Regeringens proposition 2005/06:137

Ändringar i säkerhetsskyddslagen m.m.

Prop.

2005/06:137

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 9 mars 2006 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Thomas[REDACTED_EFTERNAMN] (Justitiedepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås vissa ändringar i säkerhetsskyddslagen (1996:627) och lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder. Beträffande säkerhetsskyddslagen föreslås att bestämmelserna om ut- lämnande av uppgifter vid registerkontroll som sker till skydd mot terro- rism ändras så att samtliga uppgifter om den kontrollerade som finns i misstankeregistret och belastningsregistret skall få lämnas ut. Bestäm- melserna kommer därmed att överensstämma med vad som gäller för den som är placerad i säkerhetsklass 3. Vidare föreslås att regeringen skall kunna delegera rätten att besluta om registerkontroll på begäran av en mellanfolklig organisation. Det föreslås också att beslutanderätten i fråga om utlämnande av vissa uppgifter vid registerkontroll skall överflyttas från regeringen till Registernämnden. Slutligen föreslås ett förtydligande om att säkerhetsprövning får göras också när det är fråga om en pågå- ende anställning eller annat pågående deltagande i en verksamhet som omfattas av lagen. Beträffande lagen om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder föreslås att en efterlysning från en medlemsstat i Euro- peiska unionen som inte deltar i Schengensamarbetet skall behandlas fullt ut på samma sätt som en efterlysning utfärdad av en Schengenstat. Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2006. 1

Innehållsförteckning

Prop. 2005/06:137

1

Förslag till riksdagsbeslut..................................................................

4

2

Lagtext

...............................................................................................

5

2.1

Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen

(1996:627)...........................................................................

5

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk

arresteringsorder .................................................................

8

3

Ärendet och dess beredning...............................................................

9

4

Nuvarande förhållanden ....................................................................

9

4.1

Säkerhetsskydd ...................................................................

9

4.2

Säkerhetsprövning.............................................................

10

4.3

Allmänt om registerkontroll och särskild personutred-

ning....................................................................................

11

4.4

Registerkontroll och särskild personutredning vid

deltagande i verksamhet som placerats i säkerhetsklass...12

4.5

Registerkontroll vid deltagande i verksamhet som

behöver skyddas mot terrorism.........................................

13

4.6

Registerkontroll och särskild personutredning vid

deltagande i verksamhet i en annan stat eller hos en

mellanfolklig organisation m.m........................................

14

4.7

Framställningar om ändringar av säkerhetsskyddslagen ..

14

4.8

Översändande av en arresteringsorder..............................

15

5

Överväganden..................................................................................

16

5.1

Utlämnande av uppgifter vid registerkontroll till skydd

mot terrorism.....................................................................

16

5.2

Tidpunkter för säkerhetsprövning.....................................

19

5.3

Beslut om utvidgat uppgiftslämnande ..............................

20

5.4

Beslut om registerkontroll efter framställning från en

mellanfolklig organisation ................................................

21

5.5

Samtycke till registerkontroll och särskild personutred-

ning vid totalförsvarsplikt.................................................

22

5.6

Förslag till förtydligande i arresteringsorderlagen............

24

6

Ikraftträdande och övergångsbestämmelser ....................................

26

7

Ekonomiska konsekvenser ..............................................................

26

8

Författningskommentar ...................................................................

27

8.1

Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen

(1996:627).........................................................................

27

8.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1156) om

överlämnande från Sverige enligt en europeisk

arresteringsorder ...............................................................

29

Bilaga 1

Lagförslag i promemorian Några frågor om säkerhets-

skyddslagen (Ds 2004:12) .....................................................

30

Bilaga 2

Förteckning över remissinstanser..........................................

32

2

Bilaga 3

Lagförslag i promemorian Översändande av en europeisk

Prop. 2005/06:137

arresteringsorder till Sverige .................................................

33

Bilaga 4

Förteckning över remissinstanser..........................................

34

Bilaga 5

Lagrådets yttrande .................................................................

35

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2006 ...........

36

3

1

Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 2005/06:137

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.

lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627),

2.

lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder.

4

Nuvarande lydelse

Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller anlitas för 

sysslor 

som är viktiga för skyddet mot terrorism. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt.

2

Lagtext

Prop. 2005/06:137

2.1

Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627)

Härigenom föreskrivs att 11, 15, 20, 22 och 23 §§ säkerhetsskyddsla- gen (1996:627) skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelse 11 § Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller anlitas för uppgifter som är viktiga för skyd- det mot terrorism. Säkerhetspröv- ning får göras även under pågå- ende anställning eller annat pågå- ende deltagande i verksamheten.

Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säker- hetssynpunkt. Säkerhetsprövningen skall omfatta registerkontroll och särskild per- sonutredning under de förutsättningar som anges i 1319 §§. 15 § 1

Registerkontroll får göras efter framställan från en annan stat, om

1.

den person som framställan gäller har eller har haft hemvist i Sve-

rige,

2.

personen skall delta i en verksamhet på det sätt som anges i 13 § första stycket, och

3.

det för deltagandet gäller regler i den andra staten om registerkon- troll som motsvarar reglerna i denna lag.

Skall en person som har eller har haft hemvist i Sverige delta i en säkerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där Sverige är medlem, får regis- terkontroll göras efter beslut av regeringen , om organisationen har gjort framställan om kontroll. Skall en person som har eller har haft hemvist i Sverige delta i en säkerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där Sverige är medlem, får regis- terkontroll göras, om organisatio- nen har gjort en framställan om kontroll.

1 Senaste lydelse 1998:625.

5

20 § 2

Prop. 2005/06:137

Riksdagen och dess myndigheter beslutar om placering i säkerhets-

klass och om registerkontroll såvitt avser riksdagens förvaltningsområde. För anställda vid riksdagen bestämmer riksdagsförvaltningen efter sam- råd med krigsdelegationens sekreterare om placering i säkerhetsklass och om registerkontroll.

I övrigt beslutar regeringen om

I övrigt beslutar regeringen om

placering i säkerhetsklass och om

placering i säkerhetsklass och om

registerkontroll.

Regeringen

får

registerkontroll.

Regeringen

får

föreskriva

att myndigheter

och

föreskriva

att

myndigheter

och

andra,

för

vilka

bestämmelserna

andra,

för

vilka

bestämmelserna

om registerkontroll gäller, beslutar

om registerkontroll gäller, beslutar

om placering i säkerhetsklass och

om placering i säkerhetsklass och

om registerkontroll. Denna beslu-

om registerkontroll. Denna beslu-

tanderätt får dock tilldelas sådana

tanderätt får dock tilldelas sådana

bolag,

föreningar och

stiftelser

bolag,

föreningar

och

stiftelser

som avses i 1 § 2 eller sådana en-

som avses i 1 § 2 eller sådana en-

skilda som anges i 1 § 3 och 8 §

skilda som anges i 1 § 3 och 8 §

endast om det finns särskilda skäl.

endast om det finns särskilda skäl.

Den myndighet

som regeringen

bestämmer får besluta om regis-

terkontroll enligt 15 § .

22 § 3

Vid registerkontroll enligt 14 §

Vid registerkontroll enligt 14 §

får utlämnandet omfatta alla upp-

får utlämnandet omfatta alla upp-

gifter om den kontrollerade som

gifter om den kontrollerade som

finns i SÄPO-registret eller annars

finns i belastningsregistret, miss-

behandlas

hos

Säkerhetspolisen

tankeregistret, 

SÄPO-registret

och

samt de uppgifter om den kontrol-

uppgifter

som

annars

behandlas

lerade som finns i belastningsre-

hos Säkerhetspolisen.

gistret och i misstankeregistret om

dom eller misstanke om brott som

avses i

 3 kap. 1, 2, 5 och 6 §§ brotts-

balken,

 4 kap.

16

och

89

a §§

brottsbalken,

 6 kap. 1, 2 och 46 §§ brotts-

balken,

 8 kap. 46 §§ brottsbalken,

 9 kap. 3 och 4 §§ brottsbalken,

 12 kap. 3 § brottsbalken,

 13 kap. 15 b och 7 §§ brotts-

balken,

 16 kap. 13,

5, 6

och

8 §§

brottsbalken,

 17 kap. 1 § brottsbalken,

2 Senaste lydelse 2000:434.

6

3 Senaste lydelse 2005:91.

18 kap. 1 och 

35 §§ brotts- balken,

19 kap. brottsbalken,

1 och 3 §§ narkotikastraffla- gen (1968:64),

 9 kap. 1 § vapenlagen (1996:67), och 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott. Även uppgift om försök och för- beredelse till dessa gärningar får lämnas ut. 23 § Om det finns synnerliga skäl, får utlämnandet omfatta även andra upp- gifter än sådana som avses i 21 och 22 §§.

Regeringen beslutar i varje en-

Registernämnden beslutar i

skilt fall om utlämnande av upp-

varje enskilt fall om utlämnande

gifter enligt denna paragraf.

av uppgifter enligt denna paragraf.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:137 7 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om Prop. 2005/06:137 överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder

dels att punkt 4 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna skall upphöra att gälla,

dels att 4 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 2 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4

kap.

2 § En arresteringsorder skall vara skriven på svenska, danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av en översättning till något av dessa språk, samt i övrigt till form och innehåll vara sådan som anges i 1 kap. 4 §.

När en begäran till form eller

En efterlysning som är registre-

innehåll är så bristfällig att den

rad i SIS eller i ett annat system

inte utan väsentlig olägenhet kan

för eftersökning av personer och

läggas till grund för en prövning

som gäller utlämning eller över-

av frågan om överlämnande, skall

lämnande till en medlemsstat i

åklagaren ge den utfärdande myn-

Europeiska unionen, skall jäm-

digheten möjlighet att inom viss

ställas med en arresteringsorder i

tid inkomma med komplettering.

avvaktan på att en sådan över-

sänds.

2 a §

När en begäran till form eller

innehåll är så bristfällig att den

inte utan väsentlig olägenhet kan

läggas till grund för en prövning

av frågan om överlämnande, skall

åklagaren ge den utfärdande myn-

digheten möjlighet att inom viss

tid inkomma med komplettering.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 8

3

Ärendet och dess beredning

Prop. 2005/06:137

Säkerhetsskyddslagen (1996:627) och den därtill hörande säkerhets- skyddsförordningen (1996:633) trädde i kraft den 1 juli 1996. Säkerhets- prövning enligt dessa författningar avser att förebygga att personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i verksamhet som har bety- delse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism. Under år 2004 utarbetades inom Justitiedepartementet promemorian Några frågor om säkerhetsskyddslagen (Ds 2004:12). I promemorian övervägs och föreslås vissa ändringar i säkerhetsskyddslagen, bl.a. mot bakgrund av framställningar från Säkerhetspolisen, Totalförsvarets plikt- verk, Försvarsmakten och Registernämnden. I promemorian övervägs också förändringar i ett antal olika avseenden där någon ändring inte föreslås. Det gäller bl.a. förhållandet mellan den nuvarande regleringen och vissa föreskrifter som Europeiska unionens råd har antagit samt bestämmelser i internationella avtal om skydd av uppgifter. Promemori- ans lagförslag finns i bilaga 1 . Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstan- serna finns i bilaga 2 . Remissyttrandena och en sammanställning av dessa finns tillgängliga i Justitiedepartementet (dnr Ju2004/2091/PO). I skrivelsen Tillämpningen i Sverige av den europeiska arresteringsor- dern (skr. 2005/06:62) konstaterade regeringen att syftena med den euro- peiska arresteringsordern har uppnåtts och att tillämpningen i Sverige har fungerat väl. I skrivelsen (s. 47 f.) uttalade regeringen att den avsåg att i ett annat sammanhang överväga frågan om skillnaden i den svenska re- gleringen för efterlysningar om överlämnande som har gjorts genom Interpol i förhållande till sådana som har registrerats i Schengens infor- mationssystem (SIS). Frågan behandlades därefter i en promemoria utar- betad inom Justitiedepartementet, Översändande av en europeisk arreste- ringsorder till Sverige. I promemorian föreslås ett förtydligande i lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arreste- ringsorder. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3 . Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 4 . Remissyttrandena och en sammanställning av dessa finns tillgängliga i Justitiedepartementet (dnr Ju2006/271/BIRS). Lagrådet Regeringen beslutade den 9 februari 2006 att inhämta Lagrådets yttrande över lagförslagen. Lagrådsremissens lagförslag stämmer överens med propositionens. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5 . Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran.

4

Nuvarande förhållanden

4.1

Säkerhetsskydd

Säkerhetsskyddslagen (1996:627) och säkerhetsskyddsförordningen

(1996:633) trädde i kraft den 1 juli 1996 och ersatte då bl.a. personal-

9

kontrollkungörelsen (1969:446) och förordningen (1981:421) om säker- Prop. 2005/06:137 hetsskyddet vid statliga myndigheter (se prop. 1995/96:129, bet. 1995/96:JuU19 och 1995/96:JuU23, rskr. 1995/96:232 och 1995/96:277). Säkerhetsskydd enligt lagen skall finnas vid verksamhet hos staten, kommunerna och landstingen, hos juridiska personer över vilka staten, kommuner eller landsting utövar ett rättsligt bestämmande inflytande samt hos enskilda, om verksamheten är av betydelse för rikets säkerhet eller särskilt behöver skyddas mot terrorism (1 §). Lagen gäller endast i vissa delar för riksdagen och dess myndigheter (se 2 §) för vilka sär- skilda bestämmelser finns i lagen (1983:953) om säkerhetsskydd i riks- dagen. Med säkerhetsskydd avses skydd mot spioneri, sabotage och andra brott som kan hota rikets säkerhet och skydd i andra fall av uppgifter som omfattas av sekretess enligt sekretesslagen (1980:100) och som rör rikets säkerhet. Säkerhetsskydd omfattar även skydd mot brott enligt 2 § lagen (2003:148) om straff för terroristbrott, även om brotten inte hotar rikets säkerhet (6 §). Säkerhetsskydd omfattar informationssäkerhet, tillträdesbegränsning och säkerhetsprövning, såsom dessa begrepp har definierats i lagen, samt skall även i övrigt förebygga terrorism (7 §). I verksamhet som omfattas av lagen skall det säkerhetsskydd finnas som behövs med hänsyn till verksamhetens art, omfattning och övriga omständigheter. Säkerhets- skyddet skall utformas med beaktande av enskildas rätt att ta del av all- männa handlingar enligt tryckfrihetsförordningen (5 §). Respektive myndighet, kommun, landsting eller annan som omfattas av säkerhetsskyddslagen ansvarar för säkerhetsskyddet i dess olika delar samt också för intern utbildning och kontroll (30 §). Tillsynsmyndigheter för kontroll av säkerhetsskyddet bestäms av regeringen. Staten, kommu- ner och landsting har ett tillsynsansvar beträffande de juridiska personer som omfattas av lagen (31 §). I säkerhetsskyddsförordningen har bl.a. Försvarsmakten och Rikspolisstyrelsen ålagts tillsynsuppgifter i förhål- lande till olika myndigheter under regeringen. Även andra myndigheter har särskilda tillsynsuppgifter. Försvarsmakten och Rikspolisstyrelsen får också, i samråd med den ansvariga tillsynsmyndigheten, kontrollera säkerhetsskyddet hos juridiska personer och enskilda som omfattas av lagen.

4.2

Säkerhetsprövning

Säkerhetsskyddet skall, enligt 7 § säkerhetsskyddslagen, förebygga bl.a. att personer som inte är pålitliga från säkerhetssynpunkt deltar i verk- samhet som har betydelse för rikets säkerhet (säkerhetsprövning) och även i övrigt förebygga terrorism. Det innebär att skyddsåtgärden säker- hetsprövning skall utformas så att behovet av skydd mot terrorism tillgo- doses även i de fall då terrorismen inte hotar rikets säkerhet. Enligt 11 § skall säkerhetsprövning göras innan en person genom an- ställning eller på annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för ri- kets säkerhet eller anlitas för sysslor som är viktiga för skyddet mot ter- rorism. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i säkerhetsskyddslagen och i övrigt pålitlig från 10 säkerhetssynpunkt. Säkerhetsprövningen skall alltid omfatta den person- Prop. 2005/06:137 liga kännedom som finns om den person som prövningen avser och upp- gifter som framgår av betyg, intyg och referenser (14 § säkerhetsskydds- förordningen). Den skall också, under vissa förutsättningar, omfatta registerkontroll och särskild personutredning (11 § och 1319 §§ i la- gen). Identitetskontroll skall också göras om det inte är obehövligt.

4.3

Allmänt om registerkontroll och särskild person- utredning

Registerkontroll kan utgöra en del av säkerhetsprövningen. Registerkon-

troll får göras bl.a. vid säkerhetsklassad anställning samt om det behövs

för skyddet mot terrorism och det finns särskilda skäl. Kontroll får också,

i vissa fall, ske på begäran av mellanfolklig organisation eller annan stat

(1316 §§ säkerhetsskyddslagen). Enligt 12 § avses med registerkontroll

att uppgifter hämtas in från ett register som omfattas av lagen (1998:620)

om belastningsregister, lagen (1998:621) om misstankeregister eller

polisdatalagen (1998:622). Bland de register som omfattas av polisdata-

lagen finns Säkerhetspolisens s.k. SÄPO-register, vilket bl.a. har till

ändamål att utgöra underlag för registerkontroll enligt säkerhetsskydds-

lagen (32 § polisdatalagen). Med registerkontroll avses även att person-

uppgifter inhämtas som Rikspolisstyrelsen eller Säkerhetspolisen be-

handlar utan att uppgifterna ingår i ett sådant register, t.ex. uppgifter i ett

spaningsregister (se prop. 1997/98:97 s. 181). Däremot omfattas inte att

uppgifter inhämtas från en förundersökning eller särskild undersökning i

kriminalunderrättelseverksamhet.

Ett annat inslag i säkerhetsprövningen kan vara en särskild personut-

redning, vilken skall omfatta en undersökning av den enskildes ekono-

miska förhållanden och i övrigt

ha den

omfattning

som behövs

(18 § säkerhetsskyddslagen). Registerkontroll

genomförs

av Säkerhets-

polisen.

För registerkontroll och särskild personutredning krävs samtycke från

den som säkerhetsprövningen avser (19 §). Samtycket skall inhämtas

innan åtgärden vidtas av den som beslutar om åtgärden. Ett samtycke

som lämnats skall anses gälla även för förnyade kontroller och utred-

ningar så länge den kontrollerade innehar samma anställning.

Beslut om registerkontroll fattas bl.a. av kommuner, landsting samt de

myndigheter som anges i bilagan till säkerhetsskyddsförordningen, dels i

fråga om den egna verksamheten, dels när det gäller bolag, föreningar

och stiftelser som de utövar ett rättsligt bestämmande inflytande över,

dels när det gäller anställning eller uppdrag hos en anbudsgivare eller

leverantör med vilken de ingått säkerhetsskyddsavtal, s.k. SUA-avtal. De

myndigheter och andra som förordningen gäller för, men som inte har

rätt att besluta om registerkontroll, skall begära att regeringen fattar ett

sådant beslut (1822 §§ säkerhetsskyddsförordningen).

Det faktum att en registerkontroll eller särskild personutredning får be-

slutas innebär dock inte automatiskt att de uppgifter som kommer fram

får lämnas ut för säkerhetsprövning. En sådan uppgift får lämnas ut en-

dast om uppgiften kan antas ha betydelse för prövningen av den kontrol-

lerade personens pålitlighet från

säkerhetssynpunkt (24 § säkerhets-

11

skyddslagen). Bedömningen av om uppgiften uppfyller kravet för utläm- Prop. 2005/06:137 nande (relevansprövning) görs av Registernämnden. Nämnden är fristå- ende från de myndigheter som beslutar om registerkontroll och från till- synsmyndigheterna. Dess verksamhet regleras i förordning (1996:730) med instruktion för Registernämnden. Om det framkommer uppgifter vid registerkontrollen redovisar Säkerhetspolisen följaktligen ärendet till Re- gisternämnden för beslut om utlämnande av uppgifter för säkerhetspröv- ning. I ärenden där det inte kommer fram några uppgifter har Register- nämnden delegerat till Säkerhetspolisen att redovisa ärendet direkt till den berörda myndigheten. Innan en uppgift lämnas ut för säkerhetsprövning skall den som upp- giften avser ges tillfälle att yttra sig över densamma. Undantag gäller dock om uppgiften omfattas av viss sekretess i förhållande till den en- skilde, t.ex. förundersökningssekretess, såvitt inte den enskildes intresse av att få yttra sig skäligen bör ha företräde framför det intresse som sek- retessen skall skydda (25 § säkerhetsskyddslagen). Det är Registernämn- den som svarar för denna kommuniceringsskyldighet (32 § säkerhets- skyddsförordningen). Av nämndens verksamhetsberättelser framgår att undantag mycket sällan sker. 4.4 Registerkontroll och särskild personutredning vid deltagande i verksamhet som placerats i säkerhets- klass

Enligt 13 § säkerhetsskyddslagen skall registerkontroll göras vid säker-

hetsprövning som avser anställning, uppdrag, tjänstgöring enligt lagen

(1994:1809) om totalförsvarsplikt, utbildning, besök eller något annat

deltagande i verksamhet under förutsättning att verksamheten har place-

rats i säkerhetsklass. En anställning eller sådant annat deltagande skall

placeras i säkerhetsklass om den berörde personen får del av uppgifter

som omfattas av sekretess och som är av betydelse för rikets säkerhet

(17 § säkerhetsskyddslagen). I lagen definieras tre säkerhetsklasser där

säkerhetsklass 1 är den högsta och klassningen beror på omfattningen

av personens tillgång till sekretessbelagda uppgifter och uppgifternas

betydelse för rikets säkerhet. Regeringen eller den som regeringen före-

skriver beslutar om placering i säkerhetsklass och om registerkontroll,

utom såvitt avser riksdagen och dess myndigheter (20 §).

Registerkontroll skall göras innan en person får anställas eller på annat

sätt delta i en säkerhetsklassad verksamhet (23 § säkerhetsskyddsförord-

ningen). En registerkontroll skall också göras innan någon som redan

anställts eller anlitats för annat deltagande i en verksamhet som har pla-

cerats i en viss säkerhetsklass får anlitas i en högre säkerhetsklass (24 §).

Beträffande den som har placerats i säkerhetsklass 1 eller 2 skall en ny

registerkontroll ske minst vart femte år (25 §). Registerkontroll får dock

underlåtas om det står klart att den inte behövs på grund av att den be-

rörde personen tidigare har kontrollerats på motsvarande sätt (16 § sä-

kerhetsskyddslagen).

Förutsättningarna för utlämnande av uppgifter vid registerkontroll till

den beslutande myndigheten beror på vilken säkerhetsklass det är fråga

om (21 §). Vid registerkontroll i säkerhetsklass 1 eller 2 får varje uppgift

12

som finns tillgänglig beträffande den kontrollerade personen lämnas ut. Prop. 2005/06:137 Beträffande dessa säkerhetsklasser får dessutom alla tillgängliga uppgif- ter om den berörde personens make eller sambo lämnas ut, men bara un- der förutsättning att utlämnandet är oundgängligen nödvändigt. En re- gisterkontroll av make och sambo får alltså alltid ske i dessa fall men ett särskilt krav ställs upp för att de uppgifter som kommer fram skall få användas vid säkerhetsprövningen. Det är Registernämnden som prövar om detta krav är uppfyllt. Vid registerkontroll i säkerhetsklass 3 får upp- gifter om den kontrollerade i belastningsregistret, misstankeregistret, SÄPO-registret och uppgifter som annars behandlas hos Säkerhetspoli- sen, lämnas ut. Därutöver får regeringen besluta att utlämnandet i ett en- skilt ärende får avse även andra uppgifter om det föreligger synnerliga skäl (23 §). Utöver en registerkontroll skall det göras en särskild personutredning när det gäller placeringar i säkerhetsklasserna 1 eller 2 (18 §). Rikspolis- styrelsen genomför personutredningen som har olika omfattning bero- ende på vilken säkerhetsklass det är fråga om (3436 §§ säkerhets- skyddsförordningen). Registernämnden prövar även frågan om uppgifter som har kommit fram vid en särskild personutredning skall lämnas ut (37 §).

4.5

Registerkontroll vid deltagande i verksamhet som behöver skyddas mot terrorism

Utöver registerkontroll vid anställning eller annat deltagande i verksam- het som är säkerhetsklassad får registerkontroll ske om det behövs för skyddet mot terrorism och det finns särskilda skäl (14 § säkerhets- skyddslagen). Föreskrifter om detta har meddelats av regeringen utom såvitt avser riksdagen och dess myndigheter. Enligt föreskrifterna får registerkontroll göras i fråga om den som skall anställas eller på annat sätt delta i verksamhet vid vissa angivna anläggningar byggnader, bostä- der m.m. (26 § säkerhetsskyddsförordningen). Det gäller bl.a. anlägg- ningar m.m. som omfattas av lagen (1990:217) om skydd för samhälls- viktiga anläggningar m.m. (skyddslagen). Därutöver gäller det t.ex. civila flygplatser, flygstationer och flygpassagerarterminaler. Anledningen är att riskerna för terroristattacker erfarenhetsmässigt har varit stora vid flygplatser (prop. 1995/96:129 s. 44). Endast vissa av de uppgifter som kommer fram vid registerkontrollen enligt 14 § säkerhetsskyddslagen får lämnas ut. Alla uppgifter som finns i SÄPO-registret eller som annars behandlas av Säkerhetspolisen får lämnas ut. Däremot får uppgifter som finns i belastningsregistret eller misstankeregistret om dom eller misstanke om brott lämnas ut endast om de avser vissa, i lagen särskilt angivna, brott (22 §). Om det finns synner- liga skäl får dock regeringen i ett enskilt fall besluta att även andra upp- gifter får lämnas ut (23 §). 13 4.6 Registerkontroll och särskild personutredning vid Prop. 2005/06:137 deltagande i verksamhet i en annan stat eller hos en mellanfolklig organisation m.m. Registerkontroll enligt säkerhetsskyddslagen kan också göras på begäran av en mellanfolklig organisation som Sverige är ansluten till, t.ex. Euro- peiska unionen (15 § andra stycket). Det får ske beträffande någon som har eller har haft hemvist i Sverige och som skall delta i säkerhetskänslig verksamhet hos organisationen. Endast regeringen får fatta beslut i dessa fall. Om en sådan registerkontroll sker skall även en särskild personut- redning göras (18 §). Registerkontroll och särskild personutredning får också göras efter framställan från en annan stat i fråga om någon som har eller har haft hemvist i Sverige och som skall delta i en verksamhet av det slag som skulle föranleda registerkontroll i Sverige (15 § första stycket och 18 §). En ytterligare förutsättning är att det i den ansökande staten finns regler som motsvarar de svenska bestämmelserna om registerkontroll. Med stöd av 20 § andra stycket har regeringen bemyndigat Rikspolisstyrelsen att besluta om registerkontroll på en annan stats begäran (22 § säkerhets- skyddsförordningen).

4.7

Framställningar om ändringar av säkerhetsskydds- lagen

Säkerhetsskyddslagen har varit i kraft sedan den 1 juli 1996. Med anled- ning av framställningar om ändringar i lagen från Säkerhetspolisen, To- talförsvarets pliktverk, Försvarsmakten och Registernämnden utarbetades inom Justitiedepartementet promemorian Några frågor om säkerhets- skyddslagen (Ds 2004:12). I promemorian föreslås vissa ändringar i sä- kerhetsskyddslagen. Det föreslås till att börja med att samtliga uppgifter i misstanke- och belastningsregistret skall kunna lämnas ut vid register- kontroll till skydd mot terrorism. I fråga om förfarandet föreslås att re- geringen skall kunna delegera rätten att besluta om registerkontroll som sker på begäran av en mellanfolklig organisation. Vidare föreslås att be- slutanderätten i fråga om utlämnande av vissa särskilda uppgifter vid registerkontroll skall överflyttas från regeringen till Registernämnden. Slutligen föreslås ett förtydligande i lagtexten om när säkerhetsprövning kan göras. I promemorian övervägs också förändringar i ett antal olika avseenden men där någon ändring inte föreslås. I följande avsnitt behandlar regeringen med något undantag endast de förslag som lämnas i promemorian. Mot bakgrund av att regeringen har för avsikt att genomföra en allmän översyn av säkerhetsskyddslagen tas promemorians övriga överväganden inte upp till behandling i detta ärende. 14

4.8

Översändande av en arresteringsorder

Prop. 2005/06:137

Rambeslutet om en europeisk arresteringsorder och överlämnande mellan medlemsstaterna antogs vid Europeiska unionens ministerråd för rättsliga och inrikes frågor den 13 juni 2002 (EGT L 190, 18.7.2002, s. 1). Ram- beslutet innebär att i princip all utlämning inom EU skall ske genom för- farandet enligt den europeiska arresteringsordern. Rambeslutet genomfördes i svensk rätt genom lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder (arreste- ringsorderlagen), förordningen (2003:1179) om överlämnande från Sve- rige enligt en europeisk arresteringsorder, förordningen (2003:1178) om överlämnande till Sverige enligt en europeisk arresteringsorder och genom följdändringar i vissa andra författningar. Författningarna trädde i kraft den 1 januari 2004 (prop. 2003/04:7, bet. 2003/04:JuU8, rskr. 2003/04:107). Med en arresteringsorder avses ett rättsligt avgörande, utfärdat av en rättslig myndighet i en medlemsstat i Europeiska unionen, som innebär en begäran om att en rättslig myndighet i en annan sådan stat skall gripa och överlämna en eftersökt person för lagföring eller för verkställighet av en frihetsberövande påföljd. Informationen i en arresteringsorder men inte själva handlingen kan skickas via ett informationssystem för efterlysningar

Utgångspunkten för att ett ärende om överlämnande enligt en europeisk

arresteringsorder skall inledas är att det har utfärdats en arresteringsorder

i en annan medlemsstat och att arresteringsordern är känd i den stat där

personen påträffas, dvs. personen skall vara efterlyst av den utfärdande

staten. Svenska myndigheter måste alltså ha kännedom om den andra sta-

tens arresteringsorder för att kunna vidta de åtgärder som är nödvändiga

för att pröva om en eftersökt person skall överlämnas härifrån.

Andra medlemsstater kan på olika sätt underrätta Sverige om att det

har utfärdats en arresteringsorder. Det vanligaste sättet är att arresterings-

ordern översänds genom Schengens informationssystem (SIS) eller ge-

nom ett annat system för eftersökning av personer som är misstänkta för

brott (4 kap. 1 § första stycket arresteringsorderlagen). Genom registre-

ringen i systemet blir personen efterlyst. Om det är känt att den som ef-

tersöks befinner sig på en viss plats i Sverige, får arresteringsordern

skickas direkt till den behöriga svenska åklagaren (4 kap. 1 § andra

stycket).

Informationen i en arresteringsorder kan redan i dag antecknas i SIS,

men själva handlingen kan ännu inte översändas genom systemet. Det

pågår ett arbete med att förbättra SIS (genom ett nytt informationssy-

stem, SIS II). Ett mål med detta arbete är att en arresteringsorder, alltså

även handlingen, skall kunna översändas genom systemet. För att under-

lätta samarbetet innan de tekniska förutsättningarna för detta är genom-

förda infördes en bestämmelse i rambeslutet om att en registrering i SIS

skall anses likvärdig med en europeisk arresteringsorder i avvaktan på att

originalet i vederbörlig ordning mottas.

Mot denna bakgrund infördes en övergångsbestämmelse till arreste-

ringsorderlagen. Bestämmelsen (punkt 4) klargör att, under tiden fram till

15

dess att SIS kan överföra all den information som anges i 1 kap. 4 § ar- Prop. 2005/06:137 resteringsorderlagen (den fullständiga arresteringsordern), skall en regist- rering av den eftersökte i SIS anses likvärdig med en arresteringsorder i avvaktan på att en fullständig arresteringsorder översänds. Detsamma gäller enligt bestämmelsen en registrering i SIS som har gjorts enligt det äldre utlämningssystemet. Vissa länder inom EU är ännu inte anslutna till SIS. Utöver de nya medlemsstaterna (Cypern, Estland, Lettland, Litauen, Malta, Polen, Slovakien, Slovenien, Tjeckien och Ungern) gäller detta Förenade kungariket och Irland. Efterlysningar för överlämnande enligt en europeisk arresteringsorder från dessa länder görs genom Interpol. En efterlysning som kommer till Sverige genom Interpol förs av Rikspolis- styrelsen över till Polisens dataregister för personefterlysningar (Efter- lysta Personer och U-boken, EPU-registret).

Skillnad mellan efterlysningar som gjorts på olika sätt I skrivelsen Tillämpningen i Sverige av den europeiska arresteringsor- dern (skr. 2005/06:62) har en utvärdering av den europeiska arresterings- ordern gjorts. Regeringen konstaterade att syftena med den europeiska arresteringsordern har uppnåtts och att tillämpningen i Sverige fungerat väl. Skrivelsen tar också upp vissa frågor som det enligt regeringen finns anledning att se över. En sådan fråga är skillnaden i den svenska regleringen för efterlys- ningar om överlämnande som har gjorts genom Interpol i förhållande till sådana som har registrerats i SIS. En efterlysning i SIS jämställs, som ovan nämnts, med en arresteringsorder i avvaktan på att en arresterings- order översänts till Sverige. Åklagarmyndigheten har anmärkt att det saknas en motsvarande uttrycklig reglering för efterlysningar som har gjorts på annat sätt, t.ex. genom Interpol. 5 Överväganden

5.1

Utlämnande av uppgifter vid registerkontroll till skydd mot terrorism

Regeringens förslag: Vid registerkontroll till skydd mot terrorism skall, utöver uppgifter som finns i SÄPO-registret eller som annars behandlas hos Säkerhetspolisen, samtliga uppgifter om den kontrolle- rade i misstankeregistret och belastningsregistret få lämnas ut.

Regeringens bedömning: Den person som en uppgift avser bör i samma utsträckning som i dag ges tillfälle att yttra sig över uppgiften innan den får lämnas ut för säkerhetsprövning. Promemorians förslag och bedömning överensstämmer med reger- ingens.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Många påtalar behovet av ett bättre un- 16 derlag för säkerhetsprövningen till skydd mot terrorism än vad dagens Prop. 2005/06:137 regler medger. Statens energimyndighet föreslår att det skall framgå att utlämnandet får avse alla uppgifter om den kontrollerade som finns i de aktuella registren m.m. Brottsförebyggande Rådet och Sveriges advo- katsamfund avstyrker dock förslaget. Ingen remissinstans har invänt mot bedömningen i fråga om kommuniceringskravet med den person som uppgiften avser. Skälen för regeringens förslag och bedömning Utlämning av uppgifter ur misstanke- och belastningsregistren

I 22 § säkerhetsskyddslagen finns föreskrifter om uppgifter som får läm-

nas ut vid registerkontroll som sker till skydd mot terrorism. Utlämnan-

det får i dessa fall omfatta samtliga uppgifter som finns i SÄPO-registret

eller som annars behandlas hos Säkerhetspolisen. Vidare får utlämnandet

avse uppgifter som finns i misstankeregistret och i belastningsregistret

angående dom eller misstanke om vissa i paragrafen uppräknade brott 

en brottskatalog. Med stöd av bedömningen att endast vissa uppgifter om

brott har betydelse för prövningen av om det föreligger risk för terrorism

godtogs den begränsning som konstruktionen med en brottskatalog inne-

bär (prop. 1995/96:129 s. 52 f.). Vid bestämmelsens tillkomst ansåg dock

vissa remissinstanser att utlämnandet inte borde begränsas till vissa brott.

Vid registerkontroll som sker till skydd för rikets säkerhet får däremot

uppgifter i belastnings- och misstankeregister lämnas ut utan begränsning

till vissa brottstyper (21 § säkerhetsskyddslagen). Till skillnad från vad

som gällde enligt äldre bestämmelser infördes denna ordning också vid

registerkontroll i säkerhetsklass 3. Avgörande är i stället den relevans-

prövning som Registernämnden skall göra i fråga om varje uppgift innan

den får lämnas ut (24 §).

Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts vid tillämpningen av be-

stämmelserna har konstruktionen med en brottskatalog kritiserats. Säker-

hetspolisen, Försvarsmakten och Registernämnden har således anfört att

det finns ett behov av att också kunna lämna ut uppgifter även om andra

brott än de som finns i katalogen för att skapa ett gott underlag för säker-

hetsprövningen. I promemorian konstateras att en säkerhetsprövning som

kommer att spänna över ett större område av uppgifter kommer att ge en

mer heltäckande bild av den kontrollerade personen och därmed ett bättre

skydd mot terrorism. Det föreslås därför i promemorian att brottskatalo-

gen skall slopas också vid registerkontroll till skydd mot terrorism. Detta

förslag har fått stöd av de flesta remissinstanserna. Det bör understrykas

att förslaget inte skapar utrymme för att söka uppgifter i andra register än

de som omfattas av nuvarande regler, utan att det i stället avser möjlighe-

terna att lämna ut uppgifter som kommer fram vid dagens registerslag-

ningar.

Det är viktigt att den säkerhetsprövning som behövs för skyddet mot

terrorism sker på ett så gott underlag som möjligt. Den begränsning i

form av en brottskatalog som gäller vid registerkontroll i detta syfte kan

medföra att uppgifter i belastnings- och misstankeregister som är rele-

vanta för säkerhetsprövningen utesluts. Det kan t.ex. gälla upprepad

brottslighet där de enskilda brotten inte omfattas av brottskatalogen men

17

där omständigheterna gör att brottsligheten ändå är intressant ur säker- hetssynpunkt. Promemorian anför som exempel stöld av normalgraden som avser dynamit eller andra sprängämnen. Brottsförebyggande rådet har visserligen ifrågasatt detta exempel mot bakgrund av hur terrorist- grupper synes arbeta, men det bör framhållas att uppgifter om sådan brottslighet i ett enskilt fall kan bedömas som relevanta mot bakgrund av andra uppgifter som kommit fram vid registerkontrollen. Ett annat exem- pel som promemorian lämnar är den missvisande bild som ges om ut- lämnandet avser något enstaka brott, som omfattas av brottskatalogen, trots att registren också innehåller uppgifter om omfattande brottslighet som inte lämnas ut. De tillbakahållna uppgifterna kan t.o.m. avse brotts- lighet av ett liknande slag som de brott som den säkerhetsprövande myn- digheten får del av enligt nuvarande regler. De exempel som anförts visar att det är omständigheterna i det en- skilda fallet snarare än brottsrubriceringen som medför att uppgifterna kan ha säkerhetsmässig relevans. Advokatsamfundets alternativ att ut- vidga den nuvarande brottskatalogen erbjuder därför inte en tillfredsstäl- lande lösning. Möjligheten att med stöd av 23 § säkerhetsskyddslagen lämna ut även andra uppgifter om det finns synnerliga skäl kan knappast heller tillgodose det behov som nu är i fråga. Uppgiftsutlämnande enligt denna bestämmelse förutsätter att det finns synnerliga skäl och denna ordning har tillämpats mycket restriktivt, vilket också förutsattes då be- stämmelsen infördes. Att sänka kraven för utlämnande enligt den para- grafen är inte aktuellt. Som Brottsförebyggande rådet har anfört är det viktigt att utlämnandet inte omfattar fler uppgifter än vad som behövs för att uppnå lagstiftning- ens syfte. Några remissinstanser har också betonat skyddet av den per- sonliga integriteten. Enligt regeringens uppfattning tillgodoses dock in- tegritetsintresset även om brottskatalogen tas bort. Registernämnden skall bedöma om en uppgift som har kommit fram vid en registerkontroll kan antas ha betydelse för prövningen av personens pålitlighet ur säker- hetssynpunkt (24 §). Endast om uppgiften är av detta slag får den lämnas ut för säkerhetsprövning. Registernämndens bedömning garanterar ett skydd för den personliga integriteten. Också de ytterligare uppgifter om brott som enligt regeringens bedömning framöver skall få lämnas ut kommer att bli föremål för denna prövning. Härtill kommer att den som uppgiften avser som regel skall ges tillfälle att yttra sig innan uppgiften lämnas ut. Med hänvisning till det som sagts ovan ställer sig regeringen bakom promemorians förslag i denna del. Säkerhetsskyddslagen bör alltså änd- ras i enlighet härmed. Undantag från kommuniceringsskyldighet i vissa fall Enligt 25 § säkerhetsskyddslagen skall den person som uppgiften avser ges tillfälle att yttra sig innan uppgiften lämnas ut. Undantag gäller om uppgiften omfattas av sekretess i förhållande till den enskilde, om inte hans eller hennes intresse av att få yttra sig skäligen bör ha företräde framför det intresse som sekretessen skall skydda. Syftet med bestäm- melsen är att bidra dels till att säkerhetsbedömningen blir så korrekt och Prop. 2005/06:137 18 fullständig som möjligt och dels till insyn i förfarandet (prop. Prop. 2005/06:137 1995/96:129 s. 61). Mot bakgrund av registerkontroller till skydd mot terrorism som gjorts i samband med större evenemang som riskerar att utsättas för terroristat- tacker har frågan väckts om det bör införas ytterligare ett undantag från bestämmelserna om kommunicering eller, alternativt, en möjlighet till kommunicering i efterhand. Som skäl för en sådan ordning har anförts att det i situationer där ett stort antal personer har behövt kontrolleras under hård tidspress inte alltid har funnits tid och möjlighet att uppfylla kom- municeringskravet med följd att registerkontrollförfarandet har fått av- brytas. I promemorian görs bedömningen att bestämmelserna om kommunice- ring inte bör ändras. Denna bedömning har delats eller lämnats utan in- vändning av samtliga remissinstanser. Regeringen instämmer i denna bedömning. Den insyn i systemet som kommuniceringskravet har skapat får således anses väga tyngre än de tillämpningssvårigheter som undan- tagsvis kan uppkomma. Bestämmelsen om kommunicering bör därmed inte ändras.

5.2

Tidpunkter för säkerhetsprövning

Regeringens förslag: Säkerhetsskyddslagen förtydligas så att det framgår att säkerhetsprövning får göras även under en pågående an- ställning eller annat pågående deltagande i verksamheten.

Promemorians förslag överensstämmer i sak med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga instanser utom två tillstyrker förslaget, även om några påtalar att nuvarande bestämmelser inte medfört några kända tolkningsproblem i fråga om när säkerhetsprövning får göras. Sä- kerhetspolisen har avstyrkt förslaget eftersom den nya bestämmelsen ger intryck av att det inte spelar någon roll när säkerhetsprövningen genom- förs. Rikspolisstyrelsen delar Säkerhetspolisens bedömning. Försvars- makten har föreslagit att lagtexten skall utformas så att prövningen får göras under pågående anställning eller annat deltagande i verksamheten. Skälen för regeringens förslag: Enligt den bedömning som görs i promemorian är ordalydelsen av de nuvarande bestämmelserna i säker- hetsskyddslagen inte helt tydlig i fråga om möjligheterna att göra en säkerhetsprövning också under en pågående anställning eller annat delta- gande i sådan verksamhet som omfattas av lagen. Enligt bedömningen i promemorian finns därför skäl att förtydliga bestämmelsen trots att gäl- lande rätt ger utrymme för säkerhetsprövning under pågående anställning eller annat deltagande.

Att förnyade kontroller redan enligt gällande rätt förutsätts kunna ske under en pågående anställning följer av bestämmelserna om samtycke i 19 § säkerhetsskyddslagen. Vidare kan nämnas de bestämmelser i säker- hetsskyddsförordningen som föreskriver att registerkontroll skall göras före placering i högre säkerhetsklass (24 §) och att förnyad registerkon- troll skall genomföras minst vart femte år eller när det finns särskild an- ledning till det (25 §). 19 Regeringen delar de överväganden som görs i promemorian om att lag- Prop. 2005/06:137 regleringen bör vara helt otvetydig i detta avseende. Syftet med säker- hetsskyddet är att förebygga att personer som inte är pålitliga från säker- hetssynpunkt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller som behöver skyddas mot terrorism. För att uppfylla detta syfte måste det vara möjligt att göra säkerhetsprövning också under en pågå- ende anställning eller annat deltagande i aktuell verksamhet. Det kan avse en förnyad säkerhetsprövning utan att arbetsuppgifterna ändras eller en säkerhetsprövning som är motiverad av ändrade arbetsuppgifter utan att det är fråga om en ny anställning eller liknande. Det kan också handla om någon som redan deltar i säkerhetsklassad verksamhet och som skall delta i verksamhet med en högre säkerhetsklass. Det bör inte råda någon tvekan om att kontroller får ske i dessa situationer. Lagen bör därför för- tydligas i detta avseende. I enlighet med vad Säkerhetspolisen och För- svarsmakten har tagit upp i sina remissvar är det samtidigt viktigt att det klart framgår att säkerhetsprövningen skall ske innan personen påbörjar en anställning eller annat deltagande i en säkerhetsklassad verksamhet. Lagtexten bör därför utformas på ett något annorlunda sätt än vad som föreslagits i promemorian. Vi återkommer till detta i författningskom- mentaren.

5.3

Beslut om utvidgat uppgiftslämnande

Regeringens förslag: Behörigheten att besluta om utvidgat uppgifts- lämnande enligt 23 § säkerhetsskyddslagen förs över från regeringen till Registernämnden.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Alla remissinstanser utom Sveriges advokatsam-

fund tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot det. Med hänsyn till det ingrepp i den personliga integriteten som ett utvidgat uppgifts- lämnande innebär anser Advokatsamfundet att beslutanderätten bör ligga kvar hos regeringen. Skälen för regeringens förslag: Uppgiften att göra bedömningar och besluta om utlämnande av uppgifter som kommit fram vid registerkon- troll eller särskild personutredning faller huvudsakligen på Register- nämnden. Vilka uppgifter som får lämnas ut framgår av 21 och 22 §§ sä- kerhetsskyddslagen. Registernämnden måste göra en relevansprövning enligt 24 § innan en uppgift får lämnas ut till den myndighet eller annan som har beslutat om kontrollen och som skall genomföra säkerhetspröv- ningen.

Om det finns synnerliga skäl får även andra uppgifter än de som anges i 21 och 22 §§ lämnas ut och det är då regeringen som beslutar i det en- skilda fallet (23 §). Det är därmed möjligt att i undantagsfall lämna ut uppgifter om t.ex. make, sambo eller andra anhöriga vid kontroll i säker- hetsklass 3 eller vid kontroll till skydd mot terrorism. Det finns härige- nom också en möjlighet att lämna ut uppgifter från andra polisregister än de som uttryckligen anges i bestämmelserna om kontroll beträffande sä- kerhetsklass 3 eller skyddet mot terrorism. 20 För sådana fall som avses ovan sker regeringens prövning efter fram- Prop. 2005/06:137 ställning från Registernämnden. Det har sedan säkerhetsskyddslagens tillkomst bara förekommit två regeringsärenden om utlämnande av upp- gifter med stöd av 23 §. Bestämmelsen har alltså tillämpats med den stora restriktivitet som förutsattes vid dess tillkomst (se prop. 1995/96:129 s. 48 och 84). Regeringen har i båda fallen bifallit Register- nämndens framställning på de skäl som nämnden anfört. I promemorian föreslås att beslutanderätten beträffande utlämnande av uppgifter enligt 23 § skall flyttas över från regeringen till Registernämn- den. Liksom idag krävs synnerliga skäl för att utlämnande skall få ske, dvs. en kvalificerad relevansprövning som Registernämnden är väl skickad att göra. Registernämnden är fristående i förhållande till såväl de myndigheter och andra som beslutar om registerkontroll eller särskild personutredning som till Rikspolisstyrelsen och Säkerhetspolisen vilka genomför åtgärderna. Skälen för att placera beslutsfattandet hos reger- ingen utvecklades inte närmare när de nuvarande reglerna infördes. En- ligt regeringens bedömning framstår det som en ändamålsenlig och lämplig ordning att placera beslutanderätten även för de aktuella fallen hos Registernämnden, som inrättats just för att stärka rättssäkerheten och de enskildas integritetsskydd vid utlämnande av uppgifter för säker- hetsprövning (a. prop. s. 62 f.).

5.4

Beslut om registerkontroll efter framställning från en mellanfolklig organisation

Regeringens förslag: Regeringen får delegera rätten att fatta beslut om registerkontroll som sker efter framställning från en mellanfolklig organisation.

Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens.

Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot

det.

Skälen för regeringens förslag: I fråga om beslut om registerkontroll

är huvudregeln, utom såvitt avser riksdagen och dess myndigheter, att

regeringen har beslutanderätt med möjlighet att delegera den. Denna

möjlighet har utnyttjats i stor omfattning och endast undantagsvis ligger

beslutanderätten kvar hos regeringen. Förutom registerkontroller för

svenska verksamheter har beslutanderätten delegerats när kontrollen

avser medverkan i en utländsk verksamhet och framställningen gjorts av

en annan stat. För sådana fall meddelas beslut av Rikspolisstyrelsen (22 §

säkerhetsskyddsförordningen).

När det gäller registerkontroll på begäran av en mellanfolklig organisa-

tion är det enligt gällande regler alltid regeringen som skall fatta beslut.

Denna beslutanderätt kan alltså inte delegeras. I förarbetena till säker-

hetsskyddslagen anges inte några närmare skäl för denna ordning.

Framställningar om registerkontroll från mellanfolkliga organisationer,

i samtliga fall Europeiska unionen, förekommer inte särskilt ofta. Mellan

åren 1997 och 2004 har antalet ärenden uppgått till endast några enstaka

eller som mest närmare ett tjugotal per år och ärendena har varit föga

omstridda.

21

Det kan nämnas att prövningen i fall där en kontroll begärts från en Prop. 2005/06:137 mellanfolklig organisation skiljer sig något från motsvarande prövning när kontrollen begärts av en annan stat. I de sistnämnda fallen gäller som förutsättning för utlämnande att det finns regler om registerkontroll i den andra staten som motsvarar reglerna i säkerhetsskyddslagen (15 § första stycket 3). Ett sådant krav har däremot av naturliga skäl inte kunnat stäl- las upp i fråga om mellanfolkliga organisationer. Denna skillnad kan dock knappast motivera någon särbehandling. Med hänvisning till det som sagts ovan saknas det enligt regeringens bedömning bärande skäl att behandla framställningar från mellanfolkliga organisationer på något annat sätt än framställningar från andra stater där en delegering av beslutanderätten alltså är möjlig. Med hänvisning till det som sagts ovan bör promemorians förslag i denna del genomföras. Bemyndigandebestämmelsen i 20 § andra stycket bör ändras så att det klart framgår att regeringen har möjlighet att överlåta beslut om register- kontroll enligt 15 § säkerhetsskyddslagen till en annan myndighet.

5.5

Samtycke till registerkontroll och särskild person-

utredning vid totalförsvarsplikt

Regeringens bedömning: Kravet på samtycke till registerkontroll och

särskild personutredning vid totalförsvarsplikt bör bibehållas.

Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker bedömningen

eller har ingen invändning mot den. Säkerhetspolisen, Rikspolisstyrelsen

och Totalförsvarets pliktverk anser däremot att kravet på samtycke skall

tas bort och framhåller att en person som vägrar samtycke kan undgå en

placering i en säkerhetsklassad befattning trots att personen i övrigt är

lämpad för befattningen. Pliktverket påtalar också svårigheter som upp-

står i samband med byte av befattningar och vid repetitionsutbildning

Skälen för regeringens bedömning: Kravet på samtycke till register-

kontroll och särskild personutredning enligt 19 § säkerhetsskyddslagen

gäller utan undantag. Samtyckeskravet infördes med denna lag och av-

sikten var att bidra till en öppnare och mindre integritetskränkande ord-

ning (se prop. 1995/96:129 s. 54 f.). Enligt äldre regler krävdes inte

samtycke men myndigheterna var skyldiga att underrätta den som skulle

bli föremål för en motsvarande kontroll. Syftet var att ge den enskilde

möjlighet att återkalla sin ansökan om anställning om han eller hon hade

anledning att befara att ofördelaktiga uppgifter skulle komma fram vid

personkontrollen. Med stöd av dispens meddelad av regeringen gällde

dock inte underrättelseskyldigheten vid krigsplaceringar och liknande

situationer där det inte var fråga om en anställning som den kontrollerade

ansökt om att få.

Frågan om samtyckeskravet även skulle gälla vid verksamhet som den

enskilde har en författningsenlig skyldighet att delta i övervägdes i sam-

band med införandet av säkerhetsskyddslagen. Regeringen anförde då att

det i och för sig skulle kunna ligga en motsättning i att kräva samtycke i

dessa fall men, att samtyckeskravet har ett så stort principiellt värde att

något undantag inte borde göras (a. prop. s. 54 f.). Det ansågs inte heller

22

vara troligt att någon skulle vägra ge sitt samtycke i förhoppningen att kunna slippa t.ex. militärtjänstgöring eftersom ett uteblivet samtycke sannolikt bara skulle leda till en placering i en annan befattning. Kravet på samtycke gäller därför också för totalförsvarspliktiga med befatt- ningar som är placerade i säkerhetsklass eller i verksamhet som behöver skyddas mot terrorism. Samma frågeställning har nu kommit upp på nytt. Av promemorian och det remissvar som Totalförsvarets pliktverk har lämnat framgår att samtyckeskravet i samband med inskrivningen av ny pliktpersonal inte har medfört några större svårigheter och att de totalförsvarspliktiga mes- tadels lämnar samtycke till registerkontroll vid inskrivningstillfället. Däremot redovisas svårigheter i samband med byte av befattning efter det preliminära inskrivningstillfället samt vid repetitionsutbildning i sä- kerhetsklassade befattningar där samtycke inte krävdes inför grundut- bildningen. De praktiska svårigheter som redovisats är ett omfattande arbete med att inhämta samtycken och tomma utbildningsplatser på grund av att en person som nekat samtycke inte har kunnat ersättas med någon annan lämplig person. Härtill har Totalförsvarets pliktverk och Säkerhetspolisen rest den principiella invändningen att samtyckeskravet kan medföra att en totalförsvarspliktig person som är lämplig för en sä- kerhetsklassad befattning kan undgå en placering i den befattningen en- bart på den grunden att samtycke till den erforderliga kontrollen vägras. Det finns därmed en risk att den som är mest lämpad för befattningen inte kan komma i fråga. Säkerhetspolisen anför även att det är inkonse- kvent att kräva samtycke när det rör sig om en plikttjänstgöring. De invändningar som nu har riktats mot den rådande ordningen avvi- ker alltså inte nämnvärt från de frågeställningar som bedömdes när kra- vet infördes. De praktiska svårigheter som anförts utgör inte tillräckliga skäl för att frångå de principiella överväganden som då gjordes. När det gäller repetitionsutbildning är det dessutom fråga om övergångsproblem som, med tanke på att samtyckeskravet nu har tillämpats i snart tio år, bör göra sig gällande i allt mindre utsträckning. Det har inte heller fram- kommit att kravet på samtycke faktiskt lett till att totalförsvarspliktiga har undgått inskrivning eller plikttjänstgöring. Ett nekat samtycke kan visserligen leda till att en i övrigt lämplig person inte kan komma i fråga för en säkerhetsklassad befattning, men det kan noteras att det också finns andra inslag av frivillighet inom ramen för totalförsvarsplikten, t.ex. när det gäller viss militär jägarutbildning. I likhet med promemorian finner regeringen inte skäl att nu inta en annan principiell ståndpunkt än tidigare till frågan om samtycke från totalförsvarspliktiga. Det generella samtyckeskravet i 19 § säkerhetsskyddslagen bör därför kvarstå oföränd- rat. Prop. 2005/06:137 23

5.6

Förslag till förtydligande i arresteringsorderlagen

Prop. 2005/06:137

Regeringens förslag : En efterlysning som är registrerad i Schengens

informationssystem (SIS) eller i ett annat system för eftersökning av

personer och som gäller utlämning eller överlämnande till en med-

lemsstat i Europeiska unionen, skall jämställas med en europeisk ar-

resteringsorder i avvaktan på att en sådan översänds. En bestämmelse

om detta skall föras in i lagen om överlämnande från Sverige enligt en

europeisk arresteringsorder och lagens nuvarande övergångsbestäm-

melse som behandlar registreringar i SIS skall därmed upphävas.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller har ingen invändning mot

det.

Skälen för regeringens förslag

Utredning innan en arresteringsorder har översänts

Som nämnts i avsnitt 4.8 finns det en övergångsbestämmelse till lagen

(2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arreste-

ringsorder, som skall reglera situationen att en arresteringsorder ännu

inte har översänts till Sverige. Bestämmelsen innebär att en registrering

av en eftersökt person i Schengens informationssystem (SIS) skall anses

likvärdig med en arresteringsorder i avvaktan på att en fullständig arres-

teringsorder översänds. Detsamma gäller enligt bestämmelsen en regi-

strering i SIS som har gjorts enligt det äldre utlämningssystemet.

Efterlysningar skall behandlas lika oavsett informationssystem och stat

I övergångsbestämmelsen nämns inte uttryckligen efterlysningar som har

gjorts på annat sätt än genom SIS. Efterlysningar från medlemsstater som

inte är anslutna till SIS sker normalt med hjälp av Interpols datasystem.

Det finns enligt Åklagarmyndigheten utrymme för att tolka regelverket

så att det för efterlysningar som har gjorts via Interpol inte finns grund

för att inleda ett ärende eller att frihetsberöva den eftersökta personen i

Sverige, innan en arresteringsorder har utfärdats av den andra staten (se

regeringens skrivelse 2005/06:62 s. 47 f.). En sådan tolkning skulle inne-

bära att efterlysningar från medlemsstater i EU som inte deltar i SIS 

huvudsakligen de nya medlemsstaterna inte ges samma verkan som

SIS-efterlysningar. De uppgifter som finns i efterlysningarna är desamma

i de båda systemen. En internationell efterlysning via Interpol ger alltså

ett lika gott underlag för provisoriska åtgärder som motsvarande registre-

ring i SIS. Det finns inte något skäl att särbehandla efterlysningar på

grundval av på vilket sätt de har gjorts. Tvärtom finns det all anledning

att se till att svenska myndigheter inte tvingas särbehandla efterlysningar

från vissa medlemsstater i förhållande till efterlysningar från andra med-

lemsstater.

För att undvika risken att efterlysningar som har gjorts på annat sätt än

genom SIS behandlas annorlunda än SIS-efterlysningar, bör ett förtydli-

24

gande ske genom att övergångsbestämmelsen som behandlar SIS-

Prop. 2005/06:137

efterlysningar görs generellt tillämplig på efterlysningar som syftar till att

den eftersökta personen skall omhändertas och överlämnas enligt en eu-

ropeisk arresteringsorder. Den nya regeln bör vara neutral i förhållande

till på vilket sätt efterlysningen har gjorts.

När informationssystemet SIS ersätts av SIS II kommer en arreste-

ringsorder, om syftet i denna del uppnås, att vara tillgänglig direkt i sy-

stemet, redan när den utfärdas. En sådan arresteringsorder skall då inte

behöva sändas över på annat sätt i samband med att en eftersökt person

påträffas i en annan medlemsstat. I den situationen är det möjligt att det

inte längre finns behov av den nu föreslagna ändringen. Det skall emel-

lertid inte uteslutas att nya medlemsstater inte får tillgång till systemet

redan vid sitt inträde i unionen, och att sådana stater kommer att efterlysa

eftersökta personer med hjälp av Interpol. Bestämmelsen bör därför inte

utformas som en övergångsbestämmelse utan föras in i själva lagen. Den

nuvarande övergångsregeln bör då upphävas.

Efterlysningar utan att en arresteringsorder har utfärdats

Den föreslagna bestämmelsen kommer på samma sätt som i dag gäller

för övergångsregeln att träffa inte endast fall där en arresteringsorder är

utfärdad men ännu inte översänd, utan också situationer där efterlys-

ningen har gjorts utan att någon arresteringsorder har utfärdats. En per-

son kan alltså komma att frihetsberövas i Sverige utan att någon arreste-

ringsorder ännu har utfärdats. Risken att den andra staten inte kommer att

utfärda och översända en arresteringsorder till Sverige måste emellertid

bedömas som mycket liten. Den nu beskrivna frågeställningen rör främst

efterlysningar som har gjorts enligt det tidigare tillämpade utlämnings-

systemet. Det kan förutsättas att sådana efterlysningar, sedan

arresteringsordersystemet har börjat tillämpas, kommer att efterföljas av

en arresteringsorder om personen påträffas i en medlemsstat i EU. Sve-

rige skall kunna lita på att efterlysningar från andra medlemsstater dras

tillbaka om de inte längre är aktuella. Det är inte någon skillnad i detta

avseende mot det äldre utlämningssystemet. Det kan vidare anmärkas att

åklagaren skall begära komplettering av den utfärdande myndigheten om

en begäran till form eller innehåll är så bristfällig att den inte utan vä-

sentlig olägenhet kan läggas till grund för en prövning av frågan om

överlämnande. I de fall arresteringsordern ännu inte har översänts till

Sverige finns det ofta anledning att ge den utfärdande staten en mycket

kort tid för att komplettera ärendet.

En efterlysning som görs av en medlemsstat som har genomfört ram-

beslutet skall av andra medlemsstater hanteras enligt det förfarande som

gäller enligt rambeslutet. En medlemsstat som har genomfört rambeslutet

kan inte som utfärdande stat kräva att parallellt kunna tillämpa det tidi-

gare gällande utlämningsförfarandet mot andra medlemsstater som har

genomfört rambeslutet. Rambeslutet erbjuder visserligen medlemssta-

terna en möjlighet att tillämpa utlämningsförfarandet för brott som be-

gåtts före ett visst datum (som inte får vara senare än den 7 augusti 2002,

se artikel 32 i rambeslutet). Den möjligheten, som har utnyttjats av tre

medlemsstater, gäller emellertid bara när en stat agerar som verkställande

 inte utfärdande stat. Sverige skall alltså inte som verkställande stat i

25

förhållande till en annan medlemsstat behöva tillämpa lagen om utläm- Prop. 2005/06:137 ning för brott parallellt med lagen om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder. Det innebär att en efterlysning från en stat som har genomfört rambeslutet skall kunna förutsättas följas av en ar- resteringsorder. Om det i ett enskilt fall skulle råda osäkerhet om det, bör naturligtvis tiden för den andra staten att komplettera ärendet sättas mycket kort. Det finns inte heller någon risk att en efterlysning utfärdad av en med- lemsstat som inte har genomfört rambeslutet, och där efterlysningen alltså avser utlämning i stället för överlämnade, skall omfattas av den föreslagna bestämmelsen. Enligt punkt 1 i ikraftträdande- och över- gångsbestämmelserna till lagen om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder skall lagen nämligen inte tillämpas i förhål- lande till en medlemsstat som när ärendet inleds inte har genomfört ram- beslutet. Då skall i stället lagen (1957:668) om utlämning för brott tillämpas enligt 1 § andra stycket den lagen (jfr även Högsta domstolens beslut den 27 december 2005 i mål Ö 4525-05).

6 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser De ändringar som föreslås bör träda i kraft den 1 juli 2006. Förslagen föranleder inte några övergångsbestämmelser. 7 Ekonomiska konsekvenser De förslag som nu lämnas innebär inte någon ökning av antalet ärenden enligt säkerhetsskyddslagstiftningen. För Registernämndens del föreslås att beslutanderätten i fråga om ut- vidgat utlämnande av uppgifter vid registerkontroll enligt 23 § säker- hetsskyddslagen flyttas till nämnden från regeringen. Det är dock fråga om enstaka ärenden, vilka redan i dag innefattar handläggningsåtgärder hos nämnden. Eventuella merkostnader för nämnden blir därmed obe- tydliga. Registernämnden kan vidare förväntas behöva ta ställning till fler upp- gifter än tidigare vid sin prövning enligt 22 § samma lag med anledning av registerkontroller till skydd mot terrorism. Detsamma gäller för den som har beslutat om registerkontrollen. Förslaget torde dock inte med- föra någon ökning av arbetsbördan i respektive verksamhet som inte kan tas om hand med befintliga resurser. Förslaget att ge regeringen en möjlighet att delegera sin rätt att besluta om registerkontroll på begäran av en mellanfolklig organisation innebär, om delegeringsmöjligheten utnyttjas, en viss avlastning för regeringen och motsvarande arbetsökning för den myndighet som övertar frågan. Det har dock hittills varit fråga om ett tjugotal ärenden per år och för- slaget får därmed endast marginella budgetkonsekvenser. De merkostna- der det är frågan om skall dock finansieras inom befintliga anslagsramar. 26 Förslaget om ändring i lagen om överlämnande från Sverige enligt en Prop. 2005/06:137 europeisk arresteringsorder bedöms inte leda till några ökade kostnader för det allmänna. 8 Författningskommentar

8.1

Förslaget till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627)

11 § Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets sä- kerhet eller anlitas för uppgifter som är viktiga för skyddet mot terrorism. Säkerhetsprövning får göras även under pågående anställning eller annat pågående deltagande i verksamheten. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt.

Säkerhetsprövningen skall omfatta registerkontroll och särskild per- sonutredning under de förutsättningar som anges i 1319 §§. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.2. Den ändring som har gjorts i första styckets första mening är endast av redaktionellt slag. Ett förtydligande har gjorts i första styckets andra mening som klargör att säkerhetsprövning även får göras under en pågående anställning eller pågående deltagande på annat sätt. Någon ändring i sak jämfört med vad som gäller i dag är inte avsedd. Säkerhetsprövning under en pågående anställning eller liknande kan bli aktuell i olika situationer. Förtydligan- det har utformats så att principen att prövningen skall ske innan personen anlitas i säkerhetsklassad verksamhet upprätthålls. I samtliga fall då en anställd eller annars medverkande person som inte tidigare har säker- hetsprövats blir aktuell för säkerhetsklassad verksamhet, t.ex. genom ändrade arbetsuppgifter, skall alltså prövningen ske innan personen anli- tas i verksamheten. Detsamma gäller vid en förändring som innebär att det blir fråga om arbete i en högre säkerhetsklass än tidigare. Dessutom kan säkerhetsprövning göras under en pågående anställning eller delta- gande på annat sätt för att uppdatera en tidigare prövning. Vissa bestäm- melser om detta finns i säkerhetsskyddsförordningen. 15 § Registerkontroll får göras efter framställan från en annan stat, om 1. den person som framställan gäller har eller har haft hemvist i Sve- rige, 2. personen skall delta i en verksamhet på det sätt som anges i 13 § första stycket, och 3. det för deltagandet gäller regler i den andra staten om registerkon- troll som motsvarar reglerna i denna lag. Skall en person som har eller har haft hemvist i Sverige delta i en sä- kerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där Sverige är medlem, får registerkontroll göras, om organisationen har gjort en framställan om kontroll. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.4. Paragrafens andra stycke har ändrats så beslut om registerkontroll som begärs av en mellanfolklig organisation inte längre måste fattas av re- 27 geringen. Därmed kommer beslutanderätten för dessa fall att omfattas av Prop. 2005/06:137 den generella bestämmelsen i 20 § andra stycket som innebär att beslut fattas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 20 § Riksdagen och dess myndigheter beslutar om placering i säkerhets- klass och om registerkontroll såvitt avser riksdagens förvaltningsområde. För anställda vid riksdagen bestämmer riksdagsförvaltningen efter samråd med krigsdelegationens sekreterare om placering i säkerhetsklass och om registerkontroll. I övrigt beslutar regeringen om placering i säkerhetsklass och om re- gisterkontroll. Regeringen får föreskriva att myndigheter och andra, för vilka bestämmelserna om registerkontroll gäller, beslutar om placering i säkerhetsklass och om registerkontroll. Denna beslutanderätt får dock tilldelas sådana bolag, föreningar och stiftelser som avses i 1 § 2 eller sådana enskilda som anges i 1 § 3 och 8 § endast om det finns särskilda skäl. Den myndighet som regeringen bestämmer får besluta om register- kontroll enligt 15 § . Ändringen har behandlats i avsnitt 5.4. En mening har lagts till i paragrafens andra stycke i syfte att klargöra att regeringen har möjlighet att överlåta beslut om registerkontroll till en annan myndighet även avseende sådana fall som avses i 15 §, dvs. då en framställning om registerkontroll har gjorts av en annan stat eller av en mellanfolklig organisation. 22 § Vid registerkontroll enligt 14 § får utlämnandet omfatta uppgifter om den kontrollerade i belastningsregistret, misstankeregistret, SÄPO- registret och uppgifter som annars behandlas hos Säkerhetspolisen. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.1. Paragrafen behandlar vilka uppgifter som får lämnas ut vid register- kontroll till skydd mot terrorism. Bestämmelsen har ändrats så att samt- liga uppgifter i belastningsregistret och misstankeregistret om den kon- trollerade får lämnas ut. Den tidigare begränsningen till vissa särskilt an- givna brott har alltså tagits bort. Möjligheten att lämna ut uppgifter kommer därmed att motsvara vad som gäller vid registerkontroll i säker- hetsskyddsklass 3 enligt 21 § 2. Liksom tidigare skall alla uppgifter om den kontrollerade som finns i SÄPO-registret eller som annars behandlas hos Säkerhetspolisen kunna lämnas ut. För att få lämna ut en uppgift en- ligt bestämmelsen måste den, liksom i dag, antas ha den betydelse för säkerhetsbedömningen som anges i 24 §. 23 § Om det finns synnerliga skäl, får utlämnandet omfatta även andra upp- gifter än sådana som avses i 21 och 22 §§.

Registernämnden beslutar i varje enskilt fall om utlämnande av upp- gifter enligt denna paragraf. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.3. Enligt paragrafen får även andra uppgifter än sådana som avses i 21 och 22 §§ lämnas ut om det finns synnerliga skäl. Ändringen innebär att beslutanderätten i dessa fall förs över från regeringen till Registernämn- den. 28

8.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder

4 kap. 2 § En arresteringsorder skall vara skriven på svenska, danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av en översättning till något av dessa språk, samt i övrigt till form och innehåll vara sådan som anges i 1 kap. 4 §. En efterlysning som är registrerad i SIS eller i ett annat system för ef- tersökning av personer och som gäller utlämning eller överlämnande till en medlemsstat i Europeiska unionen skall jämställas med en arreste- ringsorder i avvaktan på att en sådan översänds. Ändringen har behandlats i avsnitt 5.6. Paragrafen anger vilket innehåll en arresteringsorder skall ha och hur den skall vara upprättad. Innehållet i andra stycket i dess nuvarande ly- delse flyttas utan ändring till den nya 2 a §. Det nya andra stycket klargör att en efterlysning i vissa fall skall jäm- ställas med en arresteringsorder. Detta gäller oavsett om det finns en ar- resteringsorder som ännu inte har översänts eller om det ännu inte har utfärdats en arresteringsorder. Förutsättningen är enligt bestämmelsen dels att efterlysningen skall avse omhändertagande för överlämnande eller utlämning, dels att den skall vara registrerad i Schengens informa- tionssystem (SIS) eller ett annat system för eftersökning av personer. Vad som avses med tillägget är system som har motsvarande syfte som SIS. Ett sådant annat system är Polisens dataregister för personefterlys- ningar (EPU-registret). I det registret antecknas i Sverige efterlysningar enligt en europeisk arresteringsorder som görs av EU-stater utanför Schengensamarbetet, vanligtvis efter översändande via Interpol. Konsekvensen av att efterlysningen på detta sätt jämställs med en ar- resteringsorder är att ärendet i Sverige kan inledas trots att den utfär- dande staten ännu inte har presenterat en fullständig arresteringsorder för svenska myndigheter. Efterlysningen skall alltså behandlas på samma sätt som en registrering i SIS enligt den övergångsbestämmelse som nu upphävs. Reglerna om begäran om komplettering och om avslag vid vä- sentliga brister gäller naturligtvis också för denna typ av efterlysningar. Bestämmelsen saknar reglering om inom vilken tid en fullständig ar- resteringsorder skall ha kommit in till svenska myndigheter. I detta sam- manhang uttalades i förarbetena att det av åklagarens begäran om kom- plettering skall framgå när kompletteringen skall ha kommit in. Tiden för komplettering skall bestämmas med beaktande av bl.a. om den eftersökte är frihetsberövad och hur lång tid som återstår innan arresteringsordern skall ha prövats. Normalt bör svar begäras inom någon eller några dagar (prop. 2003/04:7 s. 183 f.). Den yttersta fristen, inom vilken en arreste- ringsorder skall ha kommit till svenska myndigheter, är när tingsrätten fattar beslut i frågan om överlämnande. 4 kap. 2 a § När en begäran till form eller innehåll är så bristfällig att den inte utan väsentlig olägenhet kan läggas till grund för en prövning av frågan om överlämnande, skall åklagaren ge den utfärdande myndigheten möj- lighet att inom viss tid inkomma med komplettering. Paragrafen är ny. Bestämmelsen är flyttad från 2 § andra stycket. Prop. 2005/06:137 29

Nuvarande lydelse

Säkerhetsprövning skall göras innan en person 

genom anställning eller på något annat sätt 

deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller 

anlitas för sysslor som är viktiga för skyddet 

mot terrorism. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i övrigt pålitlig från säkerhetssynpunkt.

Lagförslag i promemorian Några frågor om säkerhetsskyddslagen (Ds 2004:12) Förslag till lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627) Härigenom föreskrivs att 11, 15, 22 och 23 §§ säkerhetsskyddslagen (1996:627) skall ha följande lydelse. Föreslagen lydelse 11 § Säkerhetsprövning skall göras innan en person genom anställning eller på något annat sätt deltar i verksamhet som har betydelse för rikets säkerhet eller behöver skyd- das mot terrorism. Prövningen kan göras såväl inför som under pågå- ende anställning eller annat delta- gande i verksamheten. Prövningen skall klarlägga om personen kan antas vara lojal mot de intressen som skyddas i denna lag och i öv- rigt pålitlig från säkerhetssyn- punkt. Säkerhetsprövningen skall omfatta registerkontroll och särskild per- sonutredning under de förutsättningar som anges i 1319 §§. 15 § 1

Registerkontroll får göras efter framställan från en annan stat, om

1.

den person som framställan gäller har eller har haft hemvist i Sve-

rige,

2.

personen skall delta i en verksamhet på det sätt som anges i 13 § första stycket, och

3.

det för deltagandet gäller regler i den andra staten om registerkon- troll som motsvarar reglerna i denna lag.

Skall en person som har eller har haft hemvist i Sverige delta i en säkerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där Sverige är medlem, får regis- terkontroll göras efter beslut av regeringen , om organisationen har gjort framställan om kontroll. Skall en person som har eller har haft hemvist i Sverige delta i en säkerhetskänslig verksamhet hos en mellanfolklig organisation där Sverige är medlem, får regis- terkontroll göras, om organisatio- nen har gjort framställan om kon- troll.

1 Senaste lydelse 1998:625. Prop. 2005/06:137 Bilaga 1 30

22 § 2

Prop. 2005/06:137

Vid registerkontroll enligt 14 §

Vid registerkontroll enligt 14 §

Bilaga 1

får utlämnandet omfatta alla upp-

får utlämnandet omfatta uppgifter

gifter om den kontrollerade som

om den kontrollerade i belast-

finns i SÄPO-registret eller annars

ningsregistret, misstankeregistret,

behandlas

hos

Säkerhetspolisen

SÄPO-registret och uppgifter som

samt de uppgifter om den kontrol-

annars behandlas hos Säkerhets-

lerade som finns i belastningsre-

polisen.

gistret och i misstankeregistret om

dom eller misstanke om brott som

avses i

 3 kap. 1, 2, 5 och 6 §§ brotts-

balken,

 4 kap.

16

och

89

a §§

brottsbalken,

 6 kap. 1 och 2 §§ brottsbalken,

 8 kap. 46 §§ brottsbalken,

 9 kap. 3 och 4 §§ brottsbalken,

 12 kap. 3 § brottsbalken,

 13 kap. 15 b och 7 §§ brotts-

balken,

 16 kap. 13,

5,

6 och

8 §§

brottsbalken,

 17 kap. 1 § brottsbalken,

 18 kap.

1 och 35 §§ brotts-

balken,

 19 kap. brottsbalken,

 1 och

3 §§

narkotikastraffla-

gen (1968:64),

 9 kap.

1 §

vapenlagen

(1996:67), och

 2 § lagen (2003:148) om straff

för terroristbrott.

Även uppgift om försök och för-

beredelse till dessa gärningar får

lämnas ut.

23 § Om det finns synnerliga skäl, får utlämnandet omfatta även andra upp- gifter än sådana som avses i 21 och 22 §§.

Regeringen beslutar i varje en-

Registernämnden beslutar i

skilt fall om utlämnande av upp-

varje enskilt fall om utlämnande

gifter enligt denna paragraf.

av uppgifter enligt denna paragraf.

Denna lag träder i kraft den 1 april 2005.

2 Senaste lydelse 2003:156. 31 Förteckning över remissinstanser Prop. 2005/06:137 Bilaga 2 Riksdagens ombudsmän (JO), Hovrätten för Västra Sverige, Kammar- rätten i Sundsvall, Justitiekanslern, Domstolsverket, Riksåklagaren, Rikspolisstyrelsen, Säkerhetspolisen, Registernämnden, Brottsförebyg- gande rådet, Datainspektionen, Kommerskollegium, Försvarsmakten, Försvarets materielverk (FMV), Försvarets radioanstalt (FRA), Krisbe- redskapsmyndigheten, Kustbevakningen, Totalförsvarets forskningsin- stitut (FOI), Totalförsvarets pliktverk, Arbetsgivarverket, Statens kärn- kraftinspektion, Post- och telestyrelsen, Banverket, Vägverket, Tullver- ket, Luftfartsverket, Konkurrensverket, Affärsverket Svenska Kraftnät, Elsäkerhetsverket, Statens energimyndighet, Verket för näringslivsut- veckling (NUTEK), Sveriges advokatsamfund och Föreningen Svenskt Näringsliv. 32 Lagförslag i promemorian Översändande av en europeisk arresteringsorder till Sverige Förslag till lag om ändring i lagen (2003:1156) om överläm- nande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder

dels att punkt 4 i ikraftträdande- och övergångsbestämmelserna skall upphöra att gälla,

dels att 4 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 2 a §, av följande lydelse. Prop. 2005/06:137 Bilaga 3

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4

kap.

2 § En arresteringsorder skall vara skriven på svenska, danska, norska eller engelska eller vara åtföljd av en översättning till något av dessa språk, samt i övrigt till form och innehåll vara sådan som anges i 1 kap. 4 §.

När en begäran till form eller

En efterlysning som är registre-

innehåll är så bristfällig att den

rad i SIS eller i ett annat system

inte utan väsentlig olägenhet kan

för eftersökning av personer och

läggas till grund för en prövning

som gäller utlämning eller över-

av frågan om överlämnande, skall

lämnande till en medlemsstat i Eu-

åklagaren ge den utfärdande myn-

ropeiska unionen skall jämställas

digheten möjlighet att inom viss

med en arresteringsorder i av-

tid inkomma med komplettering.

vaktan på att en sådan översänds.

2 a §

När en begäran till form eller

innehåll är så bristfällig att den

inte utan väsentlig olägenhet kan

läggas till grund för en prövning

av frågan om överlämnande, skall

åklagaren ge den utfärdande myn-

digheten möjlighet att inom viss

tid inkomma med komplettering.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 33 Förteckning över remissinstanser Prop. 2005/06:137 Bilaga 4 Riksdagens ombudsmän (JO), Hovrätten för Västra Sverige, Stockholms tingsrätt, Linköpings tingsrätt, Justitiekanslern, Domstolsverket, Åklagar- myndigheten, Ekobrottsmyndigheten, Rikspolisstyrelsen, Kriminalvår- den, Tullverket, Kustbevakningen, Sveriges advokatsamfund. 34 Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2006-02-21

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], justitierådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN] och regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist. Ändringar i säkerhetsskyddslagen m.m. Enligt en lagrådsremiss den 9 februari 2006 (Justitiedepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändring i säkerhetsskyddslagen (1996:627),

2.

lag om ändring i lagen (2003:1156) om överlämnande från Sverige enligt en europeisk arresteringsorder.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunniga Ewa Bökwall och ämnessakkunnige Lennart Christianson.

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Prop. 2005/06:137 Bilaga 5 35

Justitiedepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2006 Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], M.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback,[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: Statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] Regeringen beslutar proposition 2005/06:137 Ändringar i säkerhets- skyddslagen m.m. Prop. 2005/06:137 36