landet. Regeringen bör i sin tur kunna delegera denna föreskrivanderätt tiU Fiskeriverket. Hur ett system med orienterings- och återtagspriser kan komma att fungera framgår av den iUustration som bör fogas som bilaga 4 tiill protokoUet i detto ärende.

6 Import och exportlicenser m.m.

Mitt förslag: Bemyndigandet att föreskriva om importUcens eUer ex­porthcens i lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område över­förs tiU den nya lagen.

Däremot får bestämmelsema om införselavgift och utförselavgift i lagen om prisreglering på fiskets område inte någon motsvarighet i den nya lagen.

Utredarens förslag innehåUer bestämmelser om både Ucenseroch avgif­ter vid in- och utförsel.

18

Remissinstanserna  har inte haft några synpunkter på utt-edarens för-   Prop. 1992/93:199 slag.

Skälen för mitt förslag: I lagen om prisreglering på fiskets område finns ett bemyndigande för regeringen eUer, efter bemyndigande av regering­en. Fiskeriverket att föreskriva att vissa fiskvaror inte fär föras in i eUer ut ur landet utan särskUt tiUstånd (importUcens eUer exportUcens). Dessutom firms i lagen bestämmelser om införselavgift och utförselavgift för fiskvaror.

EnUgt artikel 1 i protokoU 9 tiU EES-avtalet skaU EFTA-statema vid avto-lets ikraftträdande avskaffa importmUar och avgifter med motsvarande verkan för vissa fiskslag och fiskprodukter. Vid import tiU Sverige är de aktuella va­roma inte belagda med mU men för vissa produkter uttas en införselavgift. Vid import från EG uttas för närvarande en avgift om 45 kr per 100 kg för fårska eUer kylda filéer av torsk, gråsej, kolja, vitUng och kungsfisk. Avgif­tema inbringar varje är 100 000-200 000 kr.

EnUgt artikel 2 i protokoUet har EG åtagit sig att avskaffa sina motsvarande tuUar och avgifter gentemot EES-ländema från den dag då avtalet ttäder i kraft.

EnUgt artikel 3 i samma protokoU skaU bestämmelsema i artikel 1 och ar­tikel 2 tiUämpas på varor med urspmng i de avtals slutande statema.

Som framgår av min redovisning fömtsätter ett EES-avtal att införselavgif­tema gentemot EG tas bort från den dag avtalet träder i kraft. I prop. 1991/92: 170 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) fömtsattes att en avveckling av införselavgiftema kommer att få margineUa konsekvenser för den svenska fiskerinäringen. Enligt min mening finns det inte något hinder mot att redan nu ta bort avgiftema. Inte heUer finns det någon anledning att behålla möjUgheten att ta ut införselavgift eller utförselavgift när det gäUer handel med andra länder än EFTA- och EG-länder.

Däremot bör möjUgheten att föreskriva krav på import- eUer exportUcens behållas. EnUgt artikel 1 i protokoU 9 fär EFIA-statema mte tillämpa kvanti­tativa importrestriktioner eUer åtgärder med motsvarande verkan. Dit hör im-portiicensema. EES-avtalet medger dock att sådana restriktioner tiUämpas under en övergångstid. Behov kan ocksä uppkomma av att tillämpa sådana restriktioner vid handel med länder utanför EG och EFTA.

7 Tillsyn

Mitt förslag: Med stöd av den nya lagen skaU regeringen kunna före­skriva att Fiskeriverket skaU vara tiJlsynsmyndigheL Fiskeriverket skaU också kunna överlåta åt annan myndighet att utöva tillsyn.

Utredarens förslag överensstämmer med mitt förslag. Remissinstanserna har inte några invändningar mot utredarens förslag.

19

Skälen för mitt förslag: Jag har i det föregående föreslagit att den nya Prop. 1992/93:199 lagen skall innehåUa ett bemyndigande som gör det möjUgt att meddela före­skrifter om vilka krav som skaU vara uppfyUda för att fisk och fiskvaror skaU fä säljas. En anpassning till EG:s regler fordrar att det finns en konttollorgani-sation som övervakar att föreskriftema iakttas. EnUgt rådets förordning (EEG) nr 3759/92 skaU medlemsstatema svara för kontroll av den fisk som landas och se tiU att meddelade marknadsnormer följs. KonttoUen skaU genomföras i alla handelsled och i transportledet.

TUlsynen enUgt den nya lagstifmingen bör främst omfatta en kontroU av att klassificeringskrav samt märknings- och förpackningsbestämmelser är upp­fyUda. Den tillsyn som kommer att krävas överensstämmer delvis med den kontroll av landad fisk som Svensk Fisk, ekonomisk förening utövar inom ramen för det stadiga prisstödet tiU fisket. Den kontroUen omfattar bl.a. stor­lekssortering, förpackning och isning. Som fimgär av min anmälan till prop. 1992/93:184 om vissa fiskefrågor är fisket och därmed sammanhängande verksamhet föremål för tillsyn och kontroU också i andra avseenden. Ansva­riga för den tillsynen är bl.a. Kustbevakningen, Livsmedelsverket och de kommunala nämnder som svarar för mUjö- och hälsoskyddsfrågor.

Frågan om hur tUlsynen enligt den nya lagen skall vara organiserad och di­mensionerad utreds vidare. 1 den nämnda propositionen om vissa fiskefrågor redovisas att Fiskeriverket, i avvakton på ett slutiigt förslag, från den 1 juli 1993 skaU ansvara för den kontroll av landad fisk som i dag handhas av Svensk Fisk. I den nya lagen bör fmnas bestämmelser om tUlsynsmyndighet och om de befogenheter en sådan myndighet skall ha. Med stöd av dessa be­stämmelser skaU regeringen kunna utse Fiskeriverket till centtal tUlsynsmyndig­het enhgt lagen och dessutom ge Fiskeriverket möjUghet att överlåta viss tiU-syn åt någon arman myndighet.

EnUgt förslaget i den nämnda propositionen skaU fiskerikontrollen fr.o.m. budgetåret 1993/94 finansieras över statsbudgeten.

8 Uppgiftsskyldighet

Mitt förslag: Bestämmelser om skyldighet för näringsidkare att läm­na de uppgifter som behövs för marknadsregleringen på fiskets område förs in i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet pä jordbrukets områ­de.

Utredarens förslag: Bestämmelser om uppgiftsskyldighet förs in i den nya lagen om marknadsreglering på fiskets område.

Remissinstanserna: Statistiska cenö-albyrån (SCB) och Svensk Fisk delar utredningens uppfatming att den nuvarande uppgiftsuisamlingen tUls vi­dare bör behållas oförändrad. SCB har anfört vissa synpunkter på hur upp­giftsskyldigheten skall regleras närmare.

20

Skälen för mitt förslag: Den svenska landningsstatistUcen, som bl.a. Prop. 1992/93:199 iimehåUer ekonomisk information, är baserad på avräkningsnotor frän första­handsmottagare. Landnings statistikens utformning motiveras tiU stor del av de krav som prisregleringssystemet stäUer. Därmed förändras också fömtsätt­ningama för denna statistik när prisregleringen upphör den 1 juK 1993. Med stöd av lagen om prisreglering på fiskets omräde samlas uppgifter in fi-än förs­tahandsmottagare av fisk. Av förordningen tUl lagen framgår vilka som är uppgifts skyldiga och viUca uppgifter som skall lämnas. Uppgiftsskyldiga är bl.a. rörelseidkare som köper fisk direkt av fiskare eUer som driver fiskauk-tion eUer hknande verksamhet. Uppgifter skall lämnas t.ex. om den egna rörelsen, om den fiskare från vilken fisk har köpts, om inköpta kvantiteter uppdelade på arter och sorteringar och om inköpspriset för fångster av oUka arter och sorteringar. Uppgiftema läggs till grund för såväl landningsstatistUc­en som för utbetalning av prisstöd till enskilda fiskare inom normprissyste­mets ram. SCB samlar in uppgiftema och leverar ett datalagrat underlag tiU Svensk Fisk som bearbetar materialet vidare.

Utredaren pekar på flera faktorer som kan komma att påverka det framtida behovet av uppgiftsinsamUng och sammanställning av statistik. Bl.a. kan så­väl ett EES-avtal som ett kommande medlemskap i EG innebära krav på för­ändringar när det gäUer den nuvarande landningsstatistiken.

Riksdagen har nyUgen fattat beslut om den statUga statistikens finansiering och samordning (prop. 1992/93:101, bet. 1992/93:FiU7, rskr. 1992/93: 122). En genomförandekommitté har inrättats med uppgift aa gå igenom viUsa effekter en ny ansvarsfördelning meUan SCB och övriga myndigheter, där sektorsmyndighetema ges ett ökat ansvar, fär för de enskilda statistikproduk-tema och berörda myndigheters anslag.

Jag delar uttedarens uppfatming att det i första hand bör vara en uppgift för den nyssnämnda kommittén att behandla frägan om den framtida stati­stiken på fiskets omräde. I avvakton på ett stäUningstagande av kommittén bör den nuvarande uppgiftsinsamlingen och stotistiksammanställningen be­hållas i huvudsak oförändrad.

Utredaren föreslår att bestämmelser om uppgiftsskyldighet förs in i den nya marknadsregleringslagen. Förslaget bygger på den uppgiftsskyldighet som följer av författningama om prisreglering på fiskets område och av lagen (1992:888) om uppgifts skyldighet på jordbrukets område.

Den av utt-edningen föreslagna lagtekniska lösningen innebär att till viss del likalydande bestämmelser kommer att finnas i marknadsregleringslagen och lagen om uppgiftsskyldighet pä jordbrukets område. Enligt min mening bör en sådan dubbeheglermg undvikas. Jag föreslär därför att den sistnämnda lagen ändras sä att den täcker ocksä den uppgiftsskyldighet som behövs för marknadsregleringen på fiskets område och därmed också för landningssto-tistiken.

21

9 Upprättade lagförslag

Prop. 1992/93:199

I enlighet med vad jag har anfört har inom Jordbmksdepartementet upprättats förslag tiU

1.

lag om marknadsreglering på fiskets område,

2.

lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbm­kets område.

Förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets område innehåller för­utom bemyndiganden även en bestämmelse om befogenhet för en producent­organisation att besluta i ärenden som rör myndighetsutö-vning samt bestäm­melser om föreläggande och förbud, tiUö:äde tUl områden m.m. för tUlsyn och om straff och överklagande. Dessa bestämmelser ligger i och för sig inom Lagrådets granskningsomräde. Bestämmelsen som innebär befogenhet för ett enskilt organ att fullgöra uppgifter som innebär myndighetsutövning har sin motsvarighet i lagen om prisreglering pä fiskets område. Även bestämmelser­na om straff och överklagande har överförts från prisregleringslagen till den nya lagen. Med hänsyn härtill får förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets område i den lagrådspliktiga delen, liksom förslaget tiU ändringar i la­gen om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område, anses vara av sådan be­skaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Ytttande från Lag­rådet bör därför inte inhämtos.

10 Specialmotivering

10.1 Förslaget till lag om marknadsreglering på fiskels område

i§

Paragrafen anger lagens syfte och tjänar till ledning för tillämpningen av la­gens övriga bestämmelser. Den föreslagna lagen innehäller i huvudsak be­myndiganden att meddela marknadsreglerande föreskrifter. För bemyndigan-dena gäUer den begränsning som följer av förevarande paragraf, nämligen att föreskriftema skaU ha tiU syfte att stobUisera marknaden och trygga försörjning­en av varor av god kvaUtet och tiU skäUga priser.

2§

I artikel 1 i rådets förordnmg (EÉG) nr 3759/92 anges de varor som omfattas av marknadsregleringen på fiskets område. Dit hör bl.a. levande fisk och färsk, kyld eller fryst fisk liksom beredda fiskvaror.

1 paragrafen som motsvarar den nämnda artikeln anges lagens tiUämpnuigs-område med avseende på varaslag. Med undantag för bl.a. -vissa pastaproduk­ter överensstämmer tillämpningsområdet med det som omfattas av lagen (1974:226) om prisreglering på fiskets område. De vamslag som omfattos av artikel 1 i rådets nyss nämnda förordning är angivna med den nomenklatur som följer av konventionen rörande ett system för harmortiserad varabeskriv-

22

ning och kodifiering (Harmonized System, HS-konventionen) och som också   Prop. 1992/93:199 tUlämpas i Sverige.

3§

Bestämmelsen motsvarar artUcel 2 i rådets förordning (EEG) nr 3759/92. På samma sätt som artikeln, anger den en ram för -vilka försäljningsbestämmelser som kan meddelas. Paragrafen har kommenterats närmare i avsnittet om för­säljningsbestämmelser.

4-6 §§

14 § firms lagstöd för att överlämna förvaltrungsuppgift som iimebär myndig­hetsutövning tUl en producentorganisation.

15

§ firms ett bemyndigande för regeringen att meddela föreskrifter om godkännande av producentorgarusationer och om sådana organisationers verk-sanihet. Föreskriftema om godkännande kan t.ex. komma att innebära att en producentorganisation inte får inta en dominerande ställning på den marknad som omfattas av EES-avtalet och att en producentorganisation skall kunna dokumentera en minsto ärUg produktion. Föreskriftema om en producentorga­nisations verksamhet kan ha avseende på producentorganisationens förhåUan-de till sina medlemmar och också ta sikte på organisationens skyldighet att dokumentera och för tUlsynsmyndigheten redo-visa sin verksamhet. Föreskrif­tema om en producentorgaiusations förhåUande tiU sina medlemmar kan t.ex. avse fömtsätmingama för medlemskap i organisationen. När det gäUer själva verksamheten kan föreskriftema avse bl.a. organisationens hantering av över­skottsfisk.

16

§ finns ett bemyndigande att under vissa speciella fömtsättningar med­dela föreskrifter om överskottshantering av fisk fångad av fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation.

Paragrafema har kommenterats i avsnittet om producentorganisationer.

7§

I paragrafens första stycke finns ett bemyndigande som i förening med 13 § irmebär att regeringen eller Fiskeriverket får fastställa orienterings- och åter­tagspriser.

I andra stycket firms en allmän beskrivning av vad som avses med orien­terings- och återtagspriser. Enligt bestämmelsen faststaUs återtagspriset med ledning av ett genomsnitt av uppnådda avräkningspriser. Andra faktorer som enligt rådets förordning (EEG) nr 3759/92 skaU beaktos vid bestämmande av återtogspriset är den förväntode utvecklingen i fråga om produktion och efter­frågan, liksom konsumentemas inttessen. Som framgår av avsnittet om EG-anpassning av prisregleringen pä fiskets område är avsikten att en producent-orgarusation med utgångspunkt i det av regeringen eUer Fiskeriverket faststäU­da återtagspriset skaU kunna faststäUa ett eget ätertagspris.

23

Paragrafen motsvarar i huvudsak 1 § andra stycket lagen om prisreglering på fiskets område. Paragrafen har kommenterats i avsnittet om import- och ex­portlicenser m.m.

9 och 10 §§

Enligt 9 § skall den myndighet som regeringen bestämmer ha tiUsynen över att lagen och föreskrifter meddelade med stöd av lagen efterlevs. Avsikten är att Fiskeriverket skaU ges hu-vudansvaret för tillsynen. En väl fungerande tUl-syns- och konttollfunktion är av central betydelse för marknadsregleringen. Med stöd av bestämmelsen kan Fiskeriverket ges möjUghet att överlåta tiUsyn tiU annan myndighet. Det kan t.ex. bU aktaeUt att överlåta visst praktiskt kon-troUarbete tUl länsstyrelsen.

Med stöd av 10 § första stycket kan en tillsynsmyndighet, i den utsträck­ning det behövs för tiUsynen, få tiUttäde till områden, lokaler och andra ut­rymmen där fiskvaror förvaras eller hanteras.

Den hjälp som kronofogdemyndigheten skall lämna enligt paragrafens andra stycke är av samma slag som direkt handräckning enligt 7 kap. 14 § konkurslagen (1987:672). Det innebär bl.a. att hjälpen kan lämnas utan nå­gon exekutionstitel.

11§

Paragrafen innehåller bestämmelser om att en tiUsynsmyndighet får meddela de förelägganden eUer förbud som behövs för att lagen eUer med stöd av la­gen meddelade föreskrifter skall efterlevas. Det kan bU fråga om att förelägga en producentorganisation att upphöra med försäljning av varor som inte upp­fyller sädana försäljningsbestämmelser som skall kunna meddelas med stöd av 3 §. Förelägganden eUer förbud kan komma i fråga ocksä när det gäUer en producentorganisations verksamhet i övrigt, t.ex. hanteringen av återtogp" fisk.

12      §

Paragrafen innehåUer bestämmelser om böter eller fängelse för den som bry­ter mot 3 § första meningen eUer mot föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen. Föreskrifter enUgt lagen kommer i allt väsentUgt att innebära skyldig­heter för producentorganisationer. Ansvariga för att föreskriftema iakttas blir därför förettädare för eUer annan anställd vid orgaiusationen.

13      §

Bestämmelsen innebär att regeringen kan delegera tUl Fiskeriverket att med­dela föreskrifter enUgt lagen. Sådana föreskrifter kan meddelas enhgt 3-8 §§.

14      §

I paragrafen finns bestämmelser om hur beslut enUgt lagen får överklagas. De beslut i enskUda faU som kan komma att meddelas enligt föreskrifter utfärda-

Prop. 1992/93:199

24

de med stöd av lagen är bl.a. godkärmande av producentorganisation och åter- P*rop. 1992/93:199 kallelse av sådant godkännande (föreskrifter enUgt 5 §) samt beslut om im­port- eUer exportUcens (föreskrifter enhgt 8 §). Paragrafen har utformats efter mönster av 23 § lagen om prisreglering på fiskets område. Det innebär att överklagande skaU ske tiU kammarrätten, utom i fråga om beslut om unport-eUer exportUcenser som får överklagas hos regeringen.

I betänkandet Domstolama mför 2 000-talet (SOU 1991:106) har domstols-uttedningen föreslagit att den första domstolsprövningen av förvalmingsbe-slut skaU ske i länsrätt i stäUet för i kammarrätt. Regeringen har stäUt sig ba­kom principen i årets budgetproposition (prop. 1992/93:100 bU. 3 s. 24 f). Bestämmelsen om överklagande till kammarrätten kan därför komma att ändras.

Övergångsbestämmelser

Lagen om prisreglering på fiskets område, som föreslås upphävd i samband med att den nya lagen ttäder i kraft, innehåUer i huvudsak, utöver en bestäm­melse som ger Svensk Fisk befogenhet att pröva frågor om bidrag och annat stöd, bestämmelser om import- och exportUcens, om prisregleringsavgift och om införsel- och utförselavgift Punkten 2 i övergångsbestämmelserna fär när­mast betydelse för den fortsatto handläggningen av avgiftsärenden av oUka slag. Av punkten 3 följer att Svensk Fisk fär fortsätta att besluto om mark­nadsreglerande stöd under en övergångstid. Den frågan har kommenterats i avsnittet om producentorganisationer på fiskets område. För att också regler­na för stödgivningen skall fortsätta att gälla under övergångstiden kommer det att fordras motsvarande övergångsreglering i beslutet att upphäva förordning­en (1986:428) om prisreglering pä fiskets omräde. Jag återkommer senare tiU regeringen i den frågan.

10.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område

4§

Paragrafen reglerar vilka uppgifter som skall kunna krävas in av en när­ingsidkare. Med det tillägget att uppgiftema skall behövas för marknadsreg­leringen på fiskets område kommer paragrafen att täcka uppgiftsbehovet för regleringen och landningsstatistiken.

5 och 8 §§

I paragrafema har den ändringen gjorts att ocksä Fiskeriverket skaU ha rätt att

använda och också ha befogenhet att kontrollera insamlade uppgifter.

25

11

Hemställan

Prop. 1992/93:199 Jag hemstäUer att regeringen föreslår riksdagen att anta lagförslagen.

12

Beslut

Regeringen ansluter sig tiU föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredraganden har lagt firam.

26

Utredarens lagförslag

Förslag till

Lag om marknadsreglering på fiskets område

Prop. 1992/93:199 Bilaga 1

Inledande bestämmelser

1 § För att reglera marknaden på fiskets område' skall bestämmelsema i den­na lag tiUämpas på näringsverksamhet med avseende på varor av följande slag enligt 3, 5,16,19 och 23 kap. mlltaxelagen (1987:1068)2.

TuUtaxenr

Varunr

Vamslag

200

03.01-03.07

05.11

910

16.04 16.05

ur    19.02

23.01

SamtUga vamslag

Produkter av fisk eller av kräftdjur, blötdjur eller andra ryggradslösa vatten­djur, döda djur av sådana slag som om­fattas av 3 kap., otjänliga till människo-föda

Fisk, beredd eller konserverad; kaviar Kräftdjur, blötdjur och andra ryggrads­lösa vattendjur, beredda eller konserve­rade

Pastaprodukter med innehåU över 20 viktprocent av fisk, kräftdjur, blötdjur eUer andra vattendjur Mjöl och pelletar av fisk eller av kräftdjur, blötdjur eller andra ryggrads­lösa vattendjur

2 § I denna lag avses med

1.

EES-länder: de länder som omfattas av avtalet den 2 maj 1992 mellan EG och dess medlemsstater samt medlemsstatema i EFTA om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet,

2.

EES-lagen: lagen (1993:000) om ett Europeiskt ekonomiskt samarbets­område (EES).

1        Jfr art 20 i EES-avtalet som hänvisar tiU protokoU 9 i avtalet Se detta prot art 4,

pkt 1 och 2. Bindande föreskrifter finns i Joint Declaration on me Agreed Interpre­

tation of Artide 4 (1) and (2) of Protokol 9 on Trade in Fish and other Manne Pro­

ducts. Materiella bestämmelser finns i avsn 1 i EG:s rådsförordning nr 3687/91 "on

the common organization of the märket in fishery products" (MOF) och i rådsförord-

ningama nr 103/76,105/76,1772/82 och 3140/82 samt i EG-kommissionens förord-

ningarnr 1452/83,2062/80,3190/82 och 1501/83

2        Jfr art 1 MOF

27

Försäljningsbestämmelser

Prop. 1992/93:199

3 § Varor av de slag som anges i 1 § fär marknadsföras, utbjudas, försäljas

°

eller på annat sätt bringas i omsättning endast om de uppfyller de föreskrifter

gällande handeln med varoma som meddelas av regeringen eller, efter rege­

ringens bemyndigande. Fiskeriverket. Sådana föreskrifter kan särskilt avse

klassificering i varukategori efter färskhet, storlek eller vikt, embaUage, be-

arbemingsgrad och märkning'.

4 §2 Fiskeriverket skall kontrollera att varor som omfattas av sådana före­

skrifter som avses i 3 § överensstämmer med dessa. Kontroll fär ske i alla

handelsled och under transport.

Om Fiskeriverket vid kontroll finner att klassificeringen beträffande en viss vara är felaktig fär verket ändra klassificeringen. Fiskeriverket får överläto ät annan att utföra konttoUen .

Producentorganisationer*

5 § Med producentorganisation avses i denna lag en organisation, eUer sam­manslutning av organisationer, av producenter som har tillkommit på produ­centemas eget initiativ i syfte att främja åtgärder ägnade att säkra ett rationellt bedrivande av fisket och en förbättring av försäljningsvUUcoren för deras pro­dukter och som vuimit erkännande genom särskilt beslut av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Fiskeriverket.

Åtgärder som avses i första stycket skall särskilt gäUa genomförande av fångstplaner, koncentration av utbud och reglering av priser.

Erkännande

6 § För att virma erkärmande skall en producentorganisation uppfylla följan­de villkor'.

1. Organisationens medlemmar skaU, för att främja de i 5 § avsedda åtgär­dema, vara förpliktade att

a) genom producentorgarusationen avsätto hela produktionen av den eller de varor för vars skull de har blivit medlemmar, organisationen kan dock be­sluta att förpliktelsen inte skall gäUa i de faU avsätmingen sker efter i förväg faststäUda gemensamma regler.

1 Motsvarar ramföreskriften i art 2 MOF om handelsnormer. Föreskrifter motsva­rande art 12 MOF och i rf 103/76 tos pä regerings- och myndighetsnivå

2Jfrart4M0F

3 Lagen bör tiUåto att konuoUfunktionen överlåtes tiU annan myndighet såsom läns­styrelsen eUer för ändamålet inrättad myndighet säsom den danska FiskerikonöDllen eUer tiU ett privat företag. Närmare bestämmelser om tillsyn och kontroU tas under särskild kapitelmbrik

" Föreskrifter härom bör tas i lag i enlighet med 8 kap 2 § 3 regeringsformen

5 Villkor enl art 5 st 1 MOF och art 2 pkt 1 rf 105/76

28

b) vid produktion och avsättning följa de regler som producentorganisa-    Prop. 1992/93:199 tionen faststäUt med särskUt syfte att förbättra varomas kvaUtet och att anpas-    Bilaga 1 sa utbudet tiU efterfiigan.

2.    Medlemskapet i organisationen skall för enskilda personer vara bundet

i en period av minst tre år'.

3.

Organisationens verksamhet skall omfatto en eller flera varor av sådana slag som anges i föreskrifter som meddelas av regeringen eUer, efter regering­ens bemyndigande. Fiskeriverket.

4.

Organisationen skaU

a)

ha sitt säte i Sverige,

b) kunna dokumentera en minsta ärlig produktion enhgt vad som anges i föreskrifter som meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndi­gande. Fiskeriverket,

c)

ha antagit regler som utesluter vaqe form av diskriminering av enskUda producenter eller producentorgarusationer från EES-länder på gmnd av natio­nalitet eUer hemort,

d)   ha den rättsUga handlingsförmåga som krävs för att fullgöra sina upp­

gifter,

e)   för anpassning av produktionen tUl efterfrågan ha antagit gemensamma

regler om ärUga fångstplaner och avsätming,

f)   ha antagit en plan för kvaUtetsfiämjande åtgärder och for standardisering

av produktionen,

g)   enUgt dess stadgar vara skyldig att upprätta särskild bokföring för varje

verksamhetsområde som är föremål för erkännande,

h) ha upprättat en mterventionsfond för fmansiering av återtagsåtgärder be-tifande sådana varor som inte kunnat avsättas på marknaden.

Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande Fiskeriverket, får med­dela föreskrifter om de ytterhgare villkor för erkännande av producentorga­nisationer som behövs för marknadsregleringen.

7 § Ett erkännande skall återkallas om en producentorganisation inte längre uppfyUer de faststäUda viUkoren eller om erkännandet är gmndat på felaktiga 

upplysningar. Om producentorganisationen förfarit svikligt skall återkallelsen 

gälla rettoaktivL

Återkallelse skaU mte ske om det på grund av force majeure eller nattirbe-tingade skäl blivit omöjUgt att uppnå de minsta årUga fångster som faststäUts i föreskrifter som avses i 6 § 4 b).

Prisreglering

Orienteringspriser och återtagspriser

8 § För att erhålla en fast prisnivå till ledning för statens och producentorga­nisationemas marknadsinterventioner i prisreglerande syfte skall regeringen eUer, efter regeringens bemyndigande. Fiskeriverket årligen före fångstsä­songens eller fångstperiodemas början för varje sådant vamslag som anges i föreskrifter meddelade av regeringen eUer, efter regeringens bemyndigande,

1        Jfr Joint Declaration 2 (a) sticksats 2

2        Jfr art 1 rf 105/76

29

Fiskeriverket faststäUa för hela landet gällande orienteringspriser och äter-   Prop. 1992/93:199

tagspriser.

Bilaga 1

Orienteringsprisema som, fömtom att Ugga tUl grund för stotUga stödåtgär­der tiU producentorgnisationer och sådana organisationers stöd till sina med­lemmar, har tUl syfte att

1.

StabUisera marknadspriserna och förebygga att överskott uppstår,

2.

hjälpa tUl att upprätthåUa producentemas inkomster,

3.

tUlvarato konsumentemas inttessen.

Föreskrifter om beräkningen av orienterings- och ätertogspriser meddelas av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Fiskeriverket

9 § En producentorganisation kan för varor som avses i 1 § fastställa ett för

organisationen gäUande återtogspris under vilket denna inte säljer av medlem­

mama inlevererade varor'.

Om ätertagspris har faststäUts

1.

skall producentorganisationen ersätta medlemmama för från marknaden återtagna mängder av sådana varor som avses i 8 §,

2.

kan producentorgarusationen ersätta medlemmama för andra i 1 § an­givna varor än de i 8 § avsedda.

10

§ En producentorganisation får endast disponera över återtagna varor på ett sådant sätt att den normala avsättningen av de berörda varukategorierna inte hindras.

11

§ För finansiering av återtagsåtgärdema skall av producentorganisationer upprättas interventionsfonder som finansieras genom avgifter beräknade på gmndval av de varamängder som saluförs eUer har sitt ursprang i ett fördel­ningssystem.

12

§ Producentorganisationema skaU tUl regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela följande uppgifter.

1.

En förteckning över de varor för viUca organisationen avser tUlämpa det i 9 § beskrivna återtagssystemet.

2.

Den tidsperiod under vilken återtogsprisema är tUlämpbara.

3.

Avsedda och tUlämpade återtagsprisers storlek.

4.

Meddela förändringar i organisationens regelverk.

Tillämprung av producentorganisationers regler på andra än medlemmar

13 § Om en producentorganisation bedöms som representativ för produktion och avsätming i ett visst kustområde eller pä ett eUer flera landiungsställen får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Fiskeriverket, för att främja en större stabiUtet på marknaden, besluta att de regler bettäffande av­sättning och återtåg av varor som organisationen antagit för sina egna medlem­mar skaU gälla även för producenter som inte är medlemmar av organisatio-

iJfrart9M0F

2       Jfr art 9 pkt 4 MOF

3       Norm för bedömningen enl art 2 kf 3190/82

30

nen och som avsätter en eUer flera varor av de slag som avses i 1 § i samma    Prop. 1992/93:199

kustområde eller på samma landningsplatser'.

Bilaga 1

14 § Vid tiUämpning av 13 § får beslutas att producenter som inte är medlem­mar i producentorganisationen är pliktiga att betala hela eUer en del av sådan avgift som betalas av organisationens medlemmar i den män avgiften är av­sedd att täcka administrationskosmader som uppkommit genom tUlämpningen av den i 13 § avsedda ordningen.

Licenser för import och export

15

§ Regeringen eUer, efter bemyndigande av regeringen. Fiskeriverket får i marknadsreglerande syfte föreskriva att sådana varor som anges i 1 §, som vid import- eller exporttillfället inte omfattas av bestämmelsema i EES-lagen inte får föras in i eUer ut ur landet utan särskilt tillstånd; importlicens eller exportlicens.

16

§ Ansökningar om Ucens prövas av Fiskeriverket.

Införselavgift och utförselavgift

Införselavgift

17

§ Regeringen eller, efter bemyndigande av regeringen. Fiskeriverket får i marknadsreglerande syfte föreskriva att det för sådana varor som anges i 1 §, som vid importillfäUet inte omfattas av bestämmelsema i EES-lagen, och som förs in i landet (importfisk) skall betalas införselavgift.

18

§ Införselavgift skaU, om inte Fiskeriverket efter samråd med GeneraltuU-styrelsen föreskriver annat, betalas tiU Tullverket i den ordning som gäller för tull. Även i övrigt gäUer i sådant faU i tiUämpUga delar vad som är föreskrivet om tuU. Avgiftsmedlen skall inlevereras tiU Fiskeriverket i den ordning rege­ringen bestämmer.

Utförselavgift

19 § Regeringen cUer, efter bemyndigande av regeringen. Fiskeriverket får föreskriva att det för sådana varor som anges i 1 §, och som vid export-tiUfäUet inte omfattas av bestämmelsema i EES-lagen, och som förs ut in­landet (exportfisk) skaU betalas utförselavgift.

Föreligger avgiftsskyldighet får, om Fiskeriverket inte medger annat, utför­sel ske endast om bevis att avgiften har erlagts företes för tuUmyndigheten.

Fiskeriverket fär som vUlkor för medgivande enhgt andra stycket föreskri­va att säkerhet skaU stäUas för avgiftsbeloppet.

Ufrart7M0F

2 Jfr art 7 pkt 5 MOF

31

Gemensamma bestämmelser

Prop. 1992/93:199

20

§ Avgift som avses i denna lag beräknas efter den procent av varans vär-

" de eUer det belopp för kvantitet som regeringen eller, efter regeringens be­myndigande. Fiskeriverket bestämmer.

21

§ Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Fiskeriverket fär medge befrielse från avgift eUer återbetalning av avgift.

22

§ Avgiftsmedel som inte åtgår tiU uppbörd eUer konttoU används tiU andra åtgärder på fiskets område enhgt föreskrifter som regeringen eUer, efter rege­ringens bemyndigande. Fiskeriverket meddelar.

Tillsyn och kontroll m.m.i

23

§ Fiskeriverket utövar tillsyn över efterlevnaden av denna lag och med stöd av lagen meddelade föreskrifter. Fiskeriverket konttoUerar även att upp­gifter som samlats in med stöd av lagen är riktiga. Fiskeriverket får överlåta åt annan att utöva tiUsynen.

24

§ För tiUsynen har Fiskeriverket rätt att få tillttäde till områden, lokaler och andra utrymmen och där göra undersökningar och to prover. Fiskeriver­ket har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tiUsynen (och kontroUen).

PoUsmyndigheten skall pä begäran länma den hjälp som behövs vid till­synen.

Uppgiftsskyldighet m.m.

25

§ En näringsidkare som tar befatming med eller som levererar varor som används vid framställrung av sådana varor som avses i 1 § är skyldig att läm­na uppgift om sin verksamhet tiU den myndighet som regeringen bestämmer.

26

§ Skyldigheten enligt 25 § omfattar uppgifter om

1.    marknadsreglerade varors avsändningsland, ursprangsland, kvantitet

och värde ,

2.

den benämning under vilken en rörelse drivs, person- eller organisa­tionsnummer och adress,

3.

fiskares namn, personnummer och adress eller, i fråga om fiskelag, namn, personnummer och adress för den som har utsetts att förettäda laget, samt fiskefartygets distiiktsbeteckning och igenkäimingssignal,

4.

inköpta eller försålda kvantiteter med uppdelning på arter, sorteringar och klassificeringar.

1       Jfr art 4 pkt 1 MOF och lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet pä jordbrukets

område

2       Jfr 23 a § PRL och 21-25 §§ PRF

3       Motsv 21 § PRL

32

5.

inköps- eller försäljningspris för fångst per art, sortering och klassi-    Prop. 1992/93:199 ficering.

Bilaga 1

6.

mottagnings- eller avlämningsplats för inköpta eUer försålda fångster,

7.

datum för köp eUer försäljrting.

Användning av uppgifterrui

27 § Uppgifter som samlats in med stöd av denna lag fär användas av Fiske­riverket i dess verksamhet och av Statistiska centralbyrån för statistiska ända­mål och för förande av register.

Används insanilade uppgifter för framställrumg av officiell statistik gäUer, med undantag för uppgiftsskyldigheten, lagen (1992:889) om den officiella statistiken.

Insamlande myndighet

28 § Uppgiftema skall lämnas till den myndighet som regeringen bestäm­

mer.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare föreskrifter om de uppgifter som skall lämnas samt om sättet och tiden för uppgiftslämnandet

29 § Den myndighet som en uppgift skall länmas till får meddela de före­

lägganden som behövs för att uppgiftsskyldigheten enligt lagen skall full­

göras. I beslut om föreläggande får myndigheten sätta ut vite.

Ansvarsbestämmelse

30 § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet

1.

bryter mot föreskrifter som meddelats med stöd av bemyndigande i denna lag,

2.

inte efterföljt producentorganisations regler om avsättning och återtåg där sådana regler gjorts tiUämpliga för andra än medlemmar enligt bestäm­melsema i 13 §,

3.

bryter mot bestämmelsen i 10 §,

4.

hindrar eUer försvårar tiUsyn eUer konttoll,

5.

inte fullgör uppgiftsskyldighet cnUgt denna lag eUer länrnar oriktig upp­gift,

TiU ansvar skaU inte dömas om gämingen är belagd med straff enligt brotts­balken eUer lagen (1960:418) om straff för varasmuggling.

AUmänt åtal för brott enhgt första stycket 5 får väckas bara efter anmälan av den myndighet som uppgiften har eUer skulle ha lämnats tUl.

Den som överträtt vitesföreläggande eUer vitesförbud döms inte tiU ansvar enUgt denna lag för gäming som omfattas av föreläggandet eller förbudet

33

3 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 199

övriga bestämmelser

Prop. 1992/93:199

31

§ Beslut som Fiskeriverket i särskilt fall meddelat enligt denna lag fär

° överklagas hos kammarrätten.

32

§ Ytterligare föreskrifter för tiUämpningen av denna lag, samt sådana före­skrifter om marknadsregleringen pä fiskets område som är grandade på inter­nationella överenskommelser eUer rekommendationer, meddelas av regering­en eUer, efter regeringens bemyndigande. Fiskeriverket

Denna lag ttäder i kraft den 1 juU 1993, då lagen (1974:226) om prisregle­ring på fiskets område skaU upphöra att gälla. Äldre föreskrifter gäller dock fortfarande i fråga om ärenden hänförUga tUl tiden före den 1 juU 1993. Be-stommelser rörande regleringsföreningen Svensk Fisk, ekonomisk förening gäUer tiU dess föreningen har avvecklats.

34

GEMENSAM FÖRKLARING OM DEN ÖVERENSKOMNA TOLKNINGEN AV ARTIKEL 4.1 OCH 4.2 I PROTOKOLL 9 OM HANDELN MED FISK OCH ANDRA MARINA PRODUKTER

1.

Även om EFTA-statema inte kommer att omfattas av EG:s regelverk om fiskeripohtiken är det underförstått att, när hänvisning görs fill stöd med statliga medel, skaU varje snedvridning av konkurrensen bedömas av de av-tolsslutande parterna inom ramen för artiklarna 92 och 93 i Romfördraget och i relation till relevanta bestämmelser i EG:s regelverk om fiskeripohti­ken samt innehållet i den gemensamma förklaringen rörande artikel 61.3.C i avtalet.

2.

Även om EFTA-statema inte kommer att omfattas av EG:s regelverk om fiskeripolitiken är det underförstått att, när hänvisning görs till lagstiftning a-vseende marknadens stmktur, skall varje snedvridning av konkurrensen som förorsakas av sådan lagstiftning bedömas i relation till principema i EG:s regelverk om den gemensamma marknadsstrakturen.

Närhelst en EFTA-stat upprätthåller eller inför nationella bestämmelser

om marknadsstmktur inom fiskerisektom skall sådana bestämmelser utan vidare anses förenliga med de principer som hänvisas till i föregående stycke, om de innehåller åtminstone följande element:

a)        Lagstiftningen om producentorganisationer återspeglar principerna

i EG:s regelverk i fråga om

-

etablering på producenternas initiativ

-

frihet att bli och upphöra att vara medlem

-

frånvaro av dominerande ställning, såvida den dominerande ställ­ningen inte är nödvändig i följd av syften motsvarande dem som anges i artikel 39 i Romfördraget.

b)

Närhelst reglema för producentorganisationer utsträcks till att gälla icke-medlemmar, skall de bestämmelser som tillämpas motsvara dem i artikel 7 i förordning (EEG) nr 3687/91.

c)

Närhelst bestämmelser rörande ingrepp för att stödja prisema finns eller införs motsvarar de dem som anges i avsnitt III i förordning (EEG) nr 3687/91.

Prop. 1992/93:199 Bilaga 2

35

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Offidal Journal of the European Communities

No L 388/1

(Acts whose publication is obligatory)

COUNCIL REGULATION (EEC) No 3759/92

of 17 December 1992

on the common organization of the märket in fishery and aquaculture products

THE COUNCIL OF THE EUROPEAN COMMUNITIES,

Having regard to the Treaty estabhshing the European Economic Community, and in particular Artides 42 and 43 thereof.

Having regard to the proposal from the Commission,

Having    regard    to    the    opinion    of   the    European Parhament C),

therefore advisable to encourage märket stability by appropriate measures;

Whereas one of the steps to be taken to implement the common organization of the märket is the apphcation of common marketing standards to the products concemed; whereas application of these standards should have the effea of keeping products of unsatisfactory quality off the märket and (acilitating trade relations based on fair competition, thus helping to improve the profitability of production;

Having regard to the opinion of the Economic and Social Committee ('),

Whereas the basic provisions conceming the organization of the märket in fishery produas must be revised to take account of märket developments, changes in recent years ii> fishing activities and the shortcomings detected in the implementation of the rulcs currently in force; whereas by reason of the number and complexity of the amendments to be made, ihese provisions, unless they are complctely redrafted, will lack the darity essential for any rules; whereas Council Regulation (EEC) No 3687/91 of 28 November 1991 on the common organization of the märket in fishery products (') for reasons of darity and rationality, Consolidated the provisions in force without affeaing the substance of the texts; whereas Regulation (EEC) No 3687/91 should therefore be replaced;

Whereas the common agricultural policy must indude, in panicular, a common organization of agricultural märkets, which may take various forms depending on the products concemed;

Whereas the fishing industry is of spedal importance to the agricultural economy of certain coastal regions of the Community; whereas that industry provides a major part of the income of fishermen in these regions; whereas it is

C) OJ No C 305, 23. 11. 1992.

[') OJ No C 313, 30. 11. 1992, p. 22.

C) OJ No L 354, 23. 12. 1991, p. 1.

Whereas the application of these standards calls for the inspection of the products subjen to them; whereas provision should therefore be made for such inspection;

Whereas it is desirable to make provision under the rules regulating the märket for measures which would make it possible to adjust supply to märket requirements and to guarantee, as far as possible, a fair income to producers; whereas, given the special features of the märket in fishery products, the formation of producers' organizations whose members would be bound by certain rules, notably in the matter of production and marketing, would contribute to the attainment of these objecrives;

Whereas, to support the activity of these organizations with regard to production, thus facilitating greater märket stability, Member States should be permitted to extend, under certain conditions, to all non-members who märket goods in a specific region the rules adopted by the organization in the region in question on behalf of its members with regard, in particular, to the management of authorized catch quotas and markering;

Whereas application of the system described above involves costs to be borne by the organization whose rules have been extended; whereas, therefore, non-members should contribute towards these costS; whereas the Member States concemed should also be afforded the possibility of granting an indemnity to those operators in respect of products which, although they mect marketing standards, could not be marketed and which are withdrawn from the märket;

36

No L 388/2

Ofticial Journal of the European Communities

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Whereas it is desirable to adopt provisions to fadlitate the formation and operation of these organizations and the investment entailed in applying their common rules; whereas to this end Member States should be permitted to make aid available to them, this aid being partly financed by the Community; whereas, however, the amount of this aid should be limited; whereas, it should also be temporary and degressive, so that the finandal responsibility of producers will gradually increase;

Whereas, at all events, provisions should be laid down to ensure that the producers' organizations do not hold a dominant position in the Community;

Whereas in order to cope with märket situations which, in the case of certain fishery products of spedal importance to producers' incomes, are likely to lead to prices which might cause disturbances on the Community märket, a guide price which is representative of produaion areas in the Community and which will be used to determine price levds for intervention on the märket must be fixed for each of these products;

Whereas, in order to stabilize prices, producers' organizations should be able to intervene in the märket, notably by applying a withdrawal price below which the products of their members shall be withdrawn from the märket;

Whereas, it is appropriate in spedfic cases and under certain conditions to support the activities of producers' organizations by providing financial compensation for quantities withdrawn from the märket;

Whereas the intervention of producers* organizations must be restriaed to localized excess supplies which the märket cannot absorb and which cannot be avoided by measures of a different kind; whereas the finandal compensation miist therefore be limited to a volume of production to be determined;

Whereas, to encourage fishermen to adjust their deliveries more accurately to märket requirements, provision should be made for different levels of finandal compensation depending on the volume of märket withdrawals;

Whereas in view, in particular, of the scarcity of certain spedes, the destruaion of fish of a high commerdal value which have been withdrawn from the märket should be avoided where possible; whereas, to this end, aid should be granted for the processing and storage, for their processing for human consumption, of certain quantities of fresh produas withdrawn from the märket; whereas all the spedes likely to be withdrawn from the märket must be able to qualify for that measure;

Whereas, for some spedes, the regional price disparities do not permit their being covcred at present by the scheme for the    grant    of    financial    compensation    to    producers'

organizations; whereas, however, in order to foster greater märket stability for the products concemed, with due account being taken of their characteristics and of the diversity of the drcumstances pcrtaining to their production and marketing, the said products should be covered by a Community price support scheme adapted to their spedfic features;

Whereas such a scheme, based on the application of a withdrawal price fixed independently by the producers' organizations themselves, was introduced on a temporary basis; whereas it makes provision for granting flat-rate aid on certain conditions to producers' organizations for produas that have been the subjea of independent intervention, in the form of withdrawal or processing and stocking for human consumption of limited quantities of those produas; whereas, where application of such a scheme leads to an alignment of the price as a result of the development of production and marketing conditions for the spedes concemed, the inclusion of those spedes in the financial compensation scheme can be envisaged;

Whereas monitoring of the märket in the spedes concemed indicates that the effeas of applying the temporary scheme have been in line with the objeaives set; whereas the said scheme should therefore be made permanent, the same principles being maintained but the list of spedes being adjusted;

Whereas, where prices for certain frozen produas show a significant tendency to dedine, provision should be made to permit the grant of private storage aid to producers' organizations for such produas originaring in the Community;

Whereas the effeaiveness of the private storage aid scheme should be improved, account being taken, in particular, of the spedal features of the produaion in question; whereas the trend in that produaion also requires adaptation of the list of produas concemed;

Whereas a fall in import prices for tuna for the canning industry might threaten the income level of Community producers of this produa; whereas provision should therefore be made for compensation to be granted to these producers when necessary;

Whereas, in the case of tuna, in order to rationalize the marketing of a uniform produa, the compensatory allowance should be reserved for producers' organizations satisfying certain conditions;

Whereas, in order to assess whether a situation exists on the Community märket linked to the trend of prices on the world märket in tuna that warrants payment of the compensatory allowance, a check must be made that the dröp in Community märket prices stems from a dröp in import prices;

Whereas, in order to discourage an abnormal increase in tu­na produaion, provision should be made for limits to be laid

4 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 199

37

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Official Journal of the European Communities

No L 388/3

down within which the allowance may be granted to producers* organizations on the basis of supply conditions recorded on the Community märket;

against any disturbances which might result thercfrom, the Community should be allowed to take necessary measures;

Whereas, however, it is in the Community interest that application of Common Customs Tanff duties should be totally suspended for certain products; whereas, since Community production of tuna is inadequate, conditions of supply comparable to those ruling in exporting third countries should be maintained for food-processing industries using these products so as not to hinder their development in the context of intemational conditions of competition; whereas any disadvantage which this system might present for Community tuna producers could be offset by payment of the indemnities envisaged for this purpose;

Whereas the tariff nomenclature resulting from the application of this Regulation is included in the Common Customs Tariff; whereas this Regulation should include the amendments to the Common Customs Tariff;

Whereas experience has shown that it may prove necessary to take tariff measures very rapidly, in order to ensure the supply of the Community märket and to ensure that the Community's intemational undenakings are complied with; whereas, in order to allow the Community to deal with such situations with all the assiduity called for, provision should be made for a procedure enabling the requisite measures to be taken rapidly;

Whereas, for certain products, measures should be taken with regard to imports coming from third countries at abnormally low prices, so as to avoid disturbances on Community märkets; whereas, in order to ensure the greater cfficiency of these measures, it is appropriate, on the one hand, to improve the system whereby import prices are cstablished, and, on the other hand, to extend the list of those produas which may be made subjea to the reference price system;

Whereas the levying of any customs duty or charge having equivalent effea and the application of any quantitanve restriction or measure having equivalent effea are prohibited in the intemal trade of the Community by the provisions of the Treaty;

Whereas the establishment of a single märket based on a common price system would be jeopardized by the granting of certain aids; whereas, therefore, the provisions of the Treaty whereby aids granted by Member States can be cxamined, and those which are incompatible with the common märket prohibited, should be made to apply to the fishing industry;

Whereas the common organization of the märket in fishery produas must take appropriate account, at the same time, of the objeaives set out in Anicles 39 and 110 of the Treaty;

Whereas implementation of this common organization must also take account of the faa that it is in the Communitys interest to preserve fishing grounds as much as possible; whereas the financing of measures relating to quantities exceeding those which might be allocated to the Member States should therefore not be permitted;

Whereas, in order to facilitate implementation of the proposed measures, there should be a procedure for estabhshing close cooperation between Member States and the Commission within a management committee;

Whereas the expenditure incurred by the Member States as a result of the obligations arising out of the application of this Regulation falls on the Community in accordance with the provisions of Artides 2 and 3 of Council Regulation (EEC) No 729/70 of 21 April 1970 on the financing of the common agricultural policy ('),

Whereas, for the majority of the produas, the system thus introduced allows for renunciation of all quantitative restriaive measures at the extemal frontier of the Community and for applying only the customs duty of the Common Customs Tariff aaually Icvied;

Whereas, however, for some produas, in order to enable the Community processing industry to adjust its production conditions in such a way as to improve its competitive position whith regard to imports from certain third countries, Community impon arrangements should be introduced on a temporary basis for the said produas; whereas the objeaive of the scheme must be to limit the development of the quantities imported of the produas in question in accordance with criteria to be defined, while respeaing the Community's intemational obligations;

Whereas the safeguard mechanism may, in exceptionaj drcumstances be impaired; whereas, in order not to leave, should this happen, the Community märket defenceless

HAS ADOPTED THIS REGULATION:

Artide 1

A common organization of the märket in fishery produas is hereby established, comprising a price and trading system and common rules on competition.

For the purpose of this Regulation the expression *fisheries produas* shall include catch products and acquaculture produas.

This organization shall cover the following produas:

(O OJ No L 94, 28. 4. 1970, p. 13. Regulation as last amendcd by Regulation (EEC) No 2048/88. (OJ No L 185, 15. 7. 1988, p. 1).

38

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

No L 388/4

Offidal Journal of the European Communities

31. 12. 92

CNcodc

Descriprion

(a) 0301 0302 0303 0304

Live fish

Fish, fresh or chilled, exduding fish fillets and other fish mcat of heading No 0304

Fish, frozen, exduding fish filicts and other fish meat of heading No 0304

Fish fillets and other fish mcat (whether or not minced), fresh, chilled or frozen

(b) 0305

Fish, dried, salted or in brine; smoked fish, whether or not cooked before or dunng the smoking process; fish meal, fit for human consumption

(c) 0306 0307

Crustaceans, whether in shdl or not, live, fresh, chilled, frozen, dried, salred or in brine; crustaceans, in shcIl, cooked by stcaming or by boiling in watcr, whether or not chilled, frozen, dried, salted or in brine

MoUuscs, whether in sheli or not, live, fresh, chilled, frozen, dried, salted, or in brine; aquatic invenebrates other than crustaceans and molluscs, live, fresh, chilled, frozen, dried, salted or in brine

(d)

0511 91 10 0511 91 90

Animal produas, not ciscwherc spcdfied or indudcd; dcad animals of Chapter 1 or 3, unfit for human consumption:

-     Other:

    Products of fish or crustaceans molluscs or other aquaric invertebrates; dead

animals of Chapter 3:

       -  Fish waste

-     -  -  Other

(c) 1604

Prepared or prescrved fish; caviar and caviar substitutcs prepared from fish eggs

(f) 1605

Crustaceans, molluscs and other aquatic invenebrates, prepared or preserved

(i)

1902 20 10

Pasta, whether or not cooked or stuffcd (with meat or other substances) or otherwise prepared, such as spaghetti, macaroni, noodles, lasagne, gnocchi, ravioli, canelloni; couscous, whether or not prepared:

  Comaining more than 20 % by weight of fish, crustaceans, molluscs or other aquatic invenebrates

(h)

2301 20 00

Fiours, meals and pellets, of meat or of meat offal, of fish or of crustaceans, molluscs or other aquatic invertebrates, unfit for human consumption; greaves:

  Fiours, meals and pellets, of fish or of crusuceans, molluscs or other aquatic invenebrates

TITLE I MARKETING STANDARDS

2. When marketing standards have been adopted, the produas to which they apply may not be displayed for sale, offered for sale, sold or otherwise marketed unless they conform to these standards, subjea to special rules which may be adopted for trade with third countries.

Artide 2

1. Common marketing standards and the scopc of such standards may be determined for the products listed in Artide 1 or groups of these produas; these standards may, in particular, cover dassification by quality, sire or weight, packing, presentation and labelling.

3.

The marketing standards arid general rules for their application, induding the special rulcs referred to in paragraph 2, shall be adopted by the Council aaing by a qualified majority on a proposal from the Commission.

4.

Other detailed rules of application, and in particular the adjustments to be made to the common marketing

39

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Offidal Journal of the European Communities

No L 388/5

standards to take account of changes in produaion and sales conditions, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32.

Artide 3

to apply, with regard to produaion and marketing, rules which have been adopted by the organization with the particular aim of improving produa quality, adapting the volume of supply to märket requirements and ensuring proper management of the catch quotas authorized.

1.     Produas for which common marketing standards have

been adopted shall be subjea to inspeaion by Member States

for conformity with these standards.

This inspeaion may take place at all marketing stages and during transport.

2.

Member States shall take all appropriate measures to penalize infringements of Artide 2.

3.

Not låter than one month after the entry into force of each marketing standard, Member States shall notify the other Member States and the Commission of the name and address of the bodies entrusted with the inspeaion of each produa or group of produas for which a standard has been adopted.

4.

Detailed rules for the application of paragraph 1 shall be adopted as necessary in accordance with the procedure laid down in Artide 32, account being taken in particular of the need to ensure coordination of the work of the inspection bodies and uniformity in the interpretation and application of common marketing standards.

to apply, where the Member State concemed has provided for the management of some or all of its national catch quota or quotas to be managed by producers' organizations, within the limit of any quantities allocated to that Member State from the total volume of allowable catches for the stock or group of stocks in question, the measures necessary to ensure the proper management of the catch quotas authorized.

2. The producers' organizations must not hold a dominant position on the common märket unless necessary in pursuance of the objeaives in Anide 39 of the Treaty.

3. The Council, aaing by qualified majority on a proposal from the Commission, shall adopt general rules for the application of this Arride.

Artide 5

TITLE 

II 

PRODUCERS- ORGANIZATIONS

1. Where a producers' organization is considered to be representative of producrion and marketing in one or more landing places on part of the coast of a Member State, the Member State concemed may oblige producers who are not members of the organization and who märket any of the produas referred to in Artide 1 within the area of which the producers' organization is representative to comply with:

Chapter 1 Role of producers' organizations

Artide 4

1. For the purpose of this Regulation, *producers' organization' means any recognized organization or association of such organizations, established on producers' own initiative for the purpose of taking such measures as will ensure that fishing is carried out along rational lines and that conditions for the sale of their produas are improved.

These measures, which shall be designed in particular to promote implementation of catch plans, concentrations of supply and regularization of prices, shall require members;

 todispose,through the organization, of their total output of the product or products in respea of which they are members; the organization may decide that this lequirement can be waived if produas are disposed of in accordance with common fules established in advance.

(a)

the marketing or produaion mles referred to in the second indent of the second subparagraph of Artide 4(1);

(b)

the rules adopted by the organization concemed on märket withdrawal and carry-over for the fresh or chilled produas referred to in points (a) and (c) of the second paragraph of Artide 1.

However, the rules can be extended to non-members in the case of the produas listed in Annex 1, pans A and D only in so far as the withdrawal price is equal to the price fixed in accordance with Artide 11 and, in the case of the produas listed in Annex 1, E, only if the intervention price is equal to the price fixed in accordance with Anide 13.

It may be decided that the rules referred to above shall not apply to certain categories of sales.

2. Member States shall notify to the Commission the rules which they intend to make obligatory pursuanc to paragraph 1.

40

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

No L 388/6

Offidal Journal of the European Conmiunities

31. 12. 92

The Commission shall, as soon as possible and in any.event within two months of their notification, inform the Member State concemed by means of a reasoned dedsion on whether the rules notified may be made obligatory.

In the event that the Commission fails to take a dedsion within the spedfied period, the Member States concemed may make the notified rules obligatory.

 the selling price fixed in accordance with Aitide 13 for the.products listed in Aimex I, part E.    .

2. The expenditure resulting from the granting of the indemnity referred to in paragraph 1 shall "be bome by the Member State concemed.

3. to:

Member States shall take all appropriate measures

 ensure that the rules referred to in paragraph 1 are complied with,

Chapter 2 Aid for producers' organizations

 penalize breaches of those mles.

They  shall   forthwith   inform  the  Commission  of such measures.

Artide 7

1. Member States may make aid available to producers' organizations established after 1 January 1993 to encourage their formation and to fadlitate their operation.

4.

Where paragraph 1 is applied, the Member State concemed may decide that non-members are liable to the organization for all or part of the fees paid by member producers in so far as these fees are intended to cover administrative costs resulting from the application of the system referred to in paragraph 1.

5.

Where paragraph 1 is applied, Member States shall effea, where necessary, through the agency of the producers' organizations, the withdrawal of produas not satisfying the marketing rules or which could not be sold at a price at jeast equal to the withdrawal price.

6.

The Council, aaing by a qualified majority on a proposal from the Commission, shall adopt general rules for the application of this Artide.

Artide 6

1. Where Artide 5 {1) is applied, the Member State may grant an indemnity to producers who are not members of an organization and who are established in the Community in respea of products which;

 cannot be marketed pursuant to Artide 5 (1) (a), or

2.     Such aid shall reläte to the three years following

recognition. For the first, second and third years the aid shall

not exceed 3 %, 2 % and 1 % respeaively of the value of

production marketed under the auspices of the producers'

organization. Nor shall it exceed 60 %, 40 % and 20 % of the

organization's administrative expenses in the first, second

and third years respeaively.

Payment of the aid shall be made within five years of the date of recognition.

3.     The value of production marketed shall be established

on a standard basis for each year, namely:

members' average marketed produaion during the three calendar years preceding the period for which aid is requested,

average produccr prices obrained by those members ovcr the same period.

4.     During the five years immediately following the

creation of the intervention funds referred to in Artide 8,

Member States may make aid available to producers'

organizations, either direaly or through credit institutions,

in the form of loans on spedal terms to cover pan of the

anridpated cost of märket intervention within the meaning of

Artide 8.

 have been withdrawn from the märket pursuant to Artide 5(1) (b).

The indemnity shall be granted without discrimination as to the nationality or place of establishment of the redpients. It may not exceed 60 % of the amount arrived at by applying to the quantities withdrawn;

 the withdrawal price fixed in accordance with Artide 11 for the products listed in Annex I, parts A and D, or

5.     The aid referred to in paragraph 2 shall be notified to

the Commission in a repon which Member States shall

forward to it at the end of each financial year.

When the aid referred to in paragraph 4 is granted, the Commission shall be notified immediately.

6.     The Council, aaing by a qualified majority on a

proposal from the Commission, shall adopt general rules for

the application of this Artide.

41

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12.92

Offidal Journal of the European Communities

No L 388/7

TITLE m INTERVENTION

Chapter 1 Withdrawal scbemes

Artide 8

1.     For the products listed in Artide 1, producers'

organizations may fix a withdrawal price below which they

will not sell produas supplied by their members.

In this event, for quantities withdrawn from the märket, producers' organizations:

- shall grant an indemnity to members in respect of the produCTS listed in Annex 1, pans A and D and in Annex 

VI 

which conform to the standards adopted in accordance with Artide 2,

        may grant an indemnity to members in respea of other

produas listed in Artide 1 but not in Annex I, parts A and

D nor in Annex 

VI.

for each produa listed in Artide 1, a maximum level for the withdrawal price may be fixed in accordance with paragraph 5.

2.     The disposal of produas thus withdrawn from the

märket must be determined by producers' organizations in

such a way as not to interferc with normal markering of the

produa in question.

3- To finance these withdrawal measures, producers' organizations shall aeate intervention funds fed by contributions assessed on quantities offered for sale or shall, alternatively, have recourse to an equalization system.

4.     Producers' organizations shall supply the following

information to the national authorities who shall

communicate it to the Commission:

        a list of the produas for which they intend to operate the

system described in paragraph 1,

~ the period during which withdrawal prices are applicable,

'- the level of withdrawal prices proposed and applied.

5.     Detailed rules for the application of this Artide shall be

adopted in accordance with the procedure laid down in

Artide 32.

parts A, D and E and for each of the products and groups of products listed in Annex 

II.

These prices shall be valid for the whole Community and shall be fixed for each fishing year or for each of the periods into which that year is subdivided.

2.     The guide price shall be based on:

the average of prices recorded for a significant proporrion of Community output and a product with given commercial charaaeristics on representative wholesale märkets or in representative ports during the three fishing years immediately preceding the year for which the price is fixed,

an assessment of produaion and demand prospeas.

In fixing the price, account shall also be taken of the need to:

stabilize märket prices and avoid the formation of surpluses in the Community,

help support producers' incomes,

consider consumers' interests.

3.     The Council, aaing by a qualified majority on a

proposal from the Commission, shall determine the level of

the guide prices referred to in paragraph 1.

Artide 10

1.     Throughout the period during which the guide price is

applicable, Member States shall notify the Commission of

the price recorded on representative wholesale märkets or in

representative ports for produas having the charaaeristics

seleaed for fixing the guide price.

2.     Märkets and pons in Member States where a

significant proponion o( Community output of a given

produa is marketed shall be regarded as representative

within the meaning of paragraph 1.

3.     Detailed rules for the application of this Artide shall be

adopted, and the list of representative märkets and pons

referred to in paragraph 2 approved, in accordance with the

procedure laid down in Anide 32.

Artide 11

Artide 9

J.      A guide price shall be fixed before the beginning of the fishing year for each of the products listed in Annex I,

1. For each of the produas hsted in Annex 1, pans A and D, a Community withdrawal price shall be fixed on the basis of the freshness, size or weight and the presentation of the produa, hereinafter called 'produa category', by applying to an amount equal at least to 70 %, and not exceeding 90 %, of

42

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

No L 388/8

Offidal Journal of the European Communities

31. 12. 92

the guide price, the conversion faaor of the category of the product concemed. These conversion faaors shall reflect the price relationship between the category of products imder considerarion and that adopted for fixing the guide price. The Community withdrawal price must, however, in no casé exceed 90 % of the guide price.

2. In order to ensure producers in landing zones which are very far away from the prindpal consumption centres on the Community access to märkets under satisfaaory conditions, the prices referred to in paragraph 1 may be weighted, for these zones, by adjustment conversions.

3. The procedures for applying this Anide and, in panicular, the ascenainment of the percentage of the guide price serving as an element in the calculation of the Community withdrawal prices and the determination of the landing zones referred to in paragraph 2, as wcll as the prices, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Arride 32.

Artide 12

1. Member States shall grant financial compensation to producers' organizarions which intervene pursuant to Anide 8 in respect of the produas listed in Annex 1, pans A and D on condition that:

(a) the withdrawal price applied by these organizations is the Community withdrawal price fixed in accordance with Artide 11, a margin of tolerance extending 10% below and 10% above this price being, however, permined to take account in panicular of seasonal fluctuations in märket prices;

3.     The finändal compensation shall be equal to:

87,5 % of the withdrawal price applied by the producers' organization concemed for quantities withdrawn from the märket by the producers' organizations concemed which do not exceed 7 %,

75 % of the withdrawal price applied by the producers' organization concemed for quantities withdrawn from the märket by the producers' organizations concemed which exceed 7% and do not exceed 14%,

0% of the withdrawal price applied by the producers* organization concemed for quantities withdrawn from the märket by the producers' organizations concemed which exceed 14%

of the annual quantities of the produa concemed which are put up for sale in accordance with Anide 4(1).

4.

Produaion by members of an organization withdrawn from the märket by that organization or another organization pursuant to Artide 5 shall be taken into consideration for the purpose of calculating the financial compensation to be granted to the organization to which the producers in question belong.

5.

The financial compensation shall be reduced by the value, set at a standard amount, of the produa intended for purposes other than human consumption or by the net proceeds from the disposal of produas for human consumption in accordance with paragraph 2. The above value shall be set at the beginning of the fishing year. It shall, however, be adjusted if significant and lasting price charges take place on Community märkets.

6.     Detailed rules for the application of this Anide shall be

adopted in accordance with the procedure laid down in

Anide 32.

(b)

produas withdrawn conform to the standards adopted in accordance with Artide 2;

(c)

the indemnity granted to members in respea of quantities withdrawn from the märket is at least equal, for the various bands of quantities withdrawn, to the percentage of the withdrawal price applied by these organizations for quantities, referred to in paragraph 3, plus 10;

Artide 13

For each of the produas listed in Annex I, pan E, a Community selling price shall be fixed according to the same conditions as those laid down in Artide 11 for fixing the withdrawal price.

Artide 14

(d) a withdrawal price no less than the price referred to in Artide 11 is applied for each category of the produa concemed. However, a producers' organization which, asoneofthemeasuresreferred toin Anide4(l),applics a ban on the sale of cenain categories of produas shall not be required to apply the Community withdrawal ptice for those categories of produas.

2. Financial compensation shall be granted only where produas withdrawn from the märket are disposed of for purposes other than human consumption or in such a way as not to interfere with normal marketing of the products referred ro in Artide 11.

1.      The following shall be eligible for a carry-over aid:

the produas listed in Annex I, pans A and D withdrawn from the märket at the withdrawal price referred to in Anide 11,

the produas listed in Annex 1, part E which have been put for sale but for which it has been established that a buyer has not been found at the Community selling price fixed in accordance with Anide 13.

A margin oftolerance extending 10% below and 10% above these prices, however, is permitted to take account in particular of seasonal fluctuations in marker prices.

43

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Offidal Journal of the European Conununities

No L 388/9

2.     Only such quannties shall be considered as eligible for

a cairy-over aid as:

have been supplied by a member producer,

meet certain' quality, size and presentarion require­ments,

'- are either processed to stabilize them and stored or preserved in accordance with conditions and for a period to be determined.

3.     För each of the produas concemed, the aid shall be

granted only for quantities not exceeding 6 % of the annual

quantity of the produas in question put up for sale in

accordance with Artide 4 (1).

The amount of this aid may not exceed the amount of the technical and financial costs assodated with the operations which are essential fot stabilization and storage.

4.     The processing methods referred to in this Artide

are:

(a) freezing,

salting,

drying,

and, where appropriate, boiling;

(b)    filleting or cutring-up and, where appropriate, heading

where these are accompanied by one of the processes

listed in (a).

5.     Detailed rules for the application of this Artide shall be

adopted in accordance with the procedure laid down in

Artide 32.

Artide IS

1.     For produas listed in Annex 

VI, 

Member States shall

grant flat-rate aid to producers' organizations which

praaise intervention in accordance with Artide 8, on

condition that:

(a)    the said organizations determine a withdrawal price,

hereinafter called an 'autonomous withdrawal price',

before the beginning of the fishing year; the producers'

organizations shall apply that price throughout the

fishing year, a tolerance of 10% below and 10% above

being allowed; the price may not, however, exceed 80 %

of the weighted average price recorded for the produa

categories in question in the area of acrivity of the

producer's organizations concemed during the previous

three fishing years;

(b)    the products withdrawn meet the standards adopted in

accordance with Artide 2;

(c)    the indemnity granted to assodated producers in respea

of the produas withdrawn from the märket is equal to

the autonomous withdrawal price applied by the

producers' organizations.

2.     The flat-rate aid shall be granted for quantities

withdrawn from the märket which have been put up fot sale

in accordance with Artide 4 (1) and which are disposed of in

a way that does not affect the normal disposal of

production.

3.

The amount of the flat-rate aid shall be 75 % of the autonomous withdrawal price applied during the current fishing year, this amount being reduced by the value, fixed at a standard amount, of the produa which is disposed of as spedfied in paragraph 2.

4.

The flat-rate aid shall also be granted for quantities withdrawn from the märket which are either processed to stabilize them and stored or preserved in accordance with condirions and for a period to be determined. The amount of the flat-rate aid in such cases may not exceed the amount of the technical and financial costs assodated with the operations which are essential for stabilization and storage.

5.

The sum of the quantities eligible for the flat-rate aid pursuant to paragraphs 2 and 4 may together not exceed 10 % of the annual quantities of the produas concemed put up for sale in accordance with Artide 4 (1).

6.

The Member States concemed shall introduce a control system ensuring that produas for which the flat-rate aid is applied do in faa qualify for it.

For the purposes of this control system, redpients of the flat-rate aid shall keep stock records which meet criteria to be determined. Member States shall communicate to the Commission at intervals to be laid down a taWe showing average produa and category prices recorded at representative wholesale markers or ports.

7.

The Council, aaing by a qualified majority on a proposal from the Commission shall dedde, depending on the alignment of the prices for the spedes referred to under this Altide, on their indusion in the list of produas in Annex I, pan A.

8.

Detailed rules for the application of this Artide shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32.

Chapter 2 Private storage aid

Artide 16

1.      Private storage aid for the produas listed in Annex 11

may be granted to producers' organizations applying

Artide 4 (1) to produaion and marketing during the current

fishing year.

2.      The private storage aid shall be granted where the

average prices realized for a product offered for sale by the

producers' organizations during a significant period to be

determined are less than 85 % of the guide price referred to in

Artide 9(1).

44

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

No L 388/10

Offidal Journal of the European Communities

31. 12. 92

3.- The following rules shall apply to the grant of private storage aid:

the produas must have been fished, frozen on board and landed in the Community by a member of a producers' organizarion,

the aid shall be restriaed to 15% of the average quantity of the produas offered for sale in the Community in accordance with Artide 4 during the same period of three fishing years preceding the fishing year in respea of which the aid is granted. Aid may not, however, be granted for more than 15% of the quantity offered for sale during the period in progress,

che produas must be stored for a minimum period and then placed on the Community märket again.

4.

The amount of the private storage aid may not exceed the sum of technical costs and interest for a maximum period of three months. This amount shall be fixed each month degressively.

5.

Detailed rules for the application of this Artide, in particulai the amount of the private storage aid and the condirions on which it is granted, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32.

hdp support producers' incomes,

avoid the fotmarion of surpluses in the Community.

3.

The Council, aaing by a qualified majority on a proposal from the Commission, shall set the Community producer price referred to in paragraph 1 before the beginning of each fishing year.

4.

Member States shall notify the Commission of average monthly prices recorded at representative wholesale märkas or ports for produas of Community origin as referred to in paragraph 1 which have defined commercial charaaeristics.

5.

For the purpose of paragraph 4 the representative märkets and ports of the Member States shall be those where a significant proponion of Community produaion of tuna is marketed.

6.

Detailed rules for the application of this Artide, in particular the setting of conversion faaors for the various spedes, sizes and presentations of tuna and a list of the representative märkets and pons referred to in paragraph 4, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Anide 32.

Chapter 3 Tuna for canning

Artide 17

1.     For the produas listed in Annex III, a Community

producer price shall be fixed before the beginning of each

fishing year.

That price shall be valid throughout the Community and shall be fixed for each fishing year.

2.     The Community producer price shall be fixed:

on the basis of the average of prices recorded for a significant proponion of Community output and a produa with well-defined commercial charaaeristics on representative wholesale märkets or in representative pons during the three fishing years immediately preceding the year for which the price is fixed,

taking into account trends in produaion and demand.

In fixing this price, account shall also be taken of the need to:

        take into consideration the flows of supply of the

Community canning industry.

Artide 18

1.     Within the limits laid down in paragraph 4, an

allowance shall be granted to producers' organizations in

respea of the produas listed in Armex III if it is found, in

respea of a given calendar quarter, that

        the average selling price recorded on the Community

märket,

and

        the free-at-frontier price mentioned in Anide 22 plus

any applicable countervailing charge,

are both lower than a triggering threshold of 93 % of the Community producer price for the produa in question.

2.

The allowance shall be granted to producers' organizations for quantities of the produa in question caught by their members and sold and dclivered during the quaner in question to canning industries located within the customs territory of the Community, subject to the conditions and limits laid down in this Artide.

3.

The allowance may not exceed:

        the difference between the triggering threshold and the

average selling price of the produa in question

recorded on the Community märket.

45

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Offidal Journal of the European Communities

No L 388/11

the

a  flat-rate  amount equivalent to  12%   of the  said threshold.

 for each producers' organization, the difference between that threshold and the average selling price realied by that producers' organizarion.

4, In the quarter in respea of which the allowance is granted, the total quantities that may be eligible for the allowance shall in no case exceed:

62,8 %    of   the   quantities   of   tuna   used   by Community canning industry during that quaner,

the average quantities sold and dclivered in accordance with paragraph 2 during the equivalent quaner of the three fishing years preceding the one in respea of which the allowance is paid,

110% of the average quantities sold and delivered in accordance with paragraph 2 during the equivalent quaner of the fishing years 1984 to 1986.

5. Within the limits laid down in paragraph 4, the amount of the allowance granted to each producers' organization shall be equal to:

the amount laid down in paragraph 3 for quantities of the produa in question which have been disposed of in accordance with paragraph 2 and which do not exceed the average quannties sold and delivered under the same conditions by its members in the equivalent quaner in the reference fishing years 1984 to 1986,

95% of the amount laid down in paragraph 3 for quantities of the produrt in question which exceed the average quantities referred to in the previous indent, up to a limit of 110% of those quantities,

90% of the amount laid down in paragraph 3 for quantities of the produa in question which exceed those laid down in the previous indent and which are equal to the surplus of the quantities resulting from the allocdtion among producers' organizarions of the quantities eligible for an allowance under paragraph 4.

The allocation shall be made between the producers' organizations concemed proponionately on the basis of their respectivc produaion during the equivalent quaner in the fishing years 1984 to 1986.

2,5 % of the amount laid down in paragraph 3 when the amount paid to the producers' organization is equal to that amount,

5 % of the amount laid down in paragraph 3 when the amount paid to the producers' organizarion is equal to 95 % of that amount,

10% of the amount laid down in paragraph 3 when the amount paid to the producers' organization is equal to 90% of that amount.

This compensation shall be financed by a fund set up in accordance with Anide 9 {3).

7.

The Council, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission, shall adopt general rules for the grant of the allowance.

8.

Detailed rules for the application of this Artide, in particular the amount of the allowance and the rules for its grant, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Anide 32.

9.

The Commission is to submit a report on the situation of the tuna märket and the operation of the existing régime and arrangements accompanied, as appropriate, by proposals, before 30 June 1994. The Council, acting in accordance with the procedures of Artide 43 of the Treaty, shall dedde on these proposals before 31 December 1994.

TITLE 

IV 

TRADE WrTH THIRD COUNTRIES

Chapter 1 Customs arrangements

Artide 19

1.

The tariff and statistical nomendature of the Common Customs Tariff is hereby amended in accordance with Annex VII.

2.

The general mles for interpretation of the Common Customs Tariff and the panicular rules for its application shall be applicable to the dassification of produas covered by this Regulation; the tariff nomendature resulting from the application of this Regulation shall be adopted in the Common Customs Tariff.

6. Producers' organizations shall allocate the allowance granted to their members proponionately on the basis of the quantities produced by them and sold and delivered in accordance with paragraph 2.

The allowance paid by a producers' organization to its member producers shall be increased by a compensatory payment equal to:

3. ,Save as otherwise provided in this Regulation, or where derogation therefrom is dedded by the Coundl, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission, the following shall be prohibited:

the levying of any charge having an effea equivalent to a customs duty,

the application of any quantitative restriaion.

46

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

No L 388/12

Offidal Joiunal of the European Communities

31. 12. 92

Artide 20

1.     In an cmergency caused by:

supply difficulties on the Community märket, or

the fulfilment of intemational commitments,

it may be decided wholly or partly to suspend the Common Customs Tariff duties in respea of the produas listed in Anide 1, in accordance with the procedure laid down in Artide 32.

2.     The Commission shall inform the European

Parliamenc and the Council of any decision taken pursuant

to paragraph 1.

Chapter 2 Particular provisions for certain produas

Artide 21

1.     For a period of four years from the entry into force

of this Regulation, the annual imports into the

Community of the preserved produas listed in Annex fV,

pan C shall be limited to a maximum amount equal to the

total volume of imports recoroed during the year 1991,

hereinafter called the 'reference year', mulriplied by an

annual råte of increase.

However, for the produas listed in point 1 of Annex IV, pan C, this Artide shall apply only to produas manufaaured from sardines of the spedes sardina pilchardus complying with the standards laid down by Council Regulation (EEC) No 2136/89 of 21 June 1989 laying down common marketing standards for preserved sardines ('). For the produas listed in point 2 of Annex 

IV, 

part C this Artide shall apply only lo produas manufactured of the species listed in the Annex to Council Regulation (EEC) No 1536/92 of 9 June 1992 laying down common marketing standards for preserved tuna and bonito () and complying with the standards laid down by that Regulation.

2.

The annual råte of increase referred to in paragraph 1 shall result from the arithmeticai average of the råtes of development of consumption of the products concemed in the Community during the reference year and the two years preceding it, but may not be below a minimum of 6%.

3.

The annual råte of increase defined in paragraph 2 shall apply for the purpose of calculating the maximum annual amount referred to in paragraph 1, from the first year following the reference year.

4.

This Artide shall be applied in accordance with the provisions of Artide 11 of Council Regulation (EEC) No 288/82 of 5 February 1982 on common rules for imports {}).

5.

The other detailed rules of application shall be adopted in accordance with the procedure laid down in

Artide 32.

Chapter 3 Reference prices

Artide 22

1.

In order to obviate disturbances caused by supplies from third countries at abnormal prices or under such conditions as would jeopardize the stabilization measures referred to in Artides 11, 12, 13, 14, 16 or 17 reference prices valid for the Community shall be fixed each year, by product category, for the produas spedfied in Annexes I,

II, 

III, 

IV, 

pan B, and V, subjea to the consultation procedures laid down for cercain produas by the intemational commitments of the Community within the framework of the General Agrecment on Tariffs and Trade (GATT).

2.

The reference price for the produas spedfied in Annex I, pans A and D shall be equal to the withdrawal price fixed in accordance with Artide 11 (1). The reference price for the produas specified in Annex I, part C shall be fixed on the basis of the reference price for the produas spedfied in Annex I, pan A, taking account of the processing costs and of the need to ensure a relationship of prices in keeping with the märket situation.

The reference price for the produas specified in Annex J, part E shall be equal to the Community selling price fixed in accordance with Anide 13.

The reference price for the produas specified in Annexes I, pan B, 

IV, 

B and V shall be determined on the basis of the average reference price for the fresh produa, taking account of the processing costs and of the need to ensure a relationship of prices in keeping with the märket situation. Where there is no reference price for a fresh produa, this price shall be determined on the basis of the reference price applied to a commerdally similar fresh product.

The reference price for the produas specified in Annex II shall be derived from the guide price refened to in Anide 9 (1) by reference to the price level specified in Artide 16 (2) at which the intervention measures provided for therein may be taken and taking account of the situation of the märket in these produas.

The reference price for the tuna specified in Annex III intended för use by the canning industry shall be based on the weighted average of the free-at-frontier prices recorded on the most representative import märkets or in the mosc

(>) OJ No L 212. 22. 7. 1989, p. 79. (2) OJ No L 163, 17. 6. 1992, p. 7.

() OJ No L ZS, 9. 2. 1982, p. 1. Regulation as last amendcd by Regulation (EEC) No 848/92 (Oj L 89, 4. 4. 1992, p. 1).

47

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Offidal Journal of the European Communities

No L 388/13

representative ports of import in the Member States during the three years immediatdy preceding the date on which the reference price is fixed, reduced by an amount equal to any customs duties and charges levied on the produas and by the cost of unloading and transport from Community frontier Crossing points to those märkets or ports.

The conversion faaors fixed in accordance with the procedure laid down in Arride 17 (5) shall be applied to the various types of tuna and to the various forms of presentation.

subjeaed to the requirements that the free-at-frontier price determined in accordance with paragraph 3 is at least equal to the reference price;

in the case of the produas specified in Aiuiex I, parts A (3) and B and Annex III, imports may be subjeaed to a countervailing charge, provided that this complies with the GATT rules on binding. However, where imports at entry prices lower than the reference price are from cenain countries only or of certain spedes only, the countervailing charge shall be levied only on imports from those countries or of those spedes.

3. For the products specified in Annex 1, parts A, D and E, a free-at-frontiei price shall be established, based on the prices recorded by the Member States for the various produa categories at a spedfic marketing stage for the imported produa on the representative impon märkets or in the representative ports of import, reduced by an amount equal to the customs duty in the Common Customs Tariff aaually levied and any charges levied on these produas and by the cost of unloading and transport from Community frontier Crossing points to those märkets or ports.

For the produas spedfied in Annexes I, parts B and C, 

II, 

III, 

IV, 

pans B and V, a free-at-frontier price shall be established, based on the price recorded by each Member State for the usual commerdal quantities which are imported into the Community, reduced by an amount equal to the customs duty in the Common Customs Tariff actually levied and anyxharges levied on the produas and by the cost of unloading and transport.

The countervailing charge shall be equal to the difference between the reference price and the free-at-frontier price. This charge, which shall be the same for all Member States, shall be added to the customs duties in force.

5. However, the measures referred to in paragraph 4 (c) shall not apply to third countries which undertake, on spedfic terms, that their produas will be offered at prices to be determined in accordance with paragraph 3 which are at least equal to the reference price, and which do in pracrice observe this price in their deliveries to the Community.

6. Detailed rules for the application of this Anide, in particular the level of the reference price, shall be adopted pursuant to the procedure laid down in Artide 32. The application and repeal of the measures provided for in paragraph 4 shall be dedded on in accordance with the same procedure.

Member States shall notify the Commission regularly of:

the prices of the produas refened to in the first subparagraph recorded on representative markns or at representative ports,

the prices of the produas referred to in the second subparagraph.

However, in the intervals between the periodic meetings of the management committee, these measures shall be adopted by the Coirmiission. In this event, they shall remain valid until any measures adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32 enter into force.

4. When the free-at-frontier price for a given produa imported from a third country is lower than the reference price, and if significant quantities of the produa are imported:

(a) autonomous suspension of the Common Customs Tariff duties may be abolished in the case of imports for which the free-at-frontier price is lower than the reference price;

Artide 23

1. In order to obviate disturbances caused by supplies from third countries at abnormally low prices, reference prices for the produas referred to in Annex 

IV, 

part A may be fixed before the beginning of each marketing year. These prices may be fixed at different levels during periods to be determined within each marketing year according to seasonal fluctuation in prices.

(b) in the case of the produas specified in Annex 1, part A (with the exccption of the produa referred to in point 3, Annex I, parts C, D and E, Annex 

II, 

Annex

IV, 

part B and Annex V, imports may be

2. The reference prices referred to in paragraph 1 shall be fixed on the basis of the average of the producer prices recorded during the three years preceding the date on

48

Prop, 1992/92:199 Bilaga 3

No L 388/14

Official Journal of the European Conmiuniries

31. 12. 92

which the reference price is fixed for a produa with given commerdal charaaeristics in the representative production areas of the Conununity.

3.

If the free-at-fronrier price valid for a consigimnent of a notmal commerdal quantity of the produas refened to in paragraph 1 of specified provenance is lower than the reference price, imports of those produas from the third country in question may be made subjea, in compliance with the GATT rules on binding, to a countervailing charge equal to the difference berween the reference price and the free-at-frontier price plus the Common Customs Tariff duty aaually levied. The Commission shall follow regularly the trend in free-at-fronner prices of produas imponed from each provenance.

4.

The countervailing charge provided for in paragraph 3 shall not, however, be levied in the case of third countries which are willing and able to guarantee that, when the produas refened to in paragraph 1 originating in and coming from their territory are imported into the Community, the price plus the Common Customs Tariff duty actually levied will not be less than the reference price and that defleaions of trade will be avoided.

5.

Detailed rules for the application of this Artide, in particular the level of the reference prices, shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32. Dedsions to introduce, alter or withdraw the countervailing charge, or to admit a particular third country to the benefit of paragraph 4, shall be taken in accordance with the same procedure.

'3. The measures adopted by the Commission may be referred to the Council by any Member State within five working days of the day on which they were communicated. The Coundl shall mect without dday. It may, acting by a qualified majority, amend oi repeal the measures in question.

TITLE V GENERAL PROVISIONS

Artide 2S

1.

Fifty per cent of the aid granted by the Member States pursuant to Artide 7(1) and (2) shall be reimbursed by the Guidance Seaion of the European Agricultural Guidance and Guarantee Fund.

2.

Intervention measures shail be financed as provided for in Artides 6, 12, 14, 15, 16 and 18 in respea of produas from a stock or group of stocks only up to the limit of any quantities allocated to the Member State in question from the total volume of allowable catches for the stock or group of stocks in question.

3.

Detailed rules for the application of this Artide shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32.

Chapter 4 Emergency measures

Artide 24

1.     If, by reason of impons or exports, the Community

märket in one or more of the produas spedfied in

Artide 1 experiences or is threatened with serious

disturbances which may endanger the objeaives of

Artide 39 of the Treaty, appropriate measures may be

applied in trade with third counuies until such disturbancc

or threat.of disturbance has ceased.

The Coundl, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission, shall adopt detailed rules for the application of this paragraph.

2.     If the situation mentioned in paragraph 1 arises, the

Commission shall, at the request of a Member State or in

its own initiative, adopt the necessary measures; the

measures shall be communicated to the Member States and

shall be immediately applicable. If the Commission

receives a request from a Member State, it shall take a

dedsion thereon within five working days from receipt of

the request.

Artide 26

Without prejudice to other Community provisions, the measures shall take the necessary steps to ensure that all fishing vessels flying the flag of one of the Member States enjoy equal access to ports and first-stage marketing installations together with all assodated equipment and technical installations.

Artide 27

Subjea to any provisions to the contrary adopted pursuant to Artides 42 and 43 of the Treaty, Artides 92, 93 and 94 of the Treaty shall apply to production of and trade in the produas spedfied in Artide 1.

Artide 28

Where a price rise exceeding one of the guide prices referred to in Artide 9 (1) or the Community producer price refened to in Artide 17 (1) by a percentage to be determined is recorded on the Community märket and where this situation is likely to persist and is disturbing or threatens to disturb the märket, appropriate measures may be taken to remedy the situation.

49

Prop. 1992/92:199 Bilaga 3

31. 12. 92

Offidal Journal of the European Communities

No L 388/15

The Council, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission shall adopt general rules for the application of this Artide.

Artide 29

The Coundl, acting by a qualified majority on a proposal from the Commission may amend the Annexes hereto and the percentages spedfied in Artides 11 and 16.

Artide 30

Member States and the Commission shall communicate to each other the information necessary for the implementation of this Regulation. Rules for the communication and distribution of such information shall be adopted in accordance with the procedure laid down in Artide 32.

Anide 31

A Management Committee for Fishery Produas (hereinafter called 'the Comminee') shall be established, consisting of representatives of the Member States and presided över by a representative of the Commission.

representatives of the . Member States within the Conunittec shall be weighted in the marmer set out in that Artide. The chairman shall not vote.

The Commission shall adopt-measures which shall. apply inunediately. However, if these measures are not in accordance with the opinion of the Conmiittee, they shall be communicated by the Commission to the Council forthwith. In that event the Commission may defer application of the measures which it has dedded for a period of not more than one month from the date of such communication.

The Coundl, acting by a qualified majority, may take a different dedsion within the time limit referred to in the previous subparagraph.

Artide 33

The Committee may consider any other question referred to it by its chairman either on bis own initiative or at the request of the representative of a Member State.

Artide 34

This Regulation shall be so applied that appropriate account is taken at the same time of the objeaives set out in Artides 39 and 110 of the Treaty.

Artide 32

Where the procedure laid down in this Artide is to be followed, the chairman shall refer the matter to the Committee either on his own initiative or at the request of the representative of a Member State.

The representative of the Commission shall submit to the Committee a draft of the measures to be taken. The Conunittee shall deliver its opinion on the draft within a time limit which the chairman may lay down according to the urgency of the matter. The opinion shall be delivered by the majority laid down in Artide 148 (2) of the Treaty in the case of dedsions which the Council is required to adopt on a proposal from the Commission. The votes of the

Artide 35

1.

Regulations (EEC) No 3687/91, (EEC) No 2202/82 () and (EEC) No 2203/92(2) are hereby repealed, as from the date of the entry into force of this Regulation.

2.

References to the repealed Regulation (EEC) No 3687/91 shall be construed as reference to this Regulation and should be read in accordance with the conelation table in Annex VIII.

Artide 36

This Regulation shall enter into force on 1 January 1993.

This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.

Done at Brussels, 17 December 1992.

For the Coundl The President R. NEEDHAM

C) OJ No L 235, 10. 8. 1982, p. 1. C) OJ No L 235, 10. 8. 1982, p. 4.

50

Orienteringspriser och återtagspriser

I figuren illustreras hur ett system med orienterings- och återtagspriser kan komma att fungera

Prop. 1992/93:199 Bilaga 4

1             2              3              

«

           4-5   veckors-

period

1)

Orienteringspris. Fastställs av regeringen eller Fiskeriverket för upp till ett är. Priset baseras i huvudsak på de två senaste årensavräkningspriser tUl fiskare.

2)

Ätertagspris. Fastställs av regeringen eller Fiskeriverket för upp till ett år. Priset får utgöra 70-90 % av orienteringspriset.

3)

Faktiskt avräkningspris tiU fiskare under aktuella regleringsperioder om 45 veckor. Priset är marknadsbestämt.

4a) Övre gräns för ätertagspris som kan fastställas av en producentorganisa­tion.

4b) Nedre gräns för ätertagspris som kan fastställas av en producentorganisa­tion. Fisk som inte kan säljas till lägst nedre prisgräns tas över som över­skott av en producentorganisation.

51

InnehåU

PP- 1992/92:199

Proposition........................................................       1

Propositionens huvudsakliga innehåll.......................       1

Propositionens lagförslag......................................       2

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 mars 1993       7

1

Ärendet och dess beredning..............................      7

2

Den nya lagstiftningen - allmänna utgångspunkter.      8

3

Bestämmelser om producentorganisationer på fiskets omräde  

12

4

Försäljningsbestämmelser................................. 

15

5

Prisregleringen på fiskets område EG-anpassas   .. 

16

6

Import- och exportlicenser m.m......................... 

. 

18

7

Tillsyn.......................................................... 

. 

19

8

Uppgiftsskyldighet........................................... 

20

9

Upprättade lagförslag...................................... 

. 

22

10 Specialmotivering   ......................................... 

22

10.1

Förslaget till lag om marknadsreglering på fiskets område   . .

22

10.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:888) om uppgiftsskyldighet på jordbrukets område.................................................. 

25

11

Hemställan.................................................... 

. 

26

12

Beslut  ......................................................... 

. 

26

Bilaga 1    Utredarens lagförslag............................. 

27

Bilaga 2    Gemensam förklaring om tolkningen av vissa artiklar i

protokoU 9.............................................. 

35

Bilaga 3    Rådets förordning (EEG) nr 3759/92 av den 17 december

1992...................................................... 

36

Bilaga 4    Orienteringspriser och återtagspriser......... 

51

gotab  43457, Slockholm 1993

52