Regeringens proposition 1993/94:196

Ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385) m.m.

m

Prop. 1993/94:196

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 24 mars 1994 På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Reidunn Laurén (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås mot bakgrund av EG:s bolagsrättsliga direktiv att aktiebolagen skall delas in i två kategorier, publika aktiebolag och privata aktiebolag. De publika aktiebolagen skall, till skillnad från de privata aktie­bolagen, kunna vända sig till allmänheten för att skaffa kapital. Fondpapper som har givits ut av privata aktiebolag skall inte kunna bli föremål för handel på börs eller annan organiserad marknadsplats. Aktiekapitalet skall i ett pu­blikt aktiebolag uppgå till minst 500 000 kr och i ett privat aktiebolag till minst 100 000 kr. I firman för ett publikt aktiebolag skall ordet "publikt" eller förkortningen "(pub)" ingå, medan finnan för ett privat aktiebolag skall in­nehålla ordet "privat" eller förkortningen "(priv)".

Vidare innehåller propositionen ett flertal förslag till ändringar i aktiebo­lagslagen, vilka innebär att den svenska lagstiftningen kommer att harmo­niera med EG:s första, andra, tredje och tolfte bolagsrättsliga direktiv. Dessa förslag gäller främst reglerna om fusion mellan aktiebolag, företrädes­rätt vid ökning av aktiekapital, nedsättning av aktiekapitalet, bolagets bun­denhet av ställföreträdarens rättshandlingar och verkan av registrering i ak­tiebolagsregistret.

De nya reglerna föreslås i huvudsak träda i kraft den 1 januari 1995, Sär­skilda bestämmelser föreslås dock gälla för bolag som har bildats före den.l januari 1995, Ett sådant bolag skall, om det önskar bli publikt, kunna besluta om detta redan under 1994, Om bolaget i stället vill bli ett privat aktiebolag, skall det enligt propositionens förslag få tid på sig till den 1 januari 1998 för att höja aktiekapitalet till 100 000 kr.

1 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Innehållsförteckning

1

Förslag till riksdagsbeslut.............................. 

5

2

Lagtext..................................................... 

6

2.1

Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen 

....... 

6

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel

med finansiella instrument........................ 

46

2.3

Förslaget till lag om ändring i jordabalken.... 

47

2.4

Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryg­gande av pensionsutfästelse m.m  

49

2.5

Förslag till lag om ändring i lagen (1991:981) om värde­pappersrörelse         

51

2.6

Förslag till lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelse-representation för de privatanställda  

.......................................................... 

52

2.7

Förslag till lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa rik­tade emissioner i aktiemarknadsbolag m.m.......................................................... 

..... 

53

2.8

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpel­skatt vid inskrivningsmyndigheter 

54

2.9

Förslag till lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv

av hyresfastighet m.m............................ 

..... 

55

2.10

Förslag till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt........................................... 

56

2.11

Förslag till lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230)

57

2.12

Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:240) om förvärv

av eldistributionsanläggning m.m............... 

58

2.13        Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt

stöd till banker och andra kreditinstitut...... 

59

2.14        Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag

för underskott av näringsverksamhet......... 

..... 

60

2.15

Förslaget  till  lag om  ändring av kupongskattelagen (1970:624)     

61

2.16

Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om självde­klaration och kontrolluppgifter      

63

2.17

Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig in­komstskatt         

64

3

Ärendet och dess beredning.......................... 

..... 

67

4

Allmänna utgångspunkter.............................. 

..... 

68

4.1

EG:s bolagsrätt..................................... 

..... 

68

4.2

Sverige och EU...................................... 

69

4.3

Principiella huvudpunkter......................... 

70

5    Privata och publika aktiebolag........................ 

72

5.1

Två kategorier aktiebolag........................ 

72

5.2

Gränsdragningen mellan bolagskategorierna. 

74

5.3

Bolagskategoriernas beteckningar.............. 

76

5.4

Minsta aktiekapital för de publika aktiebolagen       

78

5.5

Minsta aktiekapital för de privata aktiebolagen       

80

5.6

Byte av bolagskategori............................ 

83

5.7

Sanktioner mot olovlig inbjudan till allmänheten      

86

Prop. 1993/94:196

9

10

11

12

13

14

15 16 17

Fusion...................................................... 

88    Prop. 1993/94:196

6.1

Huvuddragen i fusionsföriarandet.............. 

..... 

88

6.2

Fusionsvederlaget.................................. 

90

6.3

Beslutsunderiaget.................................. 

..... 

92

6.4

Beslutet om godkännande av fusionsplanen. 

..... 

95

6.5

Borgenärsskyddet.................................. 

..... 

97

6.6

Fusionens fullbordan............................... 

103

Vissa avtal mellan bolaget och stiftare eller aktieägare  

105

Företrädesrätt vid ökning av aktiekapitalet...... 

.... 

106

8.1

Primär och subsidiär företrädesrätt............ 

.... 

106

8.2

Företrädesrätt mellan aktieslag med olika röstvärde 

111

8.3

Beslut om avvikelse från föreskrifter om företrädesrätt.

113

Nedsättning av aktiekapitalet........................ 

114

Förvärv av egna aktier m,m........................... 

118

Aktiebolags ställföreträdare........................... 

120

Olovlig vinstutdelning................................... 

128

Penninglån till anställda m.m.......................... 

130

Frågor om registrering m,m........................... 

131

14.1

Publicitetsverkan av registrering och kungörande    

131

14.2

Registreringen och giltigheten av bolagets förpliktelser .

133

14.3

Styrelse- och revisorsförteckningar........... 

135

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser.... 

136

Kostnadseffekter m,m.................................. 

139

Författningskommentar................................ 

.... 

140

17.1

Förslaget   till   lag   om   ändring   i   aktiebolagslagen (1975:1385)   

140

17.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel

med finansiella instrument...................... 

.... 

222

17.3

Förslaget till lag om ändring i jordabalken... 

.... 

223

17.4

Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tiyg-gande av pensionsutfästelse m,m................................................... 

.... 

225

17.5

Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om värde­pappersrörelse         

......................................................... 

226

17.6

Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:1245) om sty­relserepresentation för de privatanställda..................................... 

226

17.7

Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag m.m........................ 

226

17.8

Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stäm­pelskatt vid inskrivningsmyndigheter......................... 

226

17.9

Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:1132) om för­värv av hyresfastighet m,m   

........................................................ 

227

17.10

Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt

till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt....

227

17.11

Förslaget   till   lag   om   ändring   i  jordförvärvslagen (1979:230)     

227

17.12

Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:240) om för­värv av eldistributionsanläggning m,m................................................... 

227

Prop. 1993/94:196

17.13      Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt

stöd till banker och andra kreditinstitut..... 

228

17.14

Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1539) om av­drag för underskott av näringsverksamhet................................ 

228

17.15

Förslaget till lag om ändring av kupongskattelagen (1970:624)      

228

17.16

Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om själv­deklaration och kontrolluppgifter................................... 

228

17.17

Förslaget till lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt    

228

Bilaga 1 Sammanfattningen i Aktiebolagskommitténs delbetän­

kande (SOU 1992:83).............................. 

230

Bilaga 2 Aktiebolagskommitténs lagförslag............. 

237

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna.......... 

272

Bilaga 4 Sammanfattning av promemorian Kallelse på borgenärer

vid fusion enligt aktiebolagslagen............... 

273

Bilaga 5 Förteckning över deltagare vid hearing den 16 juni 1994

274

Bilaga 6 Lagrådsremissens lagförslag.................... 

.... 

275

Bilaga 7 Lagrådets yttrande den 8 mars 1994........ 

336

Bilaga 8 EG:s första, andra, tredje och tolfte bolagsrättsliga direk­

tiv....................................................... 

349

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 mars 1994.

390

Rättsdatablad.................................................. 

.... 

391

1  Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 1993/94:196

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1,

lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

2,

lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instm­ment,

3,

lag om ändring i jordabalken,

4,

lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.,

5,

lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse,

6,

lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda,

7,

lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktie­marknadsbolag m,m,,

8,

lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivnings­myndigheter,

9,

lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m,m,,

10.

lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för om­bildning till bostadsrätt,

11.

lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230),

12.

lag om ändring i lagen (1976:240) om förvärv av eldistributionsanlägg­ning m.m,,

13.

lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt stöd till banker och andra kreditinstitut,

14.

lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av nä­ringsverksamhet,

15.

lag om ändring av kupongskattelagen (1970:624),

16.

lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll­uppgifter,

17.

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

2 Lagtext

Prop. 1993/94:196

Regeringen har följande förslag till lagtext,

2.1 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (1975:1385),'

dels att nuvarande 1 kap, 2 § skall betecknas 1 kap, 5 §, att nuvarande 7 kap, 1 - 3 §§ skall betecknas 7 kap, 2 - 4 §§, att nuvarande 14 kap, 9 -13 §§ skall betecknas 14 kap, 31 - 35§§och att nuvarande 16 kap, 2§ skall betecknas 16 kap. 5 §,

dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 2, 3 och 9 §§, 3 kap. 1 och 13 §§, 4 kap, 2, 4,12, 14,15 och 18 §§, 5 kap. 2, 8, 9 och 16 §§, 6 kap, 1, 2, 6 och 8 §§, de nya 7 kap. 2 och 4 §§, 8 kap, 10,14 och 15 §§, 9 kap. 13 och 17 §§, 10 kap. 15 §, 12 kap. 5, 7 och 8 §§, 14 kap. 1 - 8 §§, de nya 14 kap. 32,33 och 35 §§, 16 kap. 1 §, 18 kap. 3, 4 och 7 §§ samt 19 kap. 1 och 2 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 1 kap, 2 - 4 §§, 2 kap, 9 a - 9 c §§, 6 kap. 2 a, 9 och 10§§, 7 kap, 1 §, 14 kap. 9-30§§, 16 kap, 2 -4 §§, 17 kap. 1 - 3 §§ och 18 kap. 3 a och 4 a §§ samt närmast före 14 kap, 22 och 30 §§ nya mbriker av följande lydelse,

deb att det i lagen närmast före 14 kap, 31 § skall införas rabriken "Inlösen av aktier i dotterbolag".

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1§

I aktiebolag svarar delägarna ej personligen för bolagets förpliktelser.

Aktiebolaget skall ha ett aktiekapi­tal, som skall uppgå till minst femtio­tusen kronor. Ar aktiekapitalet för­delat på flera aktier, skall dessa lyda på lika belopp.

Utan hinder av första stycket svarar delägare i aktiebolag, som bedriver advokatverksamhet, solidariskt med bolaget för sådana förpliktelser mot klienter som bolaget ådrager sig medan han är delägare.

2§

Aktiebolag är privat aktiebolag el­ler publikt aktiebolag. Denna lag gäl­ler samtliga aktiebolag, om inte an­nat föreskrivs.

3§

Aktiebolag skall ha ett aktiekapital som uppgår till minst etthundratusen kronor i privata aktiebolag och tiU minst femhundratusen kronor i pu­blika aktiebotag.

Om aktiekapitalet är fördelat på

Lagen omtryckt 1993:150.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

flera aktier, skall dessa lyda på lika belopp.

4§

Ett privat aktiebolag eller en aktie­ägare i ett sådant bolag får irUe ge­nom annonsering söka sprida aktier eller teckningsrätter i bolaget eller av bolaget utgivna skuldebrev eller op­tionsbevis.

Ett bolag eller en aktieägare som avses i första stycket får inte heller på annat sått söka sprida i första stycket angivna värdepapper genom att er­bjuda fler än 200 personer att teckna eller förvärva värdepapperen. Detta gäller dock inte om erbjudandet rik­tar sig enbart till en krets som i förväg har anmält intresse av sådana erbju­danden och antalet utbjudna poster inte överstiger 200.

Begränsningama i första och andra styckena gäller inte erbjudan­den som avser överlåtelse till högst tio förvärvare.

I första stycket angivna värdepap­per som har givits ut av ett privat ak­tiebolagfår inte bU föremål för han­del på börs eller annan organiserad marknadsplats.

2 kap.

2§ Stiftarna anger villkoren för bo-        Stiftarna anger villkoren för bo­lagsbildningen. Därvid iakttages att     lagsbildningen. Därvid skall iakttas betalningen för aktie ej får under-     att betalningen för en aktie inte får stiga det belopp på vilket aktien     understiga det belopp på vilket ak-skall   lyda   (nominella   beloppet).     tien skall lyda (nominella beloppet). Skall aictie kunna tecknas med rätt     Om en aktie skall kunna tecknas eller plikt att mot aktien tillskjuta     med rätt eller plikt att mot aktien annan egendom än pengar eller med     tillskjuta annan egendom än pengar rätt eller plikt för bolaget att över-     eller med rätt eller plikt för bolaget taga egendom mot annat vederlag än     att överta egendom mot annat ve-aktier (apport), får värdet på appor-     derlag än aktier (apport), får värdet tegendomen ej sättas högre än det     på   apportegendomen   inte   sättas verkliga värdet för bolaget. Endast     högre än det verkliga värdet för bo-sådan egendom som är eller kan an-     laget. Endast sådan egendom som är tagas bli till nytta för bolagets verk-     eller kan antas bli til! nytta för bola-samhet kan utgöra apportegendom,     gets verksamhet kan utgöra apport­egendom. Med apportegendom får inte jämställas åtagande att utföra ar­bete eller att tillhandahålla tjänst. Tecknas aktie med villkor som strider mot första stycket, skall det nomi­nella beloppet ändå betalas.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

3§ Stiftarna skall upprätta och underskriva en dagtecknad stiftelseurkund som skall innehålla förslag till bolagsordning och uppgift om

1.

det belopp som skall betalas för varje aktie,

2.

tiden för aktiemas betalning,

3.

sättet och tiden för kallelse till konstituerande stämma, om enligt 7 § kallelse skall ske.

Bestämmelse om apport eller att I stiftelseurkunden skaU anges be-

aktie eljest skall kunna tecknas med stämmelse om apport eller att aktie

villkor eller att bolaget skall ersätta på armat sätt skall kunna tecknas

annan kostnad för bolagets bildande med villkor, / stiftelseurkunden skall

än allmänna avgifter och sedvanliga också anges bestämmelse om att bo-

arvoden för upprättande av stiftelse- laget skall ersätta kostnad för bola-

handlingar och liknande arbete eller gets bildande. Av stiftelseurkunden

att någon eljest skall av bolaget er- skaU också framgå om någon på an­

hålla särskild rättighet eller förmån nat sätt skälig särskild rättighet el-

skaU anges i stiftelseurkunden.

ler förmån av bolaget.

Stiftelseurkunden skall innehålla redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av värde på apportegendom och av bestäm­melse enligt andra stycket i övrigt. Särskilt skall anges

1.

namn och hemvist beträffande den som avses med bestämmelsen,

2.

det värde till vilket apportegendom beräknas komma att tagas upp i ba­lansräkningen och antalet aktier eller annat vederlag som skall lämnas för egendomen,

3.

högsta beräknade beloppet av sådan kostnad för bolagets bildande som angivits i bestämmelsen.

Om skriftligt avtal upprättats rörande bestämmelse som avses i andra stycket, skall stiftelseurkunden innehålla avtalet eller avskrift därav eller hänvisning till avtalet med uppgift om den plats där det hålles tillgängligt för aktietecknama. Muntligt avtal skall i sin helhet upptagas i stiftelseurkunden. Tillskjutes eller övertages rörelse, skall vad nu sagts om skriftligt avtal gälla även beträffande balans- och resultaträkningar för rörelsen under de senaste två räkenskapsåren. I stiftelseurkunden skall upplysning ges om rörelsens resultat under tiden därefter. Om sådana räkningar ej upprättats för rörel­sen, skall i stiftelseurkunden lämnas upplysning om rörelsens resultat under nämnda räkenskapsår.

Om andra-fjärde styckena ej iakttagits beträffande viss bestämmelse, är den utan verkan mot bolaget,

9§ Bolaget skall anmälas för registrering senast sex månader efter stiftelseur­kundens undertecknande. Hinder mot registrering föreligger, om ej

1,

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade aktier efter avdrag för aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan (bolagets aktiekapital) motsvarar det i bolagsordningen angivna aktiekapitalet eller uppgår till minimikapitalet,

2,

det belopp som skall betalas i pengar för de aktier som ingår i bolagets aktiekapital är inbetalat på räkning hos svenskt bankinstitut,

3,

all apportegendom är tillförd bolaget,

4,

yttranden företes från bankin- 4, yttranden företes från bankin­stitut om att 2 har följts och från stitut om att 2 har följts och från auktoriserad eller godkänd revisor     auktoriserad eller godkänd revisor

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

om att 3 har iakttagits. Av revisorns om att 3 har iakttagits. Av revisorns

yttrande skall framgå att apport- yttrande skall framgå att apport­

egendomen i stiftelseurkunden ej egendomen i stiftelseurkunden inte

åsatts högre värde än det verkliga har åsatts högre värde än det verk-

värdet för bolaget och att egendo- liga värdet för bolaget och att egen-

men är eller kan antagas bli till nytta domen är eller kan antas bli till nytta

för bolagets verksamhet,

för bolagets verksamhet. I yttrandet

skall revisorn beskriva apportegen­domen och ange vilken metod som har använts vid värderingen av den. Särskilda svårigheter att uppskatta värdet av egendomen skall anmär­kas. Genom registreringen fastställes bolagets aktiekapital till belopp som an­ges i andra stycket 1. Aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan bhr därvid ogiltiga.

Om ej anmälan för bolagets registrering sker inom den i första stycket an­givna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraftägande beslut avskrivit sådan anmälan eller vägrat registrering av bolaget, är frågan om bolagets bildande förfallen. Styrelseledamöterna ansvarar solidariskt för återbetalningen av de belopp som inbetalats på tecknade aktier jämte upp­kommen avkastning med avdrag för kostnader på grund av åtgärd enligt 13 § första stycket tredje meningen. Detsamma gäller i fråga om apportegendom.

9a§

Träffar bolaget inom två år från re­gistreringen avtal med en stiftare eller en aktieägare som innebär att bolaget förvärvar egendom mot en ersättning som motsvarar minst en tiondel av aktiekapitalet, skall styrelsen under­ställa bolagsstämman avtalet för god­kännande. Det gäller dcxk inte om förvärvet sker på en svensk eller en utländsk börs eller på en auktorise­rad marknadsplats eller som ett led i bolagets löpande affärsverksamhet.

Styrelsen skall lämna en redogö­relse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av vär­det på egendomen och av avtalet i öv­rigt. Bestämmelserna i 2 kap. 3§ tredje och fjärde styckena tillämpas även på redogörelsen.

En auktoriserad eller godkänd re­visor skall avge yttrande över redo­görelsen. Yttrandet skall innehålla de uppgifter som avses i 2 kap. 9 § andra stycket 4.

Avtalet skall tillsammans med sty­relsens redogörelse och revisorns ytt­rande hållas tillgängligt för aktie­ägarna under minst en vecka före den

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

bolagsstämma   vid  vilken   beslutet skaU fattas.

9b§

Om bolagsstämman inte godkän­ner ett avtal som avses i9a§ inom sex månader från avtalsdagen, är avtalet utan verkan. Har 9 a §inte iakttagits beträffande någon viss bestämmelse i avtalet, är den bestämmelsen utan verkan mot bolaget.

9c§

Styreken skall genast för registre­ring anmäla bolagsstämmans beslut att godkänna avtal som avses i9a §.

3 kap.

1§ Alla aktier har lika rätt i bolaget, om ej annat följer av denna paragraf. I bolagsordningen kan bestämmas att aktier av olika slag skall finnas eller kunna utges. Sådan bestämmelse skall ange

3, om aktierna inte skall medföra lika rätt till andel i bolagets till­gångar eller vinst eller om aktiema skall ha olika röstvärde, den företrä­desrätt som tillkommer aktieägarna vid ökning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädes­rätt får meddelas endast om skillna­derna mellan aktiema skall vara av nu angivet slag.

Beträffande kontantemission skall en föreskrift som avses i andra stycket 3 sista meningen innebära att gammal aktie skall ge företrädesrätt till ny aktie av samma slag att aktier som inte tecknas av de i första hand berättigade aktieägarna skall erbju­das samtliga aktieägare samt att, om inte hela antalet aktier som tecknas på grund av sistnämnda erbjudande kan ges ut, aktiema skall fördelas mellan tecknarna iförhållande till det antal aktier de förut äger och, i den mån detta inte kan ske, genom lott­ning.

Beträffande fondemission skall, om skillnaden mellan aktiema inte gäller rätten till andel i bolagets till­gångar eller vinst, i en sådan före-

1.

olikhetema mellan aktieslagen,

2.

antalet aktier av vaqe slag,

3.

om aktierna ej skall medföra lika rätt till andel i bolagets till­gångar eller vinst, den företrädesrätt som tillkommer aktieägarna vid ök­ning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädesrätt får meddelas endast om aktiema ej skall medföra lika rätt tiU andel i bo­lagets tillgångar eller vinst.

Prop, 1993/94:196

10

Nuvararule lydelse

Föreslagen lydelse

Prop, 1993/94:196

skrift som avses i andra stycket 3 sista meningen bestämmas att nya aktier av varje slag skaU emitteras iförhål­lande till det antal aktier av samma slag som finns sedan tidigare. Därvid skall de gamla aktiema ge företrädes­rätt tUl nya aktier av samma slag iför­hållande till sin andel i aktiekapitalet Avser olikheten mellan aktieslagen akties röstvärde, gäller att ingen aktie får ha ett röstvärde som överstiger tio gånger röstvärdet för annan aktie,

I bolagsordningen kan bestämmas att akde av visst slag skall i närmare angiven ordning kunna omvandlas till aktie av annat slag. Omvandling skall utan dröjsmål anmälas för registrering och är verkställd när registrering sker,

13 §

Aktiebok hålles tillgänglig hos bo- Aktieboken skall hållas tillgänglig

laget för envar. Föres aktieboken hos bolaget för va/-oc/i en. Om ak-

med maskin för automatisk databe- tieboken/öry med maskin för auto-

handling eller på annat liknande matisk databehandling eller på an­

sätt, skall i stället utskrift av aktiebo- nat liknande sätt, skall i stället en ut-

ken på begäran tillhandahållas hos skrift av aktieboken på begäran till­

bolaget och, i fråga om avstämnings- handahållas hos bolaget och, i fråga

bolag, även hos värdepapperscen- om avstämningsbolag, även hos vär-

tralen. Utskriften får e; vara äldre än depapperscentralen. Utskriften får

sex månader. Envar har rätt att mot inte vara äldre än sex månader. Var

ersättning för kostnaderna få sådan och en har rätt att mot ersättning för

utskrift av aktieboken eller del av kostnadema få en sådan utskrift av

den. När det gäller avstämningsbo- aktieboken eller del av den. När det

lag får dock utskrift enligt detta gäller avstämningsbolag som har

stycke ej innehålla uppgifter om ak- mer än en aktieägare, får dock en ut-

tieägare som har högst femhundra skrift enligt detta stycke inte inne-

aktier i bolaget,

hålla uppgifter om aktieägare som

har högst femhundra aktier i bola­get.

Aktiebok eller, om aktieboken föres med maskin för automatisk databe­handling eller på annat liknande sätt, utskrift av hela aktieboken avseende förhållandena tio dagar före bolagsstämma, skall hållas tillgänglig för aktie­ägarna vid stämman,

1 utskrift upptages aktieägarna och de förvaltare som avses i 10 § andra stycket i alfabetisk ordning,

4 kap.

2§ Vid nyemission där de nya aktierna skall betalas med pengar (kontant­emission) och vid fondemission har aktieägarna företrädesrätt till de nya ak­tierna i förhållande till det antal aktier de förut äger, om ej annat föreskrivits i bolagsordningen enligt 3 kap, 1 § andra stycket 3 eller, vid kontantemission, antingen bestämmes i emissionsbeslutet eller följer av villkor som enligt 5 kap. 4§ första stycket 8 meddelats vid emission av skuldebrev.

Beslut av bolagsstämman att av­vika från aktieägarnas företrädesrätt är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så-

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

väl de avgivna röstema som de vul stämman företrädda aktiema.

4§

Förslag till beslut om nyemission Förslag till beslut om nyemission

skall hållas tillgängligt för aktie- skall hållas tillgängligt för aktie­

ägarna under minst en vecka före ägarna under minst en vecka före

den bolagsstämma vid vilken beslu- den bolagsstämma vid vilken beslu­

tet skall fattas. Det skall genast sän- tet skall fattas. Det skall genast sän­

das till aktieägare, som begär det das till aktieägare, som begär det

och uppger sin postadress. Förslaget och uppger sin postadress. Förslaget

skall läggas fram på stämman. Vad skall läggas fram på stämman. Vad

som nu sagts om förslag till beslut som nu sagts om förslag till beslut

skall gälla sådan redogörelse av sty- skall gälla sådan redogörelse av sty­

relsen och sådant jrttrande av reviso- relsen och sådant yttrande av reviso­

rerna som avses i 6 §. Innebär förslå- rema som avses i 6 §, Innebär försla­

get avvikelse från aktieägarnas före- get avvikelse från aktieägarnas före­

trädesrätt, skall skälen tUl avvikel- trädesrätt, skall skälen till avvikel­

sen anges i förslaget eller i handling sen samt gmndema för emissions-

som fogats vid förslaget. Om årsre- kursen anges i förslaget eller i hand-

dovisningen ej skall behandlas på ling som fogats vid förslaget. Om

stämman, skall även följande hand- årsredovisningen inte skall behand­

lingar enligt vad nyss sagts hållas till- las på stämman, skall även följande

gängliga och läggas fram på stäm- handlingar enligt vad nyss sagts hål­

man:

las tillgängliga och läggas fram på

stämman:

1.

avskrift av den senaste årsredovisningen, försedd med anteckning om bolagsstämmans beslut rörande bolagets vinst eller förlust, samt avskrift av revisionsberättelsen för det år årsredovisningen avser,

2.

en av styrelsen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig be­tydelse för bolagets ställning, vilka inträffat efter årsredovisningens avgi­vande,

3.

ett av revisorerna avgivet yttrande över redogörelsen.

Kallelse till bolagsstämman skall innehålla uppgift om den företrädesrätt att teckna aktier som enligt förslaget tillkommer aktieägarna eller annan el­ler vem som annars får teckna aktier.

Kallelsen skall ange förslagets huvudsakliga innehåll, om aktieägarna inte skall ha företrädesrätt till teckning i förhållande till det antal aktier de förut äger eller enligt vad som föreskrivs i bolagsordningen,

12§ Beslut om nyemission skall anmälas för registrering inom sex månader från beslutet, om det ej förfallit enligt 10 §. Hinder mot registrering förelig­ger, om ej

1,

full betalning enligt registret erlagts för alla de i det förut registrerade aktiekapitalet ingående aktierna,

2,

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade nya ak­tier efter avdrag för aktier som förklarats förverkade och ej övertagits av annan (ökningen av aktiekapitalet) uppgår till belopp som avses i 10 §,

3,

hälften av det belopp som betalas med pengar för de i den registrerade kapitalökningen ingående aktierna har inbetalats,

4,

all apportegendom enligt beslutet om nyemission är tillförd bolaget,

5,

yttrande företes från auktorise-

5, yttrande företes från auktorise-

Nuvarande lydelse

rad eller godkänd revisor av vilket framgår att 3 och 4 iakttagits, att ap­portegendomen icke åsatts högre värde än det verkliga värdet för bo­laget och att egendomen är eller kan antagas bli till nytta för bolagets verksamhet; yttrandet från revisor om att 3 har iakttagits får i avstäm­ningsbolag ersättas av en försäkran från värdepapperscentralen om att så har skett.

Föreslagen lydelse

rad eller godkänd revisor av vilket framgår att 3 och 4 iakttagits, att ap­portegendomen inte har åsatts högre värde än det verkliga värdet för bo­laget och att egendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verk­samhet; yttrandet från revisor om att 3 har iakttagits får i avstämnings­bolag ersättas av en försäkran från värdepapperscentralen om att så har skett, / yttrandet skall revisorn be­skriva apportegendomen och ange vilken metod som har använts vid värderingen av den. Särskilda svårig­heter att uppskatta värdet av egendo­men skall anmärkas. Vid kontantemission i bolag vars bundna egna kapital före emissionen un­derstiger en miljon kronor skall, i stället för vad som föreskrives i första stycket 3 och 5, hela det belopp, som skall betalas för aktierna, erläggas ge­nom insättning på bankräkning som bolaget öppnat hos svenskt bankinstitut och intyg från bankinstitutet om att beloppet betalats företes i registrerings­ärendet.

Genom registreringen fastställes ökningen av aktiekapitalet till belopp som anges i första stycket 2,

Om anmälan för registrering av beslutet icke gjorts inom den i första stycket angivna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraft­ägande beslut avskrivit sådan anmälan eller vägrat registrering, gäller vad i 10 § sägs.

Aktiekapitalet är ökat när registrering skett. Aktier som förklarats förver­kade och ej övertagits av annan blir därmed ogiltiga. De nya aktierna medför rätt till utdelning enligt vad därom bestämts i beslutet om emission. Beslutet får dock ej innebära att sådan rätt inträder senare än för räkenskapsåret efter det under vilket aktierna skolat till fullo betalas.

Prop. 1993/94:196

14 § Styrelsen kan besluta om nyemission och om avvikelse från aktieägares företrädesrätt enligt 2§ under förutsättning av bolagsstämmans godkän­nande. Bestämmelserna i 5-13§§gäller därvid i tillämpliga delar, varvid dock skall iakttagas vad som föreskrives nedan i tredje stycket.

I fråga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande äger 4§ motsvarande tiUämpning. Vad som där sägs om förslag till emis­sionsbeslut skall gälla styrelsens be­slut.

I fråga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande till-lämpas 4 §, Vad som där sägs om för­slag till emissionsbeslut skall gälla styrelsens beslut. Beslut av bolags­stämman att godkänna avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt enligt 2 § första stycket är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rös­tema som de vid stämman företrädda aktiema. Införing av de nya aktierna i aktieboken och anmälan för registrering en­ligt 12 § skall ej ske innan stämman har godkänt emissionsbeslutet. Har så-

13

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop, 1993/94:196

dan anmälan ej skett inom ett år från styrelsens beslut om emission, är emis­sionsbeslutet förfallet. Vad som har betalats på tecknade aktier skall i sådant fall genast återbetalas.

15 §

Bolagsstämman kan bemyndiga styrelsen att fatta beslut om nyemis­sion i den mån emissionen kan ske utan ändring i bolagsordningen och att därvid avvika från aktieägarnas företrädesrätt enligt 2 §,

Bolagsstämman kan bemyndiga styrelsen att fatta beslut om nyemis­sion i den mån emissionen kan ske utan  ändring av bolagsordningen och att därvid avvika från aktieägar­nas företrädesrätt enligt 2§, Bemyn­digande att avvika från aktieägarnas företrädesrätt enligt 2 § första stycket är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema. Skall styrelsen kunna besluta om nyemission med bestämmelse som avses i 6 § eller med avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt, skall detta anges särskilt i bolagsstämmans bemyndigande. Bemyndigandet skall innehålla be­stämmelser om den tid, längst intill nästkommande ordinarie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut om nyemission skall fattas. Bestämmelsema i 4§ äger motsvarande tillämpning i fråga om förslag till bemyndigande.

Bolagsstämmans beslut om bemyndigande skall genast anmälas för regi­strering. Innan registrering har skett, kan styrelsen ej fatta beslut om emis­sion.

Bestämmelsema i 5 -13 §§ gäller i tillämpliga delar när styrelsen beslutar om emission med stöd av bem)mdigande.

18 §

När aktiebolag, som enligt 10 kap 3§ andra eller ftärde stycket är skyl­digt att ha auktoriserad revisor, eller aktieägare i sådant bolag offendig-gör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva ak­tier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redogörelse för bolagets förhållan­den (emissionsprospekt) enligt 19 -26 §§, om summan av de belopp som dll följd av inbjudan kan komma att erläas uppgår till minst en miljon kronor.

När ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offent­liggör eller på annat sätt till en vi­dare krets riktar inbjudan att för­värva aktier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redogörelse för bolagets för­hållanden (emissionsprospekt) en­ligt 19-26§§, om summan av de be­lopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst trehundratusen kronor.

5 kap.

2§ Vid emission av skuldebrev mot vederlag i pengar har aktieägarna företrä­desrätt att teckna sig för förvärv av skuldebrev såsom om emissionen gällde de aktier som kan komma att träda i stället för skuldebreven eller nytecknas på grund av optionsrätt.

14

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop, 1993/94:196

Beslut av bolagsstämman att av­vika från aktieägarnas företrädesrätt är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de vui stämman företrädda aktiema.

8§ Styrelsen kan besluta om emission av skuldebrev och om avvikelse från aktieägares företrädesrätt under förutsättning av bolagsstämmans godkän­nande. Bestämmelserna i 4 - 6 §§ och 7 § första stycket äger motsvarande till­lämpning.

I fråga om styrelsens begäran om I fråga om styrelsens begäran om

bolagsstämmans godkännande äger bolagsstämmans godkännande till-

4 kap. 4§ motsvarande tillämpning, lämpas 4 kap, 4§, Vad där sägs om

Vad där sägs om förslag till emis- förslag till emissionsbeslut skall gälla

sionsbeslut skall gälla styrelsens be- styrelsens beslut. Beslut av bolags­

slut,

stämman att godkänna avvikelse från

aktieägares företrädesrätt enligt 2§ första stycket är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rös­tema som de vid stämman företrädda aktiema. Anmälan för registrering enligt 7 § tredje stycket skall göras när emissions­beslutet godkänts av stämman och teckningen av skuldebreven avslutats. Har anmälan för registrering ej skett inom ett år från styrelsens beslut om emission, är beslutet förfallet.

9§

Bolagsstämman kan bemyndiga Bolagsstämman kan bemyndiga

styrelsen att fatta beslut om emis- styrelsen att fatta beslut om emis­

sion och att därvid avvika från be- sion och att därvid avvika från be­

stämmelserna i 2§ om aktieägares stämmelsema i 2§ om aktieägares

företrädesrätt.

företrädesrätt.   Bemyndigande   att

avvika från bestämmelsema i 2§ första stycket om aktieägares företrä­desrätt ärgUtigt endast om det har bi­trätts av aktieägare med två tredjede­lar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema. Skall skuldebrev kunna tecknas mot tillskott av annan egendom än pengar eller eljest med villkor eller skall avvikelse från aktieägares företrädesrätt kunna göras, skall detta särskilt anges i bolagsstämmans beslut. Beslutet skall innehålla bestämmelse om den tid, längst intill nästkommande ordina­rie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut skall fattas. Bestämmel­serna i 4 kap. 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om förslag till bemyn­digande.

Bolagsstämmans beslut skall genast anmälas för registrering. Innan regi­strering har skett kan styrelsen ej fatta beslut om emission.

Bestämmelserna i 4 - 7 §§ gäller i tillämpliga delar i fråga om styrelsens beslut om emission.

15

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

16 §

Bestämmelserna i 4 kap. 19 -26 §§ om emissionsprospekt äger motsvarande tillämpning när aktie­bolag, som enligt 10 kap. 3 § andra eller ftärde stycket är skyldigt att ha auktoriserad revisor, eller aktieägare i sådant bolag offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva av bolaget ut­givna skuldebrev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt före­ligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgår till minst en miljon kronor.

Bestämmelserna i 4 kap. 19 -26 §§ om emissionsprospekt tilläm­pas också när ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att för­värva av bolaget utgivna skuldebrev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst trehundratusen kronor.

6 kap.

1§ Nedsättning av aktiekapitalet får ske för följande ändamål, nämligen

1.

avsättning till reservfond eller 1. avsättning tUl omedelbar täck­omedelbar täckning av förlust enligt ning av förlust enligt fastställd ba-fastställd balansräkning, om förlus- lansräkning, om förlusten inte kan ten ej kan täckas av fritt eget kapital,     täckas av fritt eget kapital,

2.

återbetalning till aktieägarna, eller

3.

avsättning till fond att användas 3, avsättning till reservfond eUer enligt beslut av bolagsstämman.

tiU fond att användas enligt beslut av

bolagsstämman.

Nedsättning för ändamål som anges i första stycket 2 och 3 får ej avse större belopp än att full täckning finns för det bundna egna kapitalet efter nedsättningen. Beräkningen därav sker enligt balansräkning för nästföre­gående räkenskapsår, om denna fastställes vid stämman, och annars på gmndval av de handlingar som anges i 4 kap. 4 § första stycket 1-3.

Nedsättning av aktiekapitalet kan genomföras genom

1,

inlösen eller sammanläggning av aktier,

2,

indragning av aktier utan återbetalning, eller

3,

minskning av aktiernas nominella belopp med eller utan återbetalning. Om nedsättning av aktiekapitalet        Om nedsättning av aktiekapitalet

på  grund   av  bristande  betalning     på grund av bristande betalning c/fer

finns bestämmelser andra stycket.

i 4 kap, 13 § på grund av att aktier har blivit ogil­tiga finns bestämmelser i 4 kap, 13 § andra stycket och 7 kap. 2§. Om nedsättning genom inlösen av aktier enligt förbehäU i bolagsordningen ftnns bestämmelser i8- 10§§.

2§

Beslut om nedsättning av aktiekapitalet fattas av bolagsstämma, om ej an­nat följer av 8 §, Nedsättningsbeslutet får ej fattas förrän bolaget blivit regi­strerat. Behöver bolagsordningen ändras, skall beslut därom först fattas.

Nedsättning för ändamål som anges i 1 § första stycket 2 eller 3 får beslutas endast efter förslag eller godkännande av styrelsen.

16

Nuvarande lydelse

Bestämmelserna i 4 kap. 4§ om förslag till bolagsstämmans beslut och andra handlingar gäller i till­lämpliga delar.

Föreslagen lydelse

Bestämmelserna i 4 kap, 4§ om förslag till bolagsstämmans beslut och andra handlingar gäller i till­lämpliga delar. Kallelsen tUl bolags­stämman skall alltid ange nedsätt-ningsförslagets huvudsakliga inne­håU.

Prop. 1993/94:196

2a §

Bohgsstänvnans beslut om ned­sättning är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredje­delar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda ak­tiema. Vid bolagsstämmans beslut om nedsättning enligt 8§ gäller 9 kap. 13 §.

Innebär nedsättningen att rättsför­hållandet mellan redan utgivna aktier rubbas, är beslutet giltigt, om det har biträtts av samtliga vul stämman när­varande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema. I följande fall räcker det för giltigt beslut att det har biträtts av aktieägare med två tredje­delar av såväl de avgivna röstema som de pä stämman företrädda ak­tiema, närrdigen om

1.

nedsätmingen försämrar endast viss eller vissa aktiers rätt och samt­liga vid stämman närvarande ägare av dessa aktier företrädande nio tion­delar av alla sålunda berörda aktier godkänner nedsättningen, eller

2.

nedsätmingen försämrar endast helt aktieslags rätt och ägare till hälf­ten av alla aktier av detta slag och nio tiondelar av de på stämmman före­trädda aktiema av detta slag godkän­ner nedsättningen.

6§

Skall nedsättningsbeloppet helt eller delvis användas enligt 1§ första stycket 2 eller 3, får nedsättningsbeslutet ej verkställas utan rättens tillstånd, såvida icke samtidigt bolaget genom nyemission tillföres ett belopp som minst motsvarar nedsättningsbeloppet.

Rättens tillstånd skall sökas senast två månader efter det nedsättningsbe­slutet registrerats. Vid ansökningshandlingen skall fogas bevis att nedsätt­ningsbeslutet registrerats och förteckning över bolagets kända borgenärer med angivande av postadress.

Rätten skall kalla bolagets borgenärer, såväl kända som okända, med föreläggande för den som vill bestrida ansökningen att senast viss dag skrift­ligen hos rätten anmäla detta vid äventyr att han annars anses ha medgivit

17

2 Riksdagen 1993194. 1 saml. Nr 196

Rättelse: S. 18-45 Texten flyttad, då text tillkommit på S. 29 under 11 §.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

ansökningen. Kallelsen skall skyndsamt kungöras genom rättens försorg i Post- och Inrikes Tidningar, Kronofogdemyndigheten i länet och alla kända borgenärer skall underrättas särskilt genom rättens försorg.

Bestrides ej ansökningen eller får de borgenärer som bestrider den full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, skall tillstånd med­delas. Om den rätt som tillkommer innehavare av pensionsfordran finns be­stämmelser i 23 § andra stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensions­utfästelse m.m.

Är borgenär tUlika gäldenär i Om en borgenärs anspråk avser en

samma rättsförhållande, skall han ej sådan fordran på lön eller annan er-

upptagas i förteckningen över bola- sättning som har förmånsrätt enligt

gets kända borgenärer. Han skall ej 12 § förmånsrättslagen (1970:979) el-

kalias av rätten och har ej heller rätt ler en fordran på pension som har

till betalning eller säkerhet enligt förmånsrätt enligt 12 eller 13 §

fjärde stycket,

samma lag, skall han inte tas upp i

förteckningen över bolagets kända borgenärer. Han skall inte kallas av rätten och har inte heller rätt till be­talning eller säkerhet enligt fjärde stycket.

8§

1 aktiebolag, vars aktiekapital kan utan ändring av bolagsordningen be­stämmas till ett lägre eller högre belopp, kan i bolagsordningen intagas för­behåll att aktiekapitalet kan nedsättas genom inlösen av aktier, dock ej un­der minimikapitalet. Förbehållet skall ange ordningen för inlösningen och inlösningsbeloppet eller grunderna för dess beräkning.

Om förbehållet införes genom ändring av bolagsordningen, får det endast avse aktier som kan tecknas eller utges efter det att ändringen registrerats. Har fondemission ägt rum efter registreringen, får inlösen av fondaktie ske först när tre år förflutit från registreringen av emissionen.

Nedsättning får ej ske så att full täckning ej finnes för det bundna egna kapitalet. Beräkning därav skall ske på grundval av fastställd balansräkning för nästföregående räkenskapsår.

När enligt förbehållet blivU be­stämt att vissa aktier skall inlösas, skall genast anmälas för registrering att aktiekapitalet nedsättes med dessa aktiers sammanlagda nominella be­lopp. När registrering skett är aktie­kapitalet nedsatt.

9§

Bestämmelsema i 6 och 7§§ till-lämpas även vid nedsättning enligt 8§. Bestämmelsema gäller dock inte om

1. nedsättningen genomförs ge­nom inlösen med ett sammanlagt be­lopp som inte överstiger det fria egna kapitalet beräknat på grundval av fastställd balansräkning för nästföre­gående räkenskapsår och

18

Nuvararule lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

2. ett belopp som motsvarar ned­sättningsbeloppet avsätts till reserv­fonden.

10 §

I fall som anges i 9§ andra me­ningen skall bolaget, när det enligt ett förbehåll i bolagsordningen harbUvU bestämt att vissa aktier skall lösas in och att ett belopp motsvarande ned­sättningsbeloppet skaU avsättas till reservfonden, genast anmäla för regi­strering att aktiekapUalet sätts ned med dessa aktiers sarrunanlagda no­minella belopp. När registrering har skett, är aktiekapitalet nedsatt.

7 kap.

1§

Ett aktiebolag får inte teckna egen aktie.

Om ett aktiebolag har tecknat egen aktie, skall stiftarna eller vid nyemis­sion styrelsen och verkställande di­rektören anses ha tecknat aktiema för egen räkning med solidariskt an­svar för betalningen. Det gäller dock inte stiftare, styrelseledamot eUer verkställande direktör som visar att han inte kände till eller hade bort känna till aktieteckningen.

Om aktier i ett bolag har tecknats av någon i eget namn men för bola­gets räkning skall han anses ha teck­nat aktiema för egen räkning.

Bestämmelsema i första - tredje styckena gäller även i fråga om ett dotterföretags teckning av aktie i mo­derbolaget.

2§

Aktiebolag får ej förvärva eller såsom pant mottaga egen aktie. Dotter­företag får ej heller förvärva eller såsom pant mottaga aktie i moderbolaget. Avtal i strid mot detta förbud är ogiltigt.

Första stycket utgör ej hinder för Första stycket utgör inte hinder aktiebolag eller dotterföretag att vid för aktiebolag eller dotterföretag att övertagande av affärsrörelse för- vid övertagande av affärsrörelse för­värva däri ingående aktie, att inlösa värva aktier som ingår i rörelsen, att aktie enligt 13 kap. 3§ eller att på lösa in aktier enligt 13 kap, 3§ eller auktion inropa för företagets fordran att på auktion ropa in aktier som har utmätt aktie. Förvärvad aktie skall, utmätts för företagets fordran. En om den ej indragits genom nedsatt- förvärvad aktie skall, om den inte ning av aktiekapitalet, avyttras så     har dragi/s m genom nedsättning av

Nuvarande lydelse

snart det kan ske utan iörlust. Aktie, som förvärvats vid övertagande av affärsrörelse, skall dock avyttras se­nast två år efter förvärvet, såvida icke regeringen eller myndighet som rege­ringen bestämmer ger företaget till­stånd att behålla aktien under längre tid.

Har aktiebolag blivit moderbolag och innehar dotterföretaget aktier i moderbolaget, skall dessa aktier av­yttras enligt vad som i andra stycket sägs beträffande aktier som förvär­vats vid övertagande av affärsrörelse.

Föreslagen lydelse

aktiekapitalet, avyttras så snart det kan ske utan förlust, dock senast tre år efter förvärvet.

Har aktiebolag blivit moderbolag och innehar dotterföretaget aktier i moderbolaget, skall dessa aktier av­yttras enligt vad som sägs i andra stycket.

En aktie, som inte har avyttrats inom tre år från förvärvet, är ogiltig. Bolaget skall sätta ned aktiekapitalet med aktiens nominella belopp. Ett förslag tUl beslut om nedsättning skaU läggas fram på den första bo­lagsstämma som hålls sedan ogiltig­het har inträtt. Nedsättningsbeloppet skaU överföras till reservfonderu

Prop. 1993/94:196

Bestämmelsema i 4 kap. 19 - 26 §§ om emissionsprospekt åger motsva­rande tillämpning när aktiebolag, som enligt 10 kap. 3 § andra eller ftärde stycket är skyldigt att ha aukto­riserad revisor, eller aktieägare i så­dant bolag offentliggör eller på an­nat sätt tUl en vidare krets riktar in­bjudan att förvärva av bolaget ut­givna vinstandelsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt före­ligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan konuna att erläggas uppgår till minst en miljon kronor.

4§

Bestämmelserna i 4 kap. 19 - 26 §§ om emissionsprospekt tiUämpas även när ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag of­fentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att för­värva av bolaget utgivna vinstan­delsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst trehundratusen kronor.

8 kap.

10 § Ledamot av styrelsen eller verkställande direktör får ej handlägga fråga rörande avtal mellan honom och bolaget. Ej heller får han handlägga fråga om avtal mellan bolaget och tredje man, om han i frågan har ett väsentligt intresse, som kan vara stridande mot bolagets. Med avtal jämställes rätte­gång eller annan talan.

Om ett bolag har endast en aktie­ägare, skall ett avtal mellan denne och bolaget som inte avser löpande affärstransaktioner på sedvanliga villkor antecknas i eller fogas till sty­relsens protokoll.

20

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

14       §

Har ställföreträdare, som företa- Om ställföreträdare som avses i

git rättshandling för bolaget, över- 11 § har företagit en rättshandling

skridit sin befogenhet, är rättshand- för bolaget och därvid har handlat i

lingen ej gällande mot bolaget, om strid med bestämmelsema i denna lag

den mot vilken rättshandlingen före- om bolagsorganens behörighet, gäl-

togs insåg eller bort inse att befogen- ler rättshandlingen inte mot bolaget,

heten överskreds. Detsamma gäller Detsamma gäller om en verkstäl-

om verkställande direktör vid före- lande direktör vid företagande av en

tagande av rättshandling överskri- rättshandling har överskridit den fre­

der den honom enligt 6§ tillkom- hörighet som tUlkonvner honom en-

mande behörigheten att vidtaga åt- ligt 12 § och bolaget visar att motpar-

gärdpå bolagets vägnar.

ten insåg eller bort inse behörighets-

överskridandet.

Om ställföreträdare som avses i första stycket har överskridit sin be­fogenhet, gäller rättshandlingen inte mot bolaget, om bolaget visar att motparten insåg eller bort inse befo­genhetsöverskridandet. Detta gäller dock inte när styrelsen eller verkstäl­lande direktören har överträtt före­skrift om bolagets verksamhetsföre­mål eller andra föreskrifter som har meddelats i bolagsordningen eller av ett annat bolagsorgan.

15       §

För registrering skall bolaget anmäla vem som har utsetts till styrelseleda­mot, verkställande direktör, suppleant och firmatecknare och vem som en­ligt 11 § har bemyndigats att på bolagets vägnar ta emot delgivning samt de­ras postadress och personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrel­serepresentation för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagets firma tecknas.

Anmälan göres första gången när bolaget enligt 2 kap. 9 § anmäles för regi­strering och därefter genast efter det att ändring inträffat i förhållande som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första stycket. Rätt att göra anmälan tillkommer även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast anmäla det för registre­ring.

Varje år efter den ordinarie bolags-Stämman skall bolaget till registre­ringsmyndigheten sända in en aktuell förteckning över bolagets styrelsele­damöter, verkställande direktör, suppleanter, ftrmatecknare och vem som enligt 11 § har bemyndigats att på bolagets vägnar ta emot delgiv­ning med uppgift om deras post­adress och personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. För­teckningen skall sändas in samtidigt

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

med att en avskrift av årsredovis­ningen och revisionsberättelsen sänds in erdigt 11 kap. 3 § andra stycket.

9 kap.

13 § Bolagsstämmans beslut utgöres av den mening, som fått mer än hälften av de avgivna röstema eller, vid lika röstetal, den mening ordföranden biträder. Vid val anses den vald som fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgöres valet genom lottdragning, om ej annat beslutas av stämman innan valet för­rättas.

Första stycket gäller ej, om annat Första stycket gäller inte, om an-

följer av denna lag eWer föreskrives i nat följer av denna lag eller /öre­

bolagsordningen. Beträffande beslut skrivs i bolagsordningen. Beträf-

som avses i 14 eller 15 § kan dock i bo- fande beslut som avses i 4 kap. 2,14

lagsordningen endast föreskrivas ochl5§§, 5kap. 2, 8och9§§, 6kap.

längre gående villkor än som anges 2 a §, 9 kap. 14 och 15§§, 14 kap.

där.

11 § samt 17 kap. 1 och 2§§]&&r\ dock

i bolagsordningen endast föreskrivas längre gående villkor än som anges där.

17 §

Om bolagsstämmobeslut ej tillkommit i behörig ordning eller eljest strider mot denna lag eller bolagsordningen, kan talan mot bolaget om upphävande eller ändring av beslutet föras av aktieägare eller av styrelsen, styrelseleda­mot eller verkställande direktör. Sådan talan kan föras även av den som sty­relsen obehörigen vägrat att införa såsom aktieägare i akrieboken.

Talan skall väckas inom tre månader från dagen för beslutet. Väckes icke talan inom tid som nu sagts är rätten till talan förlorad. Talan får väckas se­nare än vad i andra stycket sägs när

' 1. beslutet är sådant att det ej lagligen kan fattas ens med alla aktieägares samtycke,

2.

samtycke till beslutet kräves av alla eller vissa aktieägare och sådant samtycke ej givits, eller

3.

kallelse till stämman ej skett eller de för bolaget gällande bestämmel­serna om kallelse väsentligen eftersatts.

Vad som sägs i tredje stycket om ti­den för väckande av talan gäller inte ifaU som avses i 14 kap. 30 § första stycket. Dom, varigenom bolagsstämmans beslut upphäves eller ändras, gäller även för de aktieägare som ej instämt talan. Rätten kan ändra bolagsstäm­mans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll beslutet rätteligen borde ha haft. Är bolagsstämmans beslut sådant som enligt denna lag skall anmälas för registrering och har det upphävts eller ändrats genom dom som vunnit laga kraft eller har genom beslut under rättegängen förordnats att bo­lagsstämmans beslut ej får verkställas, skall rätten underrätta registrerings­myndigheten för registrering.

22

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

10 kap.

15 §

För registrering skall bolaget anmäla vem som utsetts till revisor samt den­nes postadress och personnummer. Bestämmelserna i 8 kap. 15 § andra stycket skall härvid tillämpas.

Varje år efter den ordinarie bolags­stämman skaU bolaget tUl registre­ringsmyndigheten sända in en aktueU förteckning över bolagets revisorer med uppgift om deras postadress och personnummer Förteckningen skall sändas in samtidigt med att en av­skrift av årsredovisningen och revi­sionsberättelsen sänds in enligt 11 kap. 3 § andra stycket.

12 kap.

S§

Sker utbetalning till aktieägare i Sker utbetalning till aktieägare i

strid mot denna lag, skall mottaga- strid mot denna lag, skall mottaga­

ren återbära vad han uppburit med ren återbära vad han har uppburit

ränta beräknad enligt 5 § räntelagen med ränta beräknad enligt 5 § ränte-

(1975:635) från det att utdelningen lagen (1975:635) från det att utdel-

uppburits intiU dess ränta skall utgå ningen uppburits //// dess att ränta

enligt 6 § räntelagen till följd av 3 el- skall betalas enligt 6 § räntelagen till

ler 4 § samma lag. Detta gäller dock följd av 3 eller 4 § samma lag. Om ut-

ej, om mottagaren hade skälig anled- betalningen har skett i form av vinst-

ning antaga att utbetalningen ut- utdelning, är dock mottagaren åter-

gjorde laglig vinstutdelning.

bäringsskyldig endast om bolaget vi-

sar att han insåg eller bort inse att ut­betalningen stred mot denna lag.

För brist som uppkommer vid återbäringen är de som medverkat till beslu­tet om utbetalningen eller verkställande därav eller till upprättande eller fastställande av en till grund för beslutet liggande oriktig balansräkning an­svariga enligt 15 kap. 1 - 4§§,

7§ Aktiebolag får ej lämna penninglån till den som äger aktier i eller är styrel­seledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i samma koncern. Detsamma gäller i fråga om penninglån till

1,

den som är gift med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedsti­gande led till aktieägare, styrelseledamot eller verkställande direktör,

2,

den som är besvågrad med sådan person i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon, eller

3,

juridisk person över vars verksamhet person som nämnts ovan har ett bestämmande inflytande.

Bestämmelserna i första stycket gäller ej om

1,

gäldenären är kommun eller landstingskommun,

2,

gäldenären är företag i koncern i vilken det långivande bolaget ingår,

3,

gäldenären driver rörelse och lånet betingas av affärsmässiga skäl samt är avsett uteslutande för gäldenärens rörelse, eller

4,

gäldenären eller honom närstående iysisk eller juridisk person som av­ses i första stycket 1 - 3 är aktieägare samt det sammanlagda aktieinnehavet

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

ej uppgår till en procent av aktiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ingår i koncern, till en procent av de sammanlagda aktielcapitalen i koncern­bolagen. Första stycket tillämpas dock, om gäldenären eller juridisk person över vars verksamhet han har ett bestämmande inflytande eller båda tillsam­mans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, i koncernbolagen.

Aktiebolag får icke lämna penninglån i syfte att gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första stycket 1-3 skall förvärva aktier i bolaget eller annat bolag i samma koncem.

Är gäldenären anställd i bolaget eller i ett annat bolag i samma koncern gäller inte förbudet mot penninglån i tredje stycket, om

1.

lånebeloppet jämte tidigare lån enligt detta stycke från bolaget eller an­nat bolag i samma koncern inte överstiger ett belopp som motsvarar två gånger gällande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

låneerbjudandet riktar sig till minst hälften av de anställda i bolaget och lånet skall återbetalas inom fem år genom regelbundna amorteringar samt

3.

hinder mot lån inte föreligger vid en tillämpning av första och andra styckena, även om de aktier som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock det i första stycket angivna förbudet mot att lämna lån till styrelseleda­mot inte gälla i fråga om den som är styrelseledamot enligt bestämmelserna i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda.

Lån erdigt ftärde stycket får inte lämnas, om det sammanlagda belop­pet av sådana lån därefter skulle överstiga bolagets fria egna kapital. Bestämmelsema i denna paragraf om förbud mot penninglån äger motsva­rande tillämpning i fråga om ställande av säkerhet.

Vid tillämpningen av denna paragraf likställes äktenskapsliknande sam­levnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft bam gemensamt.

Som aktieinnehav eller aktieförvärv enligt bestämmelserna i denna para­graf räknas inte innehav eller förvärv av andelar i en aktiefond eller i en ak-tiesparfond eller kapitalsparfond som inte är företagsanknuten,

8§

Skattemyndigheten kan på ansö- I fråga om lån eller säkeriiet för

kan medge undantag från 7§, om det förvärv av aktier i tiolaget eller annat

vid förvärv av aktier i bolaget eller bolag i samma koncem får skatte-

annat bolag i samma koncem år på- myndigheten medge undantag från

kallat av särskilda omständigheter el- 7§ om det behövs på grund av sär-

ler om det i annat faU föreligger syn- skilda omständigheter. Vid förvärv

nerliga skäl. Sådant undantag med- av aktier i det bolag som lämnar lån

ges dock av Finansinspektionen när eller ställer säkerhet får dock sådant

det gäller aktiebolag som står under undantag medges endast om bolaget

Finansinspektionens tillsyn.

år ett privat aktiebolag.

I andra fall än som avses i första stycket får skattemyndigheten medge undantag från 7§ om det finns syn­nerliga skäl.

När det gäller aktiebolag som står under Finansinspektionens tillsyn prövas frågor om undantag av Fi­nansinspektionen.

'

24

Nuvarande lydelse

FöresUigen lydelse

Prop, 1993/94:196

Bolagets kända borgenärer skall höras över ansökningen. Det behöver dock ej ske, om borgenärernas ställning uppenbarligen icke påverkas av att ansökningen bifalles. Om borgenär begär det, skall hans fordran betalas el­ler betryggande säkerhet ställas för den innan ansökningen får bifallas.

14 kap.

1§

Ett aktiebolags samtUga tillgångar och skulder kan övertas av ett annat aktiebolag mot vederlag tiU aktie­ägarna i det överlåtande bolaget i form av aktier i det övertagande bola­get varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidatum (fiision). Som fusionsvederlag får också läm­nas pengar.

Fusion kan ske

1.

mellan det övertagande bolaget på ena sidan och ett eller fiera överlå­tande bolag på den andra (absorp-tion), eller

2.

mellan två eller flera överlåtande bolag genom att de bildar ett nytt, övertagande bolag (kombination).

2§

Fusion får ske utan hinder av att överlåtande bolag har trätt i likvida­tion, under fömtsätming att skifte av bolagets tillgångar inte har påbörjats.

I fall som avses i första stycket skall Ukvidatorema, när en fusions-plan har upprättats enligt 4§, avge slutredovisning över sin förvaltning. Slutredovisningen skall, sedan fu­sionsplanen har blivit gäUande i bo­laget, framläggas på stämma. För slutredovisningen och dess gransk­ning gäller i övrigt vad som före­skrivs i 13 kap. 14 §.

Likvidationen skall anses avslu­tad när anmälan enligt 19 § har regi­strerats eller registrering enligt 28 § har skett.

3§

Innehavarna av konvertibla skul­debrev, skuldebrev förenade med op­tionsrätt tiU nyteckning, vinstandels­bevis eller andra värdepapper med särskilda rättigheter i överlåtande bo­lag skall i det övertagande bolaget ha minst motsvarande rättigheter som i

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

det överlåtande bolaget, om de inte enligt fiisionsplanen har rätt att fä sina värdepapper inlösta av det över­tagande bolaget.

4§

Styrelserna för överlåtande (Kh, vid absorption, övertagande bolag skall upprätta en gemensam, dag-tecknad fusionsplan. Planen skaU undertecknas av styrelsen i vart och ett av bolagen. I planen skaU det för varje bolag anges

1.

firma, organisationsnummer och den ort där styrelsen skall ha sitt säte,

2.

hur många aktier i det överta­gande bolaget som skaU lämnas för ett angivet arttal aktier i överlåtande bo­lag samt vilken kontant ersättning som skall lämnas som jusionsveder-

lag.

3.

den tidpunkt och de övriga villkor som skall gälla för utlämnan­det av fusionsvederiaget,

4.

från vilken tid och på vilka villkor de aktier som lämnas såsom fusionsvederlag medför rätt till utdel­ning i det övertagande bolaget,

5.

den planerade tidpunkten för överlåtande bohgs upplösrung,

6.

vilka rättigheter i det överta­gande bolaget som skall tillkomma innehavare av aktier, skuldebrev och andra värdepapper med särskilda rättigheter i överlåtande bolag eller vilka åtgärder som i övrigt skaU vid­tas till förmån för de nämnda inneha­varna,

7.      arvode och arman särskild

förmån som med anledning avftisio-

nen skall lärrmas till en styrelseleda­

mot, en verkställande direktör eller

en revisor i överiåtande eller överta­

gande bolag.

TiU fiisionsplanen skaU fogas

1.

en kopia av bolagens årsbok­slut och förvaltningsberättelser för de senaste tre räkenskapsåren samt

2.

uppgifter motsvarande delårs­rapport enligt 11 kap. 13 och 14§§, om fiisionsplanen har upprättats se­nare än sex månader efter utgången

_

26

Nuvarande lydelse

FöresUigen lydelse

Prop. 1993/94:196

av det senaste räkenskapsår för vUket årsredovisning och revisionsberät­telse har lämnats. Uppgiftema skall avse tiden från utgången av nämnda räkenskapsår tdl en dag ej tuligare än tre månader före fusionsplanens upp­rättande.

5§

Vid kombination tjänar fiisions­planen som stiftelseurkund för det övertagande bolaget Planen skall in­nehållaförslag tiU bolagsordning och ange hur styrelse och revisorer skall väljas.

6§

I fiisionsplanen skall det lämnas en redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedöm­ningen av fusionens lämplighet för bolagen. Av redogörelsen skall det framgå hur fusionsvederiaget har be­stämts och vilka rättsUga och ekono­miska synpunkter som därvid har be­aktats. Särskilda svårigheter att upp­skatta värdet av egendomen skall an­märkas.

7§

Fusionsplanen skaU granskas av de auktoriserade eller godkända revi­sorema i överlåtande och, vid ab-sorption, övertagande bolag. Granskningen skall vara så omfat­tande och ingående som god revi­sionssed kräver. Revisorema skall för varje bolag avge skriftliga ytt­rande över sin granskning. Av yttran­dena skall framgå huruvida fusions­vederlaget och grunderna för dess fördelning har bestämts på ett sakligt och korrekt sätt. Därvid skall anges vilken eller vilka metoder som har använts vid värderingen av bolagens tillgångar och skulder, resultatet av de tillämpade värderingsmetodema samt deras lämplighet och vilken vikt som har tillmätts dem vid den sam­lade bedömningen av värdet på vart och ett av bolagen. Särskilda svårig­heter att uppskatta värdet av egendo­men skall anmärkas.

27

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

I yttrandena skall särskiU anges,

1.

vid absorption, om revisorema vid sin granskning harfunnU att fu­sionen medför fara för att borgenä­rema i det övertagande bolaget inte skall få sina fordringar betalda, och

2.

vid kombination, huruvida de överlåtande bolagens sammanlagda verkliga värde för det övertagande bolaget uppgår till minst aktiekapita­let i detta.

Revisoremas yttranden skall fogas till fiisionsplanen.

8§

Styreben, verkställande direktören och revbor i ett bolag som skall delta i fusionen skall ge revborer i annat sådant bolag tillfälle att verkställa granskning som avses i 7§ i den om­fattning dessa finner det nödvändigt. De skall också lämna de uppfys-ningar och den hjälp som begärs.

9§

Inom en månad från upprättandet av fiisionsplanen skaU det överta­gande bolaget eller, vid kombination, det äldsta av de överlåtande bolagen ge inplanen med därtiU fogade hand­lingar till regbtreringsmyndigheten för regbtrering. Uppgift om regbtre-ringen skall enligt 18 kap. 2§ kun­göras. Om planen inte kungörs i sin helhet, skall det i kungörelsen lämnas uppgift om var den hålb tillgänglig.

10 §

Fusionsplanen skall underställas bolagsstämman i samtliga överiå­tande bolag.

Om ägare tiU minst fem procent av samtliga aktier i det övertagande bo­laget begär det, skall fusionsplanen underställas även bolagsstämman i det övertagande bolaget. En sådan begäran skall göras inom två veckor från det att uppgift om fusionspla­nens registrering har kungjorts enligt 18 kap. 2§.

Stämman får hållas tidigast en må­nad eller, om samtliga fusionerande

aktiebolag är privata aktiebolag, tidi-

28

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

gast två veckor efter det att uppgift om fusionsplanens regbtrering har kungjorts.

Innan stämman fattar beslut, skall fiisionsplanen med därtUl fogade handlingar ha hållits tillgänglig för aktieägarna under minst en månad efter kungörandet eller, om samtliga fusionerande aktiebolag är privata aktiebolag, minsten vecka efter kun­görandet. Tillhandahållandet skall ske hos bolaget på den ort där styrel­sen har sitt säte. Planen med därtill fogade handUngar skall genast och utan kostnad sändas tUl de aktieägare som begär det och uppger sin post­adress.

Om fusionsplanen inte godkänns i sin helhet av samtUga bolag är frå­gan om fusionen förfallen.

11 §

Bolagsstämmans beslut om god­kännande av fusionsplanen är giltigt endast om det har biträtts av aktie­ägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stäm­man företrädda aktiema.

Om ett överiåtande bolag år ett publUct aktiebolag och det överta­gande bolaget är ett privat aktiebo­lag är det publika aktiebolagets be­slut om godkännande av fusionspla­nen giltigt endast om det har biträtts av samtliga på stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema.

Om fusionsplanen innebär att rättsförhållandet mellan redan ut­givna aktier rubbas, är beslutet om godkännande av planen giltigt endast om det har biträtts av samtUga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av ak­tiema. I följande faU räcker det dcxk för giltigt beslut att det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de på stämman företrädda aktiema, nämli­gen om

1. den planerade fusionen försäm-mr endast viss eller vbsa aktiers rätt och samtliga  vid stämman närva-

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

rande ägare av dessa aktier företrä­dande nio tiondekr av alla sålunda berörda aktier godkänner planen, el­ler

2. den planerade fusionen försäm­rar endast helt aktieslags rätt och ägare tUl hälften av alla aktier av detta slag och nio tiondelar av depå stämman företrädda aktiema av detta slag godkänner planen.

12         §

Om bolagsstämman i ett överiå­tande bolag godkänner en fusions-pUin om kombination, skall stäm­man samtidigt, i den mån inte armat framgår av planen, välja styrebe och revborer i det övertagande bolaget.

13         §

När fusionsplanen har godkänts av bolagen skaU vart och ett av dem skriftligen underrätta sina kända bor­genärer om beslutet. Underrättel­serna skall innehålla uppgift om att bolaget avser att ansöka om tilbtånd att verkställa fiisionsplanen samt uppgift om borgenäremas rätt enligt 16 § att motsätta sig att fusionsplanen verkstälb.

Borgenärema i det övertagande bolaget behöver inte underrättas, om revborema i yttrande över fusions-planen har uttalat att de inte harfun­nU att ftisionen medför någon fara för dessa borgenärer. Inte heller be­höver underrättebe sändas till borge­närer, vilkas anspråk avser en ford­ran på lön eller annan ersätming som har förmånsrätt enligt 12 § förmåns­rättslagen (1970:979) eller en fordran på pension som har förmånsrätt en­ligt 12 eller 13 § samma lag.

14§

Det övertagande bolaget eller, vid kombination, det äldsta av de överlå­tande bolagen skall ansöka om till­stånd att verkställa planen. Ansökan skall göras hos registreringsmyndig­heten. Den skall ges in inom en må­nad efter det att fusionsplanen har godkänts i samtliga bolag och senast

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

två år efter det att uppgift om fusions­planens regbtrering har kungjorts en­Ugt 9§.

TiU ansökan skall fogas

1.

två kopior av protokoUet från bolagsstämma som avses i 10 §,

2.

en kopia av fusionsplanen, och

3.

intyg från bolagens styreber el­ler verkställande direktörer om att bolagens kända borgenärer har un­derrättats erdigt 13 §.

Om sökanden inte fogat de hand­lingar som anges i andra stycket tiU ansökan, skall regbtreringsmyndig­heten förelägga denne att avhjälpa bristen. Om sökanden inte gör detta, skall ansökan awbas.

15       §

Registreringsmyndigheten skall avslå en ansökan erdigt 14 § om

1.

fusionen har förbjudits enligt konkurrenslagen (1993:20) eller la­gen (1992:1317) om ett europebkt ekonombkt samarbetsområde (EES) eller om prövning av fusionen pågår enligt någon av dessa lagar, eller

2.

det, vid kombination, inte av fu­sionsplanen framgår att de överlå­tande bolagens sammanlagda verk-Uga värde för det övertagande bola­get uppgår till minst aktiekapitalet i detta.

Om ansökan inte kan bifallas pä grund av att prövrung pågår erdigt konkurrenslagen eller lagen om ett europebkt ekonombkt samarbets­område (EES) och prövningen kan antas bli avslutad inom kort tid, får regbtreringsrriyndigheten dock för­klara tUbtåndsfrågan vilande under högst sex månader.

16       §

Om regbtreringsmyndigheten fin­ner att det inte finns något hinder mot ansökan enligt 15 § skall den kalla bolagens borgenärer. Regbtrerings­myndigheten skall dock inte kalla borgenärema i det övertagande bola­get om revborema i yttrande över fu­sionsplanen har uttalat att de inte har funnU att ftisionen medför någon fara

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

för dessa borgenärer. Inte heller skall regbtreringsmyndigheten kalla de borgenärer, viUcas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersättrung som har förmånsrätt enligt 12 § för­månsrättslagen (1970:979) eller en fordran på pension som har förmåns­rätt enligt 12 eller 13 § samma lag.

Kalleben skall innehålla föreläg­gande för den som viU bestrida ansö­kan att senast vbs dag skriftligen an­mäla detta vid påföljd att han annars anses ha medgivit ansökan.

Genom regbtreringsmyndighetens försorg skall kallelsen skyndsamt kungöras i Post- och Inrikes Tid­ningar. Regbtreringsmyndigheten skall vidare skicka en särskild under­rättebe om kaUeben till kronofogde­myndigheten i län där bolagen har sitt säte.

17§

Om en borgenär som har blivit kallad enligt 16 § bestrider ansökan inom förelagd tid, skaU regbtrerings­myndigheten överlämna ärendet till rätten i den ort där styreben i det övertagande bolaget skall ha sitt säte. Har sådant bestridande inte sorts, skall regbtreringsmyndigheten lämna bolagen tilbtånd att verkställa fu­sionsplanen.

18 §

Om ett ärende om tilbtånd till verkställande av fusionsplan har överlämnats till rätten, skall tilbtånd lämnas om det vbas att de borgenärer som har bestritt ansökan har fått full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar. I annat fall skall ansökan avslås.

19§

Styreben för det övertagande bola­get skall anmäla fusionen för regi­strering. Därvid skall styreben även för regbtrering anmäla, vid absorp­tion, aktiekapitalets ökning och, vid kombination, valet av styrebe och re­visorer. Anmälan ersätter teckningen av

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

aktiema och skaU göras senast två månader från regbtreringsmyndig­hetens tilbtånd tiU verkstälUghet av fusionsplanen eller, när tUbtånd meddelats av rätten, senast två måna­der från det att rättens beslut har vun­rut laga kraft. TiU anmälan skall fo­gas ett intyg från en auktoriserad eller godkänd revbor om att överlåtande bolags tillgångar har överlämnats tUl det övertagande bolaget.

20 §

När en anmälan enligt 19 § har re-gbtrerats, år överlåtande bolag upp­löst. Överlåtande bolags tUlgångar och skulder med undantag för skade­ståndsanspråk enligt 15 kap. 1-3 §§ övergår samtidigt till det överta­gande bolaget och aktieägare i över­låtande bolag blir, om aktier ingår i fusionsvederiaget, aktieägare i det övertagande bolaget.

Utan hinder av första stycket kan ägare till en tiondel av samtUga aktier i ett överlåtande bolag hos styreben begära att det hålb bolagsstämma för behandUng av fråga om talan erdigt 15 kap. 5§. Därvui skaU 9 kap. 8§ andra meningen tillämpas. Om så­dan talan väcks, gäller 13 kap. 16 § i tillämpliga delar.

21§

Om någon ansökan enligt 14 § inte har gjorts inom föreskriven tid eller om en sådan ansökan har avslagtts genom lagakraftvunnet beslut, skall regbtreringsmyndigheten förklara frågan om fusion förfallen. Det­samma gäller om bolagen inte har gjort någon anmälan erdigt 19 § inom föreskriven tid eller om regbtrerings­myndigheten genom lagakraftvunnet beslut har avskrivit sådan anmälan eller vägrat regbtrering.

Absorption av helägt dotterbolag

22 §

Om ett moderbolag äger samtUga aktier i ett dotterbolag, kan bolagens styrelser fatta beslut om att dotterbo­laget skall gå upp i moderbolaget. De

33

3 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Rättelse: S. 18-45 Texten flyttad, då text tillkommit på S. 29 under 11 §.

Nuvararule lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

skall därvid upprätta en fusionsplan. Planen skall för vart och ett av bola­gen ange

1.

ftrma, organbationsnummer och den ort där styreben skall ha sitt säte,

2.

den planerade tidpunkten för dotterbolageb upplösning

3.

vilka rättigheter i moderbolaget som skaU tillkomma innehavare av skuldebrev och andra värdepapper med särskilda rättigheter i dotterbo­laget eller vilka åtgärder som i övrigt skall vidtas till förmån för de nämnda innehavarna,

4.

arvode och annan särskild för­mån som med anledning av fusionen skall lämnas till en styrebeledamot, en verkställande direktör eller en re­vbor.

I fiisionsplanen skall det lärrmas en redogörebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömande avfiisionens lämplighet för bolagen.

23        §

Fiisionsplanen skall granskas av de auktoriserade eller godkända revi­sorema i moder- och dotterbolaget. Granskningen skall vara så omfat­tande och ingående som god revi­sionssed kräver. Vid granskningen gäller bestämmebema i 8§.

Revborema skall för vart och ett av bolagen lämna skriftligt yttrande över sin granskning. I yttrandet skall revborema särskiU ange om de vid sin granskning har funnit att fusionen medför någon fara för att borgenä­rema i moderbolaget inte skall få sina fordringar betalda.

Revboremas yttranden skall fogas till fusionsplanen.

24        §

Inom en månad från upprättandet av fiisionsplanen skall moderbolaget ge in planen med därtill fogade ytt­randen till registreringsmyndigheten för regbtrering. Uppgift om regbtre-ringen skall enligt 18 kap. 2§ kun­göras. Om planen inte kungörs i sin helhet, skall det i kungörelsen lämnas uppgift om var den hålb tillgänglig.

34

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

PrOp. 1993/94:196

25§

Om ägare till minst fem procent av samtliga aktier i moderbolaget begär det, skall fiisionsplanen understålUis bolagsstämman i detta bolag. En så­dan begäran skaU framstäUas inom två veckor från det att uppgift om fu­sionsplanens regbtrering har kun­gjorts enligt 18 kap. 2 §.

Bestämmebema i 10 § tredje och ftärde styckena samt 11 § första stycket skall tillämpas.

26§

Skall fusionsplanen inte understäl­las bolagsstämman i moderbolaget enligt 25 § eller har planen godkänts av stämman åligger det vart och ett av bolagen att skriftligen underrätta sina kända borgenärer om att planen bli­vit gällande. Därvid tillämpas be­stämmebema i 13 §.

27§

Tidigast en ckU senast två månader efter det att uppgift om fusionspla­nens regbtrering har kungjorts skall moderbolaget ansöka om tilbtånd att verkställa planen. Ansökan skall gö­ras hos regbtreringsmyndigheten.

TiU ansökan skall fogas

1.

en kopia av fiisionsplanen,

2.

intyg från bolagens styreber el­ler verkställande direktörer om att bolagens kända borgenärer under­rättats enligt 13 §.

Vid handläggningen av tilbtånds-ärendet gäller bestämmebema i 14 § tredje stycket samt 16 -18§§. Därvid skall vad som sägs om överlåtande bolag avse dotterbolag och vad som sägs om övertagande bolag avse mo­derbolag.

28§

När regbtreringsmyndigheten har registrerat beslutet om tilbtånd att verkställa fusionsplanen, är dotter­bolaget upplöst.

29 §

Om någon ansökan enligt 27§ inte

har gjorts inom föreskriven tid eller

35

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

om en sådan ansökan har avslagtts genom lagakraftvunnet beslut, skall regbtreringsmyndigheten förklara frågan om fusion förfallen.

Prop. 1993/94:196

Ogiltighet

30 

§

Talan om upphävande av stämmo­beslut om godkännande av fusions­plan skaU i fall som avses i 9 kap. 17§ tredje stycket väckas inom sex måna­der från beslutet. Väcks inte talan inom denna tid, är rätten till talan föriorad.

Om rätten genom lagakraftvunnet avgörande bifallit en tahn om upp­hävande av stämmobeslut om god­kännande av fusionsplan, skall fusio­nen gå åter även om överlåtande bo­lag har upplösts. För förplikteber som har uppkommit genom någon åtgärd på det övertagande bolagets vägnar sedan överiåtande bolag upp­lösts men innan rättens avgörarule har kungorts i Post- och Inrikes Tid­ningar, svarar de överlåtande bola­gen och, vid absorption, det överta­gande bolaget solidariskt.

32 §

[JfrlO§]

Vill moderbolag lösa in aktier i dotterbolag enligt 31 § och kan över­enskommelse härom icke träffas, skall moderbolaget hos dotterbola­gets styrelse skriftligen begära att tvisten hänskjutes till skiljemän och uppge sin skiljemän.

Vill moderbolag lösa in aktier i dotterbolag enligt 9§ och kan över­enskommelse härom icke träffas, skall moderbolaget hos dotterbola­gets styrelse skriftligen begära att tvisten hänskjutes till skiljemän och uppge sin skiljeman.

Dotterbolagets styrelse skall vid begäran enligt första stycket ofördröjli­gen genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar och den eller de ortstid­ningar som styrelsen bestämmer anmoda aktieägare, mot vilka lösningsan­språket riktas, att skriftligen uppge sin skiljeman till dotterbolaget senast två veckor från kungörelsen. Anmodan skall även genom brev sändas till varje sådan aktieägare, om hans postadress är känd för bolaget.

Har icke samtliga i aktieboken införda aktieägare mot vilka lösningsan­språket riktas inom föreskriven tid uppgivit en gemensam skiljeman, skall dotterbolagets styrelse hos rätten i den ort där styrelsen har sitt säte begära förordnande av god man. Denne skall hos samma rätt ansöka om förord­nande av sådan skiljeman och i tvisten bevaka frånvarande aktieägares rätt.

33 

§

[Jfrll§]

Prövas tvist om inlösen enligt 9§

Prövas tvist om inlösen enligt 31 §

36

Föreslagen lydebe

av skiljemän eller domstol och är det ostridigt mellan parterna att lös­ningsrätt föreligger eller förklaras i lagakraftvunnen dom att sådan rätt är för handen utan att lösenbeloppet samtidigt fastställes, är aktieägarna skyldiga att till moderbolaget över­lärrma sina aktiebrev med påskrift om överlåtelse eller, när fråga är om aktier i avstämningsbolag, att låta moderbolaget registreras som ägare till aktierna enligt bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827), allt un­der föratsättning att moderbolaget ställer av skiljemännen eller, om tvisten är anhängig vid domstol, av domstolen godkänd säkerhet för kommande lösenbelopp jämte ränta.

Nuvarande lydebe

av skiljemän eller domstol och är det ostridigt mellan parterna att lös­ningsrätt föreligger eller förklaras i lagakraftvunnen dom att sådan rätt är för handen utan att lösenbeloppet samtidigt fastställes, är aktieägarna skyldiga att till moderbolaget över-länuia sina aktiebrev med påskrift om överlåtelse eller, när fråga är om aktier i avstämningsbolag, att låta moderbolaget registreras som ägare till aktierna enligt bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827), allt un­der förutsättning att moderbolaget ställer av skiljemännen eller, om tvisten är anhängig vid domstol, av domstolen godkänd säkerhet för kommande lösenbelopp jämte ränta.

Aktieägare har rätt till skälig ränta på lösenbeloppet för tiden från det sä­kerhet ställts till dess lösenbeloppet förfaller till betalning.

Prop. 1993/94:196

35 §

Har aktiebrev ej överlämnats inom en månad från det moderbolaget blivit ägare till aktien, kan nytt till moderbolaget ställt aktiebrev utfärdas. Det nya aktiebrevet skall innehålla uppgift att det ersätter äldre brev. Överlämnas därefter det äldre aktiebrevet till moderbolaget, skall brevet överlämnas till dotterbolaget för att makuleras.

Aktier i avstämningsbolag skall i fall som avses i första stycket första me­ningen på begäran av moderbolaget registreras med detta som ägare enligt bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827).

[Jfrl3§]

Har säkerhet ställts enligt ii J el­ler nedsättning skett enligt 12 §, är moderbolaget ägare till aktierna. In­nan aktiebreven i ett dotterbolag som inte är avstämningsbolag över­lämnats till moderbolaget medför breven i sådant fall endast rätt för in­nehavaren att mot överlämnande av breven till moderbolaget eller läns­styrelsen få ut lösenbeloppet jämte ränta.

Har säkerhet ställts enligt 33 § el­ler nedsättning skett enligt 34 §, är moderbolaget ägare till aktierna. In­nan aktiebreven i ett dotterbolag som inte är avstämningsbolag över­lämnats till moderbolaget medför breven i sådant fall endast rätt för in­nehavaren att mot överlämnande av breven till moderbolaget eller läns­styrelsen få ut lösenbeloppet jämte ränta.

Aktiebolags firma skall innehålla ordet aktiebolag. Firman skaU tyd­ligt skilja sig från annan förut i aktie-bolagsregbtret eller ftlialregbtret in­förd, ännu bestående ftrma. För regi­strering av aktiebolags ftrma gäller i övrigt vad som föreskrivs i firmala­gen (1974:156).

16 kap.

1§

Ett privat aktiebolags firma skall innehålla ordet aktiebolag eller för­kortningen AB. Den skall dessutom innehålla ordet privat eller avslutas med förkortningen (priv). Även ett publikt aktiebolags firma skall inne­hålla ordet aktiebolag eller förkort­ningen AB. Den skall dessutom inne-

37

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

hålla ordet publikt eller avslutas med förkortningen (pub).

Firman skall tydligt skilja sig från arman förut i aktiebolagsregbtret el­ler fUialregbtret införd, ännu be­stående firma. För registrering av ak­tiebolags firma gäller i övrigt vad som föreskrivs i firmalagen (1974:156). Skall bolagets firma registreras på två eller flera språk, skall varje lydelse anges i bolagsordningen.

Bolagets styrebe kan antaga bi-firma. Vad i första stycket sägs om firma gäller även bifirma. Ordet ak­tiebolagfår dock ej intagas i bifirma. Skriftlig handlmg som utfärdas för aktiebolag, bör undertecknas med bolageb firma. Har styreben el­ler annan ställföreträdare för bolaget utfärdat handling utan firmateckning och framgår icke av dess innehåU att den utfärdats på bolageb vägnar, är de som undertecknat handlingen soli­dariskt ansvariga för förpliktebe en­ligt handlingen såsom för egen skuld. Detta gäller dock ej, om av omstän­dighetema vid handlingens tillkomst framgick att den utfärdades för bola­get och den till vilken handlingen ställts av bolaget får behörigen un­dertecknat godkännande av hand-Ungen utan oskäligt dröjsmål efter det begäran därom framställts eller personUg ansvarighet gjorts gäUande mot undertecknarna.

2§

[Jfr 1 § tredje stycket]

Bolagets styrebe kan anta biftrma.

Vad som sägs i 1§ om ftrma gäller även bifirma. Orden aktiebolag, pri­vat eller publikt eller förkortningarna AB, (priv) eller (pub) får dock inte tas in i en bifirma.

3§

[Jfr 1 § fjärde stycket]

Skriftliga handlingar, som utfär-

das för ett aktiebolag bör underteck­nas med bolagets ftrma. Om styrel­sen eller annan ställföreträdare för bolaget har utfärdat en handling utan firmateckning och det inte framgår av dess innehåU att den utfärdats på bola­gets vägnar, är de som undertecknat

38

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

handlingen solidariskt ansvariga för förpliktebe enligt handlingen såsom för egen skuld. Detta gäller dock inte om det av omständighetema vid handlingens tillkomst framgick att den utfärdades för bolaget och den tUl vilken handlingen ställts av bolaget får ett behörigen undertecknat god­ kännande av handlingen utan oskä­ligt dröjsmål efter det att detta begärts eller personUg ansvarighet gjorts gäl­lande mot undertecknarna.

4§

Ett aktiebolags brev, fakturor och orderblanketter skall ange bolageb firma, den ort där styreben skall ha sitt säte samt bolageb organbations­nummer enligt lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridbka personer m.ft. Om bolaget har trätt i likvidation, skall också detta anges.

17 kap.

Byte av bolagskategori

1§

Ett beslut om att ett privat aktiebo­lag skaU bli publUct fattas av bolags­stämman enligt bestämmebema i 9 kap. om beslut om ändring av bo­lagsordningen.

Om stämman hålb senare än sex månader efter utgången av det se­naste räkenskapsår för vilket årsre-dovbning och revbionsberättebe har avgivits, skaU det på stämman läggas fram uppgifter motsvarande delårs­rapport enligt 11 kap. 13 och 14§§. Uppgiftema skall avse tiden från ut­gången av nämnda räkenskapsår till en dag ej tidigare än tre månader före dagen för bolagsstämman.

Beslutet får regbtreras endast om

1.

bolagets registrerade aktiekapi­tal uppgår tiU minst 500.000 kr,

2.

yttrande företes från en auktori­serad eller godkänd revbor av vilket framgår att bolagets eget kapital upp­går tiU minst det regbtrerade aktieka­pitalet, och

3.   bolagets ftrma uppfyUer före­

skrifterna i 16 kap. I §om publikt ak­

tiebolags firma.

39

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

Ett privat aktiebolag skall anses ha blivtt publikt, när bolagsordningen uppfyller de bestämmeber som gäller för publika aktiebolag och beslutet om övergång till publikt aktiebolag har blivit regbtrerat.

2§

Ett beslut om att ett publikt aktie­bolagskall bli privat fattas av bolags­stämman enligt bestämmebema i 9 kap. om beslut om ändring av bo­lagsordningen. Beslutet är dock gil­tigt endast om det har biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema.

Beslutet får registreras endast om bolagets firma uppfyller föreskrif­tema i 16 kap. 1 § om privat aktiebo­lagsfirma.

Ett publikt aktiebolag skall anses ha blivit privat, när bolagsordningen uppfyller de bestämmeber som gäller för privata aktiebolag och belutet om övergång till privat aktiebolag har blivit regbtrerat.

3§

Bestämmebema i 2 kap. 9 a -9 c §§tUlämpas också när ett aktiebolag som har blivU publikt enligt 17 kap. 1 § inom två år från regbtreringen av beslutet träffar avtal som avses i 2kap. 9a§.

18 kap.

3§

Det som enligt denna lag eller sär- Det som enligt denna lag eller sär­

skilda bestämmelser blivit infört i skilda bestämmelser har blivit infört

aktiebolagsregistret skall anses ha i aktiebolagsregistret skall anses ha

kommit till tredje mans kännedom, kommit till tredje mans kännedom,

om det enligt 2§ kungjorts i Post- om det enligt 2§ har kungjorts i

och Inrikes Tidningar ocA rfer «re aw Post- och Inrikes Tidningar, Vad

omständighetema framgår att han som nu sagts gäller dock inte beträf-

varken kände till eller hade bort fande rättshandlingar eller andra åt-

känna till det som kungjorts.

gärder som har vidtagits före den sex-

tonde dagen efier kungörandet, om tredje man vbar att det var omöjligt för honom att känna till det som kun­gjorts.

1 fråga om rättshandlingar och andra åtgärder vilka har vidtagits in-

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

nan kungörande som avses i första stycket har skett, kan bolaget inte åberopa det förhållande som blivit el­ler bort bli infört i registret mot nå­gon arman än den som bolaget vbar har känt tiU förhåUandet.

Om det som har kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar inte överens­stämmer med vad som har införts i aktiebolags regbtret, kan bolaget inte åberopa kungörelsens innehåll mot tredje man. Denne kan dock åberopa kungörebens innehåU mot bolaget, om bolaget inte vbar att han kände till vad som införts i aktiebolagsre­gbtret.

3a §

Om en anmälan om vem som har utsetts tiU styrebeledamot eller verk­ställande direktör har förts in i aktie­bolagsregbtret och kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar enligt 2§, kan bolaget inte mot tredje man åberopa fel eller brister vid beslutet att utse den regbtrerade personen. Vad som nu sagts gäller dock inte, om bolaget vbar att tredje man kände tiU felet el­ler bristen.

4§

Har sökande vid anmälan för registrering ej iakttagit vad som är föreskri­vet om anmälan, skall sökanden föreläggas att inom viss tid avge yttrande eller vidtaga rättelse. Detsamma gäller, om registreringsmyndigheten finner att beslut som anmäles för registrering eller handling som bifogas anmäl­ningen ej har tillkommit i behörig ordning eller till sitt innehåll strider mot lag eller annan författning eller mot bolagsordningen eller har i något vikti­gare hänseende otydlig eller vilseledande avfattning. Underlåter sökanden att efterkomma föreläggandet, skall anmälningen avskrivas. Underrättelse om denna påföljd skall intagas i föreläggande. Föreligger även efter det ytt­rande avgivits hinder för registrering och har sökanden haft tillfälle att yttra sig över hindret, skall registrering vägras, om anledning ej förekommer att ge sökanden nytt föreläggande.

Bestämmelserna i första stycket utgör ej hinder för registrering av bolags­stämmobeslut, om rätten till talan mot beslutet gått förlorad enligt 9 kap, 17§ andra stycket.

Registreringsmyndigheten    skall

Registreringsmyndigheten    skall

genast skriftligen underrätta bolaget genast skriftligen underrätta bolaget

när registreringsmyndigheten fattar när registreringsmyndigheten fattar

beslut enligt 4 Icap, 13 § andra beslut enligt 4 kap, 13 § andra

stycket, 6 kap, 7§ tredje stycket, 13 stycket, 6 kap. 7§ tredje stycket, 13

kap. 18 §, 14 kap. 5 § ftärde stycket kap, 18 §, 14 kap. 15 § första stycket,

eller 19 kap. 2 §

21 eller 29§ eller 19 kap, 2 §.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

4a§

Om styrebeledamot, verkställande direktör, särskild firmatecknare eller annan ställföreträdare för bolaget har försatts i konkurs, fått förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eUer fått näringsförbud, skall regbtre­ringsmyndigheten avföra ställföre­trädaren ur aktiebolagsregbtret. Av-regbtreringen skall vid beslut om konkurs eller tiUfälUgt näringsförbud ske omedelbart. I övrigt skall avregbtrering ske sedan beslutet har vunmt laga kraft.

Prop, 1993/94:196

Mot länsstyrelses beslut enligt denna lag i annat fall än enligt första stycket föres talan hos kammarrätten genom besvär.

Mot myndighets beslut i tillstånds­ärende enligt 2 kap, 1 §, 7 kap. 1§, 8 kap, 4 eller 11 §, 10 kap. 2 eller 3 §, 11 kap, 6§ eller 8§ första stycket 1 eller 12 kap, 8 § föres talan hos rege­ringen genom besvär.

Talan mot regbtreringsmyndighe­tens beslut varigenom anmälan av-skrivits eller regbtrering vägrats en­ligt 4 § första stycket/örei hos kam­marrätten genom besvär inom två månader från beslutets dag. Det­samma gäller beslut av registrerings­myndigheten som avses i 4§ tredje stycket.

7

§

Mot myndighets beslut i tillstånds­ärende enligt 2 kap. 1 §, 8 kap. 4 el­ler 11 §, 10 kap, 2 eller 3 §, 11 kap, 6 § eller 8 § första stycket 1 eller 12 kap, 8§ föres talan hos regeringen genom besvär.

Ett beslut av regbtreringsmyndig­heten att avskriva anmälan eller vägra regbtrering enligt 4§ första stycket överklagas hos kammarrät­ten inom två månader från beslutets dag. Detsamma gäller ett sådant be­slut av registreringsmyndigheten som avses i 4 a §, 4 kap. 13 § andra stycket, 6 kap. 7§ tredje stycket, 13 kap. 18 §, 14 kap. 15 § förstastycket, 21 och 29§§samt 19 kap. 2§.

19

Till böter eller fängelse i högst ett år dömes den som

i. uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap, 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig, 2, uppsåtligen eller av oaktsam­het bryter mot 3 kap. 12 § tredje stycket, 8 kap. 8§ andra stycket andra meningen eller 9§ första stycket andra eller tredje meningen,

3. uppsåtligen eller av grov oakt­samhet bryter mot 12 kap. 7 eller 9§,

kap.

1§

Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som

i, uppsåtligen bryter mot 1 kap. 4§,

2.

uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap, 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig,

3.

uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 kap, 12 § tredje stycket, 8 kap, 8§ andra stycket andra me­ningen eller 9 § första stycket andra eller tredje meningen.

42

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

4. uppsåtligen eller av grov oakt­

samhet bryter mot 12 kap. 7 eller

9§.

Utan hinder av 35 kap, 1 § brotts-        Utan hinder av 35 kap, 1 § brotts­

balken får påföljd för brott enligt     balken får påföljd för brott enligt

första stycket 3 mot 12 kap, 7 § ådö-     första stycket 4 mot 12 kap. 7 § ådö­

mas, om den misstänkte häktats el-     mas, om den misstänkte Jiäktats el­

ler erhållit del av åtal för brottet     ler erhållit del av åtal för brottet

inom fem år från brottet.

inom fem år från brottet,

I fall som avses i 10 kap, 13 § första stycket skall inte följa ansvar enligt 20 kap, 3 § brottsbalken.

2§ Registreringsmyndigheten kan vid vite förelägga verkställande direktören eller styrelseledamot att fullgöra skyldighet enligt denna lag eller annan för­fattning att

1.  till myndigheten sända in behö-        1. till myndigheten sända in behö­

rig redovisningshandling, revisions-     rig redovisninghandling, revisonsbe-

berättelse, delårsrapport eller för-     rättelse eller delårsrapport,

teckning enligt 8 kap.  15 § ftärde

stycket eller 10 kap.   15 § andra stycket,

2.  hos myndigheten göra behörig        2. hos myndigheten göra behörig

anmälan för registrering.

anmälan för registrering,

3. på bolagets brev, fakturor och orderblanketter lämna sådana upp­gifter som anges i 16 kap. 4 §. Försuttet vite utdömes av registreringsmyndigheten.

1.  Denna lag träder, såvitt avser 18 kap, 4 a §, i kraft den 1 juli 1994. Beslut

som fattats med stöd av 18 kap. 4 a § fär frän den 1 juli 1994 överklagas enligt

bestämmelsema i 18 kap. 7 § tredje stycket i dess nya lydelse. I övrigt träder

lagen i kraft den 1 januari 1995.

Registreringsmyndigheten får efter den 30 juni 1994 registrera beslut om att ett aktiebolag frän och med den 1 januari 1995 skall vara publikt aktiebo­lag och ha för ett sådant aktiebolag föreskriven firma. Sådana beslut får dock registreras endast om de har tillkommit i den ordning och uppfyller de villkor som anges i 17 kap. 1 §, 9 kap, 13 § andra stycket och 16 kap. 1 § i deras nya lydelse.

Vidare får registreringsmyndigheten efter den 30 juni 1994 registrera be­slut om att det i firman för ett aktiebolag, som inte har anmält beslut som avses i andra stycket för registrering, skall ingå ordet privat eller förkort­ningen (priv). Därvid skall 16 kap, 1 § i dess nya lydelse ha motsvarande till­lämpning,

2,  Alla aktiebolag som den 1 januari 1995 finns registrerade i aktiebolags­

registret skall anses vara privata aktiebolag, om inte annat följer av andra

stycket. Registreringsmyndigheten skall till den registrerade firman i dessa

bolag lägga förkortningen (priv), såvida ny firma inte redan har registrerats

med stöd av punkten 1 tredje sfycket.

Bestämmelserna i första stycket gäller inte aktiebolag för vilka beslut om

.,

övergång till publikt aktiebolag har registrerats före den 1 januari 1995,

3,   1 fråga om privata aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995     Prop, 1993/94:196

gäller 1 kap, 1 § i sin äldre lydelse i stället för den nya 1 kap, 3 § till utgången

av år 1997.

4,   Styrelseledamöter, verkställande direktör, aktieägare, borgenärer eller

andra vilkas rätt kan vara beroende därav kan under tiden den 1 oktober

1996 - den 31 mars 1997 hos registreringsmyndigheten ansöka om likvidation

av bolag, vars aktiekapital vid utgången av september 1996 inte uppgår till

etthundratusen kronor.

Om en sådan ansökan görs, skall registreringsmyndigheten genast före­lägga bolaget att inom fyra månader komma in med yttrande över ansökan. Föreläggandet skall delges bolaget på sätt som är föreskrivet om stämning i tvistemål. Styrelsen skall genast utlysa bolagsstämma för meddelande om föreläggandet.

Om det inte, innan ärendet avgörs, visas att aktiekapitalet uppgår till ett­hundratusen kronor, skall registreringsmyndigheten förordna att bolaget skall träda i likvidation, utse en eller flera likvidatorer samt låta registrera besluten,

I fråga om överklagande av registreringsmyndighetens beslut skall be­stämmelserna i 18 kap, 8 § tillämpas.

5.   Ett bolag vars registrerade aktiekapital inte uppgår till etthundratusen

kronor skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplö­

sas genom att avföras ur aktiebolagsregistret, om samtliga aktieägare och

styrelseledamöter samt verkställande direktören begär det före utgången av

oktober 1997. Om en sådan begäran framställs skall registreringsmyndighe­

ten genast kungöra detta i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget får avföras

ur registret tidigast en månad efter det att ett sådant kungörande har skett.

En uppgift om att bolaget har avförts ur registret skall inte kungöras.

När bolaget har avförts ur registret svarar aktieägarna, styrelseledamö­terna och verkställande direktören solidariskt för bolagets förpliktelser, i den män inte annat följer av tredje stycket. Bolagets tillgångar övergår till aktieägarna. Aktieägarna inträder i bolagets ställe som part i de avtal som bolaget har slutit med tredje man. I den mån bolaget enligt lag eller annan författning har varit skyldigt att vidta åtgärd eller lämna uppgift skall detta i stället fullgöras av styrelsen.

En aktieägare, som inte har varit styrelseledamot eller verkställande di­rektör efter utgången av mars 1997 och inte heller efter denna tidpunkt har varit införd i aktiebolagsregistret som sådan, svarar för bolagets förpliktelser endast i förhållande till sin andel i bolagets aktiekapital.

Om det uppkommer behov av någon likvidationsåtgärd sedan bolaget har avförts ur registret, skall 13 kap. 16 § tillämpas.

6.   Ett bolag vars registrerade aktiekapital inte uppgår till etthundratusen

kronor vid utgången av år 1997 och för vilket beslut om ökning av aktiekapita­

let till minst etthundratusen kronor inte har anmälts för registrering före

denna tidpunkt skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs,

avföras ur aktiebolagsregistret och därmed vara upplöst. Uppgift att bolaget

har avförts ur registret skall inte kungöras i Post- och Inrikes Tidningar.

Ett bolag för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till minst etthundra­

tusen kronor har anmälts för registrering före utgången av år 1997 skall, om

44

det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplösas genom att    PrOp. 1993/94:196

avföras ur aktiebolagsregistret, om registreringsmyndigheten efter utgången

av år 1997 genom lagakraftvunnet beslut har avskrivit anmälan eller vägrat

registrering. En uppgift om ett sådant beslut skall ofördröjligen kungöras av

registreringsmyndigheten i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget får avföras

ur registret tidigast en månad efter det att kungörande har skett. En uppgift

om att bolaget har avförts ur registret skall inte kungöras.

När bolaget har avförts ur registret gäller punkten 5 andra - fjärde styck­ena,

7.  Vid registrering och verkställande av bolagsstämmobeslut som har fat­

tats före lagens ikraftträdande samt vid talan mot sådant beslut gäller äldre

bestämmelser, om annat inte följer av punkterna 8,11,12 eller 14.

8,  Bestämmelserna i 2 kap. 9 § och 4 kap. 12 § i sin nya lydelse skall tilläm­

pas på yttranden som ges in efter utgången av år 1994 också om det beslut

som avses med registreringsansökan har fattats före nämnda tidpunkt,

9,1 fråga om aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 gäller 3 kap. 1 § i sin äldre lydelse till utgången av juni 1996.

Om bolagsordningen för bolag som avses i första stycket efter utgången av juni 1996 strider mot 3 kap. 1 § i dess nya lydelse, får sådana beslut om emission som tillkommit därefter och som står i strid med paragrafen inte registreras,

10.

Om styrelsen före utgången av år 1994 har beslutat om nyemission en­ligt 4 kap. 14 eller 15 §, emission av skuldebrev enligt 5 kap, 8 eller 9 § eller nedsättning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 8 §, gäller äldre bestämmelser vid registrering av beslutet.

11.

Bestämmelsema i 6 kap. 6 § femte stycket i sin nya lydelse skall tilläm­pas i ärende om rättens tillstånd att verkställa nedsättningsbeslut som har fattats före utgången av år 1994, om ansökan har kommit in till rätten efter denna tidpunkt,

12.

Om ett avtal om fusion före utgången av år 1994 har godkänts enligt 14 kap, 1 eller 2 § i deras äldre lydelse, skall äldre bestämmelser tillämpas på fusionen. Detsamma gäller om aktiebolag före utgången av år 1994 har träffat avtal om fusion enligt 14 kap. 8 § i dess äldre lydelse. Om en ansökan om tillstånd att verkställa avtalet har kommit in till rätten efter den 1 januari 1995, skall dock bestämmelsema i 6 kap, 6 § femte stycket tillämpas enbart på de borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersätt­ning som har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller en fordran på pension som har förmänsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag.

13.

Bestämmelserna i 14 kap. 3 § skall inte tillämpas på värdepapper som har givits ut före ikraftträdandet, om det i emissionsbeslutet har angivits vil­ken rätt som skall tillkomma innehavaren av värdepapperet i händelse av fusion.

14.

Har beslut i fall som avses i 14 kap. 30 § första stycket meddelats före utgången av år 1994 får talan om upphävande av beslutet väckas senast före utgången av juni 1995. Väcks inte talan inom denna tid är rätten till talan förlorad.

45

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel      Prop. 1993/94:196 med finansiella instrument

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2 § lagen (1991:980) om handel med finan­siella instrument skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

4 kap.

2§ Vid tillämpning av 1 § skall följande aktier likställas med förvärvarens el­ler överlåtarens egna, nämligen sådana som ägs av

1.

företag inom samma koncern som förvärvaren eller överlåtaren,

2.

den som innehar aktier i bolaget för förvärvarens eller överlåtarens räk­ning,

3.

den som med förvärvaren eller överlåtaren har träffat skriftlig överens­kommelse att genom samordnat utövande av rösträtten inta en långsiktig ge­mensam hållning i fråga om bolagets förvaltning,

4.

den, för vilkens aktier förvärvaren eller överlåtaren har fått eller kom­mer att fä utöva rösträtten,

5.

make eller sambo till förvärvaren eller överlåtaren,

6.

omyndiga barn som står under förvärvarens eller överlåtarens vårdnad.

Med koncern avses i denna para- Med koncern avses i denna para­

grafvad som anges i 1 kap. 2§ aktie- graf vad som anges i 1 kap. 5 aktie­

bolagslagen (1975:1385).

bolagslagen (1975:1385).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

Lagen omtryckt 1992:558.

46

2.3 Förslag till lag om ändring i jordabalken

Prop. 1993/94:196

Härigenom föreskrivs att 20 kap. 6 och 7 §§ jordabalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

20 kap.

6§* Lagfartsansökan skall avslås, om

1.

fångeshandlingen ej ingivits,

2.

fångeshandlingen ej är upprättad såsom föreskrives i lag,

3.

förvärvet avser köp eller byte och fångeshandlingen innehåller villkor, som enligt 4 kap. 4 eller 28 § medför att förvärvet är ogiltigt,

4.

förvärvet avser del av fastighet och i 4 kap. 7 - 9,28 eller 29 § eller eljest i lag föreskriven tid för ansökan om fasrighetsbildning försuttits eller ansö­kan därom avslagits eller sådant förvärv eljest enligt lag är ogiltigt,

5.

överlåtelsen står i strid med en mot överlåtaren gällande inskränkning i hans rätt att förfoga över egendomen och, när överlåtelsen skedde, lagfart ej var beviljad för överlåtaren eller, om så var fallet, ärende om anteckning i fastighetsboken av inskränkningen var upptaget på inskrivningsdag,

6.

fastigheten tidigare överlåtits till någon vars förvärv enligt 17 kap. 1 el­ler 4§ äger företräde framför sökandens förvärv,

7.

fastigheten sålts exekutivt till annan än sökanden och försäljningen en­ligt 14 kap. utsökningsbalken äger företräde framför dennes förvärv,

8.

för sökandens rätt att förvärva fastigheten fordras myndighets tillstånd och i lag föreskriven tid för sökande av sådant tillstånd försuttits eller ansö­kan därom avslagits,

9.

det är uppenbart att förvärvet 9. ifall som avses 12 kap. 9a§eller av annan grund är ogiltigt eller ej 17 kap. 3§ aktiebolagslagen (1975: kan göras gällande.

1385) bolagsstämman har beslutat att

inte godkänna förvärvet eller inte har godkänt förvärvet i rätt tid,

10. det är uppenbart att förvärvet av annan gmnd är ogiltigt eller ej kan göras gällande.

7 §5 Förekommer icke omständigheter som avses i 6 §, skall lagfartsansökan förklaras vilande, om

1.

vid köp, byte eller gåva överlåtarens underskrift på fångeshandlingen icke är styrkt av två vittnen och överlåtelsen ej skett genom statlig myndig­het,

2.

fångesmannen ej har lagfart och fall som avses i 9 § icke föreligger,

3.

rättegång pågår om hävning eller återgång av förvärv av fastigheten el­ler om bättre rätt till denna,

4.

lagfart sökes på grund av testamente, dom eller förrättning som ännu icke vunnit laga kraft,

5.

vid förvärv genom legat detta ej utgivits,

6.

vid förvärv på exekutiv försäljning köpebrev ej utfärdats eller vid expro­priation eller liknande tvångsförvärv inlösen ej fullbordats,

' Balken omtryckt 1971:1209.

* Senaste lydelse 1981:784.

' Senaste lydelse 1987:816.

47

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

7.

vid överlåtelse överlåtaren är gift och förvärvet enligt äktenskapsbal-kens bestämmelser är beroende av den andre makens samtycke,

8.

vid överlåtelse överlåtaren är sambo och förvärvet enligt bestämmel­serna i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem är beroende av den andra sambons samtycke, dock endast om ärende om anteckning i fastighets­boken av anmälan enligt 2 § andra stycket den lagen var upptaget pä inskriv­ningsdag när överlåtelsen skedde,

9.

vid överlåtelse genom boutredningsman förvärvet enligt ärvdabalkens bestämmelser är beroende av dödsbodelägares samtycke,

10.

förvärvet har skett genom en sådan gåva mellan makar som inte har registrerats enligt 16 kap. äktenskapsbalken,

11.

förvärvet avser del av fastighet och är beroende av fastighetsbildning,

12.

vid köp eller byte förvärvet är beroende av att förköp ej sker eller vid förköp detta ej är fullbordat,

13.

förvärvet i annat fall enligt lag är beroende av domstols eller annan myndighets tillstånd,

14.

förvärvet är beroende av vill- 14. förvärvet är beroende av vill­kor och, i fråga om gåva, villkoret kor och, i fråga om gåva, villkoret avser viss tid som ej överstiger två är avser viss tid som ej överstiger två år från den dag då gåvohandlingen från den dag då gävohandlingen upprättades.

upprättades, e//er

15. förvärvet i fall som avses i 2 kap. 9 a §och 17 kap. 3§ aktiebo­lagslagen (1975:1385) är beroende av bolagsstämmans godkännande.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

48

2.4 Förslag tiU lag om ändring i-lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

Härigenom föreskrivs att 11 och 23 §§ lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. skall ha följande lydelse.

11 §« Pensionsstiftelse får icke mottaga fordran mot arbetsgivaren. Avtal i strid härmed är ogiltigt. Stiftelsen äger dock utlåna medel till arbetsgivaren, om betryggande säkerhet ställes för lånet eller tillsynsmyndigheten medger det.

Stiftelse fir icke från arbetsgivaren mottaga egendom på villkor, som vä­sentligt begränsar stiftelsens rätt att förfoga över egendomen. Ej heller får stiftelse, som gmndats av aktie­bolag, utan att tillsynsmyndigheten godkänner det äga aktier i bolaget eller i bolag, vilket står i sådant för­hållande till detta, som avses i 1 kap. 2§ aktiebolagslagen (1975:1385).

Har pensionsstiftelse till ändamål att trygga utfästelse om pension till arbetstagare eller arbetstagares ef­terlevande i aktiebolag som avses i 35§lamom. kommunalskattelagen (1928:370) skall, i fråga om stiftel­sens rätt att lämna lån och ställa sä­kerhet, bestämmelsema i 12 kap. 7 och 8§§samt 19 kap. 1§ aktiebo­lagslagen (1975:1385) äga motsva­rande tillämpning.

En stiftelse får inte ta emot egen­dom från arbetsgivaren på villkor, som väsentligt begränsar stiftelsens rätt att förfoga över egendomen. Inte heller får en stiftelse som har grundats av aktiebolag, utan att till­synsmyndigheten godkänner det äga aktier i bolaget eller i bolag vil­ket står i sådant förhållande till detta som avses i 1 kap. 5§ aktiebolagsla­gen (1975:1385).

Om en pensionsstiftelse har till ändamål att trygga utfästelse om pension till arbetstagare eller arbets­tagares efterlevande i aktiebolag som avses i punkten 14 i anvbning-ama till 32 § konununalskattelagen (1928:370) skall, i fråga om stiftel­sens rätt att lämna lån och ställa sä­kerhet, bestämmelsema i 12 kap. 7 och 8§§samt 19 kap. 1§ aktiebo­lagslagen (1975:1385) tiUämpas.

Prop. 1993/94:196

23 §

Övergår näringsverksamhet från en arbetsgivare till en annan och avtalas därvid att ansvaret för pensionsutfästelse skall överflyttas på efterträdaren, skall samtycke till överflyttningen inhämtas från innehavaren av pensions­fordringen. Tillsynsmyndigheten äger medge att samtycke icke behöver in­hämtas, om efterträdaren kan anses god för pensionsutfästelsen. Något sam­tycke behövs inte vid ombildning enligt 8 Icap. sparbankslagen (1987:619) eller 11 kap. föreningsbankslagen (1987:620),

Har i författning meddelats sär-

Har det i författning meddelats

skilda bestämmelser om till varata-     särskilda bestämmelser om till vara-

tagande av fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa i stället för reg­lerna i första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock inte underrättas eller kallas enligt 14 kap. 13, 16 och 26 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) eller/örtecnfls och kal­las i ärende om fusion enligt 12 kap, 6 § lagen (1987:667) om ekonomiska

gande av fordringsägares rätt vid fu­sion, gäller dessa i stället för reg­lerna i första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock ej förtecknas och kallas i ärende om fu­sion enligt 14 kap. 4 § aktiebolagsla­gen (1975:1385) eller 12 kap. 6§ la­gen (1987:667) om ekonomiska för­eningar,    om    tillsynsmyndigheten

' Senaste lydelse 1976:87. ' Senaste lydelse 1992:1062.

49

4 Riksdagen 1993194. 1 saml. Nr 196

medger det. Detsamma gäller i föreningar, om tillsynsmyndigheten Prop. 1993/94:196

ärende om vinstutdelning enligt 6 medger det. Detsamma gäller i

kap, 5§ andra meningen, nedsatt- ärende om vinstutdelning enligt 6

ning av aktiekapitalet enligt 6 kap. kap. 5 § andra meningen, nedsätt-

6 § och nedsättning av reservfonden ning av aktiekapitalet enligt 6 kap,

enligt 12 kap. 4 § tredje stycket 3 ak- 6 § och nedsättning av reservfonden

tiebolagslagen.

enligt 12 kap. 4 § tredje stycket 3 ak-

tiebolagslagen. Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats, anses utfästelsen ha samma rättsverkningar som om arbetstagaren varit anställd hos efterträ­daren från dagen för anställningen hos företrädaren. Efter överflyttningen är företrädaren fri från ansvar för utfästelsen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995,

50

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse

Härigenom föreskrivs att 3 kap, 6§ och 4 kap, 5§ lagen (1991:981) om värdepappersrörelse skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

3 kap.

6§

Kredit enligt 4 § andra stycket fär beviljas endast om låntagaren på goda grunder kan förväntas fullgöra läneförbindelsen. För kredit som lämnas skall det finnas betryggande säkerhet.

Lämnas aktier som säkerhet för kredit och ingår som en mindre del bland dessa även aktier i ett värde­pappersbolag som lämnar krediten eller dess moderbolag, fär värdepap­persbolaget trots förbudet i 7 kap. 1§ aktiebolagslagen (1975:1385) som pant ta emot även dessa aktier. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen får utfärda närmare föreskrifter om vilka begränsningar som skall gälla i sädana fall.

Lämnas aktier som säkerhet för kredit och ingår som en mindre del bland dessa även aktier i ett värde­pappersbolag som lämnar krediten eller dess moderbolag, får värdepap­persbolaget trots förbudet i 7 kap. 2§ aktiebolagslagen (1975:1385) som pant ta emot även dessa aktier. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Finansinspektionen får utfärda närmare föreskrifter om vilka begränsningar som skall gälla i sådana fall.

4 kap.

5§«

Innehavet av sädana aktier som sägs i första stycket får inte överstiga fem procent av aktiekapitalet i något av bolagen.

Ett värdepappersbolag och ett svenskt banldnstitut som har tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt 1 kap. 3 § 3 eller 5 fär, trots förbuden i 7 kap. 1§ aktiebolagslagen (1975:1385) och 6 kap, 9§ bank­aktiebolagslagen (1987:618), för­värva egna aktier och aktier i moder­bolag för att underlätta rörelsen. Detta gäller dock endast aktier som är noterade vid en svensk eller ut­ländsk börs, en auktoriserad mark­nadsplats eller någon annan reglerad marknad.

Ett värdepappersbolag och ett svenskt bankinstitut som har tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt 1 kap, 3 § 3 eller 5 får, trots förbuden i 7 kap, 2§ aktiebolagslagen (1975:1385) och 6 kap. 9§ bank­aktiebolagslagen (1987:618), för­värva egna aktier och aktier i moder­bolag för att underlätta rörelsen. Detta gäller dock endast aktier som är noterade vid en svensk eller ut­ländsk börs, en auktoriserad mark­nadsplats eller någon annan reglerad marknad.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995,

" Senaste lydelse 1992:559.

51

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteksinstitut, försäk­ringsbolag och ekonomisk förening.

Med koncern avses i denna lag

svenska juridiska personer som en­

ligt bestämmelsema i 1 kap, 2§ ak­

tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap,

3 §

bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2§ sparbanksla­gen (1987:619), 1 kap. 8 § förenings­bankslagen (1987:620), 1 kap. 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moder­företag och dotterföretag i förhål­lande till varandra.

2

§

Med koncern avses i denna lag

svenska juridiska personer som en­

ligt bestämmelserna i 1 kap. 5 ak­

tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap.

3 §

bankaktiebolagslagen

(1987:618), 1 kap. 2§ sparbanksla­gen (1987:619), 1 kap. 8 § förenings­bankslagen (1987:620), 1 kap, 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moder­företag och dotterföretag i förhål­lande till varandra.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

52

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag m.m.

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag m.m. skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

2

§

'

Med koncem förstås juridiska personer som enligt 1 kap. 5§ aktie­bolagslagen (1975:1385), 1 kap. 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 3§ bankaktiebolagsla­gen (1987:618) är moderföretag och dotterföretag i förhållande till var­andra.

Med koncem förstås juridiska personer som enligt 1 kap. 2§ aktie­bolagslagen (1975:1385), 1 kap. 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 3§ bankaktiebolagsla­gen (1987:618) är moderföretag och dotterföretag i förhållande till var­andra.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

" Senaste lydelse 1987:646.

53

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om

Prop. 1993/94:196

stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv­ningsmyndigheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

FöresUigen lydelse

4§ Förvärv av fast egendom är skattepliktiga om de sker genom:

1)

köp eller byte,

2)

tillskott till bolag eller förening, utdelning eller skifte från bolag eller förening,

3)

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 §        3) fusion enligt 14 kap. 1 § aktie­aktiebolagslagen (1975:1385),

bolagslagen (1975:1385),

4)

expropriation eller annan inlösen på grund av stadgande om rätt eller skyldighet att lösa fast egendom.

Förvärv av tomträtter är skattepliktiga om de sker genom upplåtelse, överlåtelse mot ersättning eller annat fång som avses i första stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

54

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:1132) om

Prop. 1993/94:196

förvärv av hyresfastighet m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastig­het m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

!§« Fast egendom, som är taxerad som hyreshusenhet, får ej utan tillstånd av hyresnämnd förvärvas genom

1.

köp, byte eller gåva,

2.

tillskott till bolag eller förening,

3.

utdelning eller skifte från bolag eller förening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 4. fusion enligt 14 kap. 1 § aktie-§ aktiebolagslagen (1975:1385).

bolagslagen (1975:1385).

Förvärvstillstånd fordras dock endast om den kommun där den fasta egen­domen är belägen enligt 3 a § första stycket påkallar prövning hos hyres­nämnden.

Vad i denna lag sägs om fast egendom skall gälla även tomträtt. Vad som sägs om lagfart skall, när fråga är om tomträtt, i stället avse inskrivning av förvärv av tomträtt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

' Senaste lydelse 1990:1393.

55

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt

Prop. 1993/94:196

till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt

Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

6§"

Fast egendom, som utgör en hy- Fast egendom, som utgör en hy­

reshusenhet och för vilken en intres- reshusenhet och för vilken en intres­

seanmälan gäller, får inte överlåtas seanmälan gäller, fär inte överlåtas

helt eller delvis genom köp eller byte helt eller delvis genom köp eller byte

utan att den bostadsrättsförening utan att den bostadsrättsförening

som har gjort intresseanmälan har som har gjort intresseanmälan har

erbjudits att förvärva hela hyreshu- erbjudits att förvärva hela hyreshus­

senheten. Ett sådant erbjudande enheten. Ett sådant erbjudande kal­

kallas hembud. Med överlåtelse ge- las hembud. Med överlåtelse genom

nom köp eller byte likställs överlä- köp eller byte likställs överlåtelse

telse genom tillskott till bolag eller genom tillskott till bolag eller för­

förening, utdelning eller skifte frän ening, utdelning eller skifte frän bo­

bolag eller förening samt fusion en- lag eller förening samt fusion enligt

ligt 14 kap. 1 e//er 2 § aktiebolagsla- 14 kap. 1 § aktiebolagslagen

gen (1975:1385).

(1975:1385).

En överlåtelse får ske utan hembud till bostadsrättföreningen,

1.

om bostadsrättsföreningen godkänner överlåtelsen,

2.

om staten förvärvar egendomen,

3.

om förvärvaren är gift med överlåtaren eller om förvärvaren eller, när makar förvärvar gemensamt, någon av dem är överlåtarens avkomling,

4.

om förvärvet sker genom inrop pä exekutiv auktion eller offentlig auk­tion enligt lagen (1904:48 s.l) om samäganderätt,

5.

om överlåtelsen avser andel och förvärvaren redan äger en andel i egen­domen och denna förvärvats på annat sätt än genom gåva.

Hembud behövs inte heller, om ett förvärv av bostadsrättsföreningen skulle vara oskäligt med hänsyn till förhållandet mellan överlåtaren och en annan förvärvare än bostadsrättsföreningen eller villkoren för eller omstän­digheterna vid en sådan överlåtelse. Frågan om hembud behövs prövas av hyresnämnden på begäran av fastighetsägaren.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

" Senaste lydelse 1992:507.

56

2.11 Förslag till lag om ändring i jordförvärvslagen

Prop. 1993/94:196

(1979:230)

Härigenom föreskrivs att 2 § jordförvärslagen (1979:230) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

2 §'2 Lagen gäller förvärv av lantbruksegendom som sker genom

1.

köp, byte eller gåva,

2.

tillskott till bolag eller förening,

3,

utdelning eller skifte från bolag eller förening,

4,

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 4. fusion enligt 14 kap, 1 § aktie-§ aktiebolagslagen (1975:1385),

bolagslagen (1975:1385),

Lagen gäller också då någon genom köp, byte eller gåva förvärvar ett dödsbo i vilket ingår lantbruksegendom eller då någon, som genom köp, byte eller gåva har förvärvat en andel i ett sådant dödsbo och inte på någon annan grund är delägare i boet, tillskiftas den fasta egendomen eller en del av den.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

' Senaste lydelse 1991:670.

57

2.12 Förslag tiU lag om ändring i lagen (1976:240) om

Prop. 1993/94:196

förvärv av eldistributionsanläggning m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1976:240) om förvärv av eldistribu­tionsanläggning m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

1§" Anläggning för yrkesmässig närdistribution av elektrisk starkström som ej får användas utan koncession (eldistributionsanläggning) får ej utan tillstånd av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förvärvas genom

1.

köp, byte eller gåva,

2.

tillskott till bolag eller ekonomisk förening,

3.

utdelning eller skifte frän bolag eller ekonomisk förening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 4. fusion enligt 14 kap. 1 § aktie-§ aktiebolagslagen (1975:1385) eller bolagslagen (1975:1385) eller enligt enligt 96 § lagen (1951:308) om eko- 12 kap. 1 § lagen (1987:667) om eko-nombka föreningar.

nombka föreningar.

Utgör eldistributionsanläggning tillbehör till fast egendom, äger första stycket motsvarande tillämpning pä den fasta egendomen. Detsamma gäller, om eldistributionsanläggning utgör tillbehör till tomträtt som inskrivits.

Till eldistributionsanläggning som avses i denna lag hör distributionsled­ningar, transformatorstationer, ställverk och liknande för distributionen be­hövliga anordningar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

' Senaste lydelse 1982:629.

58

2.13 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:765) om

Prop. 1993/94:196

statligt stöd tiU banker och andra kreditinstitut

Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1993:765) om statligt stöd till banker och andra kreditinstitut skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

12 §

Aktiebolagets eller bankaktiebolagets aktieägare är skyldiga att till staten överlämna sina aktiebrev med påskrift om överlåtelse eller, när det är fråga om aktier i ett avstämningsbolag, att låta staten registreras som ägare av ak­tiema enligt bestämmelsema i aktiekontolagen (1989:827), om det är ostri­digt mellan partema att det föreligger lösningsrätt eller Prövningsnämnden för bankstödsfrägor har förklarat att sådan rätt föreligger utan att samtidigt fastställa lösenbeloppet. Aktieägare har rätt till skälig ränta på lösenbelop­pet för tiden från det aktie överlåtits till dess lösenbeloppet förfaller till be­talning.

I övrigt tillämpas 14 kap. 12 och I övrigt tillämpas 14 kap. 34 och

13§§ aktiebolagslagen (1975:1385) 35§§ aktiebolagslagen (1975:1385)

och 11 kap. 13 och 14 §§ bankaktie- och 11 kap. 13 och 14 §§ bankaktie­

bolagslagen (1987:618). Därvid skall bolagslagen (1987:618). Därvid skall

för staten gälla vad som föreskrivs för staten gälla vad som föreskrivs

om moderbolag.

om moderbolag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

59

2.14 Förslag tiU lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet

Härigenom föreskrivs att 4§ lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet skall ha föjande lydelse.

Prop. 1993/94:196

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Ett förlustföretag skall anses ha omfattats av en ägarförändring om ett företag {den nya ägaren) fått bestämmande inflytande över förlustföretaget.

En ägarförändring skall även anses ha skett om ett förlustföretag eller ett moderföretag till ett sådant företag fått bestämmande inflytande över ett an­nat företag {det nya dotterföretaget).

Vid tillämpning av första och andra styckena skall ett företag an­ses ha ett bestämmande inflytande över ett annat företag om det senare företaget är dotterföretag till det förra företaget enligt 1 kap. 2§ ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 1 kap. 3 § bankaktiebo­lagslagen (1987:618), 1 kap. 2 § spar­bankslagen (1987:619), 1 kap. 8§ föreningsbankslagen (1987:620) el­ler 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713).

4

§

Vid tillämpning av första och andra styckena skall ett företag an­ses ha ett bestänunande inflytande över ett annat företag om det senare företaget är dotterföretag till det förra företaget enligt 1 kap. 5§ ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 1 kap. 3§ bankaktiebo­lagslagen (1987:618), 1 kap. 2 § spar­bankslagen (1987:619), 1 kap. 8§ föreningsbankslagen (1987:620) el­ler 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

60

2.15 Förslag till lag om ändring i kupongskattelagen

Prop. 1993/94:196

(1970:624)

Härigenom föreskrivs att 2 och 27 §§ kupongskattelagen (1970:624) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

2 §14

I denna lag förstås med

avstämningsbolag: aktiebolag som är avstämningsbolag enligt 3 kap. 8§ aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 § försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen (1987:618),

värdepapperscentralen: Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag,

fondbolag: aktiebolag som utövar fondverksamhet enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder,

förvaringsinstitut: en bank eller ett annat kreditinstitut som enligt lagen om värdepappersfonder förvarar en värdepappersfonds tillgångar och som sköter in- och utbetalningar avseende fonden,

utdelningstillfälle: för avstämningsbolag den i 3 kap. 8 § aktiebolagslagen, 3 kap. 8 § försäkringsrörelselagen eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen av­sedda dagen för avstämning och för andra alctiebolag liksom i fråga om vär­depappersfond den dag dä utdelningen blir tillgänglig för lyftning,

utdelningsberättigad: den som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vid utdelningstillfället.

Med utdelning avses även utbetal- Med utdelning avses även utbetal­

ning till aktieägare enligt 12 kap. 1 § ning till aktieägare enligt 12 kap. 1 §

aktiebolagslagen (1975:1385) och aktiebolagslagen (1975:1385) och

9 kap. 1§ bankaktiebolagslagen 9 kap. 1§ bankaktiebolagslagen

(1987:618) vid nedsättning av aktie- (1987:618) vid nedsättning av aktie­

kapitalet eller reservfonden eller vid kapitalet eller reservfonden eller vid

bolagets likvidation. Till utdelning bolagets likvidation. Till utdelning

hänförs vidare utbetalning av fu- hänförs vidare utbetalning av fu­

sionsvederlag till aktieägare enligt sionsvederlag till aktieägare enligt

14 kap. 6 § aktiebolagslagen eller 11 14 kap. 2Ö§ aktiebolagslagen eller

kap. 7§ bankaktiebolagslagen.

11 kap. 7§ bankaktiebolagslagen.

27 §15

Har i annat fall än som avses i 9 eller 16 § kupongskatt innehållits fastän skattskyldighet ej förelegat eller har kupongskatt innehållits med högre be­lopp än vad som skall eriäggas enligt avtal för undvikande av dubbelbeskatt­ning, har den utdelningsberättigade rätt till restitution av vad som innehållits för mycket.

Rätt till restitution föreligger även

Rätt till restitution föreligger även

om aktie förlorat sitt värde till följd om aktie förlorat sitt värde till följd av att bolaget upplösts genom likvi- av att bolaget upplösts genom likvi­dation eller genom fusion enligt dation eller genom fusion enligt 14 kap, 1 e//er 2 § aktiebolagslagen 14 kap, 1§ aktiebolagslagen (1975:1385) eller 11 kap. 1 eller 2§ (1975:1385) eller 11 kap, 1 eller 2§ bankaktiebolagslagen (1987:618) bankaktiebolagslagen (1987:618) och upplösning skett inom ett år ef- och upplösning skett inom ett år ef­ter det att sådan utbetalning som av-     ter det att sådan utbetalning som av-

'" Senaste lydelse 1990:1434. ' Senaste lydelse 1993:463.

61

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1993/94:196

ses i 2§ andra stycket blivit tillgäng- ses i 2§ andra stycket blivit tillgäng­

lig för lyftning. Underlaget för ku- lig för lyftning. Underlaget för ku­

pongskatt skall i sådant fall beräknas pongskatt skall i sådant fall beräknas

på ett belopp som svarar mot skillna- på ett belopp som svarar mot skillna­

den mellan utbetalningen till aktie- den mellan utbetalningen till aktie­

ägaren och dennes anskaffnings- ägaren och dennes anskaffnings­

kostnad för aktierna,

kostnad för aktierna.

Ansökan om restitution skall göras skriftligen hos beskattningsmyndighe­ten senast vid utgången av femte kalenderåret efter utdelningstillfället. Vid ansökningshandlingen skall fogas intyg eller annan utredning om att kupong­skatt innehållits för sökanden liksom utredning till styrkande av att skatt­skyldighet ej föreligger för honom.

Beslut rörande restitution får anstå intill dess fråga om skattskyldighet för utdelningen enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt slutligen prö­vats.

Föreligger de förutsättningar för restitution som anges i första stycket först sedan länsrätt, kammarrätt eller Regeringsrätten meddelat beslut angående utdelningsbeloppet eller efter det att utdelningsberättigad åsatts eftertaxe-ring för detsamma, kan ansökan om restitution göras hos beskattningsmyn­digheten senast inom ett år efter det beslutet meddelades eller eftertaxe-ringen skedde.

Är den som har rätt till restitution av kupongskatt skyldig att erlägga skatt enligt denna lag eller uppbördslagen (1953:272), gäller 68 § 3 och 4 mom, uppbördslagen i tillämpliga delar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995,

62

2.16 Förslag tiU lag om ändring i lagen (1990:325) om

Prop. 1993/94:196

självdeklaration och kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 16 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

2 kap. 16§'«

Fåmansföretag och företag, som enligt 3 § 12 mom, nionde stycket lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag skall i självdeklarationen lämna uppgifter om delägares eller honom närstående persons namn, personnummer och adress och i förekommande fall aktie- el­ler andelsinnehav varvid, om det förekommer olika röstvärden för inneha­vet, dessa skall anges; dock behöver uppgifter inte lämnas för närstående person, som inte uppburit ersättning frän, träffat avtal med eller haft lik­nande förhållande med företaget.

Delägare i ett handelsbolag skall lämna de uppgifter som behövs för att beräkna det justerade ingångsvärdet för andelen i bolaget såsom andelens urspmngliga ingångsvärde, tillskott och uttag.

Skall den skattskyldige enligt 21 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt re­dovisa mervärdeskatt i sin självdeklaration, skall han lämna de uppgifter som behövs för att besluta om mervärdeskatten.

Dotterföretag enligt 1 kap. 2 § ak- Dotterföretag enligt 1 kap, 5 § ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap, 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 1 kap, 3 § bankaktiebo- föreningar, 1 kap, 3 § bankaktiebo­lagslagen (1987:618), 1 kap, 2 § spar- lagslagen (1987:618), 1 kap, 2 § spar­bankslagen (1987:619), 1 kap, 8§ bankslagen (1987:619), 1 kap, 8§ föreningsbankslagen (1987:620), föreningsbankslagen (1987:620), Ikap, 9§ försäkringsrörelselagen Ikap, 9§ försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 1§ lagen (1982:713) eller 1 kap, 1§ lagen (1980:1103) om årsredovisning (1980:1103) om årsredovisning m.m, i vissa företag, skall i självde- m,m. i vissa företag, skall i självde­klarationen lämna uppgift om namn klarationen lämna uppgift om namn och organisationsnummer för mo- och organisationsnummer för mo­derföretagjämte aktie- eller andels- derföretag jämte aktie- eller andels­innehav med angivande av röstvärde innehav med angivande av röstvärde samt, i förekommande fall, uppgif- samt, i förekommande fall, uppgif­ter om namn och organisationsnum- ter om namn och organisationsnum­mer för dettas moderföretag, Ägar- mer för dettas moderföretag. Ägar-uppgifterna skall avse förhållandena uppgifterna skall avse förhållandena vid senast avslutade beskattningsår,     vid senast avslutade beskattningsår.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

" Senaste lydelse 1990:1136.

63

2.17 Förslag tiU lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig     Prop. 1993/94:196 inkomstskatt

Härigenom föreskrivs att 2 § 4 mom, och 24 § 2 mom, lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

2§4mom,''

Bestämmelsema i andra-åttonde styckena nedan gäller i fråga om fusioner enligt

1. 14 kap. 8§ aktiebolagslagen 1. 14 kap. 22§ aktiebolagslagen

(1975:1385),

(1975:1385).

2,12 kap. 1, 3 och 8 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

3,11 kap. 1, 2 och 9 §§ bankaktiebolagslagen (1987:618),

4.    7 kap, 1, 2 och 8 §§ sparbankslagen (1987:619),

5,    10 kap. 1, 2 och 9 §§ föreningsbankslagen (1987:620).

Har lager, fordringar och liknande tillgångar hos det övertagande företa­get tagits upp till högre värde än det värde som i beskattningsavseende gäller för det överlåtande företaget, skall det övertagande företaget ta upp mellan­skillnaden som intäkt.

Har byggnad, markanläggning, maskin eller annat inventarium, patent­rätt, hyresrätt eller tillgång av goodwills natur övertagits skall vid beräkning av värdeminskningsavdrag och av vad som återstår oavskrivet av tillgångens anskaffningsvärde anses som om överlåtande och övertagande företag ut­gjort en skattskyldig.

Har inventarier eller andra tillgångar som får skrivas av enligt reglerna för räkenskapsenlig avskrivning övertagits och har dessa tillgångar i räkenska­perna tagits upp till högre värde än vad som följer av tredje stycket, har det övertagande företaget rätt att även efter fusionen tillämpa räkenskapsenlig avskrivning. Som fömtsättning gäller att mellanskillnaden tas upp som intäkt under det beskattningsår då fusionen genomförs eller med en tredjedel för nämnda beskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren.

Har skog övertagits skall beträffande skogens anskaffningsvärde och gäl­lande ingångsvärde anses som om överlätande och övertagande företag ut­gjort en skattskyldig.

Har betalningsansvaret för framtida utgifter övertagits och har det överlå­tande företaget medgetts avdrag för utgifterna skall ett belopp som motsva­rar avdraget tas upp som intäkt hos det övertagande företaget. Avdragsrät­ten för det övertagande företaget prövas med utgångspunkt i de förhållan­den som gäller vid utgången av beskattningsåret.

Fusionen skall inte leda till någon skattepliktig realisationsvinst eller av­dragsgill realisationsförlust för något av de deltagande företagen. Avyttras tillgångar som övertagits vid fusionen skall vid bedömandet av frågan om skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust uppkommit anses som om överlätande och övertagande företag utgjort en skattskyldig. Vad nu sagts gäller också då ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd övertagits av ett annat försäkringsföretag.

Det övertagande företaget har samma rätt till avdrag för underskott som avses i 14 mom. som det överlåtande företaget skulle ha haft om fusionen inte ägt rum. Om moderbolaget var ett fåmansföretag enligt punkt 14 av an­visningarna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) nämnda lag vid ut­gången av beskattningsåret eller dotterbolaget var ett sådant företag vid in-

" Senaste lydelse 1993:1543.

64

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

gången av det närmast föregående beskattningsåret krävs dock att moderbo­laget ägde mer än nio tiondelar av aktierna i dotterbolaget vid den sist­nämnda tidpunkten. Vid fusion mellan ekonomiska föreningar krävs att båda föreningarna är att anse som kooperativa enligt 8 mom.

Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller också då en juridisk person icke yrkesmässigt överlåter egendom eller rättighet som avses i 25-31 §§ till en annan juridisk person såvida överlåtelsen sker med förlust och företagen är moderföretag och dotterföretag eller stär under i huvudsak gemensam ledning. Vidare gäller i nu avsedda fall bestämmel­serna om värdeminskningsavdrag m.m. i tredje och femte styckena.

Bestämmelserna i sjunde stycket första och andra meningarna gäller vi­dare - utöver vad som anges i nionde stycket - om aktie i aktiebolag eller andel i handelsbolag, ekonomisk förening eller utländsk juridisk person överläts till ett svenskt företag inom samma koncern såvida moderföretaget i koncernen är ett aktiebolag, en ekonomisk förening, en sparbank eller ett ömsesidigt skadeförsäkringsföretag och den överlåtna aktien eller andelen innehas som ett led i koncernens verksamhet. Sker överlåtelsen till ett ut­ländskt företag, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse från beskattning för vinst.

I samband med sådan fusion som avses i första stycket skall uttagsbeskatt­ning enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskatte­lagen inte ske.

Har annan utdelning än som avses i punkt 1 a anvisningarna till 22 § kom­munalskattelagen lämnats utan att det utdelande företaget uttagsbeskattats enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen, tillämpas bestämmelserna i andra, tredje och femte styckena samt sjunde stycket första och andra meningarna om det mottagande företaget inte be­skattas för utdelningen.

24§2mom.'*

Med avyttring av egendom avses

Med avyttring av egendom avses

försäljning, byte eller därmed järn-

försäljning, byte eller därmed jäm­

förlig överlåtelse av egendom. Med

förlig överlåtelse av egendom. Med

avyttring jämställs det fallet att ett

avyttring jämställs det fallet att ett

finansiellt instrument definitivt för-

finansiellt instrument definitivt för­

lorar sitt värde genom att det bolag

lorar sitt värde genom att det bolag

eller den ekonomiska förening som

eller den ekonomiska förening som

givit ut instrumentet upplöses ge-

givit ut instrumentet upplöses ge­

nom likvidation eller genom fusion

nom likvidation eller genom fusion

enligt 14 kap. 1 e//e/-2 # aktiebolags-

enligt 14 kap. 1 aktiebolagslagen

lagen (1975:1385) eller 11 kap. 1 el-

(1975:1385) eller 11 kap. 1 eller 2 §

ler 2§ bankaktiebolagslagen

bankaktiebolagslagen (1987:618).

(1987:618). Avyttring anses också

Avyttring anses också föreligga om

föreligga om clt finansiellt instru-

ett finansiellt Instrument som givits

ment som givits ut av ett svenskt ak-

ut av ett svenskt aktiebolag eller en

tiebolag eller en svensk ekonomisk

svensk ekonomisk förening förlorar

förening förlorar sitt värde genom

sitt värde genom att det företag som

att det företag som givit ut Instru-

givit ut Instrumentet försätts I kon-

mentet försätts i konkurs. Med av-

kurs. Med avyttring jämställs också

yttring jämställs också att tiden för

att tiden för utnyttjande av en op-

utnyttjandc av en option löpt ut utan

tion löpt ut utan att optionen har ut-

att optionen har utnyttjats. Med av-

nyttjats. Med avyttring avses där-

'" Senaste lydeLse 1993:1543.

65

5 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1993/94:196

yttring avses däremot inte utlåning emot inte utlåning av egendom för av egendom för blankning. Avytt- blankning. Avyttring anses inte hel-ring anses inte heller föreligga när en ler föreligga när en andel definitivt andel definitivt förlorar sitt värde i förlorar sitt värde i fall som avses i fall som avses i punkt 1 a av anvis- punkt la av anvisningarna till 22§ ningarna till 22 § kommunalskattela- kommunalskattelagen (1928:370). gen (1928:370).

En delägare i ett handelsbolag skall anses ha avyttrat sin andel i bolaget om andelen inlöses eller bolaget upplöses.

Har andelen övergått till någon annan på annat sätt än genom köp, byte eller därmed jämförligt fång och är det justerade ingångsvärdet enligt 28 § negativt, skall beskattning ske som om andelen avyttrats.

Inlöses andel i värdepappersfond eller utskiftas fondens behållna till­gångar till fondandelsägare i samband med att fonden upplöses, skall avytt­ring av andelen anses ha skett mot vederlag motsvarande vad fondandelsäga­ren uppbär vid inlösein eller utsklftning. Detsamma gäller om medlem avgår ur en ekonomisk föraning.

Utnyttjas ett finansiellt instrument, som avser teckningsrätt, delrätt, före­trädesrätt till tecknihg av vinstandelslån, köpoption, termin, optionsrätt, konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt vinstandelsbevis, för förvärv av aktier eller annan egendom, anses detta inte som en avyttring av det utnytt­jade instrumentet. Anskaffningsvärdet för den förvärvade egendomen är summan av anskaffningsvärdet för instrumentet och annat vederlag.

Denna lag träder I kraft den 1 januari 1995.

66

3 Ärendet och dess beredning

Prop. 1993/94:196

Regeringen bemyndigade i juni 1990 chefen för Justitiedepartementet att tillkalla en kommitté med uppgift att göra en översyn av aktiebolagslagen. Kommittén (justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, samt riksdagsledamö­terna Nic[REDACTED_EFTERNAMN], Inga-Britt[REDACTED_EFTERNAMN], Bengt[REDACTED_EFTERNAMN] och Karin[REDACTED_EFTERNAMN], advokaten Rolf B Abjörnsson och stabschefen Ulrika Stuart) antog namnet Aktiebolagskommittén (Ju 1990:08). I kommitténs uppdrag (dir. 1990:46) har ingått att lägga fram förslag till de lagändringar som fordras med hänsyn till EES-avtalet och Sveriges närmande till EG. Kommittén har med anledning därav tidigare avlämnat delbetänkandet Bundna aktier (SOU 1992:13), vilket redan har lett till lagstiftning (prop. 1992/93:68, bet. 1992:93:LU14, rskr. 1992/93:62, SFS 1992:1238). Kommittén har därefter avgivit delbetänkandet Aktiebolagslagen och EG (SOU 1992:83). Betän­kandet innehåller huvudsakligen förslag till sådana ändringar i aktiebolags­lagen som föranleds av EG:s bolagsrättsdirektiv 1, 2, 3 och 12.

Betänkandet har remissbehandlats. Inom Justitiedepartementet har gjorts en sammanställning av remissyttrandena. Sammanställningen finns tillgäng­lig I departementet (dnr 92-3748). Under ärendets beredning har överlägg­ningar hållits mellan företrädare för Justitiedepartementet och företrädare för Justlsdepartementet i Norge, Justitlemlnlsteriet i Finland och Industrimi­nisteriet I Danmark.

Inom Justitiedepartementet har också utarbetats en promemoria rörande förfarandet vid fusion enligt aktiebolagslagen. Promemorian har behandlats vid en hearing som Justitiedepartementet anordnade den 16 juni 1993.

Regeringen kommer nu att ta upp de frågor som behandlas i kommitténs delbetänkande. Även vissa ytterligare frågor som har anknytning till aktie­bolagslagen och som har aktualiserats under remissbehandlingen av delbe­tänkandet eller I annan ordning kommer att behandlas.

En sammanfattning av delbetänkandet finns i bilaga 1. Kommitténs lagför­slag finns i bilaga 2. I bilaga 3 finns en förteckning över remissinstanserna. I bilagorna 4 och 5 finns en sammanfattning av promemorian angående för­farandet vid fusion enligt aktiebolagslagen och en förteckning över de myn­digheter och organisationer som deltog i departementets hearing.

Lagi'ådet

Regeringen beslutade den 10 februari 1994 att Inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns I bilaga 6.

Lagrådets yttrande finns I bilaga 7.

Regeringen kommer att behandla Lagrådets synpunkter I speclalmotlvc-rlngen. Det kan dock redan här sägas att regeringen väsentligen har följt Lagrådets förslag och synpunkter.

1 förhållande till lagrådsremissen har också gjorts vissa andra ändringar av lagtexten, huvudsakligen av redaktionell natur.

67

4 Allmänna utgångspunkter

Prop. 1993/94:196

4.1 EG:s bolagsrätt

EG är en I huvudsak ekonomisk gemenskap, vars övergripande mål är att skapa tillväxt, stabilitet och ökat välstånd i medlemsstaterna. Formellt be­står EG av tre självständiga gemenskaper. Europeiska kol- och stålgemen­skapen. Europeiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenska­pen. Samarbetet inom EG har successivt byggts ut, bl.a, genom det s,k, fu­sionsfördraget (1965), den s,k. enhetsakten (1986) och unionsfördraget (Maastricht; 1992), Den övergripande helhet som omfattas av unionsfördra­get brukar betecknas Europeiska unionen (EU),

I dag har EU tolv medlemsländer, nämligen Tyskland, Frankrike, Italien, Nederländerna, Belgien, Luxemburg, Storbritannien, Irland, Danmark, Grekland, Spanien och Portugal.

I propositionen används beteckningen EU för Europeiska unionen när medlemsstaternas samarbete i hela dess vidd diskuteras. För den del av sam­arbetet som har överstatliga inslag och som traditionellt förknippas med de Europeiska gemenskaperna används den alltjämt giltiga benämningen EG. EG:s bolagsrätt ryms helt inom ramen för det senare samarbetet.

Inom EG har utvecklats ett särskilt regelverk, EG-rätten.

Den primära EG-rätten består av de fördrag som ligger till grund för de tre gemenskaperna samt fusionsfördraget och enhetsakten. Hit hör det s.k. Rom-fördraget, som bl.a. innehåller det viktiga förbudet mot diskriminering pä grund av nationalitet. Det är principen om Icke-diskrlmlnering som har föranlett de ovannämnda ändringarna i aktiebolagslagen (se SFS 1992:1238).

Den sekundära EG-rätten utgörs av rättsakter som har utfärdats av EG:s institutioner. Sådana rättsakter syftar bl.a. till att åstadkomma en harmoni­sering av de olika ländernas lagstiftning för att därigenom förverkliga ge­menskapernas mål. Störst intresse i detta sammanhang har de direktiv som EG har beslutat om på bolagsrättens område. För närvarande finns det nio sädana direktiv. Ytterligare direktiv förbereds.

Direktiven riktar sig till medlemsstaterna och anger ett visst resultat som skall uppnäs Inom en bestämd tid. Medlemsstaterna får själva bestämma form och tillvägagångssätt för Införandet av reglerna I den nationella rätten. Direktiven är alltså inte direkt tillämpliga i medlemsstaterna. De har Inte hel­ler någon omedelbar direkt verkan (effekt) i förhållandet mellan enskilda, dvs. direktivens bestämmelser grundar inte några rättigheter eller skyldighe­ter för enskilda. Enskilda parter kan normalt inte åberopa dem inför dom­stolar och andra myndigheter. Om emellertid en medlemsstat underlåter att Införa direktivens bestämmelser I den nationella lagstiftningen, anses en­skilda rättssubjekt I vissa fall kunna åberopa direktivens bestämmelser gent­emot det allmänna.

I detta lagstiftningsärende behandlas frågor som föranleds av de första, andra, tredje och tolfte bolagsrättsdirektlven. Övriga bolagsrattsliga direktiv kommer att tas upp I annat sammanhang.

Det första bolagsrättsliga direktivet (68/151/EEG) brukar kallas/7i/W/c/-

68

tetsdirektivet, eftersom det innehåller bl.a, bestämmelser om offentliggö- Prop, 1993/94:196 rande av handlingar och uppgifter rörande bolag. Det innehåller därutöver bl.a. bestämmelser om bolagsorganens möjligheter att förplikta bolaget mot utomstående. 1 flertalet EU-stater finns det vid sidan av bolagsformen aktie­bolag (rf/e y4/:/("e/ige.se/fac/ia/r, la société anonyme, la societå per azioni, aktie-selskabet osv.) ytterligare en bolagsform utan personligt ansvar för ägarna {die Geselbchaft mit beschränkter Haftung, la société ä responsabilité limitée, la societå a responsabilitå limitata, anpartselskabet m.m.). Direktivet gäller i dessa länder för båda bolagsformerna. I Storbritannien och Irland, som sak­nar denna uppdelning i två skilda bolagsformer utan personligt ansvar, gäller direktivets bestämmelser i stället för de båda huvudkategorier av aktiebolag som finns i dessa \&nåe.r, public companies limited by skares or by guarantee and having a skare capital (i fortsättningen public companies) och private companies limited by skares or by guarantee (i fortsättn ingen przVa/e compa­nies).

Det andra bolagsrättsliga direktivet (77/91/EEG) kallas ofta kapitaldirek­tivet. Det innehåller bestämmelser om tillskottskapitalets storlek, anskaf­fande och bibehållande. Det innehåller vidare bl,a. regler om utbetalning av bolagets medel och om likabehandling av aktieägare. Det behöver tillämpas endast på aktiebolag och således inte på die Geselbchaft mU beschränkter Haftung och motsvarande bolagsformer, I Storbritannien och Irland behöver det tillämpas enbart pä public companies.

I det tredje bolagsrättsliga direktivet {18/855/EEG), fusionsdirektivet, be­handlas frågor om nationella fusioner. Direktivet innehåller bestämmelser som Ingående reglerar fusionsförfarandet i syfte att skydda aktieägare och borgenärer i överlätande och övertagande bolag. Direktivet gäller endast ak­tiebolag {die Aktiengesellschaft och motsvarande bolagsformer) resp.public companies.

Det tolfte bolagsrättsliga direktivet (89/667/EEG) Innebär att medlems­staterna skall införa regler om enmansbolag. Dessutom uppställs i direktivet vissa krav på dokumentation av rättshandlingar mellan bolaget och ägaren. Bestämmelserna skall i första hand tillämpas pä den särskilda bolagsform som finns i de kontinentala staterna {die Geselbchaft mit beschränkter Haf­tung och motsvarande) och på private companies i Storbritannien och Irland men gäller i de länder som tillåter enmansbolag även för andra aktiebolag och iöTpublic companies (se artikel 6).

4.2 Sverige och EU

Sverige och andra EFTA-länder har träffat avtal med EG och EG:s med­lemsstater om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsomräde, EES. Sverige förhandlar också om medlemskap i EU. Förhandlingarna är I huvudsak slut­förda. Avsikten är att Sverige skall kunna Inträda som medlem I EU den 1 januari 1995. Frågan om medlemskap I EU skall dock först bil föremål för folkomröstning.

EES-avtalet, som trädde I kraft den 1 januari 1994, syftar till en Integre­ring av de aktuella EFTA-ländernas marknader med EU:s Inre marknad.

69

Inom denna gemensamma marknad skall i princip råda fri rörlighet för va-     Prop, 1993/94:196 ror, tjänster, personer och kapital {de fyra friketema).

Enligt artikel 77 i EES-avtalet jämförd med bilaga 

XXII 

till avtalet skall Sverige Inom en tid av två år från avtalets ikraftträdande införliva bl.a. de i föregående avsnitt nämnda bolagsrättsliga direktiven med sin nationella rättsordning. Av artikel 7 i avtalet följer att det står Sverige fritt att välja form och metod för detta Införlivande,

Inom EU gäller Inte endast att direktiven mäste införlivas med de natio­nella rättsordningarna. Det fordras också att direktiven och annan EG-rätt tolkas enhetligt i alla EU-länder, Tolkningen skall i sista hand göras av EG-domstolen. Enligt EES-avtalet gäller på motsvarande sätt att EG-rätten skall tolkas enhetligt inom EES-området, I avtalet har också föreskrivits att bestämmelser I avtalet, om de är identiska med bestämmelser I EG-rätten, vid genomförande och tillämpning skall tolkas i enlighet med sådana rele­vanta avgöranden av EG-domstolen som har meddelats före dagen för avta­lets undertecknande. Svenska domstolar kommer alltså att vara skyldiga att i viss utsträckning beakta EG-domstolens avgöranden. Sedan avtalet nu har trätt i kraft, kommer de vidare att kunna inhämta rådgivande yttranden från en särskild EFTA-domstol.

Av det nu sagda följer att Sverige till följd av EES-avtalet måste se till att den svenska bolagsrätten står I överensstämmelse med EG:s bolagsrätt. Givetvis innebär också ett medlemskap i EU ett sådant krav. I fråga om icke-dlskrimlneringsprincipen har detta krav redan tillgodosetts genom de nyli­gen beslutade ändringarna i aktiebolagslagen. Behovet av lagändringar med anledning av de fjärde, sjunde och elfte direktiven, som rör redovisningsfrå­gor, har behandlats i Redovisningskommitténs nyligen framlagda betän­kande Ärs- och koncernredovisning enligt EG-direktiv (SOU 1994:17) som för närvarande är föremål för remissbehandling. Det åttonde direktivet, som Innehåller bestämmelser om behörighet att vara revisor, har behandlats i Re­visorskommitténs betänkande Revisorerna och EG (SOU 1993:69). Det sjätte direktivet Innehåller bestämmelser om s.k. fission (dvs. delning av bo­lag) men behöver inte tillämpas annat än i de länder som har bestämmelser om fission. Sä är Inte fallet i Sverige. Det direktivet saknar därför tills vidare intresse för Sveriges vidkommande. I det följande behandlas de frågor som föranleds av de övriga beslutade direktiven, de ovan nämnda första, andra, tredje och tolfte direktiven. Direktiven finns I bilaga 8.

4.3 Principiella huvudpunkter

Sverige har genom EES-avtalet åtagit sig att Införa EG:s bolagsrättsliga reg­ler I den svenska rättsordningen. Detta medför att utrymmet för svenska sär­lösningar av bolagsrättsliga frågor i flera avseenden är begränsat. Det är självfallet så att Sverige lojalt måste uppfylla sina folkrättsliga förpliktelser enligt avtalet. Det finns emellertid också anledning att understryka att har­moniseringen av svensk bolagsrätt med vad som gäller utomlands har ett stort värde I sig och kan komma att få positiv betydelse för utländska företags intresse av att investera i Sverige.

Det bör framhållas att en harmonisering av svensk rätt med EG:s bolags-

70

rätt inte framtvingar några mera grundläggande förändringar av det svenska Prop. 1993/94:196 regelverket. De svenska bolagsrättsliga bestämmelserna uppvisar redan i dag stora likheter med EG:s bolagsrättsliga regler. Det sammanhänger med att svensk rätt utvecklats under påverkan av annan europeisk rätt. Det bör också framhållas att EG:s bolagsrätt Inte utgör någon heltäckande reglering av bolagsrätten. Det är därför enbart på vissa särskilda områden som svenska harmoniserlngsåtgärder blir nödvändiga. Dessutom är EG-rätten i flera avseenden så utformad att den lämnar det enskilda landet utrymme att välja den lämpligaste av flera alternativa lösningar. Direktiven ställer ofta endast vissa minimikrav på lagstiftningens utformning och förhindrar I så fall inte nationella särregleringar så länge dessa Inte kommer i konflikt med di­rektivens bestämmelser.

Det är dessutom att märka att EG:s bolagsrättsliga direktiv inte är tillämp­liga på alla typer av bolag. Såsom tidigare har nämnts förekommer det, ut­över aktiebolaget, en ytterligare bolagsform med begränsat betalningsansvar för delägarna, i Tyskland benämnd die Geselbchaft mit besckränkter Haftung och i Frankrike la société å responsabilité limitée. I Storbritannien finns en­dast en bolagsform men denna är I stället indelad I tvä huvudkategorier, pu-blic companies och private companies. Medan aktiebolag resp. public com­panies oftast utgörs av större företag med en stor ägarkrets, utmärks den andra bolagsformen resp. private companies som regel av att de är mindre företag med få delägare. Kapital- och fusionsdirektiven är tillämpliga endast på aktiebolaget/public companies.

I svensk rätt förekommer däremot endast en bolagsform utan personligt betalningsansvar för delägaren, aktiebolaget. Varken EES-avtalet eller ett medlemskap I EU Innebär någon formell skyldighet för Sverige att införa en ytterligare bolagsform. Med endast en bolagsform skulle emellertid Sverige vara tvunget att tillämpa direktivens samtliga bestämmelser på samtliga ak­tiebolag. Detta framstår inte som lämpligt. Starka skäl talar därför för att det även i Sverige bör finnas en ytterligare bolagskategori, avsedd främst för de mindre bolagen. Skälen för att det i svensk rätt bör införas en kategoriin­delning motsvarande den som finns i Storbritannien och Irland och att de båda kategorierna bör benämnas publika resp. privata aktiebolag kommer att behandlas närmare i avsnitten 5.1 -5.3.

EG:s kapitaldirektiv - som gäller enbart aktiebolag eller public compa­nies - kräver att ett aktiebolag har ett lägsta aktiekapital om 25 000 euro­peiska beräkningsenheter (ecu), motsvarande ca 230 000 svenska kr. Redan detta är ett skäl för att se över det nuvarande minimikapitalet enligt svensk rätt, 50 000 kr. Det finns därvid anledning att ställa olika krav på publika och privata bolag. Regeringen kommer att redovisa sin uppfattning I dessa frågor i avsnitten 5.4 och 5.5. De frågor som kan uppkomma om ett bolag av den ena kategorin vill övergå till den andra kategorin kommer att beröras i av­snitt 5.6.

Harmoniseringen av aktiebolagslagen med EG:s bolagsrättsliga direktiv

kan i de flesta fall ske genom mindre ändringar av aktiebolagslagen. En mera

omfattande omarbetning och översyn av aktiebolagslagen förbereds för när­

varande av Aktiebolagskommittén och ligger Inte Inom ramen för det nu ak­

tuella lagstiftningsärendet. I ett avseende Innebär emellertid EG:s regler att

71

en omfattande omarbetning av regelsystemet måste göras. Det gäller fu­sionsreglerna. Frågor om fusion behandlas i avsnitt 6. EG-anpassnlngen ger också anledning att överväga betydelsefulla förändringar i aktiebolagslagens bestämmelser om företrädesrätt vid emission och I bestämmelserna om ak­tiebolags ställföreträdare. Dessa frågor kommer att behandlas I avsnitten 8 resp. 11.

Härutöver kommer regeringen att ta upp frågor om

-

s.k. uppskjuten apport, avsnitt 7,

-

nedsättning av aktiekapital, avsnitt 9,

-

förvärv av egna aktier m.m., avsnitt 10.

-

olovlig vinstutdelning, avsnitt 12,

-

utlåning, avsnitt 13,

-

frågor om registrering, avsnitt 14,

-

ikraftträdande- och övergångsbestämmelser, avsnitt 15.

Prop, 1993/94:196

5 Privata och pubhka aktiebolag 

5.1 Två kategorier aktiebolag

Regeringens förslag: Aktiebolagen delas in i två kategorier, privata och publika aktiebolag.

Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens förslag (se betän­kandet s. 120 - 122),

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan invändning.

Bakgrund: I alla kontinentaleuropeiska EU-länder finns det vid sidan av aktiebolaget en särskild bolagsform utan personligt ansvar för ägarna.

Som exempel kan nämnas den tyska bolagsformen die Gesellsckaft mit beschränkter Haftung. Lagstiftningen rörande denna bolagsform ger deläg­arna betydande möjligheter att I bolagsordningen själva reglera sina Inbör­des rättigheter och skyldigheter. Antalet delägare är inte begränsat men för överlåtelse av andelar fordras ett domstols- eller notariatförfarande. Detta medför att andelarna Inte kan bli föremål för allmän handel på börs eller annan marknadsplats. Minimikapitalet för detta slag av bolag är också lägre än för aktiebolag. Dessa förhållandena gör att denna bolagsform är särskilt ägnad för småföretag med en begränsad delägarkrets. För närvarande upp­går antalet Gesellsckaften imt beschränkter Haftung till cirka 380 000, medan antalet tyska Aktiengesellschaften är endast cirka 2 400.

Bolagsformer motsvarande die Gesellsckaft mit beschränkter Haftung har Införts även I de andra kontlnentalcuropelska EU-staterna.

1 Storbritannien och Irland finns Inte någon motsvarande bolagsform. I stället Indelas aktiebolagen I två kategorier som båda regleras I Companies Acl, public companies och private companies. Bestämmelserna om bolagets organisation och ledning är mindre Ingående för private companies än för

72

public companies. För båda bolagskategorierna gäller att aktierna är fritt Prop. 1993/94:196 överlätbara. Aktier i ettprivate company får emellertid inte inregistreras vid Londonbörsen och ett sådant bolag fär inte heller i övrigt vända sig till all­mänheten med en inbjudan att teckna eller förvärva aktier. För ett private company gäller - till skillnad från ett public company - inte något krav på visst minimikapital. Det finns omkring en miljon private companies och cirka 10 000 public companies i Storbritannien,

I samband med inträdet i EG införde Danmark bolagsformen anpartsseb-kab. Syftet var att uppnå en strukturell överensstämmelse med bolagslag­stiftningen i övriga EG-\änåer. Anpartssebkabet uppvisar stora likheter med die Gesellsckaft mU besckränkter Haftung. Det föreskrivna aktiekapitalet är lägre än vad som gäller för aktiesebkab. Bestämmelserna rörande överlå­telse av andelsbevis är sådana att andelsbevis i praktiken inte kan göras till föremål för allmän handel. Det finns cirka 63 000 anpartsselskab. Antalet aktieselskab uppgår till 28 000,

I Norge och Finland finns i dag - liksom i Sverige - endast en bolagsform där delägarna inte har något personligt ansvar för bolagets förpliktelser. I båda länderna har det emellertid lagts fram förslag om att dela in aktiebola­gen i två kategorier, alltså samma principiella lösning som i Storbritannien och Irland. Enligt båda förslagen skall privata aktiebolag karakteriseras bl.a. av att de inte får inbjuda allmänheten till förvärv och teckning av aktier.

I Sverige har frågan om att införa en särskild bolagsform utan personligt ansvar vid sidan av aktiebolagsformen redan tidigare varit föremål för över­väganden. 1974 års bolagskommitté föreslog I betänkandet Andelsbolag (SOU 1978:66) att det I en särskild lag skulle införas bestämmelser om an­delsbolag. Dessa bestämmelser överensstämde i flera avseenden med be­stämmelserna i aktiebolagslagen. För andelsbolag skulle emellertid gälla ett lägre minimikapital. Vidare skulle bolagsmännen få vittgående möjligheter att i bolagsordningen föreskriva begränsningar i fråga om andelarnas över-låtbarhet. En mera obestämd allmänhet skulle inte kunna inbjudas till del-ägarskap.

Med hänsyn till den kritik som kom att riktas mot bolagskommitténs be­tänkande lade regeringen emellertid aldrig fram något förslag till bestäm­melser om andelsbolag.

Skälen för regeringens förslag: Starka skäl talar för att det nu är tid att komplettera den svenska aktiebolagsrätten med särskilda regler för mindre bolag.

I samtliga EU-länder finns i dag antingen tvä typer av bolag utan person­ligt betalningsansvar för delägarna eller tvä kategorier av aktiebolag. I Fin­land och Norge har det lagts fram förslag om att införa en kategoriindelning av aktiebolagen. Det ligger ett stort värde i att den svenska aktiebolagslag­stiftningen har en struktur som i sina huvuddrag överensstämmer med vad som gäller i de övriga EES-staterna. En likartad lagstiftning i alla EES-län-der gör det lättare att ta till vara etableringsfriheten inom EES-området,

Till detta kommer att Sverige har åtagit sig att anpassa sin nationella rätts­

ordning till de krav som ställs i EG:s bolagsrättsliga direktiv. Detta innebär

visserligen inte att Sverige är förpliktat att införa en lagstiftning som tillåter

två olika typer av bolag utan personligt ekonomiskt ansvar för delägarna,

73

Om Sverige inte gör det, kommer det emellertid att försvära EG-anpass-ningen. Flera av de bolagsrättsliga direktiven gäller enbart för den ena bo­lagsformen eller bolagskategorin och är särskilt utformade med hänsyn till de krav som kan och bör ställas på sådana bolag. Detsamma kan komma att bli fallet i fråga om framtida, ännu inte beslutade direktiv. Om Sverige väljer att behålla nuvarande regelverk med endast en bolagsform utan någon kate­goriindelning, blir det nödvändigt att tillämpa direktivens bestämmelser på samtliga aktiebolag. Detta skulle i många fall vara olämpligt. Det skulle bl,a, leda till att samtliga svenska aktiebolag mäste ha ett aktiekapital på motsva­rande minst 25 000 ecu.

Vidare kan den pågående svenska översynen av aktiebolagslagstiftningen komma att leda till bedömningen att reglerna om ledning och organisation, aktiers överlåtbarhet m,m. bör skilja sig ät i olika typer av aktiebolag i större utsträckning än vad som i dag är fallet. Med två aktiebolagsformer eller med tvä kategorier av aktiebolag blir det lättare att I det kommande lagstiftnings­arbetet åstadkomma ett mera ändamålsenligt regelverk på aktiebolagsrät­tens omräde.

Regeringen delar därför kommitténs och remissinstansernas bedömning att den svenska lagstiftningen bör erbjuda två alternativa bolagstyper utan personligt betalningsansvar för delägarna. Detta kan åstadkommas antingen genom att lagstiftaren skapar en ny bolagsform som regleras I en särskild lag vid sidan av aktiebolagslagen eller genom att man inom ramen för aktiebo­lagslagen gör skillnad mellan två bolagskategorier. I likhet med kommittén -och i överensstämmelse med vad som synes bli fallet I Norge och Finland -anser regeringen att den senare lösningen är att föredra. Skillnaderna i regle­ringen av de båda bolagstyperna torde nämligen inte bli så betydande att det motiverar två skilda lagar.

Det är naturligt att regelsystemet utformas så att den ena bolagskategorin kommer att omfatta större bolag med stor spridning på aktierna, medan den andra kategorin omfattar företrädesvis små bolag med ett begränsat antal delägare. I den fortsatta framställningen kommer bolagskategorierna att kallas för publika resp. privata aktiebolag. Frågan om bolagskategoriernas benämningar kommer att behandlas senare. Regeringen återkommer också I följande avsnitt till de närmare kriterierna för gränsdragningen mellan bo­lagskategorierna.

Prop. 1993/94:196

5.2 Gränsdragningen mellan bolagskategorierna

Regeringens förslag: Gränsdragningen mellan de båda bolagskatego­rierna görs sä att publika men inte privata aktiebolag skall ha rätt att inbjuda allmänheten att teckna eller förvärva aktier och andra värde­papper som bolaget ger ut.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med I väsentliga delar med rege­ringens förslag men har en något annan utformning (se betänkandet s. 121). Remissinstanserna: Remissinstanserna har I allmänhet tillstyrkt förslaget.

74

En remissinstans, Sveriges Redovisningskonsulters Förbund, har dock för-     Prop. 1993/94:196 ordat att även andra omständigheter, såsom hög omsättning, stor balansom­slutning och många anställda, skall beaktas vid gränsdragningen mellan bo­lagskategorierna.

Skälen för regeringens förslag: Det är naturligt att gränsen mellan de båda kategorierna dras på ett sådant sätt att reglerna för de publika bolagen i all­mänhet kommer att gälla för större företag med stor ägarspridning, medan reglerna för privata bolag kommer att gälla för övriga bolag. Behovet av sär­skilda regler i fråga om bolagets ledning och organisation är regelmässigt större i fråga om de större bolagen. För mindre bolag med ett begränsat antal delägare kan det å andra sidan ofta vara önskvärt med regler som lämnar ett särskilt stort utrymme för delägarnas egna överenskommelser.

När man tar ställning till vilka närmare kriterier som skall gälla vid gräns­dragningen bör man beakta hur frågan har reglerats i andra länder Inom EES-området. Intresset av att ge den svenska bolagsrätten en struktur likar­tad den som finns i andra EES-stater talar för att gränsen mellan de båda kategorierna dras på i huvudsak samma sätt som I andra länder Inom EES-området. Här kan noteras att det är utmärkande för ett Geselbckaft mit besckränkter Haftung och motsvarande bolagsformer att bolaget i motsats till aktiebolaget {die Aktiengeselbckaft) inte har möjlighet att vända sig till allmänheten för att skaffa kapital. Vidare kan konstateras att i Storbritan­nien och Irland har ett private company inte rätt att inbjuda allmänheten att teckna eller förvärva aktier i bolaget. Regeringen ansluter sig till kommit­téns bedömning att detsamma bör gälla i Sverige. Detta bör komma till ut­tryck I aktiebolagslagen genom ett förbud för aktiebolag som tillhör den ena bolagskategorjn att söka sprida bolagets aktier eller av bolaget utgivna skul­debrev eller optionsbevis till allmänheten. Motsvarande förbud bör gälla för aktieägare i bolaget. Till frågan om den närmare utformningen av förbudet -på vilken Lagrådet har lämnat vissa synpunkter - återkommer regeringen I specialmotiveringen. Det bör emellertid redan nu framhållas att det inte skall vara otillåtet att för kapitalanskaffning vända sig till ett flertal personer. En förutsättning för det bör dock normalt vara att erbjudandet inte riktar sig till allmänheten eller till ett större antal personer. - Utöver förbudet mot spridning till allmänheten bör också gälla ett förbud mot att på börs eller annan organiserad marknasplats bedriva handel med värdepapper som har utgivits av ett privat aktiebolag.

Det är givetvis viktigt att regelsystemet utformas sä att det klart och otve­tydigt framgår till vilken kategori det enskilda bolaget hör. Det är också vä­sentligt att bolaget och aktieägarna själva har Inflytande över vilket regelsys­tem som skall gälla för bolaget. Detta medför att det inte är lämpligt att låta gränsdragningen bestämmas av sådana variabla faktorer som Sveriges Redo­visningskonsulters Förbund har pekat på. I stället bör det överlämnas till bo­lagen själva att besluta om vilken bolagskategori de vill tillhöra.

Enligt regeringens mening är det naturligt att uppställa vissa särskilda krav

på aktiekapital för den bolagskategori som skall ha rätt att inbjuda allmänhe­

ten att teckna eller förvärva aktier eller andra av bolaget utgivna värdepap­

per. Regeringens närmare överväganden om storleken på aktiekapitalet re­

dovisas i avsnittet 5.4.

75

5.3 Bolagskategoriernas beteckningar

Prop. 1993/94:196

Regeringens förslag: De båda bolagskategorierna skall benämnas "pu­blika aktiebolag" och "privata aktiebolag".

I de publika aktiebolagens firma skall ingå antingen beteckningen "publikt aktiebolag" eller förkortningarna "AB" och "(pub)". I de pri­vata aktiebolagens firma skall ingå beteckningen "privat aktiebolag" eller förkortningarna "AB" och "(priv)". Förkortningarna "(pub)" och "(priv)" skall placeras sist i firman.

Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens för­slag. Kommittén har dock föreslagit förkortningarna "pub" och "prb" (se be­tänkandet s. 122 f).

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt förslaget eller lämnat det utan invändning. Åtskilliga remissinstanser har emellertid ansett att det inte är nödvändigt att ge båda bolagskategorierna nya beteckningar och förkortningar. Patent- och registreringsverket och Sveriges Advokat­samfund har sålunda uttalat att endast de bolag som motsvarar pwMc com­panies skall behöva ändra firma. Sveriges Industriförbund, Svenska Arbets­givareföreningen, Grossistförbundet m.fl har I stället hävdat att enbart bolag som tillhör den andra bolagskategorin skall tvingas byta beteckning. Företa­garnas Riksorganisation har menat att Ingen av bolagskategorierna bör tvingas ändra beteckning. Nägra remissinstanser har förordat andra förkort­ningar.

Skälen för regeringens förslag: Enligt nu gällande regler måste det av ett aktiebolags firma framgå att det är fråga om ett aktiebolag. Om aktiebolagen indelas i två kategorier är det rimligt att kategoriindelningen kommer till ut­tryck i bolagens beteckningar och firma. 1 kapitaldirektivet uppställs också ett krav av sådant slag. Enligt artikel 1 skall sålunda namnet på sådana bolag som omfattas av direktivet innehålla eller åtföljas av en beteckning som skil­jer sig från den som föreskrivs för andra bolagsformer. I publicitetsdirekti­vet, artikel 4, föreskrivs dessutom att brev och orderblanketter skall ange bl.a. bolagets form. Bestämmelsen gör det naturligt att det i själva firman ingår en uppgift om vilken bolagskategori bolaget tillhör.

Skillnaden mellan aktiebolag av den ena och den andra kategorin kan markeras genom att bolag i båda kategorierna åsatts en särskild benämning i vilken ordet "aktiebolag" (eller motsvarande förkortning) ingår och kom­pletteras av ett för kategorin specifikt ord, t.ex. "publikt" och "privat". Ett alternativ är att åsätta endast bolag av den ena kategorin en sådan särskild benämning, medan bolag av den andra kategorin kallas rätt och slätt "aktie­bolag".

Ett flertal remissinstanser har förordat det senare alternativet. Skälen för en sådan ordning torde ligga främst i de olägenheter som en firmaändring Innebär. Firmaändringen medför kostnader för omregistrering. Den kan också orsaka andra kostnader för bolagen, t.ex. för byte av firmamärken och skyltar. Det skulle alltså i och för sig vara önskvärt om skyldigheten att byta

76

firma kunde begränsas till enbart bolag i den ena kategorin. Det kan anmär-     Prop. 1993/94:196 kas att det i Finland framlagda förslaget till aktiebolagslag Innebär att enbart de bolag som motsvarar />mW/c companies får en särskild beteckning ("pu­blika aktiebolag"), medan de privata aktiebolagen föreslås få enbart benäm­ningen "aktiebolag".

Enligt regeringens mening är det emellertid inte lämpligt med en ordning där den svenska motsvarigheten tiW public companies och die Aktiengesell-sckaft åsatts en särskild beteckning men andra aktiebolag kallas bara "aktie­bolag". Det skulle nämligen innebära att begreppet "aktiebolag" i Sverige kom att användas för att beteckna bolag som tillhör den mindre aktiebolags­formen (dvs. motsvarigheten t\\\ private companies och die Gesellsckaft mit besckränkter Haftung), medan man på kontinenten använder begreppet för att beteckna bolag av den större aktiebolagsformen {aktiesebkabet, die Ak­tiengeselbckaft, la societå per azioni m.m.). Detta skulle vara systematiskt olyckligt och ägnat att leda till missförstånd.

Det är emellertid Inte heller lämpligt med en ordning där den svenska mot­svarigheten tiW public companies och die Aktiengesellschaft benämns endast "aktiebolag", medan bolag av den andra kategorin åsatts en särskild beteck­ning. Detta skulle nämligen detta stämma mindre väl överens med den tidi­gare nämnda föreskriften i kapitaldirektivet, artikel 1. Den bestämmelsen innebär att beteckningen på ett "public company" skall skilja sig från beteck­ningen på andra bolagskategorier. Att beteckna bolag som tillhör denna bo­lagskategori med endast ordet "aktiebolag" uppfyller inte detta krav, efter­som även den svenska motsvarigheten txWprivate companies kommer att ut­göra ett aktiebolag.

Regeringen anser det överhuvudtaget vara mycket angeläget att bolagens beteckningar på ett tydligt sätt ger uttryck för vilken kategori det enskilda bolaget tillhör. En ordning där endast bolag av den ena kategorin åsatts en särskild beteckning, medan bolag i den andra kategorin benämns enbart "ak­tiebolag" kan inte anses uppfylla kravet på tydlighet. En sädan ordning skulle dessutom på ett olyckligt sätt ge begreppet "aktiebolag" en dubbel be­tydelse, I vissa sanunanhang skulle det sålunda beteckna enbart bolag i den ena kategorin och i andra sammanhang skulle det utgöra en sammanfattande benämning på bolag i båda kategorierna.

Slutsatsen av det hittills anförda är att båda kategorierna av bolag bör ges särskilda beteckningar och att dessa beteckningar skall återfinnas I bolagens firma.

För den svenska motsvarigheten t\\\public companies har kommittén före­slagit benämningen "publikt aktiebolag". Under remissbehandlingen har det inte riktats någon erinran mot kommitténs förslag. Mot förslaget kan visser­ligen Invändas att ordet publik har en något ålderdomlig prägel och Inte an­vänds i modern vardagsprosa. De alternativa benämningar som är tänkbara, "allmänna aktiebolag" eller "offentliga aktiebolag", kan emellertid lätt för­anleda missförstånd om bolagskategorins art och framstår därför som mindre lämpliga. Regeringen ansluter sig därför till kommitténs förslag.

För de publika aktiebolagen har kommittén föreslagit en förkortning som

enbart består av bokstävernapufc. I likhet med några remissinstanser anser

regeringen emellertid att enbart dessa bokstäver utgör en mindre lämplig

77

förkortning. Ordet "pub" förekommer redan i några bolags firmor. Förkort­ningen saknar vidare anknytning till den i dag vedertagna förkortningen för aktiebolag, AB. Det är önskvärt att den nya förkortningen har en sådan an­knytning. En förkortning, som uppfyller detta kriterium och som har föror­dats av en remissinstans, är PAB. I Finland har föreslagits att publika aktie­bolag skall ha denna förkortning. Enligt regeringens mening är dock även denna förkortning mindre lämplig. Regeringen förordar nämligen att den andra kategorin av bolag benämns privata aktiebolag. Förkortningen PAB är mot den bakgrunden inte tillräckligt klargörande.

I stället bör den nuvarande förkortningen 45 behällas men kompletteras med en efterföljande förkortning (pub). Därigenom framhävs tydligt att det är fråga om ett publikt aktiebolag. En sådan förkortning är dessutom lätt att applicera på den i dag använda firman och firmaändringen torde därför medföra endast begränsade olägenheter för bolaget.

Vad gäller den svenska motsvarigheten tiWprivate companies har kommit­tén förordat beteckningen "privat aktiebolag".

En remissinstans. Patent- och registreringsverket, har mot den föreslagna beteckningen invänt att den ger associationer till att bolaget ägs enbart av privatpersoner. Verket har i stället förordat benämningen "begränsat aktie­bolag". Enligt regeringens mening torde emellertid benämningen "privat ak­tiebolag" inte föranleda några särskilda olägenheter. Det är en fördel om vi i Sverige använder beteckningar som stämmer överens med dem som an­vänds i andra länder med motsvarande kategoriindelning, dvs. Storbritan­nien och Irland. Även i det norska förslaget används beteckningen "privat aktiebolag". Regeringen föreslår alltså att bolag som tillhör denna kategori fär beteckningen "privat aktiebolag".

Kommittén har föreslagit att de privata aktiebolagen ges förkortningen "prb". Regeringen anser - i likhet med ett par remissinstanser - att en sådan förkortning innebär en viss risk för förväxling med förkortningen för publika bolag, (pub). Förkortningen för de privata aktiebolagen bör I stället vara AB kompletterat med "(priv)" sist i firman.

En ändring av firma kan, som tidigare har nämnts, vara förenad med vissa kostnader, bl.a. kostnader för själva omregistreringen. För att dessa kostna­der skall kunna minimeras föreslår regeringen särskilda övergångsbestäm­melser om ändring av firma i samband med att kategoriindelningen börjar tillämpas. Detta kommer att behandlas i avsnitt 15.

Prop. 1993/94:196

5.4 Minsta aktiekapital för de publika aktiebolagen

Regeringens förslag: Aktiekapitalet i de publika aktiebolagen skall uppgå till minst 500 000 kr.

Kommitténs förslag: Kommittén har föreslagit att aktiekapitalet i publika aktiebolag skall uppgå till minst en miljon kr (se betänkandet s. 124 - 129).

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt kommitténs för­slag eller lämnat det utan invändning, i några fall med tillägget att lägsta tlll-

78

låtna aktiekapital snarast bör sättas högre än en miljon kr. Andra remissin-     Prop. 1993/94:196 stanser, däribland Konkurrensverket, Landsorganisationen, Företagarnas Riksorganisation och Aktiefrämjandet, har förordat att lägsta tillåtna aktie­kapital bestäms till 500000 kr.

Bakgrund: Enligt 1895 års aktiebolagslag skulle ett aktiebolag ha ett aktie­kapital om minst 5 000 kr. Denna bestämmelse gällde oförändrad fram till är 1973, då lägsta tillåtna aktiekapital höjdes till 50 000 kr.

I EG:s kapitaldirektiv - som endast gäller för public companies, die Ak­tiengeselbckaft och motsvarande bolagstyper - föreskrivs att medlemsstater­nas lagstiftning skall föreskriva att ett kapital om minst 25 000 ecu måste tecknas för att ett bolag skall få bildas eller få tillstånd att börja sin verksam­het (artikel 6.1). Rådet skall vart femte år överväga och vid behov ändra beloppets storlek (artikel 6.3). Aktiekapitalet får normalt inte sättas ned un­der det angivna minimikapitalet (artikel 34).

I de olika medlemsstaternas lagstiftning föreskrivs som regel att ett aktie­bolag skall ha ett högre aktiekapital än vad direktivet kräver. För ett tyskt Aktiengesellschaft gäller sålunda i dag att aktiekapitalet måste uppgå till minst 100 000 mark. I ett brittiskt public company måste "the authorised ca­pital" uppgå till åtminstone 50 000 pund. För ett danskt aktieselskab är mot­svarande belopp 500 000 danska kr. Det norska förslaget till ny aktiebolags-lagstiftning innebär att aktiekapitalet i ett offentligt aksjeselskab skall uppgå till minst en miljon norska kr. I det motsvarande finska förslaget anges lägsta tillåtna aktiekapital för publika bolag till 500 000 mark.

Skälen för regeringens förslag: En anpassning av den svenska lagstift­ningen angående publika aktiebolag till kapitaldirektivets bestämmelser fordrar att aktiekapitalet i sädana bolag uppgår till ett belopp som minst mot­svarar 25 000 ecu.

Det finns också andra skäl för att de publika aktiebolagen bör ha ett för­hållandevis högt aktiekapital.

Det som kommer att skilja publika aktiebolag från privata aktiebolag är rätten att vända sig till allmänheten med inbjudan om att teckna eller för­värva aktier eller andra av bolaget utgivna värdepapper. De publika aktiebo­lagens aktier skall kunna bli föremål för allmän handel, medan möjlighe­terna till handel med aktier i privata aktiebolag kommer att vara begränsade. Det bör krävas ett särskilt högt aktiekapital i aktiebolag vars aktier är av­sedda att spridas till allmänheten. Ett högt aktiekapital underlättar en väl fungerande handel med bolagets aktier hos allmänheten. Ofta kan det rentav vara en förutsättning för en fungerande aktiemarknad att bolaget har en ordentlig kapitalbas och ett förhållandevis stort antal aktier som kan bli föremål för handel.

Kraven på ett särskilt högt aktiekapital för bolag vars aktier är föremål för

allmän handel kommer redan i dag till uttryck i de bestämmelser som gäller

för börsverksamhet. Enligt 5 kap. 1 § lagen (1992:543) om börs- och clearlng-

verksamhet får inregistrering av fondpapper vid börs ske endast om det finns

förutsättningar för en ändamålsenlig börshandel med fondpapperen. Bland

de krav som I dag uppställs för att ett aktiebolag skall få registreras på OTC-

llstan vid Stockholms Fondbörs AB finns bl.a. vissa krav på visst minsta ak­

tiekapital.

79

Det kan vidare konstateras att också icke börsnoterade bolag, vars aktier är föremål för allmän handel eller har en sädan spridning att det finns fömt­sättningar för en sådan handel, som regel barett betydande aktiekapital. En­ligt vad kommittén har redovisat uppgår aktiekapitalet i dessa bolag - med några få undantag - till över två miljoner kr.

Önskemålet om att aktiebolag vars aktier kan bli föremål för allmän han­del har en ordentlig kapitalbas måste emellertid vägas mot andra hänsyn. Hit hör intresset av att underlätta kapitalanskaffningen för smä och medelstora företag och främja företagens möjligheter att konkurrera internationellt.

Det är sålunda inte önskvärt att egenskapen av publikt aktiebolag - och den därmed följande rätten att vända sig till allmänheten för att sprida bola­gets aktier - förbehålls enbart de allra största aktiebolagen med mycket högt aktiekapital. Det är angeläget att också medelstora och något mindre bolag får möjlighet att använda sig av nyemissioner till allmänheten som medel för att skaffa ytterligare riskkapital till företagen. Mindre nyemissioner torde visserligen kunna genomföras utan att detta kommer i konflikt med det före­slagna förbudet för de privata aktiebolagen att sprida aktier eller andra vär­depapper till allmänheten. När det gäller något större aktiebolag kan emel­lertid införskaffandet av nytt riskkapital genom nyemission förutsätta att ak­tierna erbjuds allmänheten. Dessa aktiebolag måste därför ha möjlighet att besluta om övergång till publikt aktiebolag. Minimikapitalet för publika ak­tiebolag får inte sättas sä högt att sådana beslut omöjliggörs.

Även konkurrensaspekter bör vägas in. Företagens möjligheter att an­skaffa riskkapital på marknaden påverkar deras möjligheter att konkurrera med företag I andra länder. Det är därför väsentligt att det inte uppställs strängare kapitalkrav för svenska aktiebolag än vad som gäller för deras ut­ländska konkurrenter.

Vid den avvägning mellan olika intressen som sålunda måste göras bör sär­skilt framhållas att den hittills gällande ordningen, där även mindre aktiebo­lag har haft möjlighet att vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning, inte synes ha föranlett nägra allvarliga olägenheter. Det framstår mot den bakgrunden inte som motiverat att ställa sä höga krav på aktiekapitalets stor­lek som kommittén har gjort. Regeringen föreslår i stället att det lägsta tlll-låtna aktiekapitalet för publika aktiebolag sätts till 500 000 kr. En annan sak är att det även i fortsättningen kan vara motiverat att i de bestämmelser som reglerar handel pä börs och auktoriserade marknadsplatser uppställa sär­skilda krav på bl.a. aktiekapital som förutsättning för sådan handel.

Prop. 1993/94:196

5.5 Minsta aktiekapital för de privata aktiebolagen

Regeringens förslag: Ett privat aktiebolag skall ha ett aktiekapital om minst 100 000 kr.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betän­kandet s. 124 - 129). Remissinstanserna: Advokatsamfundet och Juridiska fakultetsnämnden

80

vid Stockholms universitet har avstyrkt en höjning av det nuvarande minimi- Prop. 1993/94:196 kapitalet, 50 000 kr. Landsorganisationen har ifrågasatt om inte ändringen kan anstå till senare. Bl.a. Finansinspektionen, Svenska Bankföreningen, Sveriges Industriförbund, Svenska Arbetsgivareföreningen och Företagar­nas Riksorganisation har tillstyrkt förslaget, men Företagarnas Riksorgani­sation har tillagt att en nödvändig förutsättning för en höjning av det nuva­rande mininilkapltalet är att skattereglerna för företagare ändras. Även Pa­tent- och registreringsverket har tillstyrkt förslaget men endast under förut­sättning att ett av verket framlagt förslag om att aktiekapitalet till viss del skall hållas spärrat genomförs. Bland annat Hovrätten för Övre Norriand, Riksåklagaren och Ackordscentralen har ansett att lägsta aktiekapital bör sättas till 200 000 kr.

Bakgrund: Såsom har nämnts i föregående avsnitt höjdes år 1973 lägsta tillåtna aktiekapital från 5 000 kr till 50 000 kr. Lagstiftaren motiverade höj­ningen med att det är nödvändigt med en betydande kapitalinsats för att de som står bakom bolaget och skall svara för rörelsen skall kunna uppfylla för­pliktelser mot anställda, det allmänna och andra borgenärer. Om en företa­gare inte är beredd eller i stånd att göra en sådan kapitalinsats, borde han inte tillåtas använda aktiebolagsformen utan vara hänvisad till någon annan företagsform där han personligen svarar för företagets förbindelser (se prop. 1973:93 s. 85 f,).

De aktiebolag vars aktiekapital vid de nya bestämmelsernas ikraftträ­dande understeg 50 000 kr medgavs en särskild övergångstid. Denna över­gångstid kom att utsträckas i flera omgångar och kom därigenom att gälla till utgången av år 1981. De bolag som vid slutet av övergångstiden Inte hade höjt sitt aktiekapital eller trätt i likvidation avfördes ur aktiebolagsregistret.

Flertalet svenska aktiebolag har i dag ett aktiekapital som motsvarar det lägsta tillåtna, 50 000 kr. Kommittén har redovisat att 217 000 av de 282 000 aktiebolag, som fanns registrerade I februari 1992, hade ett aktiekapital på endast 50 000 kr.

De bestämmelser om aktiekapital som finns i kapitaldirektivet och för vilka har redogjorts I föregående avsnitt är inte tillämpliga på ett Gesellsckaft mU beschränkter Haftung och motsvarande bolagsformer och inte heller på ett private company. Krav på ett minsta tillåtna aktiekapital följer däremot i vissa fall av tillämplig nationell lagstiftning. Ett tyskt Geselbckaft mU be­sckränkter Haftung måste ha ett andelskapital om 50 000 mark. För danska anpartsselskab gäller att andelskapitalet inte får understiga 200000 kr. För ett brittiskt/JAzVfl/e company finns över huvud taget inte något krav på minsta Insatskapital.  .

Skälen för regeringens förslag: Anpassningen till EG:s bolagsrättsdirektiv gör det i och för sig inte nödvändigt att höja gränsen för lägsta tillåtna aktie­kapital I de privata aktiebolagen, eftersom kapitaldirektivet Inte kommer att vara tillämpligt pä sådana bolag. Det är likväl tid att se över bestämmelserna om lägsta tillåtna aktiekapital i privata aktiebolag.

Delägarna i ett aktiebolag är i princip inte personligen betalningsansvariga

för bolagets skulder. Borgenärerna måste därför - till den del de inte har

skaffat särskild säkerhet i form av pant eller borgen - hålla sig till bolagets

förmögenhet för att få ut sina fordringar. Syftet med bestämmelserna om ak-

81

6 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

tiekapital är att skydda borgenärerna, att garantera att det verkligen skapas Prop. 1993/94:196 en bolagsförmögenhet och att denna behålls inom bolaget. Regelsystemet i 2 kap. aktiebolagslagen avser att garantera att de som har tecknat aktier i bolaget före bolagets registrering tillskjuter ett belopp som minst motsvarar aktiekapitalet, antingen i form av kontanta medel eller i form av annan egen­dom än pengar (apportegendom). Tillskjutna kontanta medel skall före bo­lagets registrering sättas in pä bankkonto. Apportegendomen skall enligt in­tyg av revisor ha det värde som den har åsatts och kunna vara till nytta för bolaget. Bestämmelserna i 12 kap. aktiebolagslagen om vinstutdelning för­hindrar bolaget att betala ut medel motsvarande bolagets bundna kapital, till vilket bl.a. aktiekapitalet hör, till aktieägarna. Vidare innehåller 13 kap. aktiebolagslagen bestämmelser som föreskriver att bolaget under vissa för­hållanden är skyldigt att träda i likvidation om dess egna kapital understiger aktiekapitalet. Sammantagna bidrar dessa och andra bestämmelser i lagen till att skydda bolagsförmögenheten för fordringsägarnas räkning.

En höjning av gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital skulle därför inne­bära en förstärkning av skyddet för borgenärerna. Detta skulle i sin tur komma bolagen själva till del, eftersom det under sädana förhållanden kan antas bli lättare för bolagen att erhålla för rörelsen nödvändig kredit. Till detta kommer att en väsentlig höjning av aktiekapitalet skulle kunna bidra till att motverka det missbruk av aktiebolagsformen för olika slag av ekono­misk brottslighet som ibland har förekommit. Dessa omständigheter talar för att det lägsta tillåtna aktiekapitalet nu bör höjas.

Det krav pä aktiekapital som lades fast år 1973 motsvarar i dagens pen­ningvärde mer än 200 000 kr. Det kan förefalla följdriktigt att höja kravet på aktiekapital så att det kommer att ligga på den nivån. Detta skulle Innebära ett lägsta aktiekapital på mer än 200 000 kr.

Det finns emellertid omständigheter som talar mot en så kraftig höjning av aktiekapitalet. Till att börja med kan konstateras att aktiekapitalets stor­lek inte är ensamt avgörande för borgenärernas skydd. 1 själva verket utgör ofta ett aktiekapital på 100 000 kr - 200 000 kr ett otillräckligt skydd när bola­get råkar i ekonomiskt trångmål. På grund därav fordrar borgenärerna regel­mässigt att en företagare som driver verksamhet i ett mindre aktiebolag läm­nar personlig säkerhet. I sådana fall innebär en höjning av aktiekapitalet inte alltid någon verklig förstärkning av borgenärernas skydd.

Enligt regeringens mening torde inte heller det missbruk av aktiebolags­formen som Ibland förekommer I någon avgörande utsträckning kunna mot­verkas genom en höjning av aktiekapitalet. Här är det i stället av större bety­delse hur aktiekapitalet skyddas. Nuvarande regler innehåller t.ex. inte några kontrollmekanismer som förhindrar att ett belopp som har satts in pä bolagets bankkonto före registrering omedelbart tas ut därifrån och används för annan verksamhet. Patent- och registreringsverket har föreslagit att man för att förhindra vissa förekommande missbruk bör införa bestämmelser om att viss del av aktiekapitalet skall låsas pä bankkonto under de första åren av bolagets verksamhet. Enligt regeringens mening saknas det tillräckligt un­derlag för att i det här lagstiftningsärendet ta upp detta förslag till närmare övervägande. Klart är dock att en kraftig höjning av aktiekapitalet inte är

82

någon garanti mot att aktiebolagsformen missbrukas för t.ex. ekonomisk brottslighet.

Det finns också anledning att befara att en kraftig höjning av aktiekapita­let skulle innebära betydande svårigheter för de mindre aktiebolagen vad gäller införskaffande av ytterligare kapital. Det skulle dessutom försvåra etablering av nya företag. Detta skulle vara särskilt olyckligt i det ekono­miska läge som för närvarande råder.

Regeringen har - med beaktande av vad som nu har anförts - stannat för att föreslå att de privata bolagen skall ha ett aktiekapital på minst 100 000 kr. En sådan bestämmelse kan visserligen medföra att företagare som inte har möjlighet att anskaffa ytterligare kapital tvingas gä över till andra före­tagsformer, handelsbolag eller enskild firma. Företagare som har bedrivit verksamheten i dessa företagsformer har hittills arbetat under skatteregler som i flera avseenden varit mindre förmånliga än de som gäller för aktiebo­lag. Riksdagen har emellertid nyligen beslutat om ändrad företagsbeskatt­ning (se prop. 1993/94:50, bet. 1993:SkU15, rskr. 1993/94:108) som ger en­skilda näringsidkare och handelsbolag skatteregler som är mer likvärdiga med reglerna för enmansaktiebolag.

För att underlätta för de befintliga bolagen att skaffa det ytterligare kapi­tal som den föreslagna höjningen kräver bör den nya bestämmelsen om lägsta tillåtna aktiekapital gälla för de befintliga aktiebolagen först efter en treårig övergångsperiod. Denna fråga kommer att tas upp i avsnitt 15.

Prop. 1993/94:196

5.6 Byte av bolagskategori

Regeringens förslag: Ett aktiebolag som tillhör den ena bolagskatego­rin skall med bibehållen juridisk Identitet kunna omvandlas till aktie­bolag av den andra kategorin.

För att ett publikt aktiebolag skall bli privat skall krävas ett beslut av bolagsstämman. Ett sådant beslut skall vara giltigt endast om det har biträtts av samtliga på stämman närvarande aktieägare företrä­dande nio tiondelar av aktierna.

Även för att ett privat aktiebolag skall bli publikt skall krävas ett beslut av bolagsstämman. Ett sådant beslut skall för att vara giltigt ha biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betän­kandet s. 129 och 130).

Remissinstanserna: Kommitténs förslag om vad som skall krävas för över­gång frän publikt till privat bolag har tillstyrkts eller lämnats utan Invändning av flertalet remissinstanser. Advokatsamfundet har emellertid ansett att ma­joritetskravet bör sättas något lägre än vad kommittén har föreslagit.

Remissinstanserna har tillstyrkt eller lämnat utan invändning förslaget om det majoritetskrav som skall gälla vid övergång från privat till publikt bolag.

Ett flertal remissinstanser, bl.a. Svenska Bankföreningen, Sveriges Indu-

83

strlförbund, Sveriges Arbetsgivareförening och Företagarnas RIksorganisa-     Prop. 1993/94:196 tion, har framfört önskemål om att lagstiftningen utformas så att privata ak­tiebolag får möjlighet att sprida aktier och andra värdepapper till en vidare krets I samband med övergången till publikt aktiebolag.

Skälen för regeringens förslag: I de stater som har två bolagsformer utan personligt betalningsansvar för delägarna är det möjligt att gä över frän den ena bolagsformen till den andra. Motsvarande gäller i de länder där aktiebo­lagen indelas I två kategorier. Ett tyskt Aktiengeselbckaft kan sålunda om­vandlas till ett Geselbckaft mU besckränkter Haftung och ett brittiskt pwMc company kan omvandlas till ett private company. En övergång kan också ske i motsatt riktning. Vid ett sådant byte av bolagsform eller bolagskategori an­ses bolaget behålla sin rättssubjektivitet och förblir alltså en och samma juri­diska person.

Regeringen anser att denna ordning bör gälla även I Sverige. Det bör så­lunda vara möjligt för ett bolag av den ena kategorin att gä över till den andra bolagskategorin. Vid en sådan övergång bör bolaget behälla sin tidigare identitet. Kategoribytet Innebär då Inte någon förmögenhetsöverföring eller något gäldenärsbyte. Detta medför I sin tur att borgenärernas medgivande till övergången Inte behöver inhämtas.

Det är emellertid klart att ett byte av bolagskategori mäste omgärdas med regler som ger aktieägarna och borgenärerna ett rimligt skydd. Ett beslut om övergång från den ena till den andra kategorin bör därför kunna fattas enbart av bolagsstämman och endast med kvalificerad majoritet. Beslutet bör vi­dare Inte få verkan förrän det har offentliggjorts genom registrering i aktie­bolagsregistret. En förutsättning för sådan registrering bör vara att kategori­bytet kommer till uttryck I bolagets firma.

För den enskilde aktieägaren kan det vara av stor betydelse om bolaget är ett publikt eller ett privat aktiebolag. Aktier i ett publikt aktiebolag kommer att kunna vara föremål för handel på aktiemarknaden. Någon möjlighet till sådan handel kommer inte att finnas för aktier i privata aktiebolag. Ett be­slut att ett publikt aktiebolag skall bli privat kan därför få till följd att aktiens värde minskar väsentligt. Detta är skälet till att kommittén har föreslagit att det för ett sådant beslut skall behövas en synnerligen kraftig majoritet, näm­ligen att beslutet skall ha biträtts av samtliga på stämman närvarande aktie­ägare företrädande nio tiondelar av aktierna.

Advokatsamfundet har riktat vissa Invändningar mot kommitténs förslag I denna del. Samfundet har påpekat att redan ett beslut i ett börsnoterat ak­tiebolag att bolagets aktier Inte längre skall vara noterade på börsen kan leda till en motsvarande försämring av aktiernas värde. Ett sådant beslut kan fat­tas av styrelsen eller - med enkel majoritet - av bolagsstämman. Samfundet har också menat att den av kommittén föreslagna majoritetsregeln I prakti­ken torde innebära att en övergång frän den publika till den privata bolags­kategorin kan komma till stånd endast om en aktieägare köper upp 90 pro­cent av aktierna i bolaget.

Regeringen ansluter sig emellertid - I likhet med flertalet remissinstan­

ser - till kommitténs förslag. Mänga aktieägare i publika aktiebolag torde

ha förvärvat sina aktier som en form av investering i värdepapper. En viktig

förutsättning för förvärvet kan då antas ha varit att aktierna förblir omsätt-

84

ningsbara. Ett beslut om att ett publikt aktiebolag skall bli privat torde - i Prop. 1993/94:196 långt större utsträckning än ett beslut om att avregistrera bolaget från bör­sen - begränsa omsättnlngsbarheten och därigenom minska aktiernas värde. Mot denna bakgrund får skyddet för minoritetsaktieägarna anses kräva att beslut av det aktuella slaget enbart kan fattas med synnerligen kvalificerad majoritet.

Även ett beslut om övergång frän privat aktiebolag till publikt aktiebolag kan vara av avsevärd betydelse för den enskilde aktieägaren. Övergången leder dessutom till att delvis andra regler kommer att bli tillämpliga pä bola­get. Det är därför rimligt att det för ett beslut om en sådan övergång skall krävas minst samma majoritet som normalt fordras för ett beslut om ändring I bolagsordningen, nämligen två tredjedelar av rösterna och de på stämman företrädda aktierna.

En särskild fråga är om ett privat aktiebolag som önskar bli publikt skall kunna skaffa det för ett publikt aktiebolag nödvändiga aktiekapitalet genom att emittera aktier på värdepappersmarknaden. Kommittén har övervägt denna fråga och har därvid kommit till uppfattningen att en sådan emission inte bör vara tillåten bl.a. därför att det skulle skapa osäkerhet om gräns­dragningen mellan de två bolagskategorierna.

Svenska Bankföreningen och Svenska Fondhandlareföreningen har under remissbehandlingen hävdat en annan uppfattning. Föreningarna har sålunda ansett att privata aktiebolag bör ha möjlighet att i samband med byte av bo­lagskategori vända sig till kapitalmarknaden för att anskaffa kapital. Sveri­ges Industriförbund och Företagarnas Riksorganisation har uttryckt lik­nande uppfattningar.

Regeringen delar kommitténs uppfattning att en sådan ordning som de an­givna remissinstanserna har förespråkat skulle skapa osäkerhet om gräns­dragningen mellan de båda kategorierna. Ett privat aktiebolag skulle genom att besluta om övergång till publikt aktiebolag utan att därefter låta regi­strera beslutet kunna kringgå förbudet för privata aktiebolag att söka sprida aktier och andra värdepapper till allmänheten. För att förhindra sådana kringgåenden skulle det vara nödvändigt att i regelverket bygga in förhållan­devis komplicerade kontroll- och sanktionsbestämmelser. Såvitt har fram­kommit i lagstiftningsärendet innehåller bolagsrätten i andra länder inte några bestämmelser av det slag som de nämnda remissinstanserna har föror­dat.

Det är också tveksamt om det finns något praktiskt behov av den ordning som har föreslagits under remissbehandlingen. Regeringens förslag Innebär att lägsta aktiekapital för ett publikt aktiebolag kommer att vara 500 000 kr. Det fordras därför inte något mera betydande kapitaltillskott för att nå upp till det aktiekapital som ett publikt aktiebolag måste ha. De privata aktiebo­lagen kommer visserligen att vara förhindrade att vända sig till allmänheten för att få det nödvändiga kapitaltillskottet. Men de kommer även I fortsätt­ningen att kunna rikta Inbjudan om aktieteckning m.m. till en krets be­stående av ett flertal personer. Det finns mot denna bakgrund knappast an­ledning att anta att det kommer att uppstå några egentliga svårigheter för utvecklingsbara privata aktiebolag att anskaffa kapital motsvarande ett ak-

85

tiekapital om 500 000 kr. Regeringen ansluter sig därför i denna del till kom­mitténs förslag.

En ytterligare fråga är på vilket sätt dagens aktiebolag vid lagens Ikraftträ­dande skall "slussas in" i den nya kategoriindelningen. Denna fråga kommer att beröras i avsnitt 15.

Prop, 1993/94:196

5.7 Sanktioner mot olovlig inbjudan till allmänheten

Regeringens förslag: Den som uppsåtligen bryter mot förbudet för pri­vata aktiebolag att sprida aktier till allmänheten skall kunna dömas till böter eller fängelse i högst ett år.

Kommitténs förslag: Kommittén har lämnat samma förslag. Kommittén har härutöver föreslagit att vid en överträdelse av det aktuella förbudet skall teckning eller avtal om förvärv som kommer till stånd på grund av inbjudan till allmänheten vara ogiltigt (se betänkandet s, 123 och 124),

Remissinstanserna: Förslaget om straffrättslig påföljd har tillstyrkts eller lämnats utan invändning. Flertalet av de remissinstanser som har yttrat sig över kommitténs förslag om att teckning och förvärv skall vara ogiltiga har avstyrkt det, däribland Hovrätten för Övre Norrland, Finansinspektionen, Juridiska fakultetsnämnden vid Stockholms universitet, Sveriges Industri­förbund och Sveriges Advokatsamfund. Andra remissinstanser, såsom Kam­marrätten I Stockholm, Patent- och registreringsverket och Svenska Bank­föreningen, har däremot tillstyrkt förslaget.

Skälen för regeringens förslag: Det är givetvis väsentligt att den gräns som dras mellan publika och privata aktiebolag respekteras. Det är därför nöd­vändigt att ha verksamma sanktioner mot överträdelser av förbudet för pri­vata aktiebolag att söka sprida aktier och andra värdepapper till allmänhe­ten. Om det saknas sädana sanktioner, finns det en risk för att andra EES-stater ifrågasätter Sveriges vilja att anpassa sig till EG:s bolagsrättsliga reg­ler.

Detta motiverar att man knyter en straffbestämmelse till förbudet. Kom­mittén har såsom skäl för att utöver den straffrättsliga sanktionen föreslå en ogiltighetspäföljd uttalat att tidigare erfarenheter ger vid handen att straff­bestämmelser inte är helt effektiva när det gäller överträdelser av detta slag. Flera remissinstanser har emellertid varit kritiska mot denna delen av kom­mitténs förslag. De har påpekat att en ogiltighetspäföljd drabbar också en godtroende förvärvare. Juridiska fakultetsnämnden har också understrukit att ogiltighet är en Inflexibel och långtgående påföljd med i det här samman­hanget outredda effekter. Det har även påpekats att EG:s direktiv inte stäl­ler nägra krav på en sådan påföljd samt att man i de förslag som har lagts fram i Norge och Finland inte har föreslagit någon påföljd av detta'slag.

Enligt regeringens mening är det Inte lämpligt med en ogiltighetspäföljd vid överträdelser av det aktuella slaget. En generell ogiltighetsbestämmelse skulle Inte i första hand drabba den som har överträtt förbudet utan i stället dennes godtroende motpart, alltså aktietecknaren eller förvärvaren, eller en

86

förvärvare i ett senare led. Ett par remissinstanser har pekat på möjligheten Prop. 1993/94:196 att göra giltigheten beroende av motpartens goda tro. Även en sådan ord­ning skulle emellertid kunna fä olämpliga effekter och leda till osäkerhet rö­rande giltigheten av omsatta aktier. Starka skäl talar alltså mot den av kom­mittén föreslagna bestämmelsen om ogiltighet. Regeringen kan inte heller se att den är nödvändig för att upprätthålla respekten för förbudet för privata aktiebolag att vända sig till allmänheten för kapitalanskaffning. Det får an­ses tillräckligt med en straffrättslig påföljd.

87

6 Fusion

6.1 Huvuddragen i fusionsförfarandet

Prop. 1993/94:196

Regeringens förslag: För såväl publika som privata aktiebolag skall gälla nya fusionsregler som innebär i huvudsak följande.

Före en fusion skall det upprättas en fuslonplan. Planen skall grans­kas av bolagens revisorer samt registreras, kungöras och under viss tid hållas tillgänglig för aktieägarna. Den skall därefter underställas bolagsstämman i överlåtande bolag och, i vissa fall, bolagsstämman i det övertagande bolaget. När planen har godkänts, skall bolagen hos Patent- och registreringsverket ansöka om tillstånd att verkställa den. Verket skall kalla överlätande bolags borgenärer och, i vissa fall, det övertagande bolagets borgenärer. Om ansökan inte bestrids, skall verket normalt lämna tillstånd. Om någon borgenär bestrider ansö­kan, skall verket i stället överlämna ärendet till tingsrätten för pröv­ning. Om tillstånd till verkställande av fusionsplanen ges, skall det övertagande bolaget anmäla detta tillsammans med nödvändiga följd-beslut för registrering. Fusionen fullbordas i och med registreringen.

Kommitténs förslag: Överensstämmer i väsentliga delar med regeringens förslag. Kommittén har dock föreslagit att frågan om tillstånd att verkställa fusionsplanen alltid skall handläggas av tingsrätten (se betänkandet s. 139 -142, 336 och 337).

Remissinstanserna: Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt att fu­sionsreglerna ändras. I några speciella frågor - som behandlas i senare av­snitt - har de lämnat särskilda synpunkter. Patent- och registreringsverket har förordat att de nuvarande fusionsreglerna behålls för de privata aktiebo­lagen.

Bakgrund: Fusion i aktiebolagsrättslig mening innebär att ett aktiebolag (det överlåtande bolaget) går upp i ett annat aktiebolag (det övertagande bolaget). Detta sker enligt gällande rätt genom att det överlåtande bolagets tillgångar och skulder övergår på det övertagande bolaget, varefter det över­lätande bolaget upplöses utan likvidation.

Lagen skiljer mellan tvä olika slag av fusion. Den ena formen av fusion innebär att ett bolag går upp i ett annat ("absorption", se 14 kap. 1 § aktiebo­lagslagen). Den andra formen innebär att två eller flera överlåtande bolag förenas i ett nybildat bolag ("kombination", se 14 kap. 2§).

Fusionsförfarandet har I dag följande huvuddrag. De berörda bolagen upprättar ett avtal om fusion. I avtalet anges ett fusionsvederlag, dvs. en er­sättning till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen. Avtalet skall god­kännas av bolagsstämman i det överlåtande bolaget eller, vid kombination, de överlåtande bolagen (se 14 kap. 1 och 2§§). Därefter skall avtalet Inom fyra månader anmälas till Patent- och registreringsverket för registrering och kungörande. Registrering kan vägras under vissa i lagen angivna förhållan­den, t.ex. om fusionen har förbjudits enligt konkurrenslagen (1993:20), se 14 kap. 3 §. Senast två månader efter registreringen skall bolagen ansöka om

tillstånd att verkställa avtalet. En sådan ansökan skall prövas av allmän dom-     Prop. 1993/94:196 stol (se 14 kap. 4§).

När rättens beslut har vunnit laga kraft, skall rätten anmäla detta till Pa­tent- och registreringsverket. Om beslutet innebär att ansökan bifalls, skall som huvudregel det överlåtande bolagets tillgångar och skulder anses övergå till det övertagande bolaget I och med att Patent- och registreringsverket re­gistrerar anmälan (se 14 kap. 5§). Härefter skall fusionsvederlaget skiftas. När detta har skett samt styrelse och verkställande direktör har avgivit slut­redovisning, är det eller de överlätande bolagen upplösta.

Lagen innehåller också ett förenklat förfarande vid en särskild form av absorption, nämligen samgående mellan ett moderbolag och ett helägt dot­terbolag (se 14 kap. 8§). Även vid en sådan fusion fordras att rätten ger sitt tillstånd till att fusionsavtalet verkställs.

I EG:s tredje bolagsrättsliga direktiv (fusionsdirektivet) finns bestämmel­ser om nationella fusioner mellan aktiebolag. Bestämmelserna är i jämfö­relse med nu gällande svenska regler förhållandevis detaljerade. Direktivet behöver endast tillämpas på aktiebolag {die Aktiengeselbckaft och motsva­rande bolagsformer) och pä public companies. Det behandlar såväl fusion genom absorption som fusion genom kombination.

Skälen för regeringens förslag: De nuvarande svenska fusionsreglerna uppfyller I flera avseenden inte de fordringar som uppställs I fuslonsdlrektl-vet. Reglerna måste därför ändras. Detta kommer att leda till en materiellt mera tillfredsställande reglering av fusion, inte minst därför att EG:s fu­sionsbestämmelser ger bättre möjligheter till granskning av fusionens villkor och verkningar.

Anpassningen till fusionsdirektivet skulle I och för sig kunna begränsas till de publika aktiebolagen, eftersom direktivet inte kommer att vara tillämp­ligt på privata aktiebolag. För en sådan begränsning talar också det förhäl­landet att direktivets regler I vissa avseenden kan vara något komplicerade och omständliga att tillämpa för privata aktiebolag. Enligt regeringens upp­fattning bör man emellertid Inte, såsom Patent- och registreringsverket har föreslagit, ha skilda fusionsförfaranden för de båda bolagskategorierna. Re­gelsystemet för bolagskategorierna bör nämligen inte skilja sig åt annat än när det finns påtagliga skäl för sådana skillnader. Skälen för att ha skilda fusionsförfaranden för de båda bolagskategorierna är enligt regeringens me­ning Inte tillräckligt starka. Tvärtom kan fusionsdirektivets regelsystem ha fördelar även för de privata aktiebolagen. Däremot finns det anledning att -såsom flera remissinstanser har varit inne på - överväga om samtliga bestäm­melser I fusionsdirektivet bör gälla för de privata aktiebolagen. Detta kom­mer att beröras i följande avsnitt.

Regeringen föreslår alltså ett fusionsförfarande som bygger på EG:s fu­sionsdirektiv och som i allt väsentligt gäller lika för både publika och privata aktiebolag. En närmare redogörelse för hur fusionsförfarandet bör vara ut­format kommer att lämnas I följande avsnitt (6,3 - 6.6). Redan här bör emel­lertid grunddragen I förfarandet anges.

Fusionen bör Inledas med att de fusionerande bolagen upprättar en fu­

sionsplan som skall innehålla de uppgifter som kan vara av betydelse för fu­

sionen. Planen bör granskas av bolagens revisorer, vars yttrande bör fogas

89

till planen. Den bör registreras i aktiebolagsregistret och uppgift om registre­ringen bör kungöras i Post- och Inrikes Tidningar. Innan planen behandlas av bolagsstämmorna, bör aktieägarna ha tillfälle att ta del av den. Planen bör godkännas inte endast av bolagsstämman i överlåtande bolag utan också, om en minoritet av viss storlek begär det, av bolagsstämman i det övertagande bolaget. Bolagsstämmans beslut bör för att vara giltigt biträdas av minst två tredjedelar av de avgivna rösterna och de vid stämman företrädda aktierna.

Skyddet för bolagens borgenärer bör tillgodoses genom att bolagen åläggs att ansöka om tillstånd att verkställa planen. En sådan ansökan bör I första hand handläggas av Patent- och registreringsverket. Verket bör kalla borge­närerna I överlåtande bolag och, i vissa fall, borgenärerna I övertagande bo­lag. Om ansökan bestrids, bör verket överlämna ärendet till tingsrätten. An­nars bör verket själv kunna bifalla ansökan. Om tillstånd lämnas, bör det övertagande bolaget anmäla fusionen tillsammans med nödvändiga följdbe-slut för registrering. I och med denna registrering bör fusionen vara fullbor­dad, dvs. överlåtande bolag anses upplösta och deras tillgångar och skulder övergå på det övertagande bolaget. Samtidigt övergår fusionsvederlaget till de tidigare aktieägarna i överlätande bolag.

En särskild fråga som har aktualiserats under remissbehandlingen är om fusion skall kunna ske mellan ett privat aktiebolag och ett publikt aktiebo­lag. Kommittén har föreslagit att fusion Inte skall kunna förekomma med ett privat aktiebolag som övertagande bolag och ett publikt aktiebolag som överlåtande bolag. Skälen för detta är att förhindra att reglerna om övergång från publikt till privat aktiebolag kringgås genom att ett publikt aktiebolag övertas av ett privat aktiebolag. Bl.a. Svenska Bankförlngen har Invänt mot den föreslagna begränsningen och förordat att syftet bakom begränsningen tillgodoses med andra bestämmelser.

Enligt regeringens mening finns det inte anledning att uppställa något ge­nerellt förbud mot fusion av det aktuella slaget. Regelverket bör dock utfor­mas så att det inte blir möjligt att med användande av fusionsreglerna kringgå de majoritetsregler som bör gälla vid övergång från publikt till privat aktiebolag. För att ett sådant kringgående skall förhindras bör det gälla samma majoritetsregler när ett publikt aktiebolags beslutar att genom fusion gå upp i ett privat aktiebolag som när det beslutar om byte till den privata aktiebolagskategorin.

Prop. 1993/94:196

6.2 Fusionsvederlaget

Regeringens förslag: Vid fusion skall vederlaget till aktieägarna i det eller de överlåtande bolagen lämnas I aktier eller I kontanter. Någon begränsning av den kontanta delen av fusionsvederlaget skall Inte gälla.

Kommitténs förslag: Kommittén har föreslagit att fusionsvederlaget fär bestå av aktier i det övertagande bolaget eller av kontanter. Den kontanta delen av fusionsvederlaget skall dock få uppgå till högst 50 procent av det

90

nominella värdet av de aktier som lämnas som fuslonsvederiag (se betänkan-     Prop. 1993/94:196 det s. 140 och 167).

Remissinstanserna: Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföre­ningen, Grossistförbundet Svensk Handel, Sveriges Industriförbund, Svenska Arbetsgivareföreningen, Företagarnas Riksorganisation och Sveri­ges Advokatsamfund har ansett att det inte finns skäl att begränsa den kon­tanta delen av fusionsvederlaget. I övrigt har kommitténs förslag lämnats utan invändning.

Bakgrund: I gällande rätt föreskrivs inte någon begränsning i fråga om ar­ten av den ersättning (fusionsvederlag) som vid fusionen skall lämnas till ak­tieägarna I det överlåtande bolaget. Ersättningen kan alltså bestå av aktier i det övertagande bolaget, av konvertibla skuldebrev I detta bolag m.m. Det kan också bestå av kontanter eller av annan egendom.

I fusionsdirektivet, artiklarna 3 och 4, definieras vad som enligt direktivet är att anse som "fusion genom förvärv" (dvs. absorption) och "fusion genom bildande av nytt bolag" (dvs. kombination). I båda definitionerna Ingår att vederlaget till aktieägarna i de överlätande bolagen skall utgöras av aktier i det övertagande eller nya bolaget samt av kontant ersättning, som inte får överstiga tio procent av dessa aktiers nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda parivärdet. Begränsningen av det kontanta fu­sionsvederlaget till tio procent har emellertid satts ur spel genom artikel 30. Där föreskrivs nämligen, beträffande merparten av fusionsdirektivets regler, att de skall tillämpas också om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter att den kontanta ersättningen överstiger tio procent.

Skälen för regeringens förslag: Kommittén har funnit att nu gällande ord­ning inte är förenlig med direktivet. Den har därför föreslagit att bestämmel­serna om fusion bör kompletteras med en föreskrift om att vederlaget skall lämnas I form av aktier i det övertagande bolaget samt att en viss del av ve­derlaget, dock högst 50 procent av det nominella värdet på aktierna i veder­laget, får lämnas som kontant ersättning.

Kommitténs uppfattning att fusionsvederlag endast bör kunna lämnas i form av aktier och kontanter har Inte mött någon gensaga från remissinstan­serna. Regeringen ansluter sig i denna del till kommitténs bedömning. Där­emot delar regeringen inte kommitténs uppfattning att den kontanta delen av vederlaget bör begränsas. Någon sådan begränsning följer Inte av direkti­vets bestämmelser och är inte heller funktionellt betingad. Det kan anmär­kas att man i Danmark anser att fusionsvederlaget kan bestå av aktier, av kontant ersättning eller av aktier jämte kontant ersättning (se Sneholt m.fl., A/S-loven med kommentarer, 5 udgave, s.408). Samma ordning bör gälla I Sverige.

91

6.3 Beslutsunderlaget

Prop. 1993/94:196

Regeringens förslag: Fusionen skall föregås av upprättandet av en fu­sionsplan. Fusionsplanen skall granskas av revisorerna i bolagen.

Planen skall registreras I aktiebolagsregistret och kungöras I Post-och Inrikes Tidningar och får först en månad därefter - eller, om samt­liga fusionerande bolag är privata aktiebolag, två veckor därefter -underställas bolagsstämman för godkännande. Före bolagsstämmans beslut skall planen hållas tillgänglig för aktieägarna under minst en månad eller, om samtliga fusionerande bolag är privata aktiebolag, under minst en vecka.

Kommitténs förslag: Överensstämmer I huvudsak med regeringens för­slag. Kommittén har dock förordat samma tidsfrister för fusioner där samt­liga fusionerande bolag är privata aktiebolag som för andra fusioner. Kom­mittén har vidare föreslagit att fusionsplanen skall kungöras i en eller flera ortstidningar (se betänkandet s. 140, 141, 320 - 324 och 328 - 333).

Remissinstanserna: Huvuddragen i de av kommittén föreslagna reglerna har lämnats utan invändning. Flera remissinstanser har dock framhållit att reglerna blir onödigt komplicerade för privata aktiebolag. Några remissin­stanser har med anledning därav förordat att vissa moment i förfarandet inte skall behöva tillämpas av de privata aktiebolagen. Sålunda har bl.a. Stock­holms tingsrätt. Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen och Grossistförbundet Svensk Handel ansett att något krav på kungörande av fusionsplanen Inte bör ställas vid fusion av privata aktiebolag. Sveriges Industriförbund och Företagarnas Riksorganisation har hävdat att inte hel­ler kravet på en månadslång frist innan fusionsplanen kan underställas bo­lagsstämman är motiverat i fråga om de privata aktiebolagen.

Sveriges Aktiesparares Riksförbund har menat att fusionsplanen bör granskas inte bara av bolagens egna revisorer utan också av någon frän bola­gen oberoende expert.

Bakgrund: I fusionsdirektivet motsvaras fusionsavtalet av en skriftlig/M-sionsplan. I artikel 5 föreskrivs att förvaltnings- eller ledningsorganen i de fusionerande bolagen skall upprätta en sådan plan. Den skall bl.a. innehålla minst följande uppgifter:

a)

de fusionerande bolagens form, namn och säte,

b)

aktiernas utbytesförhållande och I förekommande fall storleken av den kontanta ersättningen,

c)

de närmare villkoren för utlämnandet av aktier I det övertagande bola­get,

d)den tidpunkt från vilken sistnämnda aktier ger rätt till utdelning av vinst samt varje särskilt förhållande som berör denna rätt och

e) den tidpunkt från vilken det överlåtande bolagets åtgärder I bokförings­hänseende skall anses företagna för det övertagande bolagets räkning.

Vidare gäller enligt artikel 9 att förvaltnings- och ledningsorganen I vart och ett av de fusionerande bolagen skall upprätta en utförlig skriftlig rcdogö-

92

relse vari fusionsplancn och därvid särskilt utbytesförhållandet mellan ak-     Prop. 1993/94:196 tierna förklaras och bedöms från rättslig och ekonomisk synpunkt.

Enligt artikel 10 skall dessutom en eller flera oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en förvaltningsmyndighet, granska fusionsplanen och lämna en skriftlig redogörelse till aktieägarna. I artikeln preciseras vad redogörelsen skall innehålla. Bland annat skall de sakkunniga göra vissa bedömningar av gjorda värderingar.

Alla aktieägare skall ha rätt att under minst en månad före den bolags­stämma som skall ta ställning till fusionsplanen ta del av denna samt av de i artiklarna 9 och 10 angivna redogörelserna. De skall också ha rätt att ta del av de fusionerande bolagens årsbokslut och förvaltningsberättelser för de se­naste tre räkenskapsåren jämte, I vissa fall, en särskild redovisning för den närmaste tiden före fusionsplanens upprättande (se artikel 11).

Fusionsplanen skall offentliggöras i enlighet med bestämmelserna i publi­citetsdirektivet, dvs, den skall sändas in till registreringsmyndigheten och kungöras i en av medlemsstaten utsedd nationell tidning (se artikel 6 samt artikel 3,1 och 3,3 I publicitetsdirektivet). Bolagsstämmorna i de fusione­rande bolagen får inte ta ställning till fusionsplanen förrän det har förflutit en månad från kungörandet.

Skälen för regeringens förslag: När det gäller direktivets grundläggande bestämmelser om upprättande av fusionsplan, om redogörebe av styrelsen och om granskning av dessa kandlingar bör dessa appliceras på båda bolags­kategorierna.

Regeringen har förståelse för den uppfattning som har kommit till uttryck i flera remissyttranden att föreskrifterna om regbtrering och kungörande av fusionsplanen ibland kan framstå som betungande, särskilt för privata aktie­bolag. Detta slag av offentliggörande riktar sig främst till aktieägare i bola­gen och torde även ha visst intresse för bolagens borgenärer. 1 de privata aktiebolagen är emellertid aktieägarkretsen normalt begränsad och den pla­nerade fusionen torde redan på grund därav vara känd för aktieägarna. Till detta kommer att aktieägarna i det överlåtande bolaget under alla förhållan­den skall kallas till den bolagsstämma som skall godkänna fusionsplanen. Borgenärernas intresse av att få kännedom om fusionen tillgodoses genom den kungörelse som registreringsmyndigheten senare har att utfärda. Det kan därför hävdas att värdet av att registrera fusionsplanen för dessa båda kategorier är begränsat. Mot bakgrund av detta och dä fusionsdirektivet Inte behöver tillämpas pä privata aktiebolag kan det ifrågasättas om någon regi­strering av fusionsplanen över huvud taget bör ske när samtliga berörda bo­lag är privata aktiebolag.

Det finns emellertid skäl som talar för att fusionsplanen alltid bör registre­

ras och kungöras I fusionsförfarandets inledningsskede. Även tredje man,

t.ex. en presumtiv aktieköpare eller en presumtiv borgenär, bör ha möjlighet

att på ett så tidigt stadium som möjligt skaffa sig kännedom om den förestå­

ende fusionen. Om fusionsplanen inte kungörs I fråga om vissa slag av bolag,

skulle det vara nödvändigt att låta offentliggöra den pågående fusionen på

annat vis i nära anslutning till godkännandet av fusionsplanen. Del är emel­

lertid att märka att direktivet - I motsats till gällande svensk rätt - Inte före­

skriver någon registrering omedelbart efter bolagsstämmans beslut. Patent-

93

och registreringsverkets kallelse på borgenärerna i det efterföljande till-     Prop. 1993/94:196 ståndsärendet kan dröja och ger i alla händelser inte någon närmare känne­dom om fusionsplanen. Med hänsyn till detta bör fusionsplanen registreras och kungöras också då samtliga bolag är privata aktiebolag.

Om samtliga bolag som berörs av fusionen är privata aktiebolag, bör dock fusionen i ett par avseenden kunna utformas något enklare än vad som an­nars bör vara fallet. Det gäller dels den frist som skall löpa mellan kungöran­det av fusionsplanen och den beslutande bolagsstämman, dels den tid under vilken aktieägarna skall ha rätt att ta del av fusionsplanen. Den förstnämnda fristen bör kunna sättas till lägst två veckor, motsvarande den tid som måste gå mellan kallelse och bolagsstämma (se 9 kap. 8§ första stycket). Den tid under vilken fusionsplanen skall hållas tillgänglig för aktieägarna bör liksom i dag kunna stanna vid en vecka (se 14 kap, 1 och 2§§). Med de nu angivna kortare fristerna kommer en fusion som berör endast privata aktiebolag att kunna genomföras snabbare och smidigare än vad som blir fallet med kom­mitténs förslag.

Kommittén har förutsatt att kungörandet av fusionsplanen skall ske såväl i ortstidning som i Post- och Inrikes Tidningar. Enligt regeringens mening är det emellertid tillräckligt att kungörande sker I Post- och Inrikes Tidningar.

En remissinstans har särskilt tagit upp frågan om formen för granskning av fusionsplanen. I direktivet föreskrivs att fusionsplanen skall granskas av "oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en för­valtningsmyndighet". Kommittén har ansett att bolagens revisorer uppfyller direktivets krav på "oberoende sakkunniga". I EG-kommissionens ur­sprungliga förslag stadgades uttryckligen att till sakkunniga kunde utses bo­lagets egna revisorer. Bestämmelsen togs visserligen Inte upp i den slutliga versionen av direktivet, men någon ändring i sak synes inte ha åsyftats. Kra­vet pä godkännande av domstol eller förvaltningsmyndighet anses vara upp­fyllt om den sakkunnige har en generell auktorlsation från en myndighet. I Sverige skall minst en av revisorerna i ett aktiebolag vara godkänd eller auktoriserad av Kommerskollegium. Revisorerna får inte vara anställda i bo­laget eller på annat vis jäviga (se 11 kap. 4§ aktiebolagslagen). Det fär I en­lighet härmed anses stå väl i överensstämmelse med direktivets bestämmel­ser att lägga granskningen av fusionsplanen på bolagets revisorer.

Granskning genom bolagets revisorer torde även sakligt sett ha mest fog för sig, eftersom dessa revisorer har särskilda insikter i bolagets verksamhet. Sveriges Aktiesparares Riksförbund har förordat en bestämmelse om att fu­sionsplanen skall granskas av ytterligare en person. Enligt regeringens me­ning är dock granskning genom bolagets revisorer tillfyllest.

94

6.4 Beslutet om godkännande av fusionsplanen

Prop. 1993/94:196

Regeringens förslag: I överlåtande bolag skall fusionsplanen godkän­nas genom beslut av bolagsstämman. Om ägare till minst fem procent av aktierna i det övertagande bolaget begär det, skall fusionsplanen godkännas av bolagsstämman också I detta bolag.

Ett bolagsstämmobeslut om godkännande av fusionsplan måste för att bli giltigt biträdas av minst tvä tredjedelar av såväl de avgivna rös­terna som de vid stämman företrädda aktierna. Om fusionsplanen in­nebär att rättsförhållandet mellan redan utgivna aktier rubbas, ford­ras dessutom en särskilt kvalificerad majoritet, motsvarande bestäm­melserna i 9 kap. 15 § aktiebolagslagen.

Kommitténs förslag: Kommitténs förslag överensstämmer med regering­ens förslag (se betänkandet s. 141 och 324 - 328),

Remissinstanserna: Det stora flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan invändning i dessa delar, Sveriges Aktiesparares Riksförbund har där­emot förordat att det för beslut om fusion skall krävas en kvalificerad majori­tet om 90 procent av såväl kapital som röster pä överlätande bolags bolags­stämma.

Bakgrund: Enligt 14 kap, 1 och 2 §§ aktiebolagslagen skall fusionsavtalet godkännas av bolagsstämman i det eller de överlåtande bolagen. Några sär­skilda majoritetsregler gäller Inte. Beslut om godkännande av fusionsavtal kan därför tas med enkel majoritet, såvida inte bolagsordningen föreskriver större majoritet. Tidigare har ställts mera långtgående krav på majoritet. Enligt 175 § 11944 års aktiebolagslag gällde sålunda att ett sådant beslut var giltigt endast om det hade biträtts av samtliga aktieägare eller om beslutet hade fattats på två på varandra följande bolagsstämmor, I det senare fallet fordrades dessutom att beslutet på den sista stämman hade biträtts av minst två tredjedelar av samtliga röstande företrädande minst tre fjärdedelar av det pä stämman representerade aktiekapitalet. Aktiebolagsutredningen föreslog sedermera att majoritetskravet skulle sänkas, så att det för godkän­nande skulle krävas endast att beslutet biträddes av aktieägare med två tred­jedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna (SOU 1971:15 s.341). Vid den nuvarande aktiebolagslagens tillkomst redu­cerades kraven pä kvalificerad majoritet I flera hänseenden (se prop. 1975:103 s. 247 f) och kravet på kvalificerad majoritet för beslut om godkän­nande av fusionsavtal utmönstrades helt och hållet.

För det övertagande bolaget jämställs fusionen med en vanlig affärstrans­aktion och fusionsavtalet behöver därför Inte underställas stämman utan kan godkännas genom beslut av styrelsen. För att genomföra en fusion kan emel­lertid Ibland krävas åtgärder som fordrar bolagsstämmans godkännande, t.ex. ändring I bolagsordningen eller beslut om nyemission.

Enligt fusionsdirektivet, artikel 7, måste fusionsplanen godkännas av bo­lagsstämman I samtliga fusionerande bolag. Bestämmelsen modifieras dock av artikel 8. Enligt denna artikel behöver nämligen lagstiftningen I en med-

95

lemsstat under vissa förutsättningar Inte föreskriva något godkännande av Prop. 1993/94:196 bolagsstämman I det övertagande bolaget. Till dessa förutsättningar hör att fusionsplanen har offentliggjorts och hållits tillgänglig för aktieägarna i det övertagande bolaget på det sätt som direktivet i övrigt föreskriver. En ytterli­gare förutsättning är att en minoritet som innehar en viss andel av det teck­nade kapitalet skall ha rätt alt begära att bolagsstämma sammankallas också i det övertagande bolaget för att godkänna fusionsplanen. Lagstiftningen får inte sätta denna andel högre än fem procent.

För att bolagsstämmans beslut skall vara giltigt fordras enligt huvudregeln att det biträds av minst tvä tredjedelar av de röster som är förenade med de företrädda värdepapperen eller det företrädda tecknade kapitalet. Direkti­vet ger dock medlemsstaterna frihet att föreskriva ett krav på endast absolut majoritet av rösterna, under förutsättning att minst hälften av det tecknade kapitalet är företrätt på bolagsstämman. Finns det I något av de fusionerande bolagen flera slag av aktier, fordras dessutom för beslut om fusion en särskild omröstning för varje kategori av aktieägare vars rätt berörs av åtgärden.

Skälen för regeringens förslag: De nu redovisade direktivbestämmelserna får till följd att den svenska aktiebolagslagen mäste ändras i två väsentliga avseenden. För det första mäste det i lagen införas regler om att fusionspla­nen under vissa förutsättningar skall godkännas också av bolagsstämman i det övertagande bolaget. För det andra mäste det Införas en bestämmelse om kvalificerad majoritet. Det skulle visserligen vara möjligt att begränsa dessa lagändringar till att gälla endast de publika aktiebolagen. Som tidigare har framhållits bör emellertid samma regelsystem gälla för båda bolagskate­gorierna, såvida Inte särskilda skäl talar för något annat, I denna del finns det enligt regeringens mening inte några sådana skäl.

När det gäller beslut om godkännande av fusionsplan i det övertagande bolaget talar övervägande skäl för att Sverige bör utnyttja den undantagsbe­stämmelse som finns i artikel 8, Ett särskilt bolagsstämmobeslut i det överta­gande bolaget bör alltså krävas först om en minoritet som företräder minst fem procent av aktiekapitalet begär det.

Fusionsdirektivet innebär att ett bolagsstämmobeslut om godkännande av fusionsplan normalt skall fattas med två tredjedels majoritet. Sveriges Ak­tiesparares Riksförbund har förordat en ännu mera långtgående majoritets-regel, nämligen 90 procents majoritet såvitt gäller det eller de överlåtande bolagen. Det har därvid anförts bl.a. att skyddet för den enskilda äganderät­ten annars skulle bli alltför svagt.

Det finns enligt regeringens mening anledning att vara restriktiv med

långtgående majoritetsregler av det slag som Sveriges Aktiespararares Riks­

förbund förordat, eftersom de kan göra det onödigt svårt att fatta beslut som

kan vara nyttiga eller nödvändiga för den verksamhet som bolaget bedriver.

Ett beslut om fusion kan inte heller generellt anses vara så Ingripande att

det motiverar en sådan majoritetsregel. Flera andra typer av beslut enligt

aktiebolagslagen kan få lika långtgående verkningar men fordrar trots det

inte mer än enkel majoritet eller-vid ändring i bolagsordningen-tvä tredje­

dels majoritet. Till detta kommer att minoritetsaktieägarna skyddas genom

generalklausulen I 9 kap. 16§ aktiebolagslagen och genom de I fusionsförfa­

randet Inbyggda spärrarna och värderingsreglerna. Regeringen delar därför

96

kommitténs uppfattning om majoritetskravet, dvs. att beslutet skall biträdas av minst två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna.

Regeringen finner det vidare - i likhet med kommittén -vara naturligt att, om fusionen rubbar rättsförhållandet mellan olika aktier, beslutet bör kräva samma majoritet som fordras för beslut om ändring av bolagsordningen som innebär att rättsförhållandet mellan aktier rubbas. I sådana fall fordras enligt 9 kap. 15 § aktiebolagslagen som huvudregel att beslutet biträds av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktierna. Bestämmelsen om att det krävs tvä tredjedels majoritet för beslut om fusion bör därför kompletteras med en bestämmelse motsvarande bestämmelserna I 9 kap. 15 § aktiebolagslagen.

Prop. 1993/94:196

6.5 Borgenärsskyddet

Regeringens förslag: Skyddet för borgenärerna skall liksom hittills till­godoses genom ett tlllständsförfarande. Tillstånd skall liksom I dag normalt lämnas om ansökan inte bestrids eller om de borgenärer som bestrider den får full betalning eller tillfredsställande säkerhet. Ansö­kan om tillstånd skall - till skillnad från vad som är fallet i dag - göras hos Patent- och registreringsverket. Verket skall pröva otvistiga till­ståndsärenden och överlämna de ärenden där ansökan har bestritts till allmän domstol.

Den krets av borgenärer som skall ha rätt att yttra sig över fusionen och därvid kräva betalning eller säkerhet utvidgas. Även borgenä­rerna i det övertagande bolaget skall i vissa fall kallas och ha rätt att kräva betalning eller säkerhet.

Kallelsen på borgenärerna skall utfärdas genom kungörelse i Post-och Inrikes Tidningar, De kända borgenärer som omfattas av kallel­sen skall dessutom tillställas skriftliga underrättelser om fusionen. Dessa underrättelser skall skickas genom bolagens försorg.

Kommitténs förslag: Kommittén har utgått från att borgenärsskyddet skall tillgodoses genom ett förfarande vid allmän domstol. Den har föreslagit att kretsen av de borgenärer som skall kallas i tillståndsärendet utvidgas på det sätt som regeringen föreslår. Enligt kommitténs förslag skall de skriftliga un­derrättelserna till borgenärerna skickas ut av rätten (se betänkandet s. 334 -337).

Remissinstanserna: Det har Inte frän något håll riktats invändningar mot att skyddet för borgenärerna skall upprätthållas med regler av I huvudsak det slag som gäller i dag. Däremot har det - liksom tidigare har skett vid remissbehandlingen av Domstolsutredningens betänkande Domstolarna in­för 2000-talct (SOU 1991:106) - ifrågasatts om inte prövningen skulle kunna flyttas över frän allmän domstol till Patent- och registreringsverket.

En fråga som har berörts av flera remissinstanser är hur domstolen skall kalla borgenärerna. Denna fråga har också tagits upp I en särskild framställ­ning från Stockholms tingsrätt till Justitiedepartementet.

97

7 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Departementets promemoria och hearing: Vid den hearing som Justitiede- Prop. 1993/94:196 partementet höll den 16 juni 1993 behandlades en inom Justitiedepartemen­tet upprättad promemoria om borgenärsskyddet vid fusion. I promemorian föreslogs att borgenärsskyddet även I fortsättningen skulle tillgodoses ge­nom ett förfarande vid allmän domstol. Vid hearlngen var det emellertid en allmän uppfattning att sådana ärenden normalt borde kunna handläggas av Patent- och registreringsverket och att enbart tvistiga ärenden skulle hand­läggas av domstol.

I promemorian föreslogs även att skyldigheten att skicka särskilda under­rättelser till borgenärerna skulle begränsas till fall dä revisorerna I fusions­planen hade uttalat att fusionen kunde innebära fara för borgenärerna. Pro­memorians förslag fick I denna del ett blandat mottagande. Det ifrågasattes från bl.a. Svenska Revisorssamfundets sida om revisorerna skulle vara be­redda att uttala sig pä det sätt som förutsattes I promemorieförslaget. Andra deltagande organisationer pekade på möjligheten att låta sökanden själv ombesörja underrättelserna. I ett efter hearlngen avgivet yttrande har där­emot Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR tillstyrkt promemorians förslag med vissa mindre tillägg.

Bakgrund: Aktiebolagslagens fusionsregler syftar bl.a. till att skydda det eller de överlåtande bolagens fordringsägare. En fusion innebär att dessa förlorar möjligheterna att göra gällande sina fordringar mot den ursprung­lige gäldenären och att de i stället får motsvarande fordringar på det överta­gande bolaget. Det är alltså fråga om byte av gäldenär, något som enligt svensk rätt i allmänhet fordrar samtycke av borgenären. Gäldenärsbytet kan medföra att borgenärernas rätt försämras, exempelvis om förhållandet mel­lan tillgångar och skulder är mindre betryggande i det övertagande bolaget än i det överlätande bolaget.

Borgenärsskyddet tillgodoses i dag genom ett särskilt förfarande vid all­män domstol. För rättens prövning av ansökan gäller i huvudsak samma reg­ler som vid prövning enligt 6 kap. aktiebolagslagen av ansökan om tillstånd till nedsättning av aktiekapital. Rätten skall kalla det överlåtande bolagets kända och okända borgenärer med föreläggande för den som vill bestrida ansökan att senast viss dag skriftligen anmäla detta vid äventyr att han an­nars anses ha medgivit den. Kallelsen skall kungöras i Post- och Inrikes Tid­ningar. Rätten skall dessutom särskilt underrätta alla kända borgenärer. Frän detta kallelseförfarande undantas endast borgenär som också är gälde­när i samma rättsförhållande. Om ansökan bestrids, skall tillstånd ändå med­delas om de borgenärer som bestrider ansökan får full betalning eller till­fredsställande säkerhet (se 14 kap. 4§ och 6 kap. 6§ tredje - femte styck­ena).

När rättens beslut har vunnit laga kraft, skall rätten anmäla detta till Pa­tent- och registreringsverket. Innebär beslutet att ansökan bifalls, skall som huvudregel det överlåtande bolagets tillgångar och skulder anses övergå till det övertagande bolaget I och med att Patent- och registreringsverket regi­strerar anmälan (se 14 kap. 5 §).

I fusionsdirektivets artiklar 13 och 23 finns bestämmelser om skyddet för borgenärerna vid fusion. I artikel 13 föreskrivs:

98

1.         Lagstiftningen i medlemsstaterna skall på ett betryggande sätt skydda rät-     Prop. 1993/94:196

tigheterna för de borgenärer i de fusionerande bolagen vilka har fordringar

som uppkommit före offentliggörandet av fusionsplanen och som Inte var förfallna till betalning vid offentliggörandet.

2.

I detta syfte skall lagstiftningen i medlemsstaterna minst föreskriva att dessa borgenärer har rätt till betryggande säkerhet, om ett sådant skydd be­hövs med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden och borgenärerna Inte redan har sådan säkerhet.

3.

Skyddet fär vara olika för borgenärerna i det övertagande och det överlå­tande bolaget.

Som framgår av artikeltexten anger direktivet att borgenärerna I såväl över­lätande som övertagande bolag skall ha rätt till "betryggande säkerhet". Kravet på ställande av säkerhet är Inte absolut utan gäller enbart "om ett sådant skydd behövs med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden". Hur detta borgenärsskydd skall upprätthällas ger direktivet inte något besked om.

Skälen för regeringens förslag: Vad först gäller frågan om handläggande myndigket finns mot den nyss angivna bakgrunden anledning att förutsätt­ningslöst pröva om borgenärsskyddet även i fortsättningen bör tillgodoses genom ett förfarande vid domstol. Därvid bör beaktas att det är önskvärt att domstolarnas verksamhet renodlas. Frän domstolarnas verksamhetsområde bör i allmänhet föras bort sådana uppgifter som inte utgör eller samman­hänger med rättskipande verksamhet. På aktiebolagsrättens område sköts redan nu betydelsefulla uppgifter av Patent- och registreringsverket. Bland annat har verket till uppgift att fullgöra vissa registreringsuppgifter I sam­band med fusion. Som ett led i renodlingen av domstolarnas verksamhet har riksdagen nyligen beslutat att även prövningen av frågor om likvidation en­ligt 13 kap. 4§ första stycket 2-4, vilka hittills har handlagts av domstol, skall flyttas över till Patent- och registreringsverket (se SFS 1993:1495). Detta talar för att också frågor om tillstånd till fusion bör flyttas över till Patent- och registreringsverket.

Det kan å andra sidan också hävdas att den prövning som skall göras i detta slag av ärenden är av sädan art att den sakligt sett hör hemma hos dom­stol. Om ansökan bestrids, ställs den handläggande myndigheten inför upp­giften att pröva tvistefrågor mellan enskilda. Det kan råda oenighet om hu­ruvida det finns en fordran. Parterna kan vara oense om huruvida den er­bjudna säkerheten är tillräcklig. Prövningen av sädana frågor bör normalt handhas av domstol.

I det stora flertalet tillståndsärenden blir det emellertid aldrig aktuellt att göra någon sådan prövning eftersom ansökan inte bestrids. Från Stockholms tingsrätt har uppgivits att bestridande förekommer endast i någon enstaka procent av fusionsärendena. I de icke bestridda ärendena förekommer inte nägra egentliga rättsliga överväganden. Inte heller finns det I sädana ären­den något behov av muntlig förhandling. I stället domineras domstolens handläggning av enkla och rutlnbetonade åtgärder såsom utfärdande av kal­lelse. Det arbete som detta innebär kan vara betydande, särskilt som antalet fusioner under senare tid har ökat och antalet borgenärer I tlllständsärendet

99

i flera fall har varit mycket stort. Att domstolarna belastas med sådana upp-     Prop. 1993/94:196 gifter står inte i överensstämmelse med önskemålet om renodling av domsto­larna.

Regeringen anser mot denna bakgrund att de tlllständsärenden, där det inte råder tvist, bör handläggas av Patent- och registreringsverket. Däremot bör tvistiga ärenden liksom hittills prövas av domstol. Ansökan om tillstånd bör därför göras hos Patent- och registreringsverket. Verket bör utfärda kal­lelse på borgenärerna. Om ansökan Inte bestrids, bör verket också kunna meddela tillstånd till fusionen. Om ansökan däremot bestrids, bör verket i stället överlämna ärendet till rätten för prövning i sak.

När de gäller kretsen av de borgenärer som omfattas av borgenärsskydds-reglerna gäller de nuvarande svenska reglerna endast borgenärer i överlå­tande bolag. Fusionsdirektivet föreskriver emellertid att även borgenärerna I det övertagande bolaget skall ges "betryggande säkerhet". Direktivet tillå­ter dock att skyddet för borgenärerna får vara olika för borgenärer I överlå­tande och övertagande bolag.

Det är därför nödvändigt att utforma borgenärsskyddsreglerna så att de ger även borgenärer i det övertagande bolaget visst skydd. För dessa borge­närer innebär fusionen emellertid inte något gäldenärsbyte. Med hänsyn till detta bör borgenärerna i det övertagande bolaget inte ges någon generell rätt att fordra betalning eller säkerhet. Däremot bör de ha en sådan rätt när de­ras ställning Inte framstår som betryggande.

Här uppkommer frågan hur man skall avgränsa de fall då borgenärernas ställning kan anses betryggande från övriga fall. Regeringen föreslår här en lösning som i huvudsak överensstämmer med vad kommittén har föreslagit. Om revisorerna i yttrande över fusionsplanen har uttalat att de vid sin granskning Inte funnit att fusionen innebär någon risk för att borgenärerna I det övertagande bolaget inte skall få sin fordringar betalda, skall dessa bor­genärer Inte kallas. De har i så fall Inte heller rätt att påfordra betalning eller ställande av säkerhet. Saknas däremot ett sådant revisorsuttalande, skall borgenärerna i det övertagande bolaget kallas på samma vis som borgenä­rerna i överlåtande bolag.

Fusionsdirektivet synes göra det nödvändigt att tillämpa borgenärsskydds­reglerna på en annan borgenärskategori som inte omfattas av de nuvarande reglerna, nämligen borgenärer som även är gäldenärer i samma rättsförhål­lande. Bland sådana borgenärer märks t.ex. bolagets anställda och avtals­parter som ännu Inte har fullgjort den egna avtalsprestationen. Det har hit­tills ansetts att dessa har andra möjligheter att skydda sig mot skadliga effek­ter av fusionen. En anställd har t.ex. rätt till ersättning enligt lagen om löne­garanti, medan en säljare - fram till avlämnandet - har säkerhet i den för­sålda egendomen eller i vart fall möjlighet att kräva bankgaranti.

Direktivet innehåller emellertid inte något undantag av detta slag. Borge­

närer har alltid rätt till betryggande säkerhet, om ett sådant skydd behövs

med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden och bor­

genärerna Inte redan har sådan säkerhet. Den möjlighet att hålla inne sin

prestation som en säljare eller annan avtalspart har kan inte anses som be­

tryggande säkerhet och täcker Inte t.ex. eventuella skadeståndanspråk. Det

undantag som nuvarande lagstiftning Innehåller kan därför Inte behållas.

100

Beträffande en grupp av borgenärer har kommittén dock funnit att den     Prop. 1993/94:196 mäste anses ha bettyggande säkerhet för sina fordringar. Det gäller bolagets anställda som genom reglerna i lönegarantilagen (1992:497) tillförsäkras be­talning för sina fordringar på lön och pension vid arbetsgivarens konkurs. Regeringen delar i likhet med remissinstanserna denna bedömning.

I enlighet med det anförda föreslår regeringen att bestämmelserna om borgenärsskydd görs tillämpliga även på borgenärer som tillika är gäldenärer i samma rättsförhållande, dock att detta inte skall gälla borgenärer som har rätt till ersättning enligt lönegarantilagen.

Kommitténs förslag innebär, vad giWex formen för kallelse och underrättel­ser, att den gällande ordningen behålls. Kallelsen pä borgenärerna föresläs alltså komma till uttryck såväl i en kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar som I särskilda underrättelser till kända borgenärer. Eftersom kommitténs förslag leder till att antalet borgenärer som omfattas av borgenärsskyddsreg­lerna ökar, är förslaget i denna del ägnat att leda till ökade kostnader. Det bör bl.a. mot den bakgrunden övervägas om det i detta sammanhang är till­räckligt med förenklade kallelseformer.

Regelsystemet måste givetvis vara sådant att det uppfyller de krav som ställs i fusionsdirektivet. Direktivet innehåller emellertid I denna del inte nå­gonting som kräver ett så långtgående kallelseförfarande som det som nu tillämpas i Sverige. Tvärtom har man i andra länder vid den nationella an­passningen till detta direktiv ansett att ett enklare kallelseförfarande är till­räckligt.

Mot bakgrund av detta har i den promemoria som upprättats inom Justi­tiedepartementet och som diskuterades vid departementets hearing den 16 juni 1993 skisserats några alternativa modeller för hur ett mindre långt­gående kallelseförfarande skulle kunna vara uppbyggt.

Ett första alternativ är att registreringsmyndigheten inte sänder ut några underrättelser till borgenärerna utan kallar kända och okända borgenärer enbart genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar och ortstidning eller endera av dessa.

I svensk rätt används denna kallelseform (kungörelsedelglvning) endast I undantagsfall. Det finns en påtaglig risk för att en kallelse som sker enbart genom kungörelse i många fall Inte når fram till sina adressater. Det är därför tveksamt om en sådan kallelse i tillräcklig grad tillgodoser borgenärernas in­tressen. Den bör därför inte anses tillräcklig i sådana fall dä borgenärerna kan antas ha skäl att hävda sina intressen Inom ramen för fusionsförfarandet. Att generellt ge borgenärerna underrättelse om fusionen enbart genom en eller flera tidningar bör alltså inte komma I fråga.

Ett ytterligare alternativ är att Patent- och registreringsverket utfärdar

kallelse genom kungörelse och dessutom skickar skriftliga underrättelser i

de fall dä borgenärernas Intresse av att få kännedom om kallelsen är särskilt

påtagligt. En sådan lösning har förordats i promemorian. Enligt dess förslag

skulle det inte vara nödvändigt att skicka ut skriftliga underrättelser om revi­

sorerna i sitt till fusionsplanen fogade yttrande har uttalat att fusionen inte

medför någon fara för att borgenärerna Inte skall få sina fordringar betalda.

Flertalet deltagare vid departementets hearing ansåg att denna lösning i och

för sig var acceptabel. Andra menade dock att borgenärerna I överlåtande

101

bolag alltid borde tillsändas en särskild underrättelse. En allmän uppfattning Prop. 1993/94:196 var att promemorians lösning förutsatte revisorernas medverkan. Frän bl.a. Sveriges Revisorssamfunds och Patent- och registreringsverkets sida betona­des risken för att revisorerna skulle välja att inte uttala sig i frågan och att detta skulle få till följd att skriftliga underrättelser ändå alltid skulle behöva skickas ut. Mot bl.a. den bakgrunden motsatte sig Sveriges Revisorssamfund förslaget.

Enligt regeringens mening bör inte heller denna lösning väljas. Det är av värde att samtliga kända borgenärer - med de undantag som har behandlats I det föregående - underrättas om fusionen. Till detta kommer att lösningen bygger på revisorernas medverkan. Den kritik som Sveriges Revisorssam­fund har riktat mot lösningen mäste därför tillmätas stor vikt.

Ett ytterligare alternativ är att uppgiften att sända ut de skriftliga under­rättelserna flyttas över från registreringsmyndigheten till ansökande bolag. Stockholms tingsrätt har pekat på denna möjlighet I sin skrivelse till Justitie­departementet.

Lösningen förutsätter att underrättelserna skickas ut innan ansökan om verkställighet om fusionsplanen görs. Underrättelserna bör därför innehålla uppgift om att en sådan ansökan kommer att göras och att borgenärer har möjlighet att bestrida ansökan Inom den tid som registreringsmyndigheten bestämmer. Registreringsmyndigheten skulle enbart behöva kontrollera att bolagets styrelse eller verkställande direktör avgivit ett intyg om att under­rättelser avsänts.

Det kan antas att arbetet med utskickande av underrättelser skulle kunna genomföras avsevärt smidigare om det görs pä detta sätt. Det skulle också innebära stora kostnadsbesparingar för det allmänna. Lösningen kan visser­ligen synas ge sämre garantier för att underrättelser verkligen avsänds. En­ligt regeringens mening är emellertid detta Inte fallet. Redan I dag är det nämligen uppgifter från bolaget - dvs. borgenärsförteckningen - som är av­görande för vilka adressater som domstolen kommer att skicka särskilda un­derrättelser till. Att lägga också avsändandet av underrättelserna på bolagen kan mot den bakgrunden knappast anses ge sämre säkerhet.

Regeringen delar därför den uppfattning som kom till uttryck vid Justitie­departementets hearing att den senast angivna lösningen bör väljas. Givetvis skall det Inte vara nödvändigt att skicka underrättelser till andra borgenärer än dem som registreringsmyndigheten senare skall kalla. Så skall t.ex. Inte borgenärerna i det övertagande bolaget behöva underrättas I fall då reviso­rerna i yttrande över fusionsplanen har uttalat att de Inte har funnit att fusio­nen Innebär någon fara för detta bolags borgenärer.

102

6.6 Fusionens fullbordan

Prop. 1993/94:196

Regeringens förslag: När Patent- och registreringsverket givit tillstånd till verkställighet av fusionsplanen eller, i hänskjutna ärenden, när rät­tens tillståndsbeslut har vunnit laga kraft, skall det övertagande bola­gets styrelse anmäla fusionen för registrering I aktiebolagsregistret. En sådan anmälan skall innehålla uppgift om för fusionen nödvändiga följdbeslut, t.ex. ökning av aktiekapitalet I det övertagande bolaget. I och med att denna anmälan registreras skall överlåtande bolag anses upplösta och deras tillgångar och skulder anses övergå på det överta­gande bolaget. Samtidigt skall fusionsvederlaget övergå till de tidigare aktieägarna i överlätande bolag.

Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens för­slag. Kommittén har dock velat ge bolagen möjlighet att I fusionsplanen ange en annan senare tidpunkt vid vilken rättsverkningarna av fusionen skall In­träda (se betänkandet s. 141, 142 och 340 - 344).

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har lämnat kommitténs för­slag utan invändning. Patent- och registreringsverket har dock ifrågasatt för­slaget att bolagen själva skall kunna bestämma vid vilken tidpunkt fusionen skall fullbordas. Enligt verket bör det i lagen finnas en gräns för hur långt in i framtiden denna tidpunkt får sättas.

Bakgrund: Enligt gällande rätt skall domstolen, sedan dess beslut om till­stånd till fusionen har vunnit laga kraft, underrätta Patent- och registrerings­verket om detta. När beslutet har registrerats, övergår överlätande bolags tillgångar och skulder med undantag av skadeståndsanspråk enligt 15 kap. 1 - 3 §§ aktiebolagslagen till det övertagande bolaget (se 14 kap. 5 § första och tredje styckena aktiebolagslagen).

Om fusionsvederlaget helt eller delvis består av aktier i det övertagande bolaget och det eller de överlåtande bolagen har fullgjort sina skyldigheter, gäller en kompletterande regel. I sådana fall skall bolagen Inom två månader från det att rättens beslut vann laga kraft anmäla ökningen av aktiekapitalet eller, vid kombination, att det övertagande bolaget har bildats och att sty­relse har utsetts. Överlåtande bolags tillgångar och skulder övergår då på det övertagande bolaget först i och med att även denna anmälan har registrerats (se 14 kap. 5 § andra och tredje styckena aktiebolagslagen).

Härefter skall det eller de överlåtande bolagen skifta fuslonsvededaget bland sina aktieägare. Sedan detta har skett skall styrelsen och verkställande direktören avge redovisning för sin förvaltning av bolagets angelägenheter. När en sädan slutredovisning har lagts fram på bolagsstämma, är det överlä­tande bolaget upplöst (se 14 kap. 6 och 7 §§ aktiebolagslagen).

Fusionsdirektivet ger medlemsstaterna frihet att själva I sin lagstiftning be­stämma när en fusion skall anses fullbordad. I artikel 17 sägs endast att lag­stiftningen I medlemsstaterna skall ange den tidpunkt dä fusionen blir gäl­lande. Enligt artikel 19 fordras emellertid att en fusion alltid skall ha vissa rättsverkningar: a) det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder

103

skall övergå till det övertagande bolaget, b) aktieägarna I det överlåtande     Prop. 1993/94:196 bolaget blir aktieägare i det övertagande bolaget, c) det överlåtande bolaget upphör. Direktivet kräver att dessa rättsverkningar inträder samtidigt.

Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens mening bör bestämmel­serna om fusionens fullbordande ansluta till hittills gällande regelsystem. Be­slutet att ge tillstånd till verkställande av fusionsplanen bör således även en­ligt det nya regelverket följas av en ytterligare, avslutande registrering. Denna registrering bör också omfatta nödvändiga följdbeslut såsom ökning av aktiekapitalet och, vid kombination, anmälan om bolagets bildande och om utseende av styrelse och revisorer. En anmälan bör göras av det överta­gande bolagets styrelse inom två månader från Patent- och registreringsver­kets tillständsbeslut eller, när tillstånd givits av rätten, inom tvä månader från det att rättens tillständsbeslut har vunnit laga kraft. Anmälan bör ställas till Patent- och registreringsverket.

Svensk rätt uppfyller i dag inte fusionsdirektivets krav på att rättsverk­ningarna av en fusion skall Inträda samtidigt. Det är därför nödvändigt att utforma lagen så att övergängen av de överlätande bolagens tillgångar och skulder till det övertagande bolaget sammanfaller med tidpunkten för de överlåtande bolagens upphörande. Vid samma tidpunkt skall, om fusionsve­derlaget helt eller delvis består av aktier, aktieägarna I de överlåtande bola­gen bli aktieägare i det övertagande bolaget.

Däremot innehåller direktivet inte något om vilken denna gemensamma tidpunkt skall vara. Kommittén har föreslagit att bolagen skall ges frihet att i fusionsplanen själva bestämma den tidpunkt då fusionens rättsverkningar skall inträda.

Regeringen anser dock att de nya reglerna bör ansluta till den nu gällande ordningen. I dag gäller att den mest betydelsefulla av fusionens rättsverk­ningar, övergången av tillgångar och skulder från ett bolag till ett annat, In­träder i och med att Patent- och registreringsverket registrerar antingen rät­tens beslut om tillstånd till fusionen eller en särskild anmälan frän bolagen. De berörda bolagen saknar egentlig möjlighet att själva råda över tidpunk­ten för fusionens fullbordan.

Den ordning, som kommittén har föreslagit och som Innebär att bolagen ges en viss möjlighet att välja vid vilken tidpunkt rättsverkningarna av fusio­nen skall inträda, skulle kunna medföra vissa olägenheter. Den skulle, såsom Patent- och registreringsverket har påpekat, innebära att de överlåtande bo­lagen skulle kunna drivas vidare under avsevärd tid efter det att tillstånd till fusionen meddelats. Bolagen skulle under tiden kunna skaffa sig nya borge­närer som skulle gä miste om möjligheten att motsätta sig verkställighet av fusionsplanen. Till detta kommer att en möjlighet att skjuta fusionen In I en kanske avlägsen framtid avsevärt skulle försvära för revisorer och andra att i förväg bedöma fusionens konsekvenser.

Regeringen föreslär därför att rättsverkningarna av fusionen alltid liksom i dag skall inträda I och med att det övertagande bolagets anmälan till Patent-och registreringsverket registreras. Vid denna tidpunkt skall således överlå­tande bolags tillgångar och skulder övergå på det övertagande bolaget och överlåtande bolag anses upplöst. Vid samma tidpunkt skall fuslonsvederla-

104

get, i den mån det utgörs av aktier i det övertagande bolaget, övergå pä de     Prop. 1993/94:196 tidigare aktieägarna i överiåtande bolag.

7 Vissa avtal mellan bolaget och stiftare eller aktieägare

Regeringens förslag: Om ett bolag inom tvä är från registreringen av bolagets bildande träffar avtal med stiftare eller aktieägare, skall bo­lagsstämman underställas avtalet för godkännande, om avtalet Inne­bär att bolaget förvärvar egendom mot ett vederlag som motsvarar minst en tiondel av aktiekapitalet. Detsamma skall gälla om bolaget träffat ett sådant avtal Inom två år frän det att bolaget har bytt bolags­kategori. Något godkännande av bolagsstämman skall dock inte ford­ras om förvärvet sker pä börs eller som ett led i bolagets löpande af­färsverksamhet.

Kommitténs förslag: Kommitténs förslag överensstämmer med regering­ens förslag (se betänkandet s. 133, 258 och 259).

Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat förslaget utan invänd­ning.

Bakgrund: Om ett bolag inom två år från registreringen hade träffat avtal om förvärv av fast eller lös egendom, avsedd för stadigvarande bruk för bola­get, och gottgörelsen för förvärvet översteg en femtedel av hela aktiekapita­let, var enligt 33 § i 1944 års aktiebolagslag styrelsen skyldig att anmäla avta­let för registrering. En motsvarande bestämmelse fanns redan I 1910 ärs ak­tiebolagslag. Avsikten med bestämmelsen var att förhindra att bestämmel­serna om tillskott och övertagande av egendom i samband med bildande av bolag kringgicks, s.k. uppskjuten apport. Vid tillkomsten av 1975 års aktie­bolagslag ansågs emellertid att bestämmelsen I 33 § i praktiken hade visat sig vara ineffektiv. Bestämmelsen utmönstrades därför.

I artikel 11 i kapitaldirektivet finns bestämmelser som ålägger medlems­staterna att uppställa vissa regler mot uppskjuten apport. Bestämmelserna avser de fall då bolaget förvärvar tillgångar frän någon som har undertecknat bolagets stiftelseurkund. Sädana förvärv skall, om de har skett inom en tid som av den nationella lagstiftningen skall bestämmas till minst två är från det att bolaget bildades eller tilläts att börja sin verksamhet, granskas och offentliggöras enligt direktivets bestämmelser samt underställas bolagsstäm­man för godkännande. Detsamma gäller förvärv som skett sedan ett bolag av annat slag omblldats till aktiebolag. Direktivbestämmelserna gäller emel­lertid endast om vederlaget för förvärvet motsvarar minst en tiondel av ak­tiekapitalet.

Medlemsstaterna fär föreskriva att sådana bestämmelser även skall gälla när bolaget förvärvar tillgångarna från en aktieägare eller någon annan. Medlemsstaterna fär ä andra sidan också föreskriva att bestämmelserna Inte skall tillämpas på förvärv som sker Inom ramen för bolagets löpande verk-

105

samhet, pä begäran eller under kontroll av en förvaltningsmyndighet eller en domstol eller pä en fondbörs.

Skälen för regeringens förslag: EG-anpassningen fordrar att bestämmelser som motsvarar artikel 11 i kapitaldirektivet Införs i svensk rätt. Kapitaldirek­tivet blir I och för sig tillämpligt endast på publika aktiebolag. I likhet med kommittén anser regeringen emellertid att bestämmelser av detta slag bör gälla för båda bolagskategorierna. Vidare gör sig syftet bakom direktivets bestämmelser - att förhindra kringgående av bestämmelserna om tillskju­tande av apportegendom - gällande såväl när bolagets avtalspart är någon av bolagets stiftare som när det är en aktieägare. Bestämmelserna bör därför omfatta avtal med såväl stiftare som aktieägare. Det är samtidigt angeläget att utforma lagstiftningen så att den inte försvårar normala affärstransaktio­ner. Regeringen anser därför att Sverige bör utnyttja den undantagsbestäm­melse som direktivet tillåter och frän bestämmelsernas tillämpningsområde undanta förvärv pä börs samt förvärv som utgör led I bolagets löpande verk­samhet.

Lagbestämmelserna bör utformas så att ett avtal om förvärv av egendom mellan ä ena sidan bolaget och ä andra sidan stiftare eller aktieägare i vissa fall blir beroende av bolagsstämmans godkännande. Detta bör gälla om av­talet träffas inom tvä är frän bolagets registrering eller inom tvä är från regi­streringen av beslut om byte av bolagskategori. Bolagsstämmans godkän­nande bör dock inte krävas om vederlaget motsvarar mindre än en tiondel av aktiekapitalet och, som nyss nämnts. Inte heller om förvärvet sker pä börs eller utgör ett led i bolagets löpande verksamhet.

Av direktivets bestämmelser framgår att bolagsstämmans beslut måste föregås av en granskning och ett offentliggörande av förvärvet. Den svenska lagstiftningen bör därvid utformas så att stämman ges tillfredsställande möj­ligheter att granska förvärvet. Det Innebär att stämman som beslutsunderlag bör ha en redogörelse från styrelsen om värdet på den förvärvade egendo­men samt ett revisorsyttrande över redogörelsen.

Prop. 1993/94:196

8 Företrädesrätt vid ökning av aktiekapitalet 

8.1 Primär och subsidiär företrädesrätt

Regeringens förslag: En sådan föreskrift om företrädesrätt till nya ak­tier vid en framtida ökning av aktiekapitalet, som inte ger samtliga aktieägare lika företrädesrätt I förhållande till den andel av aktiekapi­talet som deras aktier representerar, får tas in i bolagsordningen en­dast om den Innebär dels att ägarna till aktier av visst aktieslag vid en framtida kontantemission skall ha företrädesrätt till nya aktier av samma aktieslag {primär företrädesrätt), dels att samtliga aktieägare har rätt att teckna de aktier som Inte tecknas av de primärt berättigade {subsidiär företrädesrätt).

106

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betan-     Prop. 1993/94:196 kandet s. 133, 134, 285, 287 och 288).

Remissinstanserna: De remissinstanser som särskilt har tagit upp denna fråga - Hovrätten för Övre Norrland, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Grossistförbundet, Sveriges Industriförbund, Svenska Arbetsgivareföreningen, Sveriges Försäkringsförbund och Värde­papperscentralen - har ansett att den bör utredas ytterligare.

Bakgrund: Bestämmelser om företrädesrätt till nya aktier vid ökning av aktiekapitalet genom nyemission finns i 3 kap. 1 § och 4 kap. 2§. Enligt 4 kap. 2§ har aktieägarna vid kontantemission företrädesrätt till de nya ak­tierna i förhällande till det antal aktier som de förut äger. En annan företrä­desrätt kan dock gälla på grund av föreskrifter i bolagsordningen. Dessutom kan bolagsstämman och styrelsen i samband med emissionsbeslutet besluta om att avvika frän vad som annars gäller om företrädesrätt.

Av 3 kap. 1 § första och andra styckena framgår vilka föreskrifter som får och skall meddelas I bolagsordningen angående företrädesrätt till nya aktier.

Av paragrafen framgår att det I ett aktiebolag kan finnas aktier av olika slag. Aktieslagen kan skilja sig åt I fråga om rätten att ta del i bolagets till­gångar eller vinst. Skillnaden kan också hänföra sig till aktiernas röstvärde eller till något annat förhållande. Föreskrifter om olika företrädesrätt vid ök­ning av aktiekapitalet får tas in i bolagsordningen endast i fråga om aktier som skiljer sig ät i fråga om rätten till andel I bolagets tillgångar och vinst.

Frågan kan emellertid ställas vad som 13 kap. 1 § avses med lika respektive olika företrädesrätt. Här kan man tänka sig tvä olika synsätt. Det ena inne­bär att lika företrädesrätt föreligger när det med samtliga aktier, oavsett ak­tieslag, följer en och samma rätt att delta I tecknandet av nya aktier. Det andra synsättet innebär att aktier av ett aktieslag ger företrädesrätt endast till nya aktier av samma aktieslag.

Lagtexten i 3 kap. 1 § ger Inte besked om vilket synsätt som bör gälla. Det förstnämnda synsättet kommer till uttryck i utfomningen av 4 kap. 2§. Å andra sidan har Patent- och registreringsverket i sin registreringspraxis god­tagit att det i bolagsordningen för bolag med två olika aktieslag, som skilt sig endast I fråga om röstvärde, tagits in föreskrifter om att vid en framtida nyemission de nya aktierna skall vara av båda slagen och fördelas så att varje aktieslag får endast nya aktier av samma slag. Eftersom lagen I dessa fall Inte tillåter att bolagsordningen Innehåller föreskrifter om olika företrädesrätt, har verket uppenbarligen ansett att en nyemission av angivet slag innebär en "lika rätt" för aktieägarna. Verkets praxis har vunnit stöd I uttalanden under förarbetena till aktiebolagslagen (se SOU 1971:15 s, 156 och prop, 1975:103 S.312).

EG-rätten har det första av de båda angivna synsätten som utgångspunkt.

Enligt artikel 29.1 I kapitaldirektivet skall sålunda vid varje ökning av det

tecknade aktiekapitalet, som sker genom kontantemission, aktierna erbju­

das aktieägarna med företrädesrätt I förhällande till den andel av aktiekapi­

talet som deras aktier representerar. Punkten 2 Innehåller två möjligheter

att göra undantag från denna huvudregel. I övrigt fär den I punkten 1 före­

skrivna företrädesrätten Inte begränsas eller upphävas annat än genom be­

slut av bolagsstämman (se punkten 4).

107

Det första undantaget i punkten 2 innebär att medlemsstaterna inte behö­ver tillämpa huvudregeln på aktier med en begränsad rätt till utdelning eller vid utsklftning av bolagets förmögenhet i samband med likvidation. Bestäm­melsen tar närmast sikte på vad som brukar kallas limiterade preferensak­tier.

Det andra undantaget har följande lydelse:

"Medlemsstaterna får - om i ett bolag med aktier av olika slag i fråga om rösträtt eller rätt till utdelning enligt artikel 15 eller vid utsklftning i samband med likvidation, det tecknade kapitalet ökas genom att nya aktier av endast ett av dessa aktieslag ges ut - tillåta att ägarna till aktier av annat slag fär utöva sin företrädesrätt att teckna nya aktier först efter ägarna till aktier av det slag som emissionen avser."

Detta undantag öppnar möjlighet att i bolagsordningen föreskriva att In­nehavare av aktier av visst aktieslag skall ha företrädesrätt till aktier av samma aktieslag framför innehavare av andra aktieslag. En sädan föreskrift ger möjlighet att åstadkomma i stort sett samma effekt som har åstadkom­mits genom den svenska registreringspraxis som vi nyss har redogjort för. Direktivet går emellertid ett stycke längre och fordrar att, om lagstiftningen ger möjlighet till sädana föreskrifter, de övriga aktieägarna skall ha rätt att teckna de aktier som de primärt berättigade inte tecknar. Man kan här tala om enprimär respektive subsidiär företrädesrätt. Bestämmelsen avser enligt sin ordalydelse emissioner där endast ett av flera aktieslag ges ut. I doktrinen har den emellertid ansetts tillämplig även vid emission av flera aktieslag (se Weriauf, EF-Selskabsret, 1992, s, 132),

Ex. I ett aktiebolag finns tre ak­tieslag, A-, B- och C-aktler. En­ligt bolagsordningen skall några ytterligare C-aktier inte emitte­ras, I bolagsordningen har därför föreskrivits att innehavare av C-aktier skall - jämte B-aktie-ägare - ha företrädesrätt till nya B-aktier, Innehavare av A-aktier skall däremot endast ha företrä­desrätt till nya A-aktier, Ger di­rektivet något utrymme för en sädan föreskrift?

Afl aktier       A   B Gamla aktier   ABC

I ett särskilt yttrande har flera av de till Aktiebolagskommittén knut­na sakkunniga framhållit att den ak­tuella undantagsbestämmelsen är svärtydd och ger utrymme för olika tolkningar, Samma uppfattning har kommit till uttryck i flera remissytt­randen. Vad man i första hand synes syfta på är frågan om bestämmelsen ger något utrymme för föreskrifter om att innehavare av ett visst akties­lag, varav nya aktier inte skall emit­teras, skall ha företrädesrätt till ak­tier av annat aktieslag, medan inne­havare av en tredje kategori av aktier skall ha företrädesrätt enbart till ak­tier av det egna slaget. Problemet il­lustreras av vidstäende exempel.

Prop, 1993/94:196

Direktivets ordalydelse talar emellertid med styrka för att denna fråga måste besvaras med nej. Direktivet får I stället förstås så att det endast är möjligt att föreskriva antingen en lika företrädesrätt för samtliga aktieslag eller en primär företrädesrätt för just det aktieslag av vilket nya aktier emit­teras. Undantagsbestämmelsen ger således Inte något utrymme för föreskrif-

108

ter om att innehavarna till aktier av annat aktieslag skall ha företrädesrätt Prop. 1993/94:196 till de nya aktierna framför innehavarna av aktier av övriga aktieslag. Detta är också den uppfattning som har framkommit vid de underhandskontakter som har förevarit mellan Justitiedepartementet och EG-kommlssionen, Det kan tilläggas att lagstiftningen i Danmark, där man har utnyttjat den aktuella undantagsbestämmelsen, endast tillåter primär företrädesrätt innanför det egna aktieslaget (se 30 § loven om aktieselskaber). Även i det norska försla­get till ny aktiebolagslag - där möjlighet till avvikelse frän huvudregeln om aktiers lika företrädesrätt över huvud taget föreslås finnas enbart i offentliga aksjeselskaber - föresläs den primära företrädesrätten gälla enbart nya ak­tier i samma aktieslag (se 6 - 4 § i förslaget). Också det finska förslaget har denna innebörd. Någon anledning att utreda frågan ytterligare finns enligt regeringens mening inte.

Skälen för regeringens förslag: Sverige är skyldigt att anpassa sin lagstift­ning till de bestämmelser om företrädesrätt som finns I artikel 29 i kapitaldi­rektivet. Med den kategoriindelning som har föreslagits i det föregående är det visserligen Inte nödvändigt att tillämpa direktivet pä annat än de publika aktiebolagen. Såsom tidigare har framhållits bör emellertid regelsystemet göra skillnad mellan de båda bolagskategorierna endast dä särskilda skäl ta­lar för detta. Sä är inte fallet här. De nya bestämmelser som direktivet i denna del föranleder bör därför gälla såväl publika som privata aktiebolag,

EG-rätten har som utgångspunkt att aktier av samtliga aktieslag skall ha företrädesrätt till nya aktier i förhällande till sin andel i aktiekapitalet. Det framstår därför som helt nödvändigt att ge svensk lagstiftning samma ut­gångspunkt.

Direktivet ger genom de båda undantagsbestämmelserna visst utrymme att genom föreskrifter i bolagsordningen avvika frän den lika företrädesrät­ten. I likhet med konunittén anser regeringen att det Inte finns något skäl att utnyttja den första undantagsbestämmelsen, vilken innebär att principen om lika företrädesrätt - sådan den är uttryckt i artikel 29.1 - inte behöver tilläm­pas på s.k. limiterade preferensaktier. Den torde för svenska förhållanden ha ett begränsat praktiskt värde.

Däremot bör Sverige utnyttja den andra undantagsregeln och införa mot direktivet svarande bestämmelser om primär och subsidiär företrädesrätt. Skälet till det är bl,a, att det i Sverige är mycket vanligt med olika aktieslag som skiljer sig ät i fråga om röstvärde och att det också är vanligt med före­skrifter om att olika aktieslag skall ha olika företrädesrätt.

Värdepapperscentralen har visserligen menat att bestämmelser om subsi­diär företrädesrätt skulle kräva en omfattande och tidskrävande systemut­veckling för aktiekontosystemet. Detta är emellertid inte ett tillräckligt skäl att avstå från regler om subsidiär företrädesrätt. Om Sverige över huvud ta­get vill avvika från vad som är utgångspunkten I artikel 29 - lika företrädes­rätt för samtliga aktieslag - och utnyttja undantagsbestämmelsen om primär företrädesrätt, är det nödvändigt att också Införa bestämmelser om subsidiär företrädesrätt.

Lagstiftningen bör alltså ges sådan utformning att det blir möjligt att I bo­

lagsordningen föreskriva antingen att samtliga aktier skall ha företrädesrätt

I förhållande till sin andel I bolagets aktiekapital (lika företrädesrätt) eller att

109

Innehavare av aktie av visst aktieslag skall ha en företrädesrätt till nya aktier     Prop. 1993/94:196 av samma aktieslag (primär företrädesrätt) med rätt för samtliga aktieägare att delta i tecknandet av de aktier som de primärt berättigade inte tecknar (subsidiär företrädesrätt).

Mot bakgrund av den tolkning av direktivet för vilken tidigare har redo­gjorts finns det inte något utrymme för att tillåta föreskrifter om att inneha­vare av visst aktieslag {A-aktier) skall ha företrädesrätt till nya aktier av an­nat aktieslag (B-aktier) framför innehavarna av ytterligare aktieslag {C-ak­tier). Under remissbehandlingen har flera remissinstanser gjort Invändning mot detta synsätt. Ett bolag kan av flera olika skäl välja att genomföra en kontantemission endast beträffande tvä aktieslag (B- och C-aktler) och det bör då, enligt dessa remissinstanser, vara möjligt att I bolagsordningen före­skriva att A-aktieägarna (tillsammans med B-aktleägarna) skall ha primär företrädesrätt till nya B-aktier vid en kommande kontantemission. I sä fall skulle, har det hävdats, de olika aktieslagens relativa andel i bolagets kapital kunna bibehållas även om emissionen inte omfattar aktier av samtliga aktie­slag.

Som tidigare har framhållits kan en sådan ordning inte anses förenlig med direktivet.

Regeringen är emellertid medveten om att den i direktivet beskrivna ord­ningen kan medföra problem för de bolag som redan i dag har föreskrifter av detta slag i bolagsordningen. Dessa problem torde delvis kunna lösas genom särskilda övergångsbestämmelser. Kommittén har föreslagit att, I fråga om de aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995, de nya bestämmel­serna skall tillämpas fr.o.m. juli 1996. Denna särskilda övergångsbestäm­melse har stöd i EES-avtalet, bil. 

XXII, 

punkten 2 c, jämfört med artikel 43 i kapitaldirektivet. Denna bestämmelse ger bolagen tillfredsställande möj­ligheter att anpassa sig till de nya reglerna.

Det är möjligt att den föreslagna ordningen i någon män kan försvåra vissa i dag förekommande former för bolagens kapitalförsörjning, främst dä en­staka emissioner av preferensaktier av visst särskilt slag. Dessa problem bör emellertid inte överdrivas och ger under alla förhållanden inte Sverige rätt att avvika frän den i EG-direktivet angivna ordningen.

Härutöver kan måhända hävdas att den beskrivna ordningen kan få nega­tiva effekter för den enskilda aktieägaren. En ägare till en aktie av sådant slag som enligt i dag gällande bolagsordning är förenad med rätt att teckna aktier av annat slag kommer i en del fall Inte att kunna behälla denna rätt. Det kan synas som om detta skulle kunna innebära en rättsförlust, särskilt som värdet på aktien i viss utsträckning är beroende av företrädesrätten. Vis­serligen kan bolagsstämman I samband med emissionsbeslutet fatta beslut som Innebär att aktieägaren ändå får delta i teckningen av aktier av annat aktieslag. Aktlen kommer dessutom att vara förenad med en subsidiär före­trädesrätt. Likväl kan aktieägarens ställning i detta avseende synas bli för­svagad.

Det bör emellertid understrykas att lagändringen Inte utan vidare medför

någon rättsföriust för aktieägaren. Hittills gällande bolagsordningsbestäm­

melser kommer att bestå till dess att stämman har ändrat dem. Ett dylikt

beslut om ändring I bolagsordningen som innebär att ett visst aktieslag bero-

110

vas företrädesrätt till teckning av nya aktier som det hittills har haft innebär att rättsförhållandet mellan aktierna rubbas. Beslutet kräver därför kvalifi­cerad majoritet enligt bestämmelserna i 9 kap. 15 § aktiebolagslagen. Om ägaren till aktier av det aktuella aktieslaget därvid vägrar att ge sitt sam­tycke, kan det bli nödvändigt för övriga aktieägare att lösa in hans aktier för det värde som de har före ändringen av bolagsordningen. Gör de inte detta, kommer bolaget efter den 1 juli 1996 inte att kunna genomföra ytterligare nyemissioner.

Prop. 1993/94:196

8.2 Företrädesrätt mellan aktieslag med olika röstvärde

Regeringens förslag: Det skall vara möjligt att i bolagsordningen ta in föreskrifter om olika företrädesrätt för olika aktieslag vid kontante­mission inte endast när skillnaden mellan aktieslagen gäller rätten till vinst eller likvidationsandel utan också när skillnaden avser röstvärde. Om olika aktieslag skiljer sig ät i fråga om röstvärde men medför lika rätt till vinst eller likvidationsandel, skall en föreskrift i bolags­ordningen om olika företrädesrätt förenas med föreskrifter som ga­ranterar att innehavare av varje aktieslag vid en fondemission kan be­hålla sin andel av bolagets aktier och röster.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betän­kandet s. 134 - 136).

Remissinstansema: Remissinstanserna har inte gjort några särskilda in­vändningar mot korrunltténs förslag i denna del. De remissynpunkter som vi redogjort för i det föregående (se avsnitt 8.1) har emellertid omedelbar rele­vans även för regeringens förslag i denna del.

Skälen för regeringens förslag: Som tidigare har nämnts är det i dag inte tillätet att i bolagsordningen meddela föreskrifter om olika företrädesrätt vid kontantemission annat än i fråga om aktier som skall ha olika andel i bola­gets tillgångar eller vinst. Lagen medger alltså inte föreskrifter om olika före­trädesrätt när skillnaden mellan aktieslagen enbart hänför sig till röstvärdet. Inte heller tillåter lagen föreskrifter om olika företrädesrätt när skillnaden mellan aktieslagen är av annat slag, exempelvis skillnader i fråga om rätten att välja ledamöter i styrelsen. Här är det således inte möjligt att i bolagsord­ningen avvika från principen om "lika företrädesrätt".

Skälen till detta är att sådana föreskrifter inte har ansetts vara förenliga med likhetsprincipen. Om aktier med lika rätt till likvidationsandel eller vinst skulle ha olika rätt att delta I teckningen av nya aktier, skulle detta kunna Innebära att vissa aktieägare gynnas i förhållande till andra utan att det finns grund för det i bolagsordningen (jfr SOU 1971:15 s. 155).

Principen om "lika företrädesrätt" kan emellertid, såsom har framhållits tidigare, förstås på tvä olika sätt. Det ena Innebär en företrädesrätt för samt­liga slag av aktier i förhällande till de gamla aktiernas andel i aktiekapitalet. Det andra innebär en företrädesrätt Inom varje aktieslag som, om den för­enas med föreskrifter om proportionell emission Inom varje aktieslag, gör

111

det möjligt för innehavare av gamla aktier att bibehålla sin röststyrka och Prop. 1993/94:196 sin andel i bolagets kapital. Det senare synsättet har kommit till uttryck i Patent- och registreringsverkets registreringspraxis. Verket har såsom tidi­gare har nämnts godtagit bolagsordningsbestämmelser rörande aktier med olikhet endast i röstvärde innebärande att vid nyemission de nya aktierna skall vara av båda slagen och fördelas sä att varje aktieslag endast fär nya aktier av samma slag. I förarbetena till aktiebolagslagen uttalades att försla­get inte innebar någon ändring på denna punkt (prop. 1975:103 s.312).

I artikel 29 i kapitaldirektivet behandlas aktier med röstvärdesskillnader på samma sätt som aktier som skiljer sig åt i fråga om rätten till tillgångar och vinst. Den principiella utgångspunkten är sålunda en annan än den som har kommit till uttryck i svensk registreringspraxis; aktier av samtliga aktie­slag skall ha rätt att delta i tecknandet av nya aktier i förhällande till sin andel i aktiekapitalet. Direktivet ger visserligen medlemsstaterna möjlighet att av­vika från denna utgångspunkt men endast enligt de båda undantagsbestäm­melserna I artikel 29.2 (se föregående avsnitt).

Det finns flera omständigheter som talar för att det nu är dags för Sverige att - i enlighet med vad kapitaldirektivet ger möjlighet till - tillåta att före­skrifter om olika företrädesrätt förs in i bolagsordningen också när skillna­den mellan aktierna hänför sig endast till röstvärdet.

Det avgörande skälet till att aktiebolagslagen hittills inte har tillåtit bo­lagsordningsföreskrifter om olika företrädesrätt när skillnaden mellan ak­tieslagen enbart avsett röstvärdet har varit att detta inte ansetts förenligt med likhetsprincipen. Det kan emellertid - såsom påtalades redan i samband med aktiebolagslagens tillkomst - hävdas att förbudet mot sädana föreskrif­ter kan kringgås genom att att bolaget vid sidan av röstvärdesskillnader före­skriver vissa mindre skillnader vad gäller rätten till tillgångar och vinst. Detta är också ett av skälen till att man i våra grannländer tillåter föreskrifter om olika företrädesrätt också när aktieslagen skiljer sig åt endast i fråga om röstvärde.

Till detta kommer att lagstiftaren vid tillkomsten av aktiebolagslagen ut­gick frän att "lika företrädesrätt" också gav utrymme för det slag av bolags­ordningsföreskrifter som godtagits i Patent- och registreringsverkets praxis för vilka tidigare har redogjorts. Utgångspunkten för kapitaldirektivet är emellertid en annan. För att man vid en nyemission skall kunna fördela rät­ten att teckna de nya aktierna pä ett annat sätt än vad som följer av direkti­vets huvudregel, dvs. i förhållande till den andel av aktiekapitalet som de gamla aktierna representerar, fordras antingen att bolagsordningen innehål­ler föreskrifter om olika företrädesrätt av det slag som direktivet tillåter eller att bolaget i samband med emissionen beslutar om att rätten att teckna nya aktier fördelas pä ett annat sätt. Med den utformning som den nuvarande lagstiftningen har skulle svenska bolag enbart kunna använda sig av del sist­nämnda alternativet.

Detta skulle innebära betydande olägenheter. Röstvärdesskillnader är be­

tydelsefulla i det svenska näringslivet. Aktier med olika röstvärde har olika

ekonomiskt värde. För att göra en korrekt prissättning av aktien är det av

stor vikt att man kan avgöra också vilken företrädesrätt aktien kommer att

ge vid en framtida emission. Detta talar för att föreskrifter om olika företrä-

112

desrätt bör kunna tas in i bolagsordningen. Marknaden kan härigenom be­stämma sitt pris pä aktien samtidigt som aktietecknaren eller aktieförvärva­ren får bättre möjligheter att bedöma följden av en framtida emission.

Regeringen föreslär därför att aktiebolagslagen ändras sä att det blir möj­ligt att i bolagsordningen ta in föreskrifter om olika företrädesrätt också när skillnaden mellan aktieslagen enbart avser röstvärde.

En sådan ordning kan emellertid i ett avseende komma i allvarlig konflikt med den aktiebolagsrättsliga likhetsprincipen. Sä blir fallet vid en ökning av aktiekapitalet genom fondemission. En sädan emission är i själva verket en ren bokföringsätgärd. Aktiekapitalet ökas endast genom en överflyttning av bolagets egna medel i form av fritt eget kapital, uppskrivningsfond eller re­servfond eller genom en uppskrivning av anläggningstillgångarnas värde (se 4 kap. 16 § aktiebolagslagen). I samband med fondemissionen delas nya ak­tier ut utan att någon ersättning behöver lämnas. De aktieägare som därvid tilldelas aktier kan sedan tillgodogöra sig en del av bolagets värde. Det skulle med hänsyn till detta strida mot likhetsprincipen om innehavarna av aktier som enligt bolagsordningen skall ha samma rätt till bolagets tillgångar och vinst inte skulle behandlas lika vid en fondemission. En särskild bestäm­melse bör därför införas som garanterar att innehavare av varje aktieslag också efter en fondemission kan bibehålla sin andel i bolagets aktier och rös­ter. Ett bolag som i bolagsordningen vill införa en föreskrift om företrädes­rätt i fråga om aktier som skiljer sig ät endast i fråga om röstvärdet bör såle­des vara skyldigt att förena denna med deb en bestämmelse om att vid en fondemission nya aktier skall emitteras av varje aktieslag i förhållande till det antal aktier av samma slag som finns sedan tidigare ock deb en bestäm­melse om att de gamla aktierna skall ge företrädesrätt till nya aktier av samma aktieslag i förhällande till den andel av aktiekapitalet som de repre­senterar.

Det kan anföras skäl för att det bör vara möjligt att i bolagsordningen föra in föreskrifter om olika företrädesrätt också när skillnaden mellan aktiesla­gen inte avser vare sig röstvärde eller rätt till tillgångar och vinst utan i stället är av annat slag, t.ex. rätten att ta del i styrelseval. Enligt kapitaldirektivet, artikel 29.2, är det emellertid inte möjligt att i bolagsordningen göra avvikel­ser frän den lika företrädesrätten annat än dä aktieslagen skiljer sig ät i fråga om röstvärde eller i fråga om rätten till tillgångar eller vinst. Någon ytterli­gare möjlighet att i bolagsordningen ta in föreskrifter om olika företrädesrätt kan alltså inte införas.

Prop. 1993/94:196

8.3 Beslut om avvikelse från föreskrifter om företrädesrätt

Regeringens förslag: Ett beslut av bolagsstämman att vid kontant­emission avvika från den lika företrädesrätten eller från föreskrifter i bolagsordningen om företrädesrätt skall för att vara giltigt biträdas av aktieägare med minst två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna.

8 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

113

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (s. 136 och 289 - 291).

Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat förslaget utan invänd­ning.

Bakgrund: Om bolaget beslutar om en emission har aktieägarna företrä­desrätt till de nya aktierna i förhällande till det antal aktier som de tidigare äger, såvida inte annat följer av bolagsordningen (se 4 kap. 2 § aktiebolagsla­gen). Detta gäller generellt vid fondemission; någon möjlighet att avvika från vad bolagsordningen föreskriver finns då inte. Motsatsen gäller vid ny­emission av aktier eller konvertibla skuldebrev som skall utges mot ersätt­ning i apportegendom. I sådana fall kan bolaget alltid fritt besluta om vem som skall ha rätt att teckna aktier eller konvertibler.

Vid nyemission, där de nya aktierna eller konvertiblerna skall betalas med pengar (kontantemission), gäller som huvudregel företrädesrätt I enlighet med tidigare aktieinnehav eller enligt bolagsordningens bestämmelser. Stämman kan emellertid med enkel majoritet besluta om annan företrädes­rätt. En förutsättning för ett sådant beslut är dock att beslutet inte förrycker den inbördes rätt som aktieslagen har på grund av bolagsordningen eller in­nebär att någon bereds otillbörlig fördel pä aktieägares bekostnad (se 4 kap, 2 och 14 §§ aktiebolagslagen och SOU 1971:15 s, 175 f,).

Artikel 29,4 i kapitaldirektivet tillåter att företrädesrätten begränsas eller upphävs genom beslut av bolagsstämman. Direktivet kräver emellertid som huvudregel att ett sådant beslut tas med en majoritet som inte får understiga tvä tredjedelar av de röster som är förenade med de företrädda värdepappe­ren eller det företrädda kapitalet. Bestämmelsen tolkas i så gott som samt­liga medlemsstater som ett krav pä att beslutet skall biträdas av en kvalifice­rad majoritet av de vid stämman avgivna rösterna.

Skälen för regeringens förslag: Svensk rätt mäste bringas i överensstäm­melse med reglerna i kapitaldirektivet. Regeringen föreslår därför att ett be­slut om att vid kontantemission avvika frän aktieägares företrädesrätt skall vara giltigt endast om det biträds av minst tvä tredjedelar av vid stämman avgivna röster och företrätt kapital. Detta är samma majoritetskrav som gäl­ler för ändring av bolagsordningen. Bolaget bör vara oförhindrat att i bolags­ordningen uppställa ännu strängare majoritetskrav.

Prop. 1993/94:196

9 Nedsättning av aktiekapitalet

Regeringens förslag: I aktiebolagslagen införs bestämmelser om att beslut om nedsättning av aktiekapitalet fordrar kvalificerad majori­tet.

De särskilda borgenärsskyddsregler som normalt gäller vid nedsätt­ning av aktiekapitalet görs tillämpliga även vid sådan nedsättning som sker för avsättning till reservfond.

Skyddet för bolagets borgenärer skall liksom hittills tillgodoses ge­nom ett förfarande vid domstol. Kretsen av de borgenärer som därvid skall ha möjlighet att kräva betalning eller säkerhet utvidgas.

114

Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag     Prop. 1993/94:196 (se betänkandet s. 136, 294 - 302 och 304 - 310).

Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat kommitténs förslag utan invändning.

Bakgrund: Bestämmelserna om bolags aktiekapital är av stor betydelse för skyddet för bolagets borgenärer. Det har därför ansetts nödvändigt att uppställa vissa spärrar mot nedsättning av aktiekapitalet. Bestämmelser om detta finns i 6 kap. aktiebolagslagen.

Nedsättning får ske endast för vissa angivna ändamål.

För det första får nedsättning ske för avsättning till reservfond eller till omedelbar täckning av förlust enligt fastställd balansräkning, om förlusten Inte kan täckas av fritt eget kapital (se 6 kap. 1 § första sfycket 1 aktiebolags­lagen). I sä fall är nedsättningen genomförd så snart beslutet har registrerats. Efter en sädan nedsättning är bolaget förhindrat att Inom tre år besluta om vinstutdelning, såvida inte rätten lämnar sitt tillstånd till det (se 6 kap. 5 §).

Nedsättning fär också ske för återbetalning till aktieägarna eller för avsätt­ning till fri fond. Ett sådant nedsättningsbeslut anses inte genomfört förrän bolaget har sökt och fått rättens tillstånd till nedsättningen (se 6 kap. 6 och 7§§),

En ytterligare form av nedsättning regleras i 6 kap, 8 §, Enligt denna be­stämmelse kan för ett aktiebolag, vars aktiekapital fär ändras utan ändring av bolagsordningen, i bolagsordningen tas in ett förbehåll att aktiekapitalet kan nedsättas genom Inlösen av aktier. En sådan nedsättning förutsätter inte något tillstånd av rätten.

Ett beslut om nedsättning skall normalt fattas av bolagsstämman, Lagen uppställer därvid inte nägra krav pä kvalificerad majoritet, I fråga om ned­sättning enligt 6 kap. 8§ kan nedsättningsbeslutet i vissa fall fattas av styrel­sen.

Förfarandet Inför rätten syftar till att skydda bolagets borgenärer. Rätten skall kalla bolagets borgenärer genom kungörelse i Post- och Inrikes Tid­ningar. Kända borgenärer skall tillställas särskilda underrättelser om kallel­sen. Om ansökan inte bestrids eller om de borgenärer som bestrider den fär full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, skall rätten ge sitt tillstånd till nedsättningen. Bestämmelserna gör undantag beträffande en borgenärsgrupp. Borgenärer som också är gäldenärer i samma rättsförhål­lande skall nämligen inte kallas och har Inte heller rätt till betalning eller säkerhet.

I kapitaldirektivet finns ganska detaljerade regler om nedsättning av ak­tiekapitalet. I följande avseenden skiljer sig reglerna frän svensk rätt.

* Av artikel 30 jämförd med artikel 40 följer att ett beslut om nedsättning

av aktiekapitalet skall fattas av bolagsstämman med en majoritet som Inte

får understiga två tredjedelar av de röster som är förenade med de före­

trädda värdepapperen eller det tecknade kapitalet. Bestämmelsen tolkas I

så gott som samtliga medlemsstater som ett krav pä kvalificerad majoritet

av de vid stämman avgivna rösterna. Direktivet tillåter också nedsättning

genom tvångsindragning av aktier (se artikel 36) under förutsättning att

tvångsindragningen tillåts eller föreskrivs i stiftelseurkunden eller bolagsord­

ningen. Om en sådan tvängslndragning är föreskriven i stiftelseurkunden el-

115

ler bolagsordningen, är det över huvud taget inte nödvändigt att bolagsstäm- Prop, 1993/94:196 man fattar beslutet om nedsättningen. Om tvängsindragningen endast ä.T till­låten och samtliga berörda aktieägare inte har godkänt åtgärden, måste där­emot bolagsstämman besluta om nedsättningen, I så fall gäller emellertid inte något krav på kvalificerad majoritet. Detta slag av tvångsindragning motsvarar I huvudsak sådan inlösen som regleras i 6 kap. 8 § aktiebolagsla­gen.

*

I artikel 31 föreskrivs att, om det finns flera slag av aktier, bolagsstäm­mans beslut om nedsättning skall bli föremål för en särskild omröstning minst för varje kategori av aktieägare vilkas rätt berörs av beslutet. Artikeln synes bland medlemsstaterna tolkas så att särskild omröstning skall företas bland ägare till redan utgivna aktier vilkas rätt försämras genom nedsätt­ningsbeslutet. Motsvarande bestämmelse gäller vid nedsättning genom tvängslndragning av aktier (se artikel 38).

*

I artikel 32 anges att åtminstone de borgenärer, vilkas fordringar har uppkommit före offentliggörandet av beslutet om nedsättning, har rätt att få säkerhet för icke förfallna fordringar. Hur detta borgenärsskydd närmare skall utformas har överlämnats till medlemsstaterna själva att bestämma. Av medlemsstaternas lagstiftning mäste dock framgå att nedsättningen Inte gäl­ler eller någon utbetalning inte fär ske förrän borgenärerna har fått gottgö­relse eller en domstol har beslutat att deras framstäUan om gottgörelse inte behöver efterkommas. Någon begränsning av borgenärskretsen motsva­rande den som svensk rätt innehåller finns Inte i direktivet.

Artikel 33 medger dock att bestämmelserna om borgenärsskydd Inte till-lämpas i ett par nedsättnlngsfall. Det ena fallet är nedsättning för täckande av inträffad förlust. Det andra fallet är överföring till en reserv, som endast fär användas för att täcka en inträffad förlust eller för att öka det tecknade kapitalet genom en fondemission. En ytterligare förutsättning för en sådan överföring till reserv är att denna därefter Inte överstiger tio procent av det nedsatta aktiekapitalet.

Skälen för regeringens förslag: Som har framgått av den tidigare redogö­relsen skiljer sig de svenska reglerna om nedsättning av aktiekapitalet i åt­skilliga avseenden från vad kapitaldirektivet kräver. Det gäller främst for­men för beslutet om nedsättning och formen för borgenärsskyddet. Det är därför nödvändigt att anpassa den svenska lagstiftningen till vad direktivet kräver. Direktivet kommer visserligen endast att bli tillämpligt på de publika aktiebolagen. Det finns emellertid inte något skäl att i nu aktuella avseenden ha olika regler för publika och privata aktiebolag. Regeringen föreslår där­för lagändringar som blir tillämpliga på båda bolagskategorierna.

Till att börja med kan konstateras att aktiebolagslagen inte innehåller nå­got sådant krav pä kvalificerad majoritet som uppställs i artikel 30 jämförd med artikel 40. Regeringen föreslår därför att bolagsstämmans beslut, i andra fall än som avses I 6 kap. 8§, alltid skall fattas med en majoritet mot­svarande vad som krävs för en ändring av bolagsordningen enligt 9 kap. 14 §, dvs. beslutet måste biträdas av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna.

De krav som uppställs i artiklarna 31 och 38 bör tillgodoses genom en

kompletterande majoritetsregel. I flertalet medlemsstater uppfattas artikel

116

31 som ett krav på särskild omröstning bland de aktieägare vars rätt försäm- Prop. 1993/94:196 ras genom nedsättningsbeslutet. Det är alltså fråga om den situation som I aktiebolagslagen brukar beskrivas som att "rättsförhållandet mellan ak­tierna rubbas". Ett exempel pä detta är att nedsättning sker genom indrag­ning utan återbetalning av endast viss aktieägares aktier. För beslut om änd­ring i bolagsordningen som har sådan verkan uppställs redan i dag I 9 kap. 15 § ett krav på mycket kvalificerad majoritet som mer än väl uppfyller direk­tivets krav. Denna bestämmelse blir utan vidare tillämplig I de fall då ett ned­sättningsbeslut, som rubbar rättsförhållandet mellan aktierna, är beroende av att bolagsordningen ändras. En motsvarande majoritetsregel bör uppstäl­las också för beslut om nedsättning som inte fordrar någon ändring av bo­lagsordningen men likväl medför att rättsförhållandet mellan aktier rubbas.

Som tidigare har konstaterats innehåller direktivet inte några närmare föreskrifter om hur skyddet för bolagets borgenärer skall utformas. Den svenska ordningen, där borgenärerna skyddas genom ett särskilt domstols­förfarande, mäste i huvudsak anses uppfylla direktivets krav. Regeringen är inte beredd att i detta lagstiftningsärende föreslå att handhavandet av tlll-ständsärendena förs bort från domstolarna. Det kan emellertid förutsättas att Aktiebolagskommittén inom ramen för sitt fortsatta arbete överväger om handläggningen av dylika ärenden bör överlämnas till Patent- och registre­ringsverket på samma sätt som regeringen har föreslagit beträffande ärenden om tillstånd till verkställande av fusionsplan.

Däremot finns det anledning att I vissa andra avseenden ändra de gällande reglerna. I vissa delar uppfyller nämligen de nuvarande nedsättningsreglerna Inte de krav som uppställs i direktivets bestämmelser om borgenärsskydd. I svensk rätt behöver mao, som tidigare har angivits, Inte tillämpa de särskilda borgenärsskyddsreglerna om ändamålet med nedsättningen är avsättning till reservfond. Även direktivet medger ett sådant undantag, dock under förut­sättning att reserven inte överstiger tio procent av bolagets aktiekapital. Re­servfonden i ett svenskt aktiebolag kan emellertid mycket väl överstiga tio procent av aktiekapitalet. I 12 kap. 4§ första stycket 1 föreskrivs t.o.m. att viss avsättning av bolagets vinst skall ske till reservfonden, så länge denna inte uppgår till 20 procent av aktiekapitalet. Regeringen är Inte beredd att föreslå någon ändring I fråga om reservfondens storlek. Det synes lämpligare att utforma regelsystemet så att rättens tillstånd mäste inhämtas även vid nedsättning som sker för avsättning till reservfond. Det innebär att borgenä­rerna ges möjlighet att kräva betalning eller tillfredsställande säkerhet för sina fordringar även i samband med sådan nedsättning.

Svensk rätt kräver inte heller någon domstolsprövning vid nedsättning ge­

nom inlösen enligt 6 kap. 8 §. Artikel 36 medger emellertid Inte något gene­

rellt undantag från bestämmelserna om borgenärsskydd. Artikeln tillåter

visserligen att bestämmelserna Inte tillämpas när nedsättning sker med ut­

nyttjande av utdelningsbara medel. En förutsättning för detta är dock att

medlen överförs till en reserv som inte fär betalas ut till aktieägarna utan

endast fär användas för att täcka en inträffad förlust eller för fondemission

(se artikelns llttera d). Mot bakgrund av detta bör ett krav på domstolspröv­

ning som huvudregel uppställas även vid inlösen enligt 6 kap. 8 §. Denna hu­

vudregel bör emellertid kompletteras med en undantagsbestämmelse som

117

motsvarar direktivets undantagsbestämmelse. Det skall således Inte vara nödvändigt att inhämta rättens tillstånd till nedsättningen om ett belopp som motsvarar det nominella värdet av de inlösta aktierna samtidigt överförs till reservfonden.

De gällande svenska bestämmelserna om borgenärsskydd omfattar inte borgenärer som också är gäldenärer i samma rättsförhållanden. Rättsläget är I denna del detsamma som vid fusion (se avsnitt 6.5 ovan). Kapitaldirektivet innehåller emellertid Inte något undantag av detta slag. Artikel 32 medger endast att undantag görs beträffande sädana borgenärer som har betrygg-gande säkerhet för sina fordringar eller när bolagets ställning är sådan att säkerhet Inte behövs. I likhet med vad som tidigare har uttalats I fråga om borgenärsskyddet vid fusion anser regeringen att den nuvarande begräns­ningen av borgenärskretsen Inte är förenlig med EG-rätten.

Bestämmelserna om borgenärsskydd vid nedsättning av aktiekapitalet bör därför ändras. I de fall frågan om nedsättning av aktiekapitalet skall prövas av domstol bör även de borgenärer som samtidigt är gäldenärer i samma rättsförhållande kallas av rätten och ha möjlighet att påfordra betalning eller säkerhet. Endast de borgenärer som har rätt till betalning enligt den statliga lönegarantin vid konkurs bör undantas från bestämmelserna om borgenärs­skydd.

Prop, 1993/94:196

10 Förvärv av egna aktier m.m.

Regeringens förslag: I aktiebolagslagen införs ett uttryckligt förbud för aktiebolag att teckna egna aktier eller aktier i moderbolag. Om en sådan aktieteckning ändå sker, skall stiftarna eller styrelsens ledamö­ter vara solidariskt betalningsskyldiga för de tecknade aktierna.

Om någon tecknar aktier i ett bolag i eget namn men för bolagets eller dess dotterbolags räkning, skall han anses ha tecknat aktierna för egen räkning.

Liksom hittills skall ett aktiebolag endast i vissa undantagsfall fä förvärva egna aktier. I sädana fall skall aktierna alltid avyttras senast tre är efter förvärvet. Om detta inte sker, skall de förvärvade aktierna vara ogiltiga.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betän­kandet s. 137, 268, 270 - 272).

Remissinstanserna har Inte framfört några Invändningar i denna del.

Bakgrund: Aktiebolagslagen innehåller I dag Inte något uttryckligt förbud för ett bolag att teckna egna aktier. Vid en sådan aktieteckning skulle det emellertid råda identitet mellan aktietecknare och bolag. En sådan rätts­handling torde enligt svensk rätt Inte kunna tilläggas någon rättsverkan.

I 7 kap. 1 § finns bestämmelser om aktiebolags rätt att förvärva egna aktier eller ta emot sådana aktier som pant. Som huvudregel är sädana förvärv ogil­tiga. Det gäller även avtal som Innebär att ett dotterföretag förvärvar eller såsom pant tar emot aktie I moderbolaget.

llf

I några undantagsfall fär emellertid ett aktiebolag förvärva egna aktier el- Prop. 1993/94:196 ler aktier I moderbolag. Så är för det första fallet när aktiema ingår i en af­färsrörelse som bolaget övertar. Vidare får aktiebolaget pä auktion ropa In egna eller moderbolagets aktier som har utmätts för bolagets fordran. Slutli­gen fär aktiebolaget förvärva egna aktier i samband med att bolaget löser in aktier enligt 13 kap. 3 § aktiebolagslagen. Bolaget är dock skyldigt att göra sig av med aktierna sä snart som möjligt. Detta kan ske genom att aktierna dras In genom nedsättning av aktiekapitalet. Det kan också ske genom avytt­ring av aktierna. Sädan avyttring skall ske sä snart det kan göras utan förlust. I fråga om aktier som har förvärvats som en del av en affärsrörelse finns en särskild begränsning. Sådana aktier måste avyttras senast två år efter förvär­vet, såvida inte regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer ger företaget tillstånd att behälla aktierna under längre tid.

I kapitaldirektivet finns bestämmelser om teckning och förvärv av egna aktier. Artikel 18 innehåller ett uttryckligt förbud mot teckning av egna ak­tier. Aktier som tecknas i strid med detta förbud skall betalas av stiftarna (jfr artikel 3 i) eller, vid ökning av aktiekapitalet, av medlemmarna av styrelsen eller direktionen. Direktivet tillåter dock medlemsstaterna att I den natio­nella lagstiftningen bestämma att de angivna personerna skall gå fria från betalningsansvar om de kan visa att de Inte har försummat något.

I artikel 18 finns också en bestämmelse som skall förhindra att bolag teck­nar egna aktier genom en bulvan. I denna del föreskriver direktivet att, om aktierna i ett bolag har tecknats av någon i eget namn men för bolagets räk­ning, denne skall anses ha tecknat aktierna för egen räkning.

Direktivet uppställer inte något generellt förbud mot förvärv av egna ak­tier. Däremot kräver direktivet att, om lagstiftningen tillåter förvärv av egna aktier, lagstiftningen även skall innehålla vissa villkor för sådana förvärv, däribland normalt att förvärvet skall godkännas av bolagsstämman (se arti­kel 19). Medlemsstaterna behöver dock inte uppställa sådana villkor i ett an­tal särskilt uppräknade situationer (se artikel 20.1), Sä är fallet när förvärvet ingår I en allmän förmögenhetsövergång och när förvärvet sker i syfte att uppfylla en lagstadgad skyldighet. Så är också fallet om aktierna ropas in vid en exekutiv auktion som äger rum för att Infria en fordran som bolaget har mot en aktieägare. I de nu angivna situationerna måste emellertid aktierna, om deras nominella värde överstiger tio procent av aktiekapitalet, avyttras inom en tid av högst tre år (se artikel 20.2). Om aktierna inte avyttras inom denna tid, skall de förklaras ogiltiga. Därvid skall i vissa fall även nedsättning av aktiekapitalet ske (se artikel 20.3). Vid tillämpningen av dessa bestäm­melser skall mottagande av aktier som säkerhet jämställas med förvärv (se artikel 24).

Skälen för regeringens förslag: Den redogörelse som nu har lämnats ger vid handen att aktiebolagslagen Inte i alla hänseenden uppfyller de krav som kapitaldirektivet uppställer.

Vad först gäller teckning av egna aktier saknar lagen sålunda uttryckliga

bestämmelser om förbud mot sådan teckning. Lagen Innehåller Inte heller

någon motsvarighet till direktivets bestämmelser om betalningsansvar för

stiftare eller styrelseledamöter. Inte heller innehåller aktiebolagslagen be­

stämmelser om aktieteckning i eget namn men för bolagets räkning. Bestäm-

119

melser av de nu angivna slagen måste alltså införas i aktiebolagslagen. När det gäller/örvÄn' av egna aktier uppfyller aktiebolagslagen i väsentliga delar direktivets krav. Lagen tillåter förvärv av egna aktier endast i nägra undan­tagssituationer där också direktivet godtar sådana förvärv. I tvä avseenden skiljer sig emellertid svensk rätt från direktivet, nämligen i fråga om den tids­frist Inom vilken sålunda förvärvade aktier måste avyttras och i fråga om på­följden när sädana aktier Inte avyttras.

I fråga om tidsfristen för avyttring av aktier skulle en direkt anpassning till direktivbestämmelserna kunne ske genom att de nuvarande reglerna om avyttring av egna aktier kompletterades med särskilda regler som skulle gälla enbart när bolagets innehav av egna aktier överskred den i direktivet angivna tioprocentsgränsen. Det finns emellertid knappast skäl att ha olika avyttringsregler beroende på hur stort bolagets innehav av egna aktier är. Bestämmelserna bör därför I stället utformas så att samtliga egna aktier som förvärvas med stöd av undantagsbestämmelserna skall avyttras sä snart det kan ske, dock senast tre år efter förvärvet. Vidare bör dispensmöjligheten avseende aktie som har förvärvats genom övertagande av affärsrörelse - en dispensmöjlighet som nästan aldrig har utnyttjats - utmönstras ur lagstift­ningen.

Vad sedan gäller påföljden när aktier inte avyttras Inom tidsfristen bör I lagen föreskrivas att sädan underlätenhet medför att dessa aktier är ogiltiga. En sädan ogiltlghet medför att antalet giltiga aktier inte längre svarar mot aktiekapitalet. Bolaget bör därför vara skyldigt att fatta beslut om nedsätt­ning av aktiekapitalet vid nästkommande bolagsstämma.

Prop. 1993/94:196

11 Aktiebolags ställföreträdare

Regeringens förslag: Ett aktiebolag skall inte vara bundet av rätts­handlingar som ett bolagsorgan har vidtagit om åtgärden står i strid med aktiebolagslagens regler om bolagsorganets behörighet. Ett ak­tiebolag skall inte heller vara bundet av de rättshandlingar som dess ställföreträdare vidtar om åtgärden står i strid med legala befogen­hetsinskränkningar och bolaget visar att dess motpart insåg eller bort inse att sä var fallet. Däremot skall ett aktiebolag inte kunna undgå bundenhet av rättshandlingar som dess ställföreträdare vidtagit, där­för att styrelsen eller verkställande direktören har handlat I strid med bolagets verksamhetsföremål eller överskridit någon annan av bola­get meddelad befogenhetsinskränkning.

Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens för­slag. Kommittén har dock ansett att bolaget inte heller skall kunna undgå bundenhet om en särskild firmatecknare har handlat i strid med en av bola­get meddelad befogenhetsinskränkning. Vidare har kommittén inte tagit ställning till vad som skall gälla I fråga om rättshandlingar vilka står I strid med en befogenhet.sinskränkning som följer av lag utan har ansett att den

120

frågan bör överlämnas till rättspraxis (se betänkandet s. 137 - 139 och 221 -     Prop. 1993/94:196 226),

Remissinstanserna: Det har inte riktats någon invändning mot kommitténs förslag att ett aktiebolag inte skall vara bundet av de rättshandlingar som dess företrädare företar I strid med aktiebolagslagens regler om bolagsorga­nens kompetens. Det har inte heller gjorts någon invändning mot förslaget att bolaget Inte skall kunna undgå bundenhet på grund därav att ställföreträ­daren har handlat i strid med någon befogenhetsinskränkning som bolaget har meddelat.

Flera remissinstanser, såsom Hovrätten för Övre Norrland, Kammarrät­ten i Stockholm, Finansinspektionen, Patent- och registreringsverket, Sveri­ges Advokatsamfund och Sveriges Revisorssamfund, har däremot ifrågasatt om bolaget bör gentemot en ondtroende motpart vara bundet av rättshand­lingar som ligger utanför föremålet för bolagets verksamhet.

Juridiska fakulteten vid Stockholms universitet och Sveriges Advokatsam­fund har uttalat att lagstiftaren även bör reglera den situationen då en ställfö­reträdare har handlat i strid med någon i lag meddelad befogenhetsbegräns­ning.

Bakgrund: Aktiebolagslagens regler om de olika bolagsorganens kompe­tens utgår från att bolagsstämman är bolagets högsta beslutande organ. Stämman har en exklusiv beslutanderätt i en rad viktiga frågor. Styrelsen svarar för bolagets organisation och för förvaltningen av bolagets angelägen­heter. Den verkställande direktören skall ha hand om den löpande förvalt­ningen enligt de riktlinjer och anvisningar som styrelsen meddelar. Han kan även vidta vissa andra åtgärder, om styrelsens beslut inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet (se 8 kap. 6 § aktiebolagslagen).

Det är styrelsen som företräder bolaget och tecknar dess firma. Styrelsen har möjlighet att bemyndiga en eller flera personer att teckna bolagets firma, såvida Inte förbud mot detta har tagits in i bolagsordningen (se 8 kap. 11 § andra stycket). Den verkställande direktören har alltid - alltså även utan be­myndigande från styrelsen - rätt att företräda bolaget i fråga om sådana åt­gärder som ankommer pä honom, dvs. i första hand sådana uppgifter som ligger inom den löpande förvaltningen men, när styrelsens beslut Inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet, även i fråga om andra åtgärder (se 8 kap. 12§).

Reglerna om kompetensfördelningen mellan stämman, styrelsen och den verkställande direktören är tvingande. Stämman kan inte fatta beslut om att Styrelsens eller den verkställande direktörens bekörighet (kompetens) skall vara mera begränsad än vad som följer av aktiebolagslagen.

Styrelsens, den verkställande direktörens och flrmatecknarnas foe/ogen/ie/ kan emellertid vara inskränkt genom föreskrifter av ett överordnat bolagsor­gan. Styrelsen är sålunda normalt skyldig att rätta sig efter de föreskrifter som bolagsstämman ger. Den verkställande direktören skall följa de riktlin­jer som styrelsen har dragit upp. Vidare kan I bolagsordningen ställas krav pä att vissa åtgärder får ske endast med godkännande frän stämman. Stäm­man kan alltså i viss utsträckning ge anvisningar till styrelsen som i sin tur kan ge anvisningar till den verkställande direktören. Till detta kommer att

121

ställföreträdarnas befogenhet kan vara inskränkt till följd av regler I aktiebo-     Prop. 1993/94:196 lagslagen, t,ex, jävsbestämmelser.

Om i lagen eller Inom bolaget uppställda behörighets- och befogenhets­regler överskrids, kan det leda till att den aktuella rättshandlingen Inte blir bindande mot bolaget. I det följande anges - utifrån gällande rätt - nägra typsituationer.

1)

Om ett bolagsorgan företar en rättshandling eller fattar ett beslut som det enligt aktiebolagslagen inte har behörighet att företa eller fatta, blir rättshandlingen eller beslutet Inte bindande mot bolaget oavsett om bolagets motpart har varit I god tro. Så kan t.ex, styrelsen inte genom beslut eller avtal ålägga bolaget att ändra sin bolagsordning, eftersom aktiebolagslagen bygger på att endast bolagsstämman kan besluta om ändring i bolagsord­ningen.

2)

En annan form av behörighetsöverskridande kan föreligga när ett bo­lagsorgan överträder någon i aktiebolagslagen meddelad förbudsregel. I doktrinen har som exempel pä sädana behörighetsöverskrldanden nämnts t.ex. förvärv av egen aktie.

3)

I 8 kap. 14 § första meningen aktiebolagslagen finns bestämmelser om bolagets bundenhet vid befogenhetsöverskrldanden. Där stadgas att rätts­handlingen inte är gällande mot bolaget, om ställföreträdaren har överskri­dit sin befogenhet och den mot vilken rättshandlingen företogs insåg eller borde ha Insett att så var fallet. Bestämmelsen blir tillämplig om en styrelse eller en verkställande direktör har handlat inom den av aktiebolagslagen givna behörigheten men har brutit mot särskilda av stämman respektive sty­relsen meddelade inskränkande föreskrifter. Den blir också tillämplig pä en särskild firmatecknare som företar en rättshandling utan att ha bolagets upp­drag till detta.

4)

Även överträdelser av i lag meddelade föreskrifter kan Ibland vara att bedöma som befogenhetsöverskrldanden. Ett exempel på en sädan före­skrift är jävsregeln i 8 kap. 10 § aktiebolagslagen. En styrelseledamot eller en verkställande direktör får enligt denna regel inte handlägga frågor om avtal mellan honom och bolaget. Inte heller får han handlägga frågor om avtal mellan bolaget och tredje man, om han I frågan har ett väsentligt Intresse som kan vara stridande mot bolagets. Frågan om beslutet eller rättshand­lingen kan göras gällande mot bolaget brukar även i detta fall avgöras enligt bestämmelsen i 8 kap. 14 § första meningen. Det Innebär att rättshandlingen blir bindande för bolaget om motparten har varit i god tro. Detsamma fär anses gälla om styrelsen bryter mot generalklausulen i 8 kap. 13 §, dvs. om den fattar ett beslut som är ägnat att bereda otillbörlig fördel ät aktieägare eller annan till nackdel för bolaget eller annan aktieägare (jfr Nial, Svensk associationsrätt, 5 u. s.234).

5)

Ett bolagsorgan kan slutligen överskrida gränsen för sin kompetens ge­nom att fatta ett beslut eller vidta en rättshandling som strider mot bolagets syfte eller går utöver det i bolagsordningen angivna verksamhetsföremålet. I svensk rätt brukar även denna situation bedömas enligt 8 kap. 14 § första meningen aktiebolagslagen. Bolaget är alltså Inte bundet av beslutet eller rättshandlingen annat än om bolagets motpart har varit i god tro (jfr NIal

a.a. S.230).

122

En särskild bestämmelse (8 kap. 14 § andra meningen) behandlar beslut Prop. 1993/94:196 och rättshandlingar som den verkställande direktören företar. Dennes behö­righet är som tidigare har nämnts begränsad till åtgärder inom ramen för den löpande förvaltningen men den kan under vissa förutsättningar sträcka sig även utanför denna ram. Om den verkställande direktören företar rätts­handlingar som ligger utanför den löpande förvaltningen utan att det förelig­ger sådana särskilda förutsättningar rör det sig principiellt om den situation som har beskrivits i punkten 1 ovan och som normalt aldrig leder till bunden­het för bolaget. Av 8 kap. 14 § andra meningen följer emellertid att, när den verkställande direktören har överskridit sin behörighet, rättshandlingen ändå kan vara bindande för bolaget om motparten var i god tro.

I god tro anses den vara som varken insåg eller bort inse att befogenheten respektive behörigheten överskreds. Vid tillämpningen av godtrosreglerna har de uppgifter som finns registrerade i aktiebolagsregistret stor betydelse. Vad som finns i aktiebolagsregistret anses ha kommit till tredje mans känne­dom såvida det inte av omständigheterna framgår att denne varken ägde el­ler kunde äga kännedom om uppgiften (se 18 kap. 3 §). I fråga om sädana uppgifter som skall registreras i aktiebolagsregistret, t.ex. uppgifter om fir­matecknare, blir det därför som regel avgörande vad som har kunnat utläsas ur registret. Till de uppgifter som skall tas in i aktiebolagsregistret hör också bolagsordningen. Denna skall bl.a. innehålla uppgifter om föremålet för bo­lagets verksamhet. Vissa förhållanden kommer emellertid aldrig till uttryck I aktiebolagsregistret. Så är fallet med t.ex. inskränkningar I en firmateckna­res befogenhet. I sådana fall saknar givetvis registeruppgifterna betydelse för frågan om tredje man har varit i god tro.

I publicitetsdirektivet, artikel 9, finns bestämmelser om giltigheten av bo­lagets förpliktelser vid olika slag av kompetensöverskridande. De första tvä punkterna i artikeln har följande lydelse.

1. Ett bolag förpliktas mot tredje man genom bolagsorganens åtgärder även om åtgärderna inte omfattas av föremålet för bolagets verksamhet, under förutsättning att åtgärderna inte ligger utanför den rätt att företräda bolaget som lagen tillerkänner bolagsorganen eller tillåter att dessa tillerkänns.

Medlemsstaterna får emellertid föreskriva att ett bolag inte förpliktas av sådana åtgärder som ligger utanför föremålet för bolagets verksamhet, om bolaget visar att tredje man kände till att åtgärden Inte omfattades av före­målet för bolagets verksamhet eller med hänsyn till omständigheterna inte kunde vara omedveten om det; enbart offentliggörandet av bolagsordningen är därvid inte tillräckligt som bevis.

2. Begränsningar i bolagsorganens rätt att företräda bolaget på grund av bolagsordningen eller på grund av beslut av ett bolagsorgan kan Inte åbero­pas mot tredje man, även om begränsningarna har offentliggjorts.

Bestämmelserna i första punkten i artikeln innebär att ett bolag alltid för­

pliktas av de åtgärder som ett bolagsorgan företar Inom ramen för sin behö­

righet. Endast /' lag föreskrivna begränsningar I bolagsorganens behörighet

kan åberopas mot tredje man. Avgörande är inte om åtgärden ligger utanför

den kompetens som bolagsorganet rent faktiskt kan ha tillerkänts, t.ex. ge­

nom beslut I bolagsordningen eller genom beslut av ett överordnat bolagsor­

gan, utan om åtgärden ligger utanför den kompetens som lagen tillåter att

bolagsorganct tillerkänns (se första punkten första stycket).

'"

Om bolaget genom en föreskrift i bolagsordningen eller genom ett beslut Prop. 1993/94:196 av ett bolagsorgan har begränsat kompetensen för något bolagsorgan, kan en sådan begränsning Inte göras gällande mot tredje man. Detta följer av artikelns andra punkt. Det är här fråga om sådana begränsningar som i svensk rätt betraktas som befogenhetsinskränkningar. Enligt direktivet skall bolaget I dessa fall alltid vara bundet av bolagsorganet åtgärder, oavsett om motparten var I god tro eller inte. Huruvida en sädan beslutad begränsning har offentliggjorts eller inte saknar också betydelse.

Föreskrifterna I direktivets andra punkt kan synas vara en från bolagets synpunkt mycket sträng ordning. I tysk rätt, där bestämmelsen har sitt ur­sprung, kompletteras den av andra ogiltlghetsregler. I tysk rättspraxis går nämligen bolaget fritt från bundenhet om det framkommer att tredje man har samverkat med bolagsorganet för att skada bolaget eller att bolagsorga­net på annat sätt uppenbart har missbrukat sin kompetens. En motsvarande inskränkning i bestämmelsens tillämpningsområde har i doktrinen föresprå­kats även i fråga om den nu aktuella direktivbestämmelsen. Frågan diskute­rades under förarbetena till direktivet. Det ansågs dä att bolaget hade rätt att åberopa ett befogenhetsöverskridande mot en tredje man som hade handlat I vetskap om att bolagets ställföreträdare missbrukat sin ställning el­ler samverkat med honom i avsikt att skada bolaget ("kolluslon"). Å andra sidan ansågs inte blotta vetskapen om befogenhetsöverskridandet ha denna verkan. Vid diskussionen i ministerrådet övervägdes möjligheten av att föra In dessa klarlägganden I texten men idén förkastades. I stället överlämnades det till de nationella rättsordningarna att lösa frågan inom ramen för den allmänna rätten (se Gomard, Aktieselskaber og anpartsselskaber, 1986, s. 143 f., och van Ommeslaghe, La premiére directive du conseil du 9 mars 1968 en matlére de socletés, I Cahlers de droit européen, 1969, s. 632).

I ett avseende ger artikeln möjlighet att utforma lagstiftningen sä att bola­get Inte blir bundet gentemot en ondtroende motpart (se punkten 1, stycke 2). Detta gäller I fråga om åtgärder som ligger utanför bolagets verksamhets-föremål. Huvudregeln är även här att bolaget blir bundet av åtgärden. Med­lemsstaterna får emellertid föreskriva att bolaget i sädana fall inte skall vara bundet av rättshandlingen, om det visar att tredje man kände till att åtgärden Inte omfattades av föremålet för bolagets verksamhet eller med hänsyn till omständigheterna Inte kunde vara omedveten om det.

Skälen för regeringens förslag: De nu redovisade direktivbestämmelserna gör det nödvändigt att göra vissa ändringar i de nuvarande svenska bestäm­melserna. Detta gäller I första hand de I direktivet behandlade frågorna om bolagets bundenhet vid överskridande av verksamketsföremålet och annat överskridande av hefogenketsinskränkningar som bolaget kar beslutat. Di­rektivet tar Inte upp bolagets bundenhet vid överskridande av befogen/ietsiii-skränkning som följer av lag. Eftersom detta är en situation som har ett nära samband med övriga frågor, finns det givetvis anledning att överväga även denna fråga.

För att anpassa den svenska lagstiftningen till direktivets krav har kommit­tén föreslagit att bolaget alltid skall vara bundet av de rättshandlingar som styrelsen, en särskild firmatecknare eller den verkställande direktören har

124

företagit å bolagets vägnar, såvida ställföreträdaren Inte har handlat I strid     Prop. 1993/94:196 med aktiebolagslagens regler om bolagsorgans kompetens.

Regeringen ansluter sig i väsentliga delar till kommitténs förslag. I några viktiga avseenden - bolagets bundenhet vid överträdelser av legala befogen­hetsinskränkningar samt bolagets bundenhet av rättshandlingar som har vid­tagits av särskilda firmatecknare - har regeringen emellertid en annan upp­fattning.

Överskridande av legal behörigket

Regeringen delar kommitténs uppfattning att ett aktiebolag inte skall vara bundet av rättshandlingar som en ställföreträdare har vidtagit pä bolagets vägnar men som ställföreträdaren enligt lag inte har haft behörighet att företa. Till denna kategori hör i första hand de fall dä ett bolagsorgan har vidtagit en åtgärd som enligt lag endast kan vidtas av ett annat bolagsorgan. Hit bör också räknas beslutsfattande i strid med sådana förbudsregler som enligt gällande synsätt medför att bolaget inte är bundet av av rättshand­lingen, exempelvis förvärv av egna aktier.

Överskridande av befogenket enligt bolagsordning ock liknande

En annan fråga gäller bolagets bundenhet av rättshandlingar som inneburit att styrelsen eller den verkställande direktören har överskridit sin befogen­het genom att handla I strid med föreskrifter som har meddelats i bolagsord­ningen eller av ett överordnat bolagsorgan. Här anser regeringen, i likhet med kommittén, att regelverket måste utformas så att bolaget aldrig - i vart fall Inte på associationsrättsliga grunder - kan undgå bundenhet. Detta är en konsekvens av artikel 9.2. Det medför att godtrosregeln i 8 kap. 14 § första meningen I denna del inte kan bibehållas. Frågan om hur överträdelser av bolagsordningens verksamhetsbestämmelser bör regleras kommer att be­handlas senare.

Överskridande av legal befogenket

En ytterligare fråga är hur överträdelser av legala befogenhetsinskränk­ningar skall behandlas. Exempel pä en sädan fråga är att en styrelseledamot deltagit I beslutsfattandet i en fråga trots att han är jävig. Hittills har godtros­regeln I 8 kap. 14 § första meningen brukat tillämpas pä dessa situationer. Direktivet kan, såsom tidigare har påpekats. Inte anses ta ställning I frågan.

Kommittén har uttalat att det bör överlämnas till rättstillämpningen att från fall till fall avgöra om bolaget i dessa situationer skall vara bundet av rättshandlingen. Två remissinstanser. Juridiska fakulteteten vid Stockholms universitet och Sveriges Advokatsamfund, har Invänt att frågan om bolagets bundenhet även i dessa fall bör regleras I lag. Advokatsamfundet har föror­dat att den godtrosregel som I dag tillämpas I dessa situationer bibehålls.

Regeringen delar uppfattningen att denna fråga inte bör lämnas oregle­

rad. Vi har övervägt om det är lämpligt att behandla överträdelser av legala

befogenhetsinskränkningar pä samma sätt som överträdelser av andra befo-

125

genhetsinskränkningar. För detta talar bl.a. intresset av en enhetiig regle- Prop. 1993/94:196 ring. Vi har emellertid kommit till slutsatsen att det Inte finns tillräckliga skäl att ändra pä den ordning som gäller i dag. Frågan om bolagets bundenhet vid överträdelser av legala befogenhetsinskränkningar bör alltså enligt rege­ringens uppfattning avgöras på samma sätt som hittills. Det innebär att bola­get inte skall vara bundet av rättshandlingen om det visar att motparten insåg eller bort inse att ställföreträdaren överträdde sin legala befogenhet.

Överskridande av bolagsordningens bestämmelse om verksamhetsföremålet

En särskild fråga är om Sverige bör utnyttja den särskilda undantagsbestäm­melsen i artikel 9.1 stycke 2 om överskridande av föremålet för bolagets verksamhet. Bestämmelsen innebär att medlemsstaterna får föreskriva att bolaget under vissa förutsättningar inte är bundet av åtgärder som ligger utanför verksamhetsföremålet. Kommittén har inte ansett att det finns skäl för att utnyttja detta undantag. Det innebär att bolaget även i dessa situatio­ner skulle vara bundet av vad ett behörigt bolagsorgan företar sig å bolagets vägnar och att motpartens goda eller onda tro därvid skulle vara utan bety­delse.

Förslaget att Inte utnyttja den nämnda undantagsbestämmelsen har till­styrkts eller lämnats utan invändning av de remissinstanser som företräder näringslivet. Flera andra remissinstanser har däremot hävdat att Sverige bör utnyttja undantaget. Sålunda har Patent- och registreringsverket betonat önskemålet att bolagsordningarna innehåller tydliga verksamhetsbestäm­melser och menat att detta Intresse främjas om undantaget utnyttjas. Finans-Inspektionen har hävdat att kommitténs förslag försvagar styrelsens ställning och dess möjligheter till kontroll i fråga om verkställande direktörens och andra ställföreträdares kompetens. Svenska Revisorssamfundet har menat att Sverige bör utnyttja undantagsbestämmelsen för att bolaget skall få möj­lighet att ingripa mot illojala transaktioner frän ställföreträdares sida.

Regeringen vill understryka vikten av att regelverket utformas sä att tredje mans skyddsintresse tillgodoses. Det är rimligt att risken för att bola­gets ställföreträdare handlar illojalt helt och hållet bärs av bolaget. Det är också i omsättningens intresse att tredje man kan Ingå rättshandlingar med bolagets ställföreträdare utan att närmare behöva överväga om åtgärden lig­ger inom ramen för bolagets verksamhetsföremäl eller Inte. Därvid bör sär­skilt beaktas att verksamhetsbestämmelserna i bolagsordningen ofta är för­åldrade eller mycket vagt utformade och ibland rentav kan synas sakna an­knytning till den verksamhet som bolaget rent faktiskt bedriver. Detta gör det synnerligen svårt för bolagets motparter att bedöma om en rättshandling ligger Inom ramen för bolagets verksamhetsföremål.

Det kan visserligen Invändas att den undantagsbestämmelse som direkti­

vet tillåter innebär att bolaget mäste visa att tredje man kände till att åtgär­

den låg utanför verksamhetsföremålet eller med hänsyn till omständighe­

terna inte kunde vara omedveten om det. En tredje man I god tro borde

alltså, kan det hävdas, inte löpa någon risk. Å andra sidan medför även en

sådan bestämmelse att tredje man under alla förhållanden mäste lägga vikt

vidden kunskap han har om bolagets verksamhetsföremål, något som redan     Prop. 1993/94:196 det kan hämma omsättningens intressen.

Mot bakgrund av att verksamhetsbestämmelserna ofta är vagt utformade och det förhållandet att tredje man som regel Inte har kännedom om bestäm­melsernas utformning framstår en undantagsbestämmelse av det slag som di­rektivet tillåter som ett mycket trubbigt och ineffektivt remedium mot olika slag av missbruk från ställföreträdarens sida. Det bör särskilt understrykas att det förhällandet att verksamhetsföremålet är beskrivet I bolagsordningen som finns tillgänglig hos Patent- och registreringsverket enligt direktivet Inte får ges den verkan att tredje man skall anses ha kännedom om det. Direkti­vet stadgar nämligen uttryckligen att offentliggörandet av bolagsordningen inte är tillräckligt som bevis för att tredje man varit I ond tro.

Det kan visseriigen förekomma fall dä det står helt klart att ställföreträda­ren har gått utöver bolagets verksamhetsföremäl och då det därför framstår som oskäligt att bolaget trots det skall bli bundet av åtgärden. I tysk rätts­praxis har, som tidigare har nämnts, utvecklats vissa rättsprinciper som inne­bär att avtalet I sådana fall inte kan göras gällande. Uttalanden I samband med direktivets tillkomst måste förstås som att medlemsstaterna är oförhind­rade att vid sidan av associationsrätten utveckla rättsregler av detta slag. Även svensk rätt innehåller liknande regler som kan tillämpas också på avtal där ena eller båda parter utgörs av bolag. Avtalslagens ogiltlghetsregler, i första hand 33 och 36§§, torde ge minst lika goda förutsättningar att komma till rätta med överträdelser av verksamhetsföremålet som bibehållandet av en särskild ondtrosregel i aktiebolagslagen.

Regeringen kan på grund av det anförda inte finna att det skulle föreligga ett behov av att utnyttja direktivets undantagsbestämmelse. Det är visserli­gen, som Patent- och registreringsverket har framhållit, värdefullt att det finns en klar verksamhetsbestämmelse i bolagsordningen och att denna re­spekteras av bolagets företrädare. Verksamhetsbestämmelser bör emellertid upprätthällas och sanktioneras på annat sätt än genom bestämmelserna om ställföreträdares behörighet och befogenhet.

Regeringen ansluter sig således till kommitténs bedömning att Sverige Inte bör Införa någon särskild regel om bolags bundenhet av rättshandlingar som ligger utanför bolagets verksamhetsföremål.

Åtgärder som vidtas av särskilda firmatecknare

En ytterligare fråga är om den nu förordade regleringen bör gälla inte endast styrelse och verkställande direktör utan också särskilda firmatecknare. Arti­kel 9 I publicitetsdirektivet gäller endast rättshandling som vidtagits av bo­lagsorgan. Endast stämman, styrelsen och verkställande direktören torde vara att anse som bolagsorgan I direktivets mening. De svenska reglerna om särskilda firmatecknare som kan men inte behöver vara ledamöter av styrel­sen saknar egentlig motsvarighet I EU-staterna. I exempelvis tysk rätt kom­pletteras I stället den assoclatlonsrättsllga lagstiftningens regler om styrelse­ledamöters firmateckningsrätt med regler om prokura.

Kommittén, som har noterat att direktivets krav Inte gäller särskilda fir­

matecknare, har ansett att det inte finns skäl att I detta sammanhang be-

127

handla de åtgärder som en sådan har vidtagit annorlunda än åtgärder som bolagsorganen har vidtagit. Den nuvarande ondtrosregeln som Innebär att bolaget Inte är bundet av ställföreträdarens rättshandlingar om motparten insett eller bort inse att ställföreträdaren överträtt sin befogenhet skulle alltså upphävas också i fråga om särskilda firmatecknare. Kommitténs upp­fattning har inte mött nägra invändningar under remissbehandlingen.

Den särskilde firmatecknaren står i väsentliga avseenden en vanlig full­mäktig nära. De skillnader som förekommer avser huvudsakligen det sätt på vilket behörigheten kommer till uttryck. Sålunda grundar den särskilde firmatecknaren sin behörighet pä ett beslut av styrelsen, medan fullmäktigen grundar sin behörighet på fullmakten. Vidare skall uppgift om den särskilde firmatecknaren offentliggöras genom registrering i aktiebolagsregistret, me­dan fullmäktigens behörighet endast kommer till uttryck i fullmakten. När det gäller frågor om befogenhet är emellertid rättsläget väsentligen det­samma. Såväl den särskilde firmatecknarens som fullmäktigens befogenhet är beroende av att han har fått ett uppdrag att handla på bolagets (fullmakts-givarens) vägnar. Vidare är befogenhetens omfattning beroende av de in­skränkande instruktioner som bolaget eller fullmaktsgivaren kan ha medde­lat. I fråga om huvudmannens bundenhet när mellanmannen har överskridit sin befogenhet gäller samma regler vare sig rättshandlingen har vidtagits av en särskild firmatecknare eller av en fullmäktig. Om en fullmäktig handlar utan uppdrag eller överskrider inskränkande instruktioner, är rättshand­lingen sålunda inte bindande mot fullmaktsgivaren om tredje man insåg eller bort inse att fullmäktigen överskred sin befogenhet (se 11 § första stycket avtalslagen).

Enligt regeringens mening har det inte framkommit tillräckliga skäl att ändra pä den nuvarande ordningen, såvitt gäller särskilda firmatecknare. Det framstår varken frän bolagets eller tredje mans synpunkt som motiverat att i detta sammanhang behandla särskilda firmatecknares och fullmäktiges befogenhetsöverskrldanden pä olika sätt. I fråga om särskilda firmateckna­res befogenhetsöverskrldanden bör man alltså behälla den nuvarande ond­trosregeln.

Prop. 1993/94:196

12 Olovlig vinstutdelning

Regeringens förslag: Liksom hittills skall medel som ett aktiebolag har utbetalat I strid med aktiebolagslagen som regel betalas tillbaka. I fråga om utbetalning som har skett I form av vinstutdelning skall dock mottagaren vara återbäringsskyldig endast om bolaget visar att han Insåg eller bort Inse att utbetalningen stred mot aktiebolagslagen.

Kommitténs förslag: Kommittén har föreslagit att en aktieägare skall vara skyldig att återbetala olovlig vinstutdelning endast om bolaget visar att han måste antas ha ägt vetskap om att utbetalningen stred mot aktiebolagslagen (se betänkandet s. 139, 266 och 267).

128

Remissinstansema: Remissinstanserna har inte gjort nägra invändningar     Prop. 1993/94:196 mot kommitténs förslag.

Bakgrund: Aktieägarna har inte rätt att förfoga fritt över bolagets medel. Bolagets medel fär sålunda utbetalas till aktieägarna endast enligt aktiebo­lagslagens regler om vinstutdelning, om nedsättning av aktiekapitalet eller reservfonden eller om utsklftning vid bolagets likvidation (se 12 kap. 1§). Om medel utbetalas till aktieägare i strid med aktiebolagslagens bestämmel­ser, skall mottagaren återbära medlen jämte ränta.' Frän denna regel om äterbetalningsskyldighet finns dock ett undantag. Om mottagaren hade skä­lig anledning att anta att utbetalningen utgjorde laglig vinstutdelning, är han inte återbetalningsskyldig (se 12 kap. 5 § första stycket).

Även kapitaldirektivet innehåller begränsningar i bolagets rätt att utbe­tala medel till aktieägarna. Utdelning får inte ske sä att det inkräktar pä bo­lagets bundna kapital. Utdelningen fär inte heller överstiga ett belopp mot­svarande vinsten för det senaste räkenskapsåret justerad med hänsyn till bl.a. balanserad vinst och balanserad förlust (artikel 15.1 a och c). En utdel­ning i strid med artikel 15 skall återbetalas av mottagande aktieägare, "om bolaget visar att aktieägarna kände till att utdelningen var olaglig eller att de med hänsyn till omständigheterna inte kunde vara okunniga om det". God­troende aktieägare ges alltså ett visst skydd. Enligt den till direktiven anpas­sade lagstiftningen i bl.a. Danmark och Tyskland avser detta godtrosskydd medel som har utbetalats i form av vinstutdelning.

Innebörden i direktivets godtrosregel är inte helt klar. Kommittén har an­sett att innebörden i ondtrosrekvisitet överensstämmer med motsvarande re­kvisit i 33 § avtalslagen ("måste antagas ha ägt kännedom"). Ordalydelsen utesluter emellertid inte en tolkning som närmare överensstämmer med vad som allmänt gäller i fråga om ond tro i svensk rätt ("insett eller bort inse"). Det kan också konstateras att lagstiftningen i Danmark i denna del har utfor­mats på detta vis ("indså eller burde have indset", se 113 § aktieselskabslo-ven). I Tyskland har lagstiftningen en liknande utformning. Det kan bl.a. mot den bakgrunden antas att direktivet ger utrymme för en ondtrosregel utformad på det sätt som skett i dansk och tysk lagstiftning.

Skälen för regeringens förslag: Bestämmelsen i 12 kap. 5 § aktiebolagsla­gen bör anpassas till vad direktivet innehåller öm återbetalning av olovlig vinstutdelning.

När det gäller den närmare utformningen av ondtrosrekvisitet är det enligt regeringens mening sakligt motiverat med en bestämmelse som ansluter till vad som allmänt gäller i svensk rätt angående ond och god tro, dvs. skyldig­heten att betala tillbaka vinstmedlen bör vara beroende av om aktieägaren insett eller bort inse att utbetalningen stred mot aktiebolagslagen. Enligt re­geringens mening ger direktivet också, som nyss har angivits, utrymme för att ge bestämmelsen en sädan utformning.

129

9 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

13 Penninglån till anställda m.m.

Prop. 1993/94:196

Regeringens förslag: Ett aktiebolag skall liksom hittills ha vissa möj­ligheter att lämna lån till sina anställda i syfte att dessa skall förvärva aktier i bolaget. Sädana län skall dock inte få överstiga bolagets fria egna kapital.

Den nuvarande möjligheten att få dispens frän förbudet att lämna lån för förvärv av aktier i bolaget utmönstras, såvitt avser de publika aktiebolagen.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betän­kandet s. 139 och 274-276).

Remissinstanserna: Remissinstanserna har lämnat kommitténs förslag utan invändning.

Bakgrund: 112 kap. 7 § finns vissa bestämmelser som begränsar möjlighe­terna för ett aktiebolag att låna ut pengar eller ställa säkerhet. Bland dessa bestämmelser finns ett förbud för aktiebolag att lämna lån eller ställa säker­het i syfte att gäldenären eller någon honom närstående skall förvärva aktier i bolaget eller i något annat bolag i samma koncern. Vissa län till anställda är dock undantagna (se fjärde stycket). Bestämmelserna I 12 kap. 8§ ger dessutom möjlighet att meddela dispens frän förbudet i 7 §. När det gäller lån som skall användas för förvärv av aktier I bolaget eller annat bolag i samma koncern kan sådan dispens ges om det finns särskilda skäl.

Också kapitaldirektivet innehåller föreskrifter som inskränker bolagets rätt att lämna lån eller ställa säkerhet. Huvudregeln kommer till uttryck i artikel 23.1, där det föreskrivs att ett bolag inte får ge förskott, lämna län eller ställa säkerhet I syfte att tredje man skall förvärva aktier I bolaget. Från denna regel görs dock i punkten 2 undantag bl.a. för åtgärder i syfte att ak­tier skall förvärvas av eller till förmån för de anställda I bolaget eller ett till detta närstående bolag. En förutsättning för sädana lån m.m. är dock att åt­gärden inte leder till att bolagets nettotillgångar understiger aktiekapitalet och de reserver som enligt lag eller bolagsordning inte får delas ut.

Skälen för regeringens förslag: Aktiebolagslagens bestämmelser uppfyller i huvudsak de krav som kapitaldirektivet uppställer i denna del. I tvä avseen­den avviker emellertid de svenska reglerna från direktivet.

Direktivet ger utrymme för en undantagsbestämmelse motsvarande den nuvarande svenska bestämmelsen om lån m.m. till anställda. I direktivet finns emellertid en begränsning som inte har någon motsvarighet i den svenska bestämmelsen. Direktivet föreskriver sålunda att lånen Inte får leda Jill att tillgångarna I bolaget understiger bolagets bundna egna kapital. Det kan I förstone synas som att utgivandet av penninglån I och för sig Inte kan få denna verkan. Visserligen minskar bolagets kassa, men samtidigt förs lå­net upp som en fordran bland bolagets tillgångar och summan av bolagets förmögenhet förblir alltså densamma. Direktlvbestämmclscn bör emellertid tolkas mot bakgrund av brittisk rätt, där den har sin förebild. Syftet bakom den motsvarande brittiska bestämmelsen är att förhindra a(( begränsnlng-

130

arna i bolagets rätt att förvärva egna aktier kringgås. Direktivbestämmelsen bör med hänsyn härtill förstås så att bolaget får lämna län för förvärv av bola­gets aktier endast i den utsträckning som bolaget enligt direktivet äger för­värva egna aktier. Vid prövningen av vilket läneutrymme som finns bör man därför inte ta upp bolagets fordran som tillgång. Endast om bolagets övriga tillgångar överstiger bolagets bundna egna kapital finns det utrymme att lämna lån av detta slag.

Det är nödvändigt att utforma aktiebolagslagen så att den stämmer över­ens med denna tolkning av direktivet. Enbart bolagets fria egna kapital bör således fä användas för lån till eller ställande av säkerhet för anställda om syftet med åtgärden är att den anställde skall förvärva aktier I bolaget.

Dispensregeln i 12 kap. 8 § ger ett visst ytterligare utrymme för penninglån m.m. som skall användas för förvärv av aktier i bolaget. Direktivet lämnar däremot inte något sådant utrymme. Dispensregeln är därför Inte förenlig med direktivet. Möjligheten att ge dispens frän låne- och säkerhetsförbudet bör därför inskränkas till att gälla lån och ställande av säkerhet för län som inte skall användas för förvärv av aktier i det långivande bolaget.

Eftersom direktivet Inte är tillämpligt på de privata aktiebolagen uppkom­mer frågan om de nu angivna lagändringarna trots detta skall gälla också för dem. Såsom regeringen tidigare har framhållit bör man som regel sträva ef­ter en för båda bolagskategorierna enhetlig reglering. Övervägande skäl ta­lar för att frågan om lån m.m. för förvärv av aktier fär en sådan enhetlig reglering. I fråga om dispensregeln finns det dock skäl för en annan bedöm­ning. Framför allt i fråga om mindre företag är det nämligen I vissa situatio­ner, t.ex. vid generationsskiften, av mycket stor betydelse att bolaget kan lämna län och ställa säkerhet för förvärv av aktier I bolaget. Regeringen an­ser därför att det i detta fall finns särskild anledning att behålla den nuva­rande ordningen för de privata aktiebolagen.

Prop. 1993/94:196

14 Frågor om registrering m.m.

14.1 Publicitetsverkan av registrering och kungörande

Regeringens förslag: I aktiebolagslagen Införs en bestämmelse som in­nebär att ett förhållande som skall registreras I aktiebolagsregistret som regel skall få åberopas mot tredje man först sedan sådan registre­ring har skett och förhållandet har kungjorts i Post- och Inrikes Tid­ningar {negativ publicitetsverkan). Förhållandet skall dock fä åbero­pas mot tredje man redan före kungörande om bolaget visar att tredje man likväl kände till förhällandet.

Tredje man skall anses känna till sädana förhållanden som har in­förts I aktiebolagsregistret och kungjorts I Post-och Inrikes Tidningar, såvida han Inte visar att det var omöjligt för honom att känna till det som har kungjorts. Från och med den sextonde dagen från kungöran­det skall han alltid anses ha kännedom om förhållandet (positivpiibli-cUelsverkan).

131

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag (se betan-     Prop. 1993/94:196 kandet s. 142, 209 och 212 - 214).

Remissinstanserna: Förslagen har lämnats utan invändning.

Bakgrund: Aktiebolag registreras av Patent- och registreringsverket i ak­tiebolagsregistret. Bestämmelser om registrering finns i 18 kap. aktiebolags­lagen och i aktiebolagsförordningen (1975:1387). Registrering sker pä grundval av anmälningar och underrättelser. Anmälningar och underrättel­ser till registret biläggs registret. Såväl registret som bilagda handlingar hälls tillgängliga för allmänheten.

Patent- och registreringsverket har att utan dröjsmål kungöra vad som har införts i aktiebolagsregistret i Post- och Inrikes Tidningar. En kungörelse som avser ändring I ett förhållande som tidigare har införts i registret skall dock ange endast ändringens art (se 18 kap. 2§).

Till de uppgifter som registreras i aktiebolagsregistret hör uppgifter om bolagets bildande, aktiekapitalets storlek, emissionsbeslut, beslut om änd­ring i bolagsordningen och val av styrelseledamöter, verkställande direktör, firmatecknare m.m.

Registreringen och den därtill knutna kungörelsen ger tredje man möjlig­het att ta del av vissa viktigare uppgifter om bolaget. Men registreringens verkan är vidare än sä. I själva verket utgör registreringen utgångspunkten för vad tredje man anses känna till resp. vad han anses inte känna till. Man kan här tala om registreringens positiva respektive negativa publicitetsver­kan.

Med negativ publicitetsverkan menas att en handling eller en uppgift inte kan åberopas mot tredje man innan den har offentliggjorts. AJctlebolagsla-gen innehåller I dag inte någon bestämmelse om negativ publicitetsverkan. 11887 ärs lag om handelsregister, firma och prokura föreskrevs att ett förhål­lande som hade blivit eller bort bli registrerat före kungörandet Inte kunde åberopas med laga verkan mot annan än den som visades ha ägt vetskap om förhållandet. Motsvarande bestämmelse inflöt sedermera i aktiebolagslag­stiftningen (se 204 § i 1944 ärs aktiebolagslag). I den nya firmalag som beslu­tades år 1974 utmönstrades emellertid bestämmelsen, eftersom den ansågs ge uttryck för en allmän rättsprincip. Någon saklig ändring var inte avsedd. Med hänvisning till utformningen av 19 § handelsregisterlagen (1974:157) togs bestämmelsen inte heller upp i 1975 års aktiebolagslag. I doktrinen har emellertid framhållits att den princip som kom till uttryck i 1944 års aktiebo­lagslag inte helt stämmer överens med vad som allmänt gäller I nutida svensk rätt angående god tro.

En bestämmelse om positiv publicitetsverkan finns däremot fortfarande i 18 kap. 3§ aktiebolagslagen. I bestämmelsen föreskrivs att det som har In­förts i aktiebolagsregistret enligt aktiebolagslagen eller enligt särskilda be­stämmelser skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det har kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar och det inte av omständigheterna framgår att han varken kände till eller hade bort känna till det som kun­gjorts.

I publicitetsdirektivet, artikel 2, finns bestämmelser om att vissa hand­

lingar och uppgifter om ett bolag skall vara offentliga. Det gäller bl.a. stiftel­

seurkund och bolagsordning samt ändringar I dessa handlingar. Det gäller

132

vidare uppgifter om dem som i egenskap av i lagstiftningen föreskrivet bo­lagsorgan eller som medlemmar i sådant organ är behöriga att företräda bo­laget eller som deltar i ledning, tillsyn eller kontroll av bolaget. Enligt artikel 3 skall en akt läggas upp för varje bolag i det register, där bolaget är registre­rat. Alla handlingar och uppgifter som är offentliga enligt artikel 2 skall för­varas i akten eller föras in i registret. De skall dessutom offentliggöras i en av medlemsstaterna utsedd nationell tidning, antingen genom ett fullständigt återgivande eller genom hänvisning till en handling som förvaras I akten eller är införd i registret.

I artikel 3.5 finns en föreskrift om negativ publicitetsverkan. Artikeln fö­reskriver att bolaget får åberopa handlingar och uppgifter mot tredje man först sedan de har offentliggjorts i den nationella tidningen, såvida inte bola­get visar att tredje man kände till handlingen eller uppgiften. Det anses i doktrinen att uttrycket "kände till" skall tolkas som ett krav på faktisk vet­skap, "ägde vetskap om". Det räcker alltså inte att tredje man borde ha känt till förhållandet - t.ex. ett beslut om byte av ställföreträdare - för att bolaget skall kunna åberopa det.

I den angivna föreskriften ligger också att bolaget kan åberopa handlingen eller uppgiften mot tredje man, när offentliggörande väl har skett på det sätt som föreskrivs i artikeln. Denna positiva publicitetsverkan har dock en be­gränsning. Sålunda gäller I fråga om åtgärder som vidtas före den sextonde dagen efter offentliggörandet att handlingen eller uppgiften inte fär åbero­pas mot en tredje man som visar att det var omöjligt för honom att känna till handlingen eller uppgiften.

Skälen för regeringens förslag: Publicitetsdirektivet fär, såvitt gäller nega­tiv publicitetsverkan, förstås sä att ännu inte offentliggjorda handlingar och uppgifter Inte kan åberopas mot tredje man annat än om denne ägde faktisk vetskap om dem. I Sverige synes rättsläget beträffande negativ publicitets-verkan vara något annorlunda. Uttryckliga bestämmelser saknas, men inne­börden av den princip som anses gälla avviker från föreskriften i publicitets-direktivet. Det är därför nödvändigt att I svensk rätt införa ett stadgande som överensstämmer med direktivets krav.

Även när det gäller positiv publicitetsverkan har den svenska rätten en annan innebörd än vad direktivet fordrar. Också i denna del måste därför den svenska lagstiftningen anpassas till direktivet. Direktivets sextondagars-regel bör till följd därav Införas i aktiebolagslagen.

Prop. 1993/94:196

14.2 Registreringen och giltigheten av bolagets förpliktelser

Regeringens förslag: Efter det att anmälan om vem som har utsetts till styrelseledamot och verkställande direktör har införts i Post- och Inrikes Tidningar, kan bolaget inte mot en godtroende tredje man åberopa fel eller brister vid valet av styrelseledamot eller vid beslutet att utse verkställande direktör.

133

Kommitténs förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag     Prop. 1993/94:196 (se betänkandet s. 142 och 219 - 221).

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte riktat några invändningar mot kommitténs förslag i denna del.

Bakgrund: Ett beslut som har fattats i ett aktiebolag kan av olika skäl vara ogiltigt. Ogiltigheten kan bero på att det har förekommit något formfel vid beslutets tillkomst. Ett stämmobeslut kan t.ex. vara ogiltigt därför att kal­lelse inte har skett pä vederbörligt sätt, därför att obehöriga har tillätits att rösta eller därför att röstningsreglerna inte har iakttagits. Ogiltigheten kan också sammanhänga med något materiellt fel, exempelvis att stämman har överskridit gränserna för sin bestämmanderätt.

I svensk rätt kan tredje man som regel Inte åberopa ett beslut som har fattats inom bolaget men som visar sig vara ogiltigt. Inte heller kan han åbe­ropa en rättshandling som har företagits av en ställföreträdare om beslutet att utse denne visar sig ha varit ogiltigt. Detta gäller oavsett om beslutet att utse ställföreträdaren har registrerats i aktiebolagsregistret eller ej.

Denna princip modifieras emellertid, såvitt avser bolagsstämmobeslut, av bestämmelserna om klander. Om ett bolagsstämmobeslut, som inte har till­kommit i laga ordning, inte klandras inom föreskriven tid - tre månader frän beslutet - kan felaktigheter vid beslutets tillkomst eller i dess innehåll Inte längre angripas. I sä fall kan givetvis den ursprungliga ogiltigheten inte längre göras gällande mot tredje man. För vissa beslut som strider mot tving­ande regler gäller dock inte någon klanderpreskription. Ett sådant beslut förblir ogiltigt även om det inte klandras inom klanderfristen.

Om ett stämmobeslut upphävs efter klander, betraktas beslutet som ogil­tigt frän början. Gäller det ogiltiga beslutet val av styrelse, anses emellertid de åtgärder som den utsedda styrelsen har vidtagit i allmänhet inte vara ogil­tiga utan styrelsen kan fungera till dess att klanderdomen har vunnit laga kraft eller domstolen har meddelat inhibitionsbeslut (se Nial, Svensk asso­ciationsrätt, 5 u. s. 173). Frågan om detta även skall gälla vid sädan kvalifice­rad ogiltlghet som inte skulle ha kunnat botas genom klanderpreskription har av lagstiftaren överlämnats åt doktrin och rättspraxis att besvara (se SOU 1941:9 s. 560).

I publicitetsdirektivet, artikel 8, finns en föreskrift som inskränker bola­gets möjligheter att mot tredje man göra gällande att ett val av styrelse eller ett beslut att utse annan ställföreträdare för bolaget är ogiltigt. Om formali­teterna för offentliggörande har iakttagits i fråga om de personer som i egen­skap av bolagsorgan är behöriga att företräda bolaget, dvs. om registrering och kungörande har skett, får ett fel som ägde rum dä personerna utsågs åbe­ropas mot en tredje man endast om bolaget visar att denne kände till felet.

Skälen för regeringens förslag: Svensk rätt överensstämmer i de nu be­

rörda frågorna inte med publicitetsdirektivets krav. I aktiebolagslagen bör

därför Införas en bestämmelse som bringar svensk rätt I överensstämmelse

med direktivet. En sådan bestämmelse bör-i enlighet med kommitténs för­

slag - ha den innebörden att, så snart val av styrelseledamot och verkstäl­

lande direktör har införts I aktiebolagsregistret och har blivit kungjort I Post-

och Inrikes Tidningar, bolaget inte skall mot tredje man kunna åberopa fel

eller brister i valet, såvida Inte bolaget visar att tredje man kände till felet

134

eller bristen. Detta medför att de rättshandlingar som de sålunda registre­rade personerna har vidtagit i sin egenskap av ledamöter i styrelsen respek­tive såsom verkställande direktör binder bolaget mot en godtroende tredje man.

Den föreslagna regeln fär betydelse såväl vid vanlig ogiltighet som vid så­dan kvalificerad ogiltighet där någon klandérpreskrlption inte gäller.

En särskild fråga är om bestämmelsen bör gälla inte enbart styrelseleda­möter och verkställande direktör utan också särskilda firmatecknare. Kom­mittén har - utan att närmare utveckla sin ståndpunkt - ansett att bestäm­melsen inte bör omfatta särskilda firmatecknare. Kommitténs uppfattning torde sammanhänga med att direktivets bestämmelser endast gäller "bolags­organ" och att särskilda firmatecknare, såsom tidigare har framhållits, inte kan anses som bolagsorgan i direktivets bemärkelse.

Omsättningens intresse liksom hänsynen till tredje man kan synas tala för att utsträcka bestämmelsen även till särskilda firmatecknare. Detta skulle emellertid medföra ytterligare risker för bolaget, risker som bolaget inte skulle ha möjlighet att skydda sig mot. Det är därför inte heller i detta sam­manhang motiverat att göra skillnad mellan ä ena sidan särskilda firmateck­nare enligt aktiebolagslagen och å andra sidan fullmäktige. Regeringen har därför kommit till samma slutsats som kommittén, nämligen att brister i va­let av en särskild firmatecknare bör kunna åberopas mot tredje man även sedan valet blivit registrerat i aktiebolagsregistret.

Prop. 1993/94:196

14.3 Styrelse- och revisorsförteckningar

Regeringens förslag: Aktiebolagslagens krav pä att aktiebolagen ärli­gen skall sända in förteckningar över styrelseledamöter, verkställande direktörer, firmatecknare och revisorer till Patent- och registrerings­verket avskaffas.

Kommittén: Kommittén har inte behandlat denna fråga.

Skälen för regeringens förslag: I 8 kap. 15 § fjärde stycket föreskrivs att bolaget varje är efter bolagsstämman skall till registreringsmyndigheten sända in en förteckning över bolagets styrelseledamöter, verkställande di­rektör, suppleanter, firmatecknare och den som enligt 11 § har bemyndigats att ta emot delgivning för bolaget med uppgift om deras postadress och per­sonnummer. Enligt 10 kap. 15 § andra stycket skall bolaget också sända in en motsvarande förteckning över bolagets revisorer.

Dessa bestämmelser kom till år 1980. Syftet var att ge Patent- och registre­ringsverket bättre förutsättningar att kontrollera att det finns styrelse, revi­sorer m.m. i bolagen. Vid bestämmelsernas tillkomst påtalades att det ofta förekom att bolag saknade företrädare. Detta innebar problem för myndig­heter, organisationer och enskilda som hade rättshandlat med bolaget eller av andra skäl ville komma I kontakt med bolaget. De personer som fanns antecknade I aktiebolagsregistret kunde ofta visa -lipp protokoll på att de hade lämnat sina befattningar i bolaget. Årliga förteckningar över styrelsele-

135

damöter och revisorer skulle ge Patent- och registreringsverket möjlighet att stickprovsvis kontrollera att bolaget hade anmält behörig styrelse, revisorer m.m. och att eventuellt förelägga bolaget att lämna in aktuella uppgifter för registrering (se BRÅ PM 1979:5 s. 75 f. och prop. 1979/80:143 s. 92 och 93).

Patent- och registreringsverket har i en skrivelse den 28 mars 1991 till då­varande Industridepartementet framhållit att de aktuella förteckningarna inte fyller något funktion. Förteckningarna medför enligt verkets mening merarbete för bolagen och kräver extra insatser hos verket.

Det finns i och för sig fortfarande en risk för att regelsystemet missbrukas genom att oseriösa företagare inte anmäler styrelse, revisorer m.m. till aktie­bolagsregistret. Såsom framgår av framställningen frän Patent- och registre­ringsverket har emellertid bestämmelserna om styrelse- och revisorsförteck­ningar visat sig mindre ändamålsenliga. Det finns numera bättre möjligheter att komma till rätta med de problem som ursprungligen föranledde bestäm­melserna. Sålunda beslutade riksdagen är 1992 om nya bestämmelser om delgivning av aktiebolag. Dessa bestämmelser innebär att, om ett aktiebolag saknar behörig ställföreträdare, delgivning alltid kan ske genom kungörelse. De regler om negativ och positiv publicitetsverkan som nyss har behandlats torde också bidra till ett bättre skydd för tredje man som rättshandlar med bolaget. Mot denna bakgrund anser regeringen att bestämmelserna om för­teckningar över styrelseledamöter, revisorer m.m. bör upphävas.

Prop. 1993/94:196

15 Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Regeringens förslag: De nya bestämmelserna skall träda i kraft den 1 januari 1995. Ett aktiebolag som avser att bli publikt aktiebolag skall emellertid redan dessförinnan kunna besluta om att frän den 1 januari 1995 vara ett publikt aktiebolag.

Ett aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 skall anses som ett privat aktiebolag, såvida det inte dessförinnan har beslutat att det i stället skall vara publikt och har erhållit registrering av detta be­slut. I fråga om aktiebolag som skall anses som privata aktiebolag skall Patent- och registreringsverket självmant foga förkortningen (priv) till bolagets firma.

För ett privat aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 skall kravet pä minsta tillåtna aktiekapital gälla först från den 1 ja­nuari 1998. Om bolagets aktiekapital vid den sistnämnda tidpunkten inte uppgår till 100 000 kr, skall bolaget avföras frän aktiebolagsregist­ret och därmed vara upplöst.

Kommitténs förslag: Överensstämmer I väsentliga delar med regeringens förslag (se betänkandet s. 143 och 189 - 197). Kommittén har dock föreslagit att de aktiebolag som bildats före den 1 januari 1995 skall uppfylla det nya kravet på lägsta tillåtna aktiekapital för privata aktiekapital redan frän den 1 januari 1996.

136

Remissinstanserna: Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt kommit-     Prop. 1993/94:196 tens förslag eller lämnat dem utan invändning. Några remissinstanser, såsom Patent- och registreringsverket, Sveriges Industriförbund och Svenska Ar­betsgivareföreningen, har dock förordat att befintliga aktiebolag får en tid om tre år på sig för att höja aktiekapitalet till 100 000 kr.

Skälen för regeringens förslag: I EES-avtalet har Sverige medgivits en tid om två år från EES-avtalets ikraftträdande för att anpassa sin lagstiftning till EG:s bolagsrättsliga direktiv. Kommitténs förslag om att de nu föreslagna ändringarna skall galla från den 1 januari 1995 sammanhängde med att det vid tidpunkten för förslaget förutsattes att EES-avtalet skulle träda i kraft den 1 januari 1993. Eftersom detta inte blev fallet, är Sverige inte på grund av EES-avtalet tvingat att genomföra EES-anpassningen till det föreslagna datumet. Sverige kan emellertid inte förväntas fä någon motsvarande tvåårig övergångsperiod om Sverige blir medlem i EU. Ett EU-medlemskap kan bli aktuellt redan frän den 1 januari 1995. Den nya lagstiftningen bör därför träda i kraft vid denna tidpunkt.

Av praktiska skäl bör vissa av lagens bestänunelser kunna tillämpas redan frän en tidigare tidpunkt. Det är angeläget att bolag, vars aktier är föremål för allmän omsättning, kan förvärva egenskapen av publikt aktiebolag redan frän den tidpunkt dä förbudet för privata aktiebolag att söka sprida aktier och andra värdepapper till allmänheten träder i kraft. Detta förutsätter att bolagen har möjlighet att vidta nödvändiga övergängsåtgärder före den 1 ja­nuari 1995, Det torde inte föreligga nägra hinder för ett bolag att redan vid 1994 års ordinarie bolagsstämma fatta ett beslut om att bolaget från den 1 januari 1995 skall vara publikt och ha en sådan firma som föreskrivs för pu­blika aktiebolag, lät vara att ett sådant beslut givetvis måste fattas under det villkoret att de föreslagna bestänunelserna om publika aktiebolag träder i kraft. Något behov av särskilda bestämmelser om detta kan inte anses fin­nas.

Annorlunda förhäller det sig med registreringen av besluten. För att ett beslut skall kunna registreras i aktiebolagsregistret fordras att det finns för­fattningsstöd för detta. Lagens bestämmelser träder emellertid inte i kraft förrän den 1 januari 1995. Det bör därför meddelas särskilda ikraftträdande­bestämmelser som gör det möjligt för registreringsmyndigheten att redan under andra halvåret 1994 registrera beslut av de nu aktuella slagen. Dessa frågor kommer att behandlas närmare i specialmotiveringen.

Det fordras också bestämmelser om hur övriga vid ikraftträdandet befint­liga bolag skall slussas in i den nya kategoriindelningen. Det kan antas att det alldeles övervägande antalet bolag önskar vara privata aktiebolag. Enligt regeringens mening bör övergångsbestämmelserna därför utformas så att alla aktiebolag som har bildats före ikraftträdandet anses som privata aktie­bolag såvida de inte har beslutat att de i stället vill tillhöra den publika aktie­bolagskategorin. Ett aktiebolag som önskar vara privat aktiebolag kommer i sä fall inte att behöva fatta något särskilt beslut om detta. Ett bolagsstäm­mobeslut kommer att vara nödvändigt endast om bolaget avser att bli publikt aktiebolag.

Det bör också meddelas särskilda övergångsbestämmelser som underlät­

tar för bolagen att anpassa sig till de nya bestämmelserna om firma. En fir-

137

maändring skall enligt gällande bestämmelser beslutas av bolagsstämman, Prop. 1993/94:196 varefter bolaget skall ansöka om registrering av den nya firman. Det finns skäl att i viss utsträckning göra undantag från dessa bestämmelser vid den nya lagens ikraftträdande. I fråga om aktiebolag som önskar vara publika aktiebolag kan dock ett sedvanligt beslut- och anmälningsförfarande inte undvaras, bl.a. därför att ett aktiebolag kommer att vara publikt först sedan det själv har beslutat om detta. Patent- och registreringsverket bör alltså Inte kunna ändra firman för ett publikt aktiebolag annat än efter anmälan frän bolaget. Flertalet bolag torde emellertid inte vara intresserade av att göra andra ändringar i firman än sådana som är nödvändiga för att uppfylla lagens krav ifråga om privata aktiebolag, dvs. ett tillägg av förkortningen "(priv)". Det är i dessa fall inte meningsfullt att tvinga bolagen att ge in en särskild anmälan om firmaändring. Regeringen föreslär därför att Patent- och regi­streringsverket åläggs att vid lagens ikraftträdande självmant foga förkort­ningen "(priv)" till bolagens firmor, såvida Inte bolagen själva dessförinnan har ansökt om registrering av en firma som uppfyller de krav som uppställs . för publika resp. privata aktiebolag och erhållit registrering av denna firma..

Den föreslagna höjningen av aktiekapitalet för de privata aktiebolagen kan i ett övergångsskede innebära finansieringsproblem för bolagen. Proble­men accentueras av den rådande ekonomiska konjunkturen. Det är angelä­get att bolagen fär rimlig tid på sig att anpassa sig till den nya ordningen. Kommittén har i fråga om de bolag som har bildats före den 1 januari 1995 förordat en övergångstid om ett är. Det finns emellertid en viss risk för att ett år inte räcker för att bolagen skall hinna generera vinstmedel eller på an­nat vis skaffa ytterligare kapital i den utsträckning som fordras för en höjning av aktiekapitalet. I likhet med nägra remissinstanser - Patent- och registre­ringsverket, Sveriges Industriförbiind, Svenska Arbetsgivareföreningen och Sveriges Revisorssamfund - anser regeringen därför att aktiebolag som har bildats före lagens ikraftträdande bör fä en tid om tre är på sig för att höja sitt aktiekapital till 100 000 kr.

De privata aktiebolag vars aktiekapital vid utgången av denna tid inte upp­går till 100000 kr bör avföras frän aktiebolagsregistret och anses upplösta. Därmed sammanhängande frågor bör lösas på i huvudsak samma sätt som vid den förra höjningen av lägsta tillåtna aktiekapital. Dessa frågor kommer att behandlas mera utförligt i författningskommentaren.

De särskilda övergångsproblem som uppkommer i anslutning till ändring­arna i 3 kap. 1 § har behandlats i avsnitt 8.1 ovan.

De nya reglerna om fusion bör i fråga om båda bolagskategorierna gälla redan från och med den 1 januari 1995. Äldre bestämmelser bör dock - med vissa undantag - tillämpas i fräga om ett fusionsavtal som har godkänts före 1994 ärs utgång. Vidare bör äldre bestämmelser som regel gälla också i fråga om registrering och verkställande av andra bolagsstämmobeslut som har fat­tats före Ikraftträdandet. Till dessa frågor återkommer vi I författningskom­mentaren.

De föreslagna lagändringarna aktualiserar också ett flertal andra över­gångsfrågor. Även dessa kommer att behandlas I författningskommentaren.

138

16 Kostnadseffekter m.m.

Prop, 1993/94:196

Den föreslagna anpassningen till EG:s bolagsrättsliga direktiv kan Inte antas få nägra mera betydande kostnadseffekter för det allmänna. Vissa kostnader kommer dock att uppstå i samband med de nya slag av registreringsärenden som PRV mäste handlägga. Dessa kostnader bör finansieras genom registre­ringsavgifter. Vissa kostnader kan också uppkomma för särskilda informa­tionsåtgärder. För företagen torde de nya reglerna i ett inledningsskede leda till vissa merkostnader, t.ex. för nödvändiga ändringar i bolagsordningen. Dessa kostnader kan emellertid antas uppvägas av de fördelar som en när­mare anpassning till europeisk bolagsrätt får för svenskt näringsliv.

Det är givetvis önskvärt att de som berörs av lagändringarna får upplys­ning om innebörden I förändringarna. Särskilt gäller detta i fråga om de nya bestämmelserna om firma och den föreslagna höjningen av aktiekapitalet. I stor utsträckning kan emellertid den nödvändiga Informationen ske Inom ramen för PRV:s löpande verksamhet. Informationsmaterial kan sålunda tillställas bolagen tillsammans med andra meddelanden som PRV skickar till bolaget eller till funktionärer I bolagen. PRV sprider regelmässigt Informa­tion om lagändringar m.m. bland de yrkesgrupper som vanligen biträder bo­lagen, advokater, revisorer m.fl. Det kan därför antas att även kunskapen om de nya reglerna korruner att få en god spridning. Särskilda informations­åtgärder kan emellertid bli nödvändiga Inför höjningen av aktiekapitalet. PRV har förutskickat att man längre fram kommer att vidta sädana åtgärder. Kostnaderna för dessa informationsåtgärder får finansieras genom registre­ringsavgifter.

139

17 Författningskommentar

Prop. 1991/92:196

17.1 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

1 kap. 1 §

I aktiebolag svarar delägarna ej personligen för bolagets förpliktelser.

Utan hinder av första stycket svarar delägare i aktiebolag, som bedriver advokatverksamhet, solidariskt med bolaget för sädana förpliktelser mot klienter som bolaget ådrager sig medan han är delägare.

(Jfr 1 kap. 1 § i kommitténs förslag)

I paragrafen har hittills i andra stycket upptagits bestämmelser om aktiekapi­talets storlek och om aktiekapitalets fördelning på flera aktier. Dessa be­stämmelser har flyttats till 3 §.

Ikap. 2 §

Aktiebolag är privat aktiebolag eller publikt aktiebolag. Denna lag gäller samtliga aktiebolag, om inte annat föreskrivs.

(Jfr 1 kap. 2 § i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller den grundläggande indelningen av aktiebolag i pu­blika aktiebolag och privata aktiebolag. Skälen för denna indelning har be­handlats i avsnitt 5.1.

Det stora flertalet bestämmelser i aktiebolagslagen kommer att gälla för såväl privata som publika aktiebolag. Om någon bestämmelse endast skall tillämpas pä den ena kategorin av bolag, anges detta särskilt I lagen. Sädana regler som gäller enbart för den ena kategorin av bolag finns i 3 och 4§§, 4 kap. 18 §, 5 kap. 16§, 7 kap. 4§, 12 kap. 8§ samt 14 kap. 10 och 11 §§. 16 kap. 1 § innehåller bestämmelser om utformningen av publika respektive privata aktiebolags firma.

Den huvudsakliga skillnaden mellan de båda bolagskategorierna avser möjligheterna att bedriva allmän handel med bolagets fondpapper. Privata aktiebolag har nämligen enligt 4 § inte rätt att sprida egna aktier eller andra av bolaget utgivna värdepapper till allmänheten och värdepapper, som har utgivits av privata aktiebolag får inte heller bli föremål för handel pä börs eller annan organiserad marknadsplats.

Det är bolaget själv som beslutar till vilken bolagskategori det skall höra. För publika aktiebolag gäller särskilda krav på aktiekapital. Såsom framgår av 3 § kan ett aktiebolag med ett aktiekapital som understiger 500 000 kr inte vara publikt. Omsättningeris storlek, antalet anställda, ägarstrukturen m.m. saknar däremot betydelse för om aktiebolaget skall anses som publikt eller privat.

1 kap. 3§

Aktiebolag skall ka ett aktiekapital som uppgår till minst ettkundratusen kro­nor i privata aktiebolag ock till minst femkundratusen kronor i publika aktie­bolag.

Om aktiekapitalet är fördelat på flera aktier, skall dessa lyda på lika be­lopp.

140

(Jfr 1 kap. 3 § i kommitténs förslag)

Prop. 1993/94:196

I första stycket finns bestämmelser om lägsta tillåtna aktiekapital i privata resp. publika aktiebolag. De överväganden som ligger bakom de i paragra­fen angivna lägsta aktiekapitalbeloppen har redovisats i avsnitten 5.4 och 5.5.

Bestämmelserna anger endast lägsta tillåtna aktiekapital. Det finns således inte något som hindrar ett privat aktiebolag frän att ha ett aktiekapital som uppgär till 500000 kr eller mera.

Till det andra stycket har flyttats den tidigare 11 § andra stycket andra me­ningen upptagna bestämmelsen om att aktierna skall lyda på lika belopp.

1 kap. 4§

Ett privat aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag får inte genom an­nonsering söka sprida aktier eller teckningsrätter i bolaget eller av bolaget ut­givna skuldebrev eller optionsbevb.

Ett bolag eller en aktieägare som avses i första stycket får inte keller på annat sätt söka sprida i första stycket angivna värdepapper genom att erbjuda fler än 200 personer att teckna eller förvärva värdepapperen. Detta gäller dock inte om erbjudandet riktar sig enbart till en krets som i förväg har anmält in­tresse av sådana erbjudanden ock antalet utbjudna poster inte överstiger 200.

Begränsningama i första ock andra styckena gäller inte erbjudanden som avser överlåtelse till kögst tio förvärvare.

I första stycket angivna värdepapper som kar givits ut av ett privat aktiebo­lagfår inte bli föremål för handel på börs eller annan organiserad marknads­plats.

(Jfr 1 kap. 4 och 5 §§ i kommitténs förslag)

Bestämmelserna i förevarande paragraf tar sikte pä kapitalanskaffning som sker genom utgivande av aktier eller teckningsrätter eller genom upptagande av lån mot utfärdande av värdepapper. Bland de åtgärder som träffas av för­budet kan främst nämnas till allmänheten riktade emissioner av aktier och konvertibla skuldebrev samt försäljning av ett större antal sådana värdepap­per. Hit hör även utgivande av löpande skuldebrev. Även andra skuldebrev omfattas av bestämmelsen. Särskild betydelse torde bestämmelsen därvid fä för vissa särskilda slag av skuldebrev, nämligen sådana som utges i större antal och uppenbarligen är avsedda för allmän omsättning och som därför enligt 32 § tredje stycket skuldebrevslagen (1936:81) i vissa avseenden skall behandlas som löpande skuldebrev, främst s.k. förlagsbevis och vinstandels­bevis. Till ett skuldebrev som ett bolag ger ut kan vara knutet en konverte­ringsrätt, en optionsrätt eller en vinstandelsrätt. Optionsrätten kan, om an­nat inte har föreskrivits, skiljas från skuldebrevet (se 5 kap. 1 § fjärde stycket aktiebolagslagen). Även en sädan självständig optionsrätt omfattas av be­stämmelserna.

Paragrafen förbjuder privata aktiebolag och aktieägare i sädana bolag att "söka sprida" sådana värdepapper. Med uttrycket "söka sprida" värdepap­per avses att bolaget eller dess aktieägare genom annonsering, rundskrivel­ser eller andra former av meddelanden vänder sig utanför den befintliga del-ägarkretsen med erbjudande om förvärv eller teckning av aktier. Det får också anses som spridande i paragrafens mening när bolaget eller dess aktie-

ägare låter ett värdepappersinstitut eller någon annan förmedla aktier eller Prop. 1993/94:196 värdepapper till en större krets personer. Däremot är det inte spridning när bolaget vid en emission erbjuder den befintliga aktieägarkretsen att förvärva ytterligare aktier eller andra värdepapper i bolaget. Detta gäller även om ett värdepappersinstitut tar del i emissionen, såsom t.ex. är fallet när ett värde­pappersinstitut i egenskap av kontoförande institut enligt aktiekontolagen (1989:827) medverkar till överlåtelser av aktier i avstämningsbolag.

För att ett spridningsförsök skall träffas av förbudet i 1 kap. 4 § krävs också att det sker genom annonsering eller genom erbjudande som riktar sig till flera än 200 personer. I lagrådsremissens förslag tog förbudet i stället sikte pä spridningsförsök varigenom bolaget eller dess aktieägare riktade "en In­bjudan till en vidare krets". Begreppet "en vidare krets" finns sedan tidigare i bestämmelserna om emissionsprospekt i 4 kap. 18 § aktiebolagslagen, där det utgör en av förutsättningarna för att ett bolag skall vara skyldigt att upp­rätta emissionsprospekt. Begreppet går tillbaka på uttalanden i fondbörsut­redningens betänkande (SOU 1971:9). Utredningen fann det svårt att enty­digt ange vad som borde räknas till en vidare krets. Det uttalades dock att avgörande borde vara om ett större antal personer skulle omfattas av erbju­dandet. Utredningen ansåg det klart att prospekt skulle utges om erbjudan­det skedde i sädana former att antalet tecknare respektive köpare kunde be­dömas överstiga 200 (SOU 1971:9 s. 80). I praxis synes - såsom sedermera noterades av Värdepappersmarknadskommittén (se SOU 1989:72 del 1 s. 464) - det antal som fondbörsutredningen angav, 200, ha kommit att an­vändas som riktmärke. I specialmotiveringen till lagrådsremissens förslag angavs att begreppet i förevarande sammanhang borde ges samma innebörd som det har fått vid tillämpningen av 4 kap. 18 §. Den i praxis tillämpade siffran 200 borde som regel tillmätas avgörande betydelse. Det uttalades också att avgörande mäste vara erbjudandets omfattning och utformning i det särskilda fallet. Om antalet utbjudna aktier eller värdepapper understi­ger 200, kunde det sålunda inte anses vara frågan om inbjudan till en vidare krets, eftersom ett sådant erbjudande inte har förutsättningar att leda till att fler än 200 personer tecknar eller förvärvar aktier. Slufligen uttalades att det inte heller kunde anses som en inbjudan till en vidare krets om det av erbju­dandet framgår att avtal om teckning eller förvärv av värdepapper kommer att träffas med enbart ett begränsat antal - högst 200 - investerare.

Lagrädet har ifrågasatt om det sistnämnda uttalandet är vare sig välbe­

tänkt eller förenligt med lagtexten. Lagrädet har därvid påpekat att det en­

ligt uttalandet skulle vara tillåtet att marknadsföra de värdepapper det här

är fräga om sä snart det i annonsen eller prospektet, pä ett måhända mycket

undanskymt sätt, anges att erbjudandet enbart gäller de första 200 intressen­

terna. En sådan ordning torde enligt Lagrådet mycket väl kunna utnyttjas

för en marknadsföring där budskapet just går ut pä att framhålla, att det

verkligen gäller att skynda sig sä att man blir en av de "lyckliga 200". Lagrå­

det har pä grund därav Ifrågasatt om avsikten med bestämmelsen inte skulle

bli bättre tillgodosedd med en annan bestämning än "en vidare krets". I vart

fall torde det, enligt Lagrådet vara nödvändigt att tydligt klargöra, att den

nyss påtalade tolkningen av det använda begreppet inte kan vara tillåten i

detta sammanhang.

142

Enligt regeringens mening bör förevarande bestämmelse utformas så att Prop. 1993/94:196 den förhindrar åtgärder som är ägnade att leda till att privata aktiebolags värdepapper sprids till allmänheten. Samtidigt är det angeläget att bestäm­melsen inte utformas så snävt att den förhindrar de privata aktiebolagen att skaffa kapitaltillskott genom erbjudanden som inte syftar till större spridning av bolagets värdepapper. Det kan i och för sig anföras skäl för att utforma bestämmelsen sä att den nära överensstämmer med bestämmelserna om emissionsprospekt i 4 kap. 18 §. Regeringen har emellertid förståelse för den kritik som Lagrådet har framfört. Starka skäl talar för att en straffsanktione­rad bestämmelse av det slag som här blir aktuell bör ges en mer precis Inne­börd och avfattning än begreppet "en vidare krets" i 4 kap. 18 § har. Det kan också med skäl hävdas att begränsningarna av möjligheterna att sprida värdepapper i privata aktiebolag i större utsträckning bör ta hänsyn till for­men för marknadsföring av värdepapperen.

Propositionens lagförslag har därför utformats pä annat sätt än lagrådsre­missens förslag.

Om ett erbjudande offentliggörs genom annonsering konuner det att nä ut till en obestämd krets av personer. Annonsering är därför en marknads­föringsmetod som är särskilt ägnad att leda till en vid spridning av aktier. Detta stär Inte I överensstämmelse med de principer som ligger till grund för kategoriindelningen av aktiebolagen. I första stycket har därför uppställts ett förbud mot försök till spridning genom annonsering. Förbudet tar sikte pä såväl tidningsannonsering som annonsering i andra former.

Även omfattande rundskrivelser och andra liknande åtgärder kan lätt leda till att värdepapper sprids bland allmänheten. Det bör därför uppställas vissa begränsningar mot erbjudanden som riktar sig till en större mängd personer. Det har ansetts lämpligt att härvid anknyta till det antal, 200, som kommit att att utgöra ett riktmärke vid tillämpningen av 4 kap. 18 §. I andra stycket har därför uppställts ett förbud mot försök till spridning som sker genom att erbjudanden om teckning eller förvärv riktas till fler än 200 personer. Be­stämmelsen innebär bl.a. att det privata aktiebolaget eller dess aktieägare som huvudregel inte får skicka rundskrivelser, prospekt m.m. till flera än 200 juridiska eller fysiska personer.

Det finns emellertid anledning att vara mindre restriktiv när det gäller er­

bjudanden som riktar sig till professionella placerare. Frän förbudet i andra

stycket görs därför undantag för erbjudanden som riktar sig enbart till perso­

ner som i förväg har anmält sitt intresse av sådana erbjudanden. Det kan

vara fråga om erbjudanden till sådana penningplacerare som särskilt har an­

mält till bolaget eller dess aktieägare att de önskar bli kontaktade I händelse

av försäljning eller emission av aktier och andra värdepapper. Det kan också

vara fräga om erbjudanden till penningplacerare som visserligen inte har va­

rit i direkt kontakt med bolaget eller dess aktieägare men som på annat sätt

har markerat sitt intresse av att få del av erbjudanden om eventuella försälj­

ningar och emissioner. Om ett erbjudande om teckning eller förvärv sprids

enbart bland dem som på något av dessa sätt har förklarat sig vara intresse­

rade av att få del av sädana erbjudanden, gäller inte den ovan angivna be­

gränsningen till 200 adressater. Däremot har uppställts den begränsningen

att de utbjudna värdepapperen fär bjudas ut I högst 200 poster. Denna be-

143

gränsning syftar till att bringa reglerna i harmoni med bestämmelserna om     Prop. 1993/94:196 prospektskyldighet i 4 kap. 18 §.

Det finns emellertid en del situationer då starka skäl talar för att en företa­gare bör ha möjlighet att använda sig av annonsering eller rundskrivelser utan de begränsningar som anges i första och andra styckena. Sä är fallet om det är fräga om överlåtelse av bolaget i dess helhet. Så är också fallet dä syftet med annonseringen, rundskrivelsen m.m, är att finna en eller ett fätal kompanjoner. Det kan i sådana fall inte anses vara fräga om spridning till allmänheten, I tredje stycket har därför föreskrivits att de i första och andra styckena angivna bestämmelserna inte gäller erbjudanden som avser överlå­telse till högst tio förvärvare.

Förbudet att sprida aktier m.m. riktar sig mot bolaget och dess aktieägare. Det utgör inte hinder för en konkursförvaltare att utbjuda av konkursboet ägda aktier till försäljning bland allmänheten. Det förhindrar inte heller en god man enligt lagen om samäganderätt att utbjuda värdepapper av detta slag till försäljning pä offentlig auktion. Vidare bör en panthavare vara be­rättigad att utan hinder av förevarande bestämmelse bjuda ut pantsatta ak­tier till försäljning hos allmänheten. Den omständigheten att panthavaren tillika kan vara aktieägare i aktiebolaget saknar härvid betydelse.

Den som bryter mot förbudet kan dömas till ansvar enligt 19 kap. 1 § första stycket 1. Det har däremot ansetts - såsom närmare har behandlats i avsnitt 5.7 - att ett avtal eller en aktieteckning som har kommit till stånd i strid med förbudet inte skall vara ogiltigt.

Fjärde stycket innehåller ett förbud mot att pä börs eller annan organiserad marknadsplats bedriva handel med sädana värdepapper som avses i första stycket och som har utgivits av privata aktiebolag. Förbudet avser handel vid såväl svenska som utländska börser och marknadsplatser. Med svensk börs förstås ett företag som enligt 2 kap. lagen (1992:543) om börs- och clearing-verksamhet har auktoriserats att driva verksamhet som syftar till att åstad­komma regelbunden handel med finansiella instrument mellan till verksam­heten anslutna medlemmar. Begreppet "organiserad marknadsplats" före­kommer tidigare i insiderlagen (1990:1342). Som exempel pä handel som sker pä organiserad marknadsplats nämndes i förarbetena bl.a. avtal om köp och försäljning som görs upp pä telefon på penningmarknaden. Till organi­serad marknadsplats bör i detta sammanhang även räknas företag som har fått auktorlsation enligt 7 kap. lagen om börs- och clearingsverksamhet att driva verksamhet som syftar till att åstadkomma regelbunden handel med finansiella instrument (auktoriserad marknadsplats) .

Bestämmelsen motsvarar delvis den bestämmelse som i lagrädsremissen upptogs i 1 kap. 3§ lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument men har en något mera begränsad räckvidd. I lagrådsremissen föreslogs även ett motsvarande förbud mot handel genom värdepappersinstitut. Det har emellertid ansetts att privata aktiebolag och dess aktieägare inte bör betas möjligheten att anlita värdepappersinstitut inom de ramar som paragrafen i övrigt anger. Handel som sker genom värdepappersinstitut kan emellertid strida mot bestämmelserna I första och andra styckena och är I så fall otillå­ten.

144

2 kap. 2 §

Prop. 1993/94:196

Stiftarna anger villkoren för bolagsbildningen. Därvid skaU iakttas att betal­ningen för en aktie inte får understiga det belopp på vilket aktien skall lyda (nominella beloppet). Om en aktie skaU kunna tecknas med rätt eller plikt att mot aktien tillskjuta annan egendom än pengar eller med rätt eller plikt för bolaget att överta egendom mot annat vederlag än aktier (apport), fär värdet på apportegendomen inte sättas högre än det verkliga värdet för bola­get. Endast sädan egendom som är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet kan utgöra apportegendom. Med apportegendom får inte jäm­stäUas åtagande att utföra arbete eller att tillhandahålla tjänst.

Tecknas aktie med villkor som strider mot första stycket, skall det nomi­nella beloppet ändå betalas.

(Jfr 2 kap. 2§ I kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bl.a. bestämmelser om apportegendom. Sädan egen­dom skall vara till nytta för bolagets verksamhet. Hittills har aktiebolagsla­gen inte givit något besked om ett åtagande att utföra arbete eller tjänst kan godtas som apportegendom. I Patent- och registreringsverkets praxis brukar dock sädana åtaganden inte godtas som apportegendom.

Enligt artikel 7 i kapitaldirektivet får det tecknade kapitalet bestå endast av tillgångar som kan värderas ekonomiskt. I dessa tillgångar fär inte inräk­nas åtaganden att utföra arbete eller tillhandahålla tjänster.

Det har med hänsyn till den nämnda direktivbestämmelsen ansetts lämp­ligt att lagfästa gällande praxis enligt vilken åtagande att utföra arbete eller tjänst inte får jämställas med apportegendom. Detta har kommit till uttryck i första stycket sista meningen.

2 kap. 3 §

Stiftarna skall upprätta och underskriva en dagtecknad stiftelseurkund som skall innehålla förslag till bolagsordning och uppgift om

1.

det belopp som skall betalas för varje aktie,

2.

tiden för aktiernas betalning,

3.

sättet och tiden för kallelse till konstituerande stämma, om enligt 7§ kallelse skall ske.

I stiftebeurkunden skall anges bestämmelse om apport eller att aktie på annat sätt skall kunna tecknas med villkor. 1 stiftebeurkunden skall också an­ges bestämmelse om att ho\agetskaU ersätta kostnad för bolagets bildande. Av stiftebeurkunden skaU också framgå om någon på annat sätt skall få särskild rättighet eller förmån av bolaget.

Stiftelseurkunden skall innehålla redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av värde pä apportegendom och av bestäm­melse enligt andra stycket i övrigt. Särskilt skall anges

1,

namn och hemvist beträffande den som avses med bestämmelsen,

2,

det värde till vilket apportegendom beräknas komma att tagas upp i ba­lansräkningen och antalet aktier eller annat vederlag som skall lämnas för egendomen,

3,

högsta beräknade beloppet av sädan kostnad för bolagets bildande som angivits i bestämmelsen.

Öm skriftligt avtal upprättats rörande bestämmelse som avses i andra stycket, skall stiftelseurkunden innehålla avtalet eller avskrift därav eller hänvisning till avtalet med uppgift om den plats där det hålles tillgängligt för aktietecknarna. Muntiigt avtal skall i sin helhet upptagas I stiftelseurkunden.

145

10 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Tillskjutes eller övertages rörelse, skall vad nu sagts om skriftligt avtal gälla Prop. 1993/94:196 även beträffande balans-och resultaträkningar för rörelsen under de senaste två räkenskapsåren. I stiftelseurkunden skall upplysning ges om rörelsens resultat under tiden därefter. Om sådana räkningar ej upprättats för rörel­sen, skall i stiftelseurkunden lämnas upplysning om rörelsens resultat under nämnda räkenskapsår.

Om andra - fjärde styckena ej iakttagits beträffande viss bestämmelse, är den utan verkan mot bolaget.

(Jfr 2 kap. 3 § i kommitténs förslag)

En mindre saklig ändring har gjorts i paragrafens andra stycke. Stycket har också omarbetats redaktionellt.

Om det i samband med ett bolags bildande har överenskommits att bola­get skall ersätta kostnad för bolagets bildande, skall en uppgift om detta tas upp i stiftelseurkunden. I paragrafens hittills gällande lydelse har det dock gjorts undantag för allmänna avgifter samt för sedvanliga kostnader för upp­rättande av stiftelsehandlingar och liknande arbete. Att bolaget skall stå för sådana kostnader har alltså hittills inte varit nödvändigt att redovisa i stiftel­seurkunden.

I kapitaldirektivet, artikel 3 j, anges vissa uppgifter som skall finnas an­tingen I bolagsordningen, i stiftelseurkunden eller i en annan offentliggjord handling. Bland dessa nämns "summan av alla kostnader som har uppkom­mit för bolaget eller påförts detta med anledning av bolagsbildningen". Di­rektivet fordrar således att alla kostnader för bolagsbildningen som bolaget ska stå för redovisas i någon av dessa handlingar. Det görs inte något undan­tag för allmänna avgifter eller sedvanliga kostnader för upprättande av stif­telsehandlingar och liknande arbete.

Det har därför ansetts nödvändigt att ändra paragrafen sä att den stär i överensstämmelse med direktivets krav. Det finns anledning att tolka den nya bestämmelsen sä att samtliga kostnader som bolaget har i samband med bolagsbildningen mäste anges i stiftelseurkunden till det högsta beräknade beloppet.

2 kap. 9 §

Bolaget skall anmälas för registrering senast sex månader efter stiftelseur­kundens undertecknande. Hinder mot registrering föreligger, om ej

1.

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade aktier efter avdrag för aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan (bolagets aktiekapital) motsvarar det I bolagsordningen angivna aktiekapitalet eller uppgår till minimikapitalet,

2.

det belopp som skall betalas i pengar för de aktier som ingår I bolagets aktiekapital är Inbetalat på räkning hos svenskt bankinstitut,

3.

all apportegendom är tillförd bolaget,

4.

yttranden företes från bankinstitut om att 2 har följts och från auktorise­rad eller godkänd revisor om att 3 har iakttagits. Av revisorns yttrande skall framgå att apportegendomen I stiftelseurkunden inte kar åsatts högre värde än det verkliga värdet för bolaget och att egendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet. 1 yttrandet skaU revisorn beskriva apporte­gendomen ock ange vilken metod som kar använts vid värderingen av den. Särskilda svåiighetcr att uppskatta värdet av egendomen skall anmärkas.

Genom registreringen fastställes bolagets aktiekapital till belopp som an-     Prop. 1993/94:196 ges i andra stycket 1. Aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan blir därvid ogiltiga.

Om ej anmälan för bolagets registrering sker inom den i första stycket an­givna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraftägande beslut avskrivit sädan anmälan eller vägrat registrering av bolaget, är frågan om bolagets bildande förfallen. Styrelseledamöterna ansvarar solidariskt för återbetalningen av de belopp som inbetalats pä tecknade aktier jämte upp­kommen avkastning med avdrag för kostnader pä grund av åtgärd enligt 13 § första stycket tredje meningen. Detsamma gäller i fråga om apportegendom.

(Jfr 2 kap. 9 § i kommitténs förslag)

Enligt paragrafen skall det, när ett aktiebolag anmäls för registrering, före­tes ett yttrande från en auktoriserad eller godkänd revisor om att all apport­egendom har tillförts bolaget. Av yttrandet skall framgå att apportegendo­men i stiftelseurkunden inte har åsatts högre värde än det verkliga värdet för bolaget och att egendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet. Några ytterligare krav pä innehållet I revisorns yttrande har hit­tills inte uppställts.

I kapitaldirektivet ställs emellertid mera preciserade krav. Enligt artikel 10 skall en eller flera av bolaget oberoende sakkunniga, som utses eller god­känns av en förvaltningsmyndighet eller en domstol, avge ett utlåtande om apportegendomen innan bolaget bildas eller fär tillstånd att börja sin verk­samhet. Sakkunnigutlåtandet skall innehålla en beskrivning av apportegen­domen samt uppgift om vilka värderingsmetoder som de sakkunniga har an­vänt. Av yttrandet skall framgå om de beräknade värdena motsvarar aktier­nas nominella värde.

Det har ansetts att en godkänd eller en auktoriserad revisor uppfyller di­rektivets krav pä oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en för­valtningsmyndighet eller en domstol. Denna fråga har berörts i allmänmoti­veringen i anslutning till fusionsbestämmelserna, se avsnitt 6.3. Däremot uppfyller svensk rätt inte direktivets krav pä att den sakkunnige i sitt ytt­rande skall beskriva apportegendomen och ange de värderingsmetoder som han har använt.

Med anledning av detta har gjorts en ändring i paragrafens andra stycke, punkten 4. Ändringen innebär att revisorn mäste beskriva apportegendo­men och ange värderingsmetoden. Beskrivningen fär inte göras så schema­tisk att den inte ger läsaren någon uppfattning om egendomens art. Nägra krav pä mera detaljerade beskrivningar torde ä andra sidan normalt inte böra ställas. Vid tillskott av en verksamhet torde det vara tillräckligt att till­skottet beskrivs genom en reviderad balansräkning med kommentarer frän revisorn (jfr Thomsen, A/S-loven med kommentarer, 4 u, Köpenhamn 1991, s 101 f.). Att uppgift måste lämnas om värderingsmetod Innebär att revisorn mäste ange om han har använt sig av viss egendoms marknadsvärde eller dess bokförda värde.

I fråga om revisorns intyg har också föreskrivits att det skall Innehålla upp­

gift om särskilda svårigheter att uppskatta värdet av egendomen. Såsom

Lagrådet påpekat ställer kapitaldirektivet Inte något krav pä en sådan be­

stämmelse. Det har emellertid ansetts vara av värde att intyget Innehåller en

,.j

sådan uppgift. Den som tar del av intyget fär därigenom större möjligheter     Prop. 1993/94:196 att bedöma värderingens riktighet.

2 kap. 9 a §

Träffar bolaget inom två år från regbtreringen avtal med en stiftare eller en aktieägare som innebär att bolaget förvärvar egendom mot en ersättning som motsvarar minst en tiondel av aktiekapitalet, skall styrelsen underställa bo­lagsstämman avtalet för godkännande. Det gäller dock inte om förvär\'et sker på en svensk eller en utländsk börs eller på en auktorberad marknadsplats eller som ett led i bolagets löpande affärsverksamket.

Styreben skall lämna en redogörebe för de omständigketer som kan vara av vikt vid bedömandet av värdet på egendomen ock av avtalet i övrigt. Be­stämmebema i 2 kap. 3 § tredje ock ftärde styckena tillämpas även på redogö­relsen.

En auktorberad eller godkänd revisor skall avge yttrande över redogörel­sen. Yttrandet skall innekålla de uppgifter som avses i 2 kap. 9 § andra stycket 4.

Avtalet skall tillsammans med styrebens redogörebe ock revboms yttrande hållas tillgängligt för aktieägarna under minst en vecka före den bolags­stämma vid vilken beslutet skall fattas.

(Jfr 2 kap. 9 a § första - fjärde styckena i kommitténs förslag)

Paragrafen är ny. Den innehåller - tillsammans med de följande 9 b och 9 c §§ samt 17 kap. 3 § - bestämmelser som har till syfte att motverka s.k. dold eller uppskjuten apport. Denna fråga har behandlats i avsnitt 7.

Bestämmelsen \ första stycket gäller fall dä bolaget inom två är frän regi­streringen träffar avtal med en stiftare eller en aktieägare om förvärv av egendom och vederlaget för denna egendom uppgär till minst en tiondel av aktiekapitalet. I ett sådant fall skall avtalet som huvudregel godkännas av bolagsstämman. Förvärv som sker pä en svensk eller en utländsk börs eller pä en auktoriserad marknadsplats eller som ett led i bolagets löpande verk­samhet är emellertid undantagna.

Det har ansetts lämpligt att - i enlighet med vad som är fallet i dansk rätt (se 6 c § andra stycket lov om aktieselskaber) - föreskriva att styrelsen skall avge en redogörelse för förvärvet, vilken skall ligga till grund för stämmans beslut. Detta har kommit till uttryck i andra stycket. Denna redogörelse skall innehålla uppgift om bolagets avtalspart samt om de omständigheter som kan vara av vikt för bedömningen av värdet på den förvärvade egendomen. Om avtalet har träffats muntiigen eller om ett skrifdigt avtal har komplette­rats med muntliga villkor, skall vad som har överenskommits muntiigen ned­tecknas och redovisas i redogörelsen,

I enlighet med det krav som uppställs I kapitaldirektivet, artikel 11, har det dessutom I tredje stycket tagits in en bestämmelse om att godkänd eller auktoriserad revisor skall avge ett utlåtande över förvärvet med det innehåll som anges i 2 kap. 9§ andra stycket 4.

Av ftärde stycket framgår att de nu nämnda handlingarna tillsammans med

själva avtalet skall hällas tillgängliga för aktieägarna under minst en vecka

före bolagsstämman. Kommittén har förordat att aktieägarna också får till­

gäng till de ytterligare handlingar som skall hällas tillgängliga Inför ett beslut

om nyemission, däribland senaste årsredovisning och revisionsberättelse (se

jg

4 kap. 4 § aktiebolagslagen). Dä direktivet inte ställer något sådant krav och     Prop. 1993/94:196 det inte heller av annan anledning synes nödvändigt, har emellertid en sädan bestämmelse inte tagits upp i paragrafen.

Vad gäller kallelse till den bolagsstämma som skall ta ställning till avtalet gäller bestämmelserna i 9 kap. aktiebolagslagen. Nägra särskilda regler har inte ansetts nödvändiga i denna del.

2 kap.9 b §

Om bolagsstämman inte godkänner ett avtal som avses i9a § inom sex måna­der från avtalsdagen, är avtalet utan verkan. Har 9 a §inte iakttagits beträf­fande någon vbs bestämmebe i avtalet, är den bestämmelsen utan verkan mot bolaget.

(Jfr 2 kap. 9 a § femte stycket i kommitténs förslag)

Av paragrafen följer att om ett avtal av det slag som avses i 9 a § inte har förelagts stärrunan och godkänts av denna inom sex månader från avtalstid­punkten, är avtalet utan verkan. Bolaget är inte bundet av avtalet och kan inte heller göra detta gällande mot motparten.

I andra meningen har upptagits en särskild bestämmelse om verkan av att bestämmelserna i 9 a § inte har uppfyllts beträffande viss bestämmelse i avta­let. I sä fall är bestämmelsen utan verkan mot bolaget. Sä kan vara fallet om bolagets avtalspart genom en särskild muntlig överenskommelse har upp­ställt ett särskilt villkor för förvärvet men detta sedan inte har redovisats i styrelsens redogörelse. Villkoret kan dä inte göras gällande mot bolaget.

Paragrafens bestämmelser gäller även i fräga om formalavtal såsom köp av fast egendom. Detta fär särskild betydelse för frågor om lagfart. Ett för­värv av det slag som avses i 9 a § kan inte anses fullbordat förrän bolagsstäm­man har lämnat sitt medgivande. Skyldigheten att ansöka om lagfart inträder därför först i och med bolagsstämmans beslut (jfr 20 kap. 2 § andra stycket

1

jordabalken). Det har ansetts att bolagsstämmans godkännande också bör vara en förutsättning för att lagfart skall kunna beviljas. Detta har föranlett vissa tillägg i 20 kap. 6 och 7§§ jordabalken,

2

kap.9 c §

Styreben skall genast för registrering anmäla bolagsstämmans beslut att god­känna avtal som avses i 9 a §.

(Jfr 11 kap. 9§ i kommitténs förslag)

Enligt artikel 11 i kapitaldirektivet skall förvärv av de slag som avses i 9 a

§ offentliggöras enligt bestämmelserna i publicitetsdirektivet. Av artikel 10

följer att även det utlåtande över förvärvet som en sakkunnig skall utarbeta

skall offentiiggöras. Kommittén har föreslagit att sådana offentliggöranden

skall komma till stånd genom att uppgift lämnas i förvaltningsberättelsen.

En remissinstans har invänt att det kan ta avsevärd tid Innan förvaltningsbe­

rättelsen sänds in till Patent- och registreringsverket. Det har inte ansetts

lämpligt att låta offentliggörandet av avtalet och revisorsyttrandet dröja. 1

denna paragraf har därför tagits In en bestämmelse om skyldighet för styrel­

sen att genast anmäla bolagsstämmans beslut för registrering. 1 aktiebolags­

förordningen bör tas in en föreskrift om att en sådan anmälan skall åtföljas

av en avskrift av avtalet och revisorsyttrandet.

' "

Om styrelsen inte anmäler bolagsstämmans beslut för registrering, kan det     Prop. 1993/94:196 leda till skadeständsskyldighet enligt bestämmelserna i 15 kap, 1 § aktiebo­lagslagen. Att anmälan sker är emellertid inte någon förutsättning för avta­lets giltighet,

3 kap,1 §

Alla aktier har lika rätt i bolaget, om ej annat följer av denna paragraf.

I bolagsordningen kan bestämmas att aktier av olika slag skall finnas eller kunna utges. Sådan bestämmelse skall ange

1.

olikheterna mellan aktieslagen,

2.

antalet aktier av varje slag,

3.

om aktierna inte skall medföra lika rätt till andel i bolagets tillgångar eller vinst eller om aktiema skall ka olika röstvärde, den företrädesrätt som tillkommer aktieägarna vid ökning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädesrätt fär meddelas endast om skillnaderna mellan aktiema skall vara av nu angivet slag.

Beträffande kontantemission skall en föreskrift som avses i andra stycket 3 sbta meningen innebära att gammal aktie skall ge företrädesrätt till ny aktie av samma slag, att aktier som inte tecknas av de i första kand berättigade aktie­ägarna skall erbjudas samtliga aktieägare samt att, om inte hela antalet aktier som tecknas på grund av sistnämnda erbjudande kan ges ut, aktiema skall fördelas mellan tecknarna i förhållande till det antal aktier som de förut äger och, i den mån detta inte kan ske, genom lottning.

Beträffande fondembsion skall, om skillnaden mellan aktiema inte gäller rätten till andel i bolagets tillgångar eller vinst, i en sådan föreskrift som avses i andra stycket 3 sbta meningen bestämmas att nya aktier av varje slag skall emitteras i förhållande till det antal aktier av samma slag som ftnns sedan tidi­gare. Därvid skall de gamla aktiema ge företrädesrätt till nya aktier av samma slag iförkållande till sin andel i aktiekapitalet.

Avser olikheten mellan aktieslagen akties röstvärde, gäller att ingen aktie får ha ett röstvärde som överstiger tio gånger röstvärdet för annan aktie.

I bolagsordningen kan bestämmas att aktie av visst slag skall i närmare angiven ordning kunna omvandlas till aktie av annat slag. Omvandling skall utan dröjsmål anmälas för registrering och är verkställd när registrering sker.

(Jfr 3 kap. 1 § i kommitténs förslag)

Första stycket

Stycket är oförändrat och ger uttryck för den I aktiebolagsrätten grundläg­gande likhetsprincipen.

Andra stycket (föreskrifter om företrädesrätt)

Enligt andra stycket kan det finnas olika slag av aktier i ett aktiebolag. Av bolagsordningen skall framgå hur mänga aktier som skall finnas av varje ak­tieslag. De skillnader som förekommer kan i praktiken delas in i tre huvud­grupper, nämligen skillnader i rätten till vinst och likvidationsandel (stam-och preferensaktier), röstvärdesskillnader och övriga skillnader (t.ex. i fräga om rätten att ta del i styrelseval). Om det finns flera aktieslag i bolaget och skillnaden mellan aktieslagen

avser rätten till vinst eller likvidationsandel, skall bolagsordningen Innehålla

150

föreskrifter om vilken företrädesrätt som skall följa med varje aktieslag vid     Prop. 1993/94:196 en ökning av aktiekapitalet. En sådan föreskrift kan Innebära en lika företrä­desrätt, dvs. en företrädesrätt för samtliga aktieslag i proportion till den an­del av aktiekapitalet som aktierna representerar (jfr 4 kap. 2 §), men medför . i annat fall att med olika aktieslag följer olika företrädesrätt.

I tidigare registreringspraxis har Patent- och registreringsverket godtagit sådana föreskrifter i bolagsordningar, som Innebär att vid nyemission de nya aktierna skall vara av samtliga aktieslag och fördelas så att varje aktieslag endast erhåller nya aktier av samma slag. Sä har skett också i sädana fall där skillnaden mellan aktierna avser något annat förhållande än rätten till tillgångar och vinst och föreskrifter om olika företrädesrätt alltså inte kunnat tas In i bolagsordningen. Denna praxis synes ha byggt på uppfattningen att också föreskrifter av det angivna slaget innebär "lika företrädesrätt". En an­passning till det synsätt som finns inom EG-rätten (se kapitaldirektivet arti­kel 29) medför emellertid att föreskrifter av detta slag mäste uppfattas som föreskrifter om olika företrädesrätt.

Hittills har svensk rätt endast tillåtit föreskrifter om olika företrädesrätt i bolagsordningen när aktieslagen skiljer sig ät i fräga om tillgångar eller vinst. Såsom har utvecklats I den allmänna motiveringen, avsnitt 8.2, har det nu ansetts att föreskrifter om olika företrädesrätt skall fä förekomma I bolags­ordningen även när skillnaderna mellan aktieslagen enbart avser aktiernas röstvärde.

Förevarande stycke har därför ändrats sä att det numera anges att det i fräga om aktieslag med olika röstvärde alltid skall framgå av bolagsord­ningen vilken företrädesrätt aktierna skall ha vid ökning av aktiekapitalet och att det också i fräga om sådana aktier får tas in föreskrifter om olika företrädesrätt i bolagsordningen.

Att föreskrifter om olika företrädesrätt mäste utformas pä vissa i lagen närmare angivna sätt framgår av tredje och fjärde styckena (se nedan). Det gäller givetvis även sådana föreskrifter som i tidigare registreringspraxis har godtagits som föreskrifter om lika företrädesrätt men som inte ger aktier av samtliga aktieslag företrädesrätt till nya aktier i förhållande till aktiernas an­del i aktiekapitalet.

Liksom tidigare gäller däremot att föreskrifter om olika företrädesrätt inte fär tas in i bolagsordningen om skillnaden mellan aktierna är av annat slag och t,ex. enbart avser rätten att ta del i styrelseval. Med den innebörd som "lika företrädesrätt" i fortsättningen måste ges finns det inte heller något ut­rymme för att I dessa fall ta in sädana föreskrifter om företrädesrätt inom det egna aktieslaget som tidigare har godtagits I registreringspraxis (se ovan).

Tredje stycket (föreskrifter om olika företrädesrätt vid kontantemission)

Bestämmelserna i detta stycke är nya. De är föranledda av artikel 29 i kapi­

taldirektivet och har behandlats närmare I avsnitt 8.1, De är tillämpliga en­

bart pä föreskrifter om olika företrädesrätt. Har det tagits In sädana föreskrif­

ter I bolagsordningen, mäste de vara utformade på det sätt som anges I lag­

texten.

En föreskrift om att det skall gälla olika företrädesrätt vid en kontantemls-

151

sion fär sålunda utformas endast som en primär företrädesrätt inom varje ak-     Prop. 1993/94:196 tieslag. Gamla A-aktier skall alltså ge rätt att teckna ett angivet antal nya A-aktier, medan B-aktier skall ge rätt att teckna nya B-aktier. Föreskrifter om att A-aktier skall ge rätt till nya B-aktier kan däremot inte godtas.

En föreskrift om primär företrädesrätt mäste kombineras med en före­skrift om en subsidiär företrädesrätt för samtliga aktieslag. Det innebär att, om det i ett bolag finns A-, B- och C-aktier och enbart A-aktier emitteras, såväl A-, B- som C-aktier skall ge rätt att delta i teckningen av de A-aktier som inte har tecknats av aktieägare med primär företrädesrätt. De "över­blivna" A-aktierna kan alltså inte förbehållas A-aktieägarna. Därvid skall inte heller gälla någon företrädesrätt inom varje aktieslag utan aktieägarna skall ha företrädesrätt till de nya aktierna i förhällande till det sammanlagda antal aktier som de tidigare äger. I sista hand, om tidigare aktieinnehav inte ger avgörande utslag vid fördelningen mellan de subsidiärt berättigade, skall aktierna fördelas genom lottning.

Stär bolagsordningens föreskrifter i strid med bestämmelsema om primär och subsidiär företrädesrätt, skall registreringsmyndigheten vägra registre­ring enligt bestämmelserna i 18 kap. 4§.

Fjärde stycket (föreskrifterom olika företrädesrätt vid fondembsion)

Stycket är nytt. Det innehåller ytterligare bestämmelser om hur bolagsord­ningsföreskrifter om olika företrädesrätt skall vara utformade. Enligt be­stämmelserna mäste föreskrifterna vara förenade med vissa särskilda före­skrifter om vad som skall gälla vid en framtida fondemission.

Enligt hittills gällande rätt har innehavare av aktier som inte skiljer sig ät i fråga om rätten till bolagets tillgångar och vinst alltid haft lika rätt att ta del i en fondemission. Detta har sammanhängt med att det inte har varit möjligt att meddela föreskrifter om olika företrädesrätt annat än i fråga om aktier som skiljer sig åt i fråga om rätten till tillgångar och vinst. Genom ändringen i första stycket öppnas nu möjligheter att i bolagsordningen ta in föreskrifter om olika företrädesrätt också när skillnaderna mellan aktierna avser röstvär­det. Detta skulle kunna få till följd att aktier med olika röstvärde men med lika rätt till tillgångar och vinst fick olika företrädesrätt vid en fondemission. I så fall skulle vissa aktieägare komma att utöka sin andel i bolagets förmö­genhet utan att det fanns stöd för detta i bolagsordningen. Detta skulle inte vara förenligt med likhetsprincipen.

För att säkerställa att aktieägarna liksom hittills behandlas lika vid en

fondemission när skillnaderna mellan aktieslagen inte avser rätten till bola­

gets tillgångar och vinst har I förevarande stycke upptagits särskilda bestäm­

melser om hur en föreskrift om olika företrädesrätt mäste vara utformad.

Bestämmelserna är tillämpliga enbart där skillnaderna mellan aktierna avser

andra förhållanden än rätten till tillgångar eller vinst i bolaget. Eftersom

föreskrifter om olika företrädesrätt får tas in i bolagsordningen enbart om

de avser röstvärde eller rätt till tillgångar eller vinst, fär regleringen bety­

delse enbart där det mellan aktieslagen finns skillnader I fråga om röstvärde.

Det bör dock noteras att bestämmelserna gäller också i sådana fall där det

utöver röstvärdesskillnader förekommer andra skillnader som Inte avser rät-

152

ten till tillgångar eller vinst I bolaget.

I de nu angivna fallen skall bolagsordningen innehålla föreskrifter om att     Prop. 1993/94:196 det vid fondemission skall ske en proportionell emission av samtliga akties­lag, med företrädesrätt inom varje aktieslag i förhällande till kapitalandel.

Det innebär för det första att det vid en fondemission måste emitteras ak­tier av samtliga aktieslag. Det innebär vidare att det av varje aktieslag mäste emitteras så mänga aktier som svarar mot detta aktieslags andel i det totala aktiekapitalet. Av bestämmelsen följer dessutom att bolagsordningen mäste innehålla föreskrifter som ger aktier av visst aktieslag företrädesrätt till nya aktier av samma slag. Denna företrädesrätt skall vara proportionell, dvs. gammal aktie skall ha företrädesrätt till så mänga nya aktier som svarar mot den gamla aktiens andel i aktiekapitalet.

De nu beskrivna bestämmelserna om företrädesrätt vid fondemission kan illustreras med följande exempel. I ett aktiebolag finns 10 000 aktier, varav hälften utgör A-aktier och hälften B-aktier. Skillnaden mellan aktieslagen hänför sig endast till röstvärdet. Bolagsordningen mäste i detta fall utformas så att vid en fondemission av 10 000 aktier hälften av dessa skall vara A-ak­tier och hälften B-aktier. Bolagsordningen mäste också innehålla sädana föreskrifter att de nya aktiema inom varje aktieslag fördelas mellan inneha­varna av gamla aktier av detta aktieslag i förhällande till tidigare innehav av sädana aktier. En innehavare av 1 000 gamla A-aktier skall således ha rätt till 1 000 nya A-aktier och en innehavare av 500 gamla B-aktier skall ha rätt till 500 nya B-aktier.

Om en föreskrift om olika företrädesrätt inte är förenad med de i detta stycke angivna villkoren, skall registreringsmyndigheten vägra registrering.

Det kan förekomma fall då det i bolagsordningen har uppställts - utöver röstvärdesskillnaden - också någon helt minimal skillnad mellan aktieslagen i fråga om ekonomiska rättigheter. Om det i ett sådant fall är uppenbart att denna ytterligare skillnad har uppställts enbart i syfte att kringgå den nu ak­tuella bestämmelsen, bör registrering vägras om bolagsordningen inte upp­fyller de krav som uppställs i detta stycke.

Femte och sjätte styckena

Styckena motsvarar de hittillsvarande tredje och fjärde styckena.

3 kap.13 §

Aktieboken skall hållas tillgänglig hos bolaget för var ock en. Om aktieboken förs med maskin för automatisk databehandling eller på annat liknande sätt, skall i stället en utskrift av aktieboken på begäran tillhandahällas hos bolaget och, i fråga om avstämningsbolag, även hos värdepapperscentralen. Utskrif­ten fär inte vara äldre än sex månader. Var och en har rätt att mot ersättning för kostnaderna få en sådan utskrift av aktieboken eller del av den. När det gäller avstämningsbolag som har mer än en aktieägare, får dock en utskrift enligt detta stycke inte innehålla uppgifter om aktieägare som har högst fem­hundra aktier i bolaget.

Aktiebok eller, om aktieboken föres med maskin för automatisk databe­handling eller pä annat liknande sätt, utskrift av hela aktieboken avseende förhållandena tio dagar före bolagsstämma, skall hällas tillgänglig för aktie­ägarna vid stämman.

1 utskrift upptages aktieägarna och de förvaltare som avses I 10 § andra

I53

stycket I alfabetisk ordning.

(Jfr 3 kap. 13 § i kommitténs förslag)

,   ,      Prop. 1993/94:196

Enligt 3 kap. 7 § aktiebolagslagen skall styrelsen föra förteckning över bola­gets aktier och aktieägare, en s.k. aktiebok. Aktieboken skall bl.a. innehålla uppgift om aktieägarnas postadress, yrke och titel. Den kan föras på olika sätt, t.ex. med hjälp av lösblads- eller kortsystem eller med automatisk data­behandling. I s.k. avstämningsbolag förs aktieboken av Värdepapperscen­tralen VPC Aktiebolag (se 3 kap. 8§ aktiebolagslagen). När någon styrker ett förvärv av aktie för vilken aktiebrev har utfärdats eller när någon anteck­nas som aktieägare pä aktiekonto enligt aktiekontolagen (1989:827), skall aktieägaren genast föras in i aktieboken.

Aktieboken skall hällas tillgänglig hos bolaget för var och en. Förs aktie­boken med hjälp av ADB eller pä annat liknande sätt, skall i stället utskrift av aktieboken pä begäran tillhandahällas hos bolaget och, i fräga om avstäm­ningsbolag, även hos Värdepapperscentralen. Var och en har rätt att mot ersättning för kostnaderna fä en aktuell utskrift av aktieboken (3 kap. 13 § aktiebolagslagen).

Det finns dock en begränsning I aktiebokens offentlighet. I fräga om av­stämningsbolag fär nämligen utskriften av aktieboken inte innehålla uppgift om aktieägare som har högst femhundra aktier i bolaget.

I det tolfte bolagsrättsliga direktivet, artikel 3, föreskrivs att när ett bolag blir ett enmansbolag genom att alla dess andelar förenas på en hand, uppgift om detta och om den ende bolagsmannens identitet skall antingen förvaras i akt eller föras In I ett officiellt register eller också tas upp i ett offentiigt tillgängligt register som bolaget självt för.

Aktieboken utgör i huvudsak ett sådant offentligt tillgängligt register som direktivet anger. Normalt har en utomstående av aktieboken kunnat utläsa om aktierna i bolaget har samlats i en enda ägares hand. Sä har dock inte varit fallet i avstämningsbolag med högst femhundra aktier. I ett sådant bo­lag har nämligen utskriften av aktieboken inte innehållit nägra uppgifter om aktieägare.

Paragrafen har därför ändrats sä att den uppfyller direktivets krav. Änd­ringen innebär att den nämnda femhundraaktieregeln Inte skall gälla när samtliga aktier har en och samma ägare.

4 kap. 2 §

Vid nyemission där de nya aktierna skall betalas med pengar (kontantemis­sion) och vid fondemission har aktieägarna företrädesrätt till de nya aktierna i förhållande till det antal aktier de förut äger, om ej annat föreskrivits i bo­lagsordningen enligt 3 kap. 1 § andra sfycket 3 eller, vid kontantemission, antingen bestämmes i emissionsbeslutet eller följer av villkor som enligt 5 kap. 4 § första sfycket 8 meddelats vid emission av skuldebrev.

Beslut av bolagsstämman att avvika från aktieägarnas företrädesrätt ärgU­tigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktierna.

(Jfr 4 kap. 2§ i kommitténs förslag)

I andra stycket har tagits in en föreskrift om att bolagsstämmans beslut om att vid kontantemission avvika från aktieägares företrädesrätt förutsätter en

154

kvalificerad majoritet om två tredjedelar av såväl avgivna röster som vid     Prop. 1993/94:196 stämman företrädda aktier. Frågan har behandlats i avsnitt 8.3.

Enligt Lagrådet hör föreskriften i systematiskt hänseende hemma under avsnittet Allmänna bestämmelser om nyemission (4 - 13 §§). Det har emel­lertid ansetts att bestämmelsen - som anger en av förutsättningarna för att avvika frän bolagsordningens föreskrifter om företrädesrätt - naturligen bör placeras i anslutning till bestämmelserna i 2 § som anger vilken företrädesrätt som gäller och när avvikelse frän företrädesrätten kan ske.

4 kap. 4 §

Förslag till beslut om nyemission skall hållas tillgängligt för aktieägarna un­der minst en vecka före den bolagsstämma vid vilken beslutet skall fattas. Det skall genast sändas till aktieägare, som begär det och uppger sin post­adress. Förslaget skall läggas fram på stämman. Vad som nu sagts om förslag till beslut skall gälla sådan redogörelse av styrelsen och sådant yttrande av revisorerna som avses i 6 §. Innebär förslaget avvikelse frän aktieägarnas fö­reträdesrätt, skall skälen till awikehen samt grunderna för embsionskursen anges I förslaget eller i handling som fogats vid förslaget. Om årsredovis­ningen inte skall behandlas på stämman, skall även följande handlingar en­ligt vad nyss sagts hållas tillgängliga och läggas fram på stämman:

1.

avskrift av den senaste årsredovisningen, försedd med anteckning om bolagsstämmans beslut rörande bolagets vinst eller förlust, samt avskrift av revisionsberättelsen för det år årsredovisningen avser,

2.

en av styrelsen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig be­tydelse för bolagets ställning, vilka inträffat efter årsredovisningens avgi­vande,

3.

ett av revisorerna avgivet yttrande över redogörelsen.

Kallelse till bolagsstämman skall innehålla uppgift om den företrädesrätt att teckna aktier som enligt förslaget tillkommer aktieägarna eller annan el­ler vem som annars fär teckna aktier.

Kallelsen skall ange förslagets huvudsakliga innehåll, om aktieägarna inte skall ha företrädesrätt till teckning i förhällande till det antal aktier de förut äger eller enligt vad som föreskrivs i bolagsordningen.

(Jfr 4 kap. 4 § i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bestämmelser om det beslutsunderlag som skall hällas tillgängligt inför ett beslut om nyemission. 1 första styckets femte mening har lagts till en föreskrift om att det I förslaget också skall lämnas en uppgift om grunderna för emissionskursen. Tillägget är föranlett av artikel 29.4 i kapi­taldirektivet, där det föreskrivs att ett beslut om att begränsa eller upphäva företrädesrätten skall föregås av en skriftlig redogörelse från styrelsen som anger skälen för att begränsa eller upphäva företrädesrätten samt grunderna för den föreslagna emissionskursen.

4 kap. 12 §

Beslut om nyemission skall anmälas för registrering inom sex månader från beslutet, om det ej förfallit enligt 10 §. Hinder mot registrering föreligger, om ej

1.

full betalning enligt registret erlagts för alla de I det förut registrerade aktiekapitalet Ingående aktierna,

2.

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade nya ak­tier efter avdrag för aktier som förklarats förverkade och ej övertagits av

,rr annan (ökningen av aktiekapitalet) uppgår till belopp som avses I 10§,

3.

hälften av det belopp som betalas med pengar för de i den registrerade     Prop. 1993/94:196 kapitalökningen ingående aktierna har inbetalats,

4.

all apportegendom enligt beslutet om nyemission är tillförd bolaget,

5.

yttrande företes från auktoriserad eller godkänd revisor av vilket fram­går att 3 och 4 iakttagits, att apportegendomen inte har åsatts högre värde än det verkliga värdet för bolaget och att egendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet; yttrandet från revisor om att 3 har iaktta­gits fär i avstämningsbolag ersättas av en försäkran frän värdepapperscentra­len om att så har skett. I yttrandet skall revisorn beskriva apportegendomen ock ange vilken metod som kar använts vid värderingen av den. Särskilda svå­righeter att uppskatta värdet av egendomen skall anmärkas.

Vid kontantemission i bolag vars bundna egna kapital före emissionen un­derstiger en miljon kronor skall, i stället för vad som föreskrives i första stycket 3 och 5, hela det belopp, som skall betalas för aktierna, eriäggas ge­nom insättning på bankräkning som bolaget öppnat hos svenskt bankinstitut och intyg från bankinstitutet om att beloppet betalats företes i registrerings-ärendet.

Genom registreringen fastställes ökningen av aktiekapitalet till belopp som anges i första stycket 2.

Om anmälan för registrering av beslutet icke gjorts inom den i första stycket angivna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraft­ägande beslut avskrivit sådan anmälan eller vägrat registrering, gäller vad i 10 § sägs.

Aktiekapitalet är ökat när registrering skett. Aktier som förklarats förver­kade och ej övertagits av annan blir därmed ogiltiga. De nya aktierna medför rätt till utdelning enligt vad därom bestämts i beslutet om emission. Beslutet fär dock ej innebära att sådan rätt inträder senare än för räkenskapsåret efter det under vilket aktierna skolat till fullo betalas.

(Jfr 4 kap. 12 § i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bestämmelser om registrering av beslut om nyemis­sion. Av bestämmelserna framgår att, om vederlaget för de nya aktierna skall utgöras av annat än pengar (apportegendom), en auktoriserad eller godkänd revisor skall intyga bl.a. att apportegendomen inte har åsatts högre värde än det verkliga värdet för bolaget.

Av artikel 27.2 i kapitaldirektivet följer att om nyemission sker mot veder­lag i apportegendom, denna skall redovisas i ett utiåtande frän en eller flera oberoende sakkunniga som utses eller godkänns av en förvaltningsmyndig­het eller en domstol. En sädan redovisning skall enligt artikel 10.2 beskriva egendomen och ange värderingsmetod. Som har framhållits i den allmänna motiveringen får auktoriserade eller godkända revisorer anses motsvara di­rektivets krav på sådana oberoende sakkunniga (se avsnitt 6.3). Den hittills gällande bestämmelsen uppfyller emellertid Inte helt direktivets krav i fräga om utlåtandets innehåll. Paragrafens/ö/sto stycke punkten 5 har därför kom­pletterats med en föreskrift om att revisorns intyg skall Innehålla också en beskrivning av apportegendomen med uppgift om den värderingsmetod som har använts. Det har också föreskrivits att revisorn skall lämna uppgift om särskilda värderingssvårigheter. Beträffande den sistnämna föreskriften - på vilken Lagrådet har lämnat synpunkter - kan hänvisas till kommentaren till

156

2kap. 9§.

Prop. 1993/94:196

4 kap. 14 §

Styrelsen kan besluta om nyemission och om avvikelse från aktieägares före­trädesrätt enligt 2§ under förutsättning av bolagsstämmans godkännande. Bestämmelserna I 5 -13 §§ gäller därvid i tillämpliga delar, varvid dock skall iakttagas vad som föreskrives nedan i tredje stycket.

I fräga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande tillämpas 4§. Vad som där sägs om förslag till emissionsbeslut skall gälla styrelsens beslut. Beslut av bolagsstämman att godkänna avvikelse från aktieägarnas fö­reträdesrätt enligt 2 § första stycket är giltigt endast om det har biträtts av aktie­ägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

Införing av de nya aktierna i aktieboken och anmälan för registrering en­ligt 12 § skall ej ske innan stämman har godkänt emissionsbeslutet. Har sä­dan anmälan ej skett inom ett är från styrelsens beslut om emission, är emis­sionsbeslutet förfallet. Vad som har betalats pä tecknade aktier skall i sådant fall genast återbetalas.

(Jfr 4 kap. 14 § i kommitténs förslag)

Paragrafen ger styrelsen möjlighet att på egen hand besluta om nyemission och att därvid avvika från aktieägares företrädesrätt. Styrelsebeslutet förut­sätter emellertid ett efterföljande godkännande av bolagsstämman. I andra stycket har tagits in en föreskrift att ett sådant bolagsstämmobeslut fordrar en majoritet med två tredjedelar av såväl avgivna röster som vid stämman företrädda aktier.

4 kap. 15 §

Bolagsstämman kan bemyndiga styrelsen att fatta beslut om nyemission i den mån emissionen kan ske utan ändring av bolagsordningen och att därvid avvika frän aktieägarnas företrädesrätt enligt 2§. Bemyndigande att avvika från aktieägarnas företrädesrätt enligt 2 § första stycket är giltigt endast om det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

Skall styrelsen kunna besluta om nyemission med bestämmelse som avses I 6 § eller med avvikelse frän aktieägarnas företrädesrätt, skall detta anges särskilt I bolagsstämmans bemyndigande. Bemyndigandet skall innehålla be­stämmelser om den tid, längst intill nästkommande ordinarie bolagsstämma. Inom vilken styrelsens beslut om nyemission skall fattas. Bestämmelserna i 4§ äger motsvarande tillämpning i fräga om förslag till bemyndigande.

Bolagsstämmans beslut om bemyndigande skall genast anmälas för regi­strering. Innan registrering har skett, kan styrelsen ej fatta beslut om emis­sion.

Bestämmelserna I 5-13 §§ gäller I tillämpliga delar när styrelsen beslutar om emission med stöd av bemyndigande.

(Jfr 4 kap. 15 § i kommitténs förslag)

Paragrafen ger möjlighet för bolagsstämman att bemyndiga styrelsen att fatta beslut om nyemission och att därvid awika frän aktieägares företrädes­rätt. \ första stycket har tillfogats en bestämmelse om att ett bemyndigande att i samband med kontanteml.sslon avvika från aktieägarnas företrädesrätt fordrar en majoritet om två tredjedelar av såväl avgivna röster som på stäm-

man företrädda aktier. Denna majoritetsregel motsvarar de majoritetsregler     Prop. 1993/94:196 som har uppställts i 2 och 14§§.

4kap. 18§

När ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offentliggör eller pä annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva aktier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redogörelse för bolagets förhållanden (emissionsprospekt) enligt 19-26 §§, om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst trehundratusen kronor.

(Jfr 4 kap. 18 § I kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bestämmelser om emissionsprospekt.

En av förutsättningarna för att det skall föreligga skyldighet att upprätta emissionsprospekt har, enligt paragrafens hittillsvarande lydelse, varit att bolaget är skyldigt att ha auktoriserad revisor. Sådan skyldighet föreligger bl.a. om bolagets aktier är noterade vid börs eller auktoriserad marknads­plats. Den nu gjorda uppdelningen av aktiebolagen i publika och privata ak­tiebolag har emellertid gjort det naturligt att i stället låta bestämmelserna om emissionsprospekt omfatta alla publika aktiebolag. Detta har kommit till uttryck I paragrafens nya lydelse.

En ytterligare förutsättning för att skyldighet att utfärda emissionspro­spekt skall föreligga har hittills varit att summan av de belopp som kan komma att betalas till följd av Inbjudan uppgår till minst en miljon kr. Enligt 2 kap. 1 § lagen (1991:980) om handel med finansiella Instrument gäller nu­mera - med nägra undantag - att prospekt skall upprättas av den som emitte-rar vissa fondpapper eller lämnar erbjudande om köp eller försäljning av vissa finansiella Instrument. En förutsättning för detta är att summan av det belopp som kan komma att betalas pä grund av emissionen eller erbjudandet uppgär till minst 300 000 kr. Med fondpapper avses härvid enligt 1 kap, 1 § samma lag bl,a, aktier och obligationer samt sådana andra delägarrätter eller fordringsrätter som är utgivna för allmän omsättning. Det har därför ansetts lämpligt att i detta avseende anpassa bestämmelserna om prospekt i föreva­rande paragraf till lagen om handel med finansiella instrument. Skyldighet att upprätta prospekt skall således föreligga redan när summan av de belopp som kan komma att betalas til! följd av emissionen uppgår till 300 000 kr. Även konvertibla skuldebrev, skuldebrev med optionsrätt, optionsbevis och vinstandelsbevis får, när de utgivits av ett publikt aktiebolag, anses falla in under begreppet fondpapper i lagen om handel med finansiella instrument. Motsvarande anpassning av prospektreglerna har därför gjorts i 5 kap. 16 § och 7 kap. 4§ där prospekt för dessa slag av värdepapper behandlas.

Vid remissbehandlingen av kommitténs betänkande har en remissinstans föreslagit att det skall Införas bestämmelser om att emissionsprospekt skall upprättas även då emissionen Inte riktar sig till en vidare krets. Det har Inte ansetts möjligt att I detta sammanhang ta upp denna fråga. Frågor om emis­sionsprospekt torde emellertid komma att behandlas I Aktiebolagskommit­téns fortsatta arbete.

158

5 kap, 2 §

Prop, 1993/94:196

Vid emission av skuldebrev mot vederlag i pengar har aktieägarna företrä­desrätt att teckna sig för förvärv av skuldebrev såsom om emissionen gällde de aktier som kan komma att träda i stället för skuldebreven eller nytecknas pä grund av optionsrätt.

Beslut av bolagsstämman att avvika från aktieägarnas företrädesrätt är gil­tigt endast om det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

(Jfr 5 kap, 2§ I kommitténs förslag)

Jfr 4 kap. 2 §.

5 kap. 8 §

Styrelsen kan besluta om emission av skuldebrev och om avvikelse från ak­tieägares företrädesrätt under förutsättning av bolagsstämmans godkän­nande. Bestämmelserna i 4 - 6 §§ och 7 § första stycket äger motsvarande till­lämpning,

I fråga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande tillämpas 4 kap. 4§, Vad där sägs om förslag till emissionsbeslut skall gälla styrelsens beslut. Beslut av bolagsstämman att godkänna avvikelse från aktieägares före­trädesrätt enligt 2 § första stycket är giltigt endast om det har biträtts av aktie­ägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

Anmälan för registrering enligt 7 § tredje stycket skall göras när emissions­beslutet godkänts av stämman och teckningen av skuldebreven avslutats. Har anmälan för registrering ej skett inom ett är frän styrelsens beslut om emission, är beslutet förfallet,

(Jfr 5 kap. 8 § I kommitténs förslag)

Jfr4kap, 2och 14§§,

5kap, 9§

Bolagsstämman kan bemyndiga styrelsen att fatta beslut om emission och att därvid awika från bestämmelserna i 2 § om aktieägares företrädesrätt. Bemyndigande att avvika från bestämmebema i 2§ första stycket om aktieä­gares företrädesrätt är giltigt endast om det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda ak­tiema.

Skall skuldebrev kunna tecknas mot tillskott av annan egendom än pengar eller eljest med villkor eller skall avvikelse frän aktieägares företrädesrätt kunna göras, skall detta särskilt anges i bolagsstämmans beslut. Beslutet skall innehålla bestämmelse om den tid, längst intill nästkommande ordina­rie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut skall fattas. Bestämmel­serna i 4 kap. 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om förslag till bemyn­digande.

Bolagsstämmans beslut skall genast anmälas för registrering. Innan regi­strering har skett kan styrelsen ej fatta beslut om emission.

Bestämmelserna i 4 - 7 §§ gäller I tillämpliga delar I fråga om styrelsens beslut om emission.

(Jfr 5 kap. 9§ i kommitténs förslag)

Jfr 4 kap. 2 och 15§§.

159

5 kap. 16 §

Prop. 1993/94:196

Bestämmelserna i 4 kap. 19 - 26§§om emissionsprospekt tillämpas också när ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva av bolaget utgivna skuldebrev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de be­lopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgär till minst tre­hundratusen kronor.

(Jfr 5 kap. 16 § i kommitténs förslag)

Jfr 4 kap. 18 §.

6 kap. 1§

Nedsättning av aktiekapitalet fär ske för följande ändamål, nämligen

1.

avsättning till omedelbar täckning av förlust enligt fastställd balansräk­ning, om förlusten inte kan täckas av fritt eget kapital,

2.

återbetalning till aktieägarna, eller

3.

avsättning till reservfond eller till fond att användas enligt beslut av bo­lagsstämman.

Nedsättning för ändamål som anges i första stycket 2 och 3 fär ej avse större belopp än att full täckning finns för det bundna egna kapitalet efter nedsättningen. Beräkningen därav sker enligt balansräkning för nästföre­gående räkenskapsår, om denna fastställes vid stämman, och annars på grundval av de handlingar som anges i 4 kap. 4§ första stycket 1-3.

Nedsättning av aktiekapitalet kan genomföras genom

1.

inlösen eller sammanläggning av aktier,

2.

indragning av aktier utan återbetalning, eller

3.

minskning av aktiernas nominella belopp med eller utan återbetalning. Om nedsättning av aktiekapitalet på grund av bristande betalning eller på

grund av att aktier kar blivit ogiltiga finns bestämmelser i 4 kap. 13 § andra stycket oc/z 7 kap. 2§. Om nedsättning genom inlösen av aktier enligt förbe­håll i bolagsordningen finns bestämmeber i 8 -10§§.

(Jfr 6 kap. 1 § i kommitténs förslag)

I paragrafens första stycke, punkterna 1-3, anges de ändamål för vilka ned­sättning av aktiekapitalet får ske. För nedsättning enligt punkterna 2 och 3 fordras enligt 6 § rättens tillstånd. Domstolsprövningen enligt 6 § syftar till att skydda bolagets borgenärer och ger dessa möjlighet att kräva betalning eller ställande av säkerhet. Det är därför av betydelse vilket ändamål ned­sättningen har. Nedsättning för avsättning till reservfond har i gällande rätt generellt hänförts till punkten 1 och någon domstolsprövning av nedsätt­ningen har därför inte varit nödvändig. Denna ordning har emellertid inte ansetts stå i full överensstämmelse med kapitaldirektivet.

Direktivet godtar i och för sig att nedsättning i vissa fall sker utan att direk­

tivets föreskrifter om borgenärsskydd vid nedsättning tillämpas. En förut­

sättning för detta är dock att det samtidigt görs en avsättning till en bunden

reserv. Denna reserv får inte överstiga tio procent av aktiekapitalet (se arti­

kel 33). Aktiebolagslagen tillåter att reservfonden är större än sä. I själva

verket har ett stort antal svenska aktiebolag redan en reservfond som är

större än 20 procent av aktiekapitalet. Det har Inte ansetts lämpligt att ändra

reglerna om reservfondens storlek.

,jrg

I stället har lagtexten ändrats så att det blir nödvändigt att inhämta rättens     Prop. 1993/94:196 tillstånd också vid sådan nedsättning som sker för avsättning till reservfond.

Nedsättning enligt första stycket punkten 1 kommer sålunda enbart att kunna ske för avsättning till omedelbart täckande av förlust. Nedsättning för avsättning till reservfond upptas i stället i första stycket 3. Det innebär att det för sädan nedsättning kommer att gälla samma regler som för nedsättning vilken sker för utdelning till aktieägama eller för avsättning till bolagets fria fonder. I sådana fall är nedsättningen beroende av rättens tillstånd (se 6 §).

Nedsättning kan ske även I andra sammanhang än de som anges i första stycket. De delvis nya bestämmelserna I 8 - 10 §§ behandlar nedsättning när det I bolagsordningen finns ett förbehåll om inlösen av aktier. Vidare har i 7 kap. 2 § tagits in en bestämmelse om nedsättning i samband med att förvär­vade egna aktier har blivit ogiltiga. I båda dessa fall kan det vara nödvändigt att i samband med nedsättningen göra en avsättning till reservfond (se 9§ och 7 kap. 2§). För att klargöra att dessa nedsättnlngsfall faller utanför den indelning som görs i förevarande paragrafs första stycke - och därmed inte heller regleras av de rättsregler som knyter an till denna indelning - har det ansetts lämpligt att i ftärde stycket erinra om bestämmelserna i 8 -10 §§ respektive 7 kap. 2§.

6 kap. 2 §

Beslut om nedsättning av aktiekapitalet fattas av bolagsstämman, om ej an­nat följer av 8 §. Nedsättningsbeslutet fär ej fattas förrän bolaget blivit regi­strerat. Behöver bolagsordningen ändras, skall beslut därom först fattas.

Nedsättning för ändamål som anges i 1 § första stycket 2 eller 3 fär beslutas endast efter förslag eller godkännande av styrelsen.

Bestämmelserna i 4 kap. 4§ om förslag till bolagsstämmans beslut och andra handlingar gäller i tillämpliga delar. Kallelsen till bolagsstämman skall alltid ange nedsättningsförslagets huvudsakliga innehåll.

(Jfr 6 kap. 2 § i kommitténs förslag)

Av bestämmelserna i paragrafens tredje stycke följer att bolagsstämmans be­slut om nedsättning skall föregås av att ett förslag till beslut jämte vissa ytter­ligare handlingar hälls tillgängliga för aktieägarna under minst en vecka före bolagsstämman.

Kapitaldirektivet, artikel 30, innehåller en bestämmelse om att syftet med nedsättningen skall anges i kallelsen till bolagsstämman. I kallelsen skall också anges hur nedsättningen skall genomföras. I lagtexten har därför före­skrivits att kallelsen skall innehålla uppgift om förslagets huvudsakliga inne­håll. I detta ligger att det i kallelsen skall lämnas uppgift inte bara om storie-ken på den föreslagna nedsättningen utan också om ändamålet med nedsätt­ningen samt om nedsättningen skall genomföras genom inlösen, samman­läggning, Indragning eller minskning av aktiernas nominella belopp.

6 kap. 2a §

Bolagsstämmans beslut om nedsättning är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stäm­manföreträdda aktierna. Vid bolagsstämmas beslut om nedsättning enligt 8§ gäller 9 kap. 13 §.

Innebär nedsättningen att rättsförhållandet mellan redan utgivna aktier izib-

16 ]

11 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

bas, är beslutet giltigt, om det har biträtts av samtliga vid stämman närvarande     Prop. 1993/94:196 aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema. 1 följande faU räcker det för giltigt beslut att det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som depå stämman företrädda aktiema, nämUgen om

1.

nedsättningen försämrar endast viss eller vissa aktiers rätt ock samtUga vid stämman närvarande ägare av dessa aktier företrädande nio tiondelar av alla sålunda berörda aktier godkänner nedsättningen, eller

2.

nedsättningen försämrar endast helt aktieslags rätt och ägare till hälften av alla aktier av detta slag ock nio tiondelar av de på stämmman företrädda aktiema av detta slag godkänner nedsättningen.

(Jfr 6 kap. 2a § I kommitténs förslag)

Paragrafen är ny. Den innehåller majoritetsregler avseende bolagsstämmo­beslut om nedsättning av aktiekapitalet. Denna fråga har behandlats i avsnitt 9. Det I paragrafens/öyto stycke första meningen angivna majoritetskravet är föranlett av artikel 40 i kapitaldirektivet och överensstämmer med vad som enligt 9 kap. 14 § fordras för ett beslut om en sådan ändring av bolags­ordningen som inte påverkar redan utgivna aktiers rätt. Kapitaldirektivets särskilda majoritetsregel gäller emellertid Inte vid tvängslndragning av ak­tier på grund av föreskrift i bolagsordningen (se artikel 36). Med hänsyn till detta har det ansetts att det inte bör fordras kvalificerad majoritet när bo­lagsstämman beslutar om nedsättning med stöd av 8§. Kommitténs har be­dömt att det inte finns något behov av en uttrycklig bestämmelse om detta (se kommitténs betänkande s. 159 f.). En sädan särskild bestämmelse har emellertid ansetts vara av värde.

Om ett beslut om nedsättning innebär att rättsförhållandet mellan redan utgivna aktier rubbas, gäller enligt andra stycket ett särskilt strängt majori­tetskrav, motsvarande vad som enligt 9 kap. 15 § tredje stycket fordras för ändring av bolagsordningen när rättsförhållandet mellan redan utgivna ak­tier rubbas.

I bolagsordningen kan föreskrivas längre gående majoritetskrav än de I paragrafen angivna kraven (se 9 kap. 13 § andra stycket).

6 kap. 6 §

Skall nedsättningsbeloppet helt eller delvis användas enligt 1 § första stycket 2 eller 3, får nedsättningsbeslutet ej verkställas utan rättens tillstånd, såvida icke samtidigt bolaget genom nyemission tillförs ett belopp som minst mot­svarar nedsättningsbeloppet.

Rättens tillstånd skall sökas senast tvä månader efter det nedsättningsbe­slutet registrerats. Vid ansökningshandlingen skall fogas bevis att nedsätt­ningsbeslutet registrerats och förteckning över bolagets kända borgenärer med angivande av postadress.

Rätten skall kalla bolagets borgenärer, såväl kända som okända, med föreläggande för den som vill bestrida ansökningen att senast viss dag skrift­ligen hos rätten anmäla detta vid äventyr att han annars anses ha medgivit ansökningen. Kallelsen skall skyndsamt kungöras genom rättens försorg I Post- och Inrikes Tidningar. Kronofogdemyndigheten I länet och alla kända borgenärer skall underrättas särskilt genom rättens försorg.

Bestrides ej ansökningen eller får de borgenärer som bestrider den full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, skall tillstånd med­delas. Om den rätt som tillkommer Innehavare av pensionsfordran finns be-

162

stämmelser i 23 § andra stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensions-     Prop. 1993/94:196 utfästelse m.m.

Om en borgenärs anspråk avser en sådan fordran på lön eller annan ersätt­ning som har förmånsrvtt enligt 12§ förmånsrättslagen (1970:979) eller en fordran på pension som kar förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag, skall han inte tas upp i förteckningen över bolagets kända borgenärer. Han skall inte kallas av rätten och har inte heller rätt till betalning eller säkerhet enligt fjärde stycket.

(Jfr 6 kap. 6§ i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bestämmelser till skydd för borgenärer vid nedsätt­ning av aktiekapital. Bestämmelserna behöver inte tillämpas vid nedsättning som sker för avsättning till omedelbar täckning av förlust eller för avsättning till reservfond i särskilda fall (se 1 § fjärde stycket i dess nya lydelse) eller i vissa i 9§ angivna fall.

De väsentliga dragen i borgenärsskyddsreglerna är desamma som enligt hittills gällande lag. Borgenärsskyddet skall således tillgodoses genom ett förfarande vid rätten. Rätten skall kalla bolagets borgenärer dels genom en kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar, dels genom särskilda underrättelser till alla kända borgenärer. Tillstånd till nedsättningen skall ges, om ansökan inte bestrids eller om de borgenärer som bestrider den får full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar.

En grupp av borgenärer skall Inte dras in i förfarandet vid domstolen. Detta framgår av femte stycket. Genom en ändring i lagtexten har avgräns­ningen av denna borgenärsgrupp genomgått en viss ändring. Ändringen har behandlats i avsnitt 9. Det hittillsvarande undantaget för "borgenär som till-lika är gäldenär I samma rättsförhållande" har Inte ansetts förenligt med di­rektivets krav (jfr kapitaldirektivet, artikel 32). Lagtexten har därför jäm­kats så att den numera gör undantag endast för borgenärer med sädana ford­ringar pä lön, pension eller annan ersättning som har förmänsrätt enligt 12 och 13 §§ förmånsrättslagen (1970:979). Dessa anses på grund av reglerna om lönegaranti redan ha betryggande säkerhet för sina fordringar. Övriga borgenärer som tidigare inte har omfattats av borgenärsskyddsreglerna kommer däremot att göra det I fortsättningen. Det Innebär att bolagets mot­parter i leveransavtal, avtal om nyttjanderätt, licensavtal m.m. skall kallas av rätten och att de, om de bestrider ansökan, har rätt till betalning eller betryggande säkerhet.

6 kap. 8§

I aktiebolag, vars aktiekapital kan utan ändring av bolagsordningen bestäm­mas till ett lägre eller högre belopp, kan I bolagsordningen Intagas förbehåll att aktiekapitalet kan nedsättas genom inlösen av aktier, dock ej under mini­mikapitalet. Förbehållet skall ange ordningen för Inlösningen och inlös­ningsbeloppet eller grunderna för dess beräkning.

Om förbehållet införes genom ändring av bolagsordningen, fär det endast avse aktier som kan tecknas eller utges efter det att ändringen registrerats. Har fondemission ägt rum efter registreringen, får inlösen av fondaktie ske först när tre år förflutit från registreringen av emissionen.

Nedsättning får ej ske sä att full täckning ej finnes för det bundna egna

kapitalet. Beräkning därav skall ske på grundval av fastställd balansräkning

för nästföregående räkenskapsår.

'63

(Jfr 6 kap. 8 § första - tredje styckena i kommitténs förslag)

Prop. 1993/94:196

I denna och de båda följande paragraferna behandlas nedsättning av aktie­kapital genom inlösen av aktier pä grund av förbehåll I bolagsordningen. Pa­ragrafen har inte genomgått någon annan förändring än att bestämmelserna i det förutvarande fjärde stycket har överförts till 10 §.

6 kap. 9 §

Bestämmelsema i 6 och 7§§ tillämpas även vid nedsättning enligt 8 §. Bestäm­melsema gäller dock inte om

1.

nedsättningen genomförs genom inlösen med ett sammanlagt belopp som inte överstiger det fria egna kapitalet beräknat på grundval av fastställd balans­räkning för nästföregående räkenskapsår och

2.

ett belopp som motsvarar nedsättningsbeloppet avsätts till reservfonden.

(Jfr 6 kap, 8 § fjärde stycket i kommitténs förslag)

Vid nedsättning enligt 8§ anses enligt hittills gällande rätt något förfarande vid domstol inte vara nödvändigt (se prop, 1975:103 s, 364), Eftersom ned­sättningen grundar sig pä förbehåll som framgår av bolagsordningen, anses borgenärerna redan när de rättshandlar med bolaget vara uppmärksammade pä den risk som förbehållet kan Innebära,

Såsom har utvecklats i avsnitt 9 stär emellertid hittills gällande rätt inte helt i överensstämmelse med de krav som uppställs i kapitaldirektivet. Di­rektivets bestämmelser om att borgenärerna har rätt till betryggande säker­het gäller visserligen inte generellt vid tvångsvis indragning av aktier men undantag från bestämmelserna får göras enbart i fråga om utdelningsbara medel och under förutsättning att medlen avsätts till reservfond eller an­vänds för fondemission (se artikel 36 d).

Detta har föranlett bestämmelserna I förevarande paragraf, som är ny. Pa­ragrafen Innebär att bestämmelserna om borgenärsskydd i 6§ samt de i 7§ intagna bestämmelserna om nedsättnlngens fullbordande som huvudregel skall tillämpas också när nedsättningen sker genom inlösen av aktie pä grund av förbehåll i bolagsordningen. Av andra meningen framgår dock att be­stämmelserna om borgenärsskydd och nedsättnlngens fullbordande inte gäl­ler om inlösen sker med ett belopp som inte överstiger bolagets fria egna kapital enligt fastställd balansräkning för nästföregående räkenskapsår och ett belopp som motsvarar nedsättningsbeloppet överförs till reservfonden.

6 kap. 10 §

Ifall som anges i9§ andra meningen skall bolaget, när det enligt ett förbehåll i bolagsordningen har blivU bestämt att vissa aktier skall lösas in och att ett belopp motsvarande nedsättningsbeloppet skall avsättas till reservfonden, ge­nast anmäla för registrering att aktiekapitalet sätts ned med dessa aktiers sam­manlagda nominella belopp. När registrering har skett, är aktiekapitalet ned­satt.

(Jfr 6 kap. 8 § femte stycket i kommitténs förslag)

Paragrafen, som är ny, behandlar den avslutande registreringen av sädana nedsättningsbeslut till vilka rättens tillstånd inte fordras. Den motsvarar i huvudsak det förutvarande fjärde stycket i 8§. Av paragrafen framgår att

nedsättningsbeslutet kan registreras först sedan bolaget har beslutat om att     Prop. 1993/94:196 avsätta ett belopp som motsvarar nedsättningsbeloppet till reservfonden. Anledningen till detta är att sädan avsättning till reservfonden är en förut­sättning för att rättens tillstånd till nedsättningen inte skall behöva Inhämtas (se9§).

7 kap.1 §

Ett aktiebolag får inte teckna egen aktie.

Om ett aktiebolag kar tecknat egen aktie, skall stiftarna eller vid nyemission styreben och verkställande direktören anses ha tecknat aktiema för egen räk­ning med solidariskt ansvar för betalningen. Det gäller dock inte stiftare, sty­relseledamot eller verkställande direktör som visar att kan inte kände till eller kade bort känna till aktieteckningen.

Om aktier i ett bolag kar tecknats av någon i eget namn men för bolagets räkning, skall han anses ha tecknat aktiema för egen räkning.

Bestämmebema i första - tredje styckena gäller även i fråga om ett dotter­företags teckning av aktie i moderbolaget.

(Jfr 7 kap. 1 § i kommitténs förslag)

Bestämmelserna i förevarande paragraf är nya. De bestämmelser som tidi­gare upptagits I 1 § har med vissa ändringar flyttats till 2§.

\ första stycket har - i enlighet med artikel 18.1 i kapitaldirektivet - uppta­gits ett förbud för aktiebolag att teckna egna aktier. Frågan har behandlats i avsnitt 10.

Andra stycket är föranlett av bestämmelsen i artikel 18.3 i kapltaldlrektl-vet. Där föreskrivs att aktier som tecknats i strid med artikel 18 skall betalas av stiftelseurkundens eller bolagsordningens undertecknare (stiftarna) eller, vid ökning av aktiekapitalet, av medlemmarna i styrelsen eller direktionen. För att åstadkomma ett sådant betalningsansvar har föreskrivits att, om bo­laget har tecknat egna aktier, stiftarna eller, vid nyemission, styrelsen eller verkställande direktören skall anses ha tecknat aktierna och bära ett solida­riskt ansvar för betalningen. De I lagtexten utpekade personerna kan dock undgå betalningsansvar om de visar att de Inte kände till eller borde ha känt till aktieteckningen.

I tredje stycket finns en bestämmelse om vad som gäller när någon såsom bulvan åt bolaget har tecknat aktier i bolaget (jfr artikel 18.2 i kapitaldirekti­vet). Ett sådant bulvanförhållande faller Inte in under bulvanlagen (1985:277). I stället föreskrivs i förevarande stycke att bulvanen skall anses ha tecknat aktien för egen räkning. Det innebär också att han kan krävas på betalning för aktien.

Av ftärde stycket följer att bestämmelserna I första - tredje styckena skall tillämpas även om ett dotterföretag tecknar aktier i moderbolaget. Kapital-direktivet uppställer visserligen inte något uttryckligt krav på detta. Svensk rätt har emellertid redan tidigare förbjudit dotterföretags förvärv av aktier I moderbolag och det har därför ansetts naturligt att utsträcka förbudet mot tecknande av egna aktier till dotterföretags tecknande av aktier I moderbola­get.

7 kap. 2 §

Aktiebolag får ej förvärva eller såsom pant mottaga egen aktie. Dotterförc-

'65

tag fär ej heller förvärva eller såsom pant mottaga aktie i moderbolaget. Av-     Prop. 1993/94:196 tal i strid mot detta förbud är ogiltigt.

Första stycket utgör inte hinder för aktiebolag eller dotterföretag att vid övertagande av affärsrörelse förvärva aktier som ingår i rörelsen, att lösa in aktier enligt 13 kap. 3 § eller att pä auktion ropa in aktier som har utmätts för företagets fordran. En förvärvad aktie skall, om den inte har dragits in genom nedsättning av aktiekapitalet, avyttras så snart det kan ske utan förlust, dock senast tre år efter förvärvet.

Har aktiebolag blivit moderbolag och Innehar dotterföretaget aktier I mo­derbolaget, skall dessa aktier avyttras enligt vad som sägs i andra stycket.

En aktie, som inte har avyttrats inom tre år från förvärvet, år ogiltig. Bola­get skall sätta ned aktiekapitalet med aktiens nominella belopp. Ett förslag till beslut om nedsättning skall läggas frampå den första bolagsstämma som kålb sedan ogiltlghet har inträtt. Nedsättningsbeloppet skall överföras tiU reserv­fonden.

(Jfr 7 kap. 2 § i kommitténs förslag)

Paragrafen, som motsvarar den tidigare 1 §, behandlar frågor om förvärv av egna aktier. Bestämmelserna i kapitaldirektivet, artikel 20, punkterna 2 och 3, har föranlett vissa ändringar i förhållande till hittills gällande rätt. Änd­ringarna gäller de särbestämmelser som gör det möjligt för bolaget att I tre undantagssituationer förvärva sina egna aktier. Sådana aktier skall avyttras inom viss tid. För en särskild grupp aktier, nämligen sådana som har förvär­vats genom övertagande av affärsrörelse, har hittills gällt en särskild regle­ring som bl.a. har innefattat en dispensmöjlighet. Denna reglering har ut­mönstrats. Den nya regleringen i andra stycket Innebär att bolaget I alla tre fallen är skyldigt att avyttra aktierna så snart det kan ske utan förlust, dock senast tre är frän förvärvet. Någon möjlighet att förlänga denna frist finns Inte. Samma regel gäller - enligt tredje stycket - om ett aktiebolag har blivit moderbolag och ett dotterföretag därvid Innehar aktier i moderbolaget.

\ ftärde stycket behandlas följderna av att en aktie Inte avyttras I tid. I sä fall är aktien ogiltig vid den angivna treårsfristens utgång. Detta innebär att det Inte längre finns giltiga aktier i en omfattning som svarar mot aktiekapi­talets storlek. Det har därför föreskrivits att bolaget I denna situation måste sätta ned aktiekapitalet med ett belopp motsvarande de ogiltiga aktiernas nominella belopp. Samtidigt skall ett motsvarande belopp avsättas till re­servfonden. Förslag till beslut om nedsättning skall läggas fram pä den första bolagsstämman som hålls sedan ogiltlghet har inträtt. Om bolaget Inte gör detta, kan bolagsorganen drabbas av skadeståndsskyldighet enligt 15 kap. aktiebolagslagen.

I fräga om beslutet om nedsättning gäller bestämmelserna I 6 kap. Såsom framgår av 6 kap. 1 § faller nedsättning enligt 7 kap. 2§ emellertid utanför bestämmelserna I den paragrafen. Det Innebär att rättens tillstånd till ned­sättningen Inte behöver Inhämtas.

Det förtjänar att påpekas att det fjärde stycket inte behandlar den situatio­nen då bolaget förvärvat egna aktier som det överhuvudtaget Inte har ägt förvärva. Ett sådant förvärv är ogiltigt även om förvärvaren är I god tro (se prop. 1975:103 s. 366). Däremot förblir aktlen giltig.

166

7 kap. 4 §

Prop. 1993/94:196

Bestämmelserna i 4 kap. 19 - 26 §§ om emissionsprospekt tillämpas även när ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offenfliggör eller pä annat sätt till en vidare krets riktar Inbjudan att förvärva av bolaget ut­givna vinstandelsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst trekundratusen kronor.

(Jfr 7 kap. 4§ I kommitténs förslag)

Paragrafen motsvarar den tidigare 3§. Beträffande innebörden av de änd­ringar som nu görs kan hänvisas till vad som anförts i anslutning till 4 kap. 18§.

8 kap. 10 §

Ledamot av styrelsen eller verkställande direktör fär ej handlägga fråga rö­rande avtal mellan honom och bolaget. Ej heller får han handlägga fräga om avtal mellan bolaget och tredje man, om han i frågan har ett väsentligt in­tresse, som kan vara stridande mot bolagets. Med avtal jämställes rättegång eller annan talan.

Om ett bolag har endast en aktieägare, skall ett avtal mellan denne ock bola­get som inte a vser löpande affärstransaktioner på sedvanliga villkor antecknas i eller fogas till styrelsens protokoll.

(Jfr 8 kap. 10 § i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller sedan tidigare bestämmelser om jäv för styrelseleda­mot eller verkställande direktör. Dessa bestämmelser innebär bl.a. att en styrelseledamot eller en verkställande direktör inte får handlägga fräga om avtal m.m. mellan honom och bolaget. Inte heller fär han handlägga fräga om avtal mellan bolaget och tredje man om han har ett väsentligt intresse som kan vara stridande mot bolagets, såsom exempelvis är fallet när tredje man är ett av honom Innehaft bolag. Bestämmelserna anses emellertid Inte tillämpliga pä styrelseledamot som själv äger samtliga aktier i bolaget (se NJA 1981 s. 1117). I svensk rätt finns således inte något hinder mot att en ägare av samtliga aktier i ett aktiebolag företräder bolaget när detta träffar avtal med honom. Inte heller finns det något hinder mot att, vid avtal mellan ett moderbolag och ett dotterbolag, båda bolagen företräds av samma före­trädare. I hittills gällande rätt har inte heller funnits något särskilt formkrav för avtal mellan ensamaktieägare och bolaget eller något krav på att avtalet skall komma till uttryck på visst sätt.

I artikel 5 i det tolfte bolagsrättsliga direktivet föreskrivs emellertid att ett avtal mellan den ende bolagsmannen och det bolag som han företräder skall föras I protokoll eller ges skriftlig form. Medlemsstaterna behöver dock inte tillämpa bestämmelsen pä löpande transaktioner pä normala villkor. Med anledning av detta har I ett nytt andra stycke i förevarande paragraf tagits In bestämmelser om sådana avtal.

Det har ansetts att en bestämmelse av detta slag Inte bör begränsas till att gälla enbart den situation som direktivet nämner, dvs. avtal mellan en bolagsman och det bolag som han är ensam ägare till och samtidigt företrä­dare för. Bestämmelsen skall också tillämpas på alla situationer då avtal In-

167

gås mellan en aktieägare och ett bolag som han äger helt och hållet. Därmed Prop. 1993/94:196 kommer bestämmelsen också att omfatta de fall då aktieägaren är en juridisk person. Den kommer således att gälla också avtal mellan moderföretag och dotterbolag. Det kan nämnas att när liknande regler har uppställts i andra länder, såsom Danmark och Tyskland, har reglernas tillämpningsområde av­gränsats på motsvarande sätt.

Något generellt krav på skriftlig form för avtalet uppställs Inte. Däremot mäste avtalet antingen fogas till eller tas in i styrelsens protokoll. Detta med­för att muntliga avtal måste nedtecknas. En ytterligare följd av bestämmel­sen är att styrelsen måste föra protokoll även när styrelsen består av endast en ledamot.

För att arbetet inte skall tyngas i onödan har - i enlighet med vad direkti­vet medger - löpande transaktioner pä normala villkor undantagits frän be­stämmelsens tillämpningsområde. I fräga om tolkningen av bestämmelsens rekvisit torde man kunna hämta viss ledning frän begreppet "löpande för­valtning" i 6 §,

8 kap, 14 §

Om ställföreträdare som avses i 11 § har företagit en rättshandling för bola­get ock därvid kar handlat i strid med bestämmelsema i denna lag om bolags­organens bekörigket, gäller rättskandlingen inte mot bolaget. Detsamma gäl­ler om en verkställande direktör vid företagande av en rättshandling har överskridit den behörighet som tillkommer honom enligt 12 § och bolaget vi­sar att motparten insåg eller bort inse bekörigketsöverskridandet.

Om StäUföreträdare som avses i första stycket kar överskridit sin befogen­ket, gäller rättskandlingen inte mot bolaget, om bolaget vbar att motparten insåg eller bort inse befogenketsöverskridandet Detta gäller dock inte när sty­relsen eller verkställande direktören kar överträtt föreskrift om bolagets verk-samketsföremål eller andra föreskrifter som kar meddelats i bolagsordningen eller av ett annat bolagsorgan.

(Jfr 8 kap, 14 § I kommitténs förslag)

Paragrafen, som har fått en helt ny utformning, behandlar frågor om aktie­bolags bundenhet när bolagets ställföreträdare överskrider sin behörighet (kompetens) eller befogenhet. De sakliga skillnaderna i förhällande till hit­tills gällande rätt har behandlats närmare i avsnitt 11.

Paragrafen utgår frän den outtalade huvudregeln att styrelsen, verkstäl­lande direktören och de särskilda firmatecknarna har förmåga att binda bo­laget när de rättshandlar pä bolagets vägnar. Från denna huvudregel görs sedan undantag för vissa fall vid vilka ställföreträdaren har överskridit sin bekörigket eller sin befogenket. I första stycket behandlas bolagets bunden­het när en ställföreträdare har överskridit sin behörighet. I andra stycket an­ges konsekvenserna av olika slag av befogenhetsöverskrldanden.

Första stycket

I första meningen slås fast att bolaget Inte är bundet om styrelsen (i dess hel­

het) eller den särskilde firmatecknaren handlar i strid med lagens bestäm­

melser om bolagsorganens behörighet, dvs. går utöver den behörighet som

de kan tillerkännas enligt aktiebolagslagen (jfr artikel 9.1 första stycket i pu-

168

bllcitetsdirektivet). Det innebär att varken styrelsen eller någon särskild fir- Prop. 1993/94:196 matecknare pä egen hand kan förplikta bolaget att ändra sin bolagsordning, träda I likvidation eller träffa uppgörelser om skadestånd enligt 15 kap, m,m,, eftersom sädana beslut kan fattas enbart av bolagsstämman. En an­nan form av behörighetsöverskridande är överträdelser av klara förbudsreg­ler I aktiebolagslagen. Även rättshandlingar som stär i strid med brottsbal­ken torde i vissa fall få räknas hit (se Nial, Svensk associationsrätt, 5 u. s.227).

Överträdelser av bolagets verksamhetsföremäl och handlingar i strid mot aktiebolagslagens generalklausuler och jävsbestämmelser är inte att anse som behörighetsöverskrldanden och blir i stället att bedöma enligt reglerna om befogenhetsöverskridanden i andra stycket.

I andra meningen behandlas rättshandlingar som har företagits av en verk­ställande direktör men som går utöver dennes behörighet.

En verkställande direktör har enligt 12 § behörighet att företräda bolaget beträffande åtgärd som ankommer pä honom enligt 6 §. Eftersom hans upp­gifter normalt är begränsade till den löpande förvaltningen (se 6§ första stycket andra meningen), är han normalt behörig att vidta endast åtgärder som ligger inom denna. I vissa fall kan emellertid hans behörighet vara vi­dare än sä. Han får nämligen utan styrelsens bemyndigande vidta också åt­gärder som med hänsyn till omfattningen och arten av bolagets verksamhet är av osedvanlig beskaffenhet eller stor betydelse, om styrelsens beslut inte kan avvaktas utan väsentlig olägenhet (se 6§ första stycket tredje me­ningen). I sädana fall har han också motsvarande behörighet att binda bola­get mot tredje man.

För en utomstående kan det emellertid vara svårt att bedöma såväl vad som faller inom ramen för den löpande förvaltningen som när den verkstäl­lande direktören har sådan extraordinär behörighet som sägs i 6§ första stycket tredje meningen. Med hänsyn till detta har i förevarande stycke upp­tagits en bestämmelse som innebär att bolaget kan bli bundet av verkstäl­lande direktörens rättshandlingar också då denne har gått utöver sin behö­righet. Bolaget är bundet, såvida det Inte visar att motparten insåg eller bort inse att den verkställande direktören överskred sin behörighet. Bestämmel­sen överensstämmer i sak med hittills gällande rätt och någon ändring av in­nebörden i ondtrosregeln är inte avsedd.

Andra stycket

I det andra stycket behandlas frågor om bolagets bundenhet när bolagets ställföreträdare har överträtt olika slag av befogenhetsbegränsningar.

Utgångspunkten, som anges i första meningen, är att bolaget inte är bun­det av rättshandlingen om motparten var I ond tro, dvs. insåg eller bort inse att befogenheten överskreds. Det är här fråga om samma ondtrosregel som i den hittills gällande lydelsen av 14 §. Någon förändring av ondtrosrekvisitets Innebörd är inte avsedd. Pä grund av de betydelsefulla undantag som finns angivna I andra meningen är det dock endast i ett par typsituationer som ondtrosregeln fär verklig betydelse.

En sådan situation är dä ställföreträdaren - vare sig det är styrelsen i dess

169

helhet, en verkställande direktör eller en särskild ftrmatecknare - har över- Prop, 1993/94:196 trätt befogenhetsinskränkningar som följer av lag. Exempel på sädana legala befogenhetsinskränkningar utgör jävsregeln i 10 § och generalklausulen i 13 §. Om tredje man insåg eller hade bort inse de förhållanden som gjorde ställföreträdaren jävig eller rättshandlingen otillbörlig, kan rättshandlingen således Inte göras gällande mot bolaget. Även överträdelser av andra asso­ciationsrättsliga regler kan vara att bedöma på detta sätt. Det fär överiämnas till rättspraxis att närmare klargöra vilka överträdelser som bör anses som behörighetsöverskrldanden - och alltså bedömas enligt första stycket - och vilka som bör bedömas som befogenhetsöverskridanden enligt förevarande Stycke (beträffande överträdelse av låne- och säkerhetsförbudet 112 kap. 7 §, se NJA 1992 s. 717).

En annan situation som faller in under första meningen är dä en särskild ftrmatecknare - som inte ensam utgör styrelse i bolaget - överträder de in­struktioner som han har fått, t.ex. om han har fått styrelsens uppdrag att försälja viss egendom för ett visst pris men i stället säljer den till ett lägre pris. Hit hör även den situationen att han handlar helt utan uppdrag frän styrelsen eller verkställande direktören. Bolaget blir inte bundet om det vi­sar att dess motpart insåg eller bort inse att firmatecknaren överskred sina instruktioner.

Ondtrosregeln gäller inte vid de tvä olika slag av befogenhetsöverskridan­den som avses I andra meningen, deb överträdelser av bolagets verksamhets­föremäl, deb överträdelser av föreskrifter som har upptagits i bolagsord­ningen eller har beslutats av ett överordnat bolagsorgan. I dessa situationer kan befogenhetsöverskridandet inte åberopas mot tredje man pä associa-llonsrättslig grund. Detta gäller oavsett om tredje man varit i god tro eller

ej-

Ett exempel på den första situationen är att bolaget enligt sin bolagsord­ning skall bedriva verksamhet bestående i fastighetsförvaltning. En fullstän­dig utförsäljning av bolagets fastighetsbestånd fär då anses stå i strid med verksamhetsbestämmelsen i bolagsordningen. Det förhållandet att styrelsen har handlat i strid med verksamhetsbestämmelsen kan emellertid - med till­lämpning av associationsrättsliga regler - inte åberopas av bolaget för att komma ifrån försäljningsavtalen. Tredje mans goda eller onda tro är härvid utan betydelse.

Ett exempel pä den andra situationen är att bolagsordningen innehåller en föreskrift om att alla försäljningar av fast egendom mäste underställas bo­lagsstämman för godkännande. Om styrelsen säljer en fastighet utan att in­hämta sådant godkännande, har styrelsen visserligen överskridit sin befo­genhet. Bolaget kan emellertid Inte åberopa detta för att komma ifrån avta­let. Ett annat exempel är att styrelsen har lämnat den verkställande direktö­ren vissa riktlinjer för bolagets förvaltning, vilka denne sedan Inte rättar sig efter. Bolaget blir ändå bundet av de rättshandlingar som den verkställande direktören har vidtagit, under förutsättning att denne Inte också har över­trätt sin behörighet på det sätt som sägs i första stycket. I båda exemplen saknar tredje mans vetskap om förhållandena betydelse.

Bestämmelserna I andra meningen gäller endast beträffande beslut och åt­

gärder frän styrelsens eller en veikställande direktörs sida. Med styrelsen av-

170

ses här endast styrelsen i dess helhet. Om en eller flera enskilda - styrelsele- Prop. 1993/94:196 damöter eller utomstående - som har fått särskild firmateckningsrätt över­skrider sin befogenhet, exempelvis genom att rättshandla för bolaget utan att ha erhållit något uppdrag, gäller i stället ondtrosregeln i första meningen, dvs. rättshandlingen binder Inte bolaget om tredje man insåg eller bort inse befogenhetsöverskridandet. Om emellertid den särskilde firmatecknaren endast har verkställt ett beslut som styrelsen eller den verkställande direktö­ren har fattat och som står I strid med bolagsordningen eller överordnat bo­lagsorgans beslut skall bestämmelsen i andra meningen tillämpas. I den si­tuationen är det Inte fråga om något befogenhetsöverskridande från den sär­skilde firmatecknarens sida utan det är styrelsen eller den verkställande di­rektören som har överträtt sin befogenhet.

Det skall slutligen tilläggas att det förhållandet att bolaget är bundet av en rättshandling enligt de nu angivna associationsrättsliga reglerna inte behöver innebära att rättshandlingen I alla lägen gäller mot bolaget. Särskilt I sädana situationer då bolagets motpart har varit medveten om att ställföreträdaren har gått utöver sin befogenhet eller handlat I strid med verksamhetsbestäm­melsen i bolagsordningen torde det finnas ett visst utrymme för bolaget att undgå bundenhet under åberopande av avtalslagens ogiltlghetsregler, främst 33 och 36§§. I 33§ avtalslagen föreskrivs sålunda att en rättshandling Inte må göras gällande, där omständigheterna vid dess tillkomst var sådana, att det skulle strida mot tro och heder att med vetskap om dem åberopa rätts­handlingen och den gentemot vilken rättshandlingen företogs måste antagas ha ägt sådan vetskap. Vidare fär enligt 36 § avtalslagen avtalsvillkor jämkas eller lämnas utan avseende, om villkoret är oskäligt med hänsyn till avtalets innehåll, omständigheterna vid dess tillkomst, senare Inträffade förhållan­den och omständigheterna i övrigt. Om villkoret har sädan betydelse för av­talet att det Inte skäligen kan krävas att detta I övrigt skall gälla med oföränd­rat innehåll, fär avtalet jämkas även I annat hänseende eller i sin helhet läm­nas utan avseende. Den ändrade lydelsen av 14 § torde ge dessa bestämmel­ser en ökad betydelse på det aktiebolagsrättsliga området.

8 kap.15 §

För registrering skall bolaget anmäla vem som har utsetts till styrelseleda­mot, verkställande direktör, suppleant och firmatecknare och vem som en­ligt 11 § har bemyndigats att pä bolagets vägnar ta emot delgivning samt de­ras postadress och personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrel­serepresentation för de privatanställda, skall detta anges. För registrering skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagets firma tecknas.

Anmälan göres första gången när bolaget enligt 2 kap. 9 § anmäles för regi­strering och därefter genast efter det att ändring Inträffat i förhållande som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första stycket. Rätt att göra anmälan tillkommer även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast anmäla det för registre­ring.

(Paragrafen behandlas Inte I kommitténs förslag)

Ändringen Innebär att de hittills gällande bestämmelserna i ftärde stycket om

171

skyldighet för bolaget att åriigen ge in förteckning över bolagets styrelsele-     Prop. 1993/94:196 damöter m.fl. till Patent- och registreringsmyndigheten upphävs. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 14.

9 kap. 13 §

Bolagsstämmans beslut utgöres av den mening, som fått mer än hälften av de avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening ordföranden biträder. Vid val anses den vald som fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgöres valet genom lottdragning, om ej annat beslutas av stämman Innan valet för­rättas.

Första stycket gäller inte, om annat följer av denna lag eller föreskrivs i bolagsordningen. Beträffande beslut som avses i 4 kap. 2, 14 ock 15§§, 5 kap. 2, 8 och 9§§, 6 kap. 2a §, 9 kap. 14 ock 15§§, 14 kap. 11 § samt 17 kap. 1 ock 2 §§ kan dock i bolagsordningen endast föreskrivas längre gående villkor än som anges där.

(Jfr 9 kap. 13 § i kommitténs förslag)

I paragrafen finns bestämmelser om de majoritetskrav som gäller för bolags­stämmans beslut. Av första stycket framgår att det normalt räcker med enkel majoritet eller, vid val, relativ majoritet.

Av andra stycket följer att andra majoritetskrav kan gälla pä grund av be­stämmelser i aktiebolagslagen. Vissa beslut, såsom beslut om ändring i bo­lagsordningen, fordrar sålunda enligt lag minst tvä tredjedels majoritet (se 9 kap. 14 och 15 §§ aktiebolagslagen).

Vidare kan andra majoritetsregler gälla på grund av föreskrifter i bolags­ordningen. Beträffande nägra särskilda slag av beslut gäller emellertid aft bolagsordningen endast kan föreskriva strängare majoritetskrav än vad ak­tiebolagslagen föreskriver. Så har hittills varit fallet enbart i fräga om beslut om ändring i bolagsordningen. Som en följd av direktiven har nu motsva­rande begränsning uppställts i fräga om vissa ytterligare slag av beslut; beslut om avvikelse från aktieägares företrädesrätt till nya aktier eller skuldebrev vid kontantemission (se 4 kap. 2, 14 och 15 §§ samt 5 kap. 2, 8 och 9 §§; jfr artikel 29.4 och artikel 40 i kapitaldirektivet), beslut om nedsättning av ak­tiekapitalet (se 6 kap. 2 a §; jfr artiklarna 30 och 40 i kapitaldirektivet) och beslut om fusion (se 14 kap. 11 §; jfr artiklarna 7 och 23 i fusionsdirektivet). Detsamma har ansetts böra gälla för beslut om byte av bolagskategori (se 17 kap. loch2§§).

9 kap. 17 §

Om bolagsstämmobeslut ej tillkommit i behörig ordning eller eljest strider mot denna lag eller bolagsordningen, kan talan mot bolaget om upphävande eller ändring av beslutet föras av aktieägare eller av styrelsen, styrelseleda­mot eller verkställande direktör. Sädan talan kan föras även av den som sty­relsen obehörigen vägrat att införa såsom aktieägare i aktieboken.

Talan skall väckas inom tre månader frän dagen för beslutet. Väckes icke talan inom tid som nu sagts är rätten till talan föriorad.

Talan får väckas senare än vad I andra stycket sägs när

1.

beslutet är sådant att det ej lagligen kan fattas ens med alla aktieägares samtycke,

2.

samtycke till beslutet kräves av alla eller vissa aktieägare och sådant

samtycke ej givits, eller

172

3. kallelse till stämman ej skett eller de för bolaget gällande bestämmel-     Prop. 1993/94:196 serna om kallelse väsentligen eftersatts.

Vad som sägs i tredje stycket om tiden för väckande av talan gäller inte ifall som avses i 14 kap. 30 § första stycket.

Dom, varigenom bolagsstämmans beslut upphäves eller ändras, gäller även för de aktieägare som ej instämt talan. Rätten kan ändra bolagsstäm­mans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll beslutet rätteligen borde ha haft. Är bolagsstämmans beslut sådant som enligt denna lag skall anmälas för registrering och har det upphävts eller ändrats genom dom som vunnit laga kraft eller har genom beslut under rättegången förordnats att bo­lagsstämmans beslut ej fär verkställas, skall rätten underrätta registrerings­myndigheten för registrering.

(Jfr 9 kap, 17 § i kommitténs förslag)

Enligt denna paragraf kan bolagsstämmobeslut normalt klandras Inom tre månader frän beslutet. Någon begränsning av klanderfristen finns dock en­ligt tredje stycket Inte om beslutet är behäftat med visst slag av kvalificerad ogiltighet. I den föreslagna 14 kap. 30 § första stycket finns emellertid en be­stämmelse som Innebär att talan mot stämmobeslut om fusion aldrig får väckas senare än sex månader från beslutet. 1 förevarande paragrafsärde stycke har därför upptagits ett stadgande om att bestämmelserna i tredje stycket om tiden för väckande av talan inte gäller i fall som avses I 14 kap. 30§ förstastycket.

Stadgandet har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Lagrådets syn­punkter redovisas i specialmotiveringen till 14 kap. 30 §.

10 kap. 15 §

För registrering skall bolaget anmäla vem som utsetts till revisor samt dennes postadress och personnummer. Bestämmelserna i 8 kap. 15 § andra stycket skall härvid tillämpas.

(Paragrafen behandlas Inte i kommitténs förslag)

I paragrafens hittills gällande lydelse har i andra stycket föreskrivits en skyl­dighet för bolaget att varje är till registreringsmyndigheten sända in en för­teckning över bolagets revisorer. Det har - såsom närmare har redovisats i avsnitt 14.3 - ansetts att dessa bestämmelser inte längre behövs. De har där­för utmönstrats.

12 kap. 5 §

Sker utbetalning till aktieägare i strid mot denna lag, skall mottagaren åter­bära vad han kar uppburit med ränta beräknad enligt 5 § räntelagen (1975:635) frän det att utdelningen uppburits //// dess att ränta skall betalas enligt 6 § räntelagen till följd av 3 eller 4 § samma lag. Om utbetalningen kar skett i form av vinstutdelning, är dock mottagaren återbäringsskyldig endast om bolaget vbar att kan insåg eller bort inse att utbetalningen stred mot denna lag.

För brist som uppkommer vid återbäringen är de som medverkat till beslu­tet om utbetalningen eller verkställande därav eller till upprättande eller fastställande av en till grund för beslutet liggande oriktig balansräkning an­svariga enligt 15 kap. 1 - 4 §§.

(Jfr 12 kap. 5 § i kommitténs förslag)

..,,

Paragrafen behandlar frågor om skyldighet att betala tillbaka vad som har Prop, 1993/94:196 utbetalats till aktieägare i strid med aktiebolagslagens bestämmelser, I den hittills gällande lydelsen har någon återbetalningsskyldighet inte förelegat om mottagaren hade skälig anledning anta att utbetalningen utgjorde laglig vinstutdelning. Den nya lydelsen av paragrafen, som är föranledd av artikel 16 i kapitaldirektivet, innebär att medel som har betalats ut som vinstutdel­ning inte behöver betalas tillbaka annat än om mottagaren insett eller bort inse att utbetalningen stred mot aktiebolagslagen. Med vinstutdelning avses endast öppen vinstutdelning, dvs. sådan utdelning som har skett på i lagen föreskrivet sätt. Ondtrosrekvisitet överensstämmer i sak med det ondtros-rekvisit som uppställs i bl.a. 32 § avtalslagen. Bolaget har bevisbördan för att betalningsmottagaren varit i ond tro.

12 kap. 7 §

Aktiebolag fär ej lämna penninglån till den som äger aktier i eller är styrelse­ledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag I samma kon­cern. Detsamma gäller I fråga om penninglän till

1.

den som är gift med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedsti­gande led till aktieägare, styrelseledamot eller verkställande direktör,

2.

den som är besvågrad med sådan person I rätt upp- eller nedstigande led eller sä att den ene är gift med den andres syskon, eller

3.

juridisk person över vars verksamhet person som nämnts ovan har ett bestämmande inflytande.

Bestämmelserna i första stycket gäller ej om

1.

gäldenären är kommun eller landstingskommun,

2.

gäldenären är företag I koncern i vilken det långivande bolaget ingår,

3.

gäldenären driver rörelse och lånet betingas av affärsmässiga skäl samt är avsett uteslutande för gäldenärens rörelse, eller

4.

gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som av­ses i första stycket 1 -3 är aktieägare samt det sammanlagda aktieinnehavet ej uppgär till en procent av aktiekapitalet I bolaget och ej heller, om bolaget ingår i koncern, till en procent av de sammanlagda aktiekapitalen i koncern­bolagen. Första stycket tillämpas dock, om gäldenären eller juridisk person över vars verksamhet han har ett bestämmande inflytande eller båda tillsam­mans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, I koncernbolagen.

Aktiebolag fär icke lämna penninglån i syfte att gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första stycket 1-3 skall förvärva aktier i bolaget eller annat bolag i samma koncern.

Är gäldenären anställd i bolaget eller i ett annat bolag i samma koncern gäller Inte förbudet mot penninglän I tredje stycket, om

1.

lånebeloppet jämte tidigare lån enligt detta stycke frän bolaget eller an­nat bolag i samma koncern inte överstiger ett belopp som motsvarar tvä gånger gällande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

läneerbjudandet riktar sig till minst hälften av de anställda i bolaget och lånet skall återbetalas Inom fem år genom regelbundna amorteringar samt

3.

hinder mot lån inte föreligger vid en tillämpning av första och andra styckena, även om de aktier som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock det i första stycket angivna förbudet mot att lämna lån till styrelseleda­mot Inte gälla I fråga om den som är styrelseledamot enligt bestämmelserna I lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda.

Lån enligt fjärde stycket får inte lämnas, om det sammanlagda beloppet av

sådana lån därefter skulle överstiga bolagets fria egna kapital.

I74

Bestämmelserna i denna paragraf om förbud mot penninglån äger motsva-     Prop. 1993/94:196 rande tillämpning i fråga om ställande av säkerhet.

Vid tillämpningen av denna paragraf likställes äktenskapsliknande sam­levnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Som aktieinnehav eller aktieförvärv enligt bestämmelserna i denna para­graf räknas inte innehav eller förvärv av andelar i en aktiefond eller i en ak-tiesparfond eller kapitalsparfond som inte är företagsanknuten.

(Jfr 12 kap. 7§ i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bestämmelser om förbud mot att bolaget lämnar pen­ninglån deb till bolaget närstående, deb i syfte att gäldenären eller någon honom närstående skall kunna förvärva aktier i bolaget eller annat bolag I samma koncern. Motsvarande förbud gäller ifråga om ställande av säkerhet.

Ändringen i paragrafen avser förbudet mot penninglån m.m. som syftar till att gäldenären skall kunna förvärva aktier i bolaget. Från detta förbud har lagen medgivit vissa undantag. Bolaget har sålunda i viss utsträckning fått lämna sådana län till anställda (se fjärde stycket).

Även kapitaldirektivet medger att ett aktiebolag lämnar penninglån till anställda i syfte att dessa skall förvärva aktier i bolaget. Direktivet uppställer dock en förutsättning som inte har någon motsvarighet i hittills gällande svensk rätt. Av artikel 23.2 jämförd med artikel 15.1a följer nämligen att sädana län inte får inkräkta på bolagets bundna kapital.

Med anledning av detta har i ett nytt femte stycke föreskrivits att sådana lån vars syfte är att gäldenären skall kunna förvärva aktier i bolaget Inte får lämnas om det sammanlagda beloppet av lån av detta slag därefter skulle komma att överstiga bolagets fria egna kapital. Frågan har behandlats när­mare i avsnitt 13.

12 kap. 8 §

1 fråga om lån eller säkerket för förvärv av aktier i bolaget eller annat bolag i samma koncem får skattemyndigheten medge undantag från 7§ om det be­hövs på grund av särskilda omständigheter. Vid förvärv av aktier i det bolag som lämnar lån eller ställer säkerket får dock sådant undantag medges endast om bolaget är ett privat aktiebolag.

I andra fall än som avses i första stycket får skattemyndigketen medge un­dantag från 7§ om det finns synnerliga skäl.

När det gäller aktiebolag som står under Finansinspektionens tillsyn prövas frågor om undantag av Finansinspektionen.

Bolagets kända borgenärer skall höras över ansökningen. Det behöver dock ej ske, om borgenärernas ställning uppenbarligen icke påverkas av att ansökningen bifalles. Om borgenär begär det, skall hans fordran betalas el­ler betryggande säkerhet ställas för den Innan ansökningen får bifallas.

(Jfr 12 kap. 8§ I kommitténs förslag)

Paragrafen ger vissa möjligheter att meddela dispens från förbuden mot pen­ninglån m.m. i 7§.

1 hittills gällande rätt har det varit möjligt att fä dispens frän förbudet att

lämna penninglån eller ställa säkerhet för förvärv av aktier I bolaget om det

har förelegat särskilda skäl. I övriga fall - dvs. I fräga om lån till bolaget när­

stående - har dispens kunnat ges om det funnits .synnerliga skäl.

175

Dispensregeln saknar emellertid motsvarighet i kapitaldirektivet. 1 direk-     Prop. 1993/94:196 tivet tillåts därför inte att ett publikt aktiebolag lämnar penninglån i syfte att gäldenären skall förvärva aktier i bolaget i vidare mån än som anges i 7 § fjärde och femte styckena. Med hänsyn till detta har möjligheten att med­dela dispens begränsats till att gälla enbart för privata aktiebolag.

I direktivet förbjuds dock endast lån och ställande av säkerhet för förvärv av aktier i det bolag som lämnar länet eller ställer säkerheten. Det har därför ansetts att dispensmöjligheten bör behällas - också beträffande publika ak­tiebolag - såvitt gäller län eller ställande av säkerhet där syftet är att förvärva aktier i ett annat bolag i samma koncern.

Direktivet reglerar inte heller penninglän till bolaget närstående. Möjlig­heten att meddela dispens från förbudet i 7§ första stycket mot sådana län har därför behållits.

I första stycket - som har utformats med beaktande av Lagrådets förslag -behandlas dispens från förbudet i 7§ tredje stycket, dvs. förbudet mot län eller ställande av säkerhet där syftet är att gäldenären skall förvärva aktier. Bestämmelsen innebär som huvudregel att sådan dispens kan ges om det fö­religger särskilda omständigheter. Dispens får emellertid inte ges om det bo­lag som lämnar lån eller ställer säkerhet är ett publikt aktiebolag och syftet med transaktionen är att gäldenären skall kunna förvärva aktier i det bola­get. Däremot fär - under motsvarande förutsättningar - dispens lämnas om syftet är att gäldenären skall förvärva aktier i annat bolag i samma koncern.

1 andra stycket behandlas dispens i andra fall, dvs. för lån m.m. till bolaget närstående. Dispens kan i dessa fall ges endast om det föreligger synnerliga skäl.

Det tredje stycket motsvarar det hittillsvarande första stycket andra me­ningen. Detä/-de.s/yc/ce/motsvarar det hittillsvarande andra stycket.

14 kap. 1 §

Ett aktiebolags samtliga tillgångar ock skulder kan övertas av ett annat aktie­bolag mot vederlag till aktieägama i det överlåtande bolaget i form av aktier i det övertagande bolaget varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvida­tion (fusion). Som fiisionsvederlag får också lämnas pengar. Fusion kan ske

1.

mellan det övertagande bolaget på ena sidan och ett eller flera överlåtande bolag på den andra (absorption), eller

2.

mellan två eller flera överlåtande bolag genom att de bildar ett nytt, över­tagande bolag (kombination).

(Jfr 14 kap. 1 § i kommitténs förslag)

Första stycket innehåller en definition av vad som avses med fusion. Den in­nebär att ett eller flera överlåtande bolags samtliga tillgångar och skulder genom universalsuccession överförs på ett annat bolag, det övertagande bo­laget, samtidigt som överlåtande bolag upplöses utan likvidation.

Ett ytterligare moment i definitionen är fusionsvederiaget. Detta kan be­

stå av aktier i det övertagande bolaget, av kontanter eller av en kombination

av aktier I övertagande bolag och kontanter. Däremot kan skuldebrev eller

annan egendom Inte lämnas som fusionsvederlag. Dessa frågor har behand­

lats i avsnitt 6.2.

jyg

Om fusionsvederlaget inte motsvarar lagens krav är samgåendet mellan     Prop. 1993/94:196 bolagen att anse som något annat än fusion. I sä fall kommer det överlåtande bolaget att bestå ända till dess att ett formellt beslut om likvidation har fat­tats och fullföljts. Vidare måste överföringen av tillgångar och skulder på det övertagande bolaget ske enligt allmänna sakrättsliga regler.

I andra stycket anges de båda fusionsformerna, fusion genom absorption och fusion genom kombination. Fusion genom absorption innebär att ett exi­sterande aktiebolag helt tar över ett eller flera andra aktiebolag som därvid upphör. Ett specialfall av absorption är när ett moderbolag absorberar ett helägt dotterbolag. Om detta finns särskilda regler i 22 - 29 §§. Med fusion genom kombination förstås att tvä eller flera aktiebolag uppgår i ett nybildat aktiebolag.

I hittills gällande rätt har fusion genom absorption endast kunnat ske med ett enda överlätande bolag. Definitionen av "fusion genom förvärv" (absorp­tion) I fusionsdirektivet utgår emellertid från att det även vid absorption kan finnas flera överlåtande bolag (se artikel 3.1). Det har därför ansetts att även den svenska lagstiftningen bör ge möjlighet att genomföra en absorption med flera överlätande bolag. Detta har kommit till uttryck i den nya lagtex­ten.

14 kap. 2 §

Fusion får ske utan hinder av att överlåtande bolag kar trätt i likvidation, un­der fömtsättning att skifte av bolagets tillgångar inte har påbörjats.

Ifall som avses i första stycket skall Ukvidatorema, när en fusionsplan har upprättats enligt 4§, avge slutredovisning över sin förvaltning. Slutredovis­ningen skall, sedan fusionsplanen kar blivit gällande i bolaget, framläggas på stämma. För slutredovbningen ock dess granskning gäller i övrigt vad som föreskrivs i 13 kap. 14 §.

Likvidationen skall anses avslutad när anmälan enligt 19 § kar regbtrerats eller regbtrering enligt 28 § har skett.

(Jfr 14 kap. 2§ i kommitténs förslag)

Att ett bolag har trätt i likvidation har i hittills gällande rätt inte ansetts ut­göra hinder mot att bolaget såsom överlätande bolag tar del i en fusion.

Artikel 3.2 i fusiondirektivet uppställer emellertid en begränsning i detta avseende. I artikeln föreskrivs sålunda att fusion får ske endast om skiftet av bolagets tillgångar ännu inte har påbörjats.

Denna begränsning har förts in i den nya författningstexten. Paragrafen

berör endast överlåtande bolag. Att ett sådant bolag är försatt i likvidation

behöver i och för sig inte förhindra fusionen. Om den utsedde likvidatorn

däremot har börjat att skifta bolagets behållna överskott till aktieägarna en­

ligt bestämmelserna I 13 kap. 13 §, kan emellertid bolaget Inte delta i en fu­

sion. Pägär ett sådant skifte, får alltså något fusionsförfarande inte inledas

eller fortsätta, såvida Inte bolagsstämman, i fall som anges i 13 kap. 17 §,

beslutar att likvidationen skall upphöra. En likvidator är - såsom framgår

av 13 kap. 11 § - skyldig att vid handhavandet av sitt uppdrag iaktta en viss

skyndsamhet. Likvidationen får givetvis inte fördröjas av ett pågående fu­

sionsförfarande. Anser likvidatorn att han inte kan dröja med skiftet och

finns det inte heller förutsättningar att besluta om att likvidationen skall upp-

. __

12 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

höra, mäste därför fusionsförfarandet avbrytas. Registreringsmyndigheten     Prop. 1993/94:196 får, sedan skiftet har inletts, inte registrera förslaget till fusionsplan. Myndig­heten får inte heller registrera en anmälan enligt 19 §, dvs. övertagande bo­lags anmälan om fusionen.

Om likvidatorn inleder skiftet/öre fusionens registrering, mäste fusionen således avbrytas. Det är givet att likvidationen då måste avslutas på sedvan­ligt sätt enligt likvidationsreglerna.

Om det däremot inte har inletts något skifte och fusionen därför kan föras till ett slut, uppstår frågan vilka ytterligare åtgärder likvidatorn skall företa med anledning av likvidationen. Så länge bolaget består (dvs./öre den slut­liga registreringen av fusionen) behäller han sitt ansvar för bolagets förvalt­ning och för att åtgärder vidtas för avveckling av bolaget. Större tveksamhet kan råda om vilka åtgärder han skall vidta när fusionen har fullbordats. I hittills gällande rätt har det ansetts att, om överlåtande bolag är försatt I lik­vidation, likvidationen efter registreringen av rättens beslut i fusionsärendet skall avslutas i vanlig ordning med skifte och slutredovisning (se prop. 1975:103 s. 522). Detta synsätt är väl förenligt med den hittills gällande ord­ningen där överlätande bolag anses vara upplöst först i och med att skifte med anledning av fusionen har skett och slutredovisning har lagts fram. De nya fusionsreglerna Innebär emellertid att överlåtande bolag upplöses redan i och med registreringen av registreringsmyndighetens eller rättens tillstånd till verkställande av fusionsplanen och att fusionsvederlaget därvid övergår till aktieägarna i överlåtande bolag (se 20§). Med hänsyn härtill finns det Inte något utrymme för likvidatorn att företa något skifte efter den slutliga registreringen av fusionen, eftersom bolaget dä är upplöst och det inte finns något att skifta. Fördelningen av fusionsvederlaget pä de tidigare aktie­ägarna I bolaget kommer i stället att ske enligt fusionsreglerna.

Däremot finns det - om fusionen genomförs - fortfarande anledning att avsluta likvidationsförfarandet med något slag av slutredovisning, eftersom aktieägarna bör ha tillfälle till att få insyn i och ta ställning till likvidatorernas förvaltning. I lagrädsremissen har uttalats att denna slutredovisning bör läg­gas fram i anslutning till att fusionsförfarandet avslutas och att det dä kan göras enligt bestämmelserna i 13 kap. 14 §. Lagrädet har ansett att det tänkta förfaringssättet Inte är lätt att förena med lagtextens föreskrift att likvidatio­nen anses avslutad vid registreringen. Enligt Lagrådet finns det skäl att räkna med att en motsvarande tillämpning inte alltid kommer att hinnas med Innan bolaget är upplöst och likvidationen avslutad. Lagrådet har därför för­ordat att hithörande frågor blir föremål för ytterligare överväganden under det fortsatta lagstiftningsarbetet samt att paragrafen sedan kompletteras med särskilda föreskrifter eller undantag för slutredovisningen.

Lagrådets påpekande har föranlett bestämmelserna i andra stycket. Där

har föreskrivits att Ukvidatorema redan efter det att fusionsplanen upprät­

tats skall utarbeta en slutredovisning enligt bestämmelserna I 13 kap. 14§.

En sådan slutredovisning skall innehålla en förvaltningsberättelse till vilken

skall fogas redovisningshandlingar för hela likvidationstiden. Någon sådan

redogörelse för skiftet som normalt skall Ingå i en likvidators slutredovisning

skall av naturliga skäl Inte Ingå I redovisningen. Redovisningen skall grans­

kas av bolagets revisorer. När fusionsplanen blivit gällande för de fuslone-

178

rande bolagen - dvs. då fusionsplanen har godkänts av bolagsstämmorna el- Prop. 1993/94:196 ler, såvitt gäller övertagande bolag, det har klarlagts att fusionsplanen inte behöver behandlas pä bolagsstämma - skall slutredovisningen läggas fram på bolagsstämman. Mellan den tidpunkt då utarbetandet av slutredovis­ningen skall påbörjas och den tidpunkt dä fusionen - och därmed också likvi­dationen (se tredje stycket) - skall avslutas löper en tidrymd pä flera måna­der. Nägra svårigheter att hinna med granskningen innan bolaget är upplöst torde därför knappast uppkomma.

I det tredje stycket har upptagits en bestämmelse om att likvidationen skall anses avslutad i och med att anmälan enligt 19 § har registrerats, dvs. när bolaget är att anse som upplöst till följd av fusionen.

Det har bedömts vara överflödigt att i lagen utsäga att ett bolag i likvida­tion Inte kan vara övertagande bolag i en fusion. Av likvidationsbeslutet får nämligen anses följa att Inga andra åtgärder får vidtas i bolaget än sådana som syftar till en avveckling. Ett övertagande av ett eller flera andra aktiebo­lag är inte förenligt med ett sådant aweckllngssyfte.

14 kap. 3 §

Innehavarna av konvertibla skuldebrev, skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning, vinstandebbevis eller andra värdepapper med särskilda rättig-keter i överlåtande bolag skall i det övertagande bolaget ka minst motsvarande rättigheter som i det överlåtande bolaget, om de inte enligt fusionsplanen har rätt att få sina värdepapper inlösta av det övertagande bolaget.

(Jfr 14 kap. 3§ i kommitténs förslag)

Paragrafen är föranledd av artikel 15 I fusionsdirektivet. Artikeln syftar till att garantera vissa rättighetsinnehavare i överlåtande bolag ett skydd mot att deras rättigheter tunnas ut eller upphör till följd av fusionen. De rättigheter som artikeln tar sikte på är sädana särskilda rättigheter som är knutna till andra värdepapper än aktier. Med "särskilda rättigheter" avses annan rätt än den fordringsrätt som tillkommer bolagens borgenärer. Hit hör främst konverterings- eller optionsrätt till nya aktier i bolaget men också till skulde­brev hörande rätt till andel I vinst, rätt till styrelserepresentation eller rätt att utse revisor i bolaget. Artikeln behöver inte tillämpas om Innehavarna av värdepapperen har rätt att få dessa återköpta av det övertagande bolaget.

Artikeln har inte någon motsvarighet i hittills gällande svensk rätt. Över­lätande bolags borgenärer har mot det övertagande bolaget kunnat göra gäl­lande endast själva fordringsrätten. Konverterings- och optionsrätter har så­lunda inte kunnat åberopas mot det övertagande bolaget såvida detta Inte har föreskrivits i själva emissionsbeslutet (jfr 5 kap. 4 § första stycket 8 aktie­bolagslagen). Någon rätt till ersättning för förlorade rättigheter har inte hel­ler förelegat.

För att uppfylla artikelns krav har i förevarande paragraf upptagits en be­stämmelse om att innehavarna av sådana värdepapper I överlätande bolag till vilka särskilda rättigheter är knutna skall ha minst motsvarande rättighe­ter i det övertagande bolaget, om Inte innehavarna har rätt att få dessa vär­depapper inlösta (återköpta) av det övertagande bolaget. En remissinstans har ansett att bestämmelsen - som överensstämmer med kommitténs för-

179

slag - är alltför oklar. Dä den emellertid tar sikte på flera skilda situationer    Prop. 1993/94:196 av olika beskaffenhet, har det inte ansetts möjligt att ge den en mera precise­rad lydelse.

Om det i skuldebrevet, vinstandelsbeviset eller motsvarande handling finns bestämmelser om vilken rätt som innehavaren av värdepapperet skall ha vid fusionen, gäller givetvis dessa bestämmelser. I andra fall är det överlå­tande bolaget skyldigt att reglera den uppkomna situationen på ett sätt som är godtagbart för innehavarna av värdepapperen. Utgångspunkten måste härvid vara att innehavarna av värdepapperen har rätt att kräva att de tiller­känns samma slag av rättigheter i det övertagande bolaget som de har haft i det överlätande bolaget och att dessa rättigheter, proportionellt sett, har samma värde som rättigheterna i det överlåtande bolaget. Ingenting hindrar emellertid att överenskommelse träffas om att värdepapperens innehavare fär kontant ersättning mot att de avstår sina särskilda rättigheter.

De berörda bolagen skall redan i fusionsplanen ange hur de avser att till­godose innehavare av värdepapper med särskilda rättigheter, se 4§ första stycket 6. Vad bolagen anger i fusionsplanen är emellertid Inte avgörande för vilka rättigheter som slutligen skall tillerkännas innehavarna av värde­papperen. Om innehavarna av värdepapperen och det övertagande bolaget inte kan komma överens, mäste frågan i sista hand prövas av domstol i van­ligt tvistemål.

14 kap. 4 §

Styrelserna för överlåtande ock, vid absorption, övertagande bolag skall upp­rätta en gemensam, dagtecknad fusionsplan. Planen skall undertecknas a v sty­relsen i vart ock ett av bolagen. I planen skall det för varje bolag anges

1.

ftrma, organbationsnummer ock den ort där styreben skall ka sitt säte,

2.

hur många aktier i det övertagande bolaget som skall lämnas för ett angi­vet antal aktier i överlåtande bolag samt vilken kontant ersättning som skall lämnas som fusionsvederlag,

3.

den tidpunkt och de övriga villkor som skall gälla för utlämnandet av fusionsvederlaget,

4.

från vilken tid och på vilka villkor de aktier som lämnas såsom fuslonsve­deriag medför rätt till utdelning i det övertagande bolaget,

5.

den planerade tidpunkten för överlåtande bolags upplösning

6.

vilka rättigheter i det övertagande bolaget som skall tillkomma inneka-vare av aktier, skuldebrev ock andra värdepapper med särskilda rättigheter i överlåtande bolag eller vilka åtgärder som i övrigt skall vidtas till förmån för de nämnda innehavarna,

7.

arvode och annan särskild förmån som med anledning av fusionen skall lämnas till en styrelseledamot, en verkställande direktör eller en revisor i över­låtande eller övertagande bolag.

Till fiisionsplanen skall fogas

1.

en kopia av bolagens årsbokslut ock förvaltningsberättelser för de senaste tre räkenskapsåren samt

2.

uppgifter motsvarande delårsrapport enligt 11 kap. 13 ock 14§§, omfti-sionsplanen kar upprättats senare än sex månader efter utgången a v det senaste räkenskapsår för vilket årsredovisning ock revisionsberättelse kar lämnats. Uppgiftema skall avse tiden ftån utgången av nämnda räkenskapsår till en dag ej tidigare än tre månader före fiisionsplanens upprättande.

(Jfr 14 kap. 4§ i kommitténs förslag)

]8q

Paragrafen, som är föranledd av artiklarna 5 och 11 i fusionsdirektivet, inne-     Prop, 1993/94:196 håller de grundläggande bestämmelserna om den fusionsplan som skall föregå fusionen.

Inför fusionen skall upprättas en skriftlig fusionsplan, gemensam för samt­liga av fusionen berörda bolag. Planen syftar till att garantera att aktieägarna i samtliga bolag får grundläggande och likvärdig information om utform­ningen av och förutsättningarna för den planerade fusionen. Planen skall vara dagtecknad och undertecknas av styrelserna i överlätande och, vid fu­sion genom absorption, övertagande bolag, I första stycket 1-7 räknas upp vissa uppgifter som mäste finnas med i planen. De motsvarar vad som erford­ras enligt artikel 5,2 jämfört med artikel 23 i fusionsdirektivet. Det har an­setts att styrelserna utöver dessa obligatoriska uppgifter också bör ha skyl­dighet att ta upp ytterligare uppgifter som kan bedömas vara av betydelse för fusionen (se 6§),

I punkten 1 föreskrivs att de berörda bolagen skall identifieras med firma, organisationsnummer och den ort där styrelsen skall ha sitt säte. Enligt punkten 2 skall planen innehålla vissa uppgifter om fusionsvederlaget. Av uppgifterna skall kunna utläsas hur mänga aktier i det övertagande bolaget och vilken eventuell kontant ersättning som skall betalas som fusionsveder­lag för aktie i överlåtande bolag. Punkten 3 föreskriver att det i fusionspla­nen skall lämnas uppgift om tidpunkten och de övriga villkoren för utläm­nande av fusionsvederlaget. Det kan vara fråga om formen för utlämnande av aktiebrev, föreskrifter om kvittens m.m.

I punkten 4 föreskrivs att fusionsplanen skall innehålla bestämmelser om den tidpunkt då aktier som lämnas som fusionsvederlag skall ge rätt till ut­delning (från löpande räkenskapsår eller från något av de följande). I fu­sionsplanen skall också anges om rätten till utdelning är förenad med några andra villkor. Om exempelvis de nya aktierna skall vara stamaktier som kan ge utdelning först sedan preferensaktieägarna har fått sin utdelning, mäste detta framgå av fusionsplanen. Även andra villkor som begränsar rätten till utdelning eller gör den osäker måste anges.

Punkten 5 innebär att fusionsplanen också mäste ange den tidpunkt dä överlätande bolags tillgångar och skulder avses övergå pä det övertagande bolaget och det överlätande bolaget upplösas. Visserligen bestäms denna tidpunkt delvis av förhållanden som ligger utanför bolagens kontroll, men det har ändå ansetts värdefullt att en ungefärlig uppgift om tidpunkten läm­nas.

I punkten 6 anges att fusionsplanen skall innehålla uppgift om de rättighe­ter i det övertagande bolaget som skall tillkomma Innehavare av aktier, skul­debrev m.m. med särskilda rättigheter i överlätande bolag eller vilka åtgär­der som annars skall vidtas till förmän för innehavarna. Frågan har behand­lats i anslutning till 3§.

I fusionsplanen skall också, enligt punkten 7, anges arvode och annan sär­skild förmån som med anledning av fusionen skall lämnas till styrelseleda­mot, verkställande direktör eller revisor. Bestämmelsen motsvarar vad som gäller beträffande innehållet i stiftelseurkunden vid bildande av bolag, se 2 kap. 3§.

1 anledning av vad som föreskrivs I artikel 11 i fusionsdirektivet häri anrfra

181

stycket föreskrivits att till fusionsplanen skall fogas årsbokslut och förvalt-     Prop. 1993/94:196 ningsberättelser för de senaste tre räkenskapsåren.

Vidare föreskrivs att det, i vissa fall, skall lämnas ytterligare uppgifter, motsvarande innehållet i en delärsrapport (se 11 kap. 13 och 14 §§), för tiden efter utgången av det senaste räkenskapsåret. Denna bestämmelse innebär att fusionsplanen skall innehålla en översiktiig redogörelse för verksamheten och resultatutvecklingen samt för Investeringar och förändringar i likviditet och finansiering sedan föregående räkenskapsårs utgång. Dessutom skall det lämnas beloppsuppgift om omsättningen och resultatet före bokslutsdlspösl-tloner och skatt under perloden. Härutöver skall upplysning lämnas om hän­delser av väsentlig betydelse för bolaget, vilka har inträffat under eller efter räkenskapsåret. Om särskilda hinder Inte möter, skall i anslutning till de an­givna uppgifterna även redovisas motsvarande uppgifter för samma rapport­period under föregående räkenskapsår. Begrepp och termer skall om möjligt överensstämma med dem som har använts i den senast framlagda årsredovis­ningen.

14 kap. 5 §

Vid kombination tjänar fusionsplanen som stiftelseurkund för det överta­gande bolaget. Planen skall innekålla förslag till bolagsordning ock ange kur styrebe ock revborer skall väljas.

(Jfr 14 kap. 5 § i kommitténs förslag)

Vid fusion genom kombination nybildas det övertagande bolaget. Enligt hit­tills gällande rätt (se 14 kap. 2 § aktiebolagslagen i dess hittills gällande ly­delse) har fusionsavtalet därvid fungerat som stiftelseurkund för bolaget.

Artikel 23.3 i fusionsdirektivet utgår frän att det även vid kombination skall upprättas en stiftelseurkund och ett förslag till bolagsordning men att dessa dokument kan Ingå i fusionsplanen. 1 förevarande paragraf har därför föreskrivits att vid kombination fusionsplanen skall tjäna som stiftelseur­kund för det övertagande bolaget samt att fusionsplanen dessutom skall in­nehålla förslag till bolagsordning för detta bolag samt uppgifter om hur sty­relse och revisorer skall väljas. De bolagsstämmor som sedermera skall ta ställning till fusionsplanen har därvid att också ta ställning till förslaget till bolagsordning och att, om annat inte anges i fusionsplanen, utse styrelse och revisorer (se 12§).

14 kap. 6§

/ fusionsplanen skall det lämnas en redogörelse för de omständigketer som kan vara av vikt vid bedömningen av fusionens lämplighet för bolagen. Av redogörelsen skall det framgå kur fusionsvederlaget kar bestämts ock vilka rättsliga ock ekonomiska synpunkter som därvid kar beaktats. Särskilda svå-rigketer att uppskatta värdet av egendomen skall anmärkas.

(Jfr 14 kap. 6§ i kommitténs förslag)

Enligt artikel 9 i fusionsdirektivet måste förvaltnings- och ledningsorganen i vart och ett av bolagen upprätta en utförlig skriftlig redogörelse vari fu­sionsplanen bedöms och förklaras från rättslig och ekonomisk synpunkt och särskilda värderingssvårigheter anges.

I hittills gällande svensk rätt har direktivbestämmelsen en viss begränsad     Prop. 1993/94:196 motsvarighet i 14 kap. 1 § andra stycket 3, där det har föreskrivits att styrel­sen skall lämna en redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömningen av förslagets lämplighet. En sådan redogörelse har dock varit obligatorisk endast beträffande överlätande bolag.

Förevarande paragraf har fått en utformning som bättre svarar mot de krav som direktivbestämmelsen ställer. I redogörelsen skall fusionens lämp­lighet sålunda bedömas också utifrån det övertagande bolagets synpunkt.

Det har ansetts vara av värde att styrelsernas redogörelser ingår I fusions­planen och därmed offentliggörs på samma vis som denna.

14 kap. 7 §

Fusionsplanen skall granskas av de auktorberade eller godkända revborema i överlåtande ock, vid absorption, övertagande bolag. Granskningen skall vara så omfattande ock ingående som god revisionssed kräver Revborema skall för varje bolag avge skriftligt yttrande över sin granskning. Av yttran­dena skall framgå kumvida fusionsvederiaget ock grunderna för dess fördel­ning kar bestämts på ett sakligt ock korrekt sätt. Därvid skall anges vilken eller vilka metoder som kar använts vid värderingen av bolagens tillgångar ock skulder, resultatet av de tillämpade värderingsmetodema samt deras lämplig­het ock vilken vikt som kar tillmätts dem vid den samlade bedömningen av värdet på vart ock ett av bolagen. Särskilda svåriglieter att uppskatta värdet av egendomen skall anmärkas. 1 yttrandena skall särskilt anges,

1.

vid absorption, om revisorema vid sin granskning har funnit att fusionen medför fara för att borgenärema i det övertagande bolaget inte skall få sina fordringar betalda, och

2.

vid kombination, huruvida de överlåtande bolagens sammanlagda verk­liga värde för det övertagande bolaget uppgår till minst aktiekapitalet i detta.

Revboremas yttranden skall fogas till fusionsplanen.

(Jfr 14 kap. 7§ I kommitténs förslag)

Såsom har behandlats i den allmänna motiveringen föreskrivs i artikel 10 i fusionsdirektivet att fusionsplanen skall granskas av en eller flera oberoende sakkunniga som därefter skall lämna en skriftlig redogörelse till aktieägarna. Med anledning därav har i denna paragraf upptagits bestämmelser om revi­sorsgranskning och om innehållet I det yttrande som revisorerna skall avge. Bestämmelserna saknar motsvarighet i hittills gällande svensk rätt.

Föreskrifterna i första stycket om yttrandets innehåll motsvarar delvis vad som anges I artikel 10.2.

Revisorerna skall I första hand granska fusionsplanen med hänsyn till för­hållandena i det bolag där de fungerar som revisorer. Eftersom deras yttran­den skall tjäna som ledning för aktieägarnas ställningstagande till fusionsve­derlaget är emellertid granskningen inte inskränkt till det egna bolaget. Varje revisor måste se till helheten och bedöma värdet även av övriga fusio­nerande bolag.

Direktivet anger Inte närmare hur Ingående granskningen skall göras. Det har Inte heller ansetts möjligt eller lämpligt att ange delta I lagtexten. 1 para­grafen har dock angivits - med en av Lagrådet föreslagen formulering - att

granskningen skall vara sä omfattande och Ingående som god revisionssed

183

kräver. Innebörden i detta får i stor utsträckning bestämmas av praxis. De     Prop. 1993/94:196 rekommendationer som kan komma att utarbetas av Föreningen Auktorise­rade Revisorer kan här komma att bli av betydelse. Under alla förhållanden måste dock granskningen motsvara de krav som uppställs i artikel 10 i fu­sionsdirektivet.

Hänvisningen till god revisionssed drar också upp gränsen för det ansvar som revisorerna kommer att bära. Om sålunda en revisor inte följer god revi­sionssed, kan han bli skadeständsskyldig mot såväl bolaget, aktieägarna som tredje man (se 15 kap. 1 och 2 §§). Å andra sidan kan en revisor givetvis inte göras ansvarig för förhållanden som han inte haft möjlighet att upptäcka vid en granskning enligt god revisionssed.

Resultatet av granskningen skall komma till uttryck i skriftliga yttranden för vart och ett av bolagen. Samtliga granskande revisorer mäste delta i ut­formningen av dessa yttranden. De behöver emellertid inte enas om en ge­mensam ståndpunkt utan kan, om de anser det vara nödvändigt, redovisa en särskild mening.

Enligt andra stycket skall revisorerna särskilt ange om de vid sin gransk­ning har funnit att fusionen medför fara för att borgenärerna inte skall få sina fordringar betalda. Bestämmelsen har tillkommit med hänsyn till ut­formningen av reglerna om borgenärsskydd (se 13 och 16§§). Därvid mäste revisorerna givetvis beakta samtliga deltagande bolags ekonomiska ställning och de risker som fusionen kan innebära för olika berörda borgenärsgrup­per.

Vid bildande av bolag gäller ett förbud mot underkurs. Enligt 2 kap. 2§ aktiebolagslagen fär sålunda betalningen för aktie inte understiga aktlens nominella belopp och värdet på apportegendom inte sättas högre än det verkliga värdet för bolaget. Att dessa bestämmelser respekteras kontrolleras av registreringsmyndigheten i samband med registreringen av bolaget (se 2 kap. 9 §). Skälen bakom denna ordning gör sig gällande också vid fusion ge­nom kombination, som ju också innebär att ett nytt bolag bildas. Det har därför föreskrivits att revisorerna i revisorsyttrandena också skall ange om de överlätande bolagens verkliga värde för det övertagande bolaget uppgär till minst aktiekapitalet i detta. Vid registreringen av fusionsplanen skall Pa­tent- och registreringsverket kontrollera att bestämmelsen har följts.

Enligt det tredje stycket skall revisorernas yttranden fogas till fusionspla­nen. Det medför att också revisorsyttrandena kommer att offentliggöras och mäste hällas tillgängliga för aktieägarna under viss tid innan något beslut om godkännande av fusionsplanen fattas.

14 kap. 8 §

Styrelsen, verkställande direktören och revbor i ett bolag som skall delta i fu­sionen skall ge revisorer i annat sådant bolag tillfälle att verkställa granskning som avses i 7§ i den omfattning dessa finner det nödvändigt. De skall också lämna de upplysningar ock den kjälp som begärs.

(Jfr 14 kap. 8§ I kommitténs förslag)

Enligt artikel 10.3 i fusionsdirektivet skall den sakkunnige som har att

granska fusionsplanen ha rätt att hos de fusionerande bolagen fä tillgång till

184

alla upplysningar som hör till saken samt att utföra alla undersökningar som Prop. 1993/94:196 behövs. Till följd härav har i denna paragraf upptagits bestämmelser om skyldighet för styrelsen, verkställande direktören och revisorer i berörda bo­lag att lämna de upplysningar som begärs av en revisor i ett annat av fusionen omfattat bolag. Revisorn har därvid inte enbart rätt att fä muntliga upplys­ningar utan kan också kräva att få ta del av bokföringsmaterial m.m. i samma utsträckning som om han själv hade varit revisor i bolaget.

14 kap. 9 §

Inom en månad från upprättandet av fusionsplanen skall det övertagande bo­laget eller, vid kombination, det äldsta av de överlåtande bolagen ge inplanen med därtill fogade kandlingar till regbtreringsmyndigketen för registrering. Uppgift om regbtreringen skall enligt 18 kap. 2§ kungöras. Om planen inte kungörs i sin kelket, skall det i kungörelsen lämnas uppgift om var den hålb tillgänglig.

(Jfr 14 kap. 9 § i kommitténs förslag)

Paragrafen har i huvudsak utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Hittills har gällt att anmälan för registrering av fusionsavtal skall ske först sedan bolagsstämman har godkänt avtalet.

Artikel 6 i fusionsdirektivet kräver emellertid att fusionsplanen offentlig­görs redan innan bolagsstämman har beslutat om den. I denna paragraf har därför upptagits bestämmelser om sådant offentiiggörande.

Anmälan för registrering skall göras inom en månad från fusionsplanens upprättande, dvs. från den dag då planen dagtecknades. Till anmälan skall fogas fusionsplanen, inklusive styrelsens redogörelse, samt revisorernas ytt­randen och de i 4§ andra stycket föreskrivna handlingarna. Dessa hand­lingar blir därigenom offendiga. Av 18 kap. 2 § följer att Patent- och registre­ringsverket i samband med registreringen skall låta kungöra i Post- och Inri­kes Tidningar att en fusionsplan har registrerats. Av förevarande paragraf framgår att en sådan kungörelse mäste innehålla i vart fall en uppgift om var planen hålls tillgänglig. Kommittén har föreslagit att kungörelse också skall ske I den eller de ortstidningar som bolaget bestämmer. Något sådant kungö­rande i ortstidning fordras emellertid inte enligt direktivet och krävs inte hel­ler I gällande rätt. Mot denna bakgrund har det i paragrafen Inte upptagits någon föreskrift om att fusionsplanen skall kungöras i ortstidning.

14 kap. 10 §

Fusionsplanen skall underställas bolagsstämman i samtliga överlåtande bo­lag

Om ägare till minst fem procent av samtliga aktier i det övertagande bolaget begär det, skall fusionsplanen underställas även bolagsstämman i det överta­gande bolaget. En sådan begäran skall göras inom två veckor från det att upp­gift om fttsionsplanens registrering har kungjorts enligt 18 kap. 2 §.

Stämman får hållas tidigast en månad eller, om samtliga fiisionerande aktie­bolag är privata aktiebotag, tidigast två veckor efter det att uppgift om fusions­planens registrering kar kimgjorts.

Innan stämman fattar beslut, skall fiisionsplanen med därtill fogade kand­lingar ka håUits tillgänglig för aktieägama under minst en månad efter kungö­randet eller, om samtliga fusionerande aktiebolag är privata aktiebolag, minst

185

en vecka efter kungörandet. Tillhandakållandet skaU ske hos bolaget på den     Prop. 1993/94:196 ort där styreben har sitt säte. Planen med därtill fogade handUngar skall genast och utan kostnad sändas till de aktieägare som begär det och uppger sin post­adress.

Om fusionsplanen inte godkänns i sin helhet av samtliga bolag, är frågan om fusionen förfaUen.

(Jfr 14 kap. 10 § i kommitténs förslag)

Fusionsplanen mäste för att bli gällande godkännas av samtliga bolag, såväl överlåtande bolag som, vid absorption, det övertagande bolaget.

I överlåtande bolag skall fusionsplanen alltid godkännas av bolagsstäm­man (se första stycket). Detta överensstämmer med hittills gällande rätt.

1 fräga om övertagande bolag har hittills gällt att beslut om godkännande av fusionsavtal alltid har kunnat fattas av bolagets styrelse. Detta är också den outtalade huvudregeln i de nya fusionsreglerna. Artikel 7 och 8 i fusions-direktivet innebär emellertid, vid absorption, att fusionsplanen i vissa fall skall godkännas även av bolagsstämman i det övertagande bolaget. Artikel 8 föreskriver sålunda att en aktieägarminorltet, vars lägsta storlek i lagstift­ningen får bestämmas till högst fem procent, skall ha möjlighet att kräva att bolagsstämman i det övertagande bolaget prövar frågan om fusionsplanens godkännande.

För att uppfylla direktivets krav har i andra stycket tagits upp en bestäm­melse om rätt för en aktieägarminorltet om minst fem procent att begära att frågan om fusionsplanens godkännande prövas av bolagsstämman. En fram­stäUan om detta mäste göras inom en betänketid om två veckor. Betänketi­den har satts till två veckor, räknat från den dag då aktieägarna presumeras ha fått kännedom om fusionsplanen genom kungörelsen i Post- och Inrikes Tidningar.

I fusionsdirektivets artikel 6 föreskrivs att fusionsplanen skall offentiiggö­ras minst en månad före den bolagsstämma som skall besluta om fusionen. Med anledning därav har i tredje stycket tagits In en bestämmelse om att bo­lagsstämman får hållas tidigast en månad efter kungörandet i Post- och Inri­kes Tidningar. Direktivbestämmelsen gäller emellertid endast publika aktie­bolag. Det har inte ansetts motiverat att uppställa samma tidsfrist för privata aktiebolag. Om fusionen berör endast privata aktiebolag, skall därför I stäl­let gälla en tidsfrist om tvä veckor.

Kommittén har bedömt att det inte behövs någon föreskrift om senaste dag för bolagsstämma men har uttalat att frågan om fusion får anses förfallen om de deltagande bolagen häller ordinarie bolagsstämma utan att saken prövas. Det har emellertid ansetts finnas behov av uttryckliga bestämmelser om när frågan om fusion förfaller, inte minst för att det skall vara möjligt att avgöra när en registrerad fusionsplan som aldrig fullföljs kan avföras frän aktiebo­lagsregistret. I 14 § har därför föreskrivits att ansökan om tillstånd till att verkställa fusionsplanen måste göras inom två är från registreringen av fu­sionsplanen. Görs Inte ansökan Inom denna tid, skall registreringsmyndighe­ten enligt 21 § förklara ansökan förfallen. Bestämmelserna fär till följd att bolagsstämmornas beslut om att godkänna fusionsplanen måste fattas Inom

en tvåårsfrlst.

186

I ftärde stycket finns bestämmelser om att stämman inte får ta ställning till     Prop. 1993/94:196 fusionsplanen förrän denna jämte därtill fogade handlingar har hållits till­gänglig för aktieägarna under viss tid.

I femte stycket föreskrivs att frågan om fusion är förfallen om fusionspla­nen Inte godkänns I sin helhet av samtliga fusionerande bolag. Att fusions­planen godkänns i huvudsakliga delar är således inte tillräckligt om godkän­nandet frän ett eller flera bolags sida förenas med något tillägg eller förbe­håll. Den justerade fusionsplanen mäste I så fall kungöras pä nytt och ånyo tas upp pä bolagsstämman i överlätande bolag och, I fall som avses i andra stycket, det övertagande bolaget.

14 kap.11 §

Bolagsstämmans beslut om godkännande av fusionsplanen är giltigt endast om det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rös­tema som de vid stämman företrädda aktiema.

Om ett överlåtande bolag är ett publikt aktiebolag ock det övertagande bola­get är ett privat aktiebolag, är det publika aktiebolagets beslut om godkän­nande av fusionsplanen giltigt endast om det har biträtts av samtliga på stäm­man närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema.

Om fusionsplanen innebär att rättsförkållandet mellan redan utgivna aktier rubbas, är beslutet om godkännande av planen giltigt endast om det kar bi­trätts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tionde­lar av aktiema. 1 följande fall räcker det dock för giltigt beslut att det kar bi­trätts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de på stämman företrädda aktiema, nämligen om

1.

den planerade fusionen försämrar endast viss eller vissa aktiers rätt ock samtliga vid stämman närvarande ägare av dessa aktier företrädande nio tion­delar av alla sålunda berörda aktier godkänner planen, eller

2.

den planerade fusionen försämrar endast keU aktieslags rätt ock ägare tlU Iiälften av alla aktier av detta slag och nio tiondelar av de på stämman före­trädda aktiema av detta slag godkänner planen.

(Jfr 14 kap. 11 § I kommitténs förslag)

Enligt tidigare gällande rätt har bolagsstämmans beslut i frågor om fusion kunnat fattas med enkel majoritet såvida annat inte har föreskrivits i bolags­ordningen. I artikel 7 i fusionsdirektivet föreskrivs emellertid att lagstift­ningen mäste föreskriva en majoritet om minst tvä tredjedelar av de röster som är förenade med det företrädda tecknade kapitalet. \ första stycket av denna paragraf har därför föreskrivits att en bolagsstämmas beslut att god­känna en fusionsplan är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med minst tvä tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman före­trädda aktierna. Detta majoritetskrav överensstämmer med det som upp­ställs i 9 kap. 14 § för sådan ändring av bolagsordningen som Inte påverkar redan utgivna aktiers rätt. I bolagsordningen kan uppställas andra, mera långtgående majoritetskrav (se 9 kap. 13 § andra stycket).

I andra stycket uppställs ett särskilt majoritetskrav för det fall att fusion sker med ett publikt aktiebolag såsom överlåtande bolag och ett privat aktie­bolag såsom övertagande bolag. Bestämmelsen syftar till att förhindra att de särskilda majoritetsreglerna som gäller för beslut om övergång frän publikt

till privat aktiebolag kringgås genom fusion. Frågan har berörts i den all-

187

manna motiveringen, avsnitt 6.1. Med anledning av ett påpekande från Lag-     Prop. 1993/94:196 rådet har lagtexten i propositionen avfattats så att det framgår att det sär­skilda majoritetskravet enbart gäller i det publika aktiebolag som genom fu­sionen kommer att gä upp i ett privat aktiebolag.

Tredje stycket innehåller ett krav pä kvalificerad majoritet för det fall att fusionen rubbar rättsförhållandet mellan aktier. Majoritetskraven överens­stämmer med dem som finns i 9 kap. 15 §. Bestämmelsen skall ses mot bak­grund av föreskriften i artikel 7.2 i fusionsdirektivet om att omröstning skall ske inom varje kategori av aktieägare som berörs av åtgärden. Denna före­skrift får förstås så att särskild omröstning skall ske bland ägare till redan utgivna aktier vilkas rätt försämras genom beslutet. Kravet har ansetts kunna tillgodoses genom en bestämmelse som motsvarar det särskilda majo­ritetskravet i 9 kap. 15 §. Ett exempel när bestämmelsen kan få betydelse är dä fusionsplanen anger att Innehavare av aktier, som inte skiljer sig åt i fråga om andel i bolagets tillgångar och vinst, inte skall få lika stort fusionsveder­lag.

14 kap. 12 §

Om bolagsstämman i ett överiåtande bolag godkänner en fusionsplan om kombination, skall stämman samtidigt, i den mån annat inte framgår av pla­nen, välja styrelse ock revisorer i det övertagande bolaget.

(Jfr 14 kap. 12 § i kommitténs förslag)

Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Vid kombination tjänar - såsom framgår av 5 § - fusionsplanen som stiftel­seurkund för det övertagande bolaget. I planen skall anges hur styrelse och revisorer skall väljas. Det finns inte något hinder mot att i fusionsplanen föreskriva att styrelsen och någon eller några av revisorerna skall utses pä annat sätt än pä bolagsstämma (jfr 8 kap. 1 § andra stycket och 10 kap. 1 § första stycket). Det vanligaste torde emellertid bli att styrelsen och reviso­rerna utses av bolagsstämman. Valet av styrelse och revisorer kan ske genom att det i fusionsplanen tas in förslag till styrelseledamöter och revisorer. När bolagsstämman godkänner fusionsplanen, inträder de sålunda föreslagna personerna som styrelseledamöter resp. revisorer. Styrelseledamöter och re­visorer kan emellertid också utses genom att vart och ett av de överlåtande bolagen i fusionsplanen ges rätt att välja ett angivet antal styrelseledamöter och revisorer i det övertagande bolaget. I så fall mäste val företas i samband med att stämmorna i respektive bolag godkänner fusionsplanen.

14 kap. 13 §

När fusionsplanen kar godkänts av bolagen skall vart och ett av dem skriftU­gen underrätta sina kända borgenärer om beslutet. Underrättelserna skall in­nekålla uppgift om att bolaget avser att ansöka om tilbtånd att verkställa fu­sionsplanen samt uppgift om borgenärernas rätt enligt 16 § att motsätta sig att fiisionsplanen verkställs.

Borgenärerna i det övertagande bolaget beköver inte underrätta., om revi­sorema i yttrande över fiisionsplanen har uttalat att de inte har fimnit att ftisio­nen medför någon fara för dessa borgenärer: Inte keller beköver underrättebe sändas till borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan er-

188

sättning som kar förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller en     Prop. 1993/94:196 fordran på pension som kar förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag.

(Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag)

Paragrafen, som utformats i enlighet med Lagrådets förslag om vissa förtyd­liganden, innehåller bestämmelser om utsändande av underrättelser till bo­lagens borgenärer. Sädana underrättelser har tidigare skickats ut genom rät­tens försorg. Såsom har behandlats närmare i den allmänna motiveringen, avsnitt 6.5, har uppgiften att underrätta kända borgenärer flyttats över på bolagen.

Såsom framgår av första stycket skall underrättelserna sändas efter det att fusionsplanen har godkänts i samtliga överlåtande och övertagande bolag. Av 14 § följer att underrättelserna mäste vara avsända när ansökan om verk­ställighet av fusionsplanen prövas av registreringsmyndigheten.

I andra stycket har upptagits ett par undantag frän skyldigheten att skicka underrättelser till borgenärerna. För det första är det inte nödvändigt att un­derrätta borgenärerna i det övertagande bolaget i de fall dä revisorerna i ytt­rande över fusionsplanen har uttalat att de vid sin granskning inte har funnit att fusionen innebär fara för dessa borgenärer. För det andra är det inte nöd­vändigt att underrätta löne- och pensionsborgenärer med förmånsrätt enligt 12 eller 13 § förmänsrättslagen. Dessa begränsningar motsvarar de begräns­ningar som finns i fräga om registreringsmyndighetens skyldighet enligt 16 § att utfärda kallelse på borgenärerna. Skälen till att dessa borgenärer undan­tagits från kallelse- och underrättelseskyldigheten har behandlats i den all­männa motiveringen, avsnitt 6.5.

I 23§ andra stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m, finns bestämmelser om att Inte heller innehavare av pensionsfordran behöver underrättas om fusionen, om tillsynsmyndigheten medger det. Det har inte ansetts nödvändigt att i aktiebolagslagen särskilt erinra om detta.

14 kap. 14 §

Det övertagande bolaget eller, vid kombination, det äldsta av de överlåtande bolagen skall ansöka om tilbtånd att verkställa planen. Ansökan skaU göras hos regbtreringsmyndigketen. Den skall ges in inom en månad efter det att fusionsplanen har godkänts i samtliga bolag och senast två år efter det att upp­gift om fusionsplanens regbtrering har kungjorts enligt 9§. TiU ansökan skall fogas

1.

två kopior av protokollet från bolagsstämma som avses i 10 §,

2.

en kopia av fiisionsplanen, ock

3.

intyg från bolagens styrelser eller verkställande direktörer om att bola­gens kända borgenärer kar underrättats enligt 13 §.

Om sökanden inte fogat de kandlingar som anges i andra stycket tiU ansö­kan, skall registreringsmyndigheten förelägga denne att avhjälpa bristen. Om sökanden inte gör detta, skall ansökan avvisas.

(Jfr 14 kap. 13 § i kommitténs förslag)

Paragrafen Innehåller bestämmelser om ansökan om tillstånd att verkställa

fusionsplanen. I hittills gällande rätt har den en viss motsvarighet I 14 kap.

4 § första stycket jämfört med 6 kap. 6 § aktiebolagslagen. Tillståndsförfa­

randet fyller I huvudsak två funktioner. Dels ger det reglstrerlngsmyndighe-

jgg

ten möjlighet att kontrollera att fusionen inte stär i strid med konkurrensla- Prop. 1993/94:196 gen eller EES-lagen, Dels bereder det borgenärerna tillfälle att bevaka sina Intressen, Tillståndsansökan skall ges in till registreringsmyndigheten. Pa­tent- och registreringsverket, som också har att pröva ärendet i sak såvitt gäller fusionens förenlighet med konkurrens- och EES-lagstiftning (se 15 §), Beträffande den del av förfarandet som skall tillgodose det andra syftet, skyddet för borgenärema, skall registreringsmyndigheten däremot inte göra några sakliga prövningar utan endast utfärda kallelse och bevilja tillstånd i ostridiga ärenden. Så snart någon ansökan bestrids, skall ärendet överläm­nas till rätten (se 15 - 17 §§).

I paragrafens/örsfa stycke föreskrivs att en ansökan om tillstånd skall gö­ras inom en månad frän det att fusionsplanen har godkänts av bolagen och senast två år efter det att fusionsplanen kungjorts. Såsom har anmärkts i an­slutning till 10 § har den senare tidsgränsen tillkommit bl,a. för att det skall vara möjligt att avgöra när en registrerad men aldrig fullföljd fusionsplan kan avföras från aktiebolagsregistret.

I andra stycket anges vilka handlingar som skall fogas till ansökan, bl.a. intyg från bolagens styrelser eller verkställande direktörer om att borgenä­rerna har underrättats pä det sätt som föreskrivs i 13 §.

Om ansökande bolag Inte ger in de föreskrivna handlingarna skall ansö­kan avvisas. Detta framgår av tredje stycket.

14 kap. 15 §

Regbtreringsmyndigketen skall avslå en ansökan enligt 14§ om

1.

fusionen kar förbjudits enligt konkurrenslagen (1993:20) eller lagen (1992:1317) om ett europebkt ekonombkt samarbetsområde (EES) eller om prövning av fusionen pågår enligt någon av dessa lagar, eller

2.

det, vid kombination, inte av fusionplanen framgår att de överlåtande bolagens sammanlagda verkliga värde för det övertagande bolaget uppgår till minst aktiekapitalet i detta.

Om ansökan inte kan bifallas på grund av att prövning pågår enligt konkur­renslagen eller lagen om ett europeiskt ekonombkt samarbetsområde (EES) och prövningen kan antas bli avslutad inom kort tid, får registreringsmyndig­heten dock förklara tillståndsfrågan vilande under högst sex månader.

(Jfr 14 kap. 15 § I kommitténs förslag)

I paragrafens/örj/fl stycke anges att registreringsmyndigheten skall vägra till­stånd om fusionen har förbjudits enligt konkurrenslagen (1993:20) eller la­gen (1992:1317) om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsomräde eller om prövning av fusionen pägär enligt dessa lagar. Vid fusion genom kombina­tion skall registrering också vägras om det inte av fusionsplanen framgår att de överlätande bolagens verkliga värde för det övertagande bolaget uppgär till minst aktiekapitalet I detta. Bestämmelserna har i hittills gällande rätt sin motsvarighet I 14 kap. 3§ andra stycket. Kommittén har I betänkandet förordat att prövningen av dessa frågor flyttas till domstol. Det har emeller­tid ansetts att detta är mindre väl förenligt med rådande strävanden till ren­odling av domstolarnas verksamhet. Prövningen skall således ligga kvar på Patent- och registreringsverket.

1 enstaka fall kan skälen för att vägra tillstånd antas bli avhjälpta Inom en

190

snar framtid. Det gäller om det pägär en prövning enligt konkurrenslagen Prop, 1993/94:196 eller EES-lagen som kan förutses bli avslutad Inom en nära framtid. Kom­mittén har ansett att domstolen I en sädan situation bör kunna avvakta med sitt avgörande och alltså inte omedelbart avslå framställningen, Stockholms tingsrätt har under remissbehandlingen framhållit att detta i så fall bör framgå av lagtexten. Mot denna bakgrund har i andra stycket upptagits en bestämmelse om vilandeförklaring av ärende,

14 kap, 16 §

Om registreringsmyndigheten finner att det inte finns något hinder mot ansö­kan enligt 15 § skall den kalla bolagens borgenärer. Registreringsmyndigheten skall dock inte kalla borgenärema i det övertagande bolaget om revisorema i yttrande över fusionsplanen har uttalat att de inte harfunnU att fusionen med­för någon fara för dessa borgenärer. Inte heller skall registreringsmyndigheten kalla de borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersätt­ning som har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller en fordran på pension som har förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag.

Kalleben skall innekålla föreläggande för den som vill bestrida ansökan att senast vbs dag skrifiligen anmäla detta vid påföljd att han annars anses ha medgivit ansökan.

Genom regbtreringsmyndighetens försorg skall kallelsen skyndsamt kung­öras i Post- och Inrikes Tidningar. Registreringsmyndigheten skall vidare skicka en särskild underrättebe om kallelsen till kronofogdemyndigheten i län där bolagen kar sitt säte.

(Jfr 14 kap, 14 § första stycket i kommitténs förslag)

Paragrafen har utformats I enlighet med Lagrådets förslag om vissa förtydli­ganden.

När Patent- och registreringsverket har funnit att tillstånd till verkstäl­lande av fusionsplanen Inte skall vägras enligt 15 §, vidtar den del av förfa­randet som syftar till att tillgodose borgenärernas skydd. Därvid skall Pa­tent- och registreringsverket utfärda kallelse på borgenärerna. Förevarande paragraf innehåller bestämmelser om formen för och innehållet i en sådan kallelse. Bestämmelserna motsvarar 14 kap. 4§ och 6 kap. 6§ i deras hittills gällande lydelse. På några punkter finns dock skillnader i förhällande till hit­tills gällande rätt.

En sädan skillnad är - såsom framgår av första stycket - att kallelseskyldig­heten genom förslaget utsträcks till att gälla även det övertagande bolagets borgenärer, medan det i hittills gällande rätt enbart är nödvändigt att kalla de överlätande bolagens borgenärer. Det innebär att även det övertagande bolagets borgenärer kan fordra betalning eller betryggande säkerhet. Denna utvidgning av borgenärsskyddet är en anpassning till artikel 13 i fusionsdi­rektivet som föreskriver att borgenärerna i de fusionerande bolagen, således även det övertagande bolaget, har rätt till betryggande säkerhet. Den nya lagtexten innehåller emellertid en mycket betydelsefull begränsning. Så­lunda skall borgenärerna I det övertagande bolaget Inte kallas om reviso­rerna i yttranden över fusionsplanen har uttalat att de vid sin granskning Inte har funnit att fusionen medför någon fara för dessa borgenärer.

Enligt hittills gällande rätt skall kallelsen på borgenärerna Inte omfatta

borgenärer som tillika är gäldenärer i samma rättsförhållande. Denna be-

)q)

gränsning finns inte i den nya lagtexten. I stället görs den begränsningen att     Prop. 1993/94:196 kallelse inte skall ske i fräga om löne- och pensionsborgenärer med förmåns­rätt enligt 12 och 13 §§ förmänsrättslagen. Frågan har behandlats i avsnitt 6.5,

Av 23 § andra stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m,m. följer att kallelsen i vissa fall inte heller skall riktas till innehavare av pensionsfordran.

De borgenärsgrupper som inte omfattas av kallelsen har inte möjlighet att bestrida ansökan. Detta framgår indirekt av 17 §. Detta medför att fusionen inte blir beroende av deras samtycke och att de inte heller kan förbehålla sig betalning eller tillfredsställande säkerhet (jfr 18§).

I kallelsen pä borgenärerna skall registreringsmyndigheten ange en viss dag då de borgenärer som vill bestrida ansökningen skall anmäla detta (se andra stycket). I detta avseende överensstämmer paragrafen med vad som har gällt hittills. Kommittén har föreslagit att det generellt skall gälla en frist för bestridande om en månad från kallelsen. Det har emellertid - efter viss remisskritik mot kommitténs förslag - inte ansetts finnas skäl för en sådan ändring.

Kallelsen skall utfärdas genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar (se tredje stycket). Enligt hittills gällande rätt har rätten varit skyldig att ut­över denna kungörelse sända särskilda underrättelser till kända borgenärer. Denna underrättelseskyldighet har nu i stället lagts pä bolagen (se 13 §). Re­gistreringsmyndigheten behöver därför endast skicka underrättelse till kro­nofogdemyndigheten i det eller de län där bolagen har sitt säte.

14 kap. 17 §

Om en borgenär som har blivit kallad enligt 16 § bestrider ansökan inom före­lagd tid, skall registreringsmyndigheten överlämna ärendet till rätten i den ort där styrelsen i det övertagande bolaget skaU ha sitt säte. Har sådant bestri­dande inte gjorts, skall regbtreringsmyndigketen lämna bolagen tillstånd att verkställa fiisionsplanen.

(Jfr 14 kap. 14 § andra stycket i kommitténs förslag)

I ostridiga ärenden skall Patent- och registreringsverket själv kunna ge till­stånd till verkställande av fusionsplanen. Sä snart någon av dem som har bli­vit kallade enligt 16 § har anmält sig och har förklarat sig motsätta sig fusio­nen eller ställa villkor för dess godkännande, mäste verket emellertid lämna över ärendet till domstol.

De bestridda ärendena skall lämnas över till den domstol där det överta­

gande bolaget skall ha sitt säte. Under remissbehandlingen av kommitténs

betänkande har Patent- och registreringsverket ifrågasatt om Inte ärendet

hellre borde handläggas av rätten i den ort där det överiåtande bolaget skall

ha sitt säte. De nya fusionsreglerna innebär emellertid att det både vid ab­

sorption och kombination kan finnas flera överlåtande bolag, vars styrelser

kan ha sitt säte på olika orter. Med hänsyn till intresset av att få en entydig

forumbestämmelse har det ansetts att tvistiga fusionsärenden alltid skall

handläggas av domstolen pä den ort där det övertagande bolaget skall ha sitt

säte. Detta överensstämmer för övrigt med vad som redan hittills har gällt

vid fusion genom kombination (se 14 kap. 4 § I dess hittills gällande lydelse).

192

14 kap. 18 §

Prop. 1993/94:196

Om ett ärende om tilbtånd till verkställande av fusionsplan har överlämnats till rätten, skall tilbtånd lämnas om det visas att de borgenärer som har bestritt ansökan har fått full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar. I annat fall skall ansökan avslås.

(Jfr 14 kap. 14 andra stycket i kommitténs förslag)

Av paragrafens ordalydelse framgår att domstolens prövning är begränsad till tvistiga frågor som rör skyddet för de borgenärer som har bestritt ansö­kan. Domstolen skall alltså inte gå in pä de frågor som registreringsmyndig­heten har prövat enligt 15 §.

Domstolen får ge tillstånd endast om de borgenärer som har bestritt ansö­kan har fått full betalning eller om det har ställts betryggande säkerhet för deras fordringar. Detta överensstämmer med hittills gällande rätt. För att vinna ökad tydlighet har lagtexten pä Lagrådets förslag utformats sä att det uttryckligen framgår att ansökan skall avslås om det inte visas att de aktuella borgenärerna har fått full betalning eller betryggande säkerhet.

En fråga som kan vara tvistig i ärendet är om bolagens motparter överhu­vudtaget har någon fordran pä bolagen. Om domstolen finner att den upp­givne borgenären inte har vare sig någon ovillkorlig eller villkorad fordran pä något av bolagen, utgör givetvis dennes bestridande inte hinder mot verk­ställighet av fusionsplanen. Andra frågor som domstolen kan ha att pröva är om befintlig säkerhet är tillräcklig eller om erbjuden säkerhet är bettyg­gande.

Rätten skall handlägga ärendet enligt lagen (1946:804) om handläggning av domstolsärenden. Av 6 § nämnda lag följer att domstolen vid ärendets avgörande i sak skall bestå av tre lagfarna ledamöter.

Det bör åligga rätten att underrätta registreringsmyndigheten om sitt be­slut. En bestämmelse om detta bör tas in i aktiebolagsförordningen.

14 kap. 19 §

Styreben för det övertagande bolaget skall anmäla fusionen för registrering. Därvid skall styreben även för regbtrering anmäla, vid absorption, aktiekapi­talets ökning och, vid kombination, valet av styrelse ock revborer.

Anmälan ersätter teckningen av aktiema och skall göras senast två månader från regbtreringsmyndighetens tilbtånd till verkställighet av fusionsplanen el­ler, när tilbtånd meddelats av rätten, senast två månader från det att rättens beslut har vunnit laga krafi. Till anmälan skall fogas ett intyg från en auktori­serad eller godkänd revisor om att överlåtande bolags tillgångar kar överläm­nats till det övertagande bolaget.

(Jfr 14 kap. 17 § I kommitténs förslag)

Sedan registreringsmyndighetens eller rättens tillstånd att verkställa fusions­planen har vunnit laga kraft, kan de fusionerande bolagen gä vidare med fusionen. Detta sker genom en anmälan till Patent- och registreringsverket {se första stycket).

193

Vid fusion genom kombination bildas ett nytt bolag. Den slutliga anmälan om fusionen blir därför även att uppfatta som en anmälan om det nya bola­gets bildande. Detta gör det nödvändigt att I samband med anmälan om fu­sionen även anmäla valet av styrelse och revisorer.

13 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Vid absorption skall det övertagande bolaget vanligen lämna aktier som Prop. 1993/94:196 vederlag ät aktieägarna i överlätande bolag. Eftersom ett aktiebolag inte får äga egna aktier annat än i vissa undantagssituationer, mäste dessa aktier ny­emitteras. Det övertagande bolaget blir därför som regel tvunget att i sam­band med fusionsbeslutet besluta om ökning av aktiekapitalet genom ny­emission enligt bestämmelserna i 4 kap. Beslutet om aktiekapitalets ökning måste - såsom framgår av första stycket - anmälas till registreringsmyndig­heten i samband med den slutliga anmälan om fusionen. Någon särskild teckning och tilldelning av dé nyemitterade aktierna behöver dock inte ske i dessa fall. Detta kommer i lajgtexten till uttryck i stadgandet i andra stycket att anmälan ersätter teckningen av aktierna.

I andra stycket anges även den tid inom vilken fusionen skall anmälas för registrering. Sker anmälan först efter utgången av tvåmånadersfristen, är fu­sionen att anse som förfallen och registrering kan inte ske (se 21 §).

I hittills gällande rätt har uppställts ett krav på att en revisor före den slut­liga registreringen skall intyga att överlåtande bolags tillgångar har överläm­nats till det övertagande bolaget. Det är med hänsyn till såväl aktieägare-som borgenärsintressena väsentligt att det finns garantier för att överlätande bolags samtliga tillgångar verkligen kommer det övertagande bolaget till del. I kommitténs motiv har också förutsatts att det även fortsättningsvis bör gälla ett krav pä sådant överlämnande men någon bestämmelse om revisors­intyg har inte upptagits i kommitténs förslag. Under ärendets vidare bered­ning har det emellertid ansetts att kravet bör komma till explicit uttryck i lagtexten. Bestämmelsen om revisorsintyg har därför behållits (se andra stycket).

14 kap. 20 §

När en anmälan enligt 19 § kar registrerats, är överlåtande bolag upplöst Överlåtande bolags tillgångar och skulder med undanlag för skadeståndsan­språk enligt 15 kap. 1 -3§§ övergår samtidigt till det övertagande bolaget ock aktieägare i överlåtande bolag blir, om aktier ingår i fusionsvederlaget, aktie­ägare i det övertagande bolaget.

Utan kinder av första stycket kan ägare till en tiondel av samtliga aktier i ett överlåtande bolag kos styreben begära att det kålb bolagsstämma för bekand-ling av fråga om talan enligt 15 kap. 5§. Därvid skall 9 kap. 8§ andra me­ningen tillämpas. Om sådan talan väcks, gäller 13 kap. 16 § i tillämpliga delar.

(Jfr 14 kap. 18 § i kommitténs förslag)

Enligt hittills gällande rätt övergår överlåtande bolags tillgångar och skulder

(med undantag av skadeståndsanspråk enligt 15 kap. 1 - 3 §§) till det överta­

gande bolaget när rättens tillstånd till verkställighet av fusionsavtalet har re­

gistrerats och, i förekommande fall, registrering även har skett av en särskild

anmälan om ökning av aktiekapitalet i övertagande bolag eller om bildande

av nytt sådant bolag (se 14 kap. 5 § I dess hittills gällande lydelse). Överlå­

tande bolag anses dock upplöst först I och med att styrelsen och verkstäl­

lande direktören har lagt fram en slutredovisning på bolagsstämma (se 14

kap. 6 och 7§§ I dess hittills gällande lydelse). Artikel 19 i fusionsdirektivet

fordrar emellertid att dessa rättsverkningar skall Inträda vid en och samma

tidpunkt och att aktieägarna I överlåtande bolag samtidigt skall bli aktie-

..

ägare i det övertagande bolaget. Vdken denna gemensamma tidpunkt skall     Prop. 1993/94:196 vara anges inte i direktivet. Såsom har utvecklats i avsnitt 6.6 har det emel­lertid ansetts lämpligast att fusionens slutliga rättsverkningar alltid inträder i och med den slutliga registreringen av fusionen.

Första stycket i förevarande paragraf har utformats i enlighet med direkti­vets krav och med beaktande av vad Lagrädet i denna del anfört. Av stycket framgår således att upplösningen av överlätande bolag och fördelningen av de aktier som ingår i fusionsvederlaget Inträder samtidigt, nämligen vid regi­streringen av bolagets anmälan enligt 19 §. Samtidigt övergår tillgångar och skulder - med undantag av skadeståndsanspråk enligt 15 kap. 1 - 3 §§ - frän överlåtande till övertagande bolag.

Andra stycket motsvarar 14 kap. 7§ andra stycket I dess hittills gällande lydelse.

14 kap. 21 §

Om någon ansökan enligt 14 § inte har gjorts inom föreskriven tid eller om en sådan ansökan kar avslagits genom lagakraftvunnet beslut, skall registrerings-myndigketen förklara frågan om fiision förfallen. Detsamma gäller om bola­gen inte kar gjort någon anmälan enligt 19 § inom föreskriven tid eller om regi-streringsmyndigketen genom lagakraftvunnet beslut kar avskrivtt sådan an­mälan eller vägrat registrering.

(Jfr 14 kap. 19 § I kommitténs förslag)

Paragrafen motsvarar 14 kap. 5 § sista stycket i dess hittills gällande lydelse med mindre ändringar föranledda av fusionsförfarandets ändrade utform­ning.

14 kap. 22 §

Om ett moderbolag äger samtliga aktier i ett dotterbolag, kan bolagens styrel­ser fatta beslut om att dotterbolaget skall gå upp i moderbolaget. De skall där­vid upprätta en fusionsplan. Planen skall för vart och ett av bolagen ange

1.

firma, organbationsnummer och den ort där styrelsen skall ka sitt säte,

2.

den planerade tidpunkten för dotterbolagets upplösning,

3.

vilka rättigketer i moderbolaget som skall tillkomma innekavare av skul­debrev och andra värdepapper med särskilda rättigketer i dotterbolaget eller vilka åtgärdersom i övrigt skall vidtas till förmån för de nämnda innekavama,

4.

arvode och annan särskild förmån som med anledning av fusionen skall lämnas till en styrelseledamot, en verkställande direktör eller en revbor.

I fusionsplanen skall det lämnas en redogörebe för de omständigketer som kan vara av vikt vid bedömande av fusionens lämpUgket för bolagen.

(Jfr 14 kap. 20 § I kommitténs förslag)

I 22 - 29 §§ finns bestämmelser om moderbolags absorption av dotterbolag. För sådan absorption erbjuder lagen ett förenklat fusionsförfarande. Mot­svarande men mindre detaljerade bestämmelser har I hittills gällande rätt funnits I 14 kap. 8§. De nya reglerna är föranledda av vad som föreskrivs i artiklarna 24 och 25 i fusionsdirektivet.

De särskilda bestämmelserna gäller I fall dä moderbolaget äger samtliga aktier I dotterbolaget och något fusionsvederlag således inte skall lämnas. Även I dessa fall skall en fusionsplan upprättas. De uppgifter som fuslonspla-

195

nen skall innehålla motsvarar i huvudsak vad som föreskrivs I 4§ första     Prop. 1993/94:196 stycket punkterna 1 och 5-7 och 6 § första meningen.

14 kap. 23 §

Fusionsplanen skall granskas av de auktorberade eller godkända revborema i moder- och dotterbolaget. Granskningen skall vara så omfattande och ingå­ende som god revisionssed kräver Vid granskningen gäller bestämmelsema i 8§.

Revisorema skall för vart ock ett av bolagen lämna skriftligt yttrande över sin granskning. I yttrandet skall revborema särskilt ange om de vid sin gransk­ning kar funnit att fusionen medför fara för att borgenärema i moderbolaget inte skall få sina fordringar betalda.

Revisoremas yttranden skall fogas till fusionsplanen.

(Jfr 14 kap. 21 § i kommitténs förslag)

Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Enligt paragrafen skall fusionsplanen granskas av revisorerna i moder- och dotterbolagen. Granskningen skall i väsentliga delar vara av samma slag som anges i 7 §. Det innebär bl.a. att den skall utmynna i skriftliga yttranden, där revisorerna bl.a. uttalar sig om huruvida fusionen innebära någon fara för borgenärerna. Beträffande revisorernas yttranden kan i övrigt hänvisas till kommentaren till 7§. Dä något fusionsvederlag inte skall lämnas vid detta slag av fusion, behöver revisorerna dock inte uttala sig i några värderingsfrå­gor.

14 kap. 24 §

Inom en månad från upprättandet av fusionsplanen skall moderbolaget ge in planen med därtill fogade yttranden till regbtreringsmyndigheten för registre­ring. Uppgift om registreringen skall enligt 18 kap. 2 § kungöras. Om planen inte kungörs i sin kelket, skall det i kungöreben lämnas uppgift om var den kålb tillgänglig.

(Jfr 14 kap. 22 § i kommitténs förslag)

I denna paragraf föreskrivs att fusionsplanen skall anmälas för registrering och kungörande. Bestämmelserna motsvarar vad som i 9§ föreskrivs beträf­fande huvudfallet av absorption. Lagtexten har utformats i enlighet med Lagrådets synpunkter.

14 kap. 25 §

Om ägare till minst fem procent av samtliga aktier i moderbolaget begär det, skall fusionsplanen underställas bolagsstämman i detta bolag. En sådan begä­ran skall framställas inom två veckor från det att uppgift om fiisionsplanens regbtrering kar kungjorts enligt 18 kap. 2 §.

Bestämmelsema i 10 § tredje och ftärde styckena samt 11 § första stycket skall tillämpas.

(Jfr 14 kap. 23 § I kommitténs förslag)

Vid fusion mellan ett moderbolag och ett helägt dotterbolag har enligt hittills

gällande rätt beslutet om fusionen alltid kunnat fattas av bolagens styrelser.

Någon skyldighet för styrelserna att underställa bolagsstämman fuslonsavta-

Ict har Inte funnits. I fusionsdirektivets artikel 25 c jämfört med artikel 8 c

HJC,

föreskrivs emellertid att en minoritet i moderbolaget av viss storlek - som     Prop. 1993/94:196 inte får bestämmas högre än fem procent - skall ha rätt att begära att fusions­planen prövas av bolagsstämman. En bestämmelse om detta har därför upp­tagits i denna paragrafs/öri/a stycke.

Det andra stycket innebär att stämman får hällas tidigast en månad - eller, om samtliga fusionerande bolag är privata aktiebolag, två veckor - efter kun­görandet och att fusionsplanen skall hällas tillgänglig för aktieägarna under viss tid. Vidare Innebär bestämmelserna i andra stycket att fusionen kan ge­nomföras endast om stämman med två tredjedels majoritet - eller den högre majoritet som bolagsordningen föreskriver - godkänner fusionsplanen i dess helhet.

Däremot finns inte något krav på att fusionsplanen skall godkännas av bo­lagsstämman i dotterbolaget. Detta sammanhänger givetvis med att dotter­bolaget i dessa fall helt och hållet ägs av moderbolaget.

14 kap. 26 §

SkaU fusionsplanen inte underställas bolagsstämman i moderbolaget enligt 25 § eller kar planen godkänts av stämman åligger det vart ock ett av bolagen att skriftligen underrätta sina kända borgenärer om att planen blivit gällande. Därvid tillämpas bestämmebema i 13 §.

(Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag)

Paragrafen, som utformats I enlighet med Lagrådets förslag, innehåller be­stämmelser om skyldighet för bolagen att underrätta sina borgenärer om fu­sionen.

14 kap. 27 §

Tidigast en ock senast två månader efter det att uppgift om fusionsplanens regi­strering kar kungjorts skall moderbolaget ansöka om tillstånd att verkställa planen. Ansökan skall göras kos registreringsmyndigketen. Till ansökan skall fogas

1.

en kopia av fusionsplanen,

2.

intyg från bolagens styrelser eller verkställande direktörer om att bola­gens kända borgenärer underrättats enligt 13 §.

Vid handläggningen av tillståndsärendet gäller bestämmelsema i 14 § tredje stycket samt 16 -18 §§. Därvid skall vad som sägs om överlåtande bolag avse dotterbolag ock vad som sägs om övertagande bolag avse moderbolag.

(Jfr 14 kap, 24 § i kommitténs förslag)

Redan enligt hittills gällande rätt har det varit att nödvändigt att söka rättens tillstånd för fusion mellan moderbolag och dotterbolag (se 14 kap, 8 § andra meningen i dess hittills gällande lydelse). Även de nya fusionsreglerna före­skriver att tillstånd till fusionen måste inhämtas. Bestämmelserna är föran­ledda av fusionsdirektivets bestämmelser om borgenärsskydd (se artikel 13 jämförd med artikel 24).

I förevarande paragraf föreskrivs därför att moderbolaget skall ansöka om

tillstånd hos registreringsmyndigheten tidigast en månad och senast tvä må­

nader frän det att uppgift om fusionsplanens registrering har kungjorts I

Post- och Inrikes Tidningar. Att ansökan får ges in tidigast efter en månad

gör det möjligt för en aktleägarminoritet i moderbolaget att med stöd av25§

g-j

begära bolagsstämmans prövning av fusionsplanen innan bolaget kan ansöka     Prop. 1993/94:196 om tillstånd att verkställa fusionen. Paragrafen innehåller också bestämmel­ser om de handlingar som skall bifogas ansökan.

I fråga om registreringsmyndighetens och rättens handläggning och förut­sättningarna för bifall till ansökan gäller i huvudsak samma regler som vid en normal fusion, se 14 § tredje stycket och 16 - 18§§. Vid detta slag av fu-.sion gäller däremot inte - lika lite som i hittills gällande rätt - de särskilda villkor för fusion som anges i 15 §.

14 kap. 28 §

Når regbtreringsmyndigketen kar regbtrerat beslutet om tillstånd att verkställa fusionsplanen, är dotterbolaget upplöst.

(Jfr 14 kap. 25 § I kommitténs förslag)

När det är fräga om fusion genom absorption av helägt dotterbolag skall Pa­tent- och registreringsverket - I motsats till vad som är fallet vid vanlig fu­sion - självmant låta registrera tillståndsbeslutet. Bestämmelserna om sär­skild anmälan i 19 § saknar således motsvarighet vid detta slag av fusion. Om det inte är Patent- och registreringsverket själv utan en domstol som har meddelat tillståndsbeslutet, bör det åligga domstolen att underrätta verket om beslutet. En bestämmelse om detta bör tas in i aktiebolagsförordningen. När beslutet har registrerats, är dotterbolaget omedelbart upplöst.

14 kap. 29 §

Om någon ansökan enligt 27§ inte kar gjorts inom föreskriven tid eller om en sådan ansökan har avslagits genom lagakraftvunnet beslut, skall registrerings­myndigheten förklara frågan om fusion förfallen.

(Jfr 14 kap. 25 § tredje meningen i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller en bestämmelse om att registreringsmyndigheten skall förklara frågan om fusion förfallen om ansökan om verkställighet av fusions­plan inte har skett i rätt tid eller om sädan ansökan har blivit avslagen. I lagrådsremissen kom bestämmelsen till uttryck genom en hänvisning till 21 §, som i sin tur hänvisar till andra paragrafer. Lagrädet, som påpekat att endast en av de i 21 § omnämnda paragraferna har en motsvarighet vid ab­sorption av helägt dotterbolag, har förordat en hänvisning till 21 § "i tillämp­liga delar". För att göra bestämmelsen sä tydlig som möjligt har propositio­nens lagtext utformats så att det direkt av paragrafen framgår när en fräga om fusion av detta slag kan förklaras förfallen.

14 kap. 30 §

Talan om upphävande av stämmobeslut om godkännande av fusionsplan skall ifall som avses i 9 kap. 17 § tredje stycket väckas inom sex månader från beslutet. Väcks inte talan inom denna tid, är rätten till talan förlorad.

Om rätten genom lagakraftvunnet avgörande bifallit en talan om upphä­vande av stämmobeslut om godkännande av fusionsplan, skall fusionen gå åter även om överlåtande bolag kar upplösts. För förpliktelser som kar upp­kommtt genom någon åtgärd på det övertagande bolagets vägnar sedan över­låtande bolag upplösts men innan rättens avgörande kar kungjorts i Post- ock

Inrikes Tidningar, svarar de överlåtande bolagen och, vid absorption, det

.

övertagande bolaget solidariskt.

(Jfr 14 kap. 26 § i kommitténs förslag)

Prop. 1993/94:196

I första stycket har upptagits bestämmelser om tiden för klander av bolags­stämmobeslut om fusion.

Hittills har det gällt samma bestämmelser för klander av bolagsstämmobe­slut om fusion som för klander av andra bolagsstämmobeslut. Det har inne­burit att den som har önskat klandra ett fusionsbeslut normalt har varit tvungen att göra det inom tre månader från beslutet (se 9 kap. 17 § andra stycket). Om beslutet har varit på visst sätt kvalificerat ogiltigt, har klander­talan emellertid kunnat väckas även senare (se 9 kap. 17 § tredje stycket).

I fusionsdirektivets artikel 22 finns bestämmelser om ogiltlghet av fusio­ner. Där föreskrivs bl.a. att talan om ogiltigförklaring av en fusion Inte får väckas om det har förflutit mer än sex månader från det att fusionen kom att gälla mot den som åberopar ogiltigheten (se littera c).

Eftersom hhtills gällande rätt på denna punkt inte är förenlig med direkti­vets bestämmelser har det i denna paragraf tagits upp särskilda bestämmel­ser om klander mot bolagsstämmobeslut om fusion. Bestämmelserna inne­bär att talan aldrig fär väckas senare än inom sex månader frän beslutet.

I det till Lagrådet remitterade förslaget föreslogs en enhetlig klanderfrist om sex månader för dessa beslut, dvs, även beslut som inte var behäftade med någon kvalificerad ogiltighet skulle få klandras Inom sex månader. Lag­rådet har ifrågasatt om det finns skäl att förlänga tremånadersfristen och'har påpekat att en sädan ändring inte är påkallad av artikel 221 fusionsdirektivet. Lagrädet har därför förklarat sig inte kunna tillstyrka förslaget i denna del.

Det kan i och för sig ifrågasättas om det är motiverat att tynga regelsyste­met med tvä olika klanderfrister, när skillnaden mellan dem inte är större än tre månader. Å andra sidan kan långa klanderfrister innebära en besvärande osäkerhet för verksamheten i de fusionerande bolagen. Den senare syn­punkten bör tillmätas avgörande vikt. Regeringen har därför godtagit Lagrå­dets uppfattning. I propositionen föresläs därför inte någon föriängning av den tremänadersfrist som normalt gäller för klander utan endast att tiden för klander av fusionsbeslut som är behäftade med kvalificerad ogiltighet be­gränsas till sex månader.

Fränsett vad som nu har sagts om tiden för klander skall bestämmelserna i 9 kap. 17 § gälla även beträffande klander mot fusionsbeslut.

I andra stycket - som i redaktionellt hänseende har utformats i enlighet med Lagrådets förslag - regleras verkan av att en fusion förklaras ogiltig.

Någon lagreglering av denna fräga har hittills inte funnits. Artikel 22 i fu­sionsdirektivet kräver här att lagstiftningen har visst angivet innehåll. Den föreskrivna regleringen bygger på att fusionen kan gå åter även om registre­ring har skett och fusionen har avslutats. I direktivet föreskrivs bl.a. att ett avgörande varigenom en fusion förklaras ogiltig inte skall i och för sig In­kräkta pä giltigheten av de förpliktelser som har uppkommit för eller mot det övertagande bolaget innan ogiltigförklaringen blev offentligt tillgänglig men efter fusionens fullbordan. För ett övertagande bolags förpliktelser av detta slag skall de bolag som har ingått i fusionen svara solidariskt (se artikel 22 littera g och h).

Det har ansetts lämpligt att i lagen direkt föreskriva att, för det fall att

rätten genom ett lagakraftvunnet avgörande har bifallit klandertalan, fusio- Prop. 1993/94:196 nen skall gå åter även om den har registrerats och överlätande bolag har upp­lösts. Överlåtande bolags tillgångar och skulder skall alltså återgå till detta och fusionsvederlaget skall äterbäras till det övertagande bolaget. Med hän­syn till direktivets utformning har det vidare ansetts nödvändigt att före­skriva att de fusionerande bolagen solidariskt skall svara för de förpliktelser som har uppkommit genom åtgärder pä det övertagande bolagets vägnar ef­ter det att överlätande bolag har upplösts men innan ogiltigförklaringen har kungjorts.

14 kap. 32 §

ViU moderbolag lösa in aktier i dotterbolag enligt 31 § och kan överenskom­melse härom icke träffas, skall moderbolaget hos dotterbolagets styrelse skrifi­ligen begära att tvbten hänskjutes till skiljemän och uppge sin skiljeman.

Dotterbolagets styrebe skall vid begäran enligt första stycket ofördröjligen genom kungörebe i Post- och Inrikes Tidningar ock den eller de ortstidningar som styreben bestämmer anmoda aktieägare, mot vilka lösningsanspråket riktas, att skrifiligen uppge sin skiljeman till dotterbolaget senast två veckor från kungörelsen. Anmodan skall även genom brev sändas till varje sådan ak­tieägare, om hans postadress är känd för bolaget.

Har icke samtliga i aktieboken införda aktieägare mot vilka lösningsansprå­ket riktas inom föreskriven tid uppgivit en gemensam skiljeman, skall dotter­bolagets styrebe hos rätten i den ort där styrelsen har sitt säte begära förord­nande av god man. Denne skall hos samma rätt ansöka om förordnande av sådan skiljeman och i tvbten bevaka frånvarande aktieägares rätt.

14 kap. 33 §

Prövas tvbt om inlösen enligt 31 § av skiljemän eller domstol och är det ostri­digt mellan partema att lösningsrätt föreligger eller förklaras i lagakraftvun­nen dom att sådan rätt är för handen utan att lösenbeloppet samtidigt faststäl­les, är aktieägama skyldiga att till moderbolaget överlämna sina aktiebrev med påskrifi om överlåtelse eller, när fråga är om aktier i avstämningsbolag, att låta moderbolaget regbtreras som ägare till aktiema enligt bestämmelsema i aktiekontolagen (1989:827), alU under fömtsättning att moderbolaget stäUer av skiljemännen eller, om tvbten är anhängig vid domstol, av domstolen god­känd säkerhet för kommande lösenbelopp jämte ränta.

Aktieägare kar rätt till skälig ränta på lösenbeloppet för tiden från det säker­het ställts till dess lösenbeloppet förfaller till betalning.

14 kap. 35 §

Har säkerhet ställts enligt 33 § eller nedsättning skett enligt 34 §, är moderbola­get ägare till aktiema. Innan aktiebreven i ett dotterbolag som inte är avstäm­ningsbolag överlämnats till moderbolaget medför breven i sådant fall endast rätt för innehavaren att mot överlämnande av breven till moderbolaget eller länsstyrelsen få ut lösenbeloppet jämte ränta.

Har aktiebrev ej överlämnats inom en månad från det moderbolaget blivit ägare till aktien, kan nytt till moderbolaget ställt aktiebrev utfärdas. Det nya aktiebrevet skall innehålla uppgift att det ersätter äldre brev. Överiämnas där­efter det äldre aktiebrevet till moderbolaget, skaU brevet överlämnas till dotter­bolaget för att makuleras.

Aktier i avstämningsbolag skall ifall som avses i första stycket första me­

ningen på begäran av moderbolaget registreras med detta som ägare enligt be­

stämmebema i aktiekontolagen (1989:827).

.

(Jfr 14 kap, 27 - 31 §§ i kommitténs förslag)

Prop. 1993/94:196

31 - 35 §§ är i sak identiska med 14 kap, 9 - 13 §§ I kapitlets hittills gällande lydelse. De nya paragrafbeteckningarna har föranlett nya lagrumshänvis­ningar i 32, 33 och 35 §§.

16 kap. 1 §

Ett privat aktiebolags firma skall innehålla ordet aktiebolag eller förkort­ningen AB. Den skall dessutom innehålla ordet privat eller avslutas med för­kortningen (priv). Även ett publikt aktiebolags firma skall innehålla ordet ak­tiebolag eller förkortningen AB. Den skall dessutom innekålla ordet publikt eller avslutas med förkortningen (pub).

Firman skall tydligt skilja sig från annan i aktiebolagsregistret eller filialre­gistret införd, ännu bestående firma. För registrering av aktiebolags firma gäller i övrigt vad som föreskrivs i firmalagen (1974:156).

Skall bolagets firma anges pä två eller flera språk, skall varje lydelse anges i bolagsordningen.

(Jfr 16 kap. 1 § första och andra styckena i kommitténs förslag)

I första stycket har tagits in bestämmelser om de uppgifter som ett aktiebo­lags firma mäste innehålla. Redan av firman mäste framgå att det är fråga om ett aktiebolag. Det mäste också framgå till vilken kategori aktiebolaget hör.

Att det är fräga om ett aktiebolag kan anges genom användande av ordet aktiebolag. Enligt den hittills gällande lagtexten har detta varit ett oeftergiv­ligt krav. Redan tidigare har det emellertid ansetts vara tillräckligt att egen­skapen av aktiebolag kommer till uttryck i firman genom förkortningen AB. Det har nu - efter förslag från Patent- och registreringsverket - ansetts lämp­ligt att låta detta återspeglas i lagtexten.

Firman skall också innehålla uppgift om den bolagskategori som bolaget hör till. Denna uppgift kan lämnas antingen genom användning av orden pri­vat respektive publik i firman eller genom användning av förkortningarna (priv) respektive (pub). Skälen till att dessa ord och förkortningar har valts har behandlats i avsnitt 5.2.

Det har inte ansetts nödvändigt att i lagtexten ge anvisningar om hur orden privat och publikt skall placeras I firman. Såväl firman "Privata aktiebolaget Anderssons Mekaniska", "Privata AB Anderssons Mekaniska", "Anders­sons Mekaniska Privat aktiebolag" som "Anderssons Mekaniska Privat AB" uppfyller således lagens krav. En firma fär dock inte registreras om den är ägnad att vilseleda (se 10 § firmalagen, 1974:156). Om orden privat eller pu­blik placeras på ett sådant sätt att det inte framgår att de utgör bestämningar till ordet aktiebolag (t.ex. "Privat Fastighetsförsäljning AB") kan detta där­för vara ett skäl att vägra registrering.

Om bolaget väljer att I firman ta in de förkortningar som svarar mot privat och publikt, skall dessa alltid placeras sist i firman, t.ex. "Aktiebolaget An­derssons Mekaniska (priv)", "AB Anderssons Mekaniska (priv)", "Anders­sons Mekaniska Aktiebolag (priv)" och "Anderssons Mekaniska AB (priv)".

De bestämmelser som tidigare upptagits I första stycket andra och tredje meningarna har flyttats till ett nytt andra stycke. Det tredje stycket utgörs av

det tidigare andra stycket. Tredje och fjärde styckena I paragrafens förutva-

201

rande lydelse har flyttats till de nya 2 och 3 §§.

lökap. 2§

Prop. 1993/94:196

Bolagets styrebe kan anta bifirma. Vad som sägs i 1 § om firma gäller även bifirma. Orden aktiebolag, privat eller publikt eller förkortningarna AB, (priv) eller (pub) får dock inte tas in i en bifirma.

(Jfr 16 kap. 1 § tredje stycket i kommitténs förslag)

Paragrafen motsvarar det tidigare tredje stycket i 1 §. Bestämmelsen har an­passats till de nya bestämmelserna om benämningar och förkortningar för de båda kategorierna av aktiebolag. Den bestämmelse som tidigare har upp­tagits i 2 § har flyttats till en ny 5 §.

16 kap. 3 §

Skriftliga kandlingar, som utfärdas för ett aktiebolag, bör undertecknas med bolagets ftrma. Om styrelsen eller annan ställföreträdare för bolaget kar utfär­dat en kandling utan ftrmateckning ock det inte framgår av dess innekåll att den utfärdats på bolagets vägnar, är de som undertecknat kandlingen solida-rbkt ansvariga för förpliktelse enligt kandlingen såsomför egen skuld. Detta gäller dock inte om det av omständigketema vid kandlingens tillkomst fram­gick att den kar utfärdades för bolaget ock den till vilken kandlingen ställts av bolaget får ett bekörigen undertecknat godkännande av kandlingen utan oskäligt dröjsmål efter det att detta begärts eller personlig ansvarighet gjorts gällande mot undertecknarna.

(Jfr 16 kap. 1 § fjärde stycket i kommitténs förslag)

Bestämmelsen motsvarar - med mindre redaktionella ändringar - det stad­gande som tidigare har upptagits i 1 § fjärde stycket.

16       kap. 4 §

Ett aktiebolags brev, fakturor ock orderblanketter skall ange bolagets firma, den ort där styreben skall ka sitt säte samt bolagets organisationsnummer en­ligt lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridbka personer m.fl. Om bolaget har trätt i likvidation, skall också detta anges.

(Jfr 16 kap. 1 § femte stycket i komrriitténs förslag)

I artikel 4 i publicitetsdirektivet föreskrivs att medlemsstaterna skall före­skriva att ett bolags brev och orderblanketter skall innehålla uppgift om bl.a. bolagets registreringsnummer och bolagets form och säte samt om bolaget har trätt i likvidation. Med anledning av detta har i förevarande paragraf upptagits bestämmelser av detta slag. Det har ansetts att Inte enbart brev och orderblanketter bör omfattas av bestämmelsen utan även fakturor. Där­emot blir bestämmelsen inte tillämplig pä prislistor, broschyrer eller annan säljinformation som riktar sig till en obestämd krets av mottagare.

17       kap. 1 §

Ett beslut om att ett privat aktiebolag skaU bli publikt fattas av bolagsstämman enligt bestämmelsema i 9 kap. om beslut om ändring av bolagsordningen.

Om stämman hålls senare än sex månader efter utgången av det senaste rä­kenskapsår för vilket årsredovisning och revisionsberättebe kar avgivits, skall det på stämman läggas fram uppgifter motsvarande delårsrapport enligt 11 kap. 13 ock 14 §§. Uppgifterna skaU avse tiden ft-ån utgången av nämnda rä­kenskapsår till en dag ej tidigare än tre månader före dagen för bolagsstäm­man.

Beslutet får regbtreras endast om

Prop. 1993/94:196

/. bolagets regbtrerade aktiekapital uppgår till minst 500 000 kr,

2.

yttrande företes från en auktoriserad eller godkänd revisor av vilket fram­går att bolagets eget kapital uppgår till minst det registrerade aktiekapitalet, ock

3.

bolagets firma uppfyller föreskrifiema i 16 kap. 1 § om publikt aktiebo­lags firma.

Ett privat aktiebolag skall anses ha blivU publikt, när bolagsordningen upp­fyller de bestämmeber som gäller för publika aktiebolag och beslutet om över­gång tiU publikt aktiebolag har blivU regbtrerat.

(Jfr 17 kap. 1 § i kommitténs förslag)

Paragrafen innehåller bestämmelser om övergång frän privat till publikt ak­tiebolag.

En övergäng frän den ena bolagskategorin till den andra förutsätter änd- , ring av bolagsordningen. \ första stycket har därför föreskrivits att beslut om övergäng från privat till publikt bolag skall fattas av bolagsstämman enligt bestämmelserna i 9 kap. Det innebär bl.a. att bolagsstämmans beslut om övergäng till den publika aktiebolagskategorin enligt 9 kap. 14 § är giltigt en­dast om det har biträtts av aktieägare med minst två tredjedelar av såväl de på stämman avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna. Om bolagsordningen föreskriver ett strängare majoritetskrav, gäller givetvis detta (se 9 kap. 13 § andra stycket). Någon anledning att i detta sammanhang tillämpa de bestämmelser om kvalificerad majoritet som finns i 9 kap. 15 § torde inte finnas.

Andra stycket innehåller bestämmelser om det material som mäste före­läggas den beslutande stämman.

Det har ansetts att stämman bör ha tillgäng till material som ger möjlighet att bedöma bolagets ekonomiska ställning. Sådant material finns redan i form av årsredovisningar och revisionsberättelser som har lagts fram vid tidi­gare stämmor. Om det emellertid har förflutit en längre tid sedan utgången av föregående räkenskapsår, finns det en risk att dessa handlingar inte helt återspeglar bolagets aktuella ställning. Det har därför föreskrivits att, om den nya bolagsstämman hålls senare än sex månader efter utgången av det senaste räkenskapsår för vilket årsredovisning och revisionsberättelse har lämnats, uppgifter motsvarande delärsrapport enligt 11 kap. 13 och 14 §§ skall läggas fram pä stämman. Beträffande Innebörden i detta krav kan hänvisas till specialmotiveringen till 14 kap. 4§.

I det tredje stycket anges förutsättningarna för registrering av beslutet. En

första förutsättning är att aktiekapitalet uppgår till minst 500 000 kr. Det är

Inte nödvändigt att bolaget vid tidpunkten för beslutet om kategoribyte har

ett registrerat aktiekapital om minst 500 000 kr. Om så inte är fallet, måste

emellertid bolaget besluta om ökning av aktiekapitalet. Den kan I sä fall ske

genom såväl nyemission som fondemission. Emissionen mäste slutföras och

ökningen av aktiekapitalet registreras senast I samband med registreringen

av beslutet om övergång till publikt aktiebolag. Eftersom bolaget fram till

registreringen av beslutet om övergäng frän privat till publikt aktiebolag är

att anse som ett privat aktiebolag, fär de aktier som emitteras Inte bjudas ut

till allmänheten. Den nödvändiga ökningenav aktiekapitalet kan alltså inte

203

ske genom att bolaget eller dess ägare vänder sig till marknaden utan mäste     Prop. 1993/94:196 åstadkonruTias på annat sätt.

Enligt artikel 13 i kapitaldirektivet skall, när ett bolag av annat slag om­vandlas till aktiebolag, de skyddsåtgärder Iakttas som direktivet föreskriver för aktiekapitalets inbetalning I samband med bolagsbildning. Det har bl.a. därför ansetts att regelverket bör utformas sä att det garanterar att ett bolag som blir publikt har ett eget kapital som motsvarar i vart fall aktiekapitalet.

Som ett ytterligare villkor för registrering av beslut om kategoribyte har därför föreskrivits att det i registreringsärendet skall företes ett intyg frän en auktoriserad eller godkänd revisor om att bolagets eget kapital uppgår till minst det registrerade aktiekapitalet. Med "registrerade aktiekapitalet" av­ses här det aktiekapital som är registrerat vid tiden för registreringen av be­slutet om kategoribyte.

En ytterligare förutsättning för att beslutet om kategoribyte skall kunna registreras är att bolagets firma uppfyller de krav som uppställs i 16 kap. 1 §. Härutöver har Patent- och registreringsverket givetvis - såsom framgår av 18 kap. 4 § - att tillse att bolagsstämmans beslut inte strider mot lag eller bolagsordning, t.ex. därigenom att gällande majoritetsregler inte har iaktta­gits.

I det ftärde stycket anges att bolaget övergår till att vara publikt i och med att beslutet om övergäng registreras i aktiebolagsregistret. Formuleringen avviker något frän den motsvarande bestämmelsen i kommitténs förslag. Någon skillnad i sak finns emellertid inte.

Ett beslut om övergäng från privat till publikt aktiebolag kan, liksom andra bolagsstämmobeslut, klandras. Därvid gäller sedvanliga regler om ti­den för väckande av talan och om talerätt. Några särskilda lagbestämmelser om detta har inte ansetts nödvändiga. Om beslutet om övergång till den pu­blika aktiebolagsformen upphävs, kommer givetvis bolaget åter att vara pri­vat.

17 kap. 2 §

Ett beslut om att ett publikt aktiebolag skall bU privat fattas av bolagsstämman enligt bestämmebema i 9 kap. om beslut om ändring av bolagsordningen. Be­slutet är dock giltigt endast om det kar biträtts av samtliga vid stämman närva­rande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema.

Beslutet får regbtreras endast om bolagets firma uppfyller föreskrifiema i 16 kap. 1 § om privat aktiebolags firma.

Ett publikt aktiebolag skaU anses ha blivtt privat, när bolagsordningen upp­fyller de bestämmelser som gäller för privata aktiebolag ock beslutet om över­gång till privat aktiebolag kar blivit registrerat.

(Jfr 17 kap. 2§ i kommitténs förslag)

\ första stycket anges formerna för beslut om övergäng frän publikt till privat aktiebolag. Ett sådant beslut innebär en ändring av bolagsordningen och skall därför fattas av bolagsstämman enligt bestämmelserna I 9 kap.

I ett avseende skall dock särskilda bestämmelser tillämpas. Det samman­

hänger med att ett beslut om övergång frän den publika till den privata bo­

lagskategorin kan få mycket stor betydelse för aktieägarna. Dessa förlorar i

och med övergången till privat aktiebolag förlorar möjligheten att försälja

-nd

sina aktier på marknaden. Det har med hänsyn till detta - såsom närmare     Prop. 1993/94:196 har utvecklats i avsnitt 5.6 - ansetts att det bör uppställas ett mycket högt majoritetskrav för detta slag av beslut. Beslutet mäste sålunda biträdas av samtiiga pä bolagsstämman närvarande aktieägare företrädande nio tionde­lar av aktierna.

Vid övergång från publikt till privat aktiebolag uppställs inte några krav på att något visst material skall läggas fram på den beslutande stämman.

För att beslutet om övergäng till den privata aktiebolagsformen skall kunna registreras fordras att bolagsstämman även beslutar om ändring av firman sä att den uppfyller kraven i 16 kap. 1 §. Detta framgår av andra stycket.

Övergången till privat aktiebolag sker - såsom framgår av tredje stycket -i och med att Patent- och registreringsverket registrerar beslutet.

17       kap. 3 §

Bestämmelsema i 2 kap. 9 a - 9 c §§ tillämpas också när ett aktiebolag som har blivU publikt enligt 17 kap. 1 § inom två år från regbtreringen av beslutet träffar avtal som avses i 2 kap. 9 a §.

(Jfr 2 kap. 9 a § sjätte sfycket i kommitténs förslag)

I artikel 13 i kapitaldirektivet föreskrivs att de skyddsregler som uppställs i samband med bolags bildande skall gälla också om ett bolag av annat slag ombildas till aktiebolag. Bland dessa skyddsregler märks bland annat de be­stämmelser som skyddar mot uppskjuten apport, I denna paragraf har därför tagits in en föreskrift om att 2 kap. 9 a - 9 c §§ skall gälla även avtal som ingåtts inom två är från det att ett privat aktiebolag övergått till att bli pu­blikt.

18       kap. 3 §

Det som enligt denna lag eller särskilda bestämmelser har blivit Infört i aktie­bolagsregistret skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det en­ligt 2 § har kungjorts I Post- och Inrikes Tidningar. Vad som nu sagts gäller dock inte beträffande rättshandlingar eller andra åtgärder som har vidtagits före den sextonde dagen efter kungörandet, om tredje man vbar att det var omöjligt för honom att känna till det som kungjorts.

Ifråga om rättshandlingar ock andra åtgärder vilka kar vidtagits innan kun­görande som avses i första stycket har skett, kan bolaget inte åberopa detför-kållande som blivtt eller bort bli infört i registret mot någon annan än den som bolaget vbar har känt till förkållandet

öm det som kar kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar inte överensstäm­mer med vad som har införts i aktiebolagsregbtret, kan bolaget inte åberopa kungörelsens innekåll mot tredje man. Denne kan dock åberopa kungörelsens innekåll mot bolaget, om bolaget inte visar att han kände till vad som införts i aktiebolagsregistret.

(Jfr 18 kap. 3 § i kommitténs förslag)

Paragrafen Innehåller bestämmelser om s.k. positiv och negativ publicitets­verkan. Ändringarna i paragrafens första och andra stycken är föranledda av artikeln 3.5 I publicitetsdirektivet. Denna artikel skall i sin tur ses mot

bakgrund av artikel 2 i publicitetsdirektivet.

205

I artikel 2 föreskrivs att vissa handlingar och uppgifter om ett bolag måste Prop. 1993/94:196 offentliggöras. Hit hör t.ex. stiftelseurkund och bolagsordning samt änd­ringar i dessa handlingar. Hit hör också uppgifter om tillsättande och entledi­gande av de personer vilka såsom bolagsorgan eller medlemmar i bolagsor­gan är behöriga att företräda bolaget mot tredje man och i rättegång eller behöriga att delta i ledning, tillsyn eller kontroll av bolaget. Artikel 3 före­skriver att dessa handlingar och uppgifter skall förvaras i en akt hos register­myndigheten eller föras in i ett register. Handlingarna och uppgifterna skall vidare offentiiggöras i en av medlemsstaterna utsedd nationell tidning, an­tingen genom att helt eller delvis återges eller genom att hänvisning sker till en handling som förvaras i akten eller är införd I registret.

De nu angivna direktivbestämmelserna är i huvudsak redan tillgodosedda genom skilda bestämmelser i aktiebolagslagen och aktiebolagsförordningen (1975:1387). Handlingar och uppgifter av de slag som direktivet nämner re­gistreras i aktiebolagsregistret och kungörs i Post- och Inrikes Tidningar.

Enligt artikel 3.5 fär bolaget åberopa handlingar och uppgifter mot tredje man först sedan de har offentliggjorts pä det sätt som artikeln föreskriver, om bolaget inte visar att tredje man kände till handlingen eller uppgiften. Motsatsvis följer att efter offentliggörandet kan handlingarna och uppgif­terna åberopas mot tredje man. I fräga om åtgärder som har vidtagits före den sextonde dagen efter offentiiggörandet får handlingen eller uppgiften Inte åberopas mot en tredje man, såvida denne visar att det var omöjligt för honom att känna till handlingen eller uppgiften. Den hittills gällande svenska bestämmelsen om positiv publicitetsverkan står inte helt i överens­stämmelse med direktivbestämmelsen. Svensk lag saknar dessutom bestäm­melser om negativ publicitetsverkan. I anledning av detta har förevarande paragraf givits en ny lydelse som motsvarar de krav som direktivet ställer.

När det gäWer positiv publicitetsverkan föreskrivs sålunda i första stycket att vad som har införts i aktiebolagsregistret skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det har kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar. 1 fräga om rättshandlingar som vidtagits fram till den sextonde dagen efter kungö­randet finns dock möjlighet för tredje man att åberopa att han inte kände till uppgiften. Dä mäste han emellertid visa att det var omöjligt för honom att känna till den uppgift eller handling som har införts i aktiebolagsregistret.

Ett exempel på när bestämmelsen kan få betydelse är vid entledigande el­ler tillsättande av en särskild firmatecknare eller en styrelseledamot för bola­get. Om bolaget har beslutat om ett dylikt entledigande, anses tredje man från och med kungörandet i Post- och Inrikes Tidningar ha kännedom om entledigandet. Han kan därför inte göra gällande att han var i god tro angå­ende förhållandet. Detta Innebär I sin tur att bolaget inte blir bundet av rätts­handlingar som den entledigade firmatecknaren har företagit efter kungö­randet. I fräga om rättshandlingar som har företagits av den entledigade fir­matecknaren under de första femton dagarna efter kungörandet kan dock bolaget bli bundet, om tredje man visar att det var omöjligt för honom att känna till entledigandet.

I andra stycket regleras den negativa piiblicitetsverkan. Där föreskrivs att,

i fråga om rättshandlingar och andra åtgärder som vidtagits Innan kungö­

rande har skett, bolaget inte kan åberopa det förhållande som blivit eller

206

bort bli infört i aktiebolagsregistret mot annan än den som bolaget visar har Prop. 1993/94:196 känt till förhällandet. Detta medför t.ex. att ett beslut om entledigande om firmatecknare normalt inte kan åberopas mot en tredje man förrän registre­ring i aktiebolagsregistret och kungörande har skett. Bolaget blir till följd därav bundet av de rättshandlingar som en sådan entiedigad firmatecknare har vidtagit före kungörandet. Bolaget kan dock undgå bundenhet om det visar att tredje man ändå kände till - dvs. ägde faktiskt vetskap om - att firmatecknaren hade förlorat sin behörighet.

Bestämmelsen i tredje stycket, som Inte har någon tidigare motsvarighet i svensk rätt, är föranledd av artikel 3.6 i publicitetsdirektivet. I artikeln före­skrivs att vid bristande överensstämmelse mellan vad som har offentliggjorts I tidning och vad som framgår av registret eller akten, får den I pressen of- . fentllggjorda texten Inte åberopas mot tredje man. Tredje man får emellertid åberopa den offentliggjorda texten, såvida inte bolaget visar att han kände till den text som tagits in i registret eller akten. Med anledning av detta har motsvarande föreskrift tagits in i detta stycke. Bestämmelsen torde få endast begränsad betydelse i Sverige, eftersom ändringar i tidigare registreringar normalt Inte kungörs annat än genom angivande av ändringens art. Den torde Inte heller behöva tillämpas I sädana fall dä avvikelserna mellan regi­streringen och kungörelsen är utan saklig betydelse, t.ex. mindre avvikelser i stavning.

I hittillsvarande rättspraxis har bestämmelserna om publicitetsverkan inte tillämpats I fräga om delgivning (se NJA 1979 s.655). Någon ändring i detta hänseende är Inte avsedd. Liksom hittills kan delgivning därför inte anses ha skett förrän den handling som delgivningen gäller har överlämnats till någon som vid delglvnlngstillfället verkligen var ställföreträdare för bolaget. Om någon ställföreträdare inte finns registrerad och försök till delgivning enligt 9 och 11 -13 §§ delgivningslagen (1970:428) har misslyckats, får bolaget delges genom kungörelsedelglvning.

18 kap. 3a §

Om en anmälan om vem som har utsetts till styrebeledamot eller verkställande direktör har förts in i aktiebolagsregbtret och kungjorts i Post- ock Inrikes Tidningar enligt 2 §, kan bolaget inte mot tredje man åberopa fel eller brister vid beslutet att utse den registrerade personen. Vad som nu sagts gäller dock inte, om bolaget visar att tredje man kände till fekt eller bristen.

(Jfr 18 kap. 3a §1 kommitténs förslag)

I 8 kap. 14 § har upptagits bestämmelser om ställföreträdares behörighet att binda bolaget mot tredje man. Bestämmelserna bygger på att ställföreträda­ren har utsetts I behörig ordning. Om sä inte är fallet, saknar ställföreträda­ren I princip behörighet att rättshandla på bolagets vägnar. I flera länder har det därför uppställts regler till skydd för godtroende tredje man. Detta har sedermera också kommit till uttryck i artikel 8 i publicitetsdirektivet. Där föreskrivs att, om formaliteterna för offentliggörande har Iakttagits I fråga om de personer som I egenskap av bolagsorgan är behöriga att företräda bo­laget, ett fel som ägde rum då personerna utsågs får åberopas mot tredje man endast om bolaget visar att denne kände till felet.

207

I svensk rätt har rättsläget hittills varit något annorlunda. Om ett utseende Prop. 1993/94:196 av en ställföreträdare har varit ogiltigt, har huvudprincipen hittills varit att denne överhuvudtaget saknar behörighet att binda bolaget oavsett om valet registreras i aktiebolagsregistret eller ej. Det har emellertid ansetts att en styrelse är behörig att företräda bolaget fram till dess att en domstol i klan­derprocessen har undanröjt styrelsevalet eller interimistiskt förordnat att va­let irtte får verkställas.

För att anpassa svensk rätt till direktivets föreskrifter har i denna paragraf föreskrivits att bolaget inte kan åberopa fel eller brister vid valet av styrelse­ledamot eller beslutet att utse verkställande direktör, sedan anmälan om va­let eller beslutet har registrerats i aktiebolagsregistret och kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar, Särskilda firmatecknare - som inte är att anse som bolagsorgan i direktivets bemärkelse - omfattas inte av bestämmelsen.

En styrelseledamot utses normalt av bolagsstämman. Men i bolagsord­ningen kan föreskrivas att någon annan har rätt att utse en eller flera styrel­seledamöter. Den nu aktuella bestämmelsen avser alla styrelseledamöter oavsett vem som har utsett dem. Av 8 kap. 1 § fjärde stycket och 3§ följer att bestämmelsen dessutom är tillämplig pä styrelsesuppleanter och vice verkställande direktör.

Som huvudregel förlorar således bolaget i och med registreringen och kun­görandet möjligheten att mot tredje man göra gällande att ställföreträdaren inte har utsetts i behörig ordning och att den rättshandling som ställföreträ­daren har vidtagit till följd därav inte är bindande för bolaget. Det kan an­märkas att den motsvarande danska bestämmelsen anses gälla även när be­slutet att utse en ställföreträdare är behäftat med kvalificerad ogiltighet. Det får överlämnas till rättspraxis att avgöra om den svenska bestämmelsen bör ha samma räckvidd.

Bolaget kan undgå bundenhet av de rättshandlingar som styrelsen eller den verkställande direktören har vidtagit om det visar att tredje man kände till - dvs. ägde faktisk vetskap - om att beslutet att utse ställföreträdaren var ogiltigt.

18 kap. 4 §

Har sökande vid anmälan för registrering ej iakttagit vad som är föreskrivet om anmälan, skall sökanden föreläggas att inom viss tid avge yttrande eller vidtaga rättelse. Detsamma gäller, om registreringsmyndigheten finner att beslut som anmäles för registrering eller handling som bifogas anmälningen ej har tillkommit i behörig ordning eller till sitt innehåll strider mot lag eller annan författning eller mot bolagsordningen eller har i något viktigare hän­seende otydlig eller vilseledande avfattning. Underlåter sökanden att efter­komma föreläggandet, skall anmälningen avskrivas. Underrättelse om denna påföljd skall intagas i föreläggande. Föreligger även efter det yttrande avgivits hinder för registrering och har sökanden haft tillfälle att yttra sig över hindret, skall registrering vägras, om anledning ej förekommer att ge sökanden nytt föreläggande.

Bestämmelserna I första stycket utgör ej hinder för registrering av bolags­stämmobeslut, om rätten till talan mot beslutet gätt förlorad enligt 9 kap. 17 § andra stycket.

Registreringsmyndigheten skall genast skriftligen underrätta bolaget när

registreringsmyndigheten fattar beslut enligt 4 kap. 13 § andra stycket, 6

-no

kap. 7 § tredje stycket, 13 kap. 18 §, 14 kap, 15 § första stycket, 21 eller 29 §     Prop. 1993/94:196 eller 19 kap, 2 §.

Den nya lydelsen av 14 kap, innebär bl,a, att de bestämmelser som i dag finns i 14 kap, 5 § fjärde stycket har förts in i 14 kap, 21 och 29 §, Med anled­ning därav har, efter påpekande frän Lagrädet, i tredje stycket av föreva­rande paragraf hänvisningen till 14 kap, 5 § fjärde stycket ändrats. Vidare har föreskrivits att registreringsmyndigheten skall underrätta sökanden även om beslut som avses i 14 kap, 15 § första stycket,

18 kap, 4 a §

Om styrebeledamot, verkställande direktör, särskild ftrmatecknare eller an­nan ställföreträdare för bolaget har försatts i konkurs, fått förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken eller fått näringsförbud, skaU regbtreringsmyndigke­ten avföra ställföreträdaren ur aktiebolagsregistret Avregbtreringen skall vid beslut om konkurs eller tillfälligt näringsförbud ske omedelbart. I övrigt skall avregbtrering ske sedan beslutet kar vunnit laga kraft.

(Paragrafen saknar motsvarighet i kommitténs förslag)

Aktiebolagslagen innehåller bestämmelser om att val av styrelseledamöter och beslut om att utse verkställande direktör och andra ställföreträdare för bolaget skall anmälas för registrering. När sädana anmälningar har skett kommer Patent- och registreringsverket att registrera de anmälda perso­nerna i aktiebolagsregistret. Också ändringar i tidigare anmälda förhållan­den skall anmälas för registrering. När ett bolag gör en sådan anmälan, t,ex, i fräga om styrelsens sammansättning, avför Patent- och registreringsverket de dittills registrerade personerna från registret.

Det kan emellertid förekomma andra fall dä en styrelseledamot eller en annan företrädare för bolaget förlorar sin behörighet att företräda bolaget utan att detta kommer till uttryck i något beslut från bolagets sida. Så är fal­let när en ställföreträdare har försatts i konkurs, fått förvaltare enligt 11 kap, 7§ föräldrabalken eller fått näringsförbud. Av 8 kap. 4 och 11 §§ aktiebolagslagen framgår att han i sä fall inte längre får vara företrä­dare för bolaget. Det innebär att han utan vidare mister sin behörighet att företräda bolaget. Hittills har det inte funnits någon författningsenlig skyl­dighet för Patent- och registreringsverket att i dessa fall avföra vederbörande frän aktiebolagsregistret. Verket har dock haft som praxis att, när det har fått kännedom om ett förhållande av detta slag, erinra bolaget om att ställfö­reträdaren inte längre är behörig och att efter någon månad avföra den be­rörde personen frän registret.

Artikel 2 i publicitetsdirektivet fordrar att vissa angivna uppgifter om bo­laget offentliggörs. Till dessa uppgifter hör tillsättande och entledigande av de personer som i egenskap av bolagsorgan eller medlemmar i bolagsorgan är behöriga att företräda bolaget mot tredje man eller i rättegång. Uppgif­terna skall föras in I register eller förvaras I en akt i anslutning till registret. De skall vidare offentliggöras I en nationell tidning, antingen genom helt el­ler delvis återgivande eller genom hänvisning till en handling i akten eller en uppgift I registret.

Syftet bakom direktivbestämmelsen är att registrets uppgifter om vem

209

14 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

som har behörighet attföreträda bolaget skall motsvara de faktiska förhål-     Prop. 1993/94:196 landena. Detta är av värde både för bolaget och för tredje man. Mot den bakgrunden har det ansetts lämpligt att beslut om konkurs, förvaltarskap och näringsförbud föranleder avregistrering av de berörda bolagsfunktionä- . rerna utan föregående påminnelse frän registreringsmyndigheten.

Vid tvä slag av beslut, konkursbeslut och beslut om tillfälligt näringsför­bud, skall Patent- och registreringsverket omedelbart efter beslutet avföra den berörde personen ur registret. I dessa situationer kan det tänkas att be­slutet senare upphävs. Det är naturligt att Patent- och registreringsverket, sedan det underrättats om detta, självmant återställer den tidigare avförda registreringen. Det har inte ansetts nödvändigt att klargöra detta i lagtexten.

Om ett beslut om näringsförbud inte utgör ett beslut om tillfälligt närings­förbud, gäller det inte förrän det har vunnit laga kraft. I sådana fall fär avre­gistrering därför inte ske förfän det finns ett lagakraftvunnet beslut. Det­samma har ansetts böra gälla i fräga om beslut om förvaltarskap.

Den som är underkastad näringsförbud får enligt 19 § lagen (1986:436) om näringsförbud medges dispens att driva en näringsverksamhet, inneha en an­ställning eller uppdrag m.m. I enstaka fall kan det därför förekomma att en person med näringsförbud trots detta förbud har rätt att vara ställföreträdare för aktiebolag. Med hänsyn härtill föreslogs i lagrädsremissen att avregistre­ring pä grund av näringsförbud enbart skulle ske dä näringsförbudet avsåg "verksamheten i bolaget". Lagrädet har förordat att denna begränsning ut­går ur lagtexten. Lagrädet har därvid uttalat att i den mån en tillämpning av den nämnda paragrafen i lagen om näringsförbud skulle beröra ett visst aktiebolags verksamhet får förutsättas att det av domstolens beslut tydligt framgår vilket bolag undantaget avser. Om dispensen medgetts redan i sam­band med domen om näringsförbud eller beslutet om näringsförbud, bör det därför, enligt Lagrådet, vara sä självfallet för registreringsmyndigheten att någon avreglstrerlngsätgärd i det särskilt utpekade bolaget inte kan bli ak­tuell att det inte torde behövas någon erinran härom. - Regeringen har god­tagit Lagrådets uppfattning och lagtexten har utformats i enlighet med detta.

18 kap. 7§

Mot myndighets beslut i tillståndsärende enligt 2 kap. 1 §, 8 kap. 4 § eller 11§, 10 kap. 2§ eller 3§, 11 kap. 6§ eller 8§ första stycket 1 eller 12 kap. 8 § föres talan hos regeringen genom besvär.

Mot länsstyrelses beslut enligt denna lag I annat fall än enligt första stycket föres talan hos kammarrätten genom besvär.

Ett beslut av regbtreringsmyndigketen att avskriva anmälan eller vägra regi­strering enligt 4§ första stycket överklagas hos kammarrätten inom tvä må­nader frän beslutets dag. Detsamma gäller ett sådant beslut av registrerings­myndigheten som avses I 4a§, 4kap. 13§ andra stycket, 6kap. 7§ tredje stycket, 13 kap. 18§, I4kap. 15 § första stycket, 21 ock 29 §§ samt 19 kap. 2§.

(Paragrafen behandlas inte i kommitténs förslag)

I paragrafen har klargjorts att även Patent- och registreringsverkets beslut att vägra tillstånd till verkställande av fusionsplan och att avregistrera ställfö­reträdare enligt 4 a § skall kunna överklagas.

I den hittillsvarande lydelsen har bland sädana beslut som kan överklagas

enligt paragrafens tredje stycke nämnts beslut som avses i 4 § tredje stycket. 1     Prop. 1993/94:196 det lagrummet hänvisas emellertid endast till beslut i vissa andra uppräknade lagrum. På Lagrådets förslag har förevarande paragraf ändrats sä att hänvis­ning görs direkt till dessa lagrum och alltså inte över 4 § tredje stycket.

19 kap. 1 §

Till böter eller fängelse i högst ett är döms den som

1.

uppsåtligen bryter mot 1 kap. 4§,

2.

uppsätiigen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra ak­tiebok, förteckning enligt 3 kap. 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig,

3.

uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 kap. 12 § tredje stycket, 8 kap. 8§ andra stycket andra meningen eller 9§ första stycket andra eller tredje meningen,

4. uppsätiigen eller av grov oaktsamhet btyter mot 12 kap. 7 eller 9 §.

Utan hinder av 35 kap. 1 § brottsbalken får påföljd för brott enligt första

stycket 4 mot 12 kap. 7§ ådömas, om den misstänkte häktats eller erhållit del av åtal för brottet inom fem år frän brottet.

I fall som avses i 10 kap. 13 § första stycket skall inte följa ansvar enligt 20 kap. 3 § brottsbalken.

(Jfr 19 kap. 1 § I kommitténs förslag)

\ första stycket har i en ny punkt 1 upptagits en bestämmelse om ansvar för den som bryter mot förbudet i 1 kap. 4 § för privat aktiebolag eller aktieägare i sådant bolag att inbjuda allmänheten att teckna eller förvärva aktier m.m. Enbart uppsåtliga överträdelser av förbudet omfattas av ansvarsbestämmel­sen. Gärningsmannens uppsåt skall täcka att erbjudandet avser sädana vär­depapper som avses i 1 kap. 4 § och att fråga är om spridning av värdepappe­ren på det sätt som anges I paragrafen. Om det är bolaget som lämnar erbju­dandet, ansvarar den som har fattat beslutet om erbjudandet eller som I kraft av sin ställning I bolaget låter verkställa beslutet. Ansvar kan komma i fräga även om erbjudandet inte leder till någon teckning eller något förvärv.

Någon uttrycklig bestämmelse om ansvar för medverkan har Inte uppta­gits i paragrafen. I fräga om specialstraffrättsliga brott, för vilka fängelse är föreskrivet har emellertid ansvar för medverkan ansetts kunna utdömas även då uttryckliga regler om detta saknats. Också den som medverkar till ett brott mot 1 kap. 4 § utan att själv vara gärningsman bör därför kunna straf­fas. - Det kan tilläggas att regeringen i prop. 1993/94:130 har föreslagit att det i 23 kap. 4§ brottsbalken skall införas en uttrycklig föreskrift om ansvar för medverkan Inom specialstraffrätten i enlighet med den praxis som gäller idag.

19 kap. 2 §

Registreringsmyndigheten kan vid vite förelägga verkställande direktören eller styrelseledamot att fullgöra skyldighet enligt denna lag eller annan för­fattning att

1.

till myndigheten sända In behörig redovisningshandling, revisionsberät­telse eller delärsrapport,

2.

hos myndigheten göra behörig anmälan för registrering,

3.

på bolagets brev, fakturor och ordeiblanketter lämna sådana uppgifter som anges i 76 kap. 4§.

Föreläggande enligt första stycket 2 fär ej meddelas, om underlätenhet att

211

göra anmälan medför att bolagsstämmans eller styrelsens beslut förfaller el-     Prop. 1993/94:196 ler bolaget blir skyldigt att träda i likvidation.

Försuttet vite utdömes av registreringsmyndigheten.

Paragrafen innehåller bestämmelser om vite. Den har i sin hittills gällande lydelse givit registreringsmyndigheten möjlighet att vitesförelägga verkstäl­lande direktör eller styrelseledamot i bolag som inte fullgör bolagets skyldig­het enligt 8 kap, 15 § fjärde stycket och 10 kap. 15 § andra stycket att ge in förteckningar över styrelseledamöter, revisorer m.m. Som en följd av att skyldigheten att ge in sädana förteckningar nu upphävs har även den motsva­rande vitesbestämmelsen tagits bort.

I paragrafen har också införts en ny vitesbestämmelse (se första stycket punkten 3). Den nya bestämmelsen är föranledd av artikel 6 i publicitetsdi­rektivet. Enligt denna artikel skall medlemsstaterna föreskriva lämpliga på­följder bl.a. för det fall att ett bolag försummar att - såsom krävs i artikel 4 I publicitetsdirektivet - lämna vissa särskilda uppgifter om bolaget pä bolagets brev och orderblanketter. Bestämmelsen i artikel 4 kommer nu till uttryck I 16 kap. 4§. Det har ansetts att en vitesbestämmelse ger de bästa förutsätt­ningarna att på ett smidigt sätt komma till rätta med bolag som Inte följer bestämmelsen i 16 kap. 4§. Om det efter anmälan eller på annat sätt fram­kommer att ett bolag btyter mot bestämmelsen i 16 kap. 4 §, skall sålunda registreringsmyndigheten ha möjlighet att förelägga verkställande direktör eller styrelseledamot att framdeles rätta sig efter bestämmelsen. Registre­ringsmyndigheten skall också pröva frågan om utdömande av vitet.

Ikraftträdande- ock övergångsbestämmelser

1. Denna lag träder, såvitt avser 18 kap. 4 a §, i kraft den 1 juli 1994. Beslut som fattats med stöd av 18 kap. 4 a § får från den I juli 1994 överklagas enligt bestämmebema i 18 kap. 7§ tredje stycket i dess nya lydebe. I övrigt träder lagen i kraft den 1 januari 1995.

Registreringsmyndigketen får efter den 30 juni 1994 regbtrera beslut om att ett aktiebolag från och med den 1 januari 1995 skall vara publikt aktiebolag ock ha för ett sådant aktiebolag föreskriven ftrma. Sådana beslut får dock regi­streras endast om de uppfyller de villkor ock har tillkommit i den ordning som anges i 17 kap. 1 §, 9 kap. 13 § andra stycket ock 16 kap. 1 §i deras nya lydelse. Vidare får regbtreringsmyndigketen efter den 30 juni 1994 regbtrera beslut om att det i firman för ett aktiebolag, som inte kar anmält beslut som avses i andra stycket för registrering, skall ingå ordet privat eller förkortningen (priv). Därvid skall 16 kap. 1 § i dess nya lydebe ka motsvarande tillämpning.

Förevarande punkt har - bl.a. på grund av vad Lagrådet anfört - givits en annan utformning än i lagrådsremissen.

I fräga om den nya 18 kap. 4 a § har det ansetts angeläget att bestämmel­serna träder i kraft redan den 1 juli 1994. Förslaget skall i den delen ses mot bakgrund av bl.a. att regeringen i prop. 1993/94:171 har föreslagit att Patent-och registreringsverket frän och med den 1 juli 1994 skall vara huvudman för näringsförbudsregistret.

I övrigt bör den nya lagstiftningen i sina väsentliga delar träda i kraft den

1 januari 1995. Detta har kommit till uttryck i första stycket. Skälen för detta

har behandlats i avsnitt 15.

212

Vissa regler bör emellertid kunna tillämpas redan från en tidigare tid- Prop. 1993/94:196 punkt. Detta sammanhänger med att ett aktiebolag som inte beslutar om övergäng till publikt aktiebolag eller som inte får ett sådant beslut registrerat frän den 1 januari 1995 kommer att vara förhindrat att sprida sina aktier och andra värdepapper till allmänheten (se 1 kap. 4§). Inte heller får handel pä börs förekomma. Det är därför väsentiigt att de bolag, vilkas aktier är före­mål för allmän omsättning, redan den 1 januari 1995 har förvärvat egenska­pen av publikt aktiebolag.

En övergäng till den publika aktiebolagskategorin förutsätter emellertid att bolaget pä bolagsstämma har beslutat om detta enligt bestämmelserna i 17 kap. 1 §. Det förutsätter också att bolaget har beslutat om att ändra fir­man, så att den innefattar ordet "publikt" eller förkortningen "(pub)". Några särskilda ikraftträdandebestämmelser om detta har inte ansetts nöd­vändiga. Det fär även utan uttryckliga föreskrifter anses möjligt för ett aktie­bolag att redan före lagens ikraftträdande fatta beslut om att bolaget från och med den 1 januari 1995 skall vara publikt och ha sädan firma som före­skrivs för de publika aktiebolagen. Något principiellt hinder mot att bolaget fattar ett sådant beslut redan innan riksdagen har antagit den nya lagen torde inte heller föreligga, även om beslutet I så fall givetvis blir beroende av att riksdagen antar regeringens förslag om publika aktiebolag utan några vä­sentliga ändringar. För att ett beslut som har tillkommit före den 1 januari 1995 skall bli gällande och kunna registreras mäste dock förutsättas att det har tillkommit med iakttagande av bestämmelserna i 17 kap. 1 §, 9 kap. 13 § och 16 kap. 1 § i deras nya lydelse.

Däremot har det - såsom framgår av andra stycket - ansetts nödvändigt med uttryckliga bestämmelser som ger registreringsmyndigheten möjlighet att redan före den 1 januari 1995 registrera beslut av de angivna slagen. En sådan registreringsätgärd bör dock kunna vidtas först från den 1 juli 1994, dvs. sedan riksdagen behandlat regeringens proposition. Däremot är det -1 enlighet med vad som sagts ovan - inte nödvändigt att det beslut som skall registreras har fattats efter denna tidpunkt. Registreringsmyndigheten måste emellertid kontrollera att beslutet har tillkommit på det sätt som anges i 17 kap. 1 § och 9 kap. 13 § i deras nya lydelse. Vid registrering av den nya firman mäste registreringsmyndigheten också tillse att firman står i överensstäm­melse med bestämmelserna i 16 kap. 1 § i dess nya lydelse. De registrerade besluten får verkan först frän den 1 januari 1995.

Lagrådet har påtalat att det kan finnas behov av att pä motsvarande sätt skapa förutsättningar för en förtida ändring och registrering av ny firma för de bolag som avser att efter den 1 januari 1995 bli privata aktiebolag. Särskilt har Lagrådet pekat pä de svårigheter som kan uppkomma för bolagen till följd av bestämmelsen i 16 kap. 4 § om att bolagets firma skall finnas angiven på bolagets brev, fakturor och orderblanketter. Ett bolag som vill utforma sin firma pä annat sätt än med tillägget "(priv)" kan ha Intresse av att redan under hösten 1994 fä en annan firma registrerad för att därigenom slippa byta firma mer än en gång. Mot bakgrund härav har i tredje stycket upptagits en bestämmelse som gör det möjligt för bolag, som avser att bli privata aktie­bolag, att redan under hösten 1994 få en ny firma, innehållande ordet "pri-

213

vat", registrerad. Registreringsmyndigheten skall i registreringsärendet till-     Prop. 1993/94:196 lämpa 16 kap. 1 § i dess nya lydelse.

Lagrädet har även ifrågasatt om det Inte borde gälla särskilda övergängs-regler för bestämmelsen i 16 kap. 4 § och den därtill anslutande vitesbestäm­melsen 119 kap. 2 §. Bestämmelserna är emellertid föranledda av publicitets-direktivet. Om Sverige blir medlem i EU måste den svenska lagstiftningen redan vid Sveriges inträde i EU vara anpassad till publicitetsdirektivet. Det är möjligt att Sverige kommer att vara medlem I EU redan från den 1 januari 1995. Med hänsyn härtill har det inte ansetts finnas något utrymme för sär­skilda övergångsbestämmelser av det slag som Lagrädet i denna del föresla­git-

2. Alla aktiebolag som den 1 januari 1995 finns registrerade i aktiebolagsre­

gistret skall anses vara privata aktiebolag, om inte annat följer av andra

stycket. Regbtreringsmyndigketen skall till den registrerade firman i dessa bo­

lag lägga förkortningen (priv), såvida ny firma inte redan kar regbtrerats med

stöd av punkten 1 tredje stycket.

Bestämmebema i första stycket gäller inte aktiebolag för vilka beslut om övergång till publikt aktiebolag har regbtrerats före den 1 januari 1995.

Bestämmelserna upptogs i lagrädsremissen i punkten 6 men har pä Lagrå­dets förslag flyttats till förevarande punkt. En mindre ändring har också gjorts i förhållande till lagrådsremissens förslag.

Indelningen i tvä kategorier av aktiebolag kommer enligt punkten 1 att gälla frän den 1 januari 1995. Med hänsyn till att den alldeles dominerande delen av aktiebolagen kommer att vara privata aktiebolag har det ansetts naturligt att vid utformningen av övergångsbestämmelserna utgå från situa­tionen för de privata aktiebolagen. Bestämmelserna har därför utformats sä att de aktiebolag som avser att bli privata aktiebolag inte behöver fatta några särskilda beslut eller göra någon begäran om omregistrering av firma.

I enlighet därmed har det i första stycket som huvudregel föreskrivits att alla aktiebolag som vid utgången av år 1994 finns registrerade i aktiebolags-registret skall anses vara privata aktiebolag. Registreringsmyndigheten skall I dessa fall självmant göra ett tillägg till firman i form av förkortningen (priv). De privata aktiebolag som önskar utforma sin firma på annat sätt genom att låta ordet privat ingå i firman, får liksom hittills besluta om firmaändring och ansöka om registrering av den nya firman.

Andra stycket innehåller ett undantag från bestämmelsen I första stycket. Det tar sikte pä de bolag som beslutat om övergång till publikt aktiebolag och fått detta beslut registrerat redan före 1994 ärs utgång. Ett sådant bolag är givetvis efter den 1 januari 1995 att anse som publikt och behåller den firma som har registrerats I samband med övergången till den publika aktie­bolagskategorin.

3. Ifråga om privata aktiebolag som kar bildats före den I januari 1995 gäller

1 kap. 1 § i sin äldre lydelse i stället för den nya 1 kap. 3§ till utgången av år

1997.

De nya bestämmelserna i 1 kap. 3§ innebär att ett privat aktiebolag inte får

ha ett lägre aktiekapital än 100 000 kr. För bolag som bildas efter utgången

av år 1994 gäller detta omedelbart. De privata aktiebolag .som bildats före

214

ikraftträdandet - dvs. för vilka konstituerande stämma har hållits före den Prop. 1993/94:196 1 januari 1995 - har emellertid medgivits en särskild övergångstid, som skall ge dem tid att höja aktiekapitalet till minst det nya minimikapitalet. Kom­mittén har föreslagit att denna övergångstid skall vara ett är. Mot bakgmnd av de svårigheter som kan finnas för smä aktiebolag att anskaffa det ytterli­gare kapital som behövs för att höja aktiekapitalet har det emellertid ansetts att befindiga aktiebolag bör fä en tid om tre är pä sig för att anpassa sig till de nya bestämmelserna om aktiekapitalets storlek. Det innebär för privata aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 att aktiekapitalet inte be­höver höjas till 100 000 kr förrän vid utgången av 1997 (jfr dock punkten 4).

Såsom framgår av punkten 6 måste bolaget vid utgången av år 1997 an­tingen ha ett registrerat aktiekapital om minst 100 000 kr eller ha anmält ett beslut om ökning av aktiekapitalet till minst 100 000 kr för registrering. I det senare fallet fordras dessutom att registreringsmyndigheten Inte därefter vägrar registrering av beslutet eller avskriver registreringsärendet.

Kommittén har föreslagit att de bolag som omfattas av förevarande över­gångsbestämmelse, dvs. bolag som har bildats före den 1 januari 1995, inte skall ha möjlighet att under övergångstiden sätta ned aktiekapitalet under 100 000 kr. Detta förslag har ifrågasatts av flera remissinstanser. En motsva­rande bestämmelse fanns I anslutning till den lag genom vilken aktiekapitalet år 1973 höjdes till 50 000 kr, något som dock sammanhängde med att kravet pä ett lägsta aktiekapital om 50 000 kr från början avsäg endast aktiebolag som hade bildats efter lagens ikraftträdande. Det har ansetts att det nu inte finns något skäl att neka privata aktiebolag att under övergångstiden sätta ned aktiekapitalet under 100 000 kr.

4. Styrebeledamöter, verkställande direktör, aktieägare, borgenärer eller andra vilkas rätt kan vara beroende därav kan under tiden den 1 oktober 1996-den 31 mars 1997kos registreringsmyndigketen ansöka om likvidation av bolag vars aktiekapital vid utgången av september 1996 inte uppgår till ettkundratusen kronor.

Om en sådan ansökan görs, skaU regbtreringsmyndigketen genast före­lägga bolaget att inom fyra månader komma in med yttrande över ansökan. Föreläggandet skall delges bolaget på sätt som är föreskrivet om stämning i tvbtemål. Styreben skall genast utlysa bolagsstämma för meddelande om före­läggandet.

Om det inte, innan ärendet avgörs, visas att aktiekapitalet uppgår till ett­kundratusen kronor, skall regbtreringsmyndigketen förordna att bolaget skall träda i likvidation, utse en eller fiera likvidatorer samt låta registrera besluten.

Ifråga om överklagande av registreringsmyndighetens beslut skaU bestäm­melsema i 18 kap. 8§ tillämpas.

Denna punkt innehåller bestämmelser om rätt för styrelseledamöter och andra vars rätt kan beröras att begära att bolag med aktiekapital under 100 000 kr skall träda i likvidation.

Likvidationsbestämmelsen skall ses mot bakgrund av att styrelseledamö­

ter, verkställande direktör och aktieägare enligt punkterna 5 och 6 åläggs ett

personligt betalningsansvar för bolagets förpliktelser om bolaget avförs ur

aktiebolagsregistret på grund av att aktiekapitalet är alltför lågt. De berörda

personerna har därför ansetts böra ha en möjlighet att Initiera likvidation av

bolaget för att därigenom undgå personlig betalningsskyldighet.

215

Även borgenärerna kan ha ett intresse av att likvidation kommer till Prop. 1993/94:196 stånd. Avveckling genom likvidation under ordnade former kan nämligen vara att föredra framför ett utkrävande av det personliga betalningsansvar som enligt punkterna 5 och 6 åvilar bl.a. bolagets funktionärer om bolaget avregistreras utan föregående likvidation. Också bolagets borgenärer har därför givits rätt att begära att bolaget försätts i likvidation. Samma rätt har tillerkänts annan vars rätt kan vara beroende av att bolaget likvideras.

Bestämmelserna har getts en utformning som i huvudsak motsvarar punk­ten 3 i övergångsbestämmelserna till 1973 ärs ändringar i reglerna om aktie­kapitalets storiek (se SFS 1973:1081 och prop. 1973:168). Prövningen av lik-vidationsfrägan har dock lagts på Patent- och registreringsverket i stället för pä domstol. Att prövningen förläggs till Patent- och registreringsverket över­ensstämmer med den nyligen beslutade lagändring som innebär att frågor om tvängslikvidation i de flesta fall skall handläggas av Patent- och registre­ringsverket (se SFS 1993:1495). Särskilda bestämmelser gäller därvid om överklagande av likvidationsbeslutet (se 18 kap. 8 §), vilka innebär bl.a. att beslutet kan överklagas till tingsrätt. 1 förevarande bestämmelse har intagits en hänvisning till dessa bestämmelser,

I övrigt kan hänvisas till förarbetena till 1973 ärs lagändring (se prop, 1973:168 s, 14-16),

5, Ett bolag vars regbtrerade aktiekapital inte uppgår till etthundratusen kro­nor skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplösas genom att avföras ur aktiebolagsregbtret, om samtliga aktieägare ock styrebe­ledamöter samt verkställande direktören begär det före utgången av oktober 1997. Om en sådan begäran framställs skall regbtreringsmyndigheten genast kungöra detta i Post- ock Inrikes Tidningar. Bolaget får avföras ur regbtret tidigast en månad efier det att ett sådant kungörande kar skett En uppgift om att bolaget har avförts ur registret skall inte kungöras.

När bolaget kar avförts ur regbtret svarar aktieägama, styrelseledamötema ock verkställande direktören solidariskt för bolagets förpliktelser, i den mån inte annat följer av tredje stycket. Bolagets tillgångar övergår tiU aktieägama. Aktieägama inträder i bolagets ställe som part i de avtal som bolaget kar slutU med tredje man. I den mån bolaget enligt lag eller annan författning kar varit skyldigt att vidta åtgärd eller lämna uppgift skall detta i stället fullgöras av sty­relsen.

En aktieägare, som inte kar varit styrelseledamot eller verkställande direk­tör efter utgången av mars 1997 ock inte keller efter denna tidpunkt kar varit införd i aktiebolagsregistret som sådan, svarar för bolagets förplikteber endast iförhållande till sin andel i bolagets aktiekapital.

Om det uppkommer behov av någon likvidationsåtgärd sedan bolaget har avförts ur registret, skaU 13 kap. 16 § tillämpas.

På Lagrådets förslag har ordningsföljden mellan punkterna 5 och 6 ändrats. Första stycket i förevarande punkt motsvarar punkten 5 I 1973 års över­gångsreglering (se SFS 1977:320) utan andra sakliga ändringar än beträf­fande aktiekapitalets storlek och tidsangivelserna.

När bolaget har avregistrerats enligt första stycket anses det upplöst. Vid tillkomsten av övergångsbestämmelserna I 1973 ärs lagstiftning bedömdes frågan om bolagets rättsliga status efter avregistreringen som huvudsakligen

teoretisk och behandlades Inte närmare (se prop. 1973:168 s. 18). Det har

216

inte heller i detta sammanhang ansetts finnas skäl att gä närmare in pä frå- Prop. 1993/94:196 gan. Det kan dock sägas att bolaget i och med avregistreringen förlorar sin rättskapacitet. Det kan inte längre förvärva rättigheter eller skyldigheter och det kan inte föra talan inför domstol (jfr angående tillämpningen av bestäm­melser av liknande slag i 1973 års lagstiftning NJA 1982 s. 754 och 1983 s, 801), För det fall att aktieägarna fortsätter den av bolaget bedrivna rörel­sen torde ett bolagsförhållande uppkomma genom konkludent avtal. För att detta rättsförhållande skall vara att anse som ett handelsbolag fordras dock -enligt den lagstiftning som träder i kraft den 1 januari 1995 (se SFS 1993:760) - att bolaget registreras i handelsregistret.

Bestämmelserna i andra och tredje styckena har som utgångspunkt att bo­laget i och med avregistreringen inte längre kan göra gällande några rättighe­ter och inte längre ansvarar för några förpliktelser.

Det avregistrerade bolagets rättigheter, däribland äganderätten till bola­gets egendom, övergår till aktieägarna genom universalsuccession. Det får bl,a, till följd att aktieägarna personligen kan beviljas lagfart pä bolagets fas­tigheter. Härvid kan registreringsmyndighetens bevis om avregistrering åbe­ropas som fängeshandling tillsammans med utredning om aktieägarkretsen (jfr prop. 1973:168 s, 20),

Ansvaret för bolagets förpliktelser övergår pä aktieägarna, styrelseleda­möterna och den verkställande direktören. De berörda personerna ansvarar därvid solidariskt med den inskränkning som följer av tredje stycket. I NJÄ 1985 s. 439 har - såvitt gäller motsvarande bestämmelser i 1973 ärs lagstift­ning - något personligt betalningsansvar inte ansetts kunna åläggas styrelse-suppleant som inte tjänstgjort i styrelsen. Den nya lagstiftningen är inte av­sedd att ha någon annan innebörd.

Även i övrigt är bestämmelserna i andra och tredje styckena avsedda att ha samma innebörd som de motsvarande bestämmelserna i 1973 ärs lagstift­ning (se SFS 1973:1080 och prop. 1973:168 s. 13 f.) med de ändringar i denna som gjordes år 1981 (se SFS 1981:460 och bet. 1980/81 :LU28 s. 12 f.). Det innebär bl.a. att kretsen av ansvariga personer bör bestämmas av förhållan­dena den dag bolaget avfördes ur registret.

1 ftärde stycket har upptagits en bestämmelse om efterföljande likvidation. Om det efter avregistreringen framkommer att det finns behov av särskilda likvidationsåtgärder kan ett likvidationsförfarande inledas enligt 13 kap. 16 § aktiebolagslagen. Att så sker medför emellertid inte att bolagets tillgångar och skulder återgår till bolaget (jfr NJA 1982 s. 754). Syftet med likvidations-förfarandet är därför inte att skifta nägra tillgångar eller betala några bola­gets skulder. Med hänsyn till detta torde bestämmelsen endast få mycket be­gränsad betydelse.

6. Ett bolag vars regbtrerade aktiekapital inte uppgår till etthundratusen kro­nor vid utgången av år 1997 ock för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till minst ettkundratusen kronor inte kar anmälts för registrering före denna tidpunkt skall, om det inte kar trätt i likvidation eller försatts i konkurs, av­föras ur aktiebolagsregistret ock därmed vara upplöst. Uppgift att bolaget kar avförts ur regbtret skall inte kungöras i Post- ock Inrikes Tidningar.

Ett bolag för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till minst ettkundratu­sen kronor kar anmälts för registrering före utgången av år 1997 skall, om det

inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplösas genom att avföras Prop. 1993/94:196 ur aktiebolagsregistret, om regbtreringsmyndigketen efter utgången av år 1997 genom lagakraftvunnet beslut har avskrivit anmälan eller vägrat registrering. En uppgift om ett sådant beslut skall ofördröjligen kungöras av regbtrerings­myndigheten i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget får avföras ur regbtret ti­digast en månad efter det att kungörande har skett. En uppgift om att bolaget har avförts ur regbtret skall inte kungöras.

När bolaget har avförts ur regbtret gäller punkten 5 andra -ftärde styckena.

Bestänunelserna motsvarar punkten 4 i 1973 ärs övergängsreglering i dess lydelse enligt SFS 1981:460.

Om bolaget vid utgången av är 1997 inte liar ett registrerat aktiekapital om 100 000 kr eller mera och inte heller har anmält något beslut om att öka aktiekapitalet till minst detta belopp, skall det - enWgt första stycket - avföras ur aktiebolagsregistret. Avregistrering kan ske utan att registreringsmyndig­heten tar någon särskild kontakt med bolaget. Är bolaget försatt i konkurs eller likvidation mäste dock konkurs- eller likvidationsförfarandets slutför­ande avvaktas. Frän Patent- och registreringsmyndigheten har påtalats att det i samband med den tidigare höjningen av aktiekapitalet hände att likvi­dationsförfaranden drog ut pä tiden i flera är. Verket har med hänvisning till detta föreslagit en regel om att i bolag med aktiekapital tinder 100 000 kr likvidationsförfarandet skall avslutas inom tvä år frän beslutet. Det ligger emellertid i likvidationsförfarandets natur att det skall genomföras med viss skyndsamhet (jfr 13 kap. 11 §) och revisorerna skall i revisionsberättelsen uttala sig huruvida likvidationen onödigt fördröjs (se 13 kap. 7§ feriite stycket). Det har mot den bakgrunden ansetts att risken för utdragna likvida­tionsförfaranden är liten och inte motiverar en sädan särskild bestämmelse som Patent- och registreringsverket har förordat.

I andra stycket behandlas den situationen att bolaget vid utgången av är 1997 inte har ett registrerat aktiekapital om 100 000 kr eller mera men före denna tidpunkt har anmält ett beslut om ökning av aktiekapitalet. I sä fall skall registreringen av bolaget bestå tills vidare. I avvaktan på att registre­ringsmyndigheten tar ställning i registreringsärendet kan bolaget fungera pä samma vis som tidigare. Först om registrering vägras eller registreringsären­det avskrivs, skall bolaget avföras ur registret. Även i detta fall mäste dock avregistreringen anstå om det pägär ett konkurs- eller likvidationsförfa­rande.

Efter avregistreringen gäller - såsom framgår av tredje stycket - bestäm­melserna i punkten 5 andra - fjärde styckena.

7. Vid regbtrering och verkställande av bolagsstämmobeslut som kar fattats före lagens ikraftträdande samt vid talan mot sådant beslut gäller äldre be­stämmelser, om annat inte följer av punktema 8, 11, 12 eller 14.

Det har ansetts att, om bolagsstämman före lagens ikraftträdande med till­

lämpning av gällande bestämmelser har fattat beslut som skall registreras en­

ligt aktiebolagslagen, ansökan om registrering bör prövas enligt äldre be­

stämmelser utan hinder av att nya bestämmelser har trätt I kraft vid registre­

ringstidpunkten. Om exempelvis på en konstituerande stämma som har hål­

lits före den 1 januari 1995 har fattats beslut om att bilda bolaget, får bolaget

218

registreras efter ikraftträdandet utan hinder av att stiftelseurkunden innehål- Prop. 1993/94:196 ler en ofullständig redovisning av kostnaderna för bolagets bildande (jfr 2 kap. 3§). Vidare kan ett beslut om avvikelse frän bolagsordningens före­skrifter om företrädesrätt vid emission eller om nedsättning av aktiekapital som har fattats före lagens ikraftträdande registreras därefter även om de nya majoritetsreglerna inte har iakttagits vid beslutet.

Ytterligare exempel kan anföras. De nya bestämmelserna i 6 kap. 9 § inne­bär att rättens tillstånd fordras för nedsättning av aktiekapitalet i en del fall där sådant tillstånd hittills inte har varit nödvändigt. Till följd av bestämmel­sen i denna punkt kan emellertid ett före utgången av är 1994 enligt 6 kap. 1 § första stycket 1 eller 8 § fattat nedsättningsbeslut, som inte har godkänts av rätten, registreras utan hinder av att rättens tillstånd fordras enligt de nya bestämmelsema.

Förevarande bestämmelse innebär också att en domstol som prövar ett bolagsstämmobeslut i ett klandermäl skall tillämpa de bestämmelser som gällde vid tiden för stämmobeslutet,

8.       Bestämmebema i 2 kap. 9 § och 4 kap. 12 § i deras nya lydelse skall tiUäm­

pas på yttranden som ges in efter utgången av år 1994 också om det beslut som

avses med registreringsansökan kar fattats före nämnda tidpunkt

I denna punkt har upptagits två undantag frän principen om att äldre bestäm­melser skall tillämpas vid registrering av beslut som fattats före lagens ikraft­trädande. I 2 kap. 9 § resp. 4 kap. 12 § föreskrivs att det i samband med regi­strering av bolagsbildning eller emissionsbeslut skall ges in ett revisorsytt­rande som bl.a. skall beskriva apportegendomen och ange de metoder som har använts vid värderingen. Det har ansetts att bestämmelserna om yttran­dets innehåll skall gälla samtliga yttranden som ges in till registreringsmyn­digheten efter lagens ikraftträdande. Tidpunkten för bolagsstämmobeslutet saknar således i dessa båda fall betydelse.

9.       I fråga om aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 gäller 3 kap.

1 § i sin äldre lydebe till utgången av juni 1996.

Om bolagsordningen för bolag som avses i första stycket efter utgången av juni 1996 strider mot 3 kap. 1 §i dess nya lydelse, får sådana beslut om emis­sion som tillkommit därefter ock som står i strid med paragrafen inte registre­ras.

Enligt EES-avtalet har EFTA-staterna rätt att utnyttja de övergångsbestäm­melser som finns i artikel 43.2 i kapltaldlrektlvet. Detta medför, I fråga om de bolag som bildats före den 1 januari 1995, att Sverige inte behöver till-lämpa föreskrifterna om företrädesrätt vid emission I artikel 29 förrän den 1 juli 1996. Det har, med hänsyn till de konsekvenser som förändringarna I 3 kap. 1 § aktiebolagslagen får för dessa bolag, ansetts att de äldre bestämmel­serna bör tillämpas under så läng tid som EES-avtalet tillåter.

Äldre bolag har därför genom/ö/-.y/a stycket i förevarande punkt givits en arton månaders övergångstid.

I anslutning till övergångstidens utgång måste bolagen agera för att bringa

bolagsordningen i överensstämmelse med de nya bestämmelserna. Bestäm­

melser om detta finns i andra stycket. 1 kommitténs förslag har upptagits en

bestämmelse som ålägger bolagets styrelse att vid utgången av denna tid

219

framlägga förslag till ändring i bolagsordningen sä att denna bringas i över-     Prop. 1993/94:196 ensstämmelse med 3 kap. 1 §. Kommittén har inte föreskrivit någon direkt sanktion mot de bolag som inte gör detta men har förutsatt att bolaget i så fall är förhindrat att få till stånd en ökning av aktiekapitalet.

Bestämmelserna i andra stycket överensstämmer i väsentliga delar med kommitténs förslag. Äldre föreskrifter i bolagsordningen om företrädesrätt förlorar alltså inte utan vidare sin verkan utan kan upphävas först genom beslut av bolagsstämman. Härigenom ges varje aktieägare ett inflytande över vilka föreskrifter om företrädesrätt som skall gälla i stället för de tidi­gare föreskrifterna. Men även om de äldre föreskrifterna om företrädesrätt -i den män de strider mot 3 kap. 1 § - således inte utan vidare blir ogiltiga bör de givetvis inte kunna tillämpas vid emissioner som sker efter den 1 juli 1996. Sä länge ett emissionsbeslut står i överensstämmelse med en registrerad bo­lagsordning torde emellertid registrering av emissionsbeslutet inte utan vi­dare kunna vägras enbart därför att bolagsordningen inte stämmer överens med en därefter beslutad lagstiftning. Det har därför ansetts nödvändigt att särskilt stadga att det, om bolagsordningen efter utgången av juni 1996 stär i strid med 3 kap. 1 §, föreligger hinder mot att registrera beslut om emission som strider mot bestämmelserna i paragrafen. På Lagrådets förslag har be­stämmelsen förtydligats sä att det framgår att detta gäller endast beslut om emission som har tillkommit efter den 30 juni 1996.

I det till Lagrädet remitterade förslaget avslutades andra stycket med en bestämmelse om att styrelsen i ett sådant fall utan dröjsmål skall lägga fram förslag till bolagsstämman om ändring av bolagsordningen. Lagrädet har menat att en föreskrift av detta slag knappast är påkallad. Det finns, enligt Lagrädet, anledning att utgå frän att regeln om registreringsförbud leder till att erforderliga ändringar i bolagsordningen ända kommer till stånd. Dess­utom kan det finnas en del fall dä en skyndsam ändring av bolagsordningen inte framstår som särskilt angelägen. Med hänsyn till vad Lagrådet anfört har bestämmelsen inte tagits med i propositionens förslag.

10.       Om styrelsen före utgången av år 1994 kar beslutat om nyemission enligt

4 kap. 14 eller 15§, embsion av skuldebrev enligt 5 kap. 8 eller 9§ eller ned­

sättning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 8§, gäller äldre bestämmeber vid regi­

strering av beslutet.

I denna punkt har föreskrivits att äldre bestämmelser skall tillämpas även efter ikraftträdandet I fräga om vissa slag av styrelsebeslut som har fattats före lagens ikraftträdande.

11.       Bestämmelsema i 6 kap. 6 § femte stycket i sin nya lydelse skall tillämpas

i ärende om rättens tilbtånd att verkställa nedsättningsbeslut som kar fattats

före utgången av år 1994, om ansökan kar kommit in till rätten efter denna

tidpunkt

Av punkten 7 följer aft, om bolagsstämman före den 1 januari 1995 har fattat

beslut om nedsättning av aktiekapitalet med föreskrift om att nedsättnings­

beloppet skall avsättas till reservfonden, beslutet kan registreras efter års­

skiftet utan hinder av att rättens tillstånd till nedsättningen inte har Inhäm­

tats. Motsvarande gäller enligt punkten 10 styrelsebeslut enligt 6 kap. 8§

som har fattats före utgången av år 1994 men som registreras förstefter års-

220

skiftet.

Det har emellertid ansetts att det förhällandet att ett giltigt nedsättnings- Prop. 1993/94:196 beslut har fattats före årsskiftet inte bör beta borgenärerna den utvidgade rätt till säkerhet eller betalning som 6 kap. 6 och 8 §§ i sin nya lydelse inne­bär. I ärende om rättens tillstånd till nedsättning skall de nya bestämmel­serna därför tillämpas från och med den 1 januari 1995 även när nedsätt­ningsbeslutet har fattats dessförinnan. En fömtsättning för detta har dock ansetts böra vara att ansökan om tillstånd kom in till domstolen efter årsskif­tet. Om ansökan har givits in dessförinnan skall äldre bestämmelser med den mera begränsade borgenärskretsen tillämpas. En särskild bestämmelse om detta har upptagits i förevarande punkt,

12.       Om ett avtal om fusion före utgången av år 1994 har godkänts enligt 14

kap. 1 eller 2§ i deras äldre lydelse, skall äldre bestämmeber tillämpas på fu­

sionen. Detsamma gäller om aktiebolag före utgången av år 1994 har träffat

avtal om fusion enligt 14 kap. 8§i dess äldre lydebe. Om en ansökan om till­

stånd att verkställa avtalet har kommit in till rätten efter den 1 januari 1995,

skall dock bestämmebema i 6 kap. 6 § femte stycket tillämpas enbart på de

borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersättning som

har förmånsrätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller en fordran på

pension som har förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag.

Enligt artikel 32.4 i fusionsdirektivet behöver medlemsstaterna inte tillämpa direktivet på fusioner och andra förfaranden som är likställda med fusioner, om en i nationell lagstiftning föreskriven åtgärd eller formalitet för att förbe­reda eller genomföra förfarandet redan har vidtagits när lagstiftningen trä­der i kraft. I EES-avtalet har Sverige givits rätt att utnyttja denna bestäm­melse. Det har ansetts att Sverige bör utnyttja denna möjlighet och att de nya bestämmelserna därför inte bör tillämpas I fall då fusionsavtalet vid la­gens ikraftträdande redan har godkänts enligt bestämmelserna i 14 kap. 1 och 2 §§ i deras äldre lydelse eller, vid absorption av helägt dotterbolag, avtal redan har träffats enligt 14 kap. 8 § i dess äldre lydelse. Såvitt gäller registre­ring av bolagsstämmas beslut att godkänna fusionsavtal följer detta redan av den ovan angivna punkten 7. Punkten 12 medför att också övriga bestäm­melser i 14 kap. 1 - 8 §§ i deras äldre lydelse blir tillämpliga i dessa fall. Det innebär bl.a. att ansökan om tillstånd att verkställa fusionsavtalet skall göras vid domstol och inte hos registreringsmyndigheten samt att endast borgenä­rer i överlåtande bolag behöver kallas i tillståndsärendet.

I överensstämmelse med vad som har föreskrivits i punkten 11 har det dock ansetts att den utvidgning av borgenärsskyddet som sker genom att 6 kap. 6 § femte stycket ändras bör gälla även när fusionsavtalet har godkänts -eller, vid absorption av helägt dotterföretag, har träffats - före utgången av år 1994, under förutsättning att ansökan om rättens tillstånd görs efter den 1 januari 1995. I sädana fall skall rätten därför kalla även borgenärer som tillika är gäldenärer i samma rättsförhållande, med undantag av sädana löne-och pensionsborgenärer som har förmänsrätt enligt 12 eller 13 §§ förmånsrättslagen.

13.       Bestämmelsema i 14 kap. 3 § skall iitte tillämpas på värdepapper som kar

givits ut före ikraftträdandet, om det i emissionsbeslutet kar angivits vilken rätt

som skall tillkomma innehavaren av värdepapperet i händelse av fiision.

Bestämmelserna I 14 kap. 3§ I dess nya lydelse avser att skydda innehavare

221

av värdepapper med särskilda rättigheter i ett överlåtande bolag. De är för- Prop. 1993/94:196 anledda av artikel 15 i fusionsdirektivet. Enligt artikel 32.3 behöver med­lemsstatema inte tillämpa denna artikel på innehavare av sådana värdepap­per som kan bytas ut mot aktier om emissionsvillkoren vid tidpunkten för ikraftträdandet pä förhand har reglerat innehavarnas ställning i händelse av fusion. Sverige har i EES-avtalet givits rätt att utnjfttja denna övergångsbe­stämmelse.

I ett beslut om emission av konvertibla skuldebrev eller skuldebrev för­enade med optionsrätt till nyteckning skall anges den rätt som skall till­komma borgenär eller innehavare av optionsbevis för den händelse bolaget upplöses eller upphör genom fusion (se 5 kap. 4 § första stycket 8). Det torde vara vanligt att möjligheten av fusion behandlas i villkoren också för andra typer av värdepapper med särskilda rättigheter i bolaget. Det kan, såsom kommittén har påpekat, inte uteslutas att dessa villkor ger innehavarna sämre rätt vid fusion än vad 14 kap. 3 § föreskriver. I sä fall skulle en tillämp­ning av 14 kap. 3 § förändra villkoren för redan utgivna värdepapper. För att detta inte skall bli fallet har det ansetts att Sverige bör utnyttja den i direkti­vet medgivna undantagsbestämmelsen.

I denna punkt har därför tagits upp en bestämmelse om att 14 kap. 3 § infe skall tillämpas pä värdepapper som har utgivits före ikraftträdandet och för vilka frågan om rättighetsinnehavarens ställning vid fusion har reglerats i emissionsbeslutet.

14. Har beslut ifall som avses i 14 kap. 30 § första stycket meddelats före ut­gången av år 1994 får talan om upphävande av beslutet väckas senast före ut­gången av juni 1995. Väcks inte talan inom denna tid är rätten till talan förlo­rad.

Av punkten 7 följer att talan mot bolagsstämmobesluf om fusion som har fattats före den 1 januari 1995 skall ske enligt äldre bestämmelser. I hittills gällande rätt har bolagsstämmobesluf i s.k. nullltetsfall kunnat överklagas utan begränsning i tiden (se 9 kap. 17 § tredje stycket), medan talan mot be­slutet i övriga fall kan föras inom tre månader. I den nya 14 kap. 30 § första stycket föreskrivs emellertid för nullitetsfallen en klanderfrist om sex måna­der. Det har ansetts att denna klanderfrist bör tillämpas också pä beslut som har fattats före utgången av år 1994. En bestämmelse om detta har tagits upp i förevarande punkt.

På Lagrådets förslag har övergångsbestämmelsen utformats så att ett be­slut om fusion som är behäftat med fel av nullitetskaraktär alltid kan kland­ras fram till utgången av juni 1995.

17.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument

4 kap. 2§

Aktiebolagslagens koncerndefinition har flyttats från 1 kap. 2§ till 1 kap. 5§. Detta har föranlett en ändrad paragrafhänvisning i förevarande para­grafs andra stycke.

222

17.3 Förslaget till lag om ändring i jordabalken

Prop. 1993/94:196

20kap. 6§

Lagfartsansökan skall avslås, om

1.      fångeshandlingen ej ingivits,

2,      fängeshandllngen ej är upprättad såsom föreskrives i lag,

3.   förvärvet avser köp eller byte och fångeshandlingen innehåller villkor,

som enligt 4 kap. 4 eller 28,§ medför att förvärvet är ogiltigt,

4,   förvärvet avser del av fastighet och i 4 kap. 7 - 9,28 eller 29 § eller eljest

I lag föreskriven tid för ansökan om fastighetsbildning försuttits eller ansö­

kan därom avslagits eller sådant förvärv eljest enligt lag är ogiltigt,

5.   överlåtelsen stär i strid med en mot överlåtaren gällande inskränkning

i hans rätt att förfoga över egendomen och, när överlåtelsen skedde, lagfart

ej var beviljad för överlåtaren eller, om så var fallet, ärende om anteckning

i fastighefsboken av inskränkningen var upptaget på inskrivningsdag,

6,   fastigheten tidigare överlåtits till någon vars förvärv enligt 17 kap. 1 el­

ler 4 § äger företräde framför sökandens förvärv,

7- fastigheten sålts exekutivt till annan än sökanden och försäljningen en­ligt 14 kap. utsökningsbalken äger företräde framför dennes förvärv,

8,   för sökandens rätt att förvärva fastigheten fordras myndighets tillstånd

och i lag föreskriven tid för sökande av sådant tillstånd försuttits eller ansö­

kan därom avslagits,

9,    i fall som avses i 2 kap. 9 a § eller 17 kap. 3§ aktiebolagslagen

(1975:1385) bolagsstämman har beslutat att inte godkänna förvärvet eller inte

har godkänt förvärvet i rätt tid,

10,   det är uppenbart att förvärvet av annan grund är ogiltigt eller ej kan

göras gällande.

I paragrafen, som anger de fall dä en lagfartsansökan skall avslås, har tillagts en ny punkt. Ändringen är föranledd av de nya bestämmelserna i 2 kap. 9 a §och 17 kap. 3§. Dessa bestämmelser föreskriver att vissa avtal mellan aktiebolag och dess stiftare eller aktieägare mäste underställas bolagsstäm­man Inom sex månader frän avtalet. Av 2 kap. 9 b § följer att om sä infe sker eller om bolagsstämman inte ger sitt godkännande är avtalet ogiltigt.

De avtal som avses i 2 kap. 9 a § och 17 kap. 3 § aktiebolagslagen kan avse också förvärv av fast egendom eller tomträtt. Förvärven blir inte bindande för bolaget annat än om de godkänns av bolagsstämman inom den tidsfrist som anges i aktiebolagslagen. Det har därför ansetts att lagfart infe bör kunna beviljas förrän sådant godkännande har lämnats. Med hänsyn till detta har I förevarande paragraf föreskrivits att en ansökan om lagfart skall avslås om bolagsstämman har beslutat att inte godkänna förvärv som avses i 2 kap. 9 a § eller 17 kap. 3 § eller inte har godkänt förvärvet i rätt tid. Lag­texten har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Lagrädet har i anslut­ning till paragrafen uttalat att en ansökan om lagfart bör avslås även i det fallet dä förvärvet visserligen underställts stämman utan dröjsmål men däref­ter Infe har godkänts i rätt tid.

Bestämmelsen blir enligt 21 kap. 7 § tillämplig också vid inskrivning av för­värv av tomträtt.

Utanför tillämpningsområdet för bestämmelserna 12 kap. 9 a § och 17 kap. 3§ aktiebolagslagen faller bl.a. förvärv mot vederlag som understiger en tiondel av bolagefs aktiekapital samt förvärv som sker i bolagets löpande

223

verksamhet. Det kan vara svårt för inskrivningsmyndigheten att enbart på     Prop. 1993/94:196 grundval av köpehandlingarna bedöma om det aktuella förvärvet omfattas av de angivna bestämmelserna. Om sökanden gör gällande att förvärvet fal­ler utanför bestämmelserna bör han prestera utredning som visar att så är fallet, t.ex, ett intyg frän bolagets revisor.

20 kap. 7 §

Förekommer icke omständigheter som avses i 6 §, skall lagfartsansökan för­klaras vilande, om

1.

vid köp, byte eller gåva överlåtarens underskrift på fångeshandlingen icke är styrkt av tvä vittnen och överlåtelsen ej skett genom statlig myndig­het,

2.

fängesmannen ej har lagfart och fall som avses i 9 § icke föreligger,

3.

rättegäng pägär om hävning eller återgång av förvärv av fastigheten el­ler om bättre rätt till denna,

4.

lagfart sökes på grund av testamente, dom eller förrättning som ännu icke vunnit laga kraft,

5.

vid förvärv genom legat detta ej utgivits,

6.

vid förvärv pä exekutiv försäljning köpebrev ej utfärdats eller vid expro­priation eller liknande tvångsförvärv inlösen ej fullbordats,

7.

vid överlåtelse överlåtaren är gift och förvärvet enligt äktenskapsbal-kens bestämmelser är beroende av den andre makens samtycke,

8.

vid överlåtelse överlätaren är sambo och förvärvet enligt bestämmel­serna i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem är beroende av den andra sambons samtycke, dock endast om ärende om anteckning i fastighets­boken av anmälan enligt 2 § andra stycket den lagen var upptaget pä inskriv­ningsdag när överlåtelsen skedde,

9.

vid överlåtelse genom boutredningsman förvärvet enligt ärvdabalkens bestämmelser är beroende av dödsbodelägares samtycke,

10.

förvärvet har skett genom en sådan gåva mellan makar som inte har registrerats enligt 16 kap. äktenskapsbalken,

11.

förvärvet avser del av fastighet och är beroende av fastighetsbildning,

12.

vid köp eller byte förvärvet är beroende av att förköp ej sker eller vid förköp detta ej är fullbordat,

13.

förvärvet i annat fall enligt lag är beroende av domstols eller annan myndighets tillstånd,

14.

förvärvet är beroende av villkor och, i fräga om gåva, villkoret avser viss tid som ej överstiger tvä är från den dag dä gåvohandlingen upprättades, eller

15.

förvärvet ifall som avses i 2 kap. 9a § och 17 kap. 3 § aktiebolagslagen (1975:1385) är beroende av bolagsstämmans godkännande.

Paragrafen anger de fall då en ansökan om lagfart skall förklaras vilande. I en ny punkt 15 har tillfogats en bestämmelse om att en lagfartsansökan skall förklaras vilande om det förvärv som ansökan avser är beroende av godkän­nande frän bolagsstämman enligt bestämmelserna i 2 kap. 9 a §och 17 kap. 3§ aktiebolagslagen. Bestämmelsen fär betydelse om ansökan om lagfart görs Inom sex månader från förvärvet men Innan bolagsstämman har tagit ställning till frågan om godkännande av förvärvet.

Också vid prövningen enligt 7§ måste det bli sökandens sak att tillhanda­

hälla den utredning som fordras för att inskrivningsmyndigheten skall kunna

bedöma om förvärvet faller In under bestämmelserna I 2 kap. 9 a § eller 17

kap.'>§ aktiebolagslagen. En sökande som gör gällande att ansökan omedel-

224

bart skall beviljas därför att förvärvet inte omfattas av dessa bestämmelser     Prop. 1993/94:196 bör ge in exempelvis ett revisorsintyg om detta.

17.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.

11§

Pensionsstiftelse får icke mottaga fordran mot arbetsgivaren. Avtal i strid härmed är ogiltigt. Stiftelsen äger dock utlåna medel till arbetsgivaren, om betryggande säkerhet ställes för länet eller tillsynsmyndigheten medger det.

En stiftelse fär inte ta emot egendom frän arbetsgivaren pä villkor, som vä­sentligt begränsar stiftelsens rätt att förfoga över egendomen. Inte heller får en stiftelse som har grundats av aktiebolag, utan att tillsynsmyndigheten godkänner det äga, aktier i bolaget eller i bolag, vilket står i sådant förhål­lande till detta som avses i 1 kap. 5§ aktiebolagslagen (1975:1385).

Om en pensionsstiftelse har till ändamål att ttygga utfästelse om pension till arbetstagare eller arbetstagares efterlevande i aktiebolag som avses i punkten 14 i anvbningama till 32§ konununalskattelagen (1928:370) skall, i fråga om stiftelsens rätt att lämna lån och ställa säkerhet, bestämmelserna i 12 kap. 7 och 8 §§ samt 19 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385) tillämpas.

Aktiebolagslagens koncerndefinition har flyttats från 1 kap. 2 § till 1 kap. 5 §. Det har föranlett en ändrad paragrafhänvisning i förevarande paragrafs andra stycke.

I tredje stycket har tidigare hänvisats till bolag som avses i 35§ la mom. kommunalskattelagen (1928:370). Med anledning av att denna paragraf år 1990 upphävts har hänvisningen ändrats. Det innebär ingen saklig ändring.

23 

§

Övergår näringsverksamhet frän en arbetsgivare till en annan och avtalas därvid att ansvaret för pensionsutfästelse skall överflyttas på efterträdaren, skall samtycke till överflyttningen inhämtas frän innehavaren av pensions­fordringen. Tillsynsmyndigheten äger medge att samtycke icke behöver in­hämtas, om efterträdaren kan anses god för pensionsutfästelsen. Något sam­tycke behövs inte vid ombildning enligt 8 kap. sparbankslagen (1987:619) eller 11 kap. föreningsbankslagen (1987:620).

Har det i författning meddelats särskilda bestänunelser om tillvaratagande av fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa i stället för reglerna i första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock inte underrättas och kallas enligt 14 kap. 13, 16 ock 26 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) eller för­tecknas och kallas i ärende om fusion enligt 12 kap. 6 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, om tillsynsmyndigheten medger det. Detsamma gäl­ler i ärende om vinstutdelning enligt 6 kap. 5 § andra meningen, nedsättning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 6§ och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap. 4§ tredje stycket 3 aktiebolagslagen.

Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats anses utfästelsen ha samma rättsverkningar som om arbetstagaren varit anställd hos efterträ­daren frän dagen för anställningen hos företrädaren. Efter överflyttningen är företrädaren fri frän ansvar för utfästelsen.

Paragrafen innehåller bestämmelser om hur en pensionshavares rätt skall tillvaratas när en näringsverksamhet övergår från en arbetsgivare till en an­nan. Huvudregeln är därvid att penslonshavarens samtycke måste inhämtas

225

15 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

för att ansvaret för pensionsutfästelsen skall kunna överflyttas på den nye Prop. 1993/94:196 arbetsgivaren. Vid bl.a. fusion skall man dock - enligt andra stycket - till-lämpa de särskilda bestämmelser om tillvaratagande av fordringshavares rätt som har meddelats i författning, t.ex. aktiebolagslagens bestämmelser. Para­grafen lämnar emellertid visst utrymme för att awika från aktiebolagslagens regler. Den har nu anpassats till de nya fusionsbestämmelserna i aktiebolags­lagen. Anpassningen innebär inte någon saklig ändring.

17.5    Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:981) om

värdepappersrörelse

3 kap. 6 § och 4 kap. 5 §

1        båda paragraferna förekommer hänvisningar till aktiebolagslagens bestäm­

melser om förbud mot att förvärva egna aktier eller ta emot sådana aktier

som pant. Dessa bestämmelser har hittills funnits intagna i 7 kap. 1 § aktiebo­

lagslagen men har nu flyttats till 7 kap. 2 §. Hänvisningarna till 7 kap. 1 § har

därför ersatts av hänvisningar till 7 kap. 2 §.,

17.6    Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:1245) om

styrelserepresentation för de privatanställda

2

§

Andra stycket innehåller en koncerndefinition som hänvisar till bl.a. 1 kap.

2        § aktiebolagslagen, dvs. den paragraf där aktiebolagslagens koncerndefini­

tion hittills har varit intagen. Aktiebolagslagens koncerndefinition har nu

flyttats till 1 kap. 5 §. Paragrafhänvisningen i förevarande paragraf har därför

ändrats.

17.7    Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa riktade

emissioner i aktiemarknadsbolag m.m.

2

§

I paragrafen hänvisas till bl.a. aktiebolagslagens koncerndefinition. Denna definition, som hittills funnits i 1 kap. 2 §, har nu flyttats till 1 kap. 5 §. Hän­visningen till 1 kap. 2§ aktiebolagslagen har därför ersatts med en hänvis­ning till 1 kap. 5§.

17.8    Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

4

§

I paragrafen anges vilka förvärv som är stämpelskattepliktiga. Bland dessa har hittills nämnts fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 § aktiebolagslagen, dvs. hu­vudfallet av fusion genom absorption samt fusion genom kombination. Defi­nitionerna av fusion genom absorption och kombination har nu samlats i 14 kap. 1 § aktiebolagslagen. Hänvisningen till 14 kap. 2§ har därför fått utgå.

226

17.9                                                                                                Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av

Prop. 1993/94:196

hyresfastighet m.m.

1§

Paragrafen anger vilka slag av förvärv som är tillståndspliktiga enligt lagen. Till dessa förvärv har - enligt paragrafens hittillsvarande lydelse - hört fusion enligt 14 kap. 1 eller 2§ aktiebolagslagen. Båda de slag av fusion som har angivits i dessa paragrafer beskrivs numera i 14 kap. 1 §. Hänvisningen till 14 kap. 2§ har därför fått utgå.

17.10  Förslaget till lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till

fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt

6§

1

paragrafen anges vid vilka slag av förvärv som det finns skyldighet att före försäljning hembjuda fast egendom till en bostadsrättsförening som gjort in­tresseanmälan enligt lagen. Till dessa förvärv har- enligt paragrafens hittills­varande lydelse - hört fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 § aktiebolagslagen. Med hänsyn till att båda de slag av fusion som hittills har beskrivits 114 kap. 1 och

2

§§ nu definieras i 14 kap. 1 §, har hänvisningen till 14 kap. 2 § utmönstrats.

17.11  Förslaget till lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230)

2§

Paragrafen anger vilka olika slag av förvärv som lagen omfattar. Hit har bl.a. - enligt lagens hittillsvarande lydelse - hört fusion enligt 14 kap. 1 eller 2§ aktiebolagslagen. Dä de två slag av fusion som angivits i 14 kap. 1 och 2§§ nu beskrivs 114 kap. 1 §, har hänvisningen till 14 kap. 2§ fått utgå.

17.12  Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:240) om förvärv av

eldistributionsanläggning m.m.

1

§

I paragrafens/örs/a stycke anges vilka förvärv som är tillständspliktlga enligt lagen. I lagens hittillsvarande lydelse har som sådant förvärv angivits bl.a. fusion enligt 14 kap. 1 eller 2§ aktiebolagslagen (fusion genom absorption respektive kombination) och fusion enligt 96 § lagen (1951:308) om ekono­miska föreningar (fusion genom absorption). Aktiebolagslagens definitioner av fusion genom absorption och fusion genom kombination samlas nu i 14 kap. 1 §. Hänvisningen till 14 kap. 2§ har därför fått utgå. Hänvisningen till 96 § lagen (1951:308) om ekonomiska föreningar har ersatts med en hänvis­ning till motsvarande bestämmelse I lagen (1987:667) om ekonomiska för­eningar.

Regeringen har den 16 december 1993 beslutat att till Lagrådet remittera

ett förslag om ändringar I ellagstiftnlngen. Enligt det förslaget skall bl.a. la­

gen om förvärv av eldistributionsanläggning m.m. upphävas med verkan

från den 1 januari 1995. Lagrådet har avgivit yttrande den 27 januari 1994

och har I den delen Inte haft någon erinran.

'

17.13 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt stöd till

Prop. 1993/94:196

banker och andra kreditinstitut

12 §

I paragrafens andra stycke har - i paragrafens hittillsvarande lydelse - hänvi­sats till inlösenbestämmelserna i 14 kap. 12 och 13 §§ aktiebolagslagen. De bestämmelser som har varit intagna i dessa paragrafer har nu flyttats till 14 kap. 34 och 35 §§ aktiebolagslagen. Paragrafhänvisningen i förevarande pa­ragraf har till följd därav ändrats.

17.14 Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet

4

§

Paragrafens tredje stycke har i sin hittills gällande lydelse innehållit en hänvis­ning till koncerndefinitionen i 1 kap. 2 § aktiebolagslagen. Koncerndefinitio­nen har nu flyttats till 1 kap. 5 § samma lag. Det har föranlett en ändrad para­grafhänvisning i förevarande paragraf.

17.15 Förslaget till lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624)

2§

Enligt den hittills gällande lydelsen av andra stycket skall såsom utdelning avses även fusionsvederlag enligt 14 kap. 6 § aktiebolagslagen. Bestämmel­serna om fusionsvederlag har nu flyttats till 14 kap. 20 § aktiebolagslagen. Paragrafhänvisningen i förevarande stycke har därför ändrats.

27 

§

Till följd av de nu gjorda ändringarna i aktiebolagslagen har den hänvisning till 14 kap. 2 § aktiebolagslagen som hittills funnits i andra stycket fått utgå.

17.16 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter

2 kap. 16 §

I ftärde stycket finns bestämmelser som - i sin hittills gällande lydelse - inne­bär att ett dotterföretag enligt bl.a. 1 kap. 2§ aktiebolagslagen skall lämna vissa uppgifter om moderföretaget. De hittillsvarande bestämmelserna I 1 kap. 2§ aktiebolagslagen har nu flyttats till 1 kap. 5§ samma lag. Föreva­rande paragraf har därför ändrats så att den numera hänvisar till 1 kap. 5 § aktiebolagslagen.

17.17 Förslaget till lag om ändring I lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

2

§

 4 mom.

Stadgandet innehåller skatterättsliga regler om bl.a. fusion genom absorp-

228

tion av helägt dotterbolag. Bestämmelsernas tillämpningsområde har hittills Prop. 1993/94:196 bestämts genom en hänvisning till 14 kap. 8 § aktiebolagslagen. Aktiebolags­lagens bestämmelser om fusion genom absorption av helägt dotterföretag har nu flyttats till 14 kap. 22 § och följande paragrafer. I den nya lydelsen av första stycket har därför den tidigare hänvisningen till 14 kap. 8 § ersatts med en hänvisning till 14 kap. 22 § aktiebolagslagen.

24 § 2 mom.

I förevarande bestämmelse har - I den hittills gällande lydelsen - angivits att med avyttring skall jämställas bl.a. det fallet att ett finansiellt instrument förlorar sitt värde genom att det bolag som har givit ut instrumentet upplöses genom fusion enligt 14 kap, 1 eller 2 § aktiebolagslagen (dvs, huvudfallet av fusion genom absorption samt fusion genom kombination). Dä båda dessa slag av fusion numera beskrivs i 14 kap, 1 § aktiebolagslagen, har hänvis­ningen till 14 kap, 2§ utmönstrats.

229

Sammanfattningen i Aktiebolagskommitténs betänkande

Prop. 1991/92:196

Aktiebolagslagen och EG (SOU 1992:83)

Bilaga 1

EG, EES och den svenska aktiebolagslagen

Sverige är på väg in i det europeiska samarbetet. Tillsammans med övriga medlemsstater i EFTA har Sverige träffat avtal med EG och dess medlems­stater om ett Europeiskt ekonomiskt samarbetsomräde, EES, Avtalet avses träda i kraft den 1 januari 1993, Sverige har också ansökt om medlemskap i EG,

På bolagsrättens område innebär EES-avtalet ett åtagande att anpassa den svenska lagstiftningen till EG-rätten, EG:s bolagsdirektiv berör frågor som i Sverige regleras i aktiebolagslagen. Aktiebolagskommittén föreslår med hänsyn härtill att de direktiv som kommittén nu behandlar, nämligen 1, 2, 3 och 12, implementeras i svensk rätt genom ändringar i denna lag.

Privata och publika aktiebolag

I varje medlemsstat i EG erbjuder lagstiftningen i dag minst tvä alternativ för den som i bolag önskar bedriva verksamhet utan personligt ansvar. I Tyskland, Frankrike och övriga kontinentaleuropeiska medlemsstater finns vid sidan av aktiebolaget en särskild bolagsform utan personligt ägaransvar. I Storbritannien och Irland finns två kategorier av aktiebolag. I Finland och Norge, som i dag i likhet med Sverige bara har en bolagsform utan personligt ägaransvar, förbereds nu lagstiftning som syftar till att införa ett alternativ till aktiebolaget för att nä överensstämmelse med länderna inom EG.

Det är önskvärt att alla medlemsstater i EG och EES har en likartad struk­tur på sin bolagslagstiftning. EES-avtalet innebär en fri etableringsrätt för personer och företag inom EES-området. Svenska medborgare och företag kommer att kunna etablera sig fritt inom detta område och utländska rätts­subjekt med hemvist i EES-området fär full frihet att etablera sig här. Det kan inte råda någon tvekan om att den rörlighet som etableringsfriheten syf­tar till främjas om lagstiftningen på detta område är likartad.

Kommittén föreslår därför att den anpassning till EG:s direktiv som nu skall ske förenas med en reform som innebär att även den svenska lagstift­ningen tillhandahåller tvä alternativ för den som önskar driva verksamhet i bolag utan personligt betalningsansvar för bolagets förpliktelser.

Kommittén förordar därvid en lagteknisk lösning som hämtats frän Stor­britannien där aktiebolagslagen skiljer mellan private companies och public companies. Kommitténs förslag innebär att i den svenska aktiebolagslagen pä motsvarande sätt görs skillnad mellan två kategorier av aktiebolag.

Gränsdragningen mellan de två kategorierna föreslås ske med hänsyn till rätten att Inbjuda allmänheten att teckna eller förvärva aktier och andra vär­depapper som bolaget ger ut. För de bolag som skall ha denna rätt föreslär kommittén beteckningen "publika aktiebolag" medan övriga bolag beteck­nas "privata aktiebolag". Kategoritillhörigheten skall framgå av firman och får där anges genom förkortningen "prb" i stället för privat aktiebolag och "pub" i stället för publikt aktiebolag. Förkortningarna bör alltid läggas sist

I bolagets firma.

230

Aktiekapitalets storlek

,  Prop. 1993/94:196

Aktiebolag skall enligt nu gällande bestämmelse]- ha ett aktiekapital på     Bilaga 1 minst 50 000 kronor. Följande tabell visar storleken på aktiekapitalet i samt­liga aktiebolag.

Samtliga svenska aktiebolag fördelade efter aktiekapitalets storlek. Aktiekapital i tkr. Februari 1992

Aktiekapital

Antal

aktiebolag

5Ö 217 000

50 -499 47 000

500 -999 7 000

1000- 11000

_____________________ 282000 ____________________ 

Källa: Aktiebolagsregistret, Patent- och registreringsverket.

En anpassning till EG:s regelverk kräyer en höjning av aktiekapitalets minsta storlek. I artikel 6 punkten 1 av det andra bolagsdirektivet föreskrivs att bolag som omfattas av direktivet måste ha minst 25 000 ECU i aktiekapi­tal. Det motsvarar i dag 185 000 kronor. Enligt punkten 3 samma artikel har Rådet rätt att justera detta belopp vart femte är med hänsyn till bl.a! föränd­ringar i penningvärdet.

Genomförs kommitténs förslag att indela aktiebolagen i tvä kategorier, blir det andra bolagsdirektivet tillämpligt endast på publika aktiebolag. För de privata aktiebolagen kommer det dä att råda full frihet för den svenska lagstiftaren i fråga om aktiekapitalets minsta storlek. Ingenting i EG-rätten hindrar således att den nuvarande 50000 kronors gränsen ligger fast för dessa bolag. Det kan emellertid av andra skäl finnas anledning att höja denna gräns.

För nybildade bolag har 50000 kronor utgjort minsta tillåtna aktiekapital sedan juni 1973. Uppräknat med konsumentprisindex motsvarar det om­kring 230 000 kronor i maj 1992. Till bilden hör emellertid också att äldre bolag hade att uppfylla kravet på 50000 kronor i aktiekapital först vid ut­gången av år 1981 och att en helt övervägande majoritet av dessa bolag ut­nyttjade denna möjlighet. En uppräkning av 50 000 kronor med konsument­prisindex från den 1 januari 1982 ger omkring 100000 kronor i maj 1992. Kommittén har därför stannat för att föreslå att aktiekapitalet i ett privat aktiebolag bör uppgå till minst 100 000 kronor. Som framgår av tabellen in­nebär det att aktiekapitalet måste höjas i fler än 200000 bolag.

Kravet på aktiekapitalets storlek i ett publikt aktiebolag bör enligt kom­mitténs mening ställas väsentligt högre än i ett privat aktiebolag. Statistiken visar också att i stort sett samtliga aktiebolag vilkas aktier är föremål för all­män handel, eller har en sådan spridning att förutsättningar i dag finns för en sådan handel, har ett aktiekapital pä minst 2 miljoner kronor. Kravet bör å andra sidan inte sättas så högt att det hämmar möjligheten för företag att skaffa kapital. Kommittén föreslär därför att aktiekapitalet i ett publikt ak­tiebolag skall uppgå till minst 1 miljon kronor.

Privata aktiebolag som bildas fr.o.m. den 1 januari 1995 skall omedelbart

uppfylla kapitalkravet. För äldre privata bolag föreslär kommittén att kapi-

231

talkravet skall vara uppfyllt senast den 1 januari 1996. Bolag med lägre aktie-     Prop. 1993/94:196 kapital avförs ur registret denna dag och är därmed upplöst. För bolagets     Bilaga 1 förpliktelser svarar därefter styrelseledamöter, verkställande direktör och aktieägare, de senare i förhällande till sina aktieinnehav. Rättsverkningarna av att bolaget avförts ur registret blir således desamma som när aktiekapita­let senast höjdes år 1973.

För publika aktiebolag krävs ett aktiekapital om minst 1 miljon kronor. Äldre bolag som fr.o.m. den 1 januari 1995 önskar vara publikt aktiebolag måste senast detta datum uppfylla kapitalkravet.

Kommittén räknar med att ett mycket litet antal, kanske 1000 bolag, kom­mer att välja kategorien publika aktiebolag när de nya bestämmelserna trä­der i kraft.

Företrädesrätt vid ökning av aktiekapitalet

I det andra bolagsdirektivet föreskrivs att aktieägarna skall ha företrädesrätt vid kontantemission i förhållande till det antal aktier de tidigare äger. Med­lemsstaterna får emellertid medge att avvikelse från företrädesrätten före­skrivs i bolagsordningen i fråga om aktier som skiljer sig åt beträffande rät­ten till andel i vinst eller likvidationskvot eller i fråga om röstvärde. Avvikel­sen får inte innebära att ägarna till aktier av ett slag helt utesluts från rätten att teckna nya aktier av annat slag som skall betalas kontant. De skall alltid ha åtminstone en subsidiär företrädesrätt till de nya aktierna.

I gällande rätt skall företrädesrätten regleras i bolagsordningen om skill­naden mellan aktieslagen gäller rätten till vinst och likvidationsandel. Där­emot är det inte tillätet att reglera företrädesrätten i bolagsordningen, om skillnaden mellan aktieslagen inte är av ekonomisk art utan bara gäller t.ex. röstvärdet. I det andra bolagsdirektivet fömtsätts emellertid att företrädes­rätten skall behandlas i bolagsordningen även i sistnämnda fall, varvid aktier med olika röstvärde behandlas på samma sätt som aktier som skiljer sig ät i fräga om rätten till vinst eller likvidationskvot. Det väcker frågan om tiden nu är mogen att tillåta bestämmelser i bolagsordningen om företrädesrätten till nya aktier vid ökning av aktiekapitalet, även när skillnaden mellan akties­lagen avser röstvärdet.

Röstvärdesskillnader är betydelsefulla i svenskt näringsliv och har ett eko­nomiskt värde. Kommittén menar att marknaden vid sin värdering av ak­tierna kan beakta diskriminerande bolagsordningsbestämmelser och att pri­set på aktierna kommer att sättas med hänsyn tagen till om aktierna ger före­trädesrätt till nya aktier eller ej.

Det framstår också frän allmänna synpunkter som önskvärt att företrädes­rätten till nya aktier, som i mänga sammanhang är av utomordentlig bety­delse för aktieägarna, sä långt det är möjligt regleras i bolagsordningen, så att den som överväger att köpa aktier i bolaget vet vad han har att rätta sig efter och kan sätta ett korrekt pris på aktierna. Kommittén föreslär därför att om skillnaderna mellan aktieslagen hänför sig till röstvärdet, företrädes­rätten vid ökning av aktiekapitalet enligt 4 kap. skall regleras i bolagsord­ningen.

I svensk rätt saknas bestämmelser om subsidiär företrädesrätt. Kommittén

232

föreslår att bestämmelser härom Införs i aktiebolagslagen.

I det andra bolagsdirektivet föreskrivs att bolagsstämmans beslut om avvi- Prop. 1993/94:196 kelse frän aktieägarnas företrädesrätt kräver två tredjedels majoritet. Enligt Bilaga 1 aktiebolagslagen räcker det med absolut majoritet för sådant beslut. Kom­mittén föreslår att aktiebolagslagens majoritetskrav höjs till överensstäm­melse med direktivet. Motsvarande ändringar föresläs beträffande stäm­mans beslut om bemyndigande för styrelsen att företa avvikelse frän aktie­ägarnas företrädesrätt och stämmans godkännande av en sådan avvikelse som har beslutats av styrelsen under förutsättning av bolagsstämmans god­kännande. Ändringarna gäller emission av såväl aktier som konvertibla skul­debrev och skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning.

Nedsättning av aktiekapitalet

I det andra bolagsdirektivet föreskrivs två tredjedels majoritet pä bolags­stämman för giltigt beslut om nedsättning av aktiekapitalet. Om det finns mer än ett aktieslag skall dessutom särskild omröstning äga mm inom varje aktieslag som berörs av nedsättningen.

Beslut om nedsättning av aktiekapitalet kan i dag fattas med absolut majo­ritet. På denna punkt mäste därför lagen ändras. Kommittén föreslår som huvudregel två tredjedels majoritet pä stämman, men om rättsförhållandet mellan tidigare utgivna aktier rubbas genom nedsättningsbeslutet föresläs ännu högre majoritet.

Aktiebolags ställföreträdare

I aktiebolagslagen saknas en uttrycklig bestämmelse om att bolagets ställfö­reträdare binder bolaget genom åtgärder som de företar inom ramen för sin lagliga kompetens. Kommittén föreslär att en sådan bestämmelse införs.

Alla aktiebolag skall i sin bolagsordning ange ändamålet med bolagets verksamhet, t.ex. sågverksrörelse. 1 det första bolagsdirektivet behandlas den situationen att bolagets ställföreträdare visserligen handlar för bolaget inom ramen för sin lagliga kompetens men överskrider verksamhetsföremå­let. Enligt direktivet blir bolaget som regel ändå bundet av ställföreträdarens åtgärder. I direktivet öppnas emellertid en möjlighet för medlemsstaterna att tillmäta verksamhetsföremälet större betydelse på sä sätt att det är tillåtet att meddela lagbestämmelser av innebörd att bolaget går fritt från ett avtal som inte överensstämmer med verksamhetsföremälet, om bolaget visar att att motparten var i ond tro.

Kommittén föreslär att den nuvarande möjligheten för bolaget att freda sig mot avtal som ingåtts av dess ställföreträdare i strid med verksamhets­föremålet tas bort. Kommittén väljer således direktivets huvudregel.

Det kan hända att bolagets ställföreträdare vidtar åtgärd pä bolagets väg­nar inom ramen för sin lagliga kompetens men i strid med Instruktioner i bolagsordningen eller beslut av ett högre bolagsorgan. Som exempel kan nämnas att verkställande direktören i ett fastighetsbolag säljer en av bola­gets fastigheter trots att det i bolagsordningen, bolagsstämmobeslut eller be­slut av styrelsen anges att han Inte fär vidta en sådan åtgärd.

Enligt det första bolagsdirektivet kan begränsningar I bolagsorganens rätt

233

att företräda bolaget pä grund av bolagsordningen eller pä gmnd av beslut     Prop. 1993/94:196 av ett bolagsorgan aldrig åberopas mot tredje man. Kommittén förslår att     Bilaga 1 bestämmelserna om befogenhetsöverskridande utmönstras ur den svenska aktiebolagslagen eftersom de strider mot direktivet.

Vinstutdelning

Enligt det andra bolagsdirektivet fär vinstutdelning ske endast under vissa fömtsättningar. Har utdelning skett i strid med dessa förutsättningar skall de aktieägare som har mottagit utdelning betala tillbaka beloppet till bolaget. Det gäller dock bara om bolaget förmår visa att aktieägarna kände till att utdelningen var olaglig eller att de med hänsyn till omständigheterna inte kunde vara okunniga om det.

Direktivets godtroskrav är mera förmånligt för aktieägarna än det som i dag gäller enligt aktiebolagslagen. De svenska godtrosreglerna innebär äter­betalningsskyldighet för aktieägarna, om bolaget förmår visa att mottagaren inte hade skälig anledning anta att det var fråga om en laglig vinstutdelning. Kommittén föreslär att bestämmelserna ändras till överensstämmelse med direktivet.

Fusion

Det tredje bolagsdirektivet behandlar fusion mellan aktiebolag och behöver med kommitténs förslag tillämpas bara på publika aktiebolag. Med hänsyn bl.a. till möjligheten av fusion mellan publika och privata aktiebolag föreslär emellertid kommittén samma fusionsbestämmelser för samtliga aktiebolag. För att förhindra att bestämmelserna om särskilt kvalificerad majoritet för övergäng från publikt aktiebolag till privat aktiebolag kringgås, föreslår kommittén emellertid ett uttryckligt förbud mot fusion där det övertagande bolaget är privat aktiebolag och ett eller flera av de överlåtande bolagen är publikt.

1 likhet med aktiebolagslagen reglerar det tredje bolagsdirektivet absorp­tion, kombination och absorption av helägt dotterbolag. Bestänunelserna är emellertid mera detaljerade än i den svenska lagen och kommittén har funnit det omöjligt att bara genom ändringar i den svenska lagtexten uppfylla alla krav. Kommittén lägger därför fram förslag till en helt ny reglering.

Bland de sakliga nyheterna förtjänar följande att nämnas.

Enligt aktiebolagslagen får vid absorption fusionsvederiaget helt eller del­

vis utgöras av t.ex. skuldebrev som det övertagande bolaget utfärdar. Direk­

tivet föreskriver att fusionsvederlaget bara fär bestå av aktier i det överta­

gande bolaget eller kontant betalning. Kommittén har utformat bestämmel­

serna I enlighet härmed och föreslår att den kontanta delen Inte fär utgöra

mer än 50 procent av det nominella värdet av de aktier som lämnas som fu­

sionsvederlag,

i

Innehavare av konvertibla skuldebrev, skuldebrev förenade med options­

rätt till nyteckning, vinstandelsbevis eller andra värdepapper med särskilda

rättigheter i överlätande bolag riskerar att förlora dessa rättigheter när bola­

get upplöses. I direktivet föreskrivs att Innehavarna skall ha minst samma

234

rättigheter i det övertagande bolaget som de hade i det överlätande. Kom-     Prop. 1993/94:196

mitten föreslår att bestämmelser härom tas in i aktiebolagslagen.

Bilaga 1

Fusionsdirektivet utgår från att styrelserna för de bolag som skall gä sam­man upprättar en gemensam fusionsplan som skall tjäna som beslutsunder­lag på bolagsstämma I samtliga bolag. Fusionsplanen skall innehålla många fler uppgifter än som i dag krävs som beslutsunderlag pä bolagsstämma som skall pröva fräga om fusion. Bland annat skall värderingsfrågorna belysas mera i detalj. Kommittén har utformat sitt förslag i enlighet härmed.

Fusion genom absorption kräver enligt gällande rätt godkännande endast av bolagsstämma i det överlätande bolaget. För det övertagande bolaget an­ses fusionen inte innebära mer än ett företagsköp. Direktivet utgår emeller­tid frän att att aktieägarna i det övertagande bolaget kan ha anledning att motsätta sig fusionen. I enlighet härmed föreskrivs i direktivet att en aktie­ägarminorltet av viss storlek - varvid storleken inte fär bestämmas till högre andel än fem procent av samtliga aktier i bolaget - har rätt att fä fusionen prövad pä bolagsstämma också i övertagande bolaget. Kommittén föreslär att en minoritet med fem procent av aktierna i det övertagande bolaget skall ha rätt att påkalla bolagsstämma för att ta ställning till fusionen.

I likhet med vad som gäller i dag är det alltså bolagsstämman som har att godkänna eller förkasta fusionsplanen. För giltigt beslut om godkännande krävs att det biträtts av aktieägare med tvä tredjedelar av såväl de avgivna rösterna som de vid stämman företrädda aktierna. Det innebär en ändring i förhållande till gällande rätt som har absolut majoritet som huvudregel. Kommittén föreslår dessutom ännu högre majoritet om fusionen innebär att rättsförhållandet mellan tidigare utgivna aktier i överlätande bolag rubbas. Det högre majoritetskravet motsvarar vad kommittén förslagit för nedsätt­ning av aktiekapitalet i motsvarande situation.

Det tredje bolagsdirektivet föreskriver att vissa rättsverkningar av fusio­nen skall inträda samtidigt. Det överlätande bolaget skall upplösas på samma gäng som dess tillgångar och skulder överförs till det övertagande bolaget och aktieägarna i det överlätande bolaget tillförs vederlaget för sina aktier. I aktiebolagslagen inträder dessa rättsverkningar successivt pä sä sätt att det överlåtande bolagets tillgångar och skulder först överlåts på det över­tagande bolaget varvid fusionsvederlaget överlämnas till det överlätande bo­laget. Styrelsen i det överlätande bolaget skiftar därefter fusionsvederlaget bland aktieägarna. Först när detta skett och redovisning för skiftet lagts fram på stämma i det överlätande bolaget är detta upplöst. Kommittén föreslär en nyordning som motsvarar vad direktivet kräver. De nya bestämmelserna innebär att de fusionerande bolagen själva kan bestämma vid vilken tid­punkt det överlätande bolagets tillgångar och skulder skall övergå på det övertagande bolaget. I dag är denna tidpunkt beroende av när fusionen regi­streras.

Den utan jämförelse vanligaste fusionsformen i Sverige innebär att ett hel­

ägt dotterbolag går upp i moderbolaget. Ofta har en sädan fusion förberetts

genom tvångsinlösen av minoritetsaktier i dotterbolaget. När moderbolaget

äger samtliga aktier i dotterbolaget kan bolagens styrelser när som helst

träffa avtal om att dotterbolaget skall gä upp i moderbolaget. Dotterbolaget

upplöses genast när fusionsavtalet registreras.

235

Det tredje bolagsdirektivet utgår från att bolagsstämman i såväl moder- Prop. 1993/94:196 som dotterbolag skall godkänna en fusion mellan bolagen av nu ifrågava- Bilaga 1 rande slag. Emellertid ges möjlighet för bolagens styrelser att fatta giltigt beslut om en sädan fusion under vissa förutsättningar. Om en aktieägarmino­rltet av viss storlek - varvid storleken inte fär bestämmas till högre andel än fem procent av samtliga aktier i bolaget - begär att fä frågan om fusionen prövad på bolagsstämma i moderbolaget skall framställningen härom dock alltid bifallas. Kommittén har utformat sitt förslag i enlighet härmed varvid rätten att påkalla bolagsstämma bestämts sä att en minoritet med fem pro­cent av aktierna i övertagande bolaget skall ha denna rätt.

Kommittén avser att återkomma till bestämmelserna om tvångsinlösen av minoritetsaktier i dotterbolag i sitt slutbetänkande.

Registrering

I första bolagsdirektivet finns bestämmelser om offentliggörande av vissa handlingar rörande aktiebolag och andra bolag. Bestämmelserna är i jämfö­relse med aktiebolagslagen strängare mot bolagen och i motsvarande mån mera välvilliga mot bolagets avtalsparter. Kommittén föreslår bl.a. i enlighet med direktivet en uttrycklig bestämmelse om att ett aktiebolag som regel inte innan kungörande skett i Post- och Inrikes Tidningar skall kunna åbe­ropa ett förhällande som blivit eller bort bli infört i aktiebolagsregistret. En­dast om bolaget förmår visa att motparten faktiskt känt till det icke kung­jorda förhällandet går bolaget fritt. Det kan t.ex. gälla ett avtal som en av­gången verkställande direktör tecknat innan uppgift om direktörsbytet kun­gjorts.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

De ändringar i aktiebolagslagen som föreslås måste träda i kraft senast vid utgången av den tid som i EES-avtalet har medgivits för anpassning av svensk lagstiftning till EG:s regelverk. Såvitt avser flertalet av de nu före­slagna ändringarna har Sverige medgivits anstånd under två är frän den dag EES-avtalet träder i kraft. I enlighet härmed föreslås ändringarna träda i kraft den 1 januari 1995.

236

Aktiebolagskommitténs lagförslag

Prop. 1993/94:196

1 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (1975:1385)

deb att nuvarande 1 kap. 2 § skall betecknas 1 kap. 6 §,

deb att nuvarande 7 kap. 1-3 §§ skall betecknas 7 kap. 2-4 §§,

deb att nuvarande 14 kap. 9-13 §§ skall betecknas 14 kap. 27- 31 §§,

deb att de nya 7 kap. 2 § och 4 § skall ha följande lydelse,

deb att 1 kap. 1 §, 2 kap. 2,3 och 9 §§, 3 kap. 1 och 13 §§, 4 kap. 2, 4,12, 14, 15 och 18 §§, 5 kap. 2, 8, 9 och 16 §§, 6 kap. 1, 2, 6 och 8 §§, 8 kap. 10 och 14 §§, 9 kap. 13 och 17 §§, 11 kap. 9 §, 12 kap. 5, 7 och 8 §§, 14 kap. 1-8 §§, 16 kap. 1 §, 18 kap. 3§ samt 19 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

deb att i lagen skall införas ett nytt kapitel, 17 kap., av följande lydelse,

deb att i lagen skall införas nya bestämmelser, 1 kap. 2-5 §§, 2 kap. 9 a §, 6 kap. 2 a §, 7 kap. 1 §, 14 kap. 9-26 §§, 18 kap. 3 a § samt närmast före 14 kap. 20, 26 och 27 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

1 kap.

1§'

I aktiebolag svarar delägarna ej personligen för bolagets förpliktelser.

Utan hinder av första stycket svarar delägare i aktiebolag, som bedriver advokatverksamhet, solidariskt med bolaget för sådana förpliktelser mot klienter som bolaget ådrager sig medan han är delägare.

2§

Aktiebolag är privat aktiebolag el­ler publikt aktiebolag. Denna lag gäl­ler samtUga aktiebolag, om inte an­nat föreskrives.

3§

Aktiebolag skall ha ett aktiekapi­tal, som uppgår till minst etthundra­tusen kronor i privat aktiebolag och minst en miljon kronor i publikt ak­tiebolag.

Är aktiekapitalet fördelat på ftera aktier, skall dessa lyda på lika be­lopp.

4§

Privat aktiebolag eller aktieägare i sådant bolag får inte söka sprida ak­tier eller teckningsrätter i bolaget eller av bolaget utgivna skuldebrev eller optionsbevb genom att offentliggöra eller på annat sätt rikta en inbjudan till en vidare krets att teckna eller för­värva sådana värdepapper. Teckning eller avtal om förvärv på gmnd även

' Senaste lydelse 1977:944. Andringen innebär att andra stycket upphävs.

237

inbjudan som strider mot detta för­bud, är ogiltigt.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

5§

Endast fondpapper, som utgivits av publikt aktiebolag, får bU föremål för handel på börs eller annan orga-nberad marknadsplats eller genom värdepappersinstitut. Bedrivs sådan handel med fondpapper, som utgivits av privat aktiebolag, är avtal som därvid träffas om köp eller försälj­ning av bolagets fondpapper ogiltigt

2 kap.

2§ Stiftarna anger villkoren för bo­lagsbildningen. Därvid iakttages att betalningen för aktie ej fär under­stiga det belopp pä vilket aktien skall lyda (nominella beloppet). Skall aktie kunna tecknas med rätt eller plikt att mot aktien tillskjuta annan egendom än pengar eller med rätt eller plikt för bolaget att över­taga egendom mot annat vederlag än aktier (apport), får värdet pä ap­portegendomen ej sättas högre än det verkliga värdet för bolaget. En­dast sädan egendom som är eller kan antagas bli till nytta för bolagets verksamhet kan utgöra apportegen­dom.

Stiftarna anger villkoren för bo­lagsbildningen. Därvid iakttages att betalningen för aktie ej fär under­stiga det belopp på vilket aktlen skall lyda (nominella beloppet). Skall aktie kunna tecknas med rätt eller plikt att mot aktien tillskjuta annan egendom än pengar eller med rätt eller plikt för bolaget att över­taga egendom mot annat vederlag än aktier (apport), fär värdet pä ap­portegendomen ej sättas högre än det verkliga värdet för bolaget. En­dast sådan egendom som är eller kan antagas bli till nytta för bolagets verksamhet kan utgöra apportegen­dom. Apportegendom får inte utgö­ras av åtagande att utföra arbete eller att tillhandahålla tjänst. Tecknas aktie med villkor som strider mot första stycket, skall det nomi­nella beloppet ändå betalas,

3§ Stiftarna skall upprätta och underteckna en dagtecknad stiftelseurkund som skall innehålla förslag till bolagsordning och uppgift om

1,

det belopp som skall betalas för vaije aktie,

2,

tiden för aktiernas betalning,

3,

sättet och tiden för kallelse till konstituerande stämma, om enligt 7 § kallelse skall ske.

Bestämmelse om apport eller att aktie eljest skall kunna tecknas med villkor eller att bolaget skall ersätta kostnad för bolagets bildande eller att någon eljest skall av bolaget er­hålla särskild rättighet eller förmän skall anges I stiftelseurkunden.

Bestämmelse om apport eller att aktie eljest skall kunna tecknas med villkor eller att bolaget skall ersätta annan kostnad för bolagets bildande än allmänna avgifter ock sedvanliga arvoden för upprättande av stiftebe-kandlingar ock liknande arbete eller att någon eljest av bolaget skall er-hälla särskild rättighet eller förmän skall anges I stiftelseurkunden.

238

Stiftelseurkunden skall innehålla redogörelse för de omständigheter som     Prop. 1993/94:196 kan vara av vikt vid bedömandet av värde pä apportegendom och av bestäm-     Rjiooa 2 melse enligt andra stycket i övrigt. Särskilt skall anges

1.

namn och hemvist beträffande den som avses med bestämmelsen,

2.

det värde till vilket apportegendom beräknas komma att tagas upp i balansräkningen och antalet aktier eller annat vederlag som skall lämnas för egendomen,

3.

högsta beräknade beloppet av sädan kostnad för bolagets bildande som angivits i bestämmelsen.

Om skriftligt avtal upprättats rörande bestämmelse som avses i andra stycket, skall stiftelseurkunden innehålla avtalet eller avskrift därav eller hänvisning till avtalet med uppgift om den plats där det hålles tillgängligt för aktietecknarna. Muntligt avtal skall i sin helhet upptagas i stiftelseurkunden. Tillskjutes eller övertages rörelse, skall vad nu sagts om skriftligt avtal gälla även beträffande balans- och resultaträkningar för rörelsen under de senaste tvä räkenskapsåren. I stiftelseurkunden skall upplysning ges om rörelsens resultat under tiden därefter. Om sådana räkningar ej upprättats för rörel­sen, skall i stiftelseurkunden lämnas upplysning om rörelsens resultat under nämnda räkenskapsår.

Om andra-fjärde styckena ej iakttagits beträffande viss bestämmelse, är den utan verkan mot bolaget.

9§ Bolaget skall anmälas för registrering senast sex månader efter stiftelseur­kundens undertecknande. Hinder mot registrering föreligger, om ej

1.

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade aktier efter avdrag för aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan (bolagets aktiekapital) motsvarar det i bolagsordningen angivna aktiekapitalet eller uppgär till minimikapitalet,

2.

det belopp som skall betalas i pengar för de aktier som ingår i bolagets aktiekapital är inbetalat på räkning hos svenskt bankinstitut,

3.

all apportegendom är tillförd bolaget,

4.

yttranden företes frän bank in- 4. yttranden företes frän bank in­stitut om att 2 har följts och från stitut om att 2 har följts och från auktoriserad eller godkänd revisor auktoriserad eller godkänd revisor om att 3 har iakttagits. Av revisorns om att 3 har iakttagits. Av revisorns yttrande skall framgå att apporte- yttrande skall framgå att apporte­gendomen i stiftelseurkunden ej gendomen I stiftelseurkunden ej åsatts högre värde än det verkliga åsatts högre värde än det verkliga värdet för bolaget och att egendo- värdet för bolaget och att egendo­men är eller kan antagas bli till nytta men är eller kan antagas bli till nytta för bolagets verksamhet.

för bolagets verksamhet. I yttrandet

skall revisorn beskriva apportegen­domen ock ange vilken metod som använts vid värderingen av den. Sär­skilda  svårigheter vid  värderingen skaU anmärkas. Genom registreringen fastställes bolagets aktiekapital till belopp som an­ges I andra stycket 1. Aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan blir därvid ogiltiga.

Om ej anmälan för bolagets registrering sker inom den i första stycket an­

givna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraftägande beslut

avskrivit anmälan eller vägrat registrering av bolaget, är frågan om bolagets

bildande förfallen. Styrelseledamöterna ansvarar solidariskt för återbetal-

239

ningen av de belopp som inbetalats pä tecknade aktier jämte uppkommen     Prop. 1993/94:196 avkastning med avdrag för kostnader på grund av åtgärd enligt 13 § första     Bjiopa 2 stycket tredje meningen. Detsamma gäller i fråga om apportegendom.

9a§

Om bolaget inom två år från regi­streringen träffar avtal med stiftare eller aktieägare, skall styreben un­derställa bolagsstämman avtalet för godkännande, om avtalet innebär att bolaget förvärvar egendom mot ett vederlag som motsvarar minst en tiondel av aktiekapitalet Det gäller dock inte om förvärvet sker på svensk eller utländsk börs eller som ett led i bolagets löpande affärsverk­samhet

I fråga om styrebens begäran om bolagsstämmans godkännande gäller 4 kap. 4 § i tillämpliga delar. Vad som där sägs om förslag till embsionsbe-slut skall gälla avtalet.

Styreben skall avge en redogörebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av värdet på egendomen och av avtalet i övrigt. Bestämmebema i 2 kap. 3§ tredje och ftärde styckena äger motsva­rande tillämpning på redogöreben.

över redogöreben skall auktorbe­rad eller godkänd revbor avge ytt­rande. Yttrandet skaU innehålla de uppgifter som avses i 2 kap. 9 § andra stycket 4.

Om bolagsstämman inte godkän­ner avtalet inom sex månader från avtalsdagen, är avtalet utan verkan mot bolaget Har andra-ftärde styck­ena inte iakttagits beträffande vbs be­stämmebe i avtalet, är den utan ver­kan mot bolaget

Första-femte styckena äger mot­svarande tillämpning om aktiebolag, som blivit publikt enligt 17 kap. 2 §, inom två år från registreringen därav träffar avtal som avses i första stycket

3 kap.

1§ Alla aktier har lika rätt i bolaget, om ej annat följer av denna paragraf. I bolagsordningen kan bestämmas att aktier av olika slag skall finnas eller kunna utges. Sädan bestämmelse skall ange

1.

olikheterna mellan aktieslagen,

2.

antalet aktier av varje slag,

240

3. om aktiema ej skall medföra lika rätt till andel i bolagets till­gångar eller vinst, den företrädesrätt som tillkommer aktieägarna vid ök­ning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädesrätt får meddelas endast om aktiema ej skall medföra lika rätt till andel i bo­lagets tillgångar eller vinst

3. om aktiema irtte skall medföra lika rätt till andel i bolagets till­gångar eller vinst eller om aktiema skall ha olika röstvärde, den företrä­desrätt som tillkommer aktieägarna vid ökning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädes­rätt får meddelas endast om skillna­derna mellan aktiema skall vara av nu angivet slag.

Beträffande kontantembsion skall i föreskrift som avses i andra stycket 3 iakttas att gammal aktie skall ge fö­reträdesrätt till ny aktie av samma slag, att aktie som inte tecknas av de i första hand berättigade aktieägama skall erbjudas samtliga aktieägare samt att, om inte hela antalet aktier som tecknas på grund av sbtnämnda erbjudande kan ges ut, aktiema skall fördelas mellan tecknarna i förhål­lande till tecknat antal och, i den mån det inte kan ske, genom lottning.

Beträffande fondembsion skall, om skillnaden mellan aktiema bara gäller röstvärdet, iföreskrift som av­ses i andra stycket 3 bestämmas att nya aktier av ettvart slag skall emitte­ras i förhåUande till det antal aktier av samma slag som finns sedan tidi­gare, varvid de gamla aktiema skall ge företrädesrätt till nya aktier av samma slag i förhållande till sin an­del av aktiekapitalet Avser olikheten mellan aktieslagen akties röstvärde, gäller att ingen aktie fär ha ett röstvärde som överstiger tio gånger röstvärdet för annan aktie.

I bolagsordningen kan bestämmas att aktie av visst slag skall i närmare angiven ordning kunna omvandlas till aktie av annat slag. Omvandling skall utan dröjsmål anmälas för registrering och är verkställd när registrering sker.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

13 §2

Aktiebok hålles tillgänglig hos bo­laget för envar. Föres aktieboken med maskin för automatisk databe­handling eller pä annat liknande sätt, skall I stället utskrift av aktiebo­ken pä begäran tillhandahållas hos bolaget och, i fräga om avstämnings­bolag, även hos värdepapperscen­tralen. Utskriften fär ej vara äldre än sex månader. Envar har rätt att mot ersättning för kostnaderna fä sådan utskrift av aktieboken eller

Aktiebok hålles tillgänglig hos bo­laget för envar. Föres aktieboken med maskin för automatisk databe­handling eller pä annat liknande sätt, skall i stället utskrift av aktiebo­ken på begäran tillhandahällas hos bolaget och, i fråga om avstämnings­bolag, även hos värdepapperscen­tralen. Utskriften får ej vara äldre än sex månader. Envar har rätt att mot ersättning för kostnaderna fä sädan utskrift av aktieboken eller

Senaste lydelse 1989:831.

16 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

241

del av den. När det gäller avstäm-     del av den.. När det gäller avstäm-     Prop. 1993/94:196

ningsbolag får dock utskrift enligt     mngsho\ag, som har mer än en aktie-     Ri]qpa 2

detta stycke ej innehålla uppgifter    ägare, fär dock utskrift enligt detta

om aktieägare som har högst fem-     stycke ej innehålla uppgifter om ak-

hundra aktier i bolaget.

tieägare som har högst femhundra

aktier i bolaget.

Aktiebok eller, om aktieboken föres med maskin för automatisk databe­handling eller pä annat liknande sätt, utskrift av hela aktieboken avseende förhållandena tio dagar före bolagsstämma, skall hållas tillgänglig för aktie­ägarna vid stämman.

I utskrift upptages aktieägarna och de förvaltare som avses i 10 § andra stycket i alfabetisk ordning.

4 kap.

2§3 Vid nyemission där de nya aktier skall betalas med pengar (kontantemis­sion) och vid fondemission har aktieägama företrädesrätt till de nya aktierna i förhållande till det antal aktier de förut äger, om ej annat föreskrivits i bo­lagsordningen enligt 3 kap. 1 § andra stycket 3 eller, vid kontantemission, antingen bestämmes i emissionsbeslutet eller följer av villkor som enligt 5 kap. 4 § första stycket 8 meddelats vid emission av skuldebrev.

Beslut av bolagsstämman att av­vika från aktieägarnas företrädesrätt är giltigt endast om det biträtts av ak­tieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stäm­man företrädda aktiema.

4§''

Förslag till beslut om nyemission

Förslag till beslut om nyemission

skall hällas tillgängligt för aktie-

skall hållas tillgängligt för aktie­

ägarna under minst en vecka före

ägarna under minst en vecka före

den bolagsstämma vid vilken beslu-

den bolagsstämma vid vilken beslu­

tet skall fattas. Det skall genast sän-

tet skall fattas. Det skall genast sän­

das till aktieägare, som begär det

das till aktieägare, som begär det

och uppger sin postadress. Förslaget

och uppger sin postadress. Förslaget

skall läggas fram pä stärrunan. Vad

skall läggas fram pä stämman. Vad

som nu sagts om förslag till beslut

som nu sagts om förslag till beslut

skall gälla sädan redogörelse av sty-

skall gälla sådan redogörelse av sty­

relsen och sådant yttrande av reviso-

relsen och sådant yttrande av reviso­

rerna som avses i 6 §. Innebär förslå-

rerna som avses i 6 §. Innebär försla­

get avvikelse från aktieägarnas före-

get avvikelse frän aktieägarnas före­

trädesrätt, skall skälen till avvikel-

trädesrätt, skall skälen till avvikel­

sen anges i förslaget eller i handling

sen samt grunden för embsionskur-

som fogats vid förslaget. Om årsre-

sen anges i förslaget eller i handling

dovisningen ej skall behandlas på

som fogats vid förslaget. Om årsre-

stämman, skall även följande hand-

dovisningen ej skall behandlas på

lingar enligt vad nyss sagts hällas till-

stämman, skall även följande hand-

gängliga och läggas fram på stäm-

lingar enligt vad nyss sagts hällas till­

man:

gängliga och läggas fram på stäm­

man:

1. avskrift av den senaste årsredovisningen, försedd med anteckning om

'Senaste lydelse 1977:1092.

"Sena-ste lydelse 1987:465.

242

bolagsstämmans beslut rörande bolagets vinst eller förlust, samt avskrift av     Prop. 1993/94:196

revisionsberättelsen för det år årsredovisningen avser,

Riiapa 2

2.

en av styrelsen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig be­tydelse för bolagets ställning, vilka inträffat efter årsredovisningens avgi­vande,

3.

ett av revisorerna avgivet yttrande över redogörelsen.

Kallelse till bolagsstämman skall innehålla uppgift om den företrä desrätt att teckna aktier som enligt förslaget tillkommer aktieägarna eller annan el­ler vem som annars fär teckna aktier.

Kallelsen skall ange förslagets huvudsakliga innehåll, om aktieägarna inte skall ha företrädesrätt till teckning i förhällande till det antal aktier de förut äger eller enligt vad som föreskrivs i bolagsordningen.

12 §5 Beslut om nyemission skall anmälas för registrering inom sex månader från beslutet, om det ej förfallit enligt 10 §. Hinder mot registrering förelig­ger, om ej

1.

full betalning enligt registret erlagts för alla de i det förut registrerade aktiekapitalet ingående aktierna,

2.

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade nya aktier efter avdrag för aktier som förklarats förverkade och ej övertagits av annan (ökningen av aktiekapitalet) uppgår till belopp som avses i 10 §,

3.

hälften av det belopp som betalas med pengar för de i den registrerade kapitalökningen ingående aktierna har inbetalats,

4.

all apportegendom enligt beslutet om nyemission är tillförd bolaget,

5.

yttrande företes frän auktori- 5. yttrande företes frän auktori­serad eller godkänd revisor av vilket serad eller godkänd revisor av vilket framgår att 3 och 4 iakttagits, att ap- framgår att 3 och 4 iakttagits, att ap­portegendomen icke åsatts högre portegendomen icke åsatts högre värde än det verkliga värdet för bo- värde än det verkliga värdet för bo­laget och att egendomen är eller kan laget och att egendomen är eller kan antagas bli till nytta för bolagets antagas bli till nytta för bolagets verksamhet; yttrandet frän revisor verksamhet; yttrandet frän revisor om att 3 har iakttagits fär i avstäm- om att 3 har iakttagits fär i avstäm­ningsbolag ersättas av en försäkran ningsbolag ersättas av en försäkran från värdepapperscentralen om att från värdepapperscentralen om att sä har skett.

sä har skett. I yttrandet skall revbom

beskriva apportegendomen och ange vilken metod som använts vid värde­ringen av den. Särskilda svårigheter vid värderingen skall anmärkas. Vid kontantemission i bolag vars bundna egna kapital före emissionen un­derstiger en miljon kronor skall, i stället för vad som föreskrives I första stycket 3 och 5, hela det belopp, som skall betalas för aktierna, erläggas ge­nom insättning pä bankräkning som bolaget öppnat hos svenskt bankinstitut och intyg från bankinstitutet om att beloppet betalats företes i registrerings­ärendet.

Genom registreringen fastställes ökningen av aktiekapitalet till belopp som anges I första stycket 2.

Om anmälan för registrering av beslutet Icke gjorts inom den i första stycket angivna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraft­ägande beslut avskrivit sådan anmälan eller vägrat registrering, gäller vad i 10 § sägs.

Senaste lydelse 1989:831.

243

Aktiekapitalet är ökat när registrering skett. Aktier som förklarats förver-     Prop. 1993/94:196 kade och ej övertagits av annan blir därmed ogiltiga. De nya aktierna medför     Riiaea 2 rätt till utdelning enligt vad därom bestämts i beslutet om emission. Beslutet får dock ej innebära att sådan rätt inträder senare än för räkenskapsåret efter det under vilket aktierna skolat till fullo inbetalats.

14        §*

Styrelsen kan besluta om nyemission och om avvikelse från aktieägares företrädesrätt enligt 2 § under förutsättning av bolagsstänunans godkän­nande. Bestämmelsema i 5-13 §§ gäller därvid i tillämpliga delar, varvid dock skall iakttagas vad som föreskrives nedan i tredje stycket.

I fråga om styrelsens begäran om I fråga om styrelsens begäran om

bolagsstämmans godkännande äger bolagsstämmans godkännande äger

4 § motsvarande tillämpning. Vad 4 § motsvarande tillämpning. Vad

som där sägs om förslag till emis- som där sägs om förslag till emis­

sionsbeslut skall gälla styrelsens be- sionsbeslut skall gälla styrelsens be­

slut,

slut. Beslut av bolagsstämman att

godkänna awikebe från aktieägares företrädesrätt enligt 2 § är giltigt en­dast om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman före­trädda aktiema. Införing av de nya aktierna i aktieboken och anmälan för registrering en­ligt 12 § skall ej ske innan stämman har godkänt emissionsbeslutet. Har så­dan anmälan ej skett inom ett år från styrelsens beslut om emission, är emis­sionsbeslutet förfallet. Vad som har betalats pä tecknade aktier skall i sådant fall genast återbetalas.

15        §

Bolagsstämman kan bemyndiga Bolagsstämman kan bemyndiga

styrelsen att fatta beslut om nyemis- styrelsen att fatta beslut om nyemis­

sion i den män emissionen kan ske sion i den män emissionen kan ske

utan ändring i bolagsordningen och utan ändring av bolagsordningen

att därvid awika frän aktieägarnas och att därvid awika från aktieägar-

företrädesrätt enligt 2 §.

nas företrädesrätt enligt 2 §. Bemyn-

digande att avvika från aktieägares företrädesrätt enligt 2 § är giltigt en­dast om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman före­trädda aktiema. Skall styrelsen kunna besluta om nyemission med bestämmelse som avses i 6 § eller med avvikelse frän aktieägarnas företrädesrätt, skall detta anges särskilt i bolagsstämmans bemyndigande. Bemyndigandet skall innehålla be­stämmelser om den tid, längst intill nästkommande ordinarie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut om nyemission skall fattas. Bestämmelserna i 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om förslag till bemyndigande.

Bolagsstämmans beslut om bemyndigande skall genast anmälas för regi­strering. Innan registrering har skett, kan styrelsen ej fatta beslut om emis­sion.

Bestämmelserna i 5-13 §§ gäller i tillämpliga delar när styrelsen beslutar om emission med stöd av bemyndigande.

'Senaste lydelse 1987:465.

Senaste lydelse 1987:465.

'+4

18 §

När aktiebolag, som enligt 10 kap 3 § andra eller ftärde stycket är skyl­digt att ha auktoriserad revbor, eller aktieägare i sådant bolag offentlig­gör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva ak­tier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redogörelse för bolagets förhållan­den (emissionsprospekt) enligt 19-26 §§, om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att eriäggas uppgär till minst en miljon kronor.

När ett publikt aktiebolag eller ak­tieägare i sådant bolag offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva aktier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redo­görelse för bolagets förhållanden (emissionsprospekt) enligt 19-26 §§, om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att er­läggas uppgär till minst trehundratu­sen kronor.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

5 kap.

2§ Vid emission av skuldebrev mot vederlag i pengar har aktieägarna företrä­desrätt att teckna sig för förvärv av skuldebrev såsom om emissionen gällde de aktier som kan komma att träda i stället för skuldebreven eller nytecknas på grund av optionsrätt.

Beslut av bolagsstämman att av­vika från aktieägarnas företrädesrätt är giltigt endast om det biträtts av ak­tieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stäm­manföreträdda aktiema.

8 §8 Styrelsen kan besluta om emission av skuldebrev och om avvikelse från aktieägarnas företrädesrätt under förutsättning av bolagsstämmans godkän­nande. Bestämmelserna i 4-6 §§ och 7 § första stycket äger motsvarande till­lämpning.

I fråga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande äger 4 kap. 4 § motsvarande tillämpning. Vad där sägs om förslag till emis­sionsbeslut skall gälla styrelsens be­slut.

I fräga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande äger 4 kap. 4 § motsvarande tillämpning. Vad där sägs om förslag till emis­sionsbeslut skall gälla styrelsens be­slut. Beslut av bolagsstämman att godkänna awikebe från aktieägares företrädesrätt enligt 2 § är giltigt en­dast om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman före­trädda aktiema. Anmälan för registrering enligt 7 § tredje stycket skall göras när emissions-beslutet godkänts av stämman och teckningen av skuldebreven avslutats. Har anmälan för registrering ej skett Inom ett år från styrelsens beslut om emission, är beslutet förfallet.

9

§

''

Bolagsstämman  kan  bemyndiga "*Senaste lydelse 1987:465.

Bolagsstämman   kan  bemyndiga

245

styrelsen att fatta beslut om emis­sion och att därvid avvika från be-stänmielserna i 2 § om aktieägares företrädesrätt.

styrelsen att fatta beslut om emis­sion och att därvid awika frän be­stämmelserna i 2 § om aktieägares företrädesrätt.   Bemyndigande   att avvika från bestämmebema i 2 § om aktieägares företrädesrätt är giltigt endast om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de av­givna röstema som de vid stämman företrädda aktiema. Skall skuldebrev kunna tecknas mot tillskott av annan egendom än pengar eller eljest med villkor eller skall avvikelse frän aktieägares företrädesrätt kunna göras, skall detta särskilt anges i bolagsstänunans beslut. Beslutet skall innehålla bestämmelse om den tid, längst intill nästkommande ordina­rie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut skall fattas. Bestämmel­serna i 4 kap. 4 § äger motsvarande tillämpning i fråga om förslag till bemyn­digande.

Bolagsstämmans beslut skall genast anmälas för registrering. Innan regi­strering har skett kan styrelsen ej fatta beslut om emission.

Bestämmelserna i 4-7 §§ gäller i tillämpliga delar i fråga om styrelsens be­slut om emission.

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 2

16 §

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt äger motsva­rande tillämpning när aktiebolag, som enligt 10 kap. 3§ andra eller ftärde stycket är skyldigt att ha aukto­riserad revbor, eller aktieägare i så­dant bolag offentliggör eller pä an­nat sätt till en vidare krets riktar in­bjudan att förvärva av bolaget ut­givna skuldebrev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upprätta emis sionsprospekt fö­religger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgär till minst en miljon kronor.

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt äger motsva­rande tillämpning när ett publikt ak­tiebolag eller aktieägare i sådant bo­lag offentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar Inbjudan att förvärva av bolaget utgivna skulde­brev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upp­rätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de be­lopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgär till minst trehundratusen kronor.

6 kap.

1§ Nedsättning av aktiekapitalet får ske för följande ändamål, nämligen

1. avsättning till reservfond eller omedelbar täckning av förlust enligt fastställd balansräkning, om förlus­ten ej kan täckas av fritt eget kapi­tal.

1, avsättning till reservfond enligt 6 kap. 8 § eller 7 kap. 2 § eller till omedelbar täckning av förlust enligt fastställd balansräkning, om förlus­ten ej kan täckas av fritt eget kapi­tal,

2,

återbetalning till aktieägarna, eller

3,

avsättning till fond att användas enligt beslut av bolagsstämman. Ned­sättning för ändamål som anges i första stycket 2 och 3 får ej avse större be­lopp än att full täckning finns för det bundna egna kapitalet efter nedsätt-

'Senaste lydelse 1987:465.

246

ningen. Beräkningen därav sker enligt balansräkning för nästföregående rä-     Prop. 1993/94:196 kenskapsår, om denna fastställes vid stämman, och annars på grundval av de     RiJaga 2 handlingar som anges i 4 kap. 4 § första stycket 1-3. Nedsättning av aktiekapitalet kan genomföras genom

1.

inlösen eller sammanläggning av aktier,

2.

indragning av aktier utan återbetalning, eller

3.

minskning av aktiernas nominella belopp med eller utan återbetalning. Om nedsättning av aktiekapitalet pä grund av bristande betalning finns

bestämmelser i 4 kap. 13 § andra stycket.

2§

Beslut om nedsättning av aktiekapitalet fattas av bolagsstänraian, om ej

annat följer av 8 §. Nedsättningsbeslutet fär ej fattas förrän bolaget blivit

registrerat. Behöver bolagsordningen ändras, skall beslut därom först fattas.

Nedsättning för ändamål som anges i 1 § första stycket 2 eller 3 fär beslutas

endast efter förslag eller godkännande av styrelsen.

Bestämmelsema i 4 kap. 4 § om

Bestämmelserna i 4 kap. 4 § om

förslag till bolagsstämmans beslut förslag till bolagsstämmas beslut och

och andra handlingar gäller i till- andra handlingar gäller i tillämpliga

lämpliga delar,

delar. KaUeben till bolagsstämman

skall alltid ange nedsättningsförsla­gets huvudsakliga innehåll.

2a§

Bolagsstämmans beslut om ned­sättning är giltigt om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

Innebär nedsättningen attsåvittan-går redan utgivna aktier rättsförhål­landet mellan dessa mbbas, är beslu­tet giltigt, om det biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av ak­tiema. Om nedsättningen

1.

endast försämrar vbs eller vbsa aktiers rätt och samtliga vid stämman närvarande ägare av dessa aktier företrädande nio tiondelar av alla så­lunda berörda aktier godkänner denna, eller

2.

endast försämrar helt aktieslags rätt och ägare till hälften av alla ak­tier av detta slag och nio tiondelar av de på stämman företrädda aktiema av delta slag godkänner nedsätt­ningen, räcker det för giltigt beslut att det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rös­tema som de på stämman företrädda aktiema.

247

6§"'

Prop. 1993/94:196

Skall nedsättningsbeloppet helt eller delvis användas enligt 1 § första     Bijoga 2 stycket 2 eller 3, får nedsättningsbeslutet ej verkställas utan rättens tillstånd, såvida icke samtidigt bolaget genom nyemission tillförs ett belopp som minst motsvarar nedsättningsbeloppet.

Rättens tillstånd skall sökas senast två månader efter det nedsättningsbe­slutet registrerats. Vid ansökningshandlingen skall fogas bevis att nedsätt­ningsbeslutet registrerats och förteckning över bolagets kända borgenärer med angivande av postadress.

Rätten skall kalla bolagets borgenärer, såväl kända som okända, med föreläggande för den som vill bestrida ansökningen att senast viss dag skrift­ligen hos rätten anmäla detta vid äventyr att han annars anses ha medgivit ansökningen. Kallelsen skall skyndsamt kungöras genom rättens försorg i Post- och Inrikes Tidningar. Kronofogdemyndigheten i länet och alla kända borgenärer skall underrättas särskilt genom rättens försorg,

Bestrides ej ansökningen eller får de borgenärer som bestrider den full betalning eller bettyggande säkerhet för sina fordringar, skall tillstånd med­delas. Om den rätt som tillkonuner innehavare av pensionsfordran finns be­stämmelser i 23 § andra stycket lagen (1967:531) om tryggande av pensions­utfästelse m.m.

Är borgenär tillika gäldenär i Avser borgenärs anspråk sådan

samma rättsförhållande, ska\l han ej fordran på lön eller annan ersättning

upptagas i förteckningen över bola- som har förmånsrätt enligt 12 § för­

gets kända borgenärer. Han skall ej månsrättslagen (1970: 979) eller

kallas av rätten och har ej heller rätt fordran på pension som har för-

till betalning eller säkerhet enligt månsrätt enligt 12 eller 13 § samma

fjärde stycket.

lag skall han inte tas upp i förteck-

ningen över bolagets kända borge­närer. Han skall inte kallas av rätten och har inte heller rätt till betalning eller säkerhet enligt fjärde stycket.

8§ I aktiebolag, vars aktiekapital kan utan ändring av bolagsordningen be­stämmas till ett lägre eller högre belopp, kan i bolagsordningen intagas för­behåll att aktiekapitalet kan nedsättas genom inlösen av aktier, dock ej un­der minimikapitalet. Förbehållet skall ange ordningen för inlösningen och inlösningsbeloppet eller gmndema för dess beräkning.

Om förbehållet införes genom ändring av bolagsordningen, får det endast avse aktier som kan tecknas eller utges efter det att ändringen registrerats. Har fondemission ägt rum efter registreringen, fär inlösen av fondaktie ske först när tre är förflutit frän registreringen av emissionen.

Nedsättning får ej ske så att full täckning ej finnes för det bundna egna kapitalet. Beräkning därav skall ske pä gmndval av fastställd balansräkning för nästföregående räkenskapsår.

Bestämmebema i 6 § äger motsva­rande tillämpning. Det gäller dock inte, om nedsättningen genomförs genom inlösen med ett sammanlagt belopp som inte överstiger det fria egna kapitalet beräknat på gmndval av fastställd balansräkning för näst­föregående räkenskapsår och ett be-

'"Senaste lydelse 1988:393.

248

När enligt förbehållet blivit be­stämt att vissa aktier skall inlösas, skall genast anmälas för registrering att aktiekapitalet nedsättes med dessa aktiers sammanlagda nomi­nella belopp. När registrering skett är aktiekapitalet nedsatt.

lopp som motsvarar nedsättningsbe­loppet avsätts till reservfonden.

När enligt förbehållet blivit be­stämt att vissa aktier skall inlösas, skall bolaget genast anmäla för regi­strering att aktiekapitalet nedsättes med dessa aktiers sammanlagda no­minella belopp. När registrering skett är aktiekapitalet nedsatt om ej annat följer av 7 §.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

7 kap.

1§

Aktiebolag får inte teckna egen ak­tie.

Har aktiebolag tecknat egen aktie i strid mot första stycket, skaU stiftarna eller vid nyembsion styreben och verkställande direktören anses ha tecknat aktiema för egen räkning med solidariskt ansvar för betal­ningen. Det gäller dock inte stiftare, styrelseledamot eller verkställande direktör som vbar att han inte kände till eller bort känna till aktieteck­ningen.

Har aktier i ett bolag tecknats av någon i eget namn men för bolagets räkning, skaU han anses ha tecknat aktiema för egen räkning.

Bestämmebema i första-tredje styckena äger motsvarande tiUämp­ning, om dotterföretag tecknar aktier i moderbolaget

2§ Aktiebolag fär ej förvärva eller såsom pant mottaga egen aktie. Dotter­företag fär ej heller förvärva eller såsom pant mottaga aktie i moderbolaget. Avtal i strid mot detta förbud är ogiltigt.

Första stycket utgör ej hinder för aktiebolag eller dotterföretag att vid övertagande av affärsrörelse för­värva däri ingående aktie, att inlösa aktie enligt 13 kap. 3 § eller att pä auktion inropa för företagets ford­ran utmätt aktie. Förvärvad aktie skall, om den ej indragits genom nedsättning av aktiekapitalet, avytt­ras så snart det kan ske utan förlust, dock senast tre år efter förvärvet.

Första stycket utgör ej hinder för aktiebolag eller dotterföretag att vid övertagande av affärsrörelse för­värva däri ingående aktie, att inlösa aktie enligt 13 kap. 3 § eller att på auktion inropa för företagets ford­ran utmätt aktie. Förvärvad aktie skall, om den ej indragits genom nedsättning av aktiekapitalet, avytt­ras sä snart det kan ske utan förlust. Aktie, som förvärvats vid överta­gande av affärsrörebe, skall dock av­yttras senast två år efter förvärvet, så­vida icke regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer ger före­taget tillstånd att behålla aktien under längre tid.

249

Har aktiebolag blivit moderbolag och innehar dotterföretaget aktier i moderbolaget, skall dessa aktier av­yttras enligt vad som i andra stycket sägs beträffande aktier som förvär­vats vid övertagande av affärsrörebe.

Har aktiebolag blivit moderbolag och innehar dotterföretaget aktier i moderbolaget, skall dessa aktier av­yttras enligt vad som i andra stycket sägs.

Aktie, som inte avyttrats inom den i andra stycket angivna tiden, är ogil­tig. Bolaget skall nedsätta aktiekapi­talet med aktiens nominella belopp. Förslag till beslut om nedsättning skaU läggas fram på den första bo­lagsstämma som hålb sedan ogiltig­het inträtt Nedsättningsbeloppet skall överföras till reservfonden.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt äger motsva­rande tillämpning när aktiebolag, som enligt 10 kap. 3§ andra eller ftärde stycket är skyldigt att ha aukto­rberad revbor, eller aktieägare i så­dant bolag offentliggör eller pä an­nat sätt till en vidare krets riktar in­bjudan att förvärva av bolaget ut­givna vinstandelsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt före­ligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgår till minst en miljon kronor.

4§

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt äger motsva­rande tillämpning när ett publikt ak­tiebolag eller aktieägare i sådant bo­lag offentliggör eller pä annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva av bolaget utgivna vinstan­delsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgär till minst trehundratusen kronor.

8 kap.

10 § Ledamot av styrelsen eller verkställande direktör fär ej handlägga fräga rörande avtal mellan honom och bolaget. Ej heller får han handlägga fråga om avtal mellan bolaget och tredje man, om han i frågan har ett väsentligt intresse, som kan vara stridande mot bolagets. Med avtal jämställes rätte­gång eller annan talan.

Har ett bolag endast en aktieägare, skall avtal mellan honom ock bola­get, som inte avser löpande affärs­transaktioner på sedvanliga villkor, antecknas i eller fogas till styrebens protokoll.

14 §

Har ställföreträdare, som företagit rättskandling för bolaget, överskridit sin befogenket, är rättskandlingen ej gällande mot bolaget, om den mot vilken rättskandlingen företogs insåg eller bort inse att befogenketen över­skreds.  Detsamma gäller om verk-

Har ställföreträdare som avses i 11 eller 12 § företagit rättskandling för bolaget, gäller rättskandlingen mot bolaget, om inte ställföreträdaren kandlat i strid med bestämmebema i denna lag om bolagsorganens kom­petens.

250

ställande direktör vid företagande av

Prop. 1993/94:196

rättshandling överskrider den honom

Bilaga 2

enligt 6 § tillkommande behörigheten

att vidtaga åtgärd på bolagets vägnar.

Har verkställande direktör, som företagit rättshandling för bolaget, överskridit sin kompetens enligt 12 §, gäller inte rättshandlingen mot bola­get, om bolaget vbar att motparten insåg eller bort inse kompetensöver­skridandet.

9 kap.

13 §

Bolagsstämmans beslut utgöres av den mening, som fått mer än hälften av de avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening ordföranden biträder. Vid val anses den vald som fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgöres valet genom lottdragning, om ej annat beslutas av stämman innan valet för­rättas.

Första stycket gäller ej, om annat

Första stycket gäller ej, om annat

följer av denna lag eller föreskrives följer av denna lag eller föreskrives

i bolagsordningen. Beträffande be- i bolagsordningen. Beträffande be­

slut som avses i 14 eller 15 § kan slut som avses i 4 kap. 2, 14 ock 15

dock i bolagsordningen endast före- §§, 5 kap. 2, 8 ock 9 §§, 6 kap. 2a§,

skrivas längre gående villkor än som 9 kap. 14 och 15 §§, 14 kap. 11 § samt

anges där.

17 kap. 1 och 2 §§ kan dock i bolags-

ordningen endast föreskrivas längre gående villkor än som anges där.

17 §

Om bolagsstämmobeslut ej tillkommit i behörig ordning eller eljest strider mot denna lag eller bolagsordningen, kan talan mot bolaget om upphävande eller ändring av beslutet föras av aktieägare eller av styrelsen, styrelseleda­mot eller verkställande direktör. Sådan talan kan föras även av den som sty­relsen obehörigen vägrat att införa såsom aktieägare i aktieboken.

Talan skall väckas inom tre månader frän dagen för beslutet, Väckes icke talan inom tid som nu sagts är rätten till talan förlorad.

Talan får väckas senare än vad i andra stycket sägs när

1,

beslutet är sådant att det ej lagligen kan fattas ens med alla aktieägares samtycke,

2,

samtycke till beslutet kräves av alla eller vissa aktieägare och sådant samtycke ej givits, eller

3,

kallelse till stämman ej skett eller de för bolaget gällande bestämmel­serna om kallelse väsentligen eftersatts.

Vad i andra och tredje styckena

sägs om tid för väckande av talan gäl­

ler ej ifall som avses i 14 kap. 26 §.

Dom, varigenom bolagsstämmans beslut upphäves eller ändras, gäller

även för de aktieägare som ej instämt talan. Rätten kan ändra bolagsstäm­

mans beslut endast om det kan fastställas vilket Innehåll beslutet rätteligen

borde ha haft. Är bolagsstämmans beslut sådant som enligt denna lag skall

anmälas för registrering och har det upphävts eller ändrats genom dom som

vunnit laga kraft eller har genom beslut under rättegången förordnats att bo­

lagsstämmans beslut ej får verkställas, skall rätten underrätta registrerings­

myndigheten för registrering.

251

11 kap.

9§"

I förvaltningsberättelsen skall upplysning lämnas dels om sädana för bedömningen av bolagets verk­samhetsresultat och ställning viktiga förhållanden, för vilka redovisning ej skall lämnas i resultaträkning eller balansräkning, dels om händelser av väsentlig betydelse för bolaget, som inträffat under räkenskapsåret eller efter dettas slut.

I    förvaltningsberättelsen    skall upplysning lämnas dels om sädana för bedömningen av bolagets verk­samhetsresultat och ställning viktiga förhållanden, för vilka redovisning ej skall lämnas i resultaträkning eller balansräkning, dels om händelser av väsentlig betydelse för bolaget, som inträffat under räkenskapsåret eller efter dettas slut. Har bolagsstämma under året prövat avtal som avses i 2 kap. 9 a § skall det anges i förvalt­ningsberättelsen med uppgift om bo­lagsstämmans beslut I förvaltningsberättelsen skall anges medelantalet under räkenskapsåret anställda personer med angivande tillika av medelantalet för varje arbets­ställe med mer än tjugo anställda. Vidare skall anges sammanlagda beloppet av räkenskapsårets löner och ersättningar dels till styrelsen och verkstäl­lande direktör, dels till övriga anställda. Tantiem och därmed jämställd er­sättning till styrelsen och verkställande direktör skall anges särskilt. Har bo­laget anställda i flera länder, skall löner och ersättningar anges särskilt för varje land jämte uppgift om medelantalet anställda i respektive land. Dä me­delantalet anställda anges skall uppgift även lämnas om fördelningen mellan kvinnor och män.

Förvaltningsberättelsen skall innehålla förslag till dispositioner beträf­fande bolagets vinst eller förlust.

Ett aktiebolag som enligt 10 kap. 3 § andra stycket är skyldigt att ha aukto­riserad revisor skall till förvaltningsberättelsen foga en finansieringsanalys. I finansieringsanalysen skall redovisas bolagets finansiering och kapitalinve­steringar under räkenskapsåret.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

12 kap.

5§

Sker utbetalning till aktieägare i strid mot denna lag, skall mottaga­ren återbära vad han uppburit med ränta beräknad enligt 5 § räntelagen (1975:635) frän det att utdelningen uppburits intill dess ränta skall utgå enligt 6 § räntelagen till följd av 3 el­ler 4 § samma lag. Detta gäller dock ej, om mottagaren kade skälig anled­ning antaga att utbetalningen ut­gjorde laglig vinstutdelning.

Sker utbetalning till aktieägare i strid mot denna lag, skall mottaga­ren återbära vad han uppburit med ränta beräknad enligt 5 § räntelagen (1975:635) frän det att utdelningen uppburits intill dess ränta skall utgå enligt 6 § räntelagen till följd av 3 el­ler 4 § samma lag. Har utbetalningen skett i form av vinstutdelning,   är dock mottagaren återbäringsskyldig endast om bolaget vbar att kan kände till eller måste antagas ka känt till att utbetalningen stred mot denna lag. För brist som uppkommer vid återbäringen är de som medverkat till beslu­tet om utbetalningen eller verkställande därav eller till upprättande eller fastställande av en till grund för beslutet liggande oriktig balansräkning an­svariga enligt 15 kap. 1-4 §§.

" Senaste lydelse 1989:831.

252

7§"

Prop. 1993/94:196

Aktiebolag fär ej lämna penninglän till den som äger aktier i eller är styrel-     Rjiapa 2 seledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i samma koncern. Detsanuna gäller i fräga om penninglän till

1.

den som är gift med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedsti­gande led till aktieägare, styrelseledamot eller verkställande direktör,

2.

den som är besvågrad med sädan person i rätt upp- eller nedstigande led eller sä att den ene är gift med den andres syskon, eller

3.

juridisk person över vars verksamhet person som nämnts ovan har ett bestämmande inflytande.

Bestämmelserna i första stycket gäller ej om

1.

gäldenären är kommun eller landstingskommun,

2.

gäldenären är företag i koncern i vilken det långivande bolaget ingår,

3.

gäldenären driver rörelse och länet betingas av affärsmässiga skäl samt är avsett uteslutande för gäldenärens rörelse, eller

4.

gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som av­ses i första stycket 1-3 är aktieägare samt det sammanlagda aktieinnehavet ej uppgär till en procent av aktiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ingår i koncem, till en procent av de sammanlagda aktiekapitalen i koncern­bolagen. Första stycket tillämpas dock, om gäldenären eller juridisk person över vars verksamhet han har ett bestämmande inflytande eller båda tillsam­mans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, i koncernbolagen.

Aktiebolag får icke lämna penninglän i syfte att gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första stycket 1-3 skall för­värva aktier i bolaget eller annat bolag i sanuna koncern.

Är gäldenären anställd i bolaget eller i ett annat bolag i samma koncem gäller inte förbudet mot penninglån i tredje stycket, om

1.

lånebeloppet jämte tidigare lån enligt detta stycke frän bolaget eller annat bolag i samma koncern inte överstiger ett belopp som motsvarar tvä gånger gällande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

låneerbjudandet riktar sig till minst hälften av de anställda i bolaget och lånet skall återbetalas inom fem är genom regelbundna amorteringar samt

3.

hinder mot län inte föreligger vid en tillämpning av första och andra styckena, även om de aktier som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock det i första stycket angivna förbudet mot att lämna län till styrelseleda­mot inte gälla i fräga om den som är styrelseledamot enligt bestämmelserna i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda.

Lån enligt ftärde stycket får ej läm­nas, om det sammanlagda beloppet av sådana lån därefter skulle över­stiga bolagets fria egna kapital. Bestämmelserna i denna paragraf om förbud mot penninglån äger motsva­rande tillämpning i fråga om ställande av säkerhet.

Vid tillämpningen av denna paragraf likställes äktenskapsliknande sam­levnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Som aktieinnehav eller aktieförvärv enligt bestämmelserna i denna para­graf räknas inte innehav eller förvärv av andelar i en aktiefond eller I en ak-tiesparfond eller kapitalsparfond som inte är företagsanknuten.

Skattemyndigketen kan på ansö-        Är bolaget privat aktiebolag, kan

'-Senaste lydelse 1987:1246.

'Senaste lydelse 1992:546.

253

kan medge undantag från 7 §, om det skattemyndigheten på ansökan Prop. 1993/94:196

vid förvärv av aktier i bolaget eller medge undantag från 7 §, om det vid Riioga 2

annat bolag i samma koncem är på- förvärv av aktier i bolaget är påkallat

kallat av särskilda omständigketer el- av särskilda omständigketer. Sådant

ler om det i annat fall föreligger syn- undantag kan vidare medges aktiebo-

nerliga skäl. Sådant undantag med- lag vidförvärv av aktier i annat bolag

ges dock av Finansinspektionen när i samma koncem samt även i annat

det gäller aktiebolag som står under fall om det föreligger synnerliga skäl.

Finansinspektionens tillsyn.

När det gäller aktiebolag som står un-

der Finansinspektionens tillsyn prö­vas fråga om undantag av Finansin­spektionen. Bolagets kända borgenärer skall höras över ansökningen. Det behöver dock ej ske, om borgenärernas ställning uppenbarligen icke päverkas av att ansökningen bifalles. Om borgenär begär det, skall hans fordran betalas el­ler betryggande säkerhet ställas för den innan ansökningen fär bifallas.

14 kap.

1    § Ett aktiebolags samtliga tUl­

gångar ock skulder kan övertas av ett

annat aktiebolag mot vederlag till ak­

tieägama i det överlåtande bolaget i

form av aktier i det övertagande bola­

get varvid det överlåtande bolaget

upplöses utan likvidation (fusion).

Som fusionsvederlag får också läm­

nas pengar. Den kontanta ersätt­

ningen får dock utgöra kögst 50 pro­

cent av nominella värdet av de aktier

som lämnas som fusionsvederlag.

Fusion kan ske

1.    mellan det övertagande bolaget

på ena sidan ock ett eller fiera överlå­

tande bolag å den andra (absorp­

tion), eller

2.     mellan två eller flera överlå

tände bolag genom att de bildar ett

nytt, övertagande bolag (kombina­

tion).

2    § Fusion får inte ske om överta­

gande bolag är privat aktiebolag ock

överlåtande bolag publikt aktiebo­

lag.

Fusion får ske utan kinder av att överlåtande bolag trätt i likvidation, under fömtsättning att skifie av bola­gets tillgångar inte har påbörjats. Upplöses bolag i likvidation genom fiision, skall likvidationen avslutas när rättens tillstånd till ftisionen regi­strerats enligt 16 §.

3     § Innekavare av konvertibla

skuldebrev,     skuldebrev    för-enade

med optionsrätt till nyteckning, vinst-

254

andebbevb eller andra värdepapper Prop. 1993/94:196 med särskilda rättigheter i överlå- Bjiaga 2 tände bolag, skall i det övertagande bolaget åmjuta åtminstone motsva­rande rättigheter som i det överlå­tande bolaget, om de inte enligt fii­sionsplanen har rätt att få sina värde­papper inlösta av det övertagande bolaget

4 § Styrelserna för överlåtande och, vid absorption, övertagande bo­lag skaU upprätta en gemensam, dag­tecknad fusionsplan. Planen skall undertecknas av styreben i varje bo­lag. I planen skall för varje bolag an­ges

1.

ftrma och den ort där styreben skall ha sitt säte,

2.

hur många aktier i det överta­gande bolaget som skall lämnas för ett angivet antal aktier i överlåtande bolag samt vilken kontant ersätming som därutöver skall lämnas som fu­sionsvederlag.

3.

tidpunkt och villkor i övrigt för utlämnande av fusionsvederlaget,

4.

från vilken tid och på vilka vill­kor de såsom fusionsvederlag läm­nade aktiema medför rätt till utdel­ning i det övertagande bolaget,

5.

tidpunkt når överlåtande bolag skall upplösas,

6.

vilka rättigheter i det överta­gande bolaget som skall tillkomma innehavare av aktier, skuldebrev och andra värdepapper med särskilda rättigheter i överlåtande bolag eller vilka åtgärder som annars skall vid­tas till förmån för de nämnda inneha­varna,

7.

arvode ock annan särskild för­mån som med anledning av fusionen skall utgå till styrebeledamot, verk­ställande direktör eller revbor.

Till fusionsplanen skall fogas

8.

avskrift av bolagens årsbokslut ock förvaltningsberättelser för de se­naste tre räkenskapsåren samt

9.

uppgifter motsvarande delårs­rapport enligt 11 kap. 13 ock 14§§, om fusionsplanen upprättas senare än sex månader efter utgången av det senaste räkenskapsår, för vilket års­redovisning ock  revisionsberättelse

avgivits,   varvid  uppgiftema  skall    Prop. 1993/94:196 avse tiden från utgången av nämnda     n jjaga 2 räkenskapsår till en dag ej tidigare än tre månader före fusionsplanens upp­rättande.

5     § Vid kombination tjänar fu­

sionsplanen som stiftebeurkund för

det övertagande bolaget Planen skall

innehålla förslag till bolagsordning

och ange hur styrelse och revborer

skaU väljas.

6

§ I fusionsplanen skall lämnas en redogörebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömande av fusionens lämplighet för ettvart bolag. Av redogöreben skall framgå hur fusionsvederiaget bestämts och vilka rättsliga och ekonombka syn­punkter som därvid har beaktats. SärskUda svårigheter vid värderingen skall anmärkas.

7

§ Fusionsplanen skall granskas av de auktorberade eller godkända revborema i överlåtande och, vid ab­sorption, övertagande bolag. Revbo­rema skall lämna skriftliga yttranden över sin granskning. Av yttrandet skall framgå humvida fusionsveder­laget och gmndema för dess fördel­ning har bestämts på ett sakligt och korrekt sätt Därvid skall anges vil­ken eller vilka metoder som använts vid värderingen av bolagens till­gångar och skulder, resultatet av de tillämpade värderingsmetodema samt metodemas lämplighet och vil­ken vikt som tillmätts de olika värde­ringsmetodema vid den samlade be­dömningen av värdet på ettvart bo­lag. Särskilda svårigheter vid värde­ringen skall anmärkas.

1 yttrandet skall särskiU anges,

1.

om fusionen kan antas medföra fara för att det övertagande bolaget inte skall kunna fullgöra sina förplik­telser mot borgenärer, ock

2.

vid kombination, kumvida de överlåtande bolagens sammanlagda verkliga värde för det övertagande bolaget uppgår till minst aktiekapita­let i detta.

Revisoremas yttranden skall fogas

till ftisionsplanen.

-

17 Riksdagen 1993/94. 1 samt. Nr 196

8   § Styreben, verkställande direk-     P- 1993/94:196

tör och revbor i bolag som skall delta     Bilaga 2

i fusionen skall bereda revbor i annat sådant bolag tiUfälle att verkställa granskning som avses i6§ i den om­fattning revbom finner erforderlig samt lämna de upplysrtingar och det biträde som han begär.

9   § Inom en månad från upprättan­

det av fiisionsplanen skall det överta­

gande bolaget eller, vid kombination,

det äldsta av de överiåtande bolagen,

anmäla planen för regbtrering.

Fusionsplanen eller en redogörebe för det VäsentUga innehållet i den skaU genast kungöras i Post- och In­rikes Tidningar och den eller de orts­tidningar som styreben i varje bolag bestämmer. Kungöres inte planen i dess helhet, skall i kungöreben upp­gift lärrmas om värden hålb tillgäng-lig-

10   § Fiisionsplanen skall under­

ställas bolagsstämma i samtUga över­

låtande bolag och, om ägare tUl minst

fem procent av samtliga aktier i det

övertagande bolaget begär det inom

två veckor från utfärdandet av kun­

görebe enligt 9 §, i det övertagande

bolaget

Stämman får hållas tidigast en må-riad efter det att fusionsplanen kun­gjorts enligt 9 §. Fusionsplanen skall hållas tillgänglig för aktieägama un­der nunst en månad efier kungöran­det Den skaU kostnadsfritt genast sändas till aktieägare, som begär det, och uppger sin postadress. Fusions­planen skall läggas fram på stämma.

Godkännes inte fusionsplanen i sin helhet av samtUga bolagsstämmor, är frågan om fusionen förfallen.

11   § Bolagsstämmans beslut om

godkännande av fusionsplanen är

giltigt om det biträtts av aktieägare

med två tredjedelar av såväl de av­

givna röstema som de vid stämman

företrädda aktiema.

Innebär fusionsplanen att såvitt angår redan utgivna aktier rättsför­kållandet mellan dessa mbbas, är be­slutet giltigt, om det biträtts av samt-

151

liga vid stämman närvarande aktie-     Prop. 1993/94:196 ägare företrädande nio tiondelar av     Riiooa 2 aktiema: Om planen

1.

endast försämrar vbs eller vbsa aktiers rätt och samtliga vid stämman närvarande ägare av dessa aktier företrädande nio tiondelar av alla så­lunda berörda aktier godkänner denna, eller

2.

endast försämrar heU aktieslags rätt och ägare till hälften av alla ak­tier av detta slag och nio tiondelar av de på stämman företrädda aktiema av detta slag godkänner planen, räcker detförgUtigt beslut att det bi­trätts av aktieägare med två tredjede­lar av såväl de avgivna röstema som depå stämman företrådda aktiema.

12

§ Godkänner bolagsstämma fii-sionsplan ' om kombination, skall stämman samtidigt välja styrebe och revborer i det övertagande bolaget.

13

§ Senast en månad efter det att fusionsplanen godkånb av det sbta bolaget skall det övertagande bolaget eller, vid kombination, det äldsta av de överlåtande bolagen ansöka om tilbtånd att verkställa planen. Ansö­kan göres hos rätten i den ort där sty­reben för det övertagande bolaget skall ha sitt säte.

Vid ansökningshandlingen skall fogas två avskrifter av protokollet från bolagsstämma, som avses i 10 §, avskrift av fusionsplanen, bevb att fusionplanen registrerats och förteck­ning över de överlåtande bolagens kända borgenärer med angivande av postadress Har revisorema i fu­sionsplanen uttalat att fusionen med­förfara för att det övertagande bola­get inte skall kunna fullgöra sina för­plikteber, skall vid ansökningshand­lingen fogas förteckning även över det övertagande bolagets kända bor­genärer med angivande av post­adress.

14   § Rätten skall kalla de överlå­

tande bolagens och i faU som avses i

13 § andra stycket andra meningen

det övertagande bolagets borgenärer,

såväl kända som okända, med före­

läggande för den som vill bestrida an-

25R

sökningen att inom en månad från Prop. 1993/94:196 kalleben skriftligen hos rätten an- Rjiaga 2 mala detta vid äventyr att han annars anses ha medgivit ansökningen. Kal­leben skaU skyndsamt kungöras ge­nom rättens försorg i Post- och Inri­kes Tidningar. Kronofogdemyndig­heten i länet och alla kända borgenä­rer skall underrättas särskilt genom rättens försorg.

Bestrides inte ansökningen eller får de borgenärer som bestrider den full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, skall tilbtånd meddelas. Om den rätt som tillkom­mer innehavare av pensionsfordran finns bestämmeber i 23 § andra stycket lagen (1967: 531) om tryg­gande av pensionsutfåstebe m.m.

Avser borgenärs anspråk sådan fordran på lön eller annan ersätming som har förmånsrätt enligt 12 § för­månsrättslagen (1970: 979) eller fordran på pension som har för­månsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag skall han inte tas upp i förteck­ningen över bolagets kända borgenä­rer. Han skall inte kallas av rätten och har inte heller rätt till betalning eller säkerhet enligt tredje stycket.

15   § Rätten skaU vägra tilbtånd

om

1.

fusionen har förbjudits enligt konkurrenslagen (1992:000) eller la­gen (1992:000) om ett Europebkt ekonombkt

samarbetsområde (EES) eller om prövning av fusionen pågår enligt någon av dessa lagar el­ler

2.

vid kombination, det inte av fu­sionplanen framgår att de överlå­tande bolagens sammanlagda verk­liga värde för det övertagande bola­get uppgår till minst aktiekapitalet i detta.

16

§ Rätten skall underrätta regi­streringsmyndigheten om ansökan enligt 13 § och om lagakraftvunnet beslut som meddelats med anledning av ansökningen.

17

§ Senast två månader från det att rättens tilbtånd till fusionen vun­mt laga kraft skall styreben för det

g

övertagande bolaget för regbtrering    Prop. 1993/94:196 anmäla vid absorption aktiekapita-     iUoa 2 lets ökning och vid kombination att bolaget badats och att styrebe och re­vborer valts.

18   § När anrnälan enligt 17 § regi­

strerats, är överiåtande bolag upplöst

omedelbart eUer den senare dag som

anges i fusionsplanen. Överlåtande

bolags tUlgångar och skulder med

undantag för skadeståndsanspråk

erdigt 15 kap. 1-3 §§ övergår samti­

digt tiU det övertagande bolaget och

aktieägare i överiåtande bolag blir

aktieägare i det övertagande bolaget

Utan hinder av första stycket kan ägare tUl en tiondel av samtliga aktier i ett överlåtande bolag hos styreben påkalla bolagsstämma för behand­ling av fråga om talan erdigt 15 kap. 5 §, varvid 9 kap. 8 § andra meningen äger motsvarande tUlämpning. Väckes sådan talan, gäller 13 kap. 16 § i tillämpliga delar.

19   § Har inte ansökan om rättens

tillstånd gorts inom föreskriven tid

eller har rätten genom lagakraftvun­

net beslut avslagit ansökan, skall re­

gistreringsmyndigheten förklara frå­

gan om fiision förfallen. Detsamma

gäller om bolagen inte gjort anmälan

enligt 17 § inom föreskriven tid eller

regbtreringsmyndigheten genom

lagakraftägande beslut avskrivtt så­

dan anmälan eller vägrat regbtre­

ring.

Absorption av dotterbolag

20   § Äger moderbolag samtUga ak­

tier i dotterbolag kan bolagens sty­

reber fatta beslut om att dotterbola­

get skaU gå upp i moderbolaget I så­

dant fall skall fusionsplanen inne­

hålla uppgift om moderbolagets och

dotterbolagets

1.

ftrma och den ort där styrelsen skall ha sitt säte,

2.

från vilken dag affärshändelser i överlåtande bolag skall bokföras i det övertagande bolaget,

3.   vilka rättigheter i det överta­

gande bolaget som skall tillkomma

innehavare av aktier, skuldebrev och

m

andra  värdepapper med särskilda     Prop. 1993/94:196 rättigheter i det överlåtande bolaget     Bilaca 2 eller vUka åtgärder som annars skall vidtas tiU förmån för de nämnda in­nehavarna,

4. arvode och annan särskild för­mån som med anledning av fusionen skall utgå till styrebeledamot, verk­ställande direktör eller revbor.

I fiisionsplanen skall lämnas en re­dogörebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömande av fusionens lämplighet för ettvart bo-Uig.

21    § Fusionsplanen skall granskas

av de auktoriserade eller godkända

revborema i moder- och dotterbola­

get. 8 § äger motsvarande tillämp­

ning.

Revborema skall lämna skriftliga yttranden över sin granskning. I ytt­randet skaU särskilt anges, om fusio­nen kan antas medföra fara för att moderbolaget inte skall kunna full­göra sina förplikteber mot borgenä­rer.

Revboremas yttranden skall tas in i eller fogas till fiisionsplanen.

22    § Inom en månad från upprät­

tandet av fusionsplanen skall moder­

bolaget anmäla planen för registre­

ring.

Fusionsplanen eUer en redogörebe för det väsentliga innehållet i den skall genast kungöras i Post- och In­rikes Tidningar och den eller de orts­tidningar som styreben i varje bolag bestämmer. Kungöres inte planen i dess helhet, skall i kungörelsen upp­gift lämnas om var den hålb tillgäng-lig-

23    § Fusionsplanen skall under­

ställas bolagsstämma i moderbolaget

om ägare till minst fem procent av

sarntliga aktier i detta begär det inom

två veckor från utfärdandet av kun­

görebe enligt 22 §. 10 § andra och

tredje styckena samt 11 § första

stycket äger motsvarande tillämp­

ning.

24 § Tidigast en ock senast två må­nader efter det att fusionsplanen kun-

261

gjorts skall moderbolaget ansöka om     Prop. 1993/94:196 tilbtånd att verkställa planen. Ansö-     Riiopa 2 kan göres hos rätten i den ort där sty-reben för moderbolaget skall ha sitt säte.

Vid ansökningshandlingen skall fogas bevb att fusionplanen registre­rats och förteckning över dotterbola­gets kända borgenärer med angi­vande av postadress. Har revborema i fiisionsplanen uttalat att fusionen medför fara för att moderbolaget inte skall kunna fullgöra sina förpliktel­ser, skall vid ansökningshandlingen fogas förteckning även över moder­bolagets kända borgenärer med angi­vande av postadress.

Bestämmebema i 14 § och 15 § 1 äger motsvarande tillämpning.

25    § Rätten skall underrätta regi­

streringsmyndigheten om ansökan

enligt 24 § och om lagakraftvunnet

beslut som meddelats med anledning

av ansökningen. När rättens beslut

om tillstånd har regbtrerats är dotter­

bolaget upplöst, omedelbart eller den

senare dag som anges i fiisionspla­

nen. 19 § äger motsvarande tillämp­

ning.

Ogiltighet

26    § Talan om upphävande av

stämmobeslut om godkännande av

fusionsplan skall väckas inom sex

månader från beslutet, annars är rät­

ten till talan förlorad. Har rätten ge­

nom lagakraftvunnet avgörande bi­

fallit käromålet, skall fusionen gå

åter utan hinder av att anmälan enligt

17 § eller beslut som avses i 24 § regi­

strerats och överlåtande bolag upp­

lösts.. För förpliktebe som uppkom­

mit genom åtgärd på det övertagande

bolagets vägnar sedan överlåtande

bolag upplösts men innan rättens av­

görande kungjorts i Post- och Inrikes

Tidningar, svarar de överlåtande bo­

lagen ock, vid absorption, det överta­

gande bolaget solidariskt.

262

Prop. 1993/94:196

Inlösen av aktier i dotterbolag

Bilaga 2

27  § Äger moderbolag självt eller

tillsanunans med dotterföretag mer

än nio tiondelar av aktierna med

mer än nio tiondelar av röstetalet för

samtliga aktier i dotterbolag, har

moderbolaget rätt att av de övriga

aktieägarna i sistnämnda bolag lösa

in återstående aktier.

Den vars aktier kan lösas in har rätt att få sina aktier inlösta av mo­derbolaget.

En tvist om huruvida rätt eller skyldighet till inlösen föreligger eller om lösenbeloppet prövas av tre skil­jemän. Om inte något annat följer av bestämmelserna i detta kapitel, gäller i fräga om skiljemännen och förfarandet inför dem i tillämpliga delar vad som är föreskrivet i lagen (1929:145) om skiljemän. Bestäm­melserna i 18 § andra stycket nämnda lag om tid inom vilken skil­jedomen skall meddelas gäller dock inte. Kostnaderna för skiljemanna-förfarandet skall bäras av moderbo­laget, om inte skiljemännen pä sär­skilda skäl ålägger någon annan ak­tieägare att helt eller delvis svara för dessa kostnader. Part som är miss­nöjd med skiljedomen har rätt att väcka talan vid domstol inom sextio dagar frän det han fick del av skilje­domen i huvudskrift eller bestyrkt avskrift. Rätt domstol är tingsrätten i den ort där dotterbolagets styrelse har sitt säte.

Har moderbolaget förvärvat större delen av sina aktier i dotter­bolaget pä grund av inbjudan till en vidare krets att till moderbolaget överiäta sädana aktier mot visst ve­derlag, skall lösenbeloppet mot­svara vederlaget, om ej särskilda skäl föranleder annat.

28  § Vill moderbolag lösa in aktier

i dotterbolag enligt 27 § och kan

överenskommelse härom Icke träf­

fas, skall moderbolaget hos dotter­

bolagets styrelse skriftligen begära

att tvisten hänskjutes till skiljemän

och uppge sin skiljeman.

263

Dotterbolagets styrelse skall vid Prop. 1993/94:196 begäran enligt första stycket oför- Riiogo o dröjligen genom kungörelse i Post-och Inrikes Tidningar och den eller de ortstidningar som styrelsen be­stämmer anmoda aktieägare, mot vilka lösningsanspråket riktas, att skriftiigen uppge sin skiljeman till dotterbolaget senast två veckor från kungörelsen. Anmodan skall även genom brev sändas till varje sådan aktieägare, om hans postadress är känd för bolaget.

Har icke samtliga i aktieboken in­förda aktieägare mot vilka lösnings­anspråket riktas inom föreskriven tid uppgivit en gemensam skiljeman, skall dotterbolagets styrelse hos rät­ten i den ort där styrelsen har sitt säte begära förordnande av god man. Denne skall hos samma rätt ansöka om förordnande av sådan skiljeman och i tvisten bevaka från­varande aktieägares rätt,

29  § Prövas tvist om inlösen enligt

27 § av skiljemän eller domstol och

är det ostridigt mellan parterna att

lösningsrätt föreligger eller förklaras

i lagakraftvunnen dom att sådan rätt

är för handen utan att lösenbeloppet

samtidigt fastställes, är aktieägarna

skyldiga att till moderbolaget över­

lämna sina aktiebrev med påskrift

om överlåtelse eller, när fråga är om

aktier i avstämningsbolag, att låta

moderbolaget registreras som ägare

till aktierna enligt bestämmelserna i

aktiekontolagen (1989:827), allt un­

der fömtsättning att moderbolaget

ställer av skiljemännen eller, om

tvisten är anhängig vid domstol, av

domstolen godkänd säkerhet för

kommande lösenbelopp jämte

ränta.

Aktieägare har rätt till skälig ränta pä lösenbeloppet för tiden frän det säkerhet ställts till dess lösenbe­loppet förfaller till betalning,

30  § Har fastställt lösenbelopp er­

bjudits aktieägare utan att denne

överlämnat sina aktiebrev, eller i

fråga om avstämningsbolag, låtit

moderbolaget registreras som ägare,

skall  moderbolaget  utan  dröjsmål

264

nedsätta lösenbeloppet enligt lagen     Prop. 1993/94:196 (1927:56) om nedsättning av pengar     Riiaga 2 lios myndighet. Därvid får förbehåll om rätt att återtaga det nedsätta be­loppet ej göras,

31 § Har säkerhet ställts enligt 29 § eller nedsättning skett enligt 30 §, är moderbolaget ägare till aktiema. Innan aktiebreven i ett dotterbolag som inte är avstämningsbolag över­lämnats till moderbolaget medför breven i sådant fall endast rätt för in­nehavaren att mot överlämnande av breven till moderbolaget eller läns­styrelsen få ut lösenbeloppet jämte ränta.

Har aktiebrev ej överlämnats inom en månad från det moderbola­get blivit ägare till aktien, kan nytt till moderbolaget ställt aktiebrev ut­färdas. Det nya aktiebrevet skall in­nehålla uppgift att det ersätter äldre brev. Överlämnas därefter det äldre aktiebrevet till moderbolaget, skall brevet överlämnas till dotterbolaget för att makuleras.

Aktier i avstämningsbolag skall i fall som avses i första stycket första meningen på begäran av moderbola­get registreras med detta som ägare enligt bestämmelserna i aktiekonto­lagen (1989:827).

16 kap.

1§

Aktiebolags firma skall innehålla        Aktiebolags firma skall innehålla

ordet aktiebolag. Firman skall tyd-     ordet aktiebolag. Privat aktiebolags

ligt skilja sig frän annan i aktiebo-    ftrma skaU innehålla ordet privat el-

lagsregistret eller filialregistret in-     ler avslutas med förkortningen prb.

förd, ännu bestående firma. För re-     Publikt aktiebolags ftrma skall inne-

gistrering av aktiebolags firma gäller     hålla ordet publikt eller avslutas med

i övrigt vad som föreskrivs i firmala-    förkortningen pub. Firman skall tyd­

gen (1974:156),

ligt skilja sig från annan i aktiebo­

lagsregistret eller filialregistret in­

förd, ännu bestående firma. För re­

gistrering av aktiebolags firma gäller

i övrigt vad som föreskrivs i firmala­

gen (1974:156),

Skall bolagets firma anges pä tvä eller flera språk, skall varje lydelse anges

i bolagsordningen.

Bolagets styrelse kan antaga bi-

Bolagets styrelse kan antaga bi-

firma. Vad i första stycket sägs om firma. Vad i första stycket sägs om firma gäller även bifirma. Ordet ak- firma gäller även bifirma. Orden ak-tiebolag får dock ej intagas i bifirma.     tiebolag, privat eller publikt eller för-

265

kortningama prb eller pub tkr dock     Prop. 1993/94:196

ej intagas i bifirma.

Bilaga 2

Skriftlig handling, som utfärdas för aktiebolag, bör undertecknas med bo-lagets firma. Har styrelsen eller annan ställföreträdare för bolaget utfärdat handling utan firmateckning och framgår icke av dess innehåll att den utfär­dats på bolagets vägnar, är de som undertecknat handlingen solidariskt an­svariga för förpliktelse enligt handlingen såsom för egen skuld. Detta gäller dock ej, om av omständigheterna vid handlingens tillkomst framgick att den utfärdades för bolaget och den till vilken handlingen ställts av bolaget fär behörigen undertecknat godkännande av handlingen utan oskäligt dröjsmål efter det begäran därom framställts eller personlig ansvarighet gjorts gäl­lande mot undertecknarna.

Aktiebolags brev, fakturor och or­derblanketter skall ange bolagets ftrma, den ort där styrelsen skall ha sitt säte samt bolagets organbations­nummer enligt lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridbka personer m.fl. Har bolaget trätt i lik­vidation, skall detta också anges.

17 kap. Byte av aktiebolagskategori

Beslut om att privat aktiebolag skall bli publikt fattas av bolagsstäm­man. .

På stämmari skall framläggas

1.

uppgifter motsvarande delårs­rapport enligt 11 kap. 13 och 14 §§ om stämman hålb senare än sex må­nader efter utgången av det senaste räkenskapsår för vilket årsredovb-ning och revbionsberättebe avgivits, varvid uppgiftema skall avse tiden frän utgången av nämnda räken­skapsår till en dag ej tidigare än tre månader före dagen för bolagsstäm­man,

2.

yttrande av auktorberad eller godkänd revbor av vilket framgår att bolagets eget kapital uppgår till eller, efter av styreben föreslagen ökning av aktiekapitalet, kommer att uppgå till minst det registrerade aktiekapita­let

Bolagsstämmans beslut är giltigt om det biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna rös­tema som de vid stämman företrädda aktiema.

Privat aktiebolag skall anses ha

blivtt publikt, när den registrerade

bolagsordningen uppfyller de krav

som ställs på publikt aktiebolag.

266

18

3 Det som enligt denna lag eller sär­skilda bestämmelser blivit infört i aktiebolagsregistret skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det enligt 2 § kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar och det inte av omständighetema framgår att han varken kände till eller hade bori känna till det som kungjorts.

2§

Beslut om att publikt aktiebolag skall bli privat fattas av bolagsstäm­man. Beslutet är giltigt om det biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema.

Publikt aktiebolag skall anses ha blivit privat, när den registrerade bo­lagsordningen uppfyller de krav som stälb på privat aktiebolag.

kap.

§14

Det som enligt denna lag eller sär­skilda bestämmelser blivit infört i aktiebolagsregistret skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det enligt 2 § kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar, Vad nu sagts gäller dock inte rättshandlingar eller andra åtgärder, som vidtagits före den sextonde dagen efter kungöran­det, om tredje man vbar att det var omöjligt för honom att känna till det som kungorts.

Innan kungörande enligt första stycket skett, kan bolaget inte åbe­ropa det förhållande som blivit eller bort bli infört i regbtret mot annan än den som bolaget visar kar känt till förhållandet.

Om det som kungorts i Post- ock Inrikes Tidningar inte överensstäm­mer med vad som införts i aktiebo­lagsregbtret, kan bolaget inte åbe­ropa kungörelsens innehåU mot tredje man. Denne kan dock åberopa kungörebens innekåll mot bolaget, om inte bolaget visar att kan kände till vad som införts i aktiebolagsre­gistret

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

3a§

Har anmälan om vem som utsetts till styrelseledamot eller verkstäl­lande direktör införts i aktiebolagsre­gistret ock kungjorts i Post- ock Inri­kes Tidningar enligt 2 §, kan bolaget inte mot tredje man åberopa fel eller brister vid valet av styrebeledarnol el­ler beslutet att utse verkställande di-

'" Senaste lydelse 1985:58.

267

19

Till böter eller fängelse i högst ett år dömes den som

1.

uppsätiigen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap. 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig,

2.

uppsåtligen eller av oaktsamhet btyter mot 3 kap, 12 § tredje stycket, 8 kap, 8 § andra stycket andra me­ningen eller 9 § första stycket andra eller tredje meningen,

3.

uppsåtligen eller av grov oakt­samhet bryter mot 12 kap, 7 eller 9

rektor. Vad nu sagts gäller dock ej, om bolaget vbar att tredje mari kände till felet eller brbten:

kap.'5

1§

Till böter eller fängelse i högst ett år dömes den som

1. uppsåtligen bryter mot 1 kap. 4§,

2.

uppsätiigen eller av oaktsamhet underlåter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap, 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig,

3.

uppsätiigen eller av oaktsamhet btyter mot 3 kap, 12 § tredje stycket, 8 kap. 8 § andra stycket andra me­ningen eller 9 § första stycket andra eller tredje meningen,

4.

uppsåtligen eller av grov oakt­samhet bryter mot 12 kap. 7 eller 9

Prop. 1993/94:196 Bilaga 2

Utan hinder av 35 kap, 1 § brotts­balken får påföljd för brott enligt första stycket 3 mot 12 kap, 7 § ådö­mas, om den misstänkte häktats el­ler erhållit del av åtal för brottet inom fem år från brottet,

I fall som avses i 10 kap. 13 § första 20 kap. 3 § brottsbalken.

TiU böter dömes den som bryter mot 16 kap. 1 § femte stycket

Utan hinder av 35 kap. 1 § brotts­balken får påföljd för brott enligt första stycket 4 mot 12 kap. 7 § ådö­mas, om den misstänkte erhållit del av åtal för brottet inom fem är frän brottet, stycket skall inte följa ansvar enligt

Ikraftträdande- och övergångsbestämmeber

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2.1 fräga om aktiebolag som bildats innan 1 kap. 3 § trätt i kraft, gäller 1 kap. 1 § lagen (1975:1385) i sin lydelse enligt SFS 1977: 944 till utgången av år 1995. Aktiekapitalet eller minimikapitalet i ett sådant bolag fär dock inte sättas ned till ett belopp som är lägre än 100 000 kronor.

3. Styrelseledamot, verkställande direktör, aktieägare, borgenär eller an­nan vars rätt kan vara beroende därav kan under tiden den 1 oktober 1994 -den 31 mars 1995 hos rätten ansöka om likvidation av bolag, vars aktiekapi­tal ej uppgår till 100 000 kronor vid utgången av september 1994.

Sker ansökan, skall rätten genast källa bolaget att inställa sig inför rätten på utsatt dag, minst tvä och högst fyra månader därefter, då frågan om skyl­dighet för bolaget att träda i likvidation skall prövas. Kallelsen skall delges bolaget på sätt som är föreskrivet om stämning i tvistemål. Det åligger styrel­sen att genast utlysa bolagsstämma för meddelande om kallelsen.

Visas ej innan ärendet avgöres att aktiekapitalet uppgär till 100 000 kro­nor, skall rätten förklara, att bolaget skall träda i likvidation, samt utse en

' Senaste lydelse 1989:831.

268

eller flera likvidatorer., Rätten skall genast till registreringsmyndigheten     Prop. 1993/94:196 sända dels för registrering meddelande om likvidationsbeslutet dels under-     Riiaaa 2 rättelse om förordnande av likvidator med angivande av dennes fullständiga namn, postadress och personnunmier.

4.   Bolag, vars registrerade aktiekapital ej uppgår till 100 000 kronor vid

utgången av år 1995 och för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till

minst 100 000 kr inte har anmälts för registrering före nämnda tidpunkt skall,

om det ej trätt i likvidation eller försatts i konkurs, avföras ur aktiebolagsre­

gistret och är därmed upplöst. Uppgift att bolaget har avförts ur registret

skall ej kungöras i Post- och Inrikes Tidningar.

Ett bolag för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till minst 100000 kronor har anmälts för registrering före utgången av år 1995 skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplösas genom att avföras ur aktiebolagsregistret, om registreringsmyndigheten efter utgången av år 1995 genom lagakraftägande beslut har avskrivit anmälan eller vägrat regi­strering. Uppgift om ett sådant beslut skall ofördröjligen kungöras av regi­streringsmyndigheten i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget får inte avföras ur registret förrän en månad efter det att kungörande skett. Uppgift om att bolaget har avförts ur registret skall inte kungöras.

När bolaget avförts ur registret, svarar aktieägama samt styrelseledamö­ter och verkställande direktör solidariskt för bolagets förpliktelser, i den mån inte annat följer av fjärde stycket. Bolagets tillgångar övergår till aktie­ägarna. Aktieägama inträder i bolagets ställe som part i de avtal bolaget slu­tit med tredje man. I den mån bolaget enligt lag eller annan författning varit skyldig att vidta åtgärd eller lämna uppgift skall detta i stället fullgöras av styrelsen.

En aktieägare, som ej efter utgången av mars 1995 har varit styrelseleda­mot eller verkställande direktör och inte heller efter denna tidpunkt har varit införd i aktiebolagsregistret som sådan, svarar för bolagets förpliktelser en­dast i förhällande till sin andel i bolagets aktiekapital.

Uppkommer behov av likvidationsåtgärd sedan bolaget avförts ur regist­ret, äger 13 kap. 16 § aktiebolagslagen (1975:1385) motsvarande tillämp­ning.

5.

Bolag, vars registrerade aktiekapital ej uppgår till 100 000 kronor, skall, om det ej trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplösas genom att av­föras ur aktiebolagsregistret, om samtliga aktieägare och styrelseledamöter samt verkställande direktören begär det före utgången av oktober 1995. Uppgift om att sådan begäran framställts skall av Patent- och registrerings­verket ofördröjligen kungöras i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget får ej avföras ur registret förrän en månad efter det att sådant kungörande skett. Uppgift att bolaget har avförts ur registret skall ej kungöras. Punkt 4 tredje­femte styckena äger motsvarande tillämpning.

6.

Alla aktiebolag som finns registrerade i aktiebolagsregistret vid ikraft­trädandet, skall anses vara privata aktiebolag. Registreringsmyndigheten skall till den registrerade firman lägga bokstäverna "prb", om inte annat föl­jer av andra stycket.

Bolagsstämman kan fatta giltigt beslut om ändring av bolagets firma till överensstämmelse med 16 kap. 1 § och bolaget får göra ansökan om registre­ring av den ändrade lydelsen före utgången av är 1994. Den nya lydelsen fär dock ej registreras före den 1 januari 1995.

7.

Registrering och verkställande av bolagsstämmobeslut, som fattats före utgången av är 1994, samt talan mot sådant bolagsstämmobeslut sker enligt äldre bestämmelser, om ej annat följer av punkten 12.

8.

Bestämmelserna i 2 kap. 9 § och 4 kap. 12 § i sin nya lydelse tillämpas

pä yttrande som ges in efter utgången av år 1994 också om det beslut som

269

avses med registreringsansökningen har fattats före nämnda tidpunkt.

9.1 fråga om aktiebolag som bildats före den 1 januari 1995 gäller 3 kap.     Prop. 1993/94:196 1 § lagen (1975:1385) i sin äldre lydelse till utgången av juni 1996. Om bolags-     Rilaoa 2 ordning efter utgången av denna tid strider mot 3 kap. 1 § i sin nya lydelse, skall styrelsen utan dröjsmål lägga fram förslag till bolagsstämman om änd­ring av bolagsordningen till överensstämmelse med paragrafen.

10.

Har styrelsen före utgången av är 1994 beslutat om nyemission enligt 4 kap. 14 eller 15 §, emission av skuldebrev enligt 5 kap. 8 eller 9 §, nedsätt­ning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 8 § eller fusion enligt 14 kap. 8 §, äger äldre bestämmelser tillämpning på beslutet.

11.

Bestämmelserna i 6 kap. 6 § femte stycket och 8 § fjärde stycket i sin nya lydelse tillämpas i ärende om rättens tillstånd att verkställa nedsättnings­beslut som fattats före utgången av år 1994, om ansökningen inkommit till rätten efter nämnda tidpunkt. Detsamma gäller bestänunelserna i 14 kap. 14 § tredje stycket samt 24 § tredje stycket om fusion.

12.

Bestämmelsema i 14 kap. 3 § tillämpas ej pä värdepapper som utgivits före ikraftträdandet.

13.

Bestämmelsema i 14 kap. 26 § tillämpas också på bolagsstämmobeslut om fusion som fattats före utgången av år 1994.

270

2 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella      Bilaga 2 instrument

Härigenom föreskrivs i fräga om lagen (1991:980) om handel med finan­siella instmment deb att i 1 kap. skall införas en ny 3 § av följande lydelse, rfeZs att i 5 kap. skall införas en ny 5 § av följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

1 kap.

3§

Handel, som avses i denna lag får inte äga mm med fondpapper som utgivits av ett privat aktiebolag.

5 kap.

5§

Den som uppsåtligen bryter mot 1 kap. 3 § döms till böter eller fängelse i högst ett år.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.1 fråga om avtal, som har in­gåtts före ikraftträdandet, gäller dock äldre föreskrifter.

271

Remissinstanser som jtrat sig över

Prop. I99i/92:196

Aktiebolagskommitténs delbetänkande

''sa 3

Aktiebolagslagen och EG (SOU 1992:83)

Remissyttrande över delbetänkandet har avgivits av Hovrätten för Övre Norrland, Stockholms tingsrätt. Kammarrätten i Stockholm, Riksåklagaren, Kommerskollegium, Finansinspektionen, Riksskatteverket, Rikspolisstyrel­sen, Juridiska fakulteten vid Stockholms universitet. Patent- och registre­ringsverket. Konkurrensverket, Landsorganisationen i Sverige, Tjänste­männens centralorganisation, Sveriges Akademikers centralorganisation. Svenska Arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Svenska Fond­handlareföreningen, Svenska Handelskaminarförbundet, Sveriges Köpman­naförbund, Grossistförbundet Svensk Handel, Byggentreprenörerna, Sveri­ges Ackordscentral, Sveriges Industriförbund, Företagarnas Riksorganisa­tion, Sveriges Försäkringsförbund, Värdepapperscentralen VPC Aktiebo­lag, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR, Svenska Revisorsamfundet SRS, Sveriges Aktiesparares Riksförbund, Sveriges Redovisningskonsulters Förbund, Sveriges Advokatsamfund, Finansbolagens Förening, Aktiefräm­jandet, Stockholms Fondbörs Aktiebolag och Svenska Kommunförbundet.

272

Sammanfattning av den inom

Prop. 1993/94:196

Justitiedepartementet upprättade promemorian

Bilaga 4

Kallelse på borgenärer vid fusion enligt aktiebolagslagen

1 promemorian konstateras att skyddet för borgenärema vid fusion enligt aktiebolagslagen enligt gällande rätt tillgodoses genom ett förfarande vid all­män domstol. De fusionerande bolagen måste ha rättens tillstånd att verk­ställa fusionsavtalet. Rätten skall kalla det överlåtande bolagets borgenärer med föreläggande för den som vill bestrida ansökningen att senast viss dag skriftligen anmäla detta vid äventyr att han annars anses ha medgivit den. Kallelsen skall kungöras i Post- och Inrikes Tidningar. Rätten skall dessutom särskilt underrätta alla kända borgenärer. Frän detta kallelseförfarande un­dantas endast borgenär som också är gäldenär i samma rättsförhållande. Om ansökan bestrids, skall tillstånd likväl meddelas om de borgenärer som be­strider ansökningen får full betalning eller tillfredsställande säkerhet.

I promemorian behandlas två olika frågor som berör detta regelverk.

Den första frågan är vilken myndighet som skall pröva frågor om borgenä­rers rätt till betalning eller säkerhet i samband med fusion. I promemorian konstateras att handläggningen av detta slag av ärenden i normala fall är en­kel och mtinbetonad och huvudsakligen består av utfärdande av kungörelse och utsändande av särskilda underrättelser. Om ansökan bestrids, ställs myndigheten emellertid inför uppgiften att pröva en tvist mellan enskilda, t.ex. om det föreligger en fordran eller om den erbjudna säkerheten är till­räcklig. Sådana frågor bör normalt handhas av domstol. Enligt promemorian bör därför borgenärsskyddet vid fusion även i fortsättningen tillgodoses ge­nom ett förfarande vid domstol.

Den andra frågan som tas upp i promemorian är på vilket sätt borgenä­rema skall kallas. Olika sätt att utfärda kallelse diskuteras. Att kalla borge­närerna enbart genom kungörelse i en eller flera tidningar är, enligt prome­morian, inte tillräckligt, eftersom det är tveksamt om en sådan kallelse i till­räcklig grad tillgodoser borgenärernas intressen. Ett annat alternativ som tas upp är att kallelse sker genom kungörelse i en eller flera tidningar och att man hämtöver ålägger de sökande bolagen att själva underrätta borgenä­rerna om ansökningen. Enligt promemorian talar dock övervägande skäl för att utsändandet av särskilda underrättelser - när sädana anses nödvändiga -administreras av rätten.

I stället förordas i promemorian att rättens skyldighet att skicka ut sär­skilda underrättelser begränsas till sådana fall där borgenärern har ett sär­skilt intresse av att en särskild underrättelse skickas ut. Enligt promemorians förslag skall rätten kungöra kallelsen i Post- och Inrikes Tidningar. Särskilda underrättelser till borgenärerna skall skickas ut endast om revisorerna i an­slutning till fusionsplanen har uttalat att fusionen innebär en risk för att bor­genärernas fordringar inte kommer att bli betalda.

273

18 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

Företeckning över de myndigheter och

Prop. 1993/94:196

organisationer som deltog i Justitiedepartementets     Bilaga 5 hearing angående fusion enligt aktiebolagslagen den 16 juni 1993

Stockholms tingsrätt

Riksskatteverket

Patent- och registreringsverket

Svenska Bankföreningen

Svenska Fondhandlareföreningen

Ackordscentralen i Stockholm Aktiebolag

Sveriges Industriförbund

Svenska Revisorssamfundet SRS

Sveriges Advokatsamfund

Skriftliga yttranden över den promemoria som behandlades vid hearlngen har ingivits av Företagamas Riksorganisation, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR och Sveriges Redovisningskonsulters Förbund.

274

Lagrådsremissens lagförslag

Prop. 1993/94:196

Bilaga 6 1 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (1975:1385)',

deb att nuvarande 1 kap. 2 § skall betecknas 1 kap. 5 §, att nuvarande 7 kap. 1 -3 §§ skall betecknas 7 kap. 2-4 §§, att nuvarande 14 kap. 9-13 §§ skall betecknas 14 kap. 31 - 35 §§ och att nuvarande 16 kap. 2 § skall betecknas 16 kap. 5 §,

deb att 1 kap. 1 §, 2 kap, 2, 3 och 9 §§, 3 kap, 1 och 13 §§, 4 kap. 2, 4,12, 14, 15 och 18 §§, 5 kap. 2, 8, 9 och 16 §§, 6 kap. 1, 2, 6 och 8 §§, de nya 7 kap, 2 och 4 §§, 8 kap, 10,14 och 15 §§, 9 kap. 13 och 17 §§, 10 kap, 15 §, 12 kap. 5,7 och 8 §§, 14 kap, 1-8 §§, de nya 14 kap. 32,33 och 35 §§, 16 kap. 1 §, 18 kap. 3 och 7§§ samt 19 kap. 1 och 2 §§ skall ha följande lydelse,

deb att det i lagen skall införas nya bestänimelser, 1 kap. 2 - 4 §§, 2 kap, 9 a - 9 c §§, 6 kap. 2 a, 9 och 10 §§, 7 kap. 1 §, 14 kap. 9 -30 §§, 16 kap. 2 -4 §§, 17 kap. 1 - 3 §§ och 18 kap. 3 a och 4 a §§ samt närmast före 14 kap, 22 och 30 §§ nya rubriker av följande lydelse,

deb att det i lagen närmast före 14 kap. 31 § skall införas mbriken "Inlösen av aktier i dotterbolag".

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

1 kap.

I aktiebolag svarar delägama ej personligen för bolagets förpliktelser.

Aktiebolaget skall ha ett aktiekapi­tal, som skall uppgå till minst fem tio­tusen kronor. Är aktiekapitalet för­delat på ftera aktier, skall dessa lyda på lika belopp.

Utan hinder av första stycket svarar delägare i aktiebolag, som bedriver advokatverksamhet, solidariskt med bolaget för sådana förpliktelser mot klienter som bolaget ådrager sig medan han är delägare,

2§

Aktiebolag är privat aktiebolag el­ler publikt aktiebolag. Denna lag gäl­ler samtliga aktiebolag, om inte an­nat föreskrivs.

3§

Aktiebolag skall ha ett aktiekapital som uppgår till minst ettkundratusen kronor'i privata aktiebolag och till minst femkundratusen kronor i pu­blika aktiebolag.

Om aktiekapitalet är fördelat på ftera aktier, skall dessa lyda på lika belopp.

' Lagen omtryckt 1993:150.

275

4 §

Prop. 1993/94:196

Ett privat aktiebolag eller en aktie- Rjiooa 6 ägare i ett sådant bolag får inte söka sprida aktier eller teckningsrätter i bolaget eller av bolaget utgivna skul­debrev eller optionsbevb genom att offentliggöra eller på annat sätt rikta en inbjudan till en vidare krets att teckna eller förvärva sådana värde­papper.

Av 1 kap. 3 § lagen (1991:980) om handel med finansiella instrument följeratt handel som avses i den lagen inte får bedrivas med fondpapper som har givits utav ett privat aktiebo­lag.

2 kap,

2§

Stiftarna anger villkoren för bo- Stiftarna anger villkoren för bo­

lagsbildningen. Därvid iakttages att lagsbildningen. Därvid skall iakttas

betalningen för aktie ej får under- att betalningen för en aktie inte får

stiga det belopp pä vilket aktien understiga det belopp på vilket ak-

skall lyda (nominella beloppet), tien skall lyda (nominella beloppet).

Skall aktie kunna tecknas med rätt Om en aktie skall kunna tecknas

eller plikt att mot aktien tillskjuta med rätt eller plikt att mot aktien

annan egendom än pengar eller med tillskjuta annan egendom än pengar

rätt eller plikt för bolaget att över- eller med rätt eller plikt för bolaget

toga egendom mot annat vederlag än att överta egendom mot annat ve-

aktier (apport), får värdet på ap- derlag än aktier (apport), får värdet

portegendomen ej sättas högre än på apportegendomen inte sättas

det verkliga värdet för bolaget. En- högre än det verkliga värdet för bo-

dast sådan egendom som är eller kan laget. Endast sådan egendom som är

antagas bli till nytta för bolagets eller kan antas bli till nytta för bola-

verksamhet kan utgöra apportegen- gets verksamhet kan utgöra apport­

dom,

egendom. Med apportegendom får

inte jämställas åtagande att utföra ar­bete eller att tillhandahålla tjänst.

Tecknas aktie med villkor som strider mot första stycket, skall det nomi­nella beloppet ändå betalas,

3§ Stiftarna skall upprätta och underskriva en dagtecknad stiftelseurkund

som skall innehålla förslag till bolagsordning och uppgift om

1,

det belopp som skall betalas för varje aktie,

2,

tiden för aktiernas betalning,

3,

sättet och tiden för kallelse till konstituerande stämma, om enligt 7 § kallelse skall ske.

Bestämmelse om apport eller att        / stiftebeurkunden skall anges be-

aktie eljest skall kunna tecknas med

stämmelse om apport eller att aktie

villkor eller att bolaget skall ersätta

på annat sätt skall kunna tecknas

annan kostnad för bolagets bildande

med villkor. / stiftebeurkunden skall

än allmänna avgifter ock sedvanliga

också anges bestämmebe om att bo-

arvoden för upprättande av stiftelse-

laget skall ersätta kostnad för bola-

lid

handlingar och Uknande arbete eller    gets bUdande eller att någon/jå annat     Prop. 1993/94:196 att någon eljest, skall av bolaget er-    sätt skall få särskild rättighet eller    Rjlaga 6 hålla särskild rättighet eller förmån     förmän av bolaget. skaU anges i stiftebeurkunden.

Stiftelseurkunden skall innehålla redogörelse för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av värde pä apportegendom och av bestäm­melse enligt andra stycket i övrigt. Särskilt skall anges

1.

namn och hemvist beträffande den som avses med bestämmelsen,

2.

det värde till vilket apportegendom beräknas komma att tagas upp i ba­lansräkningen och antalet aktier eller annat vederlag som skall lämnas för egendomen,

3.

högsta beräknade beloppet av sädan kostnad för bolagets bildande som angivits i bestämmelsen.

Om skriftligt avtal upprättats rörande bestämmelse som avses i andra stycket, skall stiftelseurkunden innehålla avtalet eller avskrift därav eller hänvisning till avtalet med uppgift om den plats där det hålles tillgängligt för aktietecknarna. Muntligt avtal skall i sin helhet upptagas i stiftelseurkunden. Tillskjutes eller övertages rörelse, skall vad nu sagts om skriftligt avtal gälla även beträffande balans- och resultaträkningar för rörelsen under de senaste två räkenskapsåren. I stiftelseurkunden skall upplysning ges om rörelsens resultat under tiden därefter. Om sädana räkningar ej upprättats för rörel­sen, skall i stiftelseurkunden lämnas upplysning om rörelsens resultat under nämnda räkenskapsår.

Om andra-fjärde styckena ej iakttagits beträffande viss bestämmelse, är den utan verkan mot bolaget.

9§ Bolaget skall anmälas för registrering senast sex månader efter stiftelseur­kundens undertecknande. Hinder mot registrering föreligger, om ej

1.

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade aktier efter avdrag för aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej övertagits av annan (bolagets aktiekapital) motsvarar det i bolagsordningen angivna aktiekapitalet eller uppgär till minimikapitalet,

2.

det belopp som skall betalas i pengar för de aktier som ingår i bolagets aktiekapital är inbetalat pä räkning hos svenskt bankinstitut,

3.

all apportegendom är tillförd bolaget,

4.

yttranden företes från bankin- 4. yttranden företes från bankin­stitut om att 2 har följts och från stitut om att 2 har följts och från auktoriserad eller godkänd revisor auktoriserad eller godkänd revisor om att 3 har Iakttagits. Av revisorns om att 3 har iakttagits. Av revisorns yttrande skall framgå att apport- yttrande skall framgå att apport­egendomen i stiftelseurkunden ej egendomen i stiftelseurkunden inte åsatts högre värde än det verkliga kar åsatts högre värde än det verk­värdet för bolaget och att egendo- liga värdet för bolaget och att egen-men är eller kan antagas bli till nytta domen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verksamhet.

för bolagets verksamhet. 1 yttrandet

skall revisorn beskriva apportegen­

domen ock ange vilken metod som

kar använts vid värderingen av den.

Särskilda svårigketer att uppskatta

värdet av egendomen skall anmär­

kas.

Genom registreringen fastställes bolagets aktiekapital till belopp som an­

ges i andra stycket 1. Aktier som enligt 11 § förklarats förverkade och ej

277

övertagits av annan blir därvid ogiltiga.

Om ej anmälan för bolagets registrering sker inom den i första stycket an- Prop. 1993/94:196 givna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraftägande beslut Riiopa 6 avskrivit sådan anmälan eller vägrat registrering av bolaget, är frågan om bolagets bildande förfallen. Styrelseledamötema ansvarar solidariskt för återbetalningen av de belopp som inbetalats pä tecknade aktier jämte upp­kommen avkastning med avdrag för kostnader pä grund av åtgärd enligt 13 § första stycket tredje meningen. Detsamma gäller i fråga om apportegendom.

9a§

Träffar bolaget inom två år från re­gbtreringen avtal med en stiftare eller en aktieägare, skall styreben under­ställa bolagsstämman avtalet för god­kännande, om avtalet innebär att bo­laget förvärvar egendom mot en er­sättning som motsvarar minst en tiondel av aktiekapitalet Det gäller dock inte om förvärvet sker på en svensk eller en utländsk börs eller på en auktorberad marknadsplats eller som ett led i bolagets löpande affärs­verksamket.

Styreben skall lämna en redogö­rebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömandet av vär­det på egendomen och av avtalet i öv­rigt. Bestämmebema i 2 kap. 3 § tredje och ftärde styckena tillämpas även på redogöreben.

En auktorberad eller godkänd re­vbor skall avge yttrande över redo­görelsen. Yttrandet skall innehåUa de uppgifter som avses i 2 kap. 9 § andra stycket 4.

Avtalet skall tillsammans med sty­rebens redogörebe och revboms ytt­rande hållas tillgängligt för aktie­ägarna under minst en vecka före den bolagsstämma vid vilken beslutet skall fattas.

9b§

Om bolagsstämman inte godkän­ner ett avtal som avses i9a§ inom sex månader från avtabdagen, är avtalet utan verkan. Har 9a § inte iakttagits beträffande någon vbs bestämmebe i avtalet, är den bestämmelsen utan verkan mot bolaget.

278

9c§

Styreben skall genast för regbtre­ring anmäla bolagsstämmans beslut att godkänna avtal som avses i9a §.

3 kap.

1§ Alla aktier har lika rätt i bolaget, om ej annat följer av denna paragraf. I bolagsordningen kan bestämmas att aktier av olika slag skall finnas eller kunna utges. Sädan bestämmelse skall ange

1.

olikheterna mellan aktieslagen,

2.

antalet aktier av varje slag,

3.

om aktierna ej skall medföra lika rätt till andel i bolagets till-gängar eller vinst, den företrädesrätt som tillkommer aktieägama vid ök­ning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädesrätt fär meddelas endast om aktiema ej skall medföra lika rätt till andel i bo­lagets tillgångar eller vinst

3. om aktiema inte skall medföra lika rätt till andel i bolagets till­gångar eller vinst eller om aktiema skall ha olUca röstvärde, den företrä­desrätt som tillkommer aktieägarna vid ökning av aktiekapitalet enligt 4 kap. Föreskrift om olika företrädes­rätt får meddelas endast om skillna­derna mellan aktiema skall vara av nu angivet slag.

Beträffande kontantembsion skall en föreskrift som avses i andra stycket 3 sbta meningen innebära att gammal aktie skaU ge företrädesrätt till ny aktie av samma slag att aktier som inte tecknas av de i första hand berättigade aktieägama skall erbju­das samtliga aktieägare samt att, om inte hela antalet aktier som tecknas på gmnd av sbtnämnda erbjudande kan ges ut, aktiema skall fördelas mellan tecknarna i förhållande till tecknat antal och, i den mån det inte kan ske, genom lottning.

Beträffande fondembsion skall, om skillnaden mellan aktiema inte gäller rätten till andel i bolagets till­gångar eller vinst, i en sådan före­skrift som avses i andra stycket 3 sista meningen bestämmas att nya aktier av varje slag skall emitteras iförhål­lande till det antal aktier av samma slag som ftnns sedan tidigare. Därvid skall de gamla aktiema ge företrädes­rätt till nya aktier av samma slag iför­hållande tiU sin andel i aktiekapitalet Avser olikheten mellan aktieslagen akties röstvärde, gäller att ingen aktie fär ha ett röstvärde som överstiger tio gånger röstvärdet för annan aktie.

I bolagsordningen kan bestämmas att aktie av visst slag skall I närmare angiven ordning kunna omvandlas till aktie av annat slag. Omvandling skall utan dröjsmål anmälas för registrering och är verkställd när registrering sker.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

279

13 §

Aktiebok hålles tillgänglig hos bo­laget för envar. Föres aktieboken med maskin för automatisk databe­handling eller på annat liknande sätt, skall i stället utskrift av aktiebo­ken på begäran tillhandahällas hos bolaget och, i fråga om avstämnings­bolag, även hos värdepapperscen­tralen. Utskriften får e/vara äldre än sex månader. Envar har rätt att mot ersättning för kostnaderna få sådan utskrift av aktieboken eller del av den. När det gäller avstämningsbo­lag får dock utskrift enligt detta stycke ej innehålla uppgifter om ak­tieägare som har högst femhundra aktier i bolaget.

Aktiebok skall hållas tillgänglig hos bolaget för var och en. Om ak­tieboken/öra med maskin för auto­matisk databehandling eller pä an­nat liknande sätt, skall i stället en ut­skrift av aktieboken pä begäran till­handahällas hos bolaget och, i fräga om avstämningsbolag, även hos vär­depapperscentralen. Utskriften får inte vara äldre än sex månader. En­var har rätt att mot ersättning för kostnaderna fä en sädan utskrift av aktieboken eller del av den. När det gäller avstämningsbolag som har mer än en aktieägare, fär dock en ut­skrift enligt detta stycke inte inne­hålla uppgifter om aktieägare som har högst femhundra aktier i bola­get. Aktiebok eller, om aktieboken föres med maskin för automatisk databe­handling eller på annat liknande sätt, utskrift av hela aktieboken avseende förhållandena tio dagar före bolagsstämma, skall hällas tillgänglig för aktie­ägarna vid stämman,

1 utskrift upptages aktieägarna och de förvaltare som avses i 10 § andra

stycket i alfabetisk ordning,

'

4 kap,

2§ Vid nyemission där de nya aktierna skall betalas med pengar (kontant­emission) och vid fondemission har aktieägarna företrädesrätt till de nya ak­tierna i förhällande till det antal aktier de förut äger, om ej annat föreskrivits i bolagsordningen enligt 3 kap, 1 § andra stycket 3 eller, vid kontantemission, antingen bestämmes i emissionsbeslutet eller följer av villkor som enligt 5 kap. 4 § första stycket 8 meddelats vid emission av skuldebrev.

Beslut av bolagsstämman att av­vika från aktieägarnas företrädesrätt är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

Förslag till beslut om nyemission skall hällas tillgängligt för aktie­ägarna under minst en vecka före den bolagsstämma vid vilken beslu­tet skall fattas. Det skall genast sän­das till aktieägare, som begär det och uppger sin postadress. Förslaget skall läggas fram pä stämman. Vad som nu sagts om förslag till beslut skall gälla sädan redogörelse av sty­relsen och sådant yttrande av reviso-

4

§

Förslag till beslut om nyemission skall hällas tillgängligt för aktie­ägarna under minst en vecka före den bolagsstämma vid vilken beslu­tet skall fattas. Det skall genast sän­das till aktieägare, som begär det och uppger sin postadress. Förslaget skall läggas fram på stämman. Vad som nu sagts om förslag till beslut skall gälla sådan redogörelse av sty­relsen och sådant yttrande av revlso-

280

rerna som avses i 6 §. Innebär försla­get avvikelse från aktieägarnas före­trädesrätt, skall skälen till avvikel­sen anges i förslaget eller i handling som fogats vid förslaget. Om årsre­dovisningen ej skall behandlas på stänunan, skall även följande hand­lingar enligt vad nyss sagts hållas till­gängliga och läggas fram på stäm­man:

rerna som avses i 6 §. Innebär försla­get avvikelse frän aktieägarnas före­trädesrätt, skall skälen till avvikel­sen samt grunden för embsionskur-sen anges i förslaget eller i handling som fogats vid förslaget. Om årsre­dovisningen inte skall behandlas på stämman, skall även följande hand­lingar enligt vad nyss sagts hållas till­gängliga och läggas fram på stäm-

man:

1,

avskrift av den senaste årsredovisningen, försedd med anteckning om bolagsstämmans beslut rörande bolagets vinst eller förlust, samt avskrift av revisionsberättelsen för det år årsredovisningen avser,

2,

en av styrelsen undertecknad redogörelse för händelser av väsentlig be­tydelse för bolagets ställning, vilka inträffat efter årsredovisningens avgi­vande,

3,

ett av revisorerna avgivet yttrande över redogörelsen.

Kallelse till bolagsstämman skall innehålla uppgift om den företrädesrätt att teckna aktier som enligt förslaget tillkommer aktieägarna eller annan el­ler vem som annars fär teckna aktier.

Kallelsen skall ange förslagets huvudsakliga innehåll, om aktieägarna inte skall ha företrädesrätt till teckning i förhållande till det antal aktier de förut äger eller enligt vad som föreskrivs i bolagsordningen.

12 § Beslut om nyemission skall anmälas för registrering inom sex månader frän beslutet, om det ej förfallit enligt 10 §. Hinder mot registrering förelig­ger, om ej

1.

full betalning enligt registret erlagts för alla de i det förut registrerade aktiekapitalet ingående aktierna,

2.

det sammanlagda nominella beloppet av tecknade och tilldelade nya ak­tier efter avdrag för aktier som förklarats förverkade och ej övertagits av annan (ökningen av aktiekapitalet) uppgår till belopp som avses i 10 §,

3.

hälften av det belopp som betalas med pengar för de i den registrerade kapitalökningen ingående aktierna har inbetalats,

4.

all apportegendom enligt beslutet om nyemission är tillförd bolaget,

5.

yttrande företes frän auktorise- 5. yttrande företes frän auktorise­rad eller godkänd revisor av vilket     rad eller godkänd revisor av vilket

framgår att 3 och 4 iakttagits, att ap­portegendomen icke åsatts högre värde än det verkliga värdet för bo­laget och att egendomen är eller kan antagas bli till nytta för bolagets verksamhet; yttrandet frän revisor om att 3 har iakttagits får i avstäm­ningsbolag ersättas av en försäkran frän värdepapperscentralen om att så har skett.

framgår att 3 och 4 iakttagits, att ap­portegendomen inte har åsatts högre värde än det verkliga värdet för bo­laget och att egendomen är eller kan antas bli till nytta för bolagets verk­samhet; yttrandet frän revisor om att 3 har iakttagits får i avstämnings­bolag ersättas av en försäkran frän värdepapperscentralen om att sä har skett. / yttrandet skall revisorn be­skriva apportegendomen och ange vilken metod som har använts vid värderingen av den. Särskilda svårig­keter att uppskatta värdet av egendo­men skall anmärkas. Vid kontantemission i bolag vars bundna egna kapital före emissionen un-

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

281

derstiger en miljon kronor skall, i stället för vad som föreskrives i första     Prop. 1993/94:196 stycket 3 och 5, hela det belopp, som skall betalas för aktierna, erläggas ge-     Riiaga 6 nom insättning pä bankräkning som bolaget öppnat hos svenskt bankinstitut och intyg från bankinstitutet om att beloppet betalats företes i registrerings­ärendet.

Genom registreringen fastställes ökningen av aktiekapitalet till belopp som anges i första stycket 2.

Om anmälan för registrering av beslutet icke gjorts inom den i första stycket angivna tiden eller om registreringsmyndigheten genom lagakraft­ägande beslut avskrivit sådan anmälan eller vägrat registrering, gäller vad i 10 § sägs.

Aktiekapitalet är ökat när registrering skett. Aktier som förklarats förver­kade och ej övertagits av annan blir därmed ogiltiga. De nya aktierna medför rätt till utdelning enligt vad därom bestämts i beslutet om emission. Beslutet fär dock ej innebära att sädan rätt inträder senare än för räkenskapsåret efter det under vilket aktierna skolat till fullo betalas.

14       §

Styrelsen kan besluta om nyemission och om avvikelse frän aktieägares företrädesrätt enligt 2 § under förutsättning av bolagsstänunans godkän­nande. Bestämmelserna i 5-13 §§ gäller därvid i tillämpliga delar, varvid dock skall iakttagas vad som föreskrives nedan i tredje stycket.

I fråga om styrelsens begäran om I fråga om styrelsens begäran om

bolagsstämmans godkännande äger bolagsstämmans godkännande till-

4 § motsvarande tillämpning. Vad lämpas 4 §. Vad som där sägs om för-

som där sägs om förslag till emis- slag till emissionsbeslut skall gälla

sionsbeslut skall gälla styrelsens be- styrelsens beslut. Beslut av bolags­

slut,

stämman att godkänna awikebe från

aktieägarnas företrädesrätt enligt 2 § är giltigt endast om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema. Införing av de nya aktierna i aktieboken och anmälan för registrering en­ligt 12 § skall ej ske innan stämman har godkänt emissionsbeslutet. Har så­dan anmälan ej skett inom ett är från styrelsens beslut om emission, är emis­sionsbeslutet förfallet. Vad som har betalats på tecknade aktier skall i sådant fall genast återbetalas.

15       §

Bolagsstämman kan bemyndiga Bolagsstämman kan bemyndiga

styrelsen att fatta beslut om nyemis- styrelsen att fatta beslut om nyemis­

sion I den män emissionen kan ske sion i den män emissionen kan ske

utan ändring i bolagsordningen och utan ändring av bolagsordningen

att därvid awika från aktieägarnas och att därvid awika frän aktieägar-

företrädesrätt enligt 2 §.

nas företrädesrätt enligt 2 §. Bemyn-

digande att awika från aktieägarnas

företrädesrätt enligt 2 § är giltigt en­

dast om det har biträtts av aktieägare

med två tredjedelar av såväl de av­

givna röstema som de vid stämman

företrädda aktierna.

Skall styrelsen kunna besluta om nyemission med bestämmelse som avses

I 6 § eller med avvikelse frän aktieägarnas företrädesrätt, skall detta anges

särskilt i bolagsstämmans bemyndigande. Bemyndigandet skall innehålla be-

282

stämmelser om den tid, längst intill nästkommande ordinarie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut om nyemission skall fattas. Bestämmelserna i 4 § äger motsvarande tillämpning i fräga om förslag till bemyndigande.

Bolagsstämmans beslut om bemyndigande skall genast anmälas för regi­strering. Innan registrering har skett, kan styrelsen ej fatta beslut om emis­sion.

Bestämmelserna i 5-13 §§ gäller i tillämpliga delar när styrelsen beslutar om emission med stöd av bemyndigande.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

18 §

När aktiebolag, som enligt 10 kap 3 § andra eller ftärde stycket är skyl­digt att ha auktorberad revbor, eller aktieägare i sådant bolag offentlig­gör eller pä annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att förvärva ak­tier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redogörelse för bolagets förhållan­den (emissionsprospekt) enligt 19-26 §§, om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgär till minst en miljon kronor.

När ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag offent­liggör eller på annat sätt till en vi­dare krets riktar inbjudan att för­värva aktier eller teckningsrätter i bolaget, skall styrelsen upprätta en särskild redogörelse för bolagets för­hållanden (emissionsprospekt) en­ligt 19-26 §§, om summan av de be­lopp som till följd av inbjudan kan komma att betalas uppgär till minst trekundratusen kronor.

5 kap.

2§ Vid emission av skuldebrev mot vederlag i pengar har aktieägarna företrä­desrätt att teckna sig för förvärv av skuldebrev såsom om emissionen gällde de aktier som kan komma att träda i stället för skuldebreven eller nytecknas på grund av optionsrätt.

Beslut av bolagsstämman att av­vika från aktieägarnas företrädesrätt är giltigt endast om det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema.

Styrelsen kan besluta om emission av skuldebrev och om avvikelse frän aktieägares företrädesrätt under förutsättning av bolagsstämmans godkän­nande. Bestämmelserna i 4 - 6 §§ och 7 § första stycket äger motsvarande tillämpning.

I fråga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande äger 4 kap. 4 § motsvarande tillämpning. Vad där sägs om förslag till emis­sionsbeslut skall gälla styrelsens be­slut.

I fråga om styrelsens begäran om bolagsstämmans godkännande till-lämpas 4 kap. 4 §. Vad där sägs om förslag till emissionsbeslut skall gälla styrelsens beslut.

Beslut av bolagsstämman att god­känna avvikelse från aktieägares fö­reträdesrätt enligt 2 § är giltigt endast om det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av .'såväl de avgivna

283

röstema som de vid stämman före­trädda aktiema. Anmälan för registrering enligt 7 § tredje stycket skall göras när emissions­beslutet godkänts av stämman och teckningen av skuldebreven avslutats. Har anmälan för registrering ej skett inom ett år frän styrelsens beslut om emission, är beslutet förfallet.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

9§

Bolagsstämman kan bemyndiga styrelsen att fatta beslut om emis­sion och att därvid avvika från be­stämmelserna i 2 § om aktieägares företrädesrätt.

Bolagsstämman   kan  bemyndiga styrelsen att fatta beslut om emis­sion och att därvid awika frän be­stämmelserna i 2 § om aktieägares företrädesrätt.   Bemyndigande   att avvika från bestämmelsema 12 § om aktieägares företrädesrätt är giltigt endast om det kar biträtts av aktie­ägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stäm­manföreträdda aktiema. Skall skuldebrev kunna tecknas mot tillskott av annan egendom än pengar eller eljest med villkor eller skall avvikelse frän aktieägares företrädesrätt kunna göras, skall detta särskilt anges i bolagsstämmans beslut. Beslutet skall innehålla bestämmelse om den tid, längst intill nästkommande ordina­rie bolagsstämma, inom vilken styrelsens beslut skall fattas. Bestämmel­serna i 4 kap. 4 § äger motsvarande tillämpning i fräga om förslag till bemyn­digande.

Bolagsstämmans beslut skall genast anmälas för registrering. Innan regi­strering har skett kan styrelsen ej fatta beslut om emission.

Bestämmelserna i 4 - 7 §§ gäller i tillämpliga delar i fråga om styrelsens beslut om emission.

16 §

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt äger motsva­rande tillämpning när aktiebolag, som enligt 10 kap. 3§ andra eller ftärde stycket är skyldigt att ha aukto­rberad revbor, eller aktieägare i så­dant bolag offentliggör eller pä an­nat sätt till en vidare krets riktar in­bjudan att förvärva av bolaget ut­givna skuldebrev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt före­ligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan komma att erläggas uppgär till minst en miljon kronor.

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt tilUämpas också när ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag of­fentliggör eller pä annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att för­värva av bolaget utgivna skuldebrev eller optionsbevis som avses i detta kapitel. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de belopp som till följd av Inbjudan kan komma att betalas uppgår till minst trehundratusen kronor.

6 kap.

   1 § Nedsättning av aktiekapitalet får ske för följande ändamål, nämligen 1. avsättning till reservfond eller        1. avsättning till omedelbar täck­omedelbar täckning av förlust enligt     ning av förlust enligt fastställd ba-

284

fastställd balansräkning, om förlus-     lansräkning, om förlusten inte kan     Prop. 1993/94:196

ten ej kan täckas av fritt eget kapital,     täckas av fritt eget kapital,

Bilaea 6

2.

återbetalning till aktieägama, eller

3.

avsättning till fond att användas 3. avsättning till reservfond samt enligt beslut av bolagsstämman.

tiU fond att användas enligt beslut av

bolagsstämman.

Nedsättning för ändamål som anges i första stycket 2 och 3 får ej avse större belopp än att full täckning finns för det bundna egna kapitalet efter nedsättningen. Beräkningen därav sker enligt balansräkning för nästföre­gående räkenskapsår, om denna fastställes vid stämman, och annars pä grundval av de handlingar som anges i 4 kap. 4 § första stycket 1-3.

Nedsättning av aktiekapitalet kan genomföras genom

1.

inlösen eller sammanläggning av aktier,

2.

indragning av aktier utan återbetalning, eller

3.

minskning av aktiemas nominella belopp med eller utan återbetalning. Om nedsättning av aktiekapitalet        Om nedsättning av aktiekapitalet

på grund av bristande betalning pä gmnd av bristande betalning eller

finns bestämmelser i 4 kap. 13 § på gmnd av att aktier har blivit ogil-

andra stycket.

tiga finns bestämmelser i 4 kap. 13 §

andra stycket och 7 kap. 2 §. Om nedsätming genom inlösen av aktier enligt förbehåll i bolagsordningen finns bestämmeber 18-10§§.

2§

Beslut om nedsättning av aktiekapitalet fattas av bolagsstämma, om ej an­nat följer av 8 §. Nedsättningsbeslutet fär ej fattas förrän bolaget blivit regi­strerat. Behöver bolagsordningen ändras, skall beslut därom först fattas.

Nedsättning för ändamål som anges i 1 § första stycket 2 eller 3 får beslutas endast efter förslag eller godkännande av styrelsen.

Bestämmelsema i 4 kap. 4 § om förslag till bolagsstämmans beslut och andra handlingar gäller i tillämpliga delar. Kalleben till bolagsstämman skall alltid ange nedsättningsförslagets huvudsakliga innehåll.

2a§

Bolagsstämmans beslut om ned­sättning är gltigt om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman företrädda aktiema. Vid beslut om nedsättning enligt 8 § gäller 9 kap. 13 §.

Innebär nedsättningen att rättsför­hållandet mellan redan utgivna aktier mbbas, är beslutet giltigt, om det har biträtts av samtUga vid stämman när­varande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema. 1 följande fall räcker det för giltigt beslut att det har biträtts av aktieägare med två tredje­delar av såväl de avgivna röstema som de på stämman företrädda ak­tiema, nämligen om

L nedsättningen försämrar endast

viss eller vissa aktiers rätt och samt-

285

liga vid stämman närvarande ägare     Prop. 1993/94:196 av dessa aktier företrädande nio tion-     Rilaga 6 dehr av alla sålunda berörda aktier godkänner nedsättningen, eller

2. nedsättningen försämrar endast helt aktieslags rätt och ägare till hälf­ten av alla aktier av detta slag och nio tiondelar av de på stämmman före­trädda aktiema av detta slag godkän­ner nedsättningen.

6§

Skall nedsättningsbeloppet helt eller delvis användas enligt 1 § första stycket 2 eller 3, får nedsättningsbeslutet ej verkställas utan rättens tillstånd, såvida icke samtidigt bolaget genom nyemission tillföres ett belopp som minst motsvarar nedsättningsbeloppet.

Rättens tillstånd skall sökas senast två månader efter det nedsättningsbe­slutet registrerats. Vid ansökningshandlingen skall fogas bevis att nedsätt­ningsbeslutet registrerats och förteckning över bolagets kända borgenärer med angivande av postadress.

Rätten skall kalla bolagets borgenärer, såväl kända som okända, med föreläggande för den som vill bestrida ansökningen att senast viss dag skrift­ligen hos rätten anmäla detta vid äventyr att han annars anses ha medgivit ansökningen. Kallelsen skall skyndsamt kungöras genom rättens försorg i Post- och Inrikes Tidningar. Kronofogdemyndigheten i länet och alla kända borgenärer skall underrättas särskilt genom rättens försorg.

Bestrides ej ansökningen eller får de borgenärer som bestrider den full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar, skall tillstånd med­delas. Om den rätt som tillkommer innehavare av pensionsfordran finns be­stämmelser i 23 § andra stycket lagen (1967:531) om ttyggande av pensions­utfästelse m.m.

Är borgenär tillika gäldenär i Om en borgenärs anspråk avser en

samma rättsförhållande, skall han ej sådan fordran på lön eller annan er-

upptagas i förteckningen över bola- sättning som har förmånsrätt enligt

gets kända borgenärer. Han skall ej 12 § förmånsrättslagen (1970:979) el-

kallas av rätten och har ej heller rätt ler en fordran på pension som har

till betalning eller säkerhet enligt förmånsrätt enligt 12 eller 13 §

fjärde stycket.

samma lag, skall han inte tas upp i

förteckningen över bolagets kända borgenärer. Han skall inte kallas av rätten och har inte heller rätt till be­talning eller säkerhet enligt fjärde stycket.

8§

I aktiebolag, vars aktiekapital kan utan ändring av bolagsordningen be­stämmas till ett lägre eller högre belopp, kan i bolagsordningen intagas för­behåll att aktiekapitalet kan nedsättas genom inlösen av aktier, dock ej un­der minimikapitalet. Förbehållet skall ange ordningen för inlösningen och inlösningsbeloppet eller grunderna för dess beräkning.

Om förbehållet införes genom ändring av bolagsordningen, får det endast avse aktier som kan tecknas eller utges efter det att ändringen registrerats. Har fondemission ägt rum efter registreringen, får inlösen av fondaktie ske först när tre är förflutit frän registreringen av emissionen.

Nedsättning fär ej ske sä att full täckning ej finnes för det bundna egna

286

kapitalet. Beräkning därav skall ske pä gmndval av fastställd balansräkning     Prop. 1993/94:196

för nästföregående räkenskapsår..

Bilaea 6

När enligt förbehållet blivit be­stämt att vbsa aktier skall inlösas, skall genast anmälas för regbtrering att aktiekapitalet nedsättes med dessa aktiers sammanlagda nominella be­lopp. När regbtrering skett är aktie­kapitalet nedsatt.

9§

Bestämmebema i 6 och 7 §§ till-lämpas även vid nedsättning enligt 8 §. Bestämmebema gäller dock inte om

1.     nedsättningen genomförs ge­

nom inlösen med ett sammanlagt be­

lopp som inte överstiger det fria egna

kapitalet beräknat på gmndval av

fastställd balansräkning för nästföre­

gående räkenskapsår och

2.    ett belopp som motsvarar ned­

sättningsbeloppet avsätts till reserv­

fonden.

10 §

I fall som anges i 9 § andra me­ningen skall bolaget, när det enligt ett förbehåll i bolagsordningen har blivtt bestämt att vbsa aktier skall lösas in och att ett belopp motsvarande ned­sättningsbeloppet skaU avsättas till reservfonden, genast anmäla för regi­strering att aktiekapitalet sätts ned med dessa aktiers sammanlagda no­minella belopp. När regbtrering har skett, är aktiekapitalet nedsatt.

7 kap. 1§,

Ett aktiebolag får inte teckna egen aktie.

Om ett aktiebolag har tecknat egen aktie, skall stiftarna eller vid nyemis­sion styrelsen och verkställande di­rektören anses ka tecknat aktiema för egen räkning med solidariskt an­svar för betalningen. Det gäller dock inte stiftare, styrebeledamot eller verkställande direktör som visar att kan inte kände till eller hade bort känna till aktieteckningen.

Om aktier i ett bolag kar tecknats

av någon i eget namn mén för bola­

gets räkning, skall kan anses ka teck-

287

nat aktiema för egen räkning.

Bestämmebema i första-tredje styckena gäller även i fråga om ett dotterföretags teckning av aktie i mo­derbolaget

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

2§ Aktiebolag får ej förvärva eller såsom pant mottaga egen aktie. Dotter­företag får ej heller förvärva eller såsom pant mottaga aktie i moderbolaget. Avtal i strid mot detta förbud är ogiltigt.

Första stycket utgör ej hinder för aktiebolag eller dotterföretag att vid övertagande av affärsrörelse för­värva däri ingående aktie, att utlösa aktie enligt 13 kap. 3 § eller att pä ayikXion inropa för företagets fordran utmätt aktie. Förvärvad aktie skall, om den ej indragits genom nedsätt­ning av aktiekapitalet, avyttras sä snart det kan ske utan föriust./Itoie, som förvärvats vid övertagande av affärsrörebe, skall dock avyttras se­nast två år efter förvärvet, såvida icke regeringen eller myndighet som rege­ringen bestämmer ger företaget tiU­stånd att behålla aktien under längre tid.

Har aktiebolag blivit moderbolag och innehar dotterföretaget aktier i moderbolaget, skall dessa aktier av­yttras enligt vad som i andra stycket sägs beträffande aktier som förvär­vats vid övertagande av affärsrö­relse.

Första stycket utgör inte hinder för aktiebolag eller dotterföretag att vid övertagande av affärsrörelse för­värva aktier som ingår i röreben, att lösa in aktier enligt 13 kap. 3 § eller att pä auktion ropa in aktier som har utmätts för företagets fordran. En förvärvad aktie skall, om den inte har dragits in genom nedsättning av aktiekapitalet, avyttras så snart det kan ske utan förlust, dock senast tre år efter förvärvet.

Har aktiebolag blivit moderbolag och innehar dotterföretaget aktier i moderbolaget, skall dessa aktier av­yttras enligt vad som sägs i andra stycket.

En aktie, som inte kar avyttrats inom tre år från förvärvet, är ogiltig. Bolaget skall sätta ned aktiekapitalet med aktiens nominella belopp. Ett förslag till beslut om nedsättning skall läggas fram på den första bo­lagsstämma som kålb sedan ogiltig­het har inträtt Nedsättningsbeloppet skall överföras till reservfonden.

Bestämmelserna i 4 kap. 19- 268 om emissionsprospekt äger motsva­rande tillämpning när aktiebolag, som enligt 10 kap. 3§ andra eller ftärde stycket är skyldigt att ha aukto­rberad revisor, eller aktieägare i så­dant bolag offentliggör eller på an­nat sätt till en vidare krets riktar In­bjudan att förvärva av bolaget ut­givna vinstandelsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt före-

4

§

Bestämmelserna i 4 kap. 19-26 §§ om emissionsprospekt tillämpas även när ett publikt aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bolag of­fentliggör eller på annat sätt till en vidare krets riktar inbjudan att för­värva av bolaget utgivna vinstan­delsbevis. Skyldighet att upprätta emissionsprospekt föreligger dock endast om summan av de belopp som   till   följd   av   inbjudan   kan

288

ligger dock endast om summan av de belopp som till följd av inbjudan kan konuna att erläggas uppgär till minst en miljon kronor.

komma att betalas uppgår till minst trehundratusen kronor.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

8 kap.

10 § Ledamot av styrelsen eller verkställande direktör får ej handlägga fråga rörande avtal mellan honom och bolaget. Ej heller får han handlägga fråga om avtal mellan bolaget och tredje man, om han i frågan har ett väsentligt intresse, som kan vara stridande mot bolagets. Med avtal jämställes rätte­gång eller annan talan.

Om ett bolag har endast en aktie­ägare, skall ett sådant avtal mellan denne och bolaget, som inte avser lö­pande affärstransaktioner på sedvan­liga vUlkor, antecknas i eller fogas till styrebens protokoll.

14 §

Har ställföreträdare, som företa­git rättshandling för bolaget, över­skridit sin befogenhet, är rättshand­lingen ej gällande mot bolaget, om den mot vilken rättshandlingen före­togs insåg eller bort inse att befogen­heten överskreds. Detsamma gäller om verkställande direktör vid före­tagande av rättshandling överskri­der den honom enligt 6 § tillkom­mande behörigheten att vidtaga åt­gärd på bolagets vägnar.

Om en ställföreträdare som avses i 11 § har företagit en rättshandling för bolaget och därvid har handlat i strid med bestämmebema i denna lag om bolagsorganens behörighet, gäl­ler rättshandlingen inte mot bolaget. Detsamma gäller om en verkstäl­lande direktör vid företagande även rättshandling har överskridit den be­hörighet som tillkommer honom en­ligt 12 § och bolaget vbar att motpar­ten insåg eller bort inse behörighets­överskridandet

Om en ställföreträdare som avses i första stycket har överskridit sin be­fogenhet, gäller rättshandlingen inte mot bolaget, om bolaget vbar att motparten insåg eller bort inse befo­genhetsöverskridandet Detta gäller dock inte vid överträdeber av bola­gets verksamhetsföremål ock inte hel­ler vid andra befogenhetsöverskri­danden varigenom styreben eller verkställande direktören kar över­trätt föreskrifter som kar meddelats i bolagsordningen eller av ett annat bolagsorgan.

15 § För registrering skall bolaget anmäla vem som har utsetts till styrelseleda­mot, verkställande direktör, suppleant och firmatecknare och vem som en­ligt 11 § har bemyndigats att på bolagets vägnar ta emot delgivning samt de­ras postadress och personnummer eller, om sådant saknas, födelsedatum. Om en ledamot eller suppleant har utsetts enligt lagen (1987:1245) om styrel-

289

19 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

serepresentation för de privatanställda, skall detta anges. För registrering    Prop. 1993/94:196

skall bolaget även anmäla av vilka och hur bolagets firma tecknas.

Rilapa 6

Anmälan göres första gången när bolaget enligt 2 kap. 9 § anmäles för re-gistrering och därefter genast efter det att ändring inträffat i förhållande som anmälts eller skall anmälas för registrering enligt första stycket. Rätt att göra anmälan tillkommer även den som anmälningen gäller.

Ändras bolagets postadress, skall bolaget genast anmäla det för registre­ring.

Varje år efter den ordinarie bolags­stämman skall bolaget till registre­ringsmyndigheten sända in en aktuell förteckning över bolagets styrebele­damöter, verkställande direktör, sup­ pleanter, firmatecknare och vem som enligt 11 § har bemyndigats att på bo­lagets vägnar ta emot delgivning med uppgifi om deras postadress och per­sonnummer eller, om sådant saknas, födebedatum. Förteckningen skall sändas in samtidigt med att en av­skrift av årsredovbningen och revi-sionsberätteben sänds in enligt 11 kap. 3 § andra stycket.

9 kap.

13 § Bolagsstämmans beslut utgöres av den mening, som fått mer än hälften av de avgivna rösterna eller, vid lika röstetal, den mening ordföranden biträder. Vid val anses den vald som fått de flesta rösterna. Vid lika röstetal avgöres valet genom lottdragning, om ej annat beslutas av stämman innan valet för­rättas.

Första stycket gäller ej, om annat Första stycket gäller inte, om an-

följer av denna lag eller föreskrives nat följer av denna lag eller före-

i bolagsordningen. Beträffande be- skrivs i bolagsordningen. Beträf-

slut som avses i 14 eller 15 § kan fande beslut som avses i 4 kap. 2, 14

dock i bolagsordningen endast före- och 15§§, 5 kap. 2, 8 och 9§§, 6 kap.

skrivas längre gående villkor än som . 2a§, 9 kap. 14 och 15 §§, 14 kap. 11

anges där.

§ samt 17 kap. 1 och 2 §§ kan dock

i bolagsordningen endast föreskrivas längre gående villkor än som anges där.

17 §

Om bolagsstämmobeslut ej tillkommit i behörig ordning eller eljest strider mot denna lag eller bolagsordningen, kan talan mot bolaget om upphävande eller ändring av beslutet föras av aktieägare eller av styrelsen, styrelseleda­mot eller verkställande direktör. Sådan talan kan föras även av den som sty­relsen obehörigen vägrat att införa såsom aktieägare i aktieboken.

Talan skall väckas inom tre månader frän dagen för beslutet. Väckes Icke talan inom tid som nu sagts är rätten till talan förlorad.

Talan får väckas senare än vad i andra stycket sägs när

1.

beslutet är sådant att det ej lagligen kan fattas ens med alla aktieägares samtycke,

2.

samtycke till beslutet kräves av alla eller vissa aktieägare och sådant

290 samtycke ej givits, eller

3. kallelse till stämman ej skett eller de för bolaget gällande bestämmel-     Prop. 1993/94:196

serna om kallelse väsentligen eftersatts.

Bilaea 6

Vad som sägs i andra och tredje styckena om tiden för väckande av talan gäller inte i fall som avses i 14 kap. 30 §. Dom, varigenom bolagsstämmans beslut upphäves eller ändras, gäller även för de aktieägare som ej instämt talan. Rätten kan ändra bolagsstäm­mans beslut endast om det kan fastställas vilket innehåll beslutet rätteligen borde ha haft. Är bolagsstänunans beslut sådant som enligt denna lag skall anmälas för registrering och har det upphävts eller ändrats genom dom som vunnit laga kraft eller har genom beslut under rättegängen förordnats att bo­lagsstämmans beslut ej fär verkställas, skall rätten underrätta registrerings­myndigheten för registrering.

10 kap.

15 §

För registrering skall bolaget anmäla vem som utsetts till revisor samt den­nes postadress och personnununer. Bestänunelserna i 8 kap. 15 § andra stycket skall härvid tillämpas.

Varje år efter den ordinarie bolags­stämman skaU bolaget till regbtre­ringsmyndigheten sända in en aktuell förteckning över bolagets revborer med uppgift om deras postadress och personnummer. Förteckningen skall sändas in samtidigt med att en av­skrift av årsredovbningen och revi-sionsberätteben sänds in enligt 11 kap. 3 § andra stycket

12 kap.

5§

Sker utbetalning till aktieägare i

Sker utbetalning till aktieägare i

strid mot denna lag, skall mottaga- strid mot denna lag, skall mottaga­

ren återbära vad han uppburit med ren återbära vad han har uppburit

ränta beräknad enligt 5 § räntelagen med ränta beräknad enligt 5 § ränte-

(1975:635) frän det aft utdelningen lagen (1975:635) frän det att utdel-

uppburits intiU dess ränta skall utgå ningen uppburits //// dess att ränta

enligt 6 § räntelagen till följd av 3 el- skall betalas enligt 6 § räntelagen till

ler 4 § samma lag. Detta gäller dock följd av 3 eller 4 § samma lag. Om

ej, om mottagaren hade skälig anled- utbetalningen har skett i form av

ning antaga att utbetalningen ut- vinstutdelning, är dock mottagaren

gjorde laglig vinstutdelning.

återbäringsskyldig endast om bolaget

visar att kan insåg eller bort inse att utbetalningen stred mot denna lag.

För brist som uppkommer vid återbäringen är de som medverkat till beslu­tet om utbetalningen eller verkställande därav eller till upprättande eller fastställande av en till grund för beslutet liggande oriktig balansräkning an­svariga enligt 15 kap. 1-4 §§.

291

1 §

Prop. 1993/94:196

Aktiebolag får ej lämna penninglån till den som äger aktier i eller är styrel-     nijaaa 6 seledamot eller verkställande direktör i bolaget eller annat bolag i sanuna koncern. Detsamma gäller i fråga om penninglån till

1.

den som är gift med eller är syskon eller släkting i rätt upp- eller nedsti­gande led till aktieägare, styrelseledamot eller verkställande direktör,

2.

den som är besvågrad med sådan person i rätt upp- eller nedstigande led eller så att den ene är gift med den andres syskon, eller

3.

juridisk person över vars verksamhet person som nämnts ovan har ett bestämmande inflytande.

Bestämmelsema i första stycket gäller ej om

1.

gäldenären är konunun eller landstingskommun,

2.

gäldenären är företag i koncem i vilken det långivande bolaget ingår,

3.

gäldenären driver rörelse och lånet betingas av affärsmässiga skäl samt är avsett uteslutande för gäldenärens rörelse, eller

4.

gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som av­ses i första stycket 1-3 är aktieägare samt det sammanlagda aktieinnehavet ej uppgår till en procent av aktiekapitalet i bolaget och ej heller, om bolaget ingår i koncem, till en procent av de sammanlagda aktiekapitalen i koncern­bolagen. Första stycket tillämpas dock, om gäldenären eller juridisk person över vars verksamhet han har ett bestämmande inflytande eller båda tillsam­mans äger mer än 500 aktier i bolaget eller, om bolaget ingår i koncern, i koncernbolagen.

Aktiebolag får icke lämna penninglån i syfte att gäldenären eller honom närstående fysisk eller juridisk person som avses i första stycket 1-3 skall för­värva aktier i bolaget eller annat bolag i sanuna koncem.

Är gäldenären anställd i bolaget eller i ett annat bolag i samma koncern gäller inte förbudet mot penninglän i tredje stycket, om

1.

lånebeloppet jämte tidigare lån enligt detta stycke frän bolaget eller an­nat bolag i samma koncem inte överstiger ett belopp som motsvarar tvä gånger gällande basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

läneerbjudandet riktar sig till minst hälften av de anställda i bolaget och lånet skall återbetalas inom fem år genom regelbundna amorteringar samt

3.

hinder mot lån inte föreligger vid en tillämpning av första och andra styckena, även om de aktier som skall förvärvas räknas med. Därvid skall dock det i första stycket angivna förbudet mot att lämna lån till styrelseleda­mot inte gälla i fråga om den som är styrelseledamot enligt bestänunelserna i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda.

Lån enligt ftärde stycket får inte lärrmas, om det sammanlagda belop­pet av sådana lån därefter skulle överstiga bolagets fria egna kapital Bestämmelserna i denna paragraf om förbud mot penninglän äger motsva­rande tillämpning i fråga om ställande av säkerhet.

Vid tillämpningen av denna paragraf likställes äktenskapsliknande sam­levnad med äktenskap, om de sammanlevande tidigare har varit gifta med varandra eller har eller har haft barn gemensamt.

Som aktieinnehav eller aktieförvärv enligt bestämmelserna i denna para­graf räknas inte innehav eller förvärv av andelar i en aktiefond eller i en ak-tiesparfond eller kapitalsparfond som inte är företagsanknuten.

Skattemyndigketen kan på ansö-

Vid förvärv av aktier i bolaget eller

kan medge undantag från 7§, om det     i annat bolag i samma koncem får

vid förvärv av aktier i bolaget eller    skattemyndigketen medge undantag

292

från 7 § om det behövs på gmnd av särskilda omständigheter. Vid för­värv av aktier i det långivande bola­get får dock sådant undantag medges endast om bolaget är ett privat aktie­bolag.

annat bolag i samma koncem är på­kallat av särskilda omständigheter el­ler om det i annat faU föreUgger syn­nerliga skäl. Sådant undantag med­ges dock av Finansinspektionen när det gäller aktiebolag som står under Finansinspektionens tillsyn.

I andra fall än som avses i första stycket får skattemyndigheten medge undantag från 7 § om det finns syn­nerliga skäl.

När det gäller aktiebolag som står under   Finansinspektionens   tillsyn prövas frågor om undantag av Fi­nansinspektionen. Bolagets kända borgenärer skall höras över ansökningen. Det behöver dock ej ske, om borgenärernas ställning uppenbarligen icke påverkas av att ansökningen bifalles. Om borgenär begär det, skall hans fordran betalas el­ler bettyggande säkerhet ställas för den innan ansökningen får bifallas.

14 kap.

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

Avtal om fiision, varigenom ett ak­

tiebolag (överlåtande bolag) upplö­

ses utan likvidation och dess till­

gångar och skulder övertages av an­

nat aktiebolag (övertagande bolag),

skaUför att bU giltigt godkännas av

bolagsstämman i det överiåtande bo­

laget, om ej annat följer av 8 §. Fu­

sion kan ske utan hinder av att det

överlätande bolaget trätt i likvida­

tion. I sådant faU skall likvidationen

avslutas när regbtrering skett av rät­

tens tillstånd enligt 5 §. Vid avtal om

fiision mellan aktiebolag och bank­

aktiebolag gäller bestämmebema i

11 kap.

bankaktiebolagslagen

(1987:618).

Följande handUngar skall hållas tillgängliga för aktieägama under minst en vecka före den bolags­stämma, vid vilken fråga om god­kännande av fusionsavtal skall be­handlas, samt läggas fram på stäm­man,

1.

förslag till bolagsstämmans be­slut,

2.

fusionsavtalet, som skall ange fusionsvederlaget och gmndema för dess fördelning,

3.

redogörebe av styrelsen för de omständigheter som kan vara av vikt

Ett aktiebolags samtliga tillgångar och skulder kan övertas av ett anruit aktiebolag mot vederlag till aktie­ägama i det överlåtande bolaget i form av aktier i det övertagande bola­get varvid det överlåtande bolaget upplöses utan likvidation (fusion). Som fusionsvederlag får också läm­nas pengar.

Fusion kan ske

1.

mellan det övertagande bolaget på ena sidan och ett eller ftera överiå­tande bolag på den andra (absorp­tion), eller

2.

mellan tvä eller ftera överlå­tande bolag genom att de bildar ett nytt, övertagande bolag (kombina­tion).

293

vid bedömningen avförslagets lämp­lighet för bolaget,

4.

yttrande av revborema över sty­rebens redogörebe enligt 3,

5.

om årsredovbningen ej skall be­handlas på stämman, handlingar som anges i 4 kap. 4 § första stycket 1-3,

6.

om i fusionsvederiaget ingår ak­tier i det övertagande bolaget eller av detta bolag utfärdade konvertibla skuldebrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning, handUngar som anges i 4 kap. 4 § första stycket 1-3 beträffande det övertagande bolaget

Handlingarna skall genast sändas till aktieägare som begär det och uppger sin postadress.

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

2

§

Avtal om fiision, varigenom två el­ler ftera aktiebolag (överlåtande bo­lag) förenas genom att bilda ett nytt aktiebolag som övertar deras till­gångar och skulder mot aktiema i det övertagande bolaget, skall för att bli giltigt godkännas av bolagsstämman i varje överlåtande bolag. Bestäm­melserna i 1 § första stycket andra meningen äger motsvarande tillämp­ning.

Handlingar, som anges i 1 § andra stycket 1-5, skall upprättas för varje överlåtande bolag. De skall hållas tillgängliga för aktieägare i överlå­tande bolag under minst en vecka före bolagsstämma vid vilken fråga om godkännande av fusionsavtal skall behandlas. Handlingama skall genast sändas till aktieägare som be­gär det ock uppger sin postadress. De skall läggas fram på stämmorna.

Fusionsavtalet tjänar som stiftel­seurkund för det övertagande bola­get. Avtalet skall innehålla förslag till bolagsordning och ange hur sty­relse och revisorer skall utses. God­känner bolagsstämmorna avtalet, skall de samtidigt utse styrelse och revisorer.

Fusion får ske utan hinder av att överlåtande bolag har trätt i likvida­tion, under fömtsätming att skifte av bolagets tillgångar inte kar påbörjats. Likvidationen skall anses avslutad när anmälan enligt 19 § har regbtre­rats eller registrering enligt 28 § har skett

När avtal om fusion godkänts av bolagsstämman skall det anmälas av

3

§

Innekavama av konvertibla skul­debrev, skuldebrev förenade med op-

294

bolaget för regbtrering. Om det ej skett inom fyra månader från bolags­stämmans beslut eller om regbtre­ringsmyndigketen genom lagakraft­ägande beslut avskrivU sådan anmä­lan eller vägrat regbtrering av avta­let, är frågan om fiision förf allén.

Hinder mot regbtrering möter om fusionen har förbjudits enligt kon­kurrenslagen (1993:20) eller lagen (1992:1317) om ett europebkt samar­betsområde (EES) eller om prövning av fusionen pågår enligt någon av dessa lagar.

För regbtrering av ett fusionsavtal enligt 2 § krävs vidare att ett yttrande företes från auktorberad eller god­känd revbor av vilket framgår att ak­tiekapitalet i det övertagande bolaget inte överstiger de överlåtande bola­gens sammanlagda verkliga värde för det övertagande bolaget

tionsrätt till nyteckning, vinstandeb-bevb eller andra värdepapper med särskilda rättigheter i överlåtande bo­lag skall i det övertagande bolaget ha åtminstone motsvarande rättigheter som i det överlåtande bolaget, om de inte enligt fusionsplanen har rätt att få sina värdepapper inlösta av det övertagande bolaget

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

Senast två månader efter det avtal om fusion regbtrerats skall bolagen ansöka om tilbtånd att verkställa av­talet. Ansökan göres hos rätten i den ort där det överlåtande eller, vid fu­sion enligt 2 §, det övertagande bola­gets styrebe har sitt säte. Vul ansök­ningshandlingen skall fogas bevb att fusionsavtalet regbtrerats och för­teckning över överlåtande bolags kända borgenärer med angivande av deras postadresser.

Bestämmebema i 6 kap. 6 § tredje -femte styckena äger motsva­rande tillämpning.

4

§

Styrebema för överlåtande och, vid absorption, övertagande bolag skall upprätta en gemensam, dag­tecknad fusionsplan. Planen skall undertecknas av styreben i vart och ett av bolagen. I planen skall det för varje bolag anges

1.     ftrma, organbationsnummer

och den ort där styreben skall ha sitt

säte,

2.

hur många aktier i det överta­gande bolaget som skall lämnas för ett angivet antal aktier i överlåtande bolag samt vilken kontant ersättning som skall lämnas som fusionsveder­iaget,

3.

den tidpunkt ock de övriga vill­kor som skall gälla för utlämnandet av fusionsvederlag,

4.

från vilken tid ock på vilka vill­kor de aktier som lämnas såsom fu­sionsvederlag medför rätt till utdel­ning i det övertagande bolaget,

5.

den planerade tidpunkten för överlåtande bolags upplösning,

6.

vilka rättigketer i det överta­gande bolaget som skall tillkomma innekavare av aktier, skuldebrev och andra   värdepapper med särskilda

295

rättigheter i överiåtande bolag eller vilka åtgärder som i övrigt skall vid­tas tiU förmån för de nämnda inneha­varna,

7. arvode och annan särskild för­mån som med anledning av fusionen skall betalas till en styrebeledamot, en verkställande direktör eller en re­vbor i överlåtande eller övertagande bolag.

Till fiisionsplanen skall fogas

1.    en kopia av bolagens årsbokslut

och förvalmingsberätteber för de se­

naste tre räkenskapsåren samt

2.    uppgifter motsvarande delårs­

rapport enligt II kap. 13 och 14§§,

om fusionsplanen har upprättats se­

nare än sex månader efter utgången

av det senaste räkenskapsår för vilket

årsredovbning och revbionsberät­

tebe har lämnats. Uppgifiema skall

avse tiden från utgången av nämnda

räkenskapsår till en dag ej tidigare än

tre månader före fusionsplanens upp­

rättande.

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

Rätten skall underrätta regbtre­ringsmyndigketen om ansökan enligt 4 § och om lagakraftvunnet beslut som meddelats med anledning av an­sökningen.

Utgöres fusionsvederlaget helt eller delvb av aktier i det övertagande bo­laget och har det eller de överlåtande bolagen fullgjort sina skyldigheter enligt fusionsavtalet, skall bolagen för regbtrering anmäla aktiekapita­lets ökning eller, vid fusion enligt 2 §, att det övertagande bolaget bildats och styrebe utsetts för det Anmäl­ningen, som ersätter teckning av ak­tiema, skall göras inom två månader från det rättens tilbtånd till fusionen vunnit laga krafi. Vid anmälnings­handlingen skaU fogas intyg från auktoriserad eller godkänd revbor om att överlåtande bolags tillgångar överlämnats till det övertagande bo­laget Vad som sagts nu äger motsva­rande tillämpning om i fusionsveder­laget ingår konvertibla skuldebrev el­ler skuldebrev förenade med options­rätt till nyteckning som det överta­gande bolaget ger ut med anledning av fusionen.

5§

Vid kombination tjänar fiisions­planen som stiftebeurkund för det övertagande bolaget Planen skall in­nehållaförslag till bolagsordning och ange hur styrebe och revborer skall väljas.

296

överlåtande bolags tillgångar och skulder med undantag av skade­ståndsanspråk enligt 15 kap. 1 -3 §§ övergår till det övertagande bolaget, när lagakraftvunnet beslut om bifall till ansökan enligt 4 § regbtrerats ock, i fall som avses i andra stycket, även anmälan som där anges regi­strerats.

Har ej ansökan om rättens tilbtånd gjorts inom föreskriven tid eller har rätten genom lagakraftvunnet beslut avslagU ansökan, skall regbtrerings­myndigheten förklara frågan om fu­sion förfallen. Detsamma gäller om bolagen ej gjort anmälan enligt andra stycket inom föreskriven tid eller re­gistreringsmyndigheten genom laga­kraftägande beslut avskrivU sådan anmälan eller vägrat regbtrering.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

När regbtrering som avses i 5 § tredje stycket skett, skall styreben och verkställande direktören i överlå­tande bolag skifta fusionsvederiaget

Styreben och verkställande direk­tören skall genast när skifte skett avge redovbning för sin förvaltning av bo­lagets angelägenheter för tid och på sätt som anges i 13 kap. 9 §. Redovis­ningen, som skaU framläggas på bo­lagsstämma så snart det kan ske, skall innehålla redogörebe för skif­tet

Beträffande klander av skiftet och preskription av skifteslikviden äger 13 kap. 13 § andra och tredje styck­ena motsvarande tillämpning.

6§

I fiisionsplanen skall det lämnas en redogörebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedöm­ningen av fusionens lämplighet för bolagen. Av redogöreben skall det framgå hur fusionsvederlaget har be­stämts och vilka rättsliga och ekono­mbka synpunkter som därvid har be­aktats. Särskilda svårigheter att upp­skatta värdet av egendomen skall an­märkas.

7

§

När slutredovbning lagts fram en­ligt 6 §, är det överlåtande bolaget upplöst Anmälan därom skall ge­nast göras för registrering.

Utan hinder av första stycket kan ägare till en tiondel av samtliga aktier kos styrelsen påkalla bolagsstämma för bekandling av fråga om talan en­Ugt 15 kap. 5 §, varvid 9 kap. 8 § andra meningen äger motsvarande tillämpning. Väckes sådan talan, gäl­ler 13 kap. 16 § i tillämpliga delar.

Fusionsplanen skall granskas av de auktorberade eller godkända revi­sorema i överlåtande ock, vid ab­sorption, övertagande bolag. Granskningen skall ske enligt god re­visionssed. Revisorema skall för varje bolag avge skriftligt yttrande över sin granskning. Av yttranden skall framgå humvida fusionsveder­laget ock gmndema för dess fördel­ning har bestämts på ett sakligt och korrekt sätt. Däivid skall anges vil­ken eller vilka metoder som kar an­vänts vid värdetingen av bolagens

297

tillgångar och skulder, resultatet av    Prop. 1993/94:196 de tillämpade värderingsmetodema     gjiaga 6 samt metodemas lämplighet och vil-ken vikt som har tillmätts de olika värderingsmetodema vid den sam­lade bedömningen av värdet på vart och ett av bolagen. Särskilda svårig­heter att uppskatta värdet av egendo­men skall anmärkas. I yttrandena skall särskilt anges,

1.

vid absorption, om revborema vid sin granskning harfunnU att fu­sionen medför fara för att borgenä­rema i det övertagande bolaget inte skall få sina fordringar betalda, och

2.

vid kombination, huruvida de överlåtande bolagens sammanlagda verkliga värde för det övertagande bolaget uppgår till minst aktiekapita­let i detta.

Revboremas yttranden skall fogas till fusionsplanen.

8§ Äger moderbolag samtliga aktier i        Styreben,   verkställande direktör

dotterbolag, kan bolagens styreber

och revbor i ett bolag som skall delta

träffa och för regbtrering anmäla så-

i fusionen skall ge revborer i annat

dant avtal om fusion, att dotterbola-

sådant bolag tillfälle att verkställa

get skall gå upp i moderbolaget Där-

granskning som avses i7 § i den om-

vid gäller 4 och 5 §§ i tillämpliga de-

fattning dessa ftnner det nödvändigt,

lar. Dotterbolaget är upplöst när rät-

De skall också lämna de upplys-

tens beslut om tilbtånd registrerats.

ningar och den hjälp som begärs.

9§

Inom en månad från upprättandet av fusionsplanen skall det överta­gande bolaget eller, vid kombination, det äldsta av de överlåtande bolagen ge in planen till registreringsmyndig­keten för regbtrering. Om planen i samband med kungörande enligt 18 kap. 2 § inte kungörs i sin helhet, skall det i kungöreben lämnas upp­gift om var den hålb tillgänglig.

10 §

Fusionsplanen skall underställas bolagsstämman i samtliga överlå­tande bolag.

Om ägare till minst fem procent av

samtliga aktier i det övertagande bo­

laget begär det, skall fusionsplanen

underställas även bolagsstämman i

det övertagande bolaget En sådan

begäran skall göras inom två veckor

298

från det att uppgift om fusionspla-     Prop. 1993/94:196 nens regbtrering har kungjorts enligt     Rjiaga 6 18 kap. 2 §.

Stämman får hållas tidigast en må­nad eller, om samtliga fusionerande aktiebolag är privata aktiebolag, tidi­gast två veckor efter det att uppgift om fiisionsplanens regbtrering har kungoris.

Innan stämman fattar beslut, skall fiisionsplanen ha hållits tillgänglig för aktieägama under minst en må­nad efter kungörandet eller, om samt­liga fiisionerande aktiebolag år pri­vata aktiebolag, minst en vecka efter kungörandet. Tillhandahållandet skall ske hos bolaget på den ort där styreben har sitt säte. Planen skall ge­nast och utan kostnad sändas till de aktieägare som begär det ock uppger sin postadress.

Om fiisionsplanen inte godkänns i sin helhet av samtliga bolag, är frå­gan om fusionen förfallen.

11 §

Bolagsstämmans beslut om god­kännande av fusionsplanen är giltigt om det har biträtts av aktieägare med två tredjedelar av såväl de avgivna röstema som de vid stämman före­trädda aktiema.

Om ett överlåtande bolag är ett pu­blikt aktiebolag och det övertagande bolaget är ett privat aktiebolag, är bolagsstämmans beslut om godkän­nande av fiisionsplanen giltig endast om det har biträtts av samtliga på stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av ak­tiema.

Om fiisionsplanen innebär att rättsförhållandet mellan redan ut­givna aktier mbbas, är beslutet om godkännande av planen giltig endast om det har biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av ak­tiema. 1 följande faU räcker det dock för giltig beslut att det kar biträtts av aktieägare med två tredjedelar av så­väl de avgivna röstema som de på stämman företrädda aktiema, nämli­gen om

I. den planerade ftisionen försäm-

299

rar endast vbs eller vbsa aktiers rätt    Prop. 1993/94:196 och samtliga  vid stämman närva-     Rjiaaa 6 rande ägare av dessa aktier företrä-dande nio tiondelar av alla sålunda berörda aktier godkänner planen, el­ler

2. den planerade fusionen försäm­rar endast helt aktieslags rätt och ägare till hälfien av alla aktier av detta slag ock nio tiondelar av de på stämman företrädda aktiema av detta slag godkänner planen.

12        §

Om bolagsstämman i ett överlå­tande bolag godkänner en fusions­plan om kombination, skall stäm­man samtidig välja styrebe och revi­sorer i det övertagande bolaget

13        §

När fiisionsplanen har godkänts skall bolagen skrifiligen underrätta sina kända borgenärer om beslutet. Underrättebema skall innehålla upp­gifi om att bolaget avser att ansöka om tilbtånd att verkställa fusionspla­nen samt uppgifi om borgenäremas rätt enlig 16 § att motsätta sig att fii­sionsplanen verkställs.

Borgenärema i det övertagande bolaget behöver inte underrättas, om revborema i fiisionsplanen har utta­lat att de inte harfunnU att fusionen medför någon fara för dessa borge­närer. Inte heller beköver underrät­tebe sändas till borgenärer, vilkas an­språk avser en fordran på lön eller annan ersätming som kar förmåns­rätt enligt 12 § förmånsrättslagen (1970:979) eller en fordran på pen­sion som har förmånsrätt enlig 12 el­ler 13 § samma lag.

14 §

Det övertagande bolaget eller, vid

kombination, det äldsta av de överlå­

tande bolagen skall ansöka om till­

stånd att verkställa planen. Ansökan

skall göras kos registreringsmyndig­

keten. Den skall ges in inom en må­

nad efter det att fusionsplanen har

godkänts i samtliga bolag ock senast

två år efter det att uppgifi om fusions-

300

planens registrering kar kungjorts.

TiU ansökan skaU fogas

Prop. 1993/94:196

1.   två kopior av protokollet frän     Rilaga 6

bolagsstämma som avses i 10 § eller,

om fusionsplanen i det övertagande bolaget har godkänts av styreben, en kopia av styrebebeslutet,

2.

en kopia av fusionsplanen, och

3.

ett intyg från bolagens styreber eller verkställande direktörer om att bolagens kända borgenärer har un­derrättats enlig 13 §.

Om sökanden inte fogat de hand­lingar som anges i andra stycket till ansökan, skall regbtreringsmyndig­heten förelägga denne att avhjälpa brbten. Om sökanden inte gör detta, skall ansökan awbas.

15        §

Regbtt-eringsrrtyndigheten skaU av­slå en ansökan enlig 14 § om

1.

fusionen har förbjudits enlig konkurrenslagen (1993:20) eller la­gen (1992:1317) om ett europebkt ekonombkt samarbetsområde (EES) eller om prövning av fusionen pågår enlig någon av dessa lagar, eller

2.

det, vid kombination, inte av fu­sionplanen framgår att de överlå­tande bolagens sammanlagda verk­liga värde för det övertagande bola­get uppgår till minst aktiekapitalet i detta.

Om ansökan inte kan bifallas på gmnd av att prövning pågår enlig konkurrenslagen eller lagen om ett europebkt samarbetsområde (EES) och prövningen kan antas bli avslu­tad inom kort tid, får regbtrerings­myndigheten förklara tillståndsfrå­gan vilande under kögst sex måna­der.

16        §

öm regbtreringsmyndigketen ftn­

ner att det inte finns något hinder mot

ansökan enlig 15 § skall den kalla

bolagens borgenärer. Regbtrerings­

myndigheten skall dock inte kalla

borgenärema i det övertagande bola­

get om revborema i fusionsplanen

har uttalat att de inte harfunnU att fu­

sionen medför någon fara för dessa

borgenärer Inte keller skall registre­

ringsmyndigketen kalla de borgenä-

301

rer, vdkas anspråk avser en fordran     Prop. 1993/94:196 på lön eller annan ersättning som kar     Riiooa 6 förmånsrätt enlig 12 § förmånsrätts­lagen (1970:979) eller en fordran på pension som har förmånsrätt enlig 12 eller 13 § samma lag.

Kalleben skall innehålla föreläg­gande för den som vill bestrida ansö­kan att senast vbs dag skrifiligen an­mäla detta vid påföljd att han annars anses ha medgivU ansökan.

Genom regbtreringsmyndighetens försorg skall kalleben skyndsamt kungöras i Post- och Inrikes Tid­ningar. Registreringsmyndigheten skall vidare skicka en särskild under­rättebe om kalleben till krorwfogde­myndigheten i länet

Yl%

Om en borgenär som har blivU kallad enlig 16 § bestrider ansök­ningen inom förelagd tid, skall regi-streringsmyndigheten överiämna ären­det till rätten i den ort där styreben i det övertagande bolaget skall ha sitt säte. I annat fall skall regbtrerings­myndigketen lämna bolagen tilbtånd att verkställa fiisionsplanen.

18        §

Om ett ärende om tilbtånd till verkställande av fusionsplan kar överlämnats till rätten, skaU tilbtånd beviljas om de borgenärer som kar bestritt ansökningen får full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar.

19        §

Styreben för det övertagande bola­get skall anmäla fusionen för regi­strering. Därvid skall styreben även för registrering anmäla, vid absorp­tion, aktiekapitalets ökning och, vid kombination, valet av styrebe och re­vborer

Anmälan ersätter teckningen av

aktiema och skall göras senast två

månader från det att regbtrerings-

myndigketens eller rättens tillstånd

till fusionen kar vunnit laga kraft.

Till anmälan skall fogas ett intyg från

en auktoriserad eller godkänd revisor

om att överlåtande bolags tillgångar

302

har överiämnats till det övertagande    Prop. 1993/94:196

''«'-

Bilaga 6

20        

§

När en anmälan enlig 19 § har re­gbtrerats, är överlåtande bolag upp­löst, överlåtande bolags tillgångar och skulder med undantag för skade­ståndsanspråk enlig 15 kap. 1-3 §§ övergår samtidig till det övertagande bolaget och aktieägare i överlåtande bolag blir aktieägare i det överta­gande bolaget

Utan hinder av första stycket kan ägare till en tiondel av samtUga aktier i ett överlåtande bolag hos styreben begära att det hålb bolagsstämma för behandling av fråga om talan enlig 15 kap. 5 §. Därvid skaU 9 kap. 8 § andra meningen tillämpas. Om så­dan talan väcks, gäller 13 kap. 16 § i tillämpUga delar.

21        §

Om någon ansökan enlig 14 § inte har gorts inom föreskriven tid eller om en sådan ansökan har avslagits genom lagakrafiägande beslut, skall regbtreringsmyndigheten förklara frågan om fiision förfallen. Det­samma gäller om bolagen inte har gjort någon anmälan enlig 19 § inom föreskriven tid eller om regbtrerings­myndigheten genom lagakrafiägande beslut har avskrivit sådan anmälan eller vägrat regbtrering.

Absorption av helägt dotterbolag

22        

§

Om ett moderbolag äger samtliga aktier i ett dotterbolag, kan bolagens styrelser fatta beslut om att dotterbo­laget skall gå upp i moderbolaget De skall därvid upprätta en fusionsplan. Planen skall för vart ock ett av bola­gen ange

1.

firma, organbationsnummer och den ort där styreben skall ka sitt säte,

2.

den planerade tidpunkten för dotterbolagets upplösning,

3.

vilka rättigketer i moderbolaget som skall tillkomma innehavare av

skuldebrev och andra värdepapper

303

med särskilda rättigheter i dotterbo-     Prop. 1993/94:196 laget eller vilka åtgärder som i övrig     Riiaga 6 skall vidtas till förmån för de nämnda innehavarna,

4. arvode och annan särskild för­män som med anledning avfiisionen skall betalas till en styrebeledamot, en verkställande direktör eller en re­vbor.

I fusionsplanen skall det lämnas en redogörebe för de omständigheter som kan vara av vikt vid bedömande av fiisionens lämplighet för bolagen.

23 

§

Fusionsplanen skall granskas av de auktorberade eller godkända revi­sorema i moder- och dotterbolaget Granskningen skall ske enlig god re-vbionssed. Vid granskningen gäller bestämmebema i8§.

Revborema skall för vart och ett av bolagen lämna skrifilig yttrande över sin granskning. I yttrandet skall revborema särskiU ange om de vid sin granskning har funnit att fusionen medför någon fara för att borgenä­rema i moderbolaget inte skall få sina fordringar betalda.

Revboremas yttranden skall tas in i eller fogas till fusionsplanen.

24 

§

Inom en månad från upprättandet av fusionsplanen skall moderbolaget ge in planen till regbtreringsmyndig­heten för regbtrering. Uppgifi om re-gstreringen skall kungöras enlig 18 kap. 2 §. Kungörs inte planen i sin helhet, skall det i kungörelsen lämnas uppgift om var den hålb tillgänglig.

25        §

Om ägare till minst fem procent av samtliga aktier i moderbolaget begär det, skall fusionsplanen underställas bolagsstämman i detta bolag. En så­dan begäran skall göras inom två veckor från det att fusionsplanen har kungjorts enligt 18 kap. 2 §.

Bestämmebema i 10 § tredje och ftärde styckena samt 

II 

§ första stycket skall tillämpas.

304

20 Riksdagen 1993/94. 1 samL Nr 196

26                                         §

Prop. 1993/94:196

När fusionsplanen har godkänts     Riiaffn 6 skall bolagen skriftligen underrätta sina kända borgenärer om beslutet Därvid gäller bestämmelsema i 13 §.

27        

§

Tidigast en och senast två månader efter det att uppgift om fiisionspla­nens regbtrering har kungjorts skall moderbolaget ansöka om tilbtånd att verkställa planen. Ansökan skall gö­ras hos regbtreringsmyndigheten.

TiU ansökan skall fogas

1.

en kopia av fiisionsplanen,

2.

ett intyg från bolagens styreber eller verkställande direktörer om att bolagens kända borgenärer under­rättats enUg 13 §.

Vid handläggningen av tilbtånds-ärendet gäller bestämmebema i 14 § tredje stycket samt 16-18 §§. Därvid skall vad som sägs om överlåtande bolag avse dotterbolag och vad som sägs om övertagande bolag avse mo­derbolag.

28      §

När regbtreringsmyndigheten har regbtrerat beslutet om tilbtånd att verkställa ftisionsplanen, är dotter­bolaget upplöst

29      §

Vid regbtreringsmyndighetens handläggning av ärende om fusion enUg 22 - 28 §§ gäller bestämmel­sema i 21 §.

Ogiltighet

30

Talan om upphävande av stämmo-  . beslut om godkännande av fusions­plan skall väckas inom sex månader från beslutet Väcks inte talan inom denna tid, är rätten till talan förlorad.

Om rätten genom lagakraftvunnet

avgörande bifalUt käromålet, skaU

fusionen gå åter även om anmälan

enlig 19 § eller tilbtåndsbeslut som

avses i 28 § har regbtrerats och över­

låtande bolag har upplösts. För för­

plikteber som har uppkommit ge-

nom någon åtgärd på det överta-   .

305

gande bolagets vägnar sedan överlä- Prop. 1993/94:196 tände bolag upplösts men innan rät- Riiap-n 6 tens avgörande har kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar, svarar de överlåtande bolagen och, vid absorp­tion, det överiagande bolaget solida­riskt.

32         

§

Vill moderbolag lösa in aktier i

Vill moderbolag lösa in aktier i

dotterbolag enligt 9 § och kan över- dotterbolag enligt 31 § och kan över­

enskommelse härom icke träffas, enskommelse härom icke träffas,

skall moderbolaget hos dotterbola- skall moderbolaget hos dotterbola­

gets styrelse skriftligen begära att gets styrelse skriftligen begära att

tvisten hänskjutes till skiljemän och tvisten hänskjutes till skiljemän och

uppge sin skiljeman.

uppge sin skiljeman.

Dotterbolagets styrelse skall vid begäran enligt första stycket ofördröjli­gen genom kungörelse i Post- och Inrikes Tidningar och den eller de ortstid­ningar som styrelsen bestämmer anmoda aktieägare, mot vilka lösningsan­språket riktas, att skriftligen uppge sin skiljeman till dotterbolaget senast tvä veckor från kungörelsen. Anmodan skall även genom brev sändas till varje sädan aktieägare, om hans postadress är känd för bolaget.

Har icke samtliga i aktieboken införda aktieägare mot vilka lösningsan­språket riktas inom föreskriven tid uppgivit en gemensam skiljeman, skall dotterbolagets styrelse hos rätten i den ort där styrelsen har sitt säte begära förordnande av god man. Denne skall hos samma rätt ansöka om förord­nande av sädan skiljeman och i tvisten bevaka frånvarande aktieägares rätt.

33         

§

Prövas tvist om inlösen enligt 9§

Prövas tvist om inlösen enligt 57 §

av skiljemän eller domstol och är det

av skiljemän eller domstol och är det

ostridigt mellan parterna att lös-

ostridigt mellan parterna att lös­

ningsrätt föreligger eller förklaras i

ningsrätt föreligger eller förklaras i

lagakraftvunnen dom att sädan rätt

lagakraftvunnen dom att sädan rätt

är för handen utan att lösenbeloppet

är för handen utan att lösenbeloppet

samtidigt fastställes, är aktieägarna

samtidigt fastställes, är aktieägarna

skyldiga att till moderbolaget över-

skyldiga att till moderbolaget över­

lämna sina aktiebrev med påskrift

lämna sina aktiebrev med påskrift

om överlåtelse eller, när fråga är om

om överlåtelse eller, när fråga är om

aktier i avstämningsbolag, att låta

aktier i avstämningsbolag, att låta

moderbolaget registreras som ägare

moderbolaget registreras som ägare

till aktierna enligt bestämmelserna i

till aktierna enligt bestämmelserna i

aktiekontolagen (1989:827), allt un-

aktiekontolagen (1989:827), allt un­

der förutsättning att moderbolaget

der förutsättning att moderbolaget

ställer av skiljemännen eller, om

ställer av skiljemännen eller, om

tvisten är anhängig vid domstol, av

tvisten är anhängig vid domstol, av

domstolen godkänd säkerhet för

domstolen godkänd säkerhet för

kommande lösenbelopp jämte

kommande lösenbelopp jämte

ränta.

ränta.

Aktieägare har rätt till skälig ränta

på lösenbeloppet för tiden frän det sä­

kerhet ställts till dess lösenbeloppet förfaller till betalning.

35 §

Har säkerhet ställts enligt H § el-

Har säkerhet ställts enligt 33 § el-

ler nedsättning skett enligt 12 §, är ,  ler nedsättning skett enligt 34 §, är

306

Har aktiebrev ej överlämnats inom en månad från det moderbolaget blivit ägare till aktien, kan nytt till moderbolaget ställt aktiebrev utfärdas. Det nya alctiebrevet skall innehålla uppgift att det ersätter äldre brev. Överlämnas därefter det äldre aktiebrevet till moderbolaget, skall brevet överlämnas till dotterbolaget för att makuleras.

Aktier i avstämningsbolag skall i fall som avses i första stycket första me­ningen på begäran av moderbolaget registreras med detta som ägare enligt bestämmelserna i aktiekontolagen (1989:827).

moderbolaget ägare till aktierna. In­nan aktiebreven i ett dotterbolag som inte är avstämningsbolag över­lämnats till moderbolaget medför breven i sådant fall endast rätt för in­nehavaren att mot överlämnande av breven till moderbolaget eller läns­styrelsen fä ut lösenbeloppet jämte ränta.

moderbolaget ägare till aktierna. In­nan aktiebreven i ett dotterbolag som inte är avstämningsbolag över­lämnats till moderbolaget medför breven i sådant fall endast rätt för in­nehavaren att mot överlämnande av breven till moderbolaget eller läns­styrelsen fä ut lösenbeloppet jämte ränta.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

16 kap.

1§

Aktiebolags firma skall innehålla ordet aktiebolag. Firman skall tyd­ligt skilja sig från annan fömt i aktie­bolagsregistret eller filialregistret in­förd, ännu bestående firma. För re­gistrering av aktiebolags firma gäller i övrigt vad som föreskrivs i firmala­gen (1974:156).

Ett privat aktiebolags firma skall innehålla ordet aktiebolag eller för­kortningen AB. Den skall dessutom innehålla ordet privat eller avslutas med förkortningen (priv). Även ett publikt aktiebolags ftrma skall inne­hålla ordet aktiebolag eller förkort­ningen AB. Den skall dessutom inne­hålla ordet publikt eller avslutas med förkortningen (pub).

Firman skall tydligt skilja sig frän annan förut i aktiebolagsregistret el­ler filialregistret införd, ännu be­stående firma. För registrering av aktiebolags firma gäller i övrigt vad som föreskrivs i firmalagen (1974:156), Skall bolagets firma registreras pä tvä eller flera språk, skall varje lydelse anges i bolagsordningen.

Bolagets styrebe kan antaga bi­ftrma. Vad i första stycket sägs om ftrma gäller även biftrma. Ordet ak­tiebolagfår dock ej intagas i biftrma. Skriftlig kandling, som utfärdas för aktiebolag, bör undertecknas med bolagets firma. Har styrelsen el­ler annan ställföreträdare för bolaget utfärdat kandling utan firmateckning och framgår icke av dess innekåll att den utfärdats på bolagets vägnar, är de som undertecknat kandlingen soli-darbkt ansvariga för förpliktebe en­ligt kandlingen såsom för egen skuld. Detta gäller dock ej, om av omstän­digketema vid kandlingens tillkomst

307

framgick att den utfärdades för bola­get och den till vilken handlingen ställts av bolaget får behörigen un­dertecknat godkännande av hand­lingen utan oskälig dröjsmål efter det begäran därom framstälUs eller personlig ansvarighet gjorts gällande mot undertecknarna.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

2

§

Bolagets styrebe kan anta biftrma. Vad som sägs i 1 § om ftrma gäller även biftrma. Orden aktiebolag, pri­vat eller publikt eller förkortningarna AB, (priv) eller (pub) får dock inte tas in i en biftrma.

3

§

Skriftliga handlingar, som utfär­das för ett aktiebolag bör underteck­nas med bolagets ftrma. Om styrel­sen eller annan ställföreträdare för bolaget har utfärdat en handling utan firmateckning och det inte framgår av dess innehåll att den utfärdats på bolagets vägnar, är de som under­tecknat handlingen solidarbkt ansva­riga för förpliktebe enlig handlingen såsom för egen skuld. Detta gäller dock inte om det av omständighe­tema vid handlingens tillkomst fram­gick att den utfärdades för bolaget och den till vilken handlingen ställts av bolaget får ett behörigen under­tecknat godkännande av handlingen utan oskälig dröjsmål efter det att detta begärts eller personlig ansvarig­het gjorts gäUande mot underteck-nama.

4

§

Ett aktiebolags brev, fakturor och orderblanketter skall ange bolagets ftrma, den ort där styreben skall ha sitt säte samt bolagets organbations­nummer enlig lagen (1974:174) om identitetsbeteckning för juridbka personer m.ft. Om bolaget har trätt i likvidation, skall också detta anges.

308

17 kap.

Prop. 1993/94:196

Byte av bolagskategori

Bilaga 6

1§

Ett beslut om att ett privat aktiebo­lag skall bli publikt fattas av bolags­stämman enlig bestämmebema i 9 kap. om beslut om ändring av bo­lagsordningen.

Om stämman hålb senare än sex månader efter utgången av det se­naste räkenskapsår för vilket årsre­dovbning ock revbionsberättebe har avgvits, skall det på stämman läggas fram uppgifter motsvarande delårs-rappori enlig 11 kap. 13 och 14 §§. Uppgiftema skall avse tiden från ut­gången av nämnda räkenskapsår tiU en dag ej tidigare än tre månader före dagen för bolagsstämman.

Beslutet får regbtreras endast om

1.

bolagets regbtrerade aktiekapi­tal uppgår tiU minst 500.000 kr,

2.

yttt-ande företes från en auktori­serad eller godkänd revbor av vilket framgår att bolagets eget kapital upp­går till minst det regbtrerade aktieka­pitalet, ock

3.    bolagets ftrma uppfyUer före­

skriftema i 16 kap. 1 § om publikt

aktiebolags ftrma.

Ett privat aktiebolag skall anses ka blivit publikt, när bolagsordningen uppfyller de bestämmeber som gäller för publika aktiebolag ock beslutet om övergång till publikt aktiebolag har blivit regbtrerat

2§

Ett beslut om att ett publikt aktie­bolag skall bli privat fattas av bolags­stämman enlig bestämmebema i 9 kap. om beslut om ändring av bo­lagsordningen. Beslutet är dock gil­tig endast om det har biträtts av samtliga vid stämman närvarande aktieägare företrädande nio tiondelar av aktiema.

Beslutet får regbtreras endast om bolagets ftrma uppfyller föreskrif­tema i 16 kap. 1 § om privat aktiebo­lags firma.

Ett publikt aktiebolag skall anses ka blivtt privat, när bolagsordningen

uppfyUer de bestämmeber som gäller för privata aktiebolag och belutet om övergång till privat aktiebolag har blivit regbtrerat

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

3

§

Bestämmebema i 2 kap. 9a-9c§§ tillämpas också när ett aktiebo­lag som har blivit publikt enlig 17 kap. 1 §, inom två år från registre­ringen av beslutet träffar avtal som avses i 2 kap. 9a§.

18 kap.

3§

Det som enligt denna lag eller sär­skilda bestämmelser blivit infört i aktiebolagsregistret skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det enligt 2 § kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar och det inte av omständighetema framgår att han varken kände till eller hade bort känna till det som kungorts.

Det som enligt denna lag eller sär­skilda bestämmelser har blivit infört i aktiebolagsregistret skall anses ha kommit till tredje mans kännedom, om det enligt 2 § har kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar. Vad som nu sägs gäller dock inte rätts­handlingar eller andra åtgärder som har vidtagits före den sextonde dagen efter kungörandet, om tredje man vi­sar att det var omöjlig för honom att känna till det som kungjorts.

I fråga om rättshandlingar ock andra åtgärder som vidtagits innan kungörande enlig första stycket har skett, kan bolaget inte åberopa det förhållande som blivit eller bort bli infört i registret mot någon annan än den som bolaget vbar har känt till förhållandet

Om det som har kungjorts i Post-och Inrikes Tidningar inte överens­stämmer med vad som har införts i aktiebolagsregbtret, kan bolaget inte åberopa kungörelsens innehåll mot tredje man. Denne kan dock åberopa kungörebens innehåU mot bolaget, om bolaget inte vbar att han kände till vad som införts i aktiebolagsre­gistret

3a§

Om en anmälan om vem som har utsetts till styrelseledamot eller verk­ställande direktör har förts in i aktie­bolagsregistret och kungjorts i Rost­ock Inrikes Tidningar enligt 2 §, kan bolaget inte mot tredje man åberopa fel eller brbter vid beslutet att utse den registrerade personen. Vad som

310

nu sägs gäller dock inte, om bolaget vbar att tredje man kände till felet el­ler brbten.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

4a§

öm en styrebeledamot, en verk­ställande direktör, en särskild ftrma­tecknare eller någon annan stäUföre­trädare för bolaget har försatts i kon­kurs, fått förvaltare enlig 11 kap. 7 § föräldrabalken eller fått näringsför­bud som avser verksamheten i bola­get, skall registreringsmyndigheten avföra ställföreträdaren ur aktiebo­lagsregistret Avregbtreringen skall vid beslut om konkurs eller tillfällig näringsförbud ske omedelbart. I öv­rig skall avregbtrering ske sedan be­slutet har vunnit laga kraft.

Mot länsstyrelses beslut enligt denna lag i annat fall än enligt första stycket föres talan hos kammarrätten genom besvär.

Mot myndighets beslut i tillstånds­ärende enligt 2 kap. 1 §, 7 kap. 1 §, 8 kap. 4 eller 11 §, 10 kap. 2 eller 3 §, 11 kap. 6 § eller 8 § första stycket 1 eller 12 kap. 8 § föres talan hos rege­ringen genom besvär.

Talan mot regbtreringsmyndighe­tens beslut varigenom anmälan av-skrivits eller regbtrering vägrats en­ligt 4 § första stycket/ö/ie.y hos kam­marrätten genom besvär inom två månader frän beslutets dag. Det­samma gäller beslut av registrerings­myndigheten som avses i 4 § tredje stycket.

7

§

Mot myndighets beslut i till ståndsärende enligt 2 kap. 1 §, 8 kap. 4 eller 11 §, 10 kap. 2 eller 3§, 11 kap, 6§ eller 8 § första stycket 1 eller 12 kap. 8 § föres talan hos rege­ringen genom besvär.

Ett beslut av regbtreringsmyndig­heten att avskriva anmälan eller väga regbtrering enligt 4 § första stycket överklagas hos kammarrät­ten inom tvä månader frän beslutets dag. Detsamma gäller ett sådant be­slut av registreringsmyndigheten som avses i 4 § tredje stycket och 4a § samt 14 kap. 15 § första stycket.

19 kap.

Till böter eller fängelse i högst ett är dömes den som

1.

uppsätiigen eller av oaktsamhet underiäter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap. 12 § eller hålla aktiebok tillgänglig,

2.

uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 3 kap. 12 § tredje stycket, 8 kap. 8 § andra stycket andra me­ningen eller 9 § första stycket andra eller tredje meningen,

3.

uppsåtligen eller av grov oakt­samhet bryter mot 12 kap. 7 eller 9§.

1§

Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som

1. uppsåtligen bryter mot 1 kap. 4§,

2.

uppsåtligen eller av oaktsamhet underiäter att enligt denna lag föra aktiebok, förteckning enligt 3 kap, 12 § eller hälla aktiebok tillgänglig,

3.

uppsätiigen eller av oaktsamhet bryter mot 3 kap, 12 § tredje stycket, 8 kap. 8 § andra stycket andra me-

311

ningen eller 9 § första stycket andra     Prop. 1993/94:196

eller tredje meningen.

Bilaga 6

4. uppsåtligen eller av grov oakt-

samhet bryter mot 12 kap. 7 eller

9§.

Utan hinder av 35 kap. 1 § brotts-        Utan hinder av 35 kap, 1 § brotts­

balken får påföljd för brott enligt    balken får påföljd för brott enligt

första stycket 3 mot 12 kap, 7 § ådö-    första stycket 4 mot 12 kap, 7 § ådö­

mas, om den misstänkte häktats el-     mas, om den misstänkte erhållit del

ler erhållit del av åtal för brottet     av åtal för brottet inom fem år frän

inom fem är från brottet,

brottet,

I fall som avses i 10 kap, 13 § första stycket skall inte följa ansvar enligt 20 kap, 3 § brottsbalken,

2§ Registreringsmyndigheten kan vid vite förelägga verkställande direktören eller styrelseledamot att fullgöra skyldighet enligt denna lag eller annan för­fattning att

1.  till myndigheten sända in behö-        1, till myndigheten sända in behö­

rig redovisningshandling, revisions-     rig redovisninghandling, revisonsbe-

berättelse, delärsrapport eller för-     rättelse eller delärsrapport,

teckning enlig 8 kap. 15 § ftärde

stycket eller 10 kap.   15 § andra stycket,

2.  hos myndigheten göra behörig        2, hos myndigheten göra behörig

anmälan för registrering,

anmälan för registrering,

3. på bolagets brev, fakturor och orderblanketter lämna sädana upp­gifter som anges i 16 kap. 4 §. Försuttet vite utdömes av registreringsmyndigheten.

1,

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994, såvitt gäller 17 kap, 1 §, hänvis­ningen till 17 kap, 1 § i 9 kap, 13 § och bestämmelserna i 16 kap, 1 § om publika aktiebolags firma. Ett aktiebolag skall dock anses vara publikt tidi­gast från och med den 1 januari 1995,1 övrigt träder lagen i kraft den 1 ja­nuari 1995,

2,

I fråga om privata aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 gäller 1 kap. 1 § i sin äldre lydelse i stället för den nya 1 kap, 3 § till utgången av år 1997,

3,

Styrelseledamöter, verkställande direktör, aktieägare, borgenärer eller andra vilkas rätt kan vara beroende därav kan under tiden den 1 oktober 1996 - den 31 mars 1997 hos registreringsmyndigheten ansöka om likvidation av bolag, vars aktiekapital vid utgången av september 1996 inte uppgär till etthundratusen kronor.

Om en sådan ansökan görs, skall registreringsmyndigheten genast före­lägga bolaget att inom fyra månader komma in med yttrande över ansökan. Föreläggandet skall delges bolaget på sätt som är föreskrivet om stämning i tvistemål. Styrelsen skall genast utlysa bolagsstämma för meddelande om föreläggandet.

Om det inte, innan ärendet avgörs, visas att aktiekapitalet uppgär till ett­

hundratusen kronor, skall registreringsmyndigheten förordna att bolaget

skall träda I likvidation, utse en eller flera likvidatorer samt låta registrera

312

besluten.

I fräga om överklagande av registreringsmyndighetens beslut skall be-     Prop. 1993/94:196

stämmelsema i 18 kap, 8 och 9 §§ tillämpas.

Bilaga 6

4.  Ett bolag vars registrerade aktiekapital inte uppgär till etthundratusen

kronor vid utgången av år 1997 och för vilket beslut om ökning av aktiekapi­

talet till minst etthundratusen kronor inte har anmälts för registrering före

denna tidpunkt skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i kon­

kurs, avföras ur aktiebolagsregistret och därmed vara upplöst. Uppgift att

bolaget har avförts ur registret skall inte kungöras i Post- och Inrikes Tid­

ningar.

Ett bolag för vilket beslut om ökning av aktiekapitalet till minst etthundra­tusen kronor har anmälts för registrering före utgången av är 1997 skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplösas genom att avföras ur aktiebolagsregistret, om registreringsmyndigheten efter utgången av år 1997 genom lagakraftägande beslut har avskrivit anmälan eller vägrat registrering. En uppgift om ett sådant beslut skall ofördröjligen kungöras av registreringsmyndigheten i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget fär avföras ur registret tidigast en månad efter det att kungörande har skett. En uppgift om att bolaget har avförts ur registret skall inte kungöras.

När bolaget har avförts ur registret svarar aktieägarna, styrelseledamö­terna och verkställande direktören solidariskt för bolagets förpliktelser, i den män inte annat följer av fjärde stycket. Bolagets tillgångar övergår till aktieägarna. Aktieägarna inträder i bolagets ställe som part i de avtal som bolaget har slutit med tredje man. I den mån bolaget enligt lag eller annan författning har varit skyldigt att vidta åtgärd eller lämna uppgift skall detta i stället fullgöras av styrelsen.

En aktieägare, som inte har varit styrelseledamot eller verkställande di­rektör efter utgången av mars 1997 och inte heller efter denna tidpunkt har varit införd i aktiebolagsregistret som sådan, svarar för bolagets förpliktelser endast i förhällande till sin andel i bolagets aktiekapital.

Om det uppkommer behov av någon likvidationsätgärd sedan bolaget har avförts ur registret, skall 13 kap. 16 § tillämpas.

5.  Ett bolag vars registrerade aktiekapital inte uppgår till etthundratusen

kronor skall, om det inte har trätt i likvidation eller försatts i konkurs, upplö­

sas genom att avföras ur aktiebolagsregistret, om samtliga aktieägare och

styrelseledamöter samt verkställande direktören begär det före utgången av

oktober 1997. Om en sådan begäran framställs skall registreringsmyndighe­

ten genast kungöra detta i Post- och Inrikes Tidningar. Bolaget får avföras

ur registret tidigast en månad efter det att ett sådant kungörande har skett.

En uppgift om att bolaget har avförts ur registret skall Inte kungöras.

När bolaget har avförts ur registret gäller punkten 4 tredje - femte styck­ena.

6.  Alla aktiebolag som den 1 januari 1995 finns registrerade i aktiebolags­

registret skall anses vara privata aktiebolag, om inte annat följer av andra

stycket. Registreringsmyndigheten skall till den registrerade firman i dessa

bolag lägga förkortningen (priv).

Bestämmelserna i första stycket gäller Inte aktiebolag för vilka beslut om övergäng till publikt aktiebolag har registrerats före den 1 januari 1995.

7.                                                                                             Vid registrering och verkställande av bolagsstämmobeslut som har fat-

313

täts före lagens ikraftträdande samt vid talan mot sådant beslut gäller äldre     Prop. 1993/94:196

bestämmelser, om annat inte följer av punkterna 8,11,12 eller 14,

Bilaga 6

8.

Bestämmelserna i 2 kap, 9 § och 4 kap. 12 § i sin nya lydelse skall tilläm­pas pä yttranden som ges in efter utgången av år 1994 också om det beslut som avses med registreringsansökningen har fattats före nämnda tidpunkt.

9.

I fråga om aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995 gäller 3 kap. 1 § i sin äldre lydelse till utgången av juni 1996.

Om bolagsordningen för bolag som avses i första stycket efter utgången av juni 1996 strider mot 3 kap. 1 § i dess nya lydelse, får sådana beslut om emission som står i strid med paragrafen inte registreras. Styrelsen skall i ett sådant fall utan dröjsmål lägga fram förslag till bolagsstämman om ändring av bolagsordningen.

10.

Om styrelsen före utgången av år 1994 har beslutat om nyemission en­ligt 4 kap, 14 eller 15 §, emission av skuldebrev enligt 5 kap, 8 eller 9 § eller nedsättning av aktiekapitalet enligt 6 kap, 8 §, gäller äldre bestämmelser vid registrering av beslutet,

11.

Bestämmelsema i 6 kap, 6 § femte stycket i sin nya lydelse skall tilläm­pas i ärende om rättens tillstånd att verkställa nedsättningsbeslut som har fattats före utgången av år 1994, om ansökningen har kommit in till rätten efter denna tidpunkt,

12.

Om ett avtal om fusion före utgången av är 1994 har godkänts enligt 14 kap. 1 eller 2 § i deras äldre lydelse, skall äldre bestämmelser tillämpas pä fusionen. Detsamma gäller om aktiebolag före utgången av år 1994 har träffat avtal om fusion enligt 14 kap. 8 § i dess äldre lydelse. Om en ansökan om tillstånd att verkställa avtalet har kommit in till rätten efter den 1 januari 1995, skall dock bestämmelserna i 6 kap. 6 § femte stycket tillämpas enbart pä de borgenärer, vilkas anspråk avser en fordran på lön eller annan ersätt­ning som har förmänsrätt enligt 12 § förmänsrättslagen (1970:979) eller en fordran på pension som har förmånsrätt enligt 12 eller 13 § samma lag.

13.

Bestämmelserna i 14 kap. 3 § skall inte tillämpas på värdepapper som har givits ut före ikraftträdandet, om det i emissionsbeslutet har angivits vil­ken rätt som skall tillkomma innehavaren av värdepapperet i händelse av fusion.

14.

Bestämmelserna i 14 kap. 30 § om tid för väckande av talan skall till-lämpas också pä sädana bolagsstämmobeslut om fusion som har fattats före utgången av är 1994 och för vilka rätten till talan då ännu inte var förlorad.

314

2 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella      Bilaga 6 instrument

Härigenom föreskrivs att i fråga om lagen (1991:980) om handel med fi­nansiella instrument

deb att 4 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

deb att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 3 § och 5 kap. 5 §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen tydebe

1 kap. 3§

Fondpapper som har givits ut av ett privat aktiebolag får inte bli föremål för handel på börs eller annan orga-nberad marknadsplats eller genom värdepappersinstitut

4 kap. 2§ Vid tillämpning av 1 § skall följande aktier likställas med förvärvarens el­ler överlåtarens egna, nämligen sädana som ägs av

1.

företag inom samma koncern som förvärvaren eller överlåtaren,

2.

den som innehar aktier i bolaget för förvärvarens eller överlåtarens räk­ning,

3.

den som med förvärvaren eller överlåtaren har träffat skriftlig överens-konunelse att genom samordnat utövande av rösträtten inta en långsiktig ge­mensam hållning i fråga om bolagets förvaltning,

4.

den, för vilkens aktier förvärvaren eller överlätaren har fått eller kom­mer att få utöva rösträtten,

5.

make eller sambo till förvärvaren eller överiåtaren,

6.

omyndiga barn som står under förvärvarens eller överlåtarens vårdnad.

Med koncern avses i denna para-

Med koncern avses i denna para-

grafvad som anges i 1 kap. 2 § aktie- graf vad som anges i 1 kap. 5 § aktie­

bolagslagen (1975:1385).

bolagslagen (1975:1385).

5§

Den som uppsåtligen bryter mot 1 kap. 3 § döms till böter eller fängelse i högst ett år.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

Lagen omtryckt 1992:558.

315

3 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i jordabalken

Bilaga 6

Härigenom föreskrivs att 20 kap. 6 och 7 §§ jordabalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen tydebe

20 kap.

6§* Lagfartsansökan skall avslås, om

1,

fångeshandlingen ej ingivits,

2,

fångeshandlingen ej är upprättad såsom föreskrives i lag,

3,

förvärvet avser köp eller byte och fångeshandlingen innehåller villkor, som enligt 4 kap. 4 eller 28 § medför att förvärvet är ogiltigt,

4,

förvärvet avser del av fastighet och i 4 kap. 7 - 9, 28 eller 29 § eller eljest i lag föreskriven tid för ansökan om fastighetsbildning försuttits eller ansökan därom avslagits eller sådant förvärv eljest enligt lag är ogiltigt,

5,

överlåtelsen stär i strid med en mot överlätaren gällande inskränkning i hans rätt att förfoga över egendomen och, när överlåtelsen skedde, lagfart ej var beviljad för överlätaren eller, om sä var fallet, ärende om anteckning i fastighetsboken av inskränkningen var upptaget pä inskrivningsdag,

6,

fastigheten tidigare överlåtits till någon vars förvärv enligt 17 kap, 1 el­ler 4 § äger företräde framför sökandens förvärv,

7,

fastigheten sålts exekutivt till annan än sökanden och försäljningen en­ligt 14 kap, utsökningsbalken äger företräde framför dennes förvärv,

8,

för sökandens rätt att förvärva fastigheten fordras myndighets tillstånd och i lag föreskriven tid för sökande av sådant tillstånd försuttits eller ansö­kan därom avslagits,

9,

det är uppenbart att förvärvet

9. om ifall som avses i 2 kap. 9 a av annan grund är ogiltigt eller ej § eller 17 kap. 3 § aktiebolagslagen kan göras gällande.                               (1975:1385) frågan om godkännande

avförvärvet inte har underställts bo­lagsstämman i rätt tid eller bolags­stämman har beslutat att inte god­känna förvärvet,

10. det är uppenbart att förvärvet av annan grund är ogiltigt eller ej kan göras gällande,

7§' Förekommer icke omständigheter som avses i 6 §, skall lagfartsansökan förklaras vilande, om

1,

vid köp, byte eller gåva överlätarens underskrift pä fångeshandlingen icke är styrkt av två vittnen och överlåtelsen ej skett genom statlig myndig­het,

2,

fångesmannen ej har lagfart och fall som avses i 9 § Icke föreligger,

3,

rättegäng pägär om hävning eller återgång av förvärv av fastigheten el­ler om bättre rätt till denna,

4,

lagfart sökes på grund av testamente, dom eller förrättning som ännu icke vunnit laga kraft,

5,

vid förvärv genom legat detta ej utgivits,

' Balken omtryckt 1971:1209.

'I Senaste lydelse 1981:784.

 Senaste lydelse 1987:816.

316

6,

vid förvärv pä exekutiv försäljning köpebrev ej utfärdats eller vid expro-     Prop. 1993/94:196 priation eller liknande tvängsförvärv inlösen ej fullbordats,

Bilaea 6

7,

vid överiåtelse överiåtaren är gift och förvärvet enligt äktenskapsbal-kens bestämmelser är beroende av den andre makens samtycke,

8,

vid överiåtelse överlåtaren är sambo och förvärvet enligt bestämmel­serna i lagen (1987:232) om sambors gemensamma hem är beroende av den andra sambons samtycke, dock endast om ärende om anteckning i fastighets­boken av anmälan enligt 2 § andra stycket den lagen var upptaget på inskriv­ningsdag när överlåtelsen skedde,

9,

vid överlåtelse genom boutredningsman förvärvet enligt ärvdabalkens bestämmelser är beroende av dödsbodelägares samtycke,

10,

förvärvet har skett genom en sådan gåva mellan makar som inte har registrerats enligt 16 kap, äktenskapsbalken,

11,

förvärvet avser del av fastighet och är beroende av fastighetsbildning,

12,

vid köp eller byte förvärvet är beroende av att förköp ej sker eller vid förköp detta ej är fullbordat,

13,

förvärvet i annat fall enligt lag är beroende av domstols eller annan myndighets tillstånd,

14,

förvärvet är beroende av vill- 14, förvärvet är beroende av vill­kor och, i fråga om gåva, villkoret kor och, i fråga om gåva, villkoret avser viss tid som ej överstiger två är avser viss tid som ej överstiger två är frän den dag då gåvohandlingen från den dag då gävohandlingen upprättades,

upprättades,  e//er

15. förvärvet i faU som avses i 2 kap. 9 a § och 17 kap. 3 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) är beroende av bolagsstämmans godkännande.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995,

317

4 Förslag till

lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m.

Härigenom föreskrivs att 11 och 23 §§ lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m, skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

11 §' Pensionsstiftelse fär icke mottaga fordran mot arbetsgivaren. Avtal i strid härmed är ogiltigt. Stiftelsen äger dock utlåna medel till arbetsgivaren, om bettyggande säkerhet ställes för lånet eller tillsynsmyndigheten medger det.

Stiftelse fär icke från arbetsgivaren mottaga egendom på villkor, som vä­sentiigt begränsar stiftelsens rätt att förfoga över egendomen. Ej heller får stiftelse, som grundats av aktie­bolag, utan att tillsynsmyndigheten godkänner det äga aktier i bolaget eller i bolag, vilket står i sådant för­hällande till detta, som avses i 1 kap, 2 § aktiebolagslagen (1975:1385).

Har pensionsstiftelse till ändamål att ttygga utfästelse om pension till arbetstagare eller arbetstagares ef­terlevande i aktiebolag som avses i 35§ 1 a mom. kommunalskattelagen (1928:370) skall, i fråga om stiftel­sens rätt att lämna lån och ställa sä­kerhet, bestämmelserna i 12 kap, 7 oeh 8 §§ samt 19 kap. 1 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) äga motsva­rande tillämpning.

En stiftelse får inte ta emot egen­dom från arbetsgivaren pä villkor, som väsentligt begränsar stiftelsens rätt att förfoga över egendomen. Inte heller fär en stiftelse som har grundats av aktiebolag, utan att till­synsmyndigheten godkänner det, äga aktier i bolaget eller i bolag, vil­ket stär i sådant förhällande till detta som avses i 1 kap. 5 § aktiebolagsla­gen (1975:1385).

öm en pensionsstiftelse har till ändamål att trygga utfästelse om pension till arbetstagare eller arbets­tagares efterlevande i aktiebolag som avses i punkten 14 i anvbning­ama till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) skall, i fråga om stiftel­sens rätt att lämna län och ställa sä­kerhet, bestämmelserna i 12 kap. 7 och 8 §§ samt 19 kap. 1 § aktiebo­lagslagen (1975:1385) tillämpas.

23 §'

Övergår näringsverksamhet frän en arbetsgivare till en annan och avtalas därvid att ansvaret för pensionsutfästelse skall överflyttas på efterträdaren, skall samtycke till överflyttningen inhämtas frän innehavaren av pensions-fordringen. Tillsynsmyndigheten äger medge att samtycke icke behöver in­hämtas, om efterträdaren kan anses god för pensionsutfästelsen. Något sam­tycke behövs inte vid ombildning enligt 8 Icap. sparbankslagen (1987:619) eller 11 kap. föreningsbankslagen (1987:620).

Har i författning meddelats sär- Har det i författning meddelats skilda bestämmelser om tillvarata-     särskilda bestämmelser om tillvara-

tagande av fordringsägares rätt vid fusion, gäller dessa I stället för reg­lerna i första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock inte underrättas och kallas enligt 14 kap. 13,  16 och 26 §§ aktiebolagslagen

gande av fordringsägares rätt vid fu­sion, gäller dessa i stället för reg­lerna I första stycket. Innehavare av pensionsfordran behöver dock ej förtecknas och kallas i ärende om fu­sion enligt 14 kap. 4 § aktiebolagsla-

"* Senaste lydelse 1976:87. 'Senaste lydelse 1992:1062.

318

tiebolagslagen. Har ansvaret för pensionsutfästelse sålunda överflyttats, anses utfästelsen ha sanuna rättsverkningar som om arbetstagaren varit anställd hos efterträ­daren från dagen för anställningen hos företrädaren. Efter överflyttningen är företrädaren fri frän ansvar för utfästelsen.

gen (1975:1385) eller 12 kap. 6 § la­gen (1987:667) om ekonomiska för­eningar, om tillsynsmyndigheten medger det. Detsamma gäller i ärende om vinstutdelning enligt 6 kap. 5 § andra meningen, nedsätt­ning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap. 4 § tredje stycket 3 ak­tiebolagslagen.

(1975:1385) eller förtecknas och kal­las i ärende om fusion enligt 12 kap. 6 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, om tillsynsmyndigheten medger det. Detsamma gäller i ärende om vinstutdelning enligt 6 kap. 5 § andra meningen, nedsätt­ning av aktiekapitalet enligt 6 kap. 6 § och nedsättning av reservfonden enligt 12 kap. 4 § tredje stycket 3 ak-

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

319

5 Förslag till

lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse

Härigenom föreskrivs att 3 kap. 6 § och 4 kap. 5 § lagen (1991:981) om värdepappersrörelse skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196 

Bilaga 6

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

3 kap.

6§ Kredit enligt 4 § andra stycket får beviljas endast om låntagaren pä goda gmnder kan förväntas fullgöra läneförbindelsen. För kredit som lämnas skall det finnas betryggande säkerhet.

Lämnas aktier som säkerhet för kredit och ingår som en mindre del bland dessa även aktier i ett värde­pappersbolag som lämnar krediten eller dess moderbolag, får värdepap­persbolaget trots förbudet i 7 kap. 1§ aktiebolagslagen (1975:1385) som pant ta emot även dessa aktier. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, finansinspektionen får utfärda närmare föreskrifter om vilka begränsningar som skall gälla i sådana fall.

Lämnas aktier som säkerhet för kredit och ingår som en mindre del bland dessa även aktier i ett värde­pappersbolag som lämnar krediten eller dess moderbolag, får värdepap­persbolaget trots förbudet i 7 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385) som pant ta emot även dessa aktier. Re­geringen eller, efter regeringens be­myndigande, finansinspektionen fär utfärda närmare föreskrifter om vilka begränsningar som skall gälla i sådana fall.

4 kap.

5§«

Innehavet av sädana aktier som sägs i första stycket fär inte överstiga fem procent av aktiekapitalet i något av bolagen.

Ett värdepappersbolag och ett svenskt bankinstitut som har tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt 1 kap. 3 § 3 eller 5 får, trots förbuden i 7 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385) och 6 kap. 9 § bank­aktiebolagslagen (1987:618), för­värva egna aktier och aktier i moder­bolag för att underlätta rörelsen. Detta gäller dock endast aktier som är noterade vid en svensk eller ut­ländsk börs, en auktoriserad mark­nadsplats eller någon annan reglerad marknad.

Ett värdepappersbolag och ett svenskt bankinstitut som har tillstånd att driva värdepappersrörelse enligt 1 kap. 3 § 3 eller 5 får, trots förbuden i 7 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385) och 6 kap. 9 § bank­aktiebolagslagen (1987:618), för­värva egna aktier och aktier i moder­bolag för att underlätta rörelsen. Detta gäller dock endast aktier som är noterade vid en svensk eller ut­ländsk börs, en auktoriserad mark­nadsplats eller någon annan reglerad marknad.

Denna lag träder I kraft den 1 januari 1995.

" Senaste lydel.se 1992:559.

320

6 Förslag till

lag om ändring i lagen (1987:1245) om

Styrelserepresentation för de privatanställda

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de privatanställda skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

Med företag avses i denna lag aktiebolag, bank, hypoteksinstitut, försäk­ringsbolag och ekonomisk förening.

Med koncem avses i denna lag svenska juridiska personer som en­ligt bestämmelserna i 1 kap. 2 § ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 3 § bankaktiebolagslagen (1987: 618), 1 kap. 2 § sparbankslagen (1987:619), 1 kap. 8 § förenings­bankslagen (1987:620), 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moder­företag och dotterföretag i förhål­lande till varandra.

2

§

Med koncem avses i denna lag svenska juridiska personer som en­ligt bestämmelsema i 1 kap. 5 § ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap. 3 § bankaktiebolagslagen (1987: 618), 1 kap. 2 § sparbankslagen (1987:619), 1 kap. 8 § förenings­bankslagen (1987:620), 1 kap. 9 § försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 1 kap. 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar är moder­företag och dotterföretag i förhål­lande till varandra.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

21 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

321

7 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa riktade

Bilaga 6

emissioner i aktiemarknadsbolag m.m.

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktiemarknadsbolag m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2§'

Med koncem förstås juridiska Med koncern förstås juridiska

personer som enligt 1 kap. 2 § aktie-

personer som enligt 1 kap. 5 § aktie­

bolagslagen (1975:1385), 1 kap. 9 §

bolagslagen (1975:1385), 1 kap. 9 §

försäkringsrörelselagen (1982:713)

försäkringsrörelselagen (1982:713)

eller 1 kap. 3 § bankaktiebolagsla-

eller 1 kap. 3 § bankaktiebolagsla­

gen (1987:618) är moderföretag och

gen,(1987:618) är moderföretag och

dotterföretag i förhållande till var-

dotterföretag i förhållande till var­

andra,

andra.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

* Senaste lydelse 1987:646.

322

8 Förslag till

Prop, 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

Bilaga 6 ,

inskrivningsmyndigheter

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskriv­ningsmyndigheter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

4§ Förvärv av fast egendom är skattepliktiga om de sker genom:

1)

köp eller byte,

2)

tillskott till bolag eller förening, utdelning eller skifte från bolag eller förening,

3)

fusion enligt 14 kap. 1 e//e/-2 #        3) fusion enligt 14 kap. 1 § aktie-,

 aktiebolagslagen (1975:1385),              bolagslagen (1975:1385),

4)

expropriation eller annan inlösen på gmnd av stadgande om rätt eller skyidigliet att lösa fast egendom.

Förvärv av tomträtter är skattepliktiga om de sker genom upplåtelse, överlåtelse mot ersättning eller annat fång som avses i första stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

323

9 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av

Bilaga 6

hyresfastighet m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastig­het m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande tydebe

Föreslagen tydebe

Fast egendom, som är taxerad som hyreshusenhet, får ej utan tillstånd av h}a'esnämnd förvärvas genom

1.

köp, byte eller gåva,

2.

tillskott till bolag eller förening,

3.

utdelning eller skifte från bolag eller förening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 § 4. fusion enligt 14 kap. 1 § aktie­aktiebolagslagen (1975:1385).

bolagslagen (1975:1385).

Förvärvstillstånd fordras dock endast om den kommun där den fasta egen­domen är belägen enligt 3 a § första stycket påkallar prövning hos hyres­nämnden.

Vad i denna lag sägs om fast egendom skall gälla även tomträtt. Vad som sägs om lagfart skall, när fråga är om tomträtt, i stället avse inskrivning av förvärv av tomträtt.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

' Senaste lydelse 1990:1393.

324

10 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till

Bilaga 6

fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt

Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för ombildning till bostadsrätt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen tydebe

6§"

Fast egendom, som utgör en hy- Fast egendom, som utgör en hy­

reshusenhet och för vilken en intres- reshusenhet och för vilken en intres­

seanmälan gäller, fär inte överlåtas seanmälan gäller, får inte överlåtas

helt eller delvis genom köp eller byte helt eller delvis genom köp eller byte

utan att den bostadsrättsförening utan att den bostadsrättsförening

som har gjort intresseanmälan har som har gjort intresseanmälan har

erbjudits att förvärva hela hyreshus- erbjudits att förvärva hela hyreshus­

enheten. Ett sådant erbjudande kal- enheten. Ett sådant erbjudande kal­

las hembud. Med överlåtelse genom las hembud. Med överlåtelse genom

köp eller byte likställs överlåtelse köp eller byte likställs överlåtelse

genom tillskott till bolag eller för- genom tillskott till bolag eller för­

ening, utdelning eller skifte från bo- ening, utdelning eller skifte frän bo­

lag eller förening samt fusion enligt lag eller förening samt fusion enligt

14 kap. 1 eller 2 § aktiebolagslagen 14 kap. 1 § aktiebolagslagen

(1975:1385).

(1975:1385).

En överlåtelse fär ske utan hembud till bostadsrättföreningen,

1.

om bostadsrättsföreningen godkänner överlåtelsen,

2.

om staten förvärvar egendomen,

3.

om förvärvaren är gift med överlåtaren eller om förvärvaren eller, när makar förvärvar gemensamt, någon av dem är överlätarens avkomling,

4.

om förvärvet sker genom inrop pä exekutiv auktion eller offentlig auk­tion enligt lagen (1904:48 s.l) om samäganderätt,

5.

Om överlåtelsen avser andel och förvärvaren redan äger en andel i egen­domen och denna förvärvats på annat sätt än genom gåva.

Hembud behövs inte heller, om ett förvärv av bostadsrättsföreningen skulle vara oskäligt med hänsyn till förhållandet mellan överlåtaren och en annan förvärvare än bostadsrättsföreningen eller villkoren för eller omstän­digheterna vid en sådan överlåtelse. Frågan om hembud behövs prövas av hyresnämnden pä begäran av fastighetsägaren.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

" Senaste lydelse 1992:507.

325

11 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230)

Bilaga 6   .

Härigenom föreskrivs att 2 § jordförvärslagen (1979:230)

'

skall ha följande lydelse.

Nuvarande tydebe

Föreslagen tydebe

2 §'2 

Lagen gäller förvärv av lantbmksegendom som sker genom

1.

köp, byte eller gåva,

2.

tillskott till bolag eller förening,

3.

utdelning eller skifte från bolag eller förening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 § 4. fusion enligt 14 kap. 1 § aktie­aktiebolagslagen (1975:1385).

bolagslagen (1975:1385).

Lagen gäller också då någon genom köp, byte eller gåva förvärvar ett dödsbo i vilket ingår lantbmksegendom eller då någon, som genom köp, byte eller gåva har förvärvat en andel i ett sådant dödsbo och inte på någon annan gmnd är delägare i boet, tillskiftas den fasta egendomen eller en del av den.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

'Senaste lydelse 1991:670,

12 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1976:240) om förvärv av

Bilaga 6

eldistributionsanläggning m.m.

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1976:240) om förvärv av eldistribu­tionsanläggning m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

1§" Anläggning för yrkesmässig närdistribution av elektisk starkström som ej fär användas utan koncession (eldistributionsanläggning) fär ej utan tillstånd av regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer förvärvas genom

1.

köp, byte eller gåva,

2.

tillskott till bolag eller ekonomisk förening,

3.

utdelning eller skifte från bolag eller ekonomisk förening,

4.

fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 § 4. fusion enligt 14 kap. 1 § aktie­aktiebolagslagen (1975:1385) eller bolagslagen (1975:1385) eller enligt enligt 96 § lagen (1951:308) om eko- 12 kap. 1 § lagen (1987:667) om eko­nombka föreningar,

nombka föreningar.

Utgör eldistributionsanläggning tillbehör till fast egendom, äger första stycket motsvarande tillämpning på den fasta egendomen. Detsamma gäller, om eldistributionsanläggning utgör tillbehör till tomträtt som inskrivits.

Till eldistributionsanläggning som avses i denna lag hör distributionsled­ningar, transformatorstationer, ställverk och liknande för distributionen be­hövliga anordningar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

'Senaste lydelse 1982:629.

327

13 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt stöd till banker      Bilaga 6 och andra kreditintitut

Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1993:765) om statligt stöd till banker och andra kreditinstitut skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

12 §

Aktiebolagets eller bankaktiebolagets aktieägare är skyldiga att till staten överlämna sina aktiebrev med påskrift om överlåtelse eller, när det är fråga om aktier i ett avstämningsbolag, att låta staten registreras som ägare av ak­tierna enligt bestänunelsema i aktiekontolagen (1989:827), om det är ostri­digt mellan partema att det föreligger lösningsrätt eller Prövningsnämnden för bankstödsfrägor har förklarat att sådan rätt föreligger utan att samtidigt fastställa lösenbeloppet. Aktieägare har rätt till skälig ränta på lösenbelop­pet för tiden från det aktie överlåtits till dess lösenbeloppet förfaller till be­talning.

I övrigt tillämpas 14 kap. 12 och I övrigt tillämpas 14 kap. 34 och

13 §§ aktiebolagslagen (1975:1385) 35 §§ aktiebolagslagen (1975:1385)

och 11 kap. 13 och 14 §§ bankaktie- och 11 kap. 13 och 14 §§ bankaktie­

bolagslagen (1987:618). Därvid skall bolagslagen (1987:618). Därvid skall

för staten gälla vad som föreskrivs för staten gälla vad som föreskrivs

om moderbolag,

om moderbolag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995,

328

14 Förslag till

lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott

av näringsverksamhet

Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av näringsverksamhet skall ha föjande lydelse.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

Ett förlustföretag skall anses ha omfattats av en ägarförändring om ett företag {den nya ägaren) fått bestämmande inflytande över förlustföretaget.

En ägarförändring skall även anses ha skett om ett förlustföretag eller ett moderföretag till ett sådant företag fått bestänunande inflytande över ett an­nat företag (det nya dotterföretaget).

Vid tillämpning av första och andra styckena skall ett företag an­ses ha ett bestämmande inflytande över ett annat företag om det senare företaget är dotterföretag till det förra företaget enligt 1 kap, 2 § ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap, 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 1 kap, 3 § bankaktiebo­lagslagen (1987:618), 1 kap, 2 § spar­bankslagen (1987:619), 1 kap, 8 § föreningsbankslagen (1987:620) el­ler 1 kap, 9 § försäkringsrörelsela­gen (1982:713),

4

§

Vid tillämpning av första och andra styckena skall ett företag an­ses ha ett bestämmande inflytande över ett annat företag om det senare företaget är dotterföretag till det förra företaget enligt 1 kap, 5 § ak­tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap, 4 § lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar, 1 kap. 3 § bankaktiebo­lagslagen (1987:618), 1 kap, 2 § spar­bankslagen (1987:619), 1 kap, 8 § föreningsbankslagen (1987:620) el­ler 1 kap, 9 § försäkringsrörelsela­gen (1982:713).

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

329

15 Förslag till

lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624)

Härigenom föreskrivs att 2 och 27 §§ kupongskattelagen (1970:624) skall ha följande lydelse.

Prop. 1993/94:196 Bilaga 6

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

2 

§

14

I denna lag förstås med

avstämningsbolag: aktiebolag som är avstämningsbolag enligt 3 kap. 8 § aktiebolagslagen (1975:1385), 3 kap. 8 § försäkringsrörelselagen (1982:713) eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen (1987:618),

värdepapperscentralen: Värdepapperscentralen VPC Aktiebolag,

fondbolag: aktiebolag som utövar fondverksamhet enligt lagen (1990:1114) om värdepappersfonder,

förvaringsinstitut: en bank eller ett annat kreditinstitut som enligt lagen om värdepappersfonder förvarar en värdepappersfonds tillgångar och som sköter in- och utbetalningar avseende fonden,

utdelningstillfälle: för avstämningsbolag den i 3 kap. 8 § aktiebolagslagen, 3 kap. 8 § försäkringsrörelselagen eller 3 kap. 8 § bankaktiebolagslagen av­sedda dagen för avstämning och för andra aktiebolag liksom i fråga om vär­depappersfond den dag då utdelningen blir tillgänglig för lyftning,

utdelningsberättigad: den som är berättigad att lyfta utdelning för egen del vid utdelningstillfället.

Med utdelning avses även utbetal­ning till aktieägare enligt 12 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385) och 9 kap. 1 § bankaktiebolagslagen (1987:618) vid nedsättning av aktie­kapitalet eller reservfonden eller vid bolagets likvidation. Till utdelning hänförs vidare utbetalning av fu­sionsvederlag till aktieägare enligt 14 kap. 6 § aktiebolagslagen eller 11 kap. 7 § bankaktiebolagslagen.

Med utdelning avses även utbetal­ning till aktieägare enligt 12 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385) och 9 kap. 1 § bankaktiebolagslagen (1987:618) vid nedsättning av aktie­kapitalet eller reservfonden eller vid bolagets likvidation. Till utdelning hänförs vidare utbetalning av fu­sionsvederlag till aktieägare enligt 14 kap. 20 § aktiebolagslagen eller 11 kap. 7 § bankaktiebolagslagen.

27 §'5 

Har i annat fall än som avses i 9 eller 16 § kupongskatt innehållits fastän skattskyldighet ej förelegat eller har kupongskatt innehållits med högre be­lopp än vad som skall erläggas enligt avtal för undvikande av dubbelbeskatt­ning, har den utdelningsberättigade rätt till restitution av vad som innehållits för mycket.

Rätt till restitution föreligger även om aktie förlorat sitt värde till följd av att bolaget upplösts genom likvi­dation eller genom fusion enligt 14 kap. 1 eller 2 § aktiebolagslagen (1975:1385) eller 11 kap. 1 eller 2 § bankaktiebolagslagen (1987:618) och upplösning skett Inom ett är ef­ter det att sådan utbetalning som av-

Rätt till restitution föreligger även om aktie förlorat sitt värde till följd av att bolaget upplösts genom likvi­dation eller genom fusion enligt 14 kap. 1 § aktiebolagslagen (1975:1385) eller 11 kap. 1 eller 2 § bankaktiebolagslagen (1987:618) och upplösning skett inom ett är ef­ter det att sådan utbetalning som av-

'" Senaste lydelse 1990:1434. 'Senaste lydelse 1993:463.

330

ses i 2 § andra stycket blivit tillgäng- ses i 2 § andra stycket blivit tillgäng- PrOp. 1993/94:196

lig för lyftning. Underlaget för ku- lig för lyftning. Underlaget för ku- Riiaoa 6

pongskatt skall i sådant fall beräknas pongskatt skall i sådant fall beräknas

pä ett belopp som svarar mot skillna- pä ett belopp som svarar mot skillna­

den mellan utbetalningen till aktie- den mellan utbetalningen till aktie­

ägaren och dennes anskaffnings- ägaren och deiines anskaffnings­

kostnad för aktierna.

kostnad för aktierna.

Ansökan om restitution skall göras skriftligen hos beskattningsmyndighe­ten senast vid utgången av femte kalenderåret efter utdelningstillfället. Vid ansökningshandlingen skall fogas intyg eller annan utredning om att kupong­skatt innehållits för sökanden liksom utredning till styrkande av att skatt­skyldighet ej föreligger för honom.

Beslut rörande restitution får anstå intill dess fråga om skattskyldighet för utdelningen enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt slutligen prö­vats.

Föreligger de förutsättningar för restitution som anges i första stycket först sedan länsrätt, kammarrätt eller regeringsrätten meddelat beslut angående utdelningsbeloppet eller efter det att utdelningsberättigad åsatts eftertaxe-ring för detsamma, kan ahsökan om restitution göras hos beskattningsmyn­digheten senast inom ett år efter det beslutet meddelades eller eftertaxe-ringen skedde.

Är den som har rätt till restitution av kupongskatt skyldig att erlägga skatt enligt denna lag eller uppbördslagen (1953:272), gäller 68 § 3 och 4 mom. uppbördslagen i tillämpliga delar.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

331

16 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

Bilaga 6

kontrolluppgifter

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 16 § lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydebe

Föreslagen tydebe

2 kap. 16§'«

Fåmansföretag och företag, som enligt 3 § 12 mom. nionde stycket lagen (1947:576) om statiig inkomstskatt skall behandlas som fåmansföretag skall i självdeklarationen lämna uppgifter om delägares eller honom närstående persons namn, personnummer och adress och i förekommande fall aktie- el­ler andelsinnehav varvid, om det förekommer olika röstvärden för inneha­vet, dessa skall anges; dock behöver uppgifter inte lämnas för närstående person, som inte uppburit ersättning från, träffat avtal med eller haft lik­nande förhållande med företaget.

Delägare i ett handelsbolag skall lämna de uppgifter som behövs för att beräkna det justerade ingångsvärdet för andelen i bolaget såsom andelens urspmngliga ingångsvärde, tillskott och uttag.

Skall den skattskyldige enligt 21 § lagen (1968:430) om mervärdeskatt re­dovisa mervärdeskatt i sin självdeklaration, skall han lämna de uppgifter som behövs för att besluta om mervärdeskatten.

Dotterföretag enligt 1 kap. 2 § ak- Dotterföretag enligt 1 kap. 5 § ak­

tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap, 4 tiebolagslagen (1975:1385), 1 kap, 4

§ lagen (1987:667) om ekonomiska § lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar, 1 kap. 3 § bankaktiebo- föreningar, 1 kap. 3 § bankaktiebo­

lagslagen (1987:618), 1 kap. 2 § spar- lagslagen (1987:618), 1 kap. 2 § spar­

bankslagen (1987:619), 1 kap. 8 § bankslagen (1987:619), 1 kap. 8 §

föreningsbankslagen (1987:620), 1 föreningsbankslagen (1987:620), 1

kap, 9 § försäkringsrörelselagen kap, 9 § försäkringsrörelselagen

(1982:713) eller 1 kap. 1 § lagen (1982:713) eller 1 kap. 1 § lagen

(1980:1103) om årsredovisning (1980:1103) om årsredovisning

m.m. i vissa företag, skall i självde- m.m. i vissa företag, skall i självde­

klarationen lämna uppgift om namn klarationen lämna uppgift om namn

och organisationsnummer för mo- och organisationsnummer för mo­

derföretag jämte aktie- eller andels- derföretag jämte aktie- eller andels­

innehav med angivande av röstvärde innehav med angivande av röstvärde

samt, i förekommande fall, uppgif- samt, i förekommande fall, uppgif­

ter om namn och organisationsnum- ter om namn och organisationsnum­

mer för dettas moderföretag. Äga- mer för dettas moderföretag. Äga-

ruppgifterna skall avse förhällan- ruppgifterna skall avse förhållan­

dena vid senast avslutade beskatt- dena vid senast avslutade beskatt­

ningsår,

ningsår.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

"' Senaste lydelse 1990:1136.

332

17 Förslag till

Prop. 1993/94:196

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

Bilaga 6

Härigenom föreskrivs att 2 § 4 mom och 24 § 4 mom lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande tydebe

Föreslagen tydebe

2 § 4 mom."

Bestämmelsema i andra-åttonde styckena nedan gäller i fråga om fusioner enligt

1. 14 kap. 8 § aktiebolagslagen 1. 14 kap. 22 § aktiebolagslagen

(1975:1385),

(1975:1385),

2.12 kap. 1, 3 och 8 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

3.

11 kap. 1, 2 och 9 §§ bankaktiebolagslagen (1987:618),

4.

7 kap. 1, 2 och 8 §§ sparbankslagen (1987:619),

5.

10 kap. 1, 2 och 9 §§ föreningsbankslagen (1987:620).

Har lager, fordringar och liknande tillgångar hos det övertagande företa­get tagits upp till högre värde än det värde som i beskattningsavseende gäller för det överlåtande företaget, skall det övertagande företaget ta upp mellan­skillnaden som intäkt.

Har byggnad, markanläggning, maskin eller annat inventarium, patent­rätt, hyresrätt eller tillgång av goodwills natur övertagits skall vid beräkning av värdeminskningsavdrag och av vad som återstår oavskrivet av tillgångens anskaffningsvärde anses som om överlätande och övertagande företag ut­gjort en skattskyldig.

Har inventarier eller andra tillgångar som får skrivas av enligt reglerna för räkenskapsenlig avskrivning övertagits och har dessa tillgångar i räkenska­perna tagits upp till högre värde än vad som följer av tredje stycket, har det övertagande företaget rätt att även efter fusionen tillämpa räkenskapsenlig avskrivning. Som fömtsättning gäller att mellanskillnaden tas upp som intäkt under det beskattningsår dä fusionen genomförs eller med en tredjedel för nämnda beskattningsår och vart och ett av de två närmast följande åren.

Har skog övertagits skall beträffande skogens anskaffningsvärde och gäl­lande ingångsvärde anses som om överlätande och övertagande företag ut­gjort en skattskyldig.

Har betalningsansvaret för framtida utgifter övertagits och har det överlä­tande företaget medgetts avdrag för utgifterna skall ett belopp som motsva­rar avdraget tas upp som intäkt hos det övertagande företaget. Avdragsrät­ten för det övertagande företaget prövas med utgångspunkt i de förhållan­den som gäller vid utgången av beskattningsåret.

Fusionen skall inte leda till någon skattepliktig realisationsvinst eller av­dragsgill realisationsförlust för något av de deltagande företagen. Avyttras tillgångar som övertagits vid fusionen skall vid bedömandet av frågan om skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust uppkommit anses som om överlätande och övertagande företag utgjort en skattskyldig. Vad nu sagts gäller också då ett försäkringsföretags hela försäkringsbestånd övertagits av ett annat försäkringsföretag.

Det övertagande företaget har samma rätt till avdrag för underskott som i 14 mom. som det överlätande företaget skulle ha haft om fusionen inte ägt rum. Om moderbolaget var ett fåmansföretag enligt punkt 14 av anvisning­arna till 32 § kommunalskattelagen (1928:370) nämnda lag vid utgången av beskattningsåret eller dotterbolaget var ett sådant företag vid ingången av

"Senaste lydelse 1993:1543.

333

det närmast föregående beskattningsåret krävs dock att moderbolaget ägde     Prop. 1993/94:196 mer än nio tiondelar av aktierna i dotterbolaget vid den sistnämnda tidpunk-     Rilaga 6 ten. Vid fusion mellan ekonomiska föreningar krävs att båda föreningarna är att anse som kooperativa enligt 8 mom.

Bestämmelsema i sjunde stycket första och andra meningarna gäller också då en juridisk person icke yreksmässigt överlåter egendom eller rättighet som avses i 25-31 §§ till en annan juridisk person såvida överlåtelsen sker med förlust och företagen är moderföretag och dotterföretag eller står under i huvudsak gemensam ledning. Vidare gäller i nu avsedda fall bestämmel­serna om värdeminskningsavdrag m.m i tredje och femte styckena.

Bestämmelsema i sjunde stycket första och andra meningarna gäller vi­dare - utöver vad som anges i nionde stycket - om aktie i aktiebolag eller andel i handelsbolag, ekonomisk förening eller utländsk juridisk person överlåts till ett svenskt företag inom samma koncem såvida moderföretaget i koncemen är ett aktiebolag, en ekonomisk förenings en sparbank eller ett ömsesidigt skadeförsäkringsföretag och den överlåtna aktien eller andelen innehas som ett led i koncernens verksamhet. Sker överlåtelsen till ett ut­ländskt företag, kan regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer medge befrielse från beskattning för vinst.

I samband med sådan fusion som avses i första stycket skall uttagsbeskatt­ning enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskatte­lagen inte ske.

Har annan utdelning än som avses i punkt 1 a anvisningarna till 22 § kom­munalskattelagen lämnats utan att det utdelande företaget uttagsbeskattats enligt punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen, tillämpas bestämmelserna i andra, tredje och femte styckena samt sjunde stycket första och andra meningarna om det mottagande företaget inte be­skattas för utdelningen.

24 §2 mom.'*

Med avyttring av egendom avses

Med avyttring av egendom avses

försäljning, byte eller därmed jäm-

försäljning, byte eller därmed jäm-

föriig överlåtelse av egendom. Med

förlig överlåtelse av egendom. Med

avyttring jämställs det fallet att ett

avyttring jämställs det fallet att ett

finansiellt instmment definitivt för-

finansiellt instrument definitivt för­

lorar sitt värde genom att det bolag

lorar sitt värde genom att det bolag

eller den ekonomiska förening som

eller den ekonomiska förening som

givit ut instrumentet upplöses ge-

givit ut instmmentet upplöses ge­

nom likvidation eller genom fusion

nom likvidation eller genom fusion

enligt 14 kap. 1 eller 2 § aktiebolags-

enligt 14 kap. 1 § aktiebolagslagen

lagen (1975:1385) eller 11 kap. 1 el-

(1975:1385) eller 11 kap. 1 eller 2 §

ler 2 § bankaktiebolagslagen

bankaktiebolagslagen (1987:618).

(1987:618). Avyttring anses också

Avyttring anses också föreligga om

föreligga om ett finansiellt instru-

ett finansiellt instrument som givits

ment som givits ut av ett svenskt ak-

ut av ett svenskt aktiebolag eller en

tiebolag eller en svensk ekonomisk

svensk ekonomisk förening förlorar

förening förlorar sitt värde genom

sitt värde genom att det företag som

att det företag som givit ut instru-

givit ut instrumentet försätts i kon-

mentet försätts i konkurs. Med av-

kurs. Med avyttring jämställs också

yttring jämställs också att tiden för

att tiden för utnyttjande av en op-

utnyttjande av en option löpt ut utan

tion löpt ut utan att optionen har ut-

att optionen har utnyttjats. Med av-

nyttjats. Med avyttring avses där-

yttrlng avses däremot Inte utlåning

emot inte utlåning av egendom för

'"Senaste lydelse 1993:1543.

334

av egendom för blankning, Avytt-     blankning. Avyttring anses inte hel-     Prop. 1993/94:196

ring anses inte heller föreligga när en     ler föreligga när en andel definitivt     Rilaga 6

andel definitivt förlorar sitt värde i     förlorar sitt värde i fall som avses i

fall som avses i punkt 1 a av anvis-     punkt 1 a av anvisningarna till 22 §

ningarna till 22 § kommunalskattela-     kommunalskattelagen (1928:370).

gen (1928:370),

En delägare i ett handelsbolag skall anses ha avyttrat sin andel i bolaget om andelen inlöses eller bolaget upplöses.

Har andelen övergått till någon annan på annat sätt än genom köp, byte eller därmed jämförligt fång och är det justerade ingångsvärdet enligt 28 § negativt, skall beskattning ske som om andelen avyttrats.

Inlöses andel i värdepappersfond eller utskiftas fondens behållna till­gångar till fondandelsägare i samband med att fonden upplöses, skall avytt­ring av andelen anses ha skett mot vederlag motsvarande vad fondandelsäga­ren uppbär vid inlösen eller utsklftning. Detsamma gäller om medlem avgår ur en ekonomisk förening.

Utnyttjas ett finansiellt instrument, som avser teckningsrätt, delrätt, före­trädesrätt till teckning av vinstandelslån, köpoption, termin, optionsrätt, konvertibelt skuldebrev eller konvertibelt vinstandelsbevis, för förvärv av aktier eller annan egendom, anses detta inte som en avyttring av det utnytt­jade instrumentet. Anskaffningsvärdet för den förvärvade egendomen är summan av anskaffningsvärdet för instrumentet och annat vederlag.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995,

335

LAGRÅDET

Prop. 1991/92:196

Bilaga 7 Utdrag ur protokoll vid sanunanträde 1994-03-08

Närvarande: justitierådet Per Jermsten, justitierådet Lars Å,[REDACTED_EFTERNAMN], re­geringsrådet Sigvard Holstad.

Enligt en lagrådsremiss den 10 febmari 1994 (Justitiedepartementet) har re­geringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

2.

lag om ändring i lagen (1991:980) om handel med finansiella instru­ment,

3.

lag om ändring i jordabalken,

4.

lag om ändring i lagen (1967:531) om ttyggande av pensionsutfästelse m.m.,

5.

lag om ändring i lagen (1991:981) om värdepappersrörelse,

6.

lag om ändring i lagen (1987:1245) om styrelserepresentation för de pri­vatanställda,

7.

lag om ändring i lagen (1987:464) om vissa riktade emissioner i aktie­marknadsbolag m.m.,

8.

lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyn­digheter,

9.

lag om ändring i lagen (1975:1132) om förvärv av hyresfastighet m.m.,

10.

lag om ändring i lagen (1982:352) om rätt till fastighetsförvärv för om­bildning till bostadsrätt,

11.

lag om ändring i jordförvärvslagen (1979:230),

12.

lag om ändring i lagen (1976:240) om förvärv av eldistributionsanlägg­ning m.m.,

13.

lag om ändring i lagen (1993:765) om statligt stöd till banker och andra kreditinstitut,

14.

lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av nä­ringsverksamhet,

15.

lag om ändring i kupongskattelagen (1970:624),

16.

lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kontroll­uppgifter, och

17.

lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Sten[REDACTED_EFTERNAMN]. Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget tiU lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

1 kap.

4§

Enligt paragrafen fär ett privat aktiebolag eller en aktieägare i ett sådant bo­

lag inte försöka sprida aktier eller teckningsrätter i bolaget eller av bolaget

utgivna skuldebrev eller optionsbevis genom att offentliggöra eller på annat

sätt rikta en inbjudan till en vidare krets att teckna eller förvärva sädana vär-

336

depapper. I specialmotiveringen uttalas beträffande begreppet "en vidare Prop. 1993/94:196 krets" bl.a. följande. Begreppet skall i förevarande sammanhang ges samma Bilaga 7 innebörd som det har fått vid tillämpningen av 4 kap. 18 §, Den i praxis till-lämpade siffran 200 bör som regel tillmätas avgörande betydelse. Om erbju­dandet har sådant innehåll och sådan utformning att det kan leda till att anta­let köpare eller tecknare kommer att överstiga 200, föreligger sålunda en in­bjudan till en vidare krets.

Eftersom det är fräga om en straffsanktionerad bestämmelse har Lagrådet förståelse för att man i motiven noga sökt precisera vad som här avses med en "vidare krets". Avsikten är uppenbarligen att avlägsna sig från det förar-betsuttalande, i vilket antalet 200 angetts som "ett riktmärke" för bedöm­ningen av begreppet.

Den i motiven förordade, till nänrnda tal mer exakt fixerade tolkningen av ifrågavarande begrepp mäste emellertid ställas samman med vad som yt­terligare anges i motiven. Där sägs nämligen att stadgandet inte avses hindra ett erbjudande av vilket framgår att avtal om teckning eller förvärv konuner att träffas med enbart ett begränsat antal - högst 200 - investerare.

Enligt Lagrådets mening kan det pä goda gmnder ifrågasättas om sist­nämnda uttalande är vare sig välbetänkt eller förenligt med lagtexten. Enligt uttalandet skulle det således vara tillåtet att marknadsföra de värdepapper det här är fråga om så snart det i annonsen eller prospektet, på ett måhända mycket undanskymt sätt, anges att erbjudandet bara gäller de 200 första in­tressenterna. En sädan ordning torde för övrigt mycket väl kunna utnyttjas för en marknadsföring där budskapet just går ut på att framhålla, att det verkligen gäller att skynda sig så att man blir en av "de lyckliga 200",

På grund av det anförda ifrågasätter Lagrådet om inte avsikten med be­stämmelsen trots allt skulle bli bättre tillgodosedd med en annan bestämning än "vidare krets" i förevarande paragraf, I varje fall torde det vara nödvän­digt att tydligt klargöra, att den nyss påtalade tolkningen av det använda be­greppet inte kan vara tillåten i förevarande sammanhang,

2 kap, 9§

Paragrafen innehåller bestämmelser om bolags registrering,

I andra stycket punkt 4 föreslås ett tillägg av tvä nya meningar. Båda gäller det yttrande frän auktoriserad eller godkänd revisor som skall företes i ären­det, I den andra meningen anges därom att "särskilda svårigheter att upp­skatta värdet" av apportegendomen skall anmärkas,

I motiven till de sålunda föreslagna ändringarna anges att de tillkommit för att tillgodose de krav som artikel 10 i kapitaldirektivet innehåller.

Lagrådet vill mot bakgrund av detta endast anmärka, att något krav mot­svarande den andra meningen i det föreslagna tillägget till andra stycket punkt 4 Inte återfinns i nämnda artikel i kapitaldirektivet samt att ändrings­förslaget i denna del inte kommenteras I specialmotiveringen.

337

22 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

4 kap.

Prop. 1993/94:196

2 §

Bilaga 7

I ett föreslaget nytt andra stycke i denna paragraf ges föreskrifter om viss kvalificerad majoritet för beslut av bolagsstänunan att "awika från aktie­ägarnas företrädesrätt". Av första stycket - som gäller både nyemission i form av kontantemission och fondemission - liksom av specialmotiveringen framgår att det nya stycket endast kan bli tillämpligt vid en nyemission av nyss nämnt slag.

Det kan mot bakgrund av vad nu sagts ifrågasättas om inte det föreslagna nya stycket i denna paragraf i systematiskt hänseende snarast hör hemma under mbriken "Allmänna bestämmelser om nyemission" än under "Inle­dande bestänunelser". För en sådan ordning talar också att stycket då kan placeras där det logiskt sett hör hemma, nämligen efter föreskrifterna om förslag till beslut och kallelse till bolagsstämman (4 §), dvs. i anslutning till övriga föreskrifter om beslut om nyemission, närmast då 5 §. Stycket kan i så fall antingen tas in i sistnämnda paragraf eller i en ny 5 a §.

Det kan redan här nämnas att den sålunda förordade placeringen därtill medför den fördelen att det i flera följande paragrafer, nämligen 14 § andra stycket, 15 § första stycket, 5 kap. 8 § andra stycket och 9 § första stycket, på sätt föreslagits kan hänvisas till 2 § i stället för som annars lämpligen bör ske till 2 § första stycket.

12 §

I första stycket punkt 5 har gjorts ett tillägg av tvä meningar med samma lydelser som föreslagits beträffande 2 kap, 9 § andra stycket punkt 4,

Med den avvikelsen att förslaget i detta fall baserats på artikel 27,2 i kapi­taldirektivet kan Lagrådet här hänvisa till vad som anmärkts under sist­nämnda paragraf,

9 kap,

17 §

Enligt det föreslagna nya fjärde stycket gäller bestämmelserna i andra och tredje styckena om tiden för talans väckande inte i fall som avses i 14 kap, 30 § första stycket, I sistnämnda lagmm föresläs en särregel beträffande ta­lan om upphävande av bolagsstämmobeslut angående fusion,

Lagrädet kommer att förorda en viss saklig ändring i förslaget till 14 kap, 30 § första stycket. Om Lagrådets förslag följs bör en ändring göras också i förevarande paragrafs fjärde stycke. Det kan ges förslagvis följande lydelse:

"Vad som sägs i tredje stycket om tiden för väckande av talan gäller inte i fall som avses i 14 kap. 30 § första stycket."

De närmare skälen för de ändringar Lagrådet förordar i förevarande para­graf och 14 kap. 30 § redovisas i anslutning till sistnämnda paragraf.

338

12 kap.

Prop. 1993/94:196

8 §

Bilaga 7

I paragrafen, som ger möjligheter till dispens från läneförbuden i 7 §, före­släs bl.a. den ändringen att vid förvärv av aktier i det långivande bolaget dis­pens får medges endast om bolaget är ett privat bolag. Formuleringen "långi­vande bolaget" ger läsaren närmast det intrycket att den angivna begräns­ningen i möjligheterna till dispens endast gäller i fråga om bolag som ger lån. Som framgår av nuvarande 7 § femte stycket skall emellertid bestämmel­serna om låneförbud tillämpas även i fräga om ställande av säkerhet. Be­gränsningen gäller följaktiigen även beträffande bolag som ställer säkerhet. Orden "långivande bolaget" bör därför bytas ut mot orden "det bolag som lämnar lån eller ställer säkerhet".

14 kap. 2§

Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om fusion av överlåtande bolag som har trätt i likvidation. I andra meningen anges att likvidationen i sådant fall skall anses avslutad när i sanunanhanget föreskriven registrering skett.

I specialmotiveringen konstateras bl.a. att eftersom den föreslagna nya ordningen vid fusion innebär att överlåtande bolag upplöses redan i och med registreringen - varvid fusionsvederlaget övergår till aktieägama - det inte längre finns något utryiimie för likvidator att företa ett skifte. Det finns där­emot, anförs det vidare, anledning "avsluta likvidationsförfarandet med nå­got slag av slutredovisning". Ett lämpligt tillvägagångssätt anges vara att en slutredovisning läggs fram i anslutning till att fusionsförfarandet avslutas och att det då görs enligt bestämmelsen i 13 kap. 14 §.

Enligt Lagrådets mening är det sålunda tänkta förfaringssättet inte lätt att förena med lagtextens föreskrift att likvidationen anses avslutad vid registre­ringen. Det finns sålunda skäl räkna med att en avsedd "motsvarande" till­lämpning av bestämmelsema i 13 kap. 14 § inte alltid konuner att hinnas med innan bolaget är upplöst och likvidationen avslutad. Lagrådet förordar där­för att hithörande frågor blir föremål för ytterligare överväganden under det fortsatta lagstiftningsarbetet samt att förevarande paragraf sedan komplette­ras med särskilda föreskrifter eller undantag för slutredovisningen.

7 

§

I paragrafen har tagits in bestämmelser om revisorsgranskning av fusionspla­nen. Bl.a. anges i andra meningen att granskningen skall ske enligt god revi­sionssed. Att en auktoriserad eller godkänd revisor skall utföra sin gransk- , ning enligt god revisionssed får dock anses vara en självklarhet och behöver   ' inte föreskrivas i lagtext. Avsikten med bestämmelsen har enligt vad som   upplysts vid föredragningen av lagrädsremissen emellertid varit att markera att granskningen skall vara sä omfattande och ingående som krävs enligt god revisionssed. Bestämmelsen bör utformas i enlighet härmed.

Lagrädet föreslär att första stycket andra meningen i förevarande paragraf   .

339

ges följande lydelse:

"Granskningen skall vara så omfattande och ingående som god revisions-     Prop. 1993/94:196

sed kräver."

Bilaga 7

9§

I paragrafen föreskrivs skyldighet att ge in en upprättad fusionsplan till regi­

streringsmyndigheten för registrering. Av specialmotiveringen framgår att

det är avsett att de till planen fogade yttrandena av revisorema också skall

ges in. Enligt Lagrådets mening kan det vara lämpligt att detta anges i lagtex­

ten.

Av 18 kap. 2 § framgår att registreringsmyndigheten utan dröjsmål skall kungöra uppgift om registeringen i Post- och Inrikes Tidningar. Lagrädet förordar att en utttycklig erinran om detta tas in som en andra mening i före­varande paragraf (jfr 14 kap. 24 § i det remitterade förslaget).

Med hänvisning till det anförda förordar Lagrådet att paragrafen ges föl­jande lydelse:

"Inom en månad från upprättandet av fusionsplanen skall det övertagande bolaget eller, vid kombination, det äldsta av de överlåtande bolagen ge in planen med därtill fogade yttranden enligt 7 § till registreringsmyndigheten för registrering. Uppgift om registreringen skall enligt 18 kap. 2 § kungöras. Om planen inte kungörs i sin helhet, skall det i kungörelsen lämnas uppgift om var den hålls tillgänglig."

II §

I denna paragrafs andra stycke finns regler om krav pä särskild majoritet för "bolagsstämmans" beslut om godkännande av fusionsplanen i fall då ett Överlåtande bolag är publikt och det övertagande är ett privat aktiebolag.

Lagrådet noterar att lagtexten närmast mäste ges den innebörden att ifrå­gavarande krav på särskild majoritet gäller alla av fusionsplanen berörda bo­lags bolagsstämmobeslut. Eftersom specialmotiveringen inte ger någon väg­ledning i denna sak bör frågan lämpligen uppmärksanunas under det fort­satta lagstiftningsarbetet och eventuellt föranleda ett förtydligande i lagtex­ten.

12 §

1 paragrafen föreskrivs att, om bolagstämman i ett överlåtande bolag god­

känner en fusionsplan om kombination, stämman samtidigt skall välja sty­

relse och revisorer i det övertagande bolaget. Som framgår av 5 § tjänar fu­

sionsplanen vid kombination som stiftelseurkund för det övertagande bola­

get. Av samma paragraf framgår vidare att fusionsplanen skall ange hur sty­

relse och revisorer skall väljas. Något hinder föreligger inte att i fusionspla­

nen föreskriva att styrelse och revisorer skall utses på annat sätt än genom

val pä bolagsstämman (jfr 8 kap 1 § andra stycket). För undvikande av miss­

förstånd bör därför förevarande paragraf utformas så att det klart framgår

att kravet pä val pä bolagsstämman gäller endast under förutsättning att an­

nat inte bestämts i fusionsplanen,

340

Mot bakgmnd av det anförda föreslår Lagrådet att paragrafen ges föl-     Prop. 1993/94:196

jande lydelse:

Bilaga 7

"Om bolagsstämman i ett överlätande bolag godkänner en fusionsplan om kombination, skall stämman samtidigt, i den män annat inte framgår av pla­nen, välja styrelse och revisorer i det övertagande bolaget."

13 §

Paragrafen innehåller föreskrifter om skyldighet att underrätta borgenärer om att en fusionsplan godkänts, Lagrädet förordar att paragrafen ändras på några punkter i förtydligande syfte, I fräga om första stycket första meningen föreslår Lagrädet sålunda följande avfattning:

"När fusionsplanen har godkänts av bolagen skall vart och ett av dem skriftligen underrätta sina kända borgenärer om beslutet."

Beträffande andra stycket första meningen föreslår Lagrådet att orden "yttrande över" skjuts in mellan orden "i" och "fusionsplanen".

16 §

I paragrafen regleras Patent- och registreringsverkets skyldighet att kalla de fusionerande bolagens borgenärer. Även här anser Lagrådet att lagtexten bör jämkas i förtydligande syfte. Beträffande första stycket andra meningen förordar Lagrädet att orden "yttrande över" skjuts in mellan orden "i" och "fusionsplanen", I fräga om tredje stycket förslär Lagrädet att ordet "länet" byts ut mot "län där bolagen har sitt säte".

18 §

Paragrafen innehåller bestänunelser om domstols prövning av ärende om tillstånd till verkställande av fusionsplan.

Enligt Lagrådets mening kommer avsikten bakom paragrafen till tydligare uttryck om den ges följande lydelse:

"Om ett ärende om tillstånd till verkställande av fusionsplan har överläm­nats till rätten, skall tillstånd lämnas om det visas att de borgenärer som har bestritt ansökningen har fått full betalning eller betryggande säkerhet för sina fordringar. I annat fall skall ansökan avslås."

20 

§

Enligt första stycket är överiåtande bolag upplöst när anmälan som före­skrivs i 19 § har registrerats. Samtidigt blir aktieägare i överlätande bolag aktieägare i det övertagande bolaget.

Som framgår av 1 § i kapitlet kan som fusionsvederlag förutom aktier

också lämnas pengar eller aktier i kombination med pengar. Att aktieägare

I överiåtande bolag blir aktieägare I det övertagande bolaget endast om i fu­

sionsvederlaget Ingår aktier bör framgå av lagtexten. Lagrådet förordar där­

för att till första stycket andra meningen I förevarande paragraf fogas orden

"om aktier ingår i fusionsvederlaget".

341

23                                                                              §

Prop. 1993/94:196

Om Lagrådets förslag till ändrad lydelse av 7 § andra meningen godtas bör     Bilaga 7

i första stycket andra meningen i förevarande paragraf motsvarande ändring göras.

I tredje stycket har förts in en bestämmelse av innehåll att revisoremas yttranden skall tas in i eller fogas till fusionsplanen. Eftersom revisoremas granskning avser den färdiga fusionsplanen kan yttrandena inte tas in i pla­nen. Orden "tas in i eller" bör därför utgå ur lagtexten.

24        

§

Denna paragraf reglerar liksom 9 § skyldigheten vid fusion att ge in fusions­planen till registreringsmyndigheten för registrering. Paragrafen bör enligt Lagrådets mening avfattas så att den överensstämmer med 9 §, bortsett från att skyldigheten att ge in planen här skall åläggas moderbolaget.

26 §

I denna paragraf anges att när fusionsplanen har godkänts skall bolagen skriftligen underrätta sina kända borgenäirer om beslutet.

Vad i bestämmelsen sägs om "godkänts" kan knappast avse annat än ett till fusionsplanen positivt bolagsstämmobeslut enligt föregående paragraf. Samma verkan inträder emellertid i de sannolikt allra vanligaste fallen, näm­ligen då någon begäran om att planen skall prövas av bolagsstänunan inte har gjorts inom föreskriven tid.

Med anledning av det anförda förordar Lagrådet att paragrafen lämpligen ges följande lydelse:

"Skall fusionsplanen inte underställas bolagsstämman i moderbolaget en­ligt 25 § eller har planen godkänts av stämman åligger det vart och ett av bolagen att skriftligen underrätta sina kända borgenärer om att planen blivit gällande. Därvid tillämpas bestämmelsema i 13 §,"

29      §

Paragrafen anger att bestämmelserna i 21 § gäller vid registreringsmyndighe­tens handläggning av ärende om fusion enligt 22-28 §§, Sistnämnda paragra­fer behandlar fusion genom absorption av helägt dotterbolag. I 21 § före­skrivs att registreringsmyndigheten skall förklara frågan om fusion förfallen om ansökan enligt 14 § eller anmälan enligt 19 § inte gjorts inom föreskriven tid eller avslagits respektive avskrivits genom lagakraftägande beslut. Av sistnämnda tvä paragrafer synes endast 14 § ha en motsvarighet vid absorp­tion av helägt dotterbolag (jfr 27 §). Hänvisningen i förevarande paragraf till bestämmelserna i "21 §" bör därför ändras till i "21 § i tillämpliga delar."

30        

§

Enligt 9 kap. 17 § andra stycket gäller f.n, att klandertalan mot bolagsstäm­

mobeslut skall väckas inom tre månader från dagen för beslutet. Av tredje

342

stycket framgår att det i vissa kvalificerade fall är möjligt att väcka sådan     Prop. 1993/94:196

klandertalan även senare. Dessa regler gäller bl.a. beträffande fusionsbe-     Bilaga 7

slut. I fusionsdirektivets artikel 22 finns regler om ogiltighet av fusioner. Av

artikelns punkt c) framgår bl.a. att talan om ogiltighetsförklaring inte får

väckas om det har förflutit mer än sex månader från det att fusionen kom att

gälla mot den som åberopar ogiltigheten.

Mot denna bakgmnd har i remissen föreslagits en enhetlig regel angående tiden'för talans väckande när det klandrade stänunobeslutet avser godkän­nande av fusionsplan. Enligt denna regel som tagits in i denna paragrafs första stycke skall talan om upphävande av ett sådant beslut alltid väckas inom sex månader från beslutet. Förslaget innebär således ifråga om klan­dertalan mot de berörda besluten dels att den nuvarande tremånadersfristen enligt 9 kap. 17 § andra stycket förlängs till sex månader dels att möjligheten att överklaga på de gmnder som avses i 9 kap. 17 § tredje stycket begränsas till att gälla för en tid av sex månader.

När det gäller förlängningen av tremånadersfristen kan starkt ifrågasättas om det finns skäl att genomföra förslaget. Ändringen i denna del är inte på­kallad av hänsyn till den fömtnämnda bestämmelsen i direktivets artikel 22. Syftet med artikel 22 är endast att begränsa möjligheterna att i efterhand fä en fullbordad fusion ogiltigförklarad. Något annat skäl att förlänga tremåna­dersfristen än hänsynen till nämnda artikel har inte redovisats. Mot denna bakgmnd kan Lagrädet inte tillstyrka förslaget i den nu berörda delen.

Däremot har Lagrädet ingen erinran mot att möjligheten att överklaga ett fusionsbeslut pä någon av de grunder som anges i 9 kap. 17 § tredje stycket begränsas till att gälla under sex månader. En sådan ändring är uppenbarli­gen påkallad med hänsyn till den fömtnämnda direktivbestämmelsen.

Pä grund av det anförda förordar Lagrädet följande jämkningar det remit­terade förslaget. Bestämmelsen i 9 kap. 17 § andra stycket om tid för talans väckande fär även i fortsättningen gälla som huvudregel i fräga om talan mot stämmobeslut angående fusion. I det föreslagna nya fjärde stycket i 9 kap. 17 § föreskrivs att samma paragrafs tredje stycke, som innebär att någon tids­gräns för talan i vissa fall inte är föreskriven, inte skall gälla beträffande fu­sionsbeslut. För fusionsbeslut i fall som avses i 9 kap. 17 § tredje stycket före­skrivs i förevarande paragrafs första stycke en klanderfrist pä sex månader.

Även en redaktionell ändring bör göras i paragrafens andra stycke.

Lagrädet föreslår mot denna bakgrund att förevarande paragraf ges föl­jande lydelse:

"Talan om upphävande av stämmobeslut om godkännande av fusionsplan skall i fall som avses i 9 kap. 17 § tredje stycket väckas inom sex månader frän beslutet. Väcks inte talan inom denna tid, är rätten till talan förlorad.

Om rätten genom lagakraftvunnet avgörande bifallit en talan om upphä­vande av stämmobeslut om godkännande av fusionsplan, skall fusionen gä åter även om överlätande bolag har upplösts. För förpliktelser som har upp­kommit genom någon åtgärd på det övertagande bolagets vägnar sedan överiåtande bolag upplösts men innan rättens avgörande har kungjorts i Post- och Inrikes Tidningar, svarar de överlåtande bolagen och, vid absorp­tion, det övertagande bolaget solidariskt."

343

18 kap.

Prop. 1993/94:196

4 §

Bilaga 7

Någon ändring i paragrafen föreslås inte i lagrådsremissen. I paragrafens tredje stycke finns emellertid en hänvisning till 14 kap. 5 § fjärde stycket. I det remitterade förslaget har 5 § fått en helt ny lydelse. Bestämmelser mot­svarande de som nu finns i 5 § fjärde stycket har förts in i den nya 21 §. Tredje stycket i förevarande paragraf bör därför ändras så att hänvisningen till "14 kap. 5 § fjärde stycket" byts ut mot "14 kap. 21 §".

En ändring i 4 § medför att i lagförslagets ingress andra delssatsen "18 kap. 3 och" bör bytas ut mot "18 kap. 3, 4 och".

4a§

I paragrafen ges bestämmelser om att registreringsmyndigheten i vissa fall skall avföra en ställföreträdare för ett aktiebolag ur aktiebolagsregistret. En av anledningarna till en sådan åtgärd anges vara att ställföreträdaren fått nä­ringsförbud "som avser verksamheten i bolaget".

Enligt Lagrådets mening ter det sig spontant sett mycket överraskande att den som meddelats ett näringsförbud under några förhållanden skall kunna fortsätta att samtidigt vara ställföreträdare för ett aktiebolag. Det har under föredragningen inför Lagrådet i denna del hänvisats till att det enligt bestäm­melserna i 19 § lagen (1986:436) om näringsförbud finns en möjlighet att den som är underkastad näringsförbud kan medges dispens för att bl.a. "inneha anställning eller uppdrag".

I den mån en tillämpning av nämnda paragraf undantagsvis skulle beröra ett visst aktiebolags verksamhet får fömtsättas, att det av domstolens beslut tydligt framgår vilket bolag undantaget avser. Om dispensen eventuellt med­getts redan i samband med domen om näringsförbud, eller beslut om tillfäl­ligt näringsförbud, bör det därför vara så självfallet för registreringsmyndig­heten att någon avregistreringsåtgärd i det särskilt utpekade bolaget inte kan bli aktuell, att det inte torde behövas någon erinran härom.

Mot bakgmnd av det anförda förordar Lagrädet att orden "som avser verksamheten i bolaget" lämpligen utgår ur lagtexten.

7

§

I paragrafens tredje stycke finns reglerat att vissa beslut av registreringsmyn­digheten överklagas hos kammarrätten. Stycket föreslås i lagrådsremissen bli ändrat sä att det klargörs att även registreringsmyndighetens beslut att enligt 14 kap. 15 § första stycket vägra tillstånd till verkställande av fusions­plan och att enligt 4 a § i detta kapitel avregistrera ställföreträdare skall kunna överklagas. Förslaget föranleder i sig ingen erinran från Lagrådets sida.

Bland sådana beslut som enligt förevarande paragrafs tredje stycke kan överklagas nämns beslut som avses i 4 § tredje stycket. 1 det lagrummet an­ges emellertid inte något särskilt beslut utan hänvisas det till beslut enligt vissa andra uppräknade lagrum. Enligt Lagrådets mening skulle tillämp-

ningen av förevarande paragraf underlättas om i tredje stycket hänvisning    Prop. 1993/94:196

gjordes direkt till dessa lagmm och inte över 4 § tredje stycket.

Bilaga 7

Mot bakgmnd av det anförda förordar Lagrådet att tredje stycket andra meningen i paragrafen ges följande lydelse:

"Detsanuna gäller ett sådant beslut av registreringsmyndigheten som av­ses i 4 a §, 4 kap. 13 § andra stycket, 6 kap. 7 § tredje stycket, 13 kap. 18 §, 14 kap. 15 § första stycket och 21 §, samt 19 kap. 2 §."

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Punkt 1

Denna punkt inleds med två meningar som reglerar möjligheterna för ett aktiebolag att i förväg vidta de åtgärder som behövs för att bolaget redan från och med den 1 januari 1995, dvs den egentliga ikraftträdandedagen, skall vara ett publikt aktiebolag. Det föresläs därvid att bl.a. de nya bestäm­melserna i 17 kap. 1 §, som gäller byte av bolagskategori från privat till pu­blikt aktiebolag, skall träda i kraft den 1 juli 1994.

Enligt Lagrådets mening bör ifrågavarande punkt inledas med den ikraftt­rädandedag som det generellt sett är fräga om. Av hänsyn bl.a. till termino­login i de nya bestämmelserna finns vidare skäl att utforma föreskrifterna angående de förberedande åtgärderna för att ett aktiebolag redan från bör­jan skall kunna anses som ett publikt aktiebolag pä något annorlunda sätt än i förslaget.

Mot bakgrund av det anförda föreslår Lagrådet att denna punkt ges föl­jande lydelse:

"Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Ett aktiebolag och registre­ringsmyndigheten får dock efter den 30 juni 1994, genom motsvarande till­lämpning av 17 kap, 1 §, 9 kap, 13 § andra stycket och 16 kap, 1 § i deras nya lydelser, vidta de åtgärder som krävs för att aktiebolaget, med verkan från och med förstnämnda dag, utgör ett publikt aktiebolag,"

Punkterna 2 och 6

I den förstnämnda punkten finns en särskild övergångsbestämmelse som hänger samman med de nya kraven beträffande aktiekapitalets storlek. Ifrå­gavarande bestämmelse gäller "privata aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995". Därmed avses alla aktiebolag som nämnda dag finns regi­strerade i aktiebolagsregistret och som inte dessförinnan, med stöd av de sär­skilda föreskrifterna i punkt 1, registrerats som publikt frän och med samma dag. Bestämmelser med denna innebörd finns intagna i punkten 6.

Eftersom sistnämnda punkt således har betydelse för hur punkt 2 skall för­stås bör den lämpligen placeras före denna punkt. Lagrådet förordar därför att den föreslagna punkten 6 får utgöra punkt 2 och att reglerna i den före­slagna punkten 2 förs in under punkt 3.

Vad särskilt gäller den föreslagna punkten 6 finns skäl notera följande för­

hållanden. I första stycket andra meningen anges att registreringsmyndighe­

ten "skall till den registrerade firman i dessa bolag (dvs. de aktiebolag som

vid Ikraftträdandet skall anses som privata) lägga förkortningen (priv)." En-

345

ligt den föreslagna nya lydelsen i 16 kap. 1 § finns möjlighet för ett privat     Prop. 1993/94:196 aktiebolag att som ett alternativ till att låta sin firma avslutas med ifrågava-     Bilaga 7 rande förkortning ta in ordet "privat" i firman.

I anslutning till nyss nämnda föreskrift om registreringsmyndighetens skyldighet vid ikraftträdandet sägs i kommentaren, att de privata aktiebolag som önskar utforma sin firma på annat sätt, "t.ex." genom att låta ordet pri­vat ingå i firman, fär liksom hittills besluta om firmaändring och ansöka om registrering av den nya firman.

Enligt 16 kap. 4 § i förslaget skall ett aktiebolags brev, fakturor och or­derblanketter bl.a. ange bolagets firma. En underlätenhet att följa denna bestämmelse kan enligt en föreslagen ändring i 19 kap. 2 § föranleda ett vi­tesföreläggande från registreringsmyndigheten.

En ändring av ttyck pä brevpapper och blanketter kan inte sällan föran­leda betydande besvär eller kostnader. Det finns därför skäl att ytterligare överväga nu nämnda regleringar. En tänkbar lösning kan vara att införa en särskild, tidsbegränsad övergångsbestämmelse till 16 kap. 4 §. Ett annat al­ternativ är att på motsvarande sätt som när det gäller övergången till ett "pu­blikt" aktiebolag enligt punkt 1 skapa fömtsättningar för en förtida ändring och registrering av ny firma. Med tanke på den mycket stora mängd av aktie­bolag det här är fräga om kan det måhända finnas behov av båda lösningarna eller någon annan ändamålsenlig övergångsreglering.

Punkterna 4 och 5

Punkten 3 innehåller bestämmelser om rätt för styrelseledamöter och andra vars rätt kan beröras att under viss tid före den 1 april 1997 begära att bolag med aktiekapital under 100 000 kr träder i likvidation, I punkten 4 föreskrivs bl.a, att bolag vars registrerade aktiekapital inte uppgär till 100 000 kr vid utgången av är 1997 skall under vissa angivna fömtsättningar avföras ur ak­tiebolagsregistret och därmed vara upplösta. Punkten 5 anger att ett bolag vars aktiekapital inte uppgär till 100 000 kr och som inte trätt i likvidation eller försatts i konkurs kan avföras ur aktiebolagsregistret om det begärs av samtliga aktieägare, styrelseledamöter samt verkställande direktören före utgången av oktober 1997,

Enligt Lagrådets mening skulle det vara en fördel om dessa övergångsbe­stämmelser togs upp i kronologisk ordning, Lagrädet föreslär därför att punkten 5 placeras efter punkten 3 och ges nummer 4 och att punkten 4 ges nummer 5.

I den i remissen föreslagna punkten 4 tredje-femte styckena finns intagna bestämmelser om vissa förhållanden efter det att bolaget har avförts ur re­gistret. Genom en hänvisning I punkten 5 andra stycket gäller bestämmel­serna även när ett bolag avförts ur registret i enlighet med bestämmelserna i punkten 5. Om Lagrådets förslag om ändrad placering av punkterna 4 och 5 följs bör tredje-femte styckena i punkten 4 flyttas till den nya punkten 4 som nya andra-fjärde stycken och andra stycket i punkten 5 flyttas till den nya punkten 5 som ett nytt tredje stycke.

346

Punkt 9

Prop. 1993/94:196

Enligt första stycket gäller 3 kap. 1 § i sin äldre lydelse till utgången av juni Bilaga 7 1996 i fråga om aktiebolag som har bildats före den 1 januari 1995. Om bo­lagsordningen för sådana bolag efter utgången av juni 1996 strider mot 3 kap. 1 § i dess nya lydelse, fär enligt andra stycket sädana beslut om emission som stär i strid med paragrafen inte registreras. Av specialmotiveringen framgår att detta registreringsförbud är avsett att drabba endast emissioner som sker efter den 1 juli 1996. Denna begränsning i föreskrifternas räckvidd framgår emellertid inte av lagtexten. Lagrädet förordar att begränsningen klargörs genom att orden "som tillkommit därefter och" skjuts in efter ordet "emis­sion" i andra stycket första meningen.

I andra styckets andra mening ges en föreskrift som ålägger styrelsen i fall då bolagsordningen efter utgången av juni 1996 strider mot 3 kap, 1 § att utan dröjsmål lägga fram förslag till bolagsstämman om ändring av bolags­ordningen. Någon särskild sanktion mot bolag som inte ser till att ändring konuner till stånd föresläs inte.

Givetvis är det av värde om bolagen i anslutning till övergångstidens ut­gång bringar sina bolagsordningar i överensstämmelse med de nya bestäm­melserna. Enligt Lagrådets mening är emellertid en föreskrift av den före­slagna innebörden knappast påkallad. Det finns anledning att utgå frän att regeln i andra styckets första mening om registreringsförbud leder till att er­forderliga ändringar kommer till stånd. Dessutom kan det finnas en del fall då en skyndsam ändring av bolagsordningen inte framstår som särskilt ange­lägen.

Lagrådet förordar att andra styckets andra mening utgår ur förslaget.

14.

Enligt förevarande punkt skall bestämmelserna i 14 kap. 30 § om tid för väckande av talan tillämpas också på sädana bolagsstämmobeslut om fusion som har fattast före utgången av år 1994 och för vilka rätten till talan då ännu inte var förlorad. Föreskriften utgår från att den nuvarande regleringen, som innebär att talan i regel mäste väckas inom tre månader frän beslutet och att talan i vissa fall får väckas utan tidsbegränsning, ersätts med en ordning med en enda klanderfrist om sex månader som gäller för samtliga fall.

Som framgår av vad Lagrädet har anfört i anslutning till 14 kap. 30 § föror­dar Lagrädet den ändringen i det remitterade förslaget att den nuvarande tremånadersfristen behålls för de fall där den f.n. är tillämplig och att en sex-mänadersfrlst skall gälla för de fall där någon klagofrist inte är föreskriven i dag. Om Lagrådets förslag följs behövs ingen övergångsbestämmelse för äldre beslut i sädana fall där tremånadersfristen gäller. Däremot finns det skäl att ha en sådan bestämmelse för stämmobeslut som fattats före den nya lagens ikraftträdande och där sexmänadersfristen blir tillämplig. Som fram­går av det föregående kan klandertalan i dessa fall f.n. föras utan tidsbe­gränsning.

För undvikande av rättsföriust är det enligt Lagrådets mening lämpligt att för den sistnämnda kategorin beslut meddela en övergångsbestämmelse som

347

innebär att klanderfristen går ut sex månader efter den nya lagens ikraftträ-     Prop. 1993/94:196

dande.

Bilaga 7

Mot den nu angivna bakgrunden förordar Lagrådet att bestänunelsen i denna punkt ersätts med en föreskrift av följande lydelse:

"Har beslut i fall som avses i 14 kap. 30 § meddelats före utgången av år 1994 fär talan om upphävande av beslutet väckas senast före utgången av juni 1995."

Om Lagrådets förslag till ändring i 14 kap. 30 § första stycket inte följs, bör punkt 14 i det remitterade förslaget ändå lämpligen kompletteras med en regel för stämmobeslut som f.n. kan klandras utan tidsbegränsning. Regeln skulle kunna ges det innehållet att äldre sådana beslut fär överklagas före utgången av juni 1995. Den kan i sä fall tas in som en andra mening i punkt 14 och ges följande lydelse:

"Är beslutet av sådant slag som avses i 9 kap. 17 § tredje stycket fär dock talan väckas senast före utgången av juni 1995."

Förslaget till lag om ändring i jordabalken

20 kap.

6§

I paragrafen anges i ett antal punkter olika fall då en lagfartsansökan skall avslås. Med anledning av de föreslagna nya bestämmelserna i 2 kap. 9 a § och 17 kap. 3 § aktiebolagslagen föresläs att ytterligare ett fall dä avslag skall meddelas tas upp i paragrafen under en ny punkt 9. De nämnda bestämmel­serna i aktiebolagslagen innebär att vissa avtal mellan ett aktiebolag och dess stiftare eller aktieägare mäste underställas bolagsstämman för godkän­nande. I 2 kap. 9 b § föreskrivs bl.a. att avtalet är utan verkan om bolags­stänunan inte godkänner det inom sex månader frän avtalsdagen. Avtal av det aktuella slaget kan avse bl.a. förvärv av fast egendom. Mot den nu an­givna bakgrunden föreskrivs i den nya punkten att lagfartsansökan skall av­slås om i fall som avses i 2 kap. 9 a § eller 17 kap. 3 § aktiebolagslagen frågan om godkännande inte underställts bolagsstämman i rätt tid eller bolagsstäm­man har beslutat att inte godkänna förvärvet.

Det framgår av det sagda att den nya punkten inte omfattar det fallet att förvärvet visserligen underställts stämman utan dröjsmål men därefter inte godkänts i rätt tid, d.v.s. inom sex månader från avtalsdagen. Enligt Lagrå­dets mening är det tydligt att en ansökan om lagfart bör avslås även I ett sådant fall. Lagrädet förordar att den nya punkten avfattas sä att den fär den innebörden.

Den nya punkten 9 i förevarande paragraf kan ges förslagsvis följande ly­delse:

"om i fall som avses i 2 kap. 9 a § eller 17 kap. 3 § aktiebolagslagen (1975:1385) bolagsstämman har beslutat att Inte godkänna förvärvet eller inte har godkänt förvärvet i rätt tid."

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

348

EG:s första, andra, tredje och tolfte

Prop. 1993/94:196

bolagsrättsliga direktiv

Bilaga 8

RÅDETS FÖRSTA DIREKTIV

av den 9 mars 1968

om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i Romfördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärdema likvärdiga.

(68/151/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska ge­menskapen, särskilt artikel 54.3 g i detta,

med beaktande av Alhnänna handlingsprogrammet för upphävande av be­gränsningar för etableringsfriheten,' särskilt avsnitt 

VI 

i detta,

med beaktande av konunissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,' och

med beaktande av följande:

Den samordning som föreskrivs i artikel 54.3 g i Romfördraget och i All­männa handlingsprogrammet för upphävande av begränsningar i etable­ringsfriheten är särskilt angelägen i fråga om aktiebolag och andra bolag med begränsat ansvar, eftersom verksamheten i sådana bolag ofta sträcker sig ut­över de nationella gränserna.

Det är särskilt viktigt att samordna medlemsstaternas bestämmelser om offentlighet, om giltigheten av bolagens förpliktelser och om bolagens ogil­tighet, framför allt för att skydda tredje mans intressen,

I nu angivna avseenden skall gemenskapsregler antas samtidigt för dessa bolag, eftersom tredje man här endast har bolagsförmögenheten att hålla sig till.

Offentligheten skall ge tredje man möjlighet att ta del av viktiga hand­lingar om ett bolag och att få vissa upplysningar angående detta, särskilt per­sonuppgifter om dem som företräder bolaget.

Skyddet för tredje man skall säkerställas genom bestämmelser som sä mycket som möjligt begränsar ogiltighetsgrunderna när det gäller i bolagets namn ingångna förpliktelser.

För att skapa rättssäkerhet i förhällandet mellan bolaget och tredje man samt mellan bolagsmännen inbördes måste grunderna för bolagets ogiltighet

' EGT nr 2, 15,1,1962 s, 36/62.

2 EGT nr 96, 28.5.1966, s. 1519/66

'EGTnr 194, 27.11.1964 s. 3248/64.

349

och den retroaktiva verkan av ett avgörande om sådan ogiltighet begränsas,     Prop. 1993/94:196

samt en kort frist fastställas för tredje mans möjlighet att överklaga avgöran-     Bilaga 8

det.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖUANDE. Artikel 1

De samordningsåtgärder som detta direktiv föreskriver skall vidtas i fråga om bestämmelserna i medlemsstaternas lagar eller andra författningar om följande bolagsformer:

-1 Tyskland:

die Aktiengesellschaft, die Konmianditgesellschaft auf Aktien, die Gesell-

schaft mit beschränkter Haftung;

-1 Belgien:

de naamloze vennootschap,

la société anonyme,

de commanditaire vennootschap op

la société en commandite

aandelen,

par actions,

de personenvennoottschap met

la société de personnes å

beperkte aansprakelijkheid;

responsabilité limitée

-1 Frankrike:

la société anonyme, la société en commandite par actions, la société å re­sponsabilité limitée;

-1 Itahen:

societå per azioni, societå in accomandita per azioni, societå a responsabilitå

limitata;

-1 Luxemburg:

la société anonjmie, la société en commandite par actions, la société å re­sponsabilité limitée;

-1 Nederländerna:

de naamloze vennootschap, de commanditaire vennootschap op aandelen.

AVSNITT I

Offentlighet

Artikel 2

1. Medlemsstaterna skall se till att minst följande handlingar och uppgifter om ett bolag alltid offentliggörs:.

a)

Stiftelseurkunden och, om den har tagits in i en särskild handling, bo­lagsordningen.

b)

Ändringar I de vid a nämnda handlingarna, däribland förlängning av tiden för bolagets bestånd.

c)

Efter varje ändring I stiftelseurkunden eller bolagsordningen, den full­ständiga och gällande lydelsen av den ändrade handlingen.

d)    Tillsättande och entledigande av samt personuppgifter om dem som i

350

egenskap av i lagstiftningen föreskrivet bolagsorgan eller som medlemmar i     Prop. 1993/94:196

ett sådant organ

Bilaga 8

i) är behöriga att företräda bolaget mot tredje man och i rätte­gång;

ii) deltar i ledning, tillsyn eller kontroll av bolaget. Av de offentliggjorda uppgifterna skall framgå om de personer som företrä­der bolaget kan göra detta var för sig eller endast i förening med andra.

e)  Under förutsättning att stiftelseurkunden eller bolagsordningen anger

ett bolagskapital, minst en gång om året det tecknade kapitalets storlek, om

inte varje ökning av detta kapital kräver ändring i bolagsordningen.

f)   Balans- och resultaträkningar för varje räkenskapsår. Den handling som

innehåller balansräkningen skall även lämna personuppgifter om dem som

enligt lag skall bestyrka balansräkningen. För de i artikel 1 nämnda bolagen

med begränsat ansvar enligt tysk, fransk, belgisk, italiensk och luxemburgsk

rätt samt för de slutna aktiebolagen enligt nederländsk rätt behöver denna

föreskrift dock inte tillämpas förrän ett direktiv träder i kraft, som samord­

nar innehållet i balans- och resultaträkningarna samt helt eller delvis medger

undantag från skyldigheten att offentliggöra dessa handlingar när det gäller

bolag vilkas tillgångar understiger ett belopp som det direktivet kommer att

fastställa. Rådet skall utfärda det sistnämnda direktivet inom två är efter det

att förevarande direktiv har antagits.

g)    Varje byte av bolagets säte.

h) Upplösning av bolaget.

i) Ett rättsligt avgörande varigenom bolaget förklaras ogiltigt.

j) Utseende av likvidatorer och personuppgifter om dem samt uppgift om likvidatoremas behörighet, om inte behörigheten utttyckligen och uteslu­tande framgår av lag eller av bolagsordningen.

k) Avslutandet av likvidationen och, i de inedlemsländer där avregistre­ring av ett bolag medför rättsverkningar, uppgift om avregistreringen.

2. Vid tillämpningen av punkt 1 f skall som slutna aktiebolag anses sädana bolag som uppfyller följande villkor:

a)

Bolaget kan inte utfärda aktier ställda till innehavaren.

b)

Ingen kan utfärda sädana "innehavarcertifikat för aktier ställda till viss man" som avses i artikel 42 c i den nederländska handelslagboken.

c)

Aktierna kan inte börsnoteras.

d)  Bolagsordningen föreskriver att varje överlåtelse av en aktie till tredje

man skall kräva godkännande av bolaget utom då det är fråga om en överlå­

telse med anledning av dödsfall eller, när bolagsordningen tillåter det, över­

låtelse till make eller till släktingar i rätt upp-eller nedstigande led; överlåtel­

sen fär inte vara in blanco och skall ske antingen genom ett skriftligt, privat-

rättsligt avtal som undertecknas av överlåtaren och förvärvaren eller genom

en officiellt bestyrkt handling ("acte authentique").

e)  Bolagsordningen anger att bolaget är ett slutet aktiebolag och bolagets

firma innehåller orden "Besloten Naamloze Vennootschap" eller förkort­

ningen "B.N.V.".

351

Artikel 3

Prop_ 1993/94:196

1.

I medlemsstaterna skall en akt läggas upp för varje bolag i det centrala    Bilaga 8 register, handelsregister eller bolagsregister där bolaget är registrerat.

2.

Alla handlingar och uppgifter som är offentliga enligt artikel 2 skall förva­ras i akten eller föras in i registret; av akten skall alltid framgå vad som har förts in i registret.

3.

En fullständig eller partiell kopia av de handlingar och uppgifter som avses i artikel 2 skall översändas efter skriftlig begäran och mot en avgift som inte får överstiga den administrativa kostnaden.

Kopiorna skall vara bestyrkta om inte beställaren avstår från det.

4.

De i punkt 2 avsedda handlingarna och uppgifterna skall offentliggöras i en av medlemsstaten utsedd nationell tidning, antingen genom att helt eller delvis återges eller genom att hänvisning sker till en handling som förvaras i akten eller är införd i registret.

5.

Bolaget får åberopa handlingar och uppgifter mot tredje man först sedan de har offentliggjorts enligt punkt 4, om inte bolaget visar att tredje man kände till handlingen eller uppgiften. När det gäller åtgärder som vidtas före den sextonde dagen efter offentliggörandet fär en handling eller en uppgift dock inte åberopas mot en tredje man som visar att det var omöjligt för ho­nom att känna till handlingen eller uppgiften.

6.

Medlemsstaterna skall vidta de åtgärder som behövs för att hindra bris­tande överensstämmelse mellan vad som offentliggörs i pressen och vad som framgår av registret eller akten.

Vid bristande överensstämmelse får den i pressen offentliggjorda texten inte åberopas mot tredje man; denne fär emellertid åberopa den sistnämnda texten, om inte bolaget visar att tredje man kände till den i registret eller akten intagna texten.

7.       Dessutom får tredje man alltid åberopa sådana handlingar och uppgifter

i fräga om vilka formaliteterna för offentliggörandet ännu inte har iakttagits,

om inte handlingarna eller uppgifterna saknar rättsverkan på gmnd av det

bristfälliga offentliggörandet.

Artikel 4

Medlemsstaterna skall föreskriva att brev och orderblanketter skall ange föl­jande:

-

det register där den i artikel 3 nämnda akten är upplagd samt bolagets nummer i registret;

-

bolagets form och säte samt, i förekommande fall, att bolaget har trätt i likvidation.

Om bolagets kapital nämns I dessa handlingar skall det tecknade och inbe­talda kapitalet anges.

352

Artikel 5

Prop. 1993/94:196

Varje medlemsstat skall bestämma vilka personer som skall ansvara för att     Bilaga ö de formaliteter iakttas som gäller för offentiiggörandet.

Artikel 6

Medlemsstaterna skall föreskriva lämpliga påföljder för det fall att

-

balans- och resultaträkningarna inte offentliggörs enligt artikel 2.1 f;

-

uppgifter inte lämnas enligt artikel 4 i de där nämnda handlingarna.

AVSNITT

II

Giltigheten av bolagets förpliktelser

Artikel 7

Har åtgärder vidtagits i ett bolags namn under bolagsbildningen men innan bolaget har fått rättskapacitet och övertar inte bolaget de förpliktelser som uppkommer på gmnd av åtgärderna, ansvarar de som har vidtagit åtgär­derna obegränsat solidariskt för dessa, om inte något annat har avtalats.

Artikel 8

Har formalitetema för offentiiggörandet iakttagits i fråga om de personer som i egenskap av bolagsorgan är behöriga att företräda bolaget, får ett fel som ägde mm då personerna utsågs åberopas mot en tredje man endast om bolaget visar att denne kände till felet.

Artikel 9

1.       Ett bolag förpliktas mot tredje man genom bolagsorganens åtgärder även

om åtgärderna inte omfattas av föremålet för bolagets verksamhet, under

fömtsättning att åtgärdema inte ligger utanför den rätt att företräda bolaget

som lagen tillerkänner bolagsorganen eller tillåter att dessa tillerkänns.

Medlemsstaterna får emellertid föreskriva att ett bolag inte förpliktas av sädana åtgärder som ligger utanför föremålet för bolagets verksamhet, om bolaget visar att tredje man kände till att åtgärden inte omfattades av före­målet för bolagets verksamhet eller med hänsyn till omständigheterna inte kunde vara omedveten om det; enbart offentliggörandet av bolagsordningen är därvid inte tillräckligt som bevis.

2.

Begränsningar i bolagsorganens rätt att företräda bolaget pä grund av bo­lagsordningen eller pä grund av beslut av ett bolagsorgan kan inte åberopas mot tredje man, även om begränsningarna har offentliggjorts.

3.

Om enligt den nationella lagstiftningen rätt att företräda bolaget, med av­vikelse från lagens regel i ämnet, fär tilldelas en person ensam eller flera per­soner i förening genom en bestämmelse i bolagsordningen, kan lagstift-

353

23 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

ningen föreskriva att bestämmelsen får åberopas mot tredje man under för-     Prop. 1993/94:196 utsättning att den avser en generell rätt att företräda bolaget; reglema i arti-     Bilaga 8 kel 3 avgör om en sådan bestämmelse i bolagsordningen kan åberopas mot tredje man.

AVSNITT III

Bolagets giltighet

Artikel 10

I alla medlemsstater som saknar bestänunelser om att en förvaltningsmyn­dighet eller en domstol skall göra en förebyggande kontroll vid bolagsbild­ningen, måste stiftelseurkunden och bolagsordningen samt ändringar i dessa utfärdas i form av officiellt bestyrkta handlingar ("acte authentique").

Artikel 11

Medlemsstaternas lagstiftning får endast innehålla sådana regler om bolags ogiltighet som uppfyller följande villkor:

1.

Ogiltigheten skall beslutas av domstol.

2.

Ogiltighet får beslutas eiidast

a)

när stiftelseurkund saknas eller när antingen formalitetema för den förebyggande kontrollen eller formkraven för det officiella bestyrkandet inte har iakttagits;

b)

när föremålet för bolagets verksamhet är olagligt eller strider mot all­män ordning ("ordre public");

c)

när stiftelsurkunden eller bolagsordningen inte anger bolagets namn, insatsernas storlek, storleken av det tecknade kapitalet eller föremålet för bolagets verksamhet;

d)  när den nationella lagstiftningens krav på inbetalning av en minsta del

av bolagskapitalet inte har uppfyllts;

e)    när samtliga stiftare saknade rättslig handlingsförmåga; eller

f)   när antalet stiftare i strid med den nationella lagstiftningen har understi­

git tvä.

Bortsett frän de nu angivna ogiltighetsfallen kan ett bolag inte på någon gmnd betraktas som inte existerande eller som ogiltigt i absolut eller relativ bemärkelse eller förklaras ogiltigt.

Artikel 12

1.       Reglerna i artikel 3 bestämmer om ett rättsligt avgörande som fastslär ogil­

tigheten fär åberopas mot tredje man. Om den nationella lagstiftningen tillä-

ter tredje man att överklaga avgörandet, måste detta ske inom sex månader

efter det att avgörandet har meddelats.

2.

Ogiltigheten skall medföra att bolaget träder i likvidation på samma sätt som vid dess upplösning,

3.

Ogiltigheten enbart inverkar inte pä de förpliktelser som bolaget har äta-

git sig eller som andra har åtagit sig till förmån för detta, med undantag dock     Prop. 1993/94:196

för vad som följer av att bolaget har trätt i likvidation.

Bilaga 8

4.

Lagstiftningen i vaije medlemsstat får bestämma rättsverkningarna av ogiltigheten när det gäller förhällandet mellan bolagsmännen.

5.

För innehavare av andelar eller aktier kvarstår skyldigheten att betala in det tecknade men inte inbetalda kapitalet i den mån det behövs med hänsyn till förpliktelsema mot borgenärerna.

AVSNITT

IV

Allmänna bestämmelser

Artikel 13

Medlemsstaterna skall sätta i kraft de ändringar i lagar och andra författ­ningar som behövs för att följa detta direktiv inom arton månader efter da­gen för anmälan och skall genast underrätta kommissionen om detta.

För andra aktiebolag enligt nederländsk rätt än dem som behandlas i nu­varande artikel 42 c i den nederländska handelslagboken träder den i artikel 2.1 f angivna skyldigheten att offentliggöra i kraft först trettio månader efter dagen för anmälan av detta direktiv.

Medlemsstaterna kan bestämma att det första offentiiggörandet av bolags­ordningen i dess fullständiga lydelse med de ändringar som har skett efter bolagets bildande får äga mm först när bolagsordningen nästa gång ändrasj dock senast den 31 december 1970.

Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som om­fattas av detta direktiv.

Artikel 14

Detta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Utfärdat i Btyssel den 9 mars 1968

På rådets vägnar M.COUVÉde MURVILLE Ordförande

355

RÅDETS ANDRA DIREKTIV

Prop. 1993/94:196

Bilaga 8 

av den 13 december 1976

om samordning av de skyddsåtgärder som krävs i medlemsstaterna av de i artikel 58 andra stycket i fördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen när det gäller att bilda ett aktiebolag samt att bevara och ändra dettas kapitel, i syfte att göra skyddsåtgärdema likvärdiga,

(77/91/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen, särskilt artikel 54,3 g i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,'

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande, och

med beaktande av följande:

Eftersom aktiebolagen spelar en framträdande roll i medlemsstatemas nä­ringsliv och deras verksamhet ofta sträcker sig utöver de nationella grän­serna, är det i fråga om dessa bolag särskilt viktigt att fortsätta den samord­ning som föreskrivs i artikel 54,3 g i fördraget och i Allmänna handlingspro­grammet för upphävande av begränsningar i etableringsfriheten och som in­leddes med direktiv 68/151/EEG,

För att aktieägarna och borgenärema skall kunna garanteras ett minimum av likvärdigt skydd är det särskilt viktigt att samordna de nationella bestäm­melserna om att bilda ett aktiebolag samt om att bevara, öka och sätta ned dess kapital.

Inom gemenskapen måste ett aktiebolags bolagsordning eller stiftelseur­kund utformas på ett sådant sätt att varje intressent ur dessa handlingar kan inhämta grundläggande uppgifter om bolaget, däribland en detaljerad redo­visning av kapitalets sammansättning.

Sädana gemenskapsregler om att bevara det kapital som utgör borgenä­rernas säkerhet skall antas, som särskilt förbjuder en minskning av kaptialet genom utdelning till aktieägarna och begränsar bolagens möjligheter att för­värva egna aktier.

Med hänsyn till ändamålet med artikel 54,3 i fördraget mäste medlemssta­ternas lagstiftning om ökning och nedsättning av kapitalet säkerställa att de principer beaktas och harmonieras som syftar till en lika behandling av aktie­ägare med samma ställning och till ett skydd för borgenärer med fordringar som har uppkommit före en kapitalnedsättning,

'EGTnrC114, 11.11.1971 s.l8

2 EGT nr C 88, 6.9.1971 s. I

' EGT nr L 65, 14.3.1968 s. 8

356

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖUANDE

Prop. 1993/94:196

Artikel 1

BUaga 8

1.       De samordningsåtgärder som detta direktiv föreskriver skall vidtas i fråga

om bestämmelserna i medlemsstaternas lagar eller andra författningar om

följande bolagsformer:

-1 Belgien:

la société anonyme/de naamloze vennootschap;

-1 Danmark: aktieselskabet;

-1 Frankrike:

la société anonyme;

-1 Tyskland:

die Aktiengesellschaft;

-1 Iriand:

the public company limited by shares,

the public company limited by guarantee and having a share capital;

-1 Italien:

la societå per cizioni;

-1 Luxemburg: la société anonyme;

-1 Nederländema:

de naamloze vennootschap;

-1 Storbritannien:

the public company limited by shares,

the public company limited by guarantee and having a share capital.

Namnet på ett sådant bolag skall innehålla eller åtföljas av en beteckning som skiljer sig frän den som föreskrivs för andra bolagsformer,

2,       Medlemsstaterna behöver inte tillämpa detta direktiv pä förvaltningsbo­

lag med rörligt kapital eller på kooperativa företag som är organiserade i

någon av de i punkten 1 angivna bolagsformerna. Om lagstiftningen i en

medlemsstat utnyttjar denna möjlighet, skall den föreskriva att dessa bolag

skall ta in orden "förvaltningsbolag med rörligt kapital" eller "kooperativt

företag" i samtiiga de handlingar som nämns i artikel 4 i direktiv

68/151/EEG,

Med "förvaltningsbolag med rörligt kapital" avses i detta direktiv endast bolag

-

som uteslutande har till föremål för sin verksamhet att placera sina medel I olika värdepapper, fastigheter eller andra tillgångar med enda syfte att sprida investeringsriskerna och fördela resultatet av kapitalförvaltningen mellan aktieägarna,

-

som Inbjuder allmänheten att förvärva aktier i bolaget, och

357

-    vars bolagsordning anger att bolaget inom gränserna för ett minimikapi-     Prop. 1993/94:196

tal och ett maximikapital alltid får ge ut, lösa in eller avyttra sina aktier.     Bilaga 8

Artikel 2

Bolagsordningen eller stiftelseurkunden skall alltid innehålla minst följande uppgifter:

a)

bolagsform och firma;

b)

föremålet för bolagets verksamhet;

c)

- om bolaget inte har något "auktoriserat" kapital, det tecknade kapita­lets storlek;

-    om bolaget har ett "auktoriserat" kapital, storleken av detta och det teck­

nade kapitalet vid bolagsbildningen eller dä bolaget får tillstånd att börja

sin verksamhet och vid varje ändring av det "auktoriserade" kapitalet,

dock med förbehåll för vad som gäller enligt artikel 2,1 e i direktiv

68/151/EEG;

d)  bestämmelser som anger antalet ledamöter och hur dessa skall utses i

de organ som företräder bolaget mot tredje man och svarar för förvaltning,

ledning, övervakning eller kontroll av bolaget samt bestämmelser om kom­

petensfördelningen mellan organen, allt i den män föreskrifter inte finns i

lag eller annan författning;

e)    tiden för bolagets bestånd om inte denna tid är obestämd.

Artikel 3

Minst följande uppgifter skall finnas antingen i bolagsordningen eller stiftel­seurkunden eller i en särskild handling som skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG:

a)

bolagets säte;

b)

de tecknade aktiernas nominella belopp och, minst en gäng om året, dessas antal;

c)

antalet tecknade aktier utan nominellt belopp, om den nationella lag­stiftningen tillåter att sådana aktier ges ut;

d)  i förekommande fall de särskilda villkor som begränsar aktiernas över­

låtbarhet;

e)  om det finns aktier av olika slag, uppgifter enligt b, c och d för varje

aktieslag med uppgift om de rättigheter som är förenade med varje aktieslag;

f)   huruvida aktierna är ställda till viss man eller till innehavaren, om den

nationella lagstiftningen tillåter båda formema, och bestämmelser om hur

aktierna omvandlas frän den ena formen till den andra, om inte förfarandet

är reglerat I lag eller annan författning;

g)  hur stor del av det tecknade kapitalet som är betalt då bolaget bildas

eller då det fär tillstånd att börja sin verksamhet;

h) det nominella värdet av de aktier eller, i avsaknad av sådant värde, det

antal aktier som ges ut mot tillskott av annan egendom än pengar (apport­

egendom) samt beskrivning av denna egendom och namnet pä den som till­

skjuter egendomen;

358

i) identiteten hos de fysiska eller juridiska personer eller bolag av vilka     Prop. 1993/94:196 eller i vilkas namn bolagsordningen eller stiftelseurkunden eller, om bolags-     Bilaga 8 bildningen inte sker i ett sammanhang, utkasten till dessa handlingar har un­dertecknats;

j) åtminstone uppskattningsvis summan av alla kostnader som har upp­kommit för bolaget eller påförts detta med anledning av bolagsbildningen och, i förekommande fall, innan bolaget får tillstånd att börja sin verksam­het;

k) särskilda förmåner som vid bolagsbildningen eller före tillståndet att börja verksamheten har tillerkänts någon som har deltagit i bolagsbildningen eller i åtgärder som har lett fram till tillståndet.

Artikel 4

1,

Om enligt lagstiftningen i en medlemsstat ett bolag inte fär börja sin verk­samhet utan tillstånd, skall denna lagstiftning även innehålla bestämmelser om ansvaret för förbindelser som har ingåtts av bolaget eller för dettas räk­ning innan ansökningen om tillstånd beviljades eller avslogs.

2,

Punkt 1 tillämpas inte pä förbindelser med anledning av avtal som bolaget har ingått på villkor att det fär tillstånd att böqa sin verksamhet.

Artikel 5

1,       Om lagstiftningen i en medlemsstat kräver att ett bolag skall bildas av flera

bolagsmän, medför inte det förhållandet att därefter alla aktiema förenas pä

en hand eller antalet bolagsmän sjunker under det i lagstiftningen före­

skrivna minimiantalet att bolaget utan vidare upplöses,

2,

Om enligt lagstiftningen i en medlemsstat ett bolag i fall som avses i punkt 1 kan upplösas genom förordnande av rätten, får behörig domstol ge bolaget den frist som detta behöver för att vidta rättelse,

3,

När förordnandet om upplösning har meddelats, skall bolaget träda i likvi­dation.

Artikel 6

1, Medlemsstaternas lagstiftning skall föreskriva att ett kapital på minst

25 000 europeiska beräkningsenheter måste tecknas för att bolaget skall få

bildas eller få tillstånd att börja sin verksamhet.

Med en europeisk beräkningsenhet avses en sådan enhet som har bestämts genom kommissionens beslut nr 3289/75/EKSG (EGT nr L 327, 19,12,1975, s, 4), Som motvärde I nationell valuta gäller första gången motvärdet den dag dä detta direktiv antas,

2, Om motvärdet till den europeiska beräkningsenheten i nationell valuta

ändras sä att det I den senare valutan bestämda minimikapitalet under minst

ett är understiger 22 500 beräkningsenheter, skall kommissionen meddela

den berörda medlemsstaten att denna inom 12 månader efter den nämnda

359

ettårstidens utgång måste ändra sin lagstiftning så att den anpassas till be-     Prop. 1993/94:196 stämmelsema i punkt 1, Medlemsstaten får dock bestämma att lagändringen     Bilaga 8 skall tillämpas på befintliga bolag först 18 månader efter ikraftträdandet,

3, Med hänsyn till den ekonomiska och monetära utvecklingen inom gemen­skapen och till tendensen att tillåta endast större och medelstora företag att välja de i artikel 1.1 angivna bolagsformerna, skall rådet vart femte är på förslag av kommissionen överväga och vid behov ändra de i denna artikel i europeiska beräkningsenheter uttryckta beloppen.

Artikel 7

Det tecknade kapitalet får endast bestå av tillgångar som kan värderas eko­nomiskt, I dessa tillgångar får dock inte inräknas åtaganden att utföra arbete eller att tillhandahålla tjänster.

Artikel 8

1.       Aktiema får inte ges ut mot vederlag som understiger det nominella be­

loppet eller, om sådant saknas, dessas bokförda parivärde.

2,       Medlemsstatema kan dock tillåta att de som yrkesmässigt åtar sig att pla­

cera aktier får betala mindre än fullt belopp för de aktier som de tecknar i

ett sådant sammanhang.

Artikel 9

1,

Aktier som ges ut mot vederlag måste då bolaget bildas eller får tillstånd att börja sin verksamhet vara betalda till minst 25 procent av det nominella beloppet eller, om sådant saknas, av det bokförda parivärdet.

2,

Aktier som har getts ut mot apportegendom innan bolaget bildas eller får tillstånd att börja sin verksamhet skall vara fullt betalda inom fem år från bolagsbildningen eller tillståndet att börja verksamheten.

Artikel 10

1.

En eller fiera av bolaget oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en förvaltningsmyndighet eller en domstol, skall avge ett utlåtande om apportegendomen innan bolaget bildas eller får tillstånd att börja sin verk­samhet. Beroende på varje medlemsstats lagstiftning kan de sakkunniga vara fysiska eller juridiska personer eller bolag.

2.

Sakkunnigutiåtandet skall minst beskriva apportegendomen samt ange vilka värderingsmetoder de sakkunniga har använt och huruvida de därvid beräknade värdena åtminstone motsvarar antal, nominellt värde eller, i av­saknad av sådant värde, bokfört parivärde och i förekommande fall överkurs i fräga om de aktier för vilka apportegendomen utgör vedertag.

3.

Sakkunnigutlåtandet skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lag­stiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.

360

4. En medlemsstat får underlåta att tillämpa denna artikel om samtliga aktier    Prop. 1993/94:196 till 90 procent av sitt nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, sitt     Bilaga 8 '' bokförda parivärde utges mot apportegendom från ett eller flera bolag och följande villkor är uppfyllda:

a)

de i artikel 3 i avsedda personerna eller bolagen med anknytning till det bolag som tar emot apportegendomen har avstått från att kräva sakkunnig-utiåtande;

b)

avståendet har offentliggjorts enligt punkt 3;

c)

de bolag som lämnar apportegendomen har reserver som enligt lag eller bolagsordning inte får delas ut och som uppgår till minst det nominella vär­det eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda parivärdet hos de aktier som ges ut mot apportegendom;

d)  de bolag som lämnar apportegendomen förklarar, att de med belopp

som motsvarar det vid c angivna värdet åtar sig ansvar för skulder som kan

uppkomma för det mottagande bolaget efter det att detta bolag har gett ut

aktierna mot apportegendom till dess att ett år har förflutit från bolagets of-

fentliggörande av årsredovisningen för det räkenskapsår under vilket appor­

tegendomen lämnades; överlåtelse av aktiema får inte ske under denna tid;

e)    det vid d angivna ansvaret har offentliggjorts enligt punkt 3;

f)   de bolag som lämnar apportegendomen för över ett belopp som motsva­

rar det vid c angivna värdet till en reserv som får delas ut först tre är efter

det att det mottagande bolagets årsredovisning har offentliggjorts för det rä­

kenskapsår under vilket apportegendomen lämnades eller, i förekommande

fall, först vid den senare tidpunkt dä alla fordringar som omfattas av det vid

d angivna ansvaret och som görs gällande under den nu angivna treårsperio­

den har tillgodosetts.

Artikel 11

1,       Om ett bolag inom en tid som av den nationella lagstiftningen skall be­

stämmas till minst två är från det att bolagets bildades eller tilläts att börja

sin verksamhet förvärvar tillgångar frän en person eller ett bolag som avses

i artikel 3 i mot ett vederlag som motsvarar minst en tiondel av det tecknade

kapitalet, skall förvärvet granskas och offentliggöras enligt artikel 10 samt

underställas bolagsstämman för godkännande.

Medlemsstaterna fär föreskriva att dessa bestämmelser även skall tilläm­pas när tillgångarna tillhör en aktieägare eller någon annan,

2,       Punkt 1 tillämpas inte i fråga om förvärv som sker inom ramen för bolagets

löpande verksamhet, pä begäran eller under kontroll av en förvaltningsmyn­

dighet eller en domstol eller pä en fondbörs.

Artikel 12

Aktieägarna får inte befrias från sin skyldighet att betala aktierna I andra fall än som kan följa av bestämmelserna om nedsättning av det tecknade kapita­let,

361

Artikel 13

Prop. 1993/94:196

Om ett bolag av annat slag ombildas till aktiebolag skall medlemsstaterna, i     Bilaga 8 avvaktan på en senare samordning av den nationella lagstiftningen, se till att minst de skyddsåtgärder som föreskrivs i artiklarna 2-12 iakttas.

Artikel 14

Artiklama 2-13 skall inte inverka på medlemsstaternas föreskrifter om kom­petens och tillvägagångssätt vid ändring av en bolagsordning eller en stiftel­seurkund.

Artikel 15

1 a) Med undantag för det fallet att det tecknade kapitalet sätts ned får någon utdelning inte ske till aktieägarna, om enligt bolagets årsredovisning netto­tillgångarna på bokslutsdagen för det senaste räkenskapsåret understiger el­ler till följd av utdelningen skulle komma att understiga det tecknade kapita­let och de reserver som enligt lag eller bolagsordning inte får delas ut.

b)

Det vid a angivna tecknade beloppet skall minskas med sådan icke inbe­tald del därav som inte redovisas pä balansräkningens aktivsida,

c)

Det belopp som delas ut till aktieägarna fär inte överstiga vinsten för det senast avslutade räkenskapsåret med tillägg för balanserad vinst och be­lopp från reserver som får användas för detta ändamål samt med avdrag för balanserad förlust och belopp som enligt lag eller bolagsordning har avsatts till reserver.

d)  Med "utdelning" avses i a och c särskilt utbetalning av vinst eller ränta

som hänför sig till aktierna,

2,       Om lagstiftningen i medlemsstat tillåter förskottsutdelning av vinst skall

minst följande villkor iakttas:

a)

ett delärsbokslut skall upprättas som visar att tillräckliga medel finns tillgängliga för utdelningen;

b)

det belopp som skall delas ut fär inte överstiga den vinst som har upp­kommit efter det senaste räkenskapsår för vilket årsbokslut har upprättats, med tillägg för balanserad vinst och belopp från reserver som fär användas för detta ändamål samt med avdrag för balanserad förlust och belopp som enligt lag eller bolagsordning skall föras över till reserver,

3,

Punkterna 1 och 2 inkräktar inte pä medlemsstaternas bestämmelser om ökning av det tecknade kapitalet genom överföring av reserver till detta.

4,

Lagstiftningen i en medlemsstat får föreskriva undantag frän punkt 1 a i fräga om förvaltningsbolag med fast kapital.

I denna punkt anses som förvaltningsbolag med fast kapital endast bolag:

-

som uteslutande har till föremål för sin verksamhet att placera sina medel i olika värdepapper, olika fastigheter eller andra tillgångar I det enda syf­tet att sprida investeringsriskerna och låta resultatet av kapitalförvalt­ningen komma aktieägarna till godo, och

-

.som vänder sig till allmänheten för att placera sina egna aktier.

362

I den omfattning den nu angivna möjligheten används i medlemsstatemas . Prop. 1993/94:196

lagstiftning

Bilaga 8

a)

skall denna ålägga bolagen ifråga att föra in ordet "förvaltningsbolag" i alla dokument som anges i artikel 4 i direktiv 68/151/EEG;

b)

får denna inte tillåta ett bolag som nu avses och vars nettotillgångar understiger det i punkt 1 a nämnda beloppet att dela ut medel till aktie­ägarna, om enligt årsredovisningen för det senaste räkenskapsåret summan av bolagets samtliga tillgångar på bokslutsdagen understiger eller till följd av utdelningen skulle komma att understiga en och en halv gånger beloppet av bolagets samtliga skulder enligt årsredovisningen;

c)

skall denna föreskriva att ett nu avsett bolag, som delar ut medel till aktieägarna när nettotillgångarna understiger det i punkt 1 a angivna belop­pet, skall upplysa om utdelningen i en not till årsredovisningen.

Artikel 16

En utdelning i strid med artikel 15 skall återbetalas av de aktieägare som har mottagit denna, om bolaget visar att aktieägarna kände till att utdelningen var olaglig eller att de med hänsyn till omständigheterna inte kunde vara okunniga om det.

Artikel 17

1.

Vid betydande förlust av det tecknade kapitalet skall kallelse inom den tid som anges i medlemsstaternas lagstiftning ske till en bolagsstämma, som skall pröva om bolaget skall upplösas eller om andra åtgärder skall vidtas.

2.

Gränsen för betydande förlust enligt punkt 1 får i medlemsstaternas lag­stiftning inte sättas högre än till hälften av det tecknade kapitalet.

Artikel 18

1. Ett bolag får inte teckna sina egna aktier.

2. Om aktierna i ett bolag har tecknats av någon i eget namn men för bola­gets räkning, skall denne anses ha tecknat aktierna för egen räkning.    .

3.       Aktier som har tecknats i strid med denna artikel skall betalas av de i arti­

kel 3 i angivna personerna eller bolagen eller, vid ökning av det tecknade

kapitalet, av medlemmarna i styrelsen eller direktionen.

Lagstiftningen I en medlemsstat fär dock bestämma att den skall befrias från betalningsansvar som kan visa att han inte har försummat något.

Artikel 19

1. Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter att ett bolag förvärvar egna aktier, antingen direkt eller genom någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning, skall enligt den lagstiftningen minst följande villkor gälla för ett sådant förvärv:

a) Tillstånd till förvärvet skall lämnas av bolagsstämman som skall ange

de närmare förutsättningarna för detta och särskilt det högsta antal aktier

363

som får förvärvas, den tid inom vilken tillståndet gäller, vilken tid inte fär    Prop. 1993/94:196 överstiga 18 månader, samt vid förvärv mot vederlag det lägsta och högsta     Bilaga 8 vederlaget. Medlemmama av styrelsen eller direktionen skall se till att de vid b, c och d angivna villkoren iakttas när förvärvet äger rum.

b)

Det nominella värdet eller, om sådant värde saknas, det bokförda pari­värdet hos de förvärvade aktiema inräknat de aktier som bolaget tidigare har förvärvat och fortfarande innehar samt de aktier som har förvärvats av någon som handlat i eget namn men för bolagets räkning, får inte överstiga tio procent av det tecknade kapitalet.

c)

Förvärvet får inte medföra att värdet av nettotillgångarna understiger det belopp som anges i artikel 15.1 a.

d)    Förvärvet får endast omfatta helt betalda aktier.

2.

Lagstiftningen i en medlemsstat fär medge undantag frän punkt 1 a första meningen, om ett förvärv av egna aktier är nödvändigt för att bolaget skall undgå en betydande och nära förestående skada. I ett sådant fall skall styrel­sen eller direktionen informera den närmast följande bolagsstämman om gmnden för förvärvet och syftet med detta, om de förvärvade aktiemas antal och nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, bokförda parivärde, om den andel av det tecknade kapitalet som de förvärvade aktiema utgör samt om vederlaget för aktierna.

3.

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 1 a första meningen pä ak­tier som förvärvas av bolaget, direkt eller av någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning, för att fördelas bland de anställda i bolaget eller ett detta närstående bolag. Sädana aktier skall fördelas inom 12 månader frän förvärvet.

Artikel 20

1. Medlemsstaterna behöver inte tillämpa artikel 19 pä:

a)

aktier som fövärvas för att genomföra ett beslut om nedsättning av kapi­talet eller i fall som avses i artikel 39;

b)

aktier som förvärvas som ett led i en allmän förmögenhetsövergång;

c)

helt betalda aktier som förvärvas utan vederlag eller som utgör inköps­provision för banker och andra finansinstitut;

d)  aktier som förvärvas pä gmnd av en lagstadgad skyldighet eller till följd

av ett rättsligt avgörande till skydd för en aktleägarminoritet, särskilt vid fu­

sion, ändring av föremålet för bolagets verksamhet eller av bolagets form,

byte av säte till utlandet eller införandet av begränsningar i rätten att över­

låta aktier;

e)  aktier som förvärvas från en aktieägare på grund av bristande betalning

av aktierna;

f)   aktier som förvärvas för att hålla minoritetsaktieägare i närstående bo­

lag skadelösa;

g)  helt betalda aktier som förvärvas vid en exekutiv aktion som äger rum

för att infria en fordran som bolaget har mot en aktieägare;

h) helt betalda aktier som har getts ut av ett förvaltningsbolag med fast

kapital enligt artikel 15.4 andra stycket och som på placerarnas begäran för-

364

värvas av detta bolag eller av ett detta närstående bolag. Artikel 15.4 a skall     Prop. 1993/94:196 därvid tillämpas. Ett sådant förvärv får inte medföra att nettotillgångarna     Bilaga 8 understiger det tecknade kapitalet ökat med de reserver som enligt lag inte får delas ut.

2.

Aktier som har förvärvats enligt 1 b-g skall dock avyttras inom högst tre är, med mindre det nominella värdet eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda parivärdet av de förvärvade aktiema inräknat de aktier som bola­get har förvärvat genom någon som handlat i eget namn men för bolagets räkning, inte överstiger tio procent av det tecknade kapitalet.

3.

Om aktiema inte avyttras inom den tid som anges i punkt 2 skall de förkla­ras ogiltiga. Lagstiftningen i en medlemsstat kan bestämma att ogiltigförkla­ringen skall åtföljas av en motsvarande nedsättning av det tecknade kapita­let. En sådan nedsättning skall föreskrivas i den mån förvärvet av de aktier som skall förklaras ogiltiga har medfört att nettotillgångama kommit att un­derstiga det belopp som anges i artikel 15.1 a.

Artikel 21

Aktier som har förvärvats i strid med artiklarna 19 och 20 skall avyttras inom ett är från förvärvet. Om de inte avyttras inom denna tid tillämpas artikel 20.3.

Artikel 22

1.       Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter ett aktiebolag att förvärva egna

aktier, direkt eller genom någon som handlar i eget namn men för bolagets

räkning, skall lagstiftningen för det fortsatta innehavet av aktierna alltid

kräva att minst följande villkor iakttas:

a)

av de rättigheter som är knutna till aktier får rösträtt aldrig utövas för de egna aktierna;

b)

om dessa aktier tas upp som en tillgång i balansräkningen skall ett mot­svarande belopp, som bolaget inte får förfoga över, tas upp som en reserv bland skulderna.

2.       Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter ett bolag att förvärva egna ak­

tier, direkt eller genom någon som handlar i eget namn men för bolagets räk­

ning, skall lagstiftningen kräva att förvaltningsberättelsen innehåller minst

följande uppgifter:

a)

skälen för de förvärv som har skett under räkenskapsåret;

b)

antal och nominellt värde eller, i avsaknad av sådant värde, bokfört pa­rivärde beträffande de aktier som har förvärvats och avyttrats under räken­skapsåret samt den andel av det tecknade kapitalet som dessa aktier utgör;

c)

vid förvärv eller avyttring mot vederlag, uppgift om vederlaget för ak­tierna;

d)  antal och nominellt värde eller, i avsaknad av sådant värde, bokfört pa­

rivärde beträffande samtliga aktier som har förvärvats och som innehas av

bolaget samt den andel av det tecknade kapitalet som dessa aktier utgör.

365

Artikel 23

Prop. 1993/94:196

1.

Ett bolag får inte ge förskott, lämna län eller ställa säkerhet i syfte att     Bilaga 8 tredje man skall förvärva aktier i bolaget.

2.

Punkt 1 tillämpas inte pä åtgärder som utgör led i en banks eller något annat finansinstituts löpande verksamhet eller som vidtas i syfte att aktier skall förvärvas av eller till förmån för de anställda i bolaget eller ett detta närstående bolag. Sådana åtgärder får dock inte leda till att nettotillgång­ama understiger det belopp som anges i artikel 15.1 a.

3.

Punkt 1 tillämpas inte på åtgärder som vidtas för att aktier skall förvärvas enligt artikel 20.1 h.

Artikel 24

1.

Om ett bolag direkt eller genom någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning tar emot egna aktier som säkerhet, jämställs detta med för­värv som avses i artiklarna 19 och 20.1 samt artiklama 22 och 23.

2.

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 1 på åtgärder i en banks eller något annat finansinstituts löpande verksamhet.

Artikel 25

1.

Alla kapitalökningar skall beslutas av bolagsstämman. Ett sådant beslut, liksom genomförandet av kapitalökningen, skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.

2.

Bolagsordningen, stiftelseurkunden eller bolagsstänunan, vilken senares beslut skall offentliggöras enligt punkt 1, får dock ge bemyndigande om att öka det tecknade kapitalet upp till ett högsta belopp som fastställs med hän­syn till eventuella lagregler om sådant högsta belopp. Inom ramen för det fastställda beloppet beslutar det bemyndigade bolagsorganet i förekom­mande fall om ökning av det tecknade kapitalet. Bemyndigandet gäller i högst fem år och kan förlängas av bolagsstänunan en eller flera gånger med högst fem år varje gång.

3.

Om det finns fiera slag av aktier, skall bolagsstämmans beslut om kapita­lökning enligt punkt 1 eller om bemyndigande att öka kapitalet enligt punkt 2 bli föremål för en särskild omröstning minst för varje kategori av aktie­ägare vilkas rätt berörs av beslutet.

4.

Denna artikel tillämpas vid emission av alla värdepapper som kan bytas ut mot aktier eller som är förenade med teckningsrätt till aktier, men inte vid själva utbytet av värdepapperen eller vid utnyttjandet av teckningsrätten.

Artikel 26

Om aktier ges ut mot vederlag som ett led i ökningen av det tecknade kapita­

let, skall de betalas med minst 25 procent av aktiernas nominella värde eller,

366

i avsaknad av sådant värde, av det bokförda parivärdet. Om en överkurs     Prop. 1993/94:196

fastställs, skall denna betalas helt.

Bilaga 8

Artikel 27

1.

Om aktier ges ut mot apportegendom som ett led i ökningen av det teck­nade kapitalet, skall aktierna vara helt betalda inom fem är från beslutet om ökning av det tecknade kapitalet.

2.

Det vederlag som avses i punkt 1 skall innan kapitalökningen genomförs redovisas i ett utlåtande som utarbetas av en eller flera av bolaget oberoende sakkunniga som utses eller godkänns av en förvaltningsmyndighet eller en domstol. Beroende på varje medlemsstats lagstiftning fär de sakkunniga vara fysiska eller juridiska personer eller bolag.

Artikel 10.2 och 3 skall tillämpas.

3.

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 2, om ökningen av det teck­nade kapitalet sker för att genomföra en fusion eller ett offentligt erbju­dande om köp eller byte och i syfte att ersätta aktieägama i ett bolag som upplöses genom fusionen eller är föremål för det offentliga erbjudandet om köp eller byte.

4.

Medlemsstatema behöver inte tillämpa punkt 2 när alla aktier som emitte­ras som ett led i ökningen av det tecknade kapitalet ges ut mot apportegen­dom från ett eller flera bolag, om alla aktieägare i det bolag som tar emot apportegendomen har avstått från sakkunnigutlåtande samt villkoren i arti­kel 10.4 b-f är uppfyllda.

Artikel 28

Om en kapitalökning inte fulltecknas, skall kapitalet ökas med det tecknade beloppet endast om emissionsvillkoren uttryckligen har föreskrivit det.

Artikel 29

1.

Vid varje ökning av det tecknade kapitalet, som skall betalas med pengar, skall aktierna med företrädesrätt erbjudas aktieägama i förhällande till den andel av kapitalet som deras aktier representerar.

2.

Medlemsstaterna

a)

behöver inte tillämpa punkt 1 pä aktier med en begränsad rätt till utdel­ning enligt artikel 15 och/eller vid utsklftning av bolagets förmögenhet i sam­band med likvidation; eller

b)

får - om i ett bolag med aktier av olika slag i fräga om rösträtt eller rätt till utdelning enligt artikel 15 eller vid utsklftning i samband med likvidation, det tecknade kapitalet ökas genom att nya aktier av endast ett av dessa ak­tieslag ges ut - tillåta att ägarna till aktier av annat slag får utöva sin företrä­desrätt att teckna nya aktier först efter ägarna till aktier av det slag som emis­sionen avser.

3.                                                                                                Erbjudandet om företrädesrätt och den tid inom vilken denna rätt fär ut-

367

nyttjas skall offentliggöras i den nationella tidning som har utsetts i överens- Prop. 1993/94:196 stämmelse med direktiv 68/151/EEG. Lagstiftningen i en medlemsstat behö- Bilaga 8 ver dock inte föreskriva ett offentliggörande, om alla bolagets aktier är ställda till viss man. I sådant fall skall samtliga aktieägare underrättas skriftli­gen. Den tid inom vilken företrädesrätten skall utnyttjas får inte understiga 14 dagar från det att erbjudandet offentliggörs eller den skriftliga underrät­telsen avsänds.

4.

Företrädesrätten får inte begränsas eller upphävas i bolagsordningen eller stiftelseurkunden. Detta får däremot ske genom ett beslut av bolagsstäm­man. Direktionen eller styrelsen skall i så fall lämna bolagsstämman en skriftlig redogörelse som anger skälen för att begränsa eller upphäva företrä­desrätten och gmndema för den föreslagna emissionskursen. Bolagsstäm­mans beslut skall fattas enligt bestämmelserna i artikel 40 om beslutförhet och majoritet. Beslutet skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lag­stiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.

5.

Lagstiftningen i en medlemsstat får bestämma att bolagsordningen, stiftel­seurkunden eller bolagsstämman, den senare med iakttagande av bestäm­melserna i punkt 4 angående beslutförhet, majoritet och offentiiggörande, kan bemyndiga det bolagsorgan att begränsa eller upphäva företrädesrätten som har rätt att besluta om ökning av aktiekapitalet inom gränserna för det "auktoriserade" kapitalet. Ett sådant bemyndigande får inte gälla för längre tid än ett bemyndigande enligt artikel 25.2.

6.

Punkterna 1-5 tillämpas vid emission av alla värdepapper som kan bytas ut mot aktier eller som är förenade med teckningsrätt till aktier, men inte vid själva utbytet av värdepapperen eller vid utnyttjandet av teckningsrätten.

7.

Företrädesrätten anses inte utesluten enligt punkt 4 eller 5, om aktierna på grund av beslutet om ökning av det tecknade kapitalet ges ut till banker eller andra finansinstitut för att dessa skall erbjuda aktiema till bolagets ak­tieägare enligt punkterna 1 och 3.

Artikel 30

Varje nedsättning av det tecknade kapitalet, med undantag för en sådan ned­sättning som sker genom ett rättsligt avgörande, skall minst beslutas av bo­lagsstämman enligt bestämmelserna om beslutförhet och majoritet i artikel 40, dock med förbehåll för bestämmelserna i artiklarna 36 och 37. Beslutet skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstäm­melse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.

Kallelsen till bolagsstämman skall minst ange syftet med nedsättningen och hur denna skall genomföras.

Artikel 31

Om det finns flera slag av aktier, skall bolagsstämmans beslut om nedsätt­

ning av det tecknade kapitalet bli föremål för en särskild omröstning minst

för varje kategori av aktieägare vilkas rätt berörs av beslutet.

368

Artikel 32

Prop. 1993/94:196

1.       Om det tecknade kapitalet sätts ned har åtminstone de borgenärer, vilkas Bilaga 8

fordringar har uppkommit före offentliggörandet av beslutet om nedsätt­

ningen, rätt att minst få säkerhet för de fordringar som inte är förfallna till

betalning vid offentliggörandet. Lagstiftningen i medlemsstaterna bestäm­

mer under vilka fömtsättningar denna rätt får utövas. Lagstiftningen får ute­

sluta rätten endast om en borgenär har tillfredsställande säkerhet eller sådan

inte behövs med hänsyn till bolagets ställning.

2.

Medlemsstaternas lagstiftning skall vidare minst föreskriva att nedsätt­ningen inte gäller eller att någon utbetalning inte fär ske till förmån för aktie­ägarna, förrän borgenärerna har fått gottgörelse eller en domstol har beslu­tat att deras framställning därom inte behöver efterkommas.

3.

Denna artikel tillämpas även när nedsättningen av det tecknade kapitalet sker genom att bolaget helt eller delvis avstår från betalning av aktieägarnas insatser.

Artikel 33

1. Medlemsstatema behöver inte tillämpa artikel 32 vid en nedsättning av det tecknade kapitalet som sker för att täcka en inträffad förlust eller för att föra över vissa belopp till en reserv, om reserven därefter inte överstiger tio procent av det nedsatta tecknade kapitalet. Utom vid nedsättning av det tecknade kapitalet fär denna reserv inte delas ut till aktieägarna; den får en­dast användas för att täcka en inträffad förlust eller för att öka det tecknade kapitalet genom en överföring av reserver, i den mån medlemsstaterna tillå­ter en sådan åtgärd.

2.1 de fall som avses i punkt 1 skall medlemsstaternas lagstiftning minst före­skriva de åtgärder som behövs för att belopp som härrör frän nedsättningen av det tecknade kapitalet inte skall kunna användas för utbetalningar till ak­tieägarna eller för att befria dessa från skyldigheten att betala sina insatser.

Artikel 34

Det tecknade kapitalet fär inte sättas ned under det minimikapital som har fastställts i överensstämmelse med artikel 6. Medlemsstaterna fär dock till-låta en sådan nedsättning, om de även föreskriver att beslutet om nedsätt­ning fär verkställas först sedan det tecknade kapitalet har ökats till minst det fastställda minimikapitalet.

Artikel 35

Om lagstiftningen I en medlemsstat tillåter att det tecknade kapitalet helt eller delvis löses in utan att kapitalet sätts ned, skall lagstiftningen minst kräva att följande villkor är uppfyllda:

a) Om bolagsordningen eller stiftelseurkunden ger möjlighet till inlösen skall beslut om denna fattas av bolagsstämman, som minst skall iaktta de

369

24 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

allmänna villkoren för beslutförhet och majoritet. Om bolagsordningen eller    Prop. 1993/94:196 stiftelseurkunden inte ger möjlighet till inlösen skall beslut om denna fattas     Bilaga 8 av bolagsstämman, som i så fall minst skall iaktta villkoren för beslutförhet och majoritet enligt artikel 40. Beslutet skall offentiiggöras enligt varje med­ lemsstats   lagstiftning   i   överensstänunelse   med   artikel   3   i   direktiv 68/151/EEG.

b)

Endast belopp som får delas ut enligt artikel 15.1 får användas för inlö­sen.

c)

De aktieägare som har fått sina aktier inlösta har kvar sina rättigheter i bolaget med undantag för rätten att återfå insatsema och rätten att delta i en första vinstutdelning avseende icke inlösta aktier.

Artikel 36

1.       Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter bolagen att sätta ned det teck­

nade kapitalet genom att tvångsvis dra in aktier, skall lagstiftningen minst

kräva att följande villkor är uppfyllda:

a)

Tvångsindragningen skall föreskrivas eller tillåtas i bolagsordningen el­ler stiftelseurkunden innan teckning sker av de aktier som skall dras in.

b)

I det fallet att tvångsindragningen endast tillåts i bolagsordningen eller stiftelseurkunden skall den beslutas av bolagsstämman, om inte samtliga be­rörda aktieägare har godkänt indragningen.

c)

Det bolagsorgan som beslutar om tvångsindragningen skall bestämma villkor och sätt för denna, om det inte har skett redan i bolagsordningen eller stiftelseurkunden.

d)  Artikel 32 tillämpas utom i fråga om helt betalda aktier som ställs till

bolagets förfogande utan vederlag eller som dras in med utnyttjande av me­

del som får delas ut enligt artikel 15.1; i dessa fall skall ett belopp som mot­

svarar det nominella värdet eller, i avsaknad av ett sådant värde, det bok­

förda parivärdet för samtliga indragna aktier föras över till en reserv. Utom

vid nedsättning av det tecknade kapitalet får denna reserv inte delas ut till

aktieägarna; den får endast användas för att täcka en inträffad förlust eller

för att öka det tecknade kapitalet genom en överföring av reserver, i den

mån medlemsstaterna tillåter en sådan åtgärd.

e)  Beslutet om tvängslndragning skall offentliggöras enligt varje lands lag­

stiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.

2.       Artikel 30 första stycket samt artiklarna 31, 33 och 40 tillämpas inte i de

fall som avses i punkt 1.

Artikel 37

1.       Om det tecknade kapitalet sätts ned genom indragning av aktier som bola­

get har förvärvat direkt eller genom någon som handlar i bolagets namn men

för egen räkning, skall bolagsstämman alltid besluta om Indragningen.

2.       Artikel 32 tillämpas utom I fråga om helt betalda aktier som har förvärvats

utan vederlag eller med medel som får delas ut enligt artikel 15.1; i dessa fall

skall ett belopp som motsvarar det nominella värdet eller, I avsaknad av så-

370

dant värde, det bokförda parivärdet för samtliga indragna aktier föras över    Prop. 1993/94:196 till en reserv. Utom vid nedsättning av det tecknade kapitalet får denna re-     Bilaga 8 serv inte delas ut till aktieägarna; den får endast användas för att täcka en inträffad förlust eller för att öka det tecknade kapitalet genom en fondemis­sion, i den män medlemsstaterna tillåter en sädan åtgärd.

3. Artiklarna 31, 33 och 40 tillämpas inte i de fall som avses i punkt 1.

Artikel 38

Om det finns flera slag av aktier skall i de fall som avses i artikel 35, artikel 36.1 b och artikel 37.1 bolagsstämmans beslut om inlösen av det tecknade kapitalet eller nedsättning av detta genom indragning av aktier bli föremål för en särskild omröstning minst för varje kategori av aktieägare vilkas rätt berörs av åtgärden.

Artikel 39

Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter bolagen att ge ut aktier som kan återköpas, skall lagstiftningen för återköp av aktierna minst kräva att föl­jande villkor är uppfyllda:

a)

återköpet skall tillåtas i bolagsordningen eller stiftelseurkunden innan teckning sker av de aktier som kan återköpas;

b)

aktierna skall vara helt betalda;

c)

villkoren och sättet för återköpet skall vara bestämda i bolagsordningen eller stiftelseurkunden;

d)  återköpet fär endast ske med medel som kan delas ut enligt artikel 15.1

eller med intäkter från en nyemission som sker i och för återköpet;

e)  ett belopp som motsvarar det nominella värdet eller, i avsaknad av så­

dant värde, det bokförda parivärdet av alla återköpta aktier skall föras över

till en reserv som inte fär delas ut till aktieägarna i annat fall än dä det teck­

nade kapitalet sätts ned; denna reserv fär endast användas för att öka det

tecknade kapitalet genom en överföring av reserver;

f)   punkt e tillämpas inte om återköpet har skett med intäkter frän en ny­

emission som har ägt mm i och för återköpet;

g)  om det har beslutats att en överkurs skall betalas till aktieägarna med

anledning av återköpet, fär överkursen endast erläggas med medel som får

delas ut enligt artikel 15.1 eller med medel ur en reserv, annan än den som

avses I e, som inte får delas ut till aktieägarna i annat fall än dä det tecknade

kapitalet sätts ned; denna reserv får endast användas för att öka det tecknade

kapitalet genom en Överföring av reserver, för att täcka kostnader som avses

i artikel 3 j eller emissionskostnader för aktier eller obligationer eller för att

betala en överkurs till innehavare av aktier eller obligationer som skall åter­

köpas;

h) återköpet skall offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning I överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG.

371

Artikel 40

Prop. 1993/94:196

1.       Medlemsstaternas lagstiftning skall föreskriva att de beslut som avses i ar-     Bilaga 8

tikel 29.4 och 5 samt artiklarna 30,31,35 och 38 skall kräva minst en majori­

tet som inte får understiga två tredjedelar av de röster som är förenade med

de företrädda värdepapperen eller det företrädda tecknade kapitalet,

2,       Medlemsstaternas lagstiftning får dock förskriva att en enkel majoritet av

rösterna enligt punkt 1 är tillräcklig, om minst hälften av det tecknade kapi­

talet är företrätt.

Artikel 41

1,

Medlemsstaterna får frångå artikel 9,1, artikel 19,1 a första ledet och b samt artiklama 25,26 och 29 i den mån det behövs för att bestämmelser skall kunna antas eller tillämpas som har till ändamål att underlätta för anställda och andra i den nationella lagstiftningen angivna personkategorier att fä del i företagens kapital.

2,

Medlemsstaterna får underlåta att tillämpa artikel 19,1 a första ledet samt artiklarna 30, 31 och 36-39 på bolag som bildas enligt särskild lagstiftning och som vid sidan av "kapitalaktier"ger ut "arbetsaktier" till förmån för de anställda som ett kollektiv, vilket på bolagsstämman företräds av fullmäktige med rösträtt.

Artikel 42

För att detta direktiv skall kunna genomföras måste medlemsstaternas lag­stiftning behandla de aktieägare lika som befinner sig i samma ställning.

Artikel 43

1,

Medlemsstatema skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv inom två år efter dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta,

2,

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa artikel 3 g, i, j och k på de bolag som redan finns när författningama som avses i punkt 1 träder i kraft.

De får bestämma att övriga föreskrifter i detta direktiv skall tillämpas pä dessa bolag först 18 månader efter ikraftträdandet.

Denna tidsfrist får dock vara tre är när det gäller artiklarna 6 och 9 samt fem är när det gäller "unregistered companies" i Storbritannien eller på Ir­land,

3,       Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala

bestämmelser I nationell lagstiftning som de antar inom det omräde som om­

fattas av detta direktiv.

372

Artikel 44

Prop. 1993/94:196

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Bilaga ö

Utfärdat i Bryssel den 13 december 1976.

Pä rådets vägnar M. van der STOEL Ordförande

373

RÅDETS TREDJE DIREKTIV

Prop. 1993/94:196

Bilaga 8 

av den 9 oktober 1978

gmndat på artikel 54.3 g i Romfördraget om fusioner av aktiebolag

(78/8S5/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska ge­menskapen, särskilt artikel 54.3 g i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,'

med beaktande av Europaparlamentets yttrande,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande' och

med beaktande av följande:

Den samordning som föreskrivs i artikel 54.3 g och i Allmänna handlingspro­grammet för upphävande av begränsningar i etableringsfriheten,* inleddes med direktiv 68/151/EEG.'

Samordningen fortsatte såvitt avser bildande av aktiebolag (public limited liability companies) samt bevarande och ändring av dessas kapital med di­rektiv 77/91/EEG* och såvitt avser årsbokslut för vissa bolagsformer med di­rektiv 78/660/EEG.'

Skyddet för bolagsmännens och tredje mans intressen kräver att medlems­staternas lagstiftning om fusion av aktiebolag (public limited liability compa­nies) samordnas och att bestämmelser om fusion införs i alla medlemstater­nas lagstiftning.

Vid denna samordning är det särskilt viktigt att aktieägarna i de fusione­rande bolagen får en tillräcklig och sä långt möjligt objektiv information samt att deras rättigheter skyddas på lämpligt sätt.

Bestämmelser om skydd för arbetstagares rättigheter vid överföring av företag, rörelser eller delar av rörelser finns för närvarande i direktiv 77/187/EEG.'

Borgenärerna, inräknat obligationshavare, och innehavarna av andra rät­tigheter i de fusionerande bolagen måste skyddas så att fusionen inte inver­kar negativt på deras intressen.

Bestämmelserna om offentlighet i direktiv 68/151/EEG mäste utsträckas till att gälla också fusion, sä att tredje man får tillräcklig information.

För att hindra att de garantier som tillförsäkras aktieägarna och tredje man i samband med fusion kringgås, måste detta skydd utsträckas till att om-

' EGT nr C 89, 14.7.1970 s. 20

EGTnrC 129, 11.12.1972 s. 50; EGT nr C 95, 28.4.1975 s. 12

 EGT nr C 88, 6.9.1971 s.l8

EGTnr2, 15.1.1962 s. 36/62

' 14.3.1968 S.8

 EGT nr L 26, 31.1.1977 s.l

' EGT nr L 222, 14.8.1978 s. 11

* EGT nr L 61,5.3.1977 5.36

374

fatta också vissa andra rättsliga förfaranden som i väsentliga avseenden lik-    Prop. 1993/94:196

nar fusion.

Bilaga 8

För att säkerställa rättssäkerheten i förhällandet mellan de berörda bola­gen, mellan dessa och tredje man och mellan aktieägarna inbördes mäste ogiltighetsfallen begränsas. Därvid måste föreskrivas, ä ena sidan att fel vid fusionen såvitt möjligt skall avhjälpas och ä andra sidan att ogiltighet endast får göras gällande inom en kort tidsfrist.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖUANDE. Artikel 1

1.       De samordningsåtgärder som detta direktiv föreskriver skall vidtas i fräga

om bestämmelser i medlemsstatemas lagar eller andra författningar om föl­

jande bolagsformer:

-1 Tyskland:

die Aktiengesellschaft,

-1 Belgien:

de naamloze vennootschap/la société anonyme,

-1 Danmark: aktieselskaber,

-1 Frankrike:

la société anonyme,

-1 Iriand:

public companies limited by shares och public companies limited by guaran­tee having a share capital,

-1 Italien:

la societå per azioni,

-1 Luxemburg: la société anonyme,

-1 Nederländema:

de naamloze vennootschap,

-1 Storbritannien:

public companies limited by shares och public companies limited by guaran­tee having a share capital.

2.

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa detta direktiv på kooperativa före­tag som är organiserade i någon av de i punkt 1 angivna bolagsformerna. Om lagstiftningen i en medlemsstat utnyttjar denna möjlighet, skall den före­skriva att dessa bolag skall ta in orden "kooperativt företag" i samtliga de handlingar som nämns i artikel 4 i direktiv 68/151/EEG.

3.

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa detta direktiv om ett eller flera av de bolag som förvärvas eller upplöses är försatt i konkurs eller är föremål

för ackord eller liknande förfarande.

__.

KAPITEL I

Prop. 1993/94:196

Regler om fusion genom att ett bolag förvärvar ett eller flera andra bolag    Bilaga ö och om fusion genom bildande av ett nytt bolag

Artikel 2

Medlemsstaterna skall i fråga om bolag som lyder under deras nationella lag­stiftning utfärda regler om fusion som äger mm genom att ett bolag förvärvar ett eller flera andra bolag och om fusion som äger mm genom bildande av ett nytt bolag.

Artikel 3

1.1 detta direktiv avses med "fusion genom förvärv" ett sådant förfarande varigenom ett eller flera bolag (överlåtande bolag) upplöses utan likvidation och i samband därmed överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat bolag (övertagande bolag), mot vederlag till aktieägama i det eller de överlåtande bolagen i form av aktier i det övertagande bolaget och i före­kommande fall kontant ersättning som inte fär överstiga tio procent av dessa aktiers nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda pari­värdet.

2. Lagstiftningen i en medlemsstat får föreskriva att fusion genom förvärv får ske även om ett eller flera av de överlåtande bolagen har trätt i likvida­tion, under fömtsättning att utsklftning av det överlåtande bolagets till­gångar till aktieägama ännu inte har påbörjats.

Artikel 4

1.1 detta direktiv avses med "fusion genom bildande av ett nytt bolag" ett sådant förfarande varigenom flera bolag (överlåtande bolag) upplöses utan likvidation och i samband därmed överför samtliga sina tillgångar och skul­der till ett bolag som de bildar, mot vederlag till aktieägama i de överlåtande bolagen i form av aktier i det nya bolaget och i förekommande fall kontant ersättning som inte får överstiga tio procent av dessa aktiers nominella värde eller, i avsaknad av sådant värde, det bokförda parivärdet.

2. Lagstiftningen i en medlemsstat får föreskriva att fusion genom bildande av ett nytt bolag får ske även om ett eller flera av de överlåtande bolagen har trätt i likvidation, under förutsättning att utsklftning av det överlåtande bolagets tillgångar till aktieägarna ännu inte har påbörjats.

KAPITEL

II

Fusion genom förvärv

Artikel 5

1. Förvaltnings- eller ledningsorganen i de fusionerande bolagen skall upp­

rätta en skriftiig fusionsplan.

376

2. Fusionsplanen skall innehålla minst följande uppgifter:

Prop. 1993/94:196

a)

de fusionerande bolagens form, namn och säte.

Bilaga 8

b)

aktiemas utbytesförhållande och i förekommande fall storleken av den kontanta ersättningen,

c)

de närmare villkoren för utiämnandet av aktier i det övertagande bola­get,

d)  den tidpunkt från vilken sistnämnda aktier ger rätt till utdelning av vinst

samt varje särskilt förhållande som berör denna rätt,

e)  den tidpunkt från vilken det överiåtande bolagets åtgärder i bokförings­

hänseende skall anses företagna för det övertagande bolagets räkning,

f)   de rättigheter som det övertagande bolaget tillförsäkrar innehavare av

sådana aktier till vilka särskilda rättigheter är knutna och innehavare av

andra värdepapper än aktier eller de åtgärder som föreslås till förmån för

dessa personer,

g)  varje särskild förmån som beviljas de sakkunniga som anges i artikel

10.1 och ledamöterna i de fusionerande bolagens förvaltnings-, lednings-,

tillsyns- eller kontrollorgan.

Artikel 6

Fusionsplanen skall offentliggöras för vart och ett av de fusionerande bola­gen enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i direktiv 68/151/EEG, minst en månad före dagen för den bolagsstämma som skall besluta om fusionsplanen.

Artikel 7

1.      En fusion fordrar godkännande av minst bolagsstämman i varje fusione­

rande bolag. Medlemsstaternas lagstiftning skall föreskriva att detta beslut

kräver minst två tredjedelar av de röster som är förenade med de företrädda

aktierna eller det företrädda tecknade kapitalet.

Medlemsstatemas lagstiftning får dock föreskriva att enkel majoritet av rösterna enligt första stycket är tillräcklig, om minst hälften av det tecknade kapitalet är företrätt. Dämtöver tillämpas i förekommande fall reglerna om ändring i bolagsordningen.

2.

Om det finns flera slag av aktier fordras för beslut om fusion en särskild omröstning minst för varje kategori av aktieägare vilkas rätt berörs av åtgär­den.

3.

Beslutet skall omfatta godkännandet av fusionsplanen och de eventuella ändringar i bolagsordningen som behövs för att genomföra planen.

Artikel 8

Lagstiftningen i en medlemsstat behöver inte föreskriva att fusionen skall

godkännas av bolagsstämman i det övertagande bolaget, om följande villkor

är uppfyllda:

a) det i artikel 6 föreskrivna offentliggörandet skall för det övertagande

377

25 Riksdagen 1993/94. 1 saml. Nr 196

bolaget ske minst en månad före dagen för den bolagsstämma i det eller de     Prop. 1993/94:196

överlåtande bolagen som skall besluta om fusionsplanen.

Bilaga 8

b)

alla aktieägare i det övertagande bolaget skall ha rätt att minst en må­nad före den i a nämnda dagen ta del av de i artikel 11.1 angivna handling­ama hos det övertagande bolaget där detta har sitt säte,

c)

en eller flera aktieägare i det övertagande bolaget med ett aktieinnehav som uppgår till en viss lägsta procent av det tecknade kapitalet skall ha rätt att fordra att en bolagsstämma i det övertagande bolaget sammankallas för att besluta om godkännande av fusionen. Det lägsta procenttalet får inte sät­tas högre än till fem procent. Medlemsstaterna fär dock föreskriva att aktier -utan rösträtt inte skall medtagas vid denna beräkning.

Artikel 9

Förvaltnings- eller ledningsorganen i vart och ett av de fusionerande bolagen skall upprätta en utförlig skriftlig redogörelse i vilken fusionsplanen och där­vid särskilt utbytesförhållandet mellan aktierna förklaras och bedöms från rättslig och ekonomisk synpunkt.

Redogörelsen skall i förekommande fall även ange särskilda värderings­svårigheter.

Artikel 10

1. För vart och ett av de fusionerande bolagen skall en eller flera oberoende sakkunniga, som utses eller godkänns av en domstol eller en förvaltnings­myndighet, granska fusionsplanen och lämna en skriftlig redogörelse till ak­tieägarna. Lagstiftningen i en medlemsstat kan dock föreskriva att det får förordnas en eller flera oberoende sakkunniga för alla de fusionerande bola­gen, om förordnandet meddelas av en domstol eller en förvaltningsmyndig­het på bolagens gemensamma begäran. Beroende på varje medlemsstats lag­stiftning kan de sakkunniga vara fysiska eller juridiska personer eller bolag.

2.1 den i punkt 1 nämnda redogörelsen skall de sakkunniga under alla för­hållanden ange huruvida enligt deras uppfattning utbytesförhållandet är rim­ligt och sakligt gmndat. Redogörelsen skall minst ange:

a)

enligt vilken eller vilka metoder som det föreslagna utbytesförhållandet har bestämts,

b)

humvida denna eller dessa metoder är lämpliga i det aktuella fallet och vilka värden som var och en av metoderna leder till; ett uttalande måste också göras om vilken relativ betydelse som tillmättes de olika metoderna då värdena fastställdes.

Redogörelsen skall i förekommande fall även ange särskilda värderings-svårigheter.

3. Varje sakkunnig skall ha rätt att hos de fusionerande bolagen få tillgäng till alla upplysningar och handlingar som hör till saken samt att utföra alla undersökningar som behövs,

378

Artikel 11

Prop. 1993/94:196

1.       Minst en månad före dagen för den bolagsstämma som skall besluta om     Bilaga ö

fusionsplanen skall alla aktieägare ha rätt att hos bolaget där detta har sitt

säte ta del av minst följande handlingar:

a)

fusionsplanen,

b)

de fusionerande bolagens årsbokslut och förvaltningsberättelser för de senaste tre räkenskapsåren,

c)

en särskild redovisning som skall avslutas tidigast den första dagen i den tredje månaden före den tidpunkt då fusionsplanen upprättades, om det se­naste årbokslutet avser ett räkenskapsår som avslutades mer än sex månader före sistnämnda tidpunkt,

d)  de redogörelser av de fusionerande bolagens förvaltnings- eller led­

ningsorgan som nämns i artikel 9,

e)    de i artikel 10 nämnda redogörelsema.

2.       Den i punkt 1 c nämnda särskilda redovisningen skall utarbetas enligt

samma metoder och med begagnande av samma uppställning som det se­

naste årsbokslutet.

Lagstiftningen i en medlemsstat får dock föreskriva:

a)

att någon ny fysisk inventering inte behöver genomföras,

b)

att de värden som har åsatts i den senaste balansräkningen endast behö­ver ändras så att de återspeglar affärshändelserna; hänsyn skall dock tas till

-

avskrivningar och avsättningar för den mellanliggande tiden,

-

sådana väsentliga ändringar av faktiska värden som inte framgår av bok­föringen.

3.       Varje aktieägare skall ha rätt att pä begäran och kostnadsfritt få kopior

av samtliga eller, om sä önskas, vissa av de i punkt 1 nämnda handlingarna.

Artikel 12

Skyddet för de anställdas rättigheter i varje fusionerande bolag skall regleras enligt direktiv 77/187/EEG.

Artikel 13

1.

Lagstiftningen i medlemsstaterna skall på ett betryggande sätt skydda rät­tighetema för de borgenärer i de fusionerande bolagen vilka har fordringar som uppkommit före offentliggörandet av fusionsplanen och som inte var förfallna till betalning vid offentiiggörandet.

2.

1 detta syfte skall lagstiftningen i medlemsstaterna minst föreskriva att dessa borgenärer har rätt till betryggande säkerhet, om ett sådant skydd be­hövs med hänsyn till de fusionerande bolagens ekonomiska förhållanden och borgenärerna inte redan har sådan säkerhet.

3.

Skyddet får vara olika för borgenärerna i det övertagande och det överlä­tande bolaget.

379

Artikel 14

Prop. 1993/94:196

Med förbehåll för bestämmelser om ett gemensamt utövande av obligations-     Bilaga

ö havarnas rättigheter i de fusionerande bolagen skall artikel 13 tillämpas på obligationshavarna, om inte dessa vid ett sammanträde - fömtsatt att sådana sammanträden regleras i den nationella lagstiftningen - eller individuellt har godkänt fusionen.

Artikel 15

Innehavare av sådana andra värdepapper än aktier till vilka särskilda rättig­heter är knutna skall i det övertagande bolaget ha minst samma rättigheter som i det överlåtande bolaget, om inte innehavarna av värdepapperen vid ett sammanträde - fömtsatt att sådana sammanträden regleras i den nationella lagstiftningen - eller individuellt har godkänt en ändring av rättighetema el­ler om inte innehavama av värdepapperen har rätt att få dessa återköpta av det övertagande bolaget.

Artikel 16

1.

Om lagstiftningen i en medlemsstat inte föreskriver någon förebyggande rättslig eller administrativ kontroll av att en fusion är lagenlig eller om denna kontroll inte omfattar alla för fusionen föreskrivna handlingar, skall proto­kollen från de bolagsstämmor som beslutar om fusionen och i förekom­mande fall det efter dessa bolagsstämmor följande fusionsavtalet upprättas i form av officiellt bestyrkta handlingar. Om fusionen inte skall godkännas av bolagsstämmor i alla de fusionerande bolagen, skall fusionsplanen upp­rättas i form av en officiellt bestyrkt handling.

2.

Den notarie eller myndighet som är behörig att upprätta och officiellt be­styrka handlingama skall granska och bestyrka, dels förekomsten av och lag­enligheten hos alla de rättshandlingar och formaliteter som åligger det bolag för vilket notarien eller myndigheten handlar, dels förekomsten av och lag­enligheten hos fusionsplanen.

Artikel 17

Lagstiftningen i medlemsstaterna skall ange den tidpunkt då fusionen blir gällande.

Artikel 18

1.

En fusion skall förvart och ett av de fusionerande bolagen offentliggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med artikel 3 i di­rektiv 68/151/EEG.

2.

Det övertagande bolaget kan själv vidta de formaliteter angående offent­liggörandet som hänför sig till det eller de överiåtande bolagen.

380

Artikel 19

Prop. 1993/94:196

1.       En fusion skall i kraft av själva lagstiftningen ha följande rättsverkningar.     Bilaga »

vilka skall inträda samtidigt:

a)

både i förhållandet mellan det överlåtande och det övertagande bolaget och i förhållandet till tredje man övergår det överlåtande bolagets samtliga tillgångar och skulder till det övertagande bolaget,

b)

aktieägama i det överlåtande bolaget blir aktieägare i det övertagande bolaget,

c)

det överlätande bolaget upphör.

2.       Aktier i det överlåtande bolaget fär inte bytas ut mot aktier i det överta­

gande bolaget, om aktierna i det överlåtande bolaget innehas antingen

a)

av det övertagande bolaget själv eller av någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning, eller

b)

av det överlåtande bolaget själv eller av någon som handlar i eget namn men för bolagets räkning.

3.       Vad nu sagts skall inte inkräkta pä den lagstiftning i medlemsstaterna som

föreskriver särskilda formaliteter för att överföringen av vissa tillgångar, rät­

tigheter och förpliktelser från det överlätande bolaget skall gälla mot tredje

man. Det övertagande bolaget fär själv verkställa dessa formaliteter; lagstift­

ningen i medlemsstaterna kan dock tillåta att det överlätande bolaget fort­

sätter att verkställa formaliteterna under en begränsad tid som, utom i un­

dantagsfall, inte får vara längre än sex månader räknat från den tidpunkt då

fusionen blir gällande.

Artikel 20

Lagstiftningen i medlemsstaterna skall minst innehålla regler om det civil­rättsliga ansvar som ledamöterna i det överlåtande bolagets förvaltnings- el­ler ledningsorgan skall ha mot bolagets aktieägare på grund av oförsvarligt förfarande av ledamötema i dessa organ vid förberedelsen och genomföran­det av fusionen.

Artikel 21

Lagstiftningen i medlemsstaterna skall minst innehålla regler om det civil­rättsliga ansvar som de sakkunniga, vilka ansvarar för upprättandet i det överlåtande bolaget av den i artikel 10,1 angivna redogörelsen, skall ha mot aktieägarna i detta bolag på grund av oförsvarligt förfarande av de sakkun­niga dä de utförde sitt uppdrag.

Artikel 22

1. Lagstiftningen i medlemsstaterna fär endast innehålla sådana regler om ogiltighet av en fusion som uppfyller följande villkor:

a)

ogiltigheten skall beslutas av domstol,

b)

en fusion som har blivit gällande enligt artikel 17 får förklaras ogiltig

endast om det Inte har förekommit någon rättslig eller administrativ kontroll

381

av fusionens lagenlighet eller officiellt bestyrkta handlingar inte har upprat-     Prop. 1993/94:196 täts eller om det visas att bolagsstämmans beslut är ogiltigt eller kan förkla-     Bilaga 8 ras ogiltigt enligt nationell rätt,

c)  talan om ogiltighetsförklaring får inte väckas om det har förflutit mer

än sex månader från det att fusionen kom att gälla mot den som åberopar

ogiltigheten eller om bristen har avhjälpts,

d)  om det är möjligt att avhjälpa den brist, på gmnd av vilken fusionen

kan förklaras ogiltig, skall domstolen ge bolagen i fråga tillfälle att inom viss

tid göra detta,

e)  ett rättsligt avgörande varigenom en fusion förklaras ogiltig skall offent­

liggöras enligt varje medlemsstats lagstiftning i överensstämmelse med arti­

kel 3 i direktiv 68/151/EEG,

f)   om en medlemsstats lagstiftning medger att tredje man överklagar avgö­

randet, får detta ske senast sex månader efter det att avgörandet offentiig-

gjorts i överensstämmelse med direktiv 68/151/EEG,

g)  ett avgörande varigenom en fusion förklaras ogiltig skall inte i och för

sig inkräkta på giltigheten av de förpliktelser som har uppkommit för eller

gentemot det övertagande bolaget innan avgörandet blev offentiigt tillgäng­

ligt men efter den i artikel 17 angivna tidpunkten,

h) de bolag som har ingått i fusionen skall ansvara solidariskt för de för­pliktelser som åligger ett övertagande bolag som avses i g.

2.

Med avvikelse frän punkt 1 a fär lagstiftningen i en medlemsstat även före­skriva att en administrativ myndighet kan besluta om en fusions ogiltighet, om ett sådant avgörande kan överklagas till domstol. Bestänunelserna i b, d, e, f, g och h skall tillämpas på motsvarande sätt i fråga om den administrativa myndigheten. Ogiltighetsförfarandet får inte inledas senare än sex månader efter den i artikel 17 angivna tidpunkten.

3.

Vad nu sagts inkräktar inte på medlemsstatemas lagstiftning om ogiltig­hetsförklaring av en fusion med anledning av annan kontroll än den förebyg­gande rättsliga eller administrativa kontrollen av fusionens lagenlighet.

KAPITEL III

Fusion genom bildande av nytt bolag

Artikel 23

1.

Artikel 5, 6 och 7 samt 9-22 skall tillämpas vid fusion genom bildande av ett nytt bolag, dock med förbehåll för bestämmelserna i artikel 11 och 12 i direktiv 68/151/EEG. Därvid skall med "fusionerande bolag" och "överiå­tande bolag" avses de bolag som skall upplösas och med "övertagande bo­lag" det nya bolaget.

2.

Artikel 5.2 a skall tillämpas också på det nya bolaget.

3.

Fusionsplanen och, om de är intagna i en särskild handling, det nya bola­gets stiftelseurkund eller utkast till stiftelseurkund och bolagsordning eller

utkast till bolagsordning måste godkännas av bolagsstämman i vart och ett

._

av de bolag som skall upplösas.

4. Vid bildandet av det nya bolaget behöver medlemsstaterna inte tillämpa     Prop. 1993/94:196 bestämmelsema i artikel 10 i direktiv 77/91/EEG om kontroll av tillskott i     Bilaga 8 form av apportegendom.

KAPITEL

IV

Ett bolags förvärv av ett annat bolag, i vilket det förra äger minst 90 procent av aktiema

Artikel 24

Medlemsstaterna skall för de bolag som lyder under deras lagstiftning ut­färda regler om ett förfarande varigenom ett eller flera bolag upplöses utan likvidation och överför samtliga sina tillgångar och skulder till ett annat bo­lag, vilket i de förstnämnda bolagen äger alla aktier samt övriga värdepapper som är förenade med rösträtt pä bolagsstämman. Pä ett sådant förfarande skall bestämmelserna i kapitel 

II 

tillämpas med undantag för artikel 5.2 b, c och d, artikel 9 och 10, artikel 11.1 d och e, artikel 19.1 b samt artiklama 20 och 21,

Artikel 25

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa bestämmelserna i artikel 7 på det i artikel 24 angivna förfarandet, om minst följande villkor är uppfyllda:

a)

Det i artikel 6 föreskrivna offentliggörandet skall för vart och ett av de bolag som deltar i förfarandet äga mm minst en månad innan förfarandet blir gällande,

b)

Alla aktieägare i det övertagande bolaget har rätt att minst en månad innan förfarandet blir gällande, hos bolaget där detta har sitt säte ta del av de i artikel 11,1 a, b och c angivna handlingarna. Artikel 11.2 och 11.3 skall tillämpas.

c)

Artikel 8 c skall tillämpas.

Artikel 26

Medlemsstaterna fär tillämpa artikel 24 och 25 pä förfaranden varigenom ett eller flera bolag upplöses utan likvidation och överför samtliga sina till-gängar och skulder till ett annat bolag, om alla i artikel 24 angivna aktier och värdepapper i det eller de överlåtande bolagen tillhör det övertagande bolaget och/eller någon som innehar aktierna och värdepapperen i eget namn men för det övertagande bolagets räkning.

Artikel 27

Sker en fusion genom att ett eller flera bolag övertas av ett annat bolag som

i de förstnämnda bolagen äger minst 90 procent av, men inte alla, aktier och

andra värdepapper som är förenade med rösträtt pä bolagsstämman, behö­

ver Inte medlemsstaterna föreskriva att fusionen skall godkännas av bolags­

stämman I det övertagande bolaget, om minst följande villkor är uppfyllda:

383

a)

det i artikel 6 föreskrivna offentliggörandet skall i fråga om det överta-     Prop. 1993/94:196 gande bolaget äga mm minst en månad före tidpunkten för den bolags-     Bilaga 8 stämma i det eller de överiåtande bolagen som skall besluta om fusionen,

b)

alla aktieägare i det övertagande bolaget skall ha rätt att minst en må­nad före den i a angivna tidpunkten hos detta bolag där det har sitt säte ta del av de i artikel 11,1 a, b och c angivna handhngama. Artikel 11.2 och 11,3 skall tillämpas,

c)

artikel 8 c skall tillämpas.

Artikel 28

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa artikel 9-11 på en fusion som avses i artikel 27, om följande villkor är uppfyllda:

a)

minoritetsaktieägama i det överlåtande bolaget skall ha rätt att få sina aktier inlösta av det övertagande bolaget,

b)

om de utövar denna rätt, skall de ha rätt till ett vederlag som motsvarar värdet av aktierna,

c)

om tvist uppkommer om vederlaget, skall det vara möjligt att fä veder­laget bestämt av en domstol.

Artikel 29

Medlemsstaterna får tillämpa artiklarna 27 och 28 på förfaranden varigenom ett eller flera bolag upplöses utan likvidation och överför samtliga sina till­gångar och skulder till ett annat bolag, om minst 90 procent, men inte alla, av de i artikel 27 avsedda aktierna och övriga värdepapperen i det eller de överlätande bolagen tillhör det övertagande bolaget och/eller någon som in­nehar dessa aktier och värdepapper i eget namn men för det övertagande bolagets räkning.

KAPITEL V

Andra med fusion likställda förfaranden

Artikel 30

Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter att den kontanta ersättningen vid ett i artikel 2 angivet förfarande överstiger tio procent, skall kapitel 

II 

och III samt artikel 27-29 tillämpas.

Artikel 31

Om lagstiftningen i en medlemsstat tillåter ett i artikel 2, 24 eller 30 angivet förfarande utan att alla de överlåtande bolagen därvid upplöses, skall kapitel 

II, 

med undantag för artikel 19,1 c, samt kapitel III och 

IV 

tillämpas.

384

KAPITEL 

VI

Prop, 1993/94:196

Avslutande bestämmelser

Bilaga ö

Artikel 32

1,

Medlemsstatema skall sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv inom tre år efter dagen för anmälan. De skall genast underrätta kommissionen om detta,

2,

En tidsfrist på fem år från ikraftsättandet av de i punkt 1 angivna bestäm­melserna får dock föreskrivas när det gäller bestämmelsernas tillämpning på "unregistered companies" i Storbritannien och på Irland,

3,

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa artikel 13,14 och 15 på innehavare av sädana obligationer och andra värdepapper som kan bytas ut mot aktier, om emissionsvillkoren vid tidpunkten för ikraftträdandet av de i punkt 1 an­givna bestämmelserna på förhand har reglerat innehavarnas ställning i hän­delse av en fusion,

4, Medlemsstatema behöver inte tillämpa detta direktiv på fusioner och

andra förfaranden som är likställda med fusioner, om en i nationell lagstift­

ning föreskriven åtgärd eller formalitet för att förbereda eller genomföra för­

farandet redan har vidtagits vid den tidpunkt då de i punkt 1 angivna bestäm­

melserna träder i kraft.

Artikel 33

Detta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Utfärdat i Luxemburg den 9 oktober 1978

På rådets vägnar H,-J VOGEL Ordförande

385

RÅDETS TOLFTE DIREKTIV

Prop. 1993/94:196

Bilaga 8 av den 21 december 1989

på bolagsrättens område om enmansbolag med begränsat ansvar

(89/667/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska ekonomiska ge­menskapen, särskilt artikel 54 i detta,

med beaktande av kommissionens förslag,'

i samverkan med Europaparlamentet,

med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande,' och

med beaktande av följande:

Det är nödvändigt att samordna vissa skyddsåtgärder som krävs i medlems­staterna av de i artikel 58 andra stycket i Romfördraget avsedda bolagen i bolagsmännens och tredje mans intressen, i syfte att göra skyddsåtgärderna likvärdiga.

På detta område föreligger dels direktiv 68/151/EEG'' och 78/660/EEG,' senast ändrade genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, samt di­rektiv 83/349/EEG,* ändrat genom Anslutningsakten för Spanien och Portu­gal, vilka i fräga om offentlighet, giltigheten av bolagets förpliktelser, bola­gets ogiltighet, årsbokslut och koncernbokslut gäller för alla bolag med kapi­talandelar, dels direktiv 77/91/EEG' och 78/855/EG,* senast ändrade genom Anslutningsakten för Spanien och Portugal, samt direktiv 82/891/EEG,' vilka ifråga om bildande och kapital samt fusion och delning gäller endast för aktiebolag (public limited liability companies).

Genom sin resolution den 3 november 1986 godkände rådet handlingspro­grammet för mindre och medelstora företag,'"

De reformer som de senaste åren har genomförts i vissa medlemsstaters nationella lagstiftning i syfte att möjliggöra enmansbolag med begränsat an­svar, har medfört olikheter i medlemsstaternas rättsordningar.

Det är viktigt att skapa ett rättsligt instrument som tillåter en begränsning av ensamföretagarens ansvar inom hela gemenskapen, dock med förbehåll för den lagstiftning I medlemsstaterna som i undantagsfall kräver att en sä­dan företagare skall ansvara för sitt företags förpliktelser,

'EGT nr C 173, 2,7.1988 s.lO

2 EGT nr C 96, 17.4.1989 s. 92 och EGT nr C 291, 20.11.1989 s. 53

5 EGT nr C 318, 12.12.1988 s. 9

" EGT nr L 65, 14.3.1968 s.8

' EGT nr L 222, 14.8.1978 s. 

II

''EGT nr L 193, 18.7.1983 s. 1

' EGT nr L 26, 30.1.1977 s. 1

" EGT nr L 295, 20.10.1978 s. 36

'' EGT nr L 378, 31.12.1982 s. 47

'" EGT nr C 287, 14.11.1986 s. 1

386

Ett bolag med begränsat ansvar kan vara ett enmansbolag redan frän bil- Prop. 1993/94:196 dandet eller kan blir det genom att alla andelarna samlas på en hand, I av- Bilaga 8 vaktan pä en samordning av den nationella lagstiftningen om gmpper av företag får medlemsstaterna föreskriva vissa särskilda bestämmelser och på­följder för det fall då en fysisk person är ensam bolagsman i flera bolag eller då ett enmansbolag eller någon annan juridisk person är ensam bolagsman i ett bolag. Denna möjlighet har tillkommit enbart av hänsyn till de olikheter som för närvarande finns mellan vissa nationella rättsordningar. Medlems­staterna får i detta syfte i särskilda fall begränsa möjligheten att bilda en­mansbolag eller föreskriva obegränsat ansvar för en ensam bolagsman, Med­lemsstatema har frihet att föreskriva regler som syftar till att möta den risk som ett enmansbolag utgör till följd av det finns endast en bolagsman, sär­skilt när det gäller att tillse att det tecknade kapitalet betalas in.

Om alla andelar har samlats pä en hand skall detta förhållande och den ende bolagsmannens identitet offentliggöras genom att föras in i ett offent­ligt register.

Beslut som fattas av en ensam bolagsman i hans egenskap av bolags-stänuna skall ges skriftlig form.

Också avtal mellan en ensam bolagsman och det bolag som han företräder skall vara skriftliga, om inte avtalen avser löpande transaktioner pä normala villkor,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De samordningsåtgärder som detta direktiv föreskriver skall vidtas i fråga om bestämmelser i medlemsstaternas lagar eller andra författningar om föl­jande bolagsformer:

-1 Tyskland:

Gesellschaft mit beschränkter Haftung,

-1 Belgien:

Société privée å responsabilité limitée/ de besloten vennootschap met be­perkte aansprakelijkheid,

-1 Danmark: Anpartsselskaber,

-1 Spanien:

Sociedad de responsabilidad limitada,

-1 Frankrike:

Société ä responsabilité limitée,

-1 Grekland:

Eterla Periorismensis Efthinis,

-1 Irland:

Private company limited by shares or by guarantee,

-1 Italien:

387

Societå a responsabilitå limitata,

Prop. 1993/94:196

-1 Luxemburg:

''Sa 8

Société å responsabilité limitée,

-1 Nederländerna:

Besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid,

- I Portugal: Sociedade por quotas,

-1 Storbritannien:

Private company limited by shares or by guarantee

Artikel 2

1. Ett bolag kan ha en enda bolagsman redan vid bildandet eller få det genom att alla andelarna förenas pä en hand (enmansbolag).

2.1 avvaktan pä en samordning av den nationella lagstiftningen om gmpper av företag fär medlemsstaterna föreskriva vissa särskilda bestämmelser eller påföljder, om

a)

en fysisk person är ensam bolagsman i flera bolag, eller

b)

ett enmansbolag eller någon annan juridisk person är ensam bolagsman i ett bolag.

Artikel 3

När ett bolag blir enmansbolag genom att alla dess andelar förenas pä en hand skall uppgift om det och om den ende bolagsmannens identitet an­tingen förvaras i akt eller föras in i register enligt artikel 3.1 och 3.2 i direktiv 68/151/EEG, eller också föras in i ett offentligt tillgängligt register som bola­get själv för.

Artikel 4

1.

Den ende bolagsmannen skall utöva de befogenheter som tillkommer bo­lagsstämman.

2.

De beslut som den ende bolagsmannen fattar enligt punkt 1 skall föras in i protokoll eller ges skriftlig form.

Artikel 5

1.

Avtal mellan den ende bolagsmannen och det bolag som han företräder skall föras in i protokoll eller ges skriftlig form.

2.

Medlemsstaterna behöver inte tillämpa punkt 1 när det gäller löpande transaktioner på normala villkor.

388

Artikel 6

Prop. 1993/94:196

Om en medlemsstat tillåter enmansbolag som avses i artikel 2.1 även då det     Bilaga 8 är fråga om aktiebolag (public limited companies) skall detta direktiv tilläm­pas.

Artikel 7

Ger lagstiftningen i en medlemsstat ensamföretagare möjlighet att upprätta företag med ett ansvar som är begränsat till tillgångar som har anslagits till en bestämd verksamhet, behöver medlemsstaten inte tillåta enmansbolag, under förutsättning att sådana skyddsåtgärder föreskrivs i fråga om de först­nämnda företagen som är likvärdiga med dem som föreskrivs i detta direktiv eller i några andra gemenskapsregler som är tillämpliga på de bolag som av­ses i artikel 1.

Artikel 8

1. Medlemsstatema skall före den 1 januari 1992 sätta i kraft de lagar och andra författningar som behövs för att följa detta direktiv. De skall under­rätta kommissionen om detta.

2.1 fråga om den 1 januari 1992 befintliga bolag får medlemsstaterna före­skriva att detta direktiv inte skall tillämpas förrän den 1 januari 1993.

3. Medlemsstatema skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som om­fattas av detta direktiv.

Artikel 9

Detta direktiv riktar sig till medlemsstatema.

Utfärdat i Btyssel den 21 december 1989.

Pä rådets vägnar E. CRESSON Ordförande

389

Justitiedepartementet

pp- 

1993/94:196

Utdrag ur protokoU vid regeringssammanträde den 24 mars 1994

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Laurén

Regeringen beslutar proposition 1993/94:196 Ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385) m.m..

390

Rättsdatablad

Prop. 1993/94:196

Författningsrubrik

Best&nmelser som inför, indrar, upp­häver eller upprepar ett normgivnings­bemyndigande

Celexnummer för bakomliggande EG-regler

Lag om ändring i aktie­bolagslagen (1975:1385)

368 L 0151,

377

L 0091,

378

L 0855, 389 L 0667

391

gotab   46150, Stockholm 1994