Regeringens proposition

1998/99:109

Vissa frågor inför den allmänna fastighetstaxeringen

år 2000, m.m.

Prop.

1998/99:109

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 22 april 1999

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bosse[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa ändringar i bestämmelserna om fastighets-

taxering inför 2000 års allmänna fastighetstaxering av hyreshusenheter,

industrienheter inklusive elproduktionsenheter samt specialenheter.

Inför taxeringen av elproduktionsenheter föreslås vissa ändringar med

hänsyn till att elmarknaden har avreglerats. När det gäller vattenkraftverk

föreslås bl.a. att värderingen skall bygga på kraftverkets normalårspro-

duktion i kilowattimmar i stället för som tidigare på dess installerade

effekt. Vidare föreslås att elproduktionsenheterna i lagtekniskt hänseende

bryts ut från industrienheterna för att bilda en särskild typ av taxerings-

enhet. I konsekvens härmed föreslås att en ny byggnadstyp - kraftverks-

byggnad - införs.

Inför taxeringen av hyreshusenheter och industrienheter föreslås att

definitionen av den s.k. normbyggnaden ändras.

För att förenkla och rationalisera beslutshanteringen vid fastighets-

taxeringen föreslås att de grundläggande besluten om allmän fastighets-

taxering skall fattas genom automatisk databehandling.

De nya bestämmelserna förelås träda i kraft den 1 juli 1999 och till-

lämpas första gången vid 2000 års fastighetstaxering.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152) 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

 statlig fastighetsskatt 22

2.3 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370) 25

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om

 särskild löneskatt på pensionskostnader 31

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:000) om

 ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 32

3 Ärendet och dess beredning 36

4 Den allmänna fastighetstaxeringen år 2000 37

4.1 Taxeringen av elproduktionsenheter 37

4.1.1 Bakgrund 37

4.1.2 Överväganden och förslag 39

4.2 Taxeringen av hyreshus- och industrienheter 44

4.3 Administrativa frågor m.m. 46

5 Ekonomiska effekter 47

6 Författningskommentar 48

6.1 Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152) 48

6.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

 statlig fastighetsskatt 53

6.3 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370) 54

6.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader 54

6.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:000) om

ändring av fastighetstaxeringslagen (1979:1152) 54

Bilaga 1 Sammanfattningen i promemorian 55

Bilaga 2 Lagförslagen i promemorian 57

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser 78

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag 79

Bilaga 5 Lagrådets yttrande 105

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 april 1999 107

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

2. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt

3. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

4. lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensions-

kostnader

5. lag om ändring i lagen (1999:000) om ändring i fastighetstaxerings-

lagen (1979:1152).

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152)

Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

dels att 1 kap. 7 och 9 §§, 2 kap. 3 och 4 §§, 4 kap. 5 och 10 §§, 5 kap.

7 §, 6 kap. 13 §, 7 kap. 3, 15 och 16 §§, 9 kap. 2 §, 11 kap. 1 och 3 §§,

12 kap. 1 §, 15 kap., 16 kap. 4 § och 20 kap. 4 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 6 kap. 14 § och

20 kap. 2 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

7 §

Allmän fastighetstaxering skall ske vartannat år enligt bestämmelserna

i 2 15 kap. och i följande ordning.

År 1988 och därefter vart sjätte

år taxeras hyreshusenheter, indu-

strienheter inklusive elproduk-

tionsenheter och specialenheter,

År 1988 och därefter vart sjätte

år taxeras hyreshusenheter, indu-

strienheter, elproduktionsenheter

och specialenheter,

år 1990 och därefter vart sjätte år småhusenheter samt

år 1992 och därefter vart sjätte år lantbruksenheter.

Bestämmelser om förfarandet vid allmän fastighetstaxering finns i 17

24 kap.

9 §

Omräkning skall ske årligen för

olika typer av skattepliktiga taxe-

ringsenheter utom industrienheter

enligt bestämmelserna i 16 A kap.

Omräkning skall ske årligen för

olika typer av skattepliktiga taxe-

ringsenheter utom industrienheter

och elproduktionsenheter enligt

bestämmelserna i 16 A kap.

Bestämmelser om förfarandet vid omräkning finns i 33 38 kap.

2 kap.

3 §

Byggnadstypen skall bestämmas med hänsyn till det ändamål som

byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till

övervägande del används på.

Byggnad, som kan indelas både

som småhus, hyreshus, industri-

byggnad eller övrig byggnad och

som specialbyggnad, skall indelas

som specialbyggnad.

Byggnad, som kan indelas både

som småhus, hyreshus, kraft-

verksbyggnad, industribyggnad

eller övrig byggnad och som

specialbyggnad, skall indelas som

specialbyggnad.

Byggnad, som kan indelas både som specialbyggnad och ekonomi-

byggnad, skall indelas som ekonomibyggnad.

4 §

Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad)

eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle

uppgå till 50 000 kronor.

Tomtmark

Mark som upptas av

småhus, hyreshus,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad samt

trädgård, parkerings-

plats, upplagsplats,

kommunikationsut-

rymme m.m., som

ligger i anslutning till

sådan byggnad.

Mark till fastighet,

som är bebyggd med

småhus, hyreshus,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad, skall i

sin helhet utgöra

tomtmark, om fastig-

heten ligger i ett

ägoskifte och har en

total areal som inte

överstiger två hektar.

Detta skall dock ej

gälla om fastighetens

mark till någon del

skall taxeras tillsam-

mans med annan

egendom enligt reg-

lerna i 4 kap.

Tomtmark

Mark som upptas av

småhus, hyreshus,

kraftverksbyggnad,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad samt

trädgård, parkerings-

plats, upplagsplats,

kommunikationsut-

rymme m.m., som

ligger i anslutning till

sådan byggnad.

Mark till fastighet,

som är bebyggd med

småhus, hyreshus,

kraftverksbyggnad,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad, skall i

sin helhet utgöra

tomtmark, om fastig-

heten ligger i ett

ägoskifte och har en

total areal som inte

överstiger två hektar.

Detta skall dock ej

gälla om fastighetens

mark till någon del

skall taxeras tillsam-

mans med annan

egendom enligt reg-

lerna i 4 kap.

Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till

obebyggd fastighet, som har bildats för byggnadsändamål

under de senaste två åren. Har fastigheten bildats längre

tillbaka i tiden skall marken utgöra tomtmark endast om det

är uppenbart att den får bebyggas. I övriga fall skall

obebyggd mark anses som tomtmark endast om marken

enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande

och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall genom-

föras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygglov eller

tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt plan- och bygg-

lagen (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i

andra stycket.

Täktmark

Mark för vilken täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen

(1964:822), vattenlagen (1983:291) eller miljöbalken

gäller. Med täkttillstånd skall jämställas pågående täkt.

Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande hindrar inte

att marken indelas som täktmark.

Åkermark

Mark som används eller lämpligen kan användas till

växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark

Mark som används eller lämpligen kan användas till bete

och som inte är lämplig att plöjas.

Skogsmark

Mark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i

väsentlig utsträckning används för annat ändamål. Mark

där det bör finnas skog till skydd mot sand- eller jordflykt

eller mot att fjällgränsen flyttas ned.

Mark som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall

dock inte anses som skogsmark, om den på grund av sär-

skilda förhållanden inte bör tas i anspråk för virkesproduk-

tion.

Mark skall anses lämplig för virkesproduktion, om den

enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i

genomsnitt minst en kubikmeter virke om året per hektar.

Skogsim-

pediment

Mark som inte är lämplig för virkesproduktion utan pro-

duktionshöjande åtgärder men som bär skog eller har

förutsättningar att bära skog.

Övrig mark

Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda

ägoslagen.

4 kap.

5 §

Taxeringsenhet skall omfatta byggnadstyper och ägoslag enligt en av

följande kombinationer, om inte annat sägs i andra och tredje styckena,

och ha en av följande beteckningar för typ av taxeringsenhet

1. småhus och tomtmark för sådan byggnad (småhusenhet)

2. hyreshus och tomtmark för sådan byggnad (hyreshusenhet)

3. industribyggnad, övrig byggnad, tomtmark för sådana byggnader,

vattenverk på annans grund samt i jordeboken upptaget fiskeri

(industrienhet)

4. täktmark samt industribyggnad och övrig byggnad på sådan mark

(industrienhet)

5. specialbyggnad och tomtmark för sådan byggnad (specialenhet)

6. ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, skogsmark och skogsim-

pediment (lantbruksenhet)

7. kraftverksbyggnad, tomtmark

till kraftverksbyggnad och fallrätt

(elproduktionsenhet). Som elpro-

duktionsenhet betecknas också en

taxeringsenhet vars värde till

övervägande del utgörs av rätt till

andels- eller ersättningskraft.

Småhus och tomtmark för sådan byggnad som ligger på fastighet med

åkermark, betesmark, skogsmark eller skogsimpediment, skall ingå i den

lantbruksenhet som omfattar marken.

Saneringsbyggnad och övrig

mark kan ingå i samtliga taxe-

ringsenheter under punkterna 1 6 i

första stycket. Övrig mark skall i

regel ingå i lantbruksenhet. I annat

fall skall övrig mark taxeras till-

sammans med den tomtmark eller

täktmark som ligger närmast. Har

övrig mark stor omfattning och

saknar den samband med annan

mark, som har samma ägare, skall

den dock bilda en taxeringsenhet.

Taxeringsenhet, som består av

endast övrig mark, betecknas

industrienhet, om den ligger till

övervägande del inom tätort och

lantbruksenhet, om den ligger till

övervägande del utanför sådan ort.

Saneringsbyggnad och övrig

mark kan ingå i samtliga taxe-

ringsenheter under punkterna 1 7 i

första stycket. Övrig mark skall i

regel ingå i lantbruksenhet. I annat

fall skall övrig mark taxeras till-

sammans med den tomtmark eller

täktmark som ligger närmast. Har

övrig mark stor omfattning och

saknar den samband med annan

mark, som har samma ägare, skall

den dock bilda en taxeringsenhet.

Taxeringsenhet, som består av

endast övrig mark, betecknas indu-

strienhet, om den ligger till över-

vägande del inom tätort och

lantbruksenhet, om den ligger till

övervägande del utanför sådan ort.

10 §

Marksamfällighet eller anläggningssamfällighet skall utgöra en taxe-

ringsenhet, om den förvaltas av juridisk person. Detta gäller dock inte om

fastigheterna, som har del i samfälligheten, uteslutande eller så gott som

uteslutande är småhusfastigheter. Detta gäller inte heller samfällighet,

som avser enskild väg eller dike eller som har ett ringa ekonomiskt

värde.

I en elproduktionsenhet får inte

kraftverksbyggnad, mark eller

markanläggning ingå som tillhör

mer än ett av följande slag av

kraftverk: vattenkraftverk, kärn-

kraftverk, kraftvärmeverk, kon-

denskraftverk, gasturbin eller

vindkraftverk.

Regleringsanläggning huvud-

sakligen avsedd för vattenkrafts-

ändamål skall inte utgöra en

taxeringsenhet utan beaktas vid

taxeringen av de kraftverk som har

nytta av anläggningen.

Regleringsanläggning huvud-

sakligen avsedd för vatten-

kraftsändamål skall inte utgöra en

taxeringsenhet utan beaktas vid

taxeringen av de vattenkraftverk

som har nytta av anläggningen.

5 kap.

7 §

Vid taxeringen skall följande delvärden bestämmas.

För småhus-, hyreshus- och

industrienhet:

För småhus-, hyreshus-, in-

dustri- och elproduktionsenhet:

1. Byggnadsvärde

Byggnadsvärde är värdet av de byggnader som hör till taxeringsenhet-

en.

2. Markvärde

2. Markvärde

Markvärde är värdet av taxer-

ingsenhetens tomtmark, täktmark

och markanläggningar.

Markvärde är värdet av taxer-

ingsenhetens tomtmark, täktmark,

fallrätt och markanläggningar.

För lantbruksenhet:

1. Bostadsbyggnadsvärde

Bostadsbyggnadsvärde är värdet av de småhus som hör till taxerings-

enheten.

2. Ekonomibyggnadsvärde

Ekonomibyggnadsvärde är värdet av de ekonomibyggnader som hör

till taxeringsenheten.

3. Tomtmarksvärde

Tomtmarksvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark.

4. Jordbruksvärde

Jordbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens åkermark, betesmark

och markanläggningar, som används eller behövs för växtodling.

5. Skogsbruksvärde

Skogsbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens skogsmark med

växande skog och markanläggningar, som används eller behövs för

skogsbruk.

6. Skogsimpedimentsvärde

Skogsimpedimentsvärde är värdet av de skogsimpediment som hör till

taxeringsenheten.

6 kap.

13 §

Regler om värderingsenheter på

elproduktionsenhet finns i 15 kap.

Ett vattenkraftverk skall utgöra

en värderingsenhet. I en sådan

värderingsenhet skall de andelar i

regleringsanläggningar som hör

till kraftverket ingå.

Mark som hör till ett vatten-

kraftverk skall utgöra en värde-

ringsenhet tillsammans med mark

som tas upp av de markanlägg-

ningar som hör till kraftverket. I

en sådan värderingsenhet skall

därutöver fallrätt som hör till

kraftverket ingå. I värderings-

enheten skall också ingå andelar i

de regleringsanläggningar som

hör till kraftverket till den del de

avser markanläggning.

14 §

För kärnkraftverk, kraftvärme-

verk, kondenskraftverk, gasturbin

och vindkraftverk (värmekraftverk)

skall det för varje aggregat för

produktion av elkraft bildas en

värderingsenhet som avser bygg-

nad och en värderingsenhet som

avser mark.

7 kap.

3 §

För byggnader och ägoslag som avses i 8 15 kap. skall basvärde

bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Dessa skall för varje vär-

deringsenhet bestämmas för kombinationer av värdefaktorer, som i

någon utsträckning varierar inom värdeområdet och som har särskild

betydelse för marknadsvärdet.

För övriga värdefaktorer skall riktvärdet bestämmas med utgångspunkt

i förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värde-

området.

Värdefaktorer, som särskilt skall

beaktas vid riktvärdets bestäm-

mande, skall, utom såvitt avser de

under punkterna 1 4 angivna

värdefaktorerna, indelas i klasser.

Värdefaktorer, som särskilt skall

beaktas vid riktvärdets bestäm-

mande, skall, utom såvitt avser de

under punkterna 1 5 angivna

värdefaktorerna, indelas i klasser.

1. Storlek för småhus, industribyggnad och övrig byggnad värderad

enligt avkastningsmetoden, tomtmark, åkermark, betesmark, skogsmark

och skogsimpediment.

2. Hyra för hyreshus.

3. Återanskaffningskostnad för

industribyggnad och övrig bygg-

nad värderad enligt produktions-

kostnadsmetoden.

3. Återanskaffningskostnad för

industribyggnad och övrig bygg-

nad på industrienhet värderad en-

ligt produktionskostnadsmetoden.

4. Årligt uttag av täktmark.

5. Normalårsproduktion, ut-

nyttjandetid, flerårsreglering och

ålder för vattenkraftverk samt

effekt för värmekraftverk.

De uppgifter om värdenivån m.m. (riktvärdeangivelse) som inom varje

värdeområde erfordras för att bestämma riktvärdet skall redovisas på

karta, i tabell eller på annat sätt.

Resultatet av klassindelningen kallas klassindelningsdata.

15 §

I fråga om elproduktionsenhe-

ter gäller bestämmelserna i 15 kap.

i stället för vad som sägs i 8 14 §§

samt i 11 och 12 kap.

I fråga om elproduktionsenhe-

ter gäller bestämmelserna i 15 kap.

i stället för vad som sägs i 8

11 §§.

16 §

För egendom som anges under

punkterna 1 4 skall inte bestäm-

mas något värde

För egendom som anges under

punkterna 1 6 skall inte bestäm-

mas något värde

1. byggnad eller byggnader inom samma tomt, om byggnadsbeståndets

sammanlagda basvärde ej skulle uppgå till 50 000 kronor

2. övrig mark och vattentäckt område som inte är täktmark

3. markanläggning som används för sådant ändamål som avses i 3 kap.

4. egendom som avses i 2 kap.

3 § jordabalken.

4. egendom som avses i 2 kap.

3 § jordabalken

5. aggregat tillhörande kon-

denskraftverk som inte varit i drift

under året före taxeringsåret eller

som varaktigt tagits ur drift

 6. outbyggd fallrätt för vilken

det inte finns tillstånd till ut-

byggnad.

9 kap.

2 §

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende ett hyreshus

uppfört under andra året före

taxeringsåret och med en hyra av

100 000 kronor får endast anges

värden i en fastställd värdeserie.

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende ett hyreshus

uppfört under det sjuttonde året

före det år då allmän fastig-

hetstaxering sker och med en hyra

av 100 000 kronor får endast anges

värden i en fastställd värdeserie.

11 kap.

1 §

Industribyggnad skall värderas enligt avkastningsmetoden. Byggnader

som har endast begränsad användbarhet för annat ändamål än för vilket

de utnyttjas och liknande speciella byggnader, bensinstationsbyggnader,

andra byggnader med olämplig utformning för normal industriproduktion

samt byggnadskonstruktioner som inte har karaktär av hus skall dock

värderas enligt produktionskostnadsmetoden.

För värdering av industribygg-

nad på elproduktionsenhet gäller

särskilda regler i 15 kap.

Vad som sägs i detta kapitel om industribyggnad gäller även övrig

byggnad.

3 §

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende en industri-

byggnad uppförd under andra året

före taxeringsåret och som om-

fattar 1 000 kvadratmeter pro-

duktionslokaler av normal stan-

dard får endast anges värden i en

fastställd värdeserie.

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende en industri-

byggnad uppförd under det

sjuttonde året före det år då all-

män fastighetstaxering sker och

som omfattar 1 000 kvadratmeter

produktionslokaler av normal stan-

dard får endast anges värden i en

fastställd värdeserie.

12 kap.

1 §

Riktvärdet för tomtmark för småhus skall utgöra värdet av en tomt

eller, om särskilda skäl föreligger, värdet av en kvadratmeter tomtmark.

Riktvärdet för tomtmark för hyreshus, industribyggnad eller övrig

byggnad skall utgöra värdet av en värderingsenhet avseende tomtmark.

Värdet av en kvadratmeter byggrätt avseende tomtmark för hyreshus

och värdet av en kvadratmeter tomtmark eller byggrätt avseende tomt-

mark för industribyggnad eller övrig byggnad, får anges endast med vär-

den i en fastställd värdeserie.

För värdering av tomtmark på

en elproduktionsenhet gäller be-

stämmelserna i 15 kap.

15 kap. Värdering av elproduk-

tionsenhet

15 kap. Riktvärde för kraftverks-

byggnad och tillhörande mark

Allmänt

1 §

Elproduktionsenhet är

dels taxeringsenhet med vatten-

kraftverk och till detta hörande

andelar i utbyggda regleringsan-

läggningar,

dels taxeringsenhet med out-

byggt vattenfall som enligt verk-

ställbart tillstånd får byggas ut,

dels taxeringsenhet vars huvud-

sakliga värde utgör värde av

andels- eller ersättningskraft,

dels taxeringsenhet med värme-

kraftverk som inrättats för produk-

tion av elektrisk starkström för

yrkesmässig distribution eller an-

nan anläggning för sådant ända-

mål.

Vid värderingen bestäms först

det totala värdet i nybyggt skick av

varje elproduktionsenhet. Total-

värdet för varje enhet uppdelas

därefter i ett byggnadsvärde och

ett markvärde. Byggnadsvärdet

bestäms med beaktande av den

värdeminskning som har skett efter

nybyggnadsåret.

Till ett vattenkraftverk hänförs

kraftverksbyggnad och mark för

elproduktion med vattenkraft.

Till ett värmekraftverk hänförs

kraftverksbyggnad och mark för

elproduktion med kärnkraft, kraft-

värme, kondenskraft, gasturbin

och vindkraft.

Med mark avses i detta kapitel

tomtmark, övrig mark, fallrätt och

markanläggning som ingår i el-

produktionsenhet.

Värde av nybyggd elproduktions-

enhet

Vattenkraftverk

2 §

Värdet av nybyggt vattenkraft-

verk med tillhörande andelar i

regleringsanläggningar bestäms

som produkten av kraftverkets

taxeringseffekt i kilowatt och ett

riktvärde.

Riktvärdet för ett vattenkraft-

verk skall utgöra värdet av en

värderingsenhet som avser sådan

egendom.

Riktvärdet för mark som hör till

ett vattenkraftverk skall utgöra

värdet av en värderingsenhet som

avser sådan egendom.

Riktvärdet för kraftverksbygg-

nader som hör till ett vatten-

kraftverk utgörs av skillnaden

mellan riktvärdena för vatten-

kraftverket och för mark som hör

till verket.

Riktvärden skall bestämmas

utan beaktande av andels- och er-

sättningskraft.

3 §

Taxeringseffekt är en effekt som

är tillgänglig i Mellansverige

under hela året. Den bestäms för

ett vattenkraftverk med tillhörande

andelar i regleringsanläggningar

genom att den utbyggda effekten i

kilowatt multipliceras med tre

faktorer genom vilka beaktas skil-

da förhållanden beträffande ut-

nyttjandetid, regleringsmöjlighet

och belägenhet.

I en riktvärdeangivelse enligt

7 kap. 3 § skall värden per kilo-

wattimme anges för ett norm-

kraftverk och för mark till ett

sådant verk. Med ett norm-

kraftverk avses ett kraftverk som

har tagits i drift under år 1955,

som har en normalårsproduktion

på 500 miljoner kilowattimmar,

som har en genomsnittlig utnytt-

jandetid på 5 000 timmar per år

och som saknar möjlighet till fler-

årsreglering samt levererar sin

elproduktion till stamnätet i inmat-

ningspunkt Forsse-Hjälta. Vär-

dena i en riktvärdeangivelse får

endast bestämmas till belopp i en

fastställd värdeserie.

Utnyttjande-

tid

Reglerings-

möjlighet

Utnyttjandetiden är

lika med kvoten mel-

lan normalårspro-

duktionen, uttryckt i

kilowattimmar och

den utbyggda effekten

i kilowatt.

Regleringsmöjlighet-

en anger den utbygg-

da effektens relativa

värde med hänsyn till

möjligheterna till års-

reglering.

Belägenhet

Belägenheten anger

den utbyggda effek-

tens värde vid kraft-

verket i förhållande

till dess värde i

Mellansverige.

4 §

Riktvärdet för ett vattenkraftverk

med tillhörande andelar i regle-

ringsanläggningar skall utgöra vär-

det per kilowatt taxeringseffekt och

bestämmas för skilda förhållanden

för värdefaktorn godhet. Genom

denna beaktas olikheter i årskost-

naderna beroende på varierande

anläggningskostnader per kilowatt

taxeringseffekt för kraftverket.

Riktvärdet för ett vattenkraftverk

bestäms för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värde-

faktorer.

Riktvärdet skall utgöra det ka-

pitaliserade värdet av 75 procent av

årsnettot för en taxeringseffekt om

en kilowatt under andra året före

taxeringsåret. Årsnettot bestäms

som skillnaden mellan bruttointäk-

ten, beräknad med ledning av den

prissättning som tillämpas för det

mellansvenska området, och års-

kostnad för respektive godhetsklass.

I årskostnaden skall inräknas nor-

mala drift-, underhålls- och för-

nyelsekostnader. De på detta sätt

framräknade riktvärdena skall jäm-

kas med hänsyn till lönsamheten för

den totala elproduktionen i landet.

Normalårs-

produktion

Utnyttjande-

tid

Med normalårspro-

duktion avses den i

genomsnitt per år

tillgängliga produk-

tionen vid kraftverket.

Normalårsproduk-

tionen anges i kilo-

wattimmar.

Utnyttjandetiden ger

uttryck för möjlighe-

ten att anpassa elpro-

duktionen till tidspe-

rioder med hög efter-

frågan. Utnyttjande-

tiden bestäms som

kvoten mellan nor-

malårsproduktionen

och den installerade

effekten i kilowatt.

Flerårs-

reglering

Med flerårsreglering

avses möjligheten att

genom reglering för-

dela produktionen

mellan åren. Regle-

ringsmöjligheten be-

stäms av reglerings-

magasinens volym,

tillrinningen till ma-

gasinen och medel-

vattenföringen vid

kraftverken.

Belägenhet

Belägenheten ger ut-

tryck för kostnader

för inmatning av pro-

duktionen på stam-

nätet.

Ålder

Åldern ger uttryck för

kraftverkets sanno-

lika återstående livs-

längd. Åldern anges

genom det år då

kraftverket togs i

drift.

5 §

Värdet av nybyggt värmekraft-

verk bestäms som produkten av

kraftverkets installerade effekt i

kilowatt och ett riktvärde.

Riktvärdet för mark som hör till

ett vattenkraftverk bestäms för

skilda förhållanden för de värde-

faktorer som anges i 4 § med

undantag för värdefaktorn ålder.

6 §

Riktvärdet för värmekraftverk

skall utgöra värdet per kilowatt

installerad effekt och bestämmas

för skilda typer av kraftverk.

För normkraftverket skall värdet

per kilowattimme i en riktvärde-

angivelse bestämmas med ut-

gångspunkt i elproduktionens lön-

samhet och med beaktande av

priserna vid köp av likartade

vattenkraftverk eller delar därav.

Riktvärdena skall bestämmas

med utgångspunkt i återanskaff-

ningskostnaden för olika typer av

kraftverk och jämkas med hänsyn

till lönsamheten för den totala

elproduktionen i landet.

Värdet av marken till norm-

kraftverket i en riktvärdeangivelse

skall bestämmas med hänsyn till

hur stor del av det för norm-

kraftverket angivna värdet som

med ledning främst av kostnad-

erna att uppföra ett nytt kraftverk

kan anses belöpa på marken.

Byggnadsvärde och markvärde för

vattenkraftverk med tillhörande

andelar i regleringsanläggningar

7 §

Byggnadsvärdet för ett vatten-

kraftverk med tillhörande andelar

i regleringsanläggningar skall be-

stämmas till det tekniska nuvärdet

av kraftverket. Värderingen skall

ske enligt 11 kap. 7 och 8 §§. Vid

denna beräkning får dock 75 pro-

cent av återanskaffningskostnaden

inte överstiga det totala värde som

har beräknats enligt 2 4 §§.

Riktvärdet för ett vattenkraft-

verk beräknas som produkten av

verkets normalårsproduktion i

kilowattimmar och dess värde i

kronor per kilowattimme. Det

senare värdet bestäms genom att

det i riktvärdeangivelsen för norm-

kraftverket angivna värdet per

kilowattimme, om det behövs,

korrigeras för den inverkan på

värdet per kilowattimme som

beror på att kraftverket avviker

från normkraftverket beträffande

normalårsproduktion, utnyttjande-

tid, flerårsreglering, belägenhet

eller ålder.

Byggnadsvärdet för ett vatten-

kraftverk under uppförande skall

bestämmas enligt 7 kap. 12 §.

Riktvärdet för mark beräknas

som produkten av kraftverkets

normalårsproduktion i kilowattim-

mar och markens värde per kilo-

wattimme. Det senare värdet be-

stäms genom att det i riktvär-

deangivelsen för mark angivna

värdet per kilowattimme, om det

behövs, korrigeras för den inver-

kan på värdet per kilowatttimme

som beror på att kraftverket

avviker från normkraftverket be-

träffande normalårsproduktion,

utnyttjandetid, flerårsreglering

eller belägenhet.

8 §

Markvärdet för ett vatten-

kraftverk med tillhörande andelar

i regleringsanläggningar skall be-

stämmas till skillnaden mellan det

enligt 2 4 §§ beräknade totala

värdet och 75 procent av återan-

skaffningskostnaden för taxerings-

enhetens byggnader. Om 75 pro-

cent av återanskaffningskostnaden

överstiger det totala värdet skall

markvärdet vara noll.

Värdet av andelskraft, för vilken

mottagaren helt eller i allt väsent-

ligt skall betala sin andel av

uttagskostnaderna, skall bestäm-

mas till så stor del av det leverer-

ande kraftverkets mark- och bygg-

nadsvärden som motsvarar andel-

en.

Har vattenkraftverket inte tagits

i bruk skall markvärde beräknat

enligt första stycket minskas med

en tredjedel.

För det kraftverk som belastas

av andelskraft skall mark- och

byggnadsvärdena minskas med ett

belopp som är lika stort som det

belopp som läggs till den mot-

tagande taxeringsenheten.

Värdet av ersättningskraft, för

vilken mottagaren helt eller i allt

väsentligt skall betala uttags-

kostnaden, skall behandlas som

andelskraft. Ersättningskraften

skall anges i procent av det

levererande kraftverkets basvärde.

Andels- och ersättningskraft

9 §

Värdet av andelskraft skall be-

stämmas till så stor del av kraft-

verkets mark- och byggnadsvärde

som motsvarar andelen. Rätt till

andelskraft skall i regel utgöra

särskild taxeringsenhet.

Värdet av kraftverk skall min-

skas med värdet av förekomman-

de andelskraft.

Andels- och ersättningskraft, för

vilka mottagaren inte eller endast

till begränsad del betalar uttags-

kostnader, skall anges i det antal

kilowattimmar som i genomsnitt

tas ut per år.

För den taxeringsenhet som

lämnar kraft skall värdet per kilo-

wattimme bestämmas efter det för

kraftverket gällande värdet per

kilowattimme förhöjt med 40

procent.

För den mottagande taxerings-

enheten skall värdet per kilowatt-

timme bestämmas utifrån det

värde andels- eller ersättnings-

kraften har för denna taxerings-

enhet.

Belastningen av andels- och

ersättningskraft, för vilka mot-

tagaren inte betalar uttagskost-

nader, skall i första hand dras av

från det levererande kraftverkets

markvärde och i andra hand från

dess byggnadsvärde. Förmånen av

sådan kraft skall läggas till mark-

värdet av den taxeringsenhet till

vilken förmånen hör.

Värmekraftverk

10 §

Ersättningskraft anges i kilo-

watt taxeringseffekt. Värdet per

kilowatt taxeringseffekt skall för

den fastighet som lämnar kraft be-

stämmas med beaktande av de

bestämmelser som gäller för

leveransens fullgörande. För den

mottagande fastigheten skall vär-

det per kilowatt taxeringseffekt

bestämmas utifrån det värde er-

sättningskraften har för den mot-

tagande fastigheten.

Riktvärdet för mark till ett

värmekraftverk skall utgöra värdet

av en värderingsenhet som avser

sådan mark.

Belastningen av ersättningskraft

skall dragas av från kraftverkets

markvärde så långt möjligt, i

annat fall från dess byggnads-

värde. Förmånen av ersättnings-

kraft skall läggas till markvärdet

av den taxeringsenhet till vilken

förmånen hör.

Riktvärdet för en kraftverks-

byggnad till ett värmekraftverk

skall utgöra värdet av en vär-

deringsenhet som avser sådan

byggnad.

Byggnadsvärde och markvärde för

värmekraftverk

11 §

Markvärdet för ett värmekraft-

verk skall bestämmas till 2 procent

av kraftverkets värde i nybyggt

skick enligt 5 §.

I en riktvärdeangivelse enligt

7 kap. 3 § skall värden per kilo-

watt installerad effekt anges för

var och en av de skilda klasserna

av värdefaktorn typ av värmekraft-

verk som avses i 12 §.

Byggnadsvärdet för ett värme-

kraftverk erhålles genom att res-

terande 98 procent av kraftver-

kets värde i nybyggt skick mul-

tipliceras med en nedskrivnings-

faktor som beaktar den värde-

minskning som har uppkommit

mellan det år då anläggningen

kunde tas i bruk (nybyggnadsåret)

och andra året före taxeringsåret.

12 §

Totalvärdet i nybyggt skick för

ett värmekraftverk bestäms för

skilda förhållanden för följande

värdefaktorer.

Effekt

Med effekt avses agg-

regatets installerade

effekt i kilowatt.

Typ av

värme-

kraftverk

Med typ av värme-

kraftverk avses om

elproduktionen sker

med kärnkraft, kraft-

värme, kondenskraft,

gasturbin eller vind-

kraft.

13 §

För ett nybyggt värmekraftverk

skall värdet per kilowatt instal-

lerad effekt i en riktvärdeangivelse

bestämmas med utgångspunkt i

återanskaffningskostnaden för

kraftverk som hör till de olika

klasserna av värdefaktorn typ av

värmekraftverk och efter jämkning

med hänsyn till lönsamheten för

den totala elproduktionen i landet.

14 §

Totalvärdet av ett nybyggt vär-

mekraftverk bestäms som pro-

dukten av kraftverkets installerade

effekt i kilowatt och ett värde per

kilowatt installerad effekt.

15 §

Riktvärdet för en värderings-

enhet avseende mark till ett

värmekraftverk skall beräknas till

1,5 procent av kraftverkets värde i

nybyggt skick.

Riktvärdet för en värderings-

enhet som avser kraftverksbygg-

nad till ett värmekraftverk be-

räknas genom att 73,5 procent av

kraftverkets värde i nybyggt skick

multipliceras med en nedskriv-

ningsfaktor som beaktar den

värdeminskning som har upp-

kommit mellan det år då anlägg-

ningen kunde tas i bruk (nybygg-

nadsåret) och andra året före det

år då allmän fastighetstaxering

sker.

16 kap.

4 §

Ny taxering av taxeringsenhet skall ske om under löpande taxerings-

period taxeringsenhetens värde ökat eller minskat

1. genom beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller om-

rådesbestämmelser

2. genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i

rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten

3. genom att avgift till allmän

va-anläggning eller allmän fjärr-

värmeanläggning (anslutningsav-

gift) eller ersättning för gatukost-

nader erlagts för enheten.

3. genom att avgift till allmän

va-anläggning eller allmän fjärr-

värmeanläggning (anslutningsav-

gift) eller ersättning för gatukost-

nader erlagts för enheten

4. genom att driftsförhållandena

ändrats för ett kondenskraftverk.

Ny taxering skall ske endast om taxeringsenhetens basvärde på grund

av förändringen bör ändras med minst en femtedel, dock minst 25 000

kronor. Om förändringen medför en ökning eller minskning av basvärdet

med mindre än 100 000 kronor skall ny taxering ske endast efter

framställning av taxeringsenhetens ägare.

20 kap.

2 a §

Grundläggande beslut om

taxering av en fastighet får fattas

genom automatisk databehandling

i det fall skälen för beslutet enligt

20 § första stycket 1 förvaltnings-

lagen (1986:223) får utelämnas.

4 §

I skattemyndighetens beslut om fastighetstaxering skall redovisas

1. fastighetens indelning i taxeringsenheter,

2. typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skattepliktsförhållande,

3. skattepliktig enhets basvärde och däri ingående delvärde samt värde

av varje värderingsenhet,

4. storleken av sådan värdefaktor som särskilt anges i 8 15 kap.,

5. storleken av riktvärde,

5. storleken av riktvärde samt

6. utbyggd effekt, taxerings-

effekt, utnyttjandetid, reglerings-

möjlighet och belägenhet enligt 15

kap. 7 § samt

7. storlekskorrektion enligt

7 kap. 4 a §, säreget förhållande

enligt 7 kap. 5 § eller annat för-

hållande som har föranlett ändring

av riktvärde.

6. storlekskorrektion enligt

7 kap. 4 a §, säreget förhållande

enligt 7 kap. 5 § eller annat för-

hållande som har föranlett ändring

av riktvärde.

Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental kronor.

Avrundning sker så att överstigande belopp, som inte uppgår till fullt

tusental kronor, faller bort. Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får föreskriva om de ytterligare avrundningsregler

som behövs.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

fastighetstaxering år 2000.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

statlig fastighetsskatt

Härigenom föreskrivs att 1, 3 och 4 §§ lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Till fastighetsskatt skattepliktiga

fastigheter är sådana som vid fas-

tighetstaxeringen betecknats som

småhusenhet, hyreshusenhet, in-

dustrienhet inklusive elproduk-

tionsenhet eller lantbruksenhet om

på lantbruksenheten finns vad som

vid fastighetstaxeringen betecknas

som småhus eller tomtmark för

småhus. Från skatteplikt undantas

fastighet som året före taxerings-

året inte varit skattepliktig enligt

fastighetstaxeringslagen

(1979:1152).

Till fastighetsskatt skattepliktiga

fastigheter är sådana som vid fas-

tighetstaxeringen betecknats som

småhusenhet, hyreshusenhet, in-

dustrienhet, elproduktionsenhet el-

ler lantbruksenhet om på lant-

bruksenheten finns vad som vid

fastighetstaxeringen betecknas

som småhus eller tomtmark för

småhus. Från skatteplikt undantas

fastighet som året före taxerings-

året inte varit skattepliktig enligt

fastighetstaxeringslagen

(1979:1152).

Utöver vad som sägs i första stycket är sådan privatbostad, som avses

i 5 § kommunalskattelagen (1928:370) och som är belägen i utlandet,

skattepliktig till fastighetsskatt.

3 §2

Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår

a) 1,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende småhusenhet,

det omräknade bostadsbyggnadsvärdet och det omräknade tomtmarks-

värdet avseende småhus på lantbruksenhet,

75 procent av marknadsvärdet avseende privatbostad i utlandet,

b) 1,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser vär-

deringsenhet för bostäder, värderingsenhet för bostäder under uppför-

ande, värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa bostäder

samt annan värderingsenhet avseende tomtmark som är obebyggd,

c) 1,0 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser värder-

ingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande och

värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler,

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende indus-

trienhet inklusive elproduktionsen-

het.

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende indus-

trienhet och elproduktionsenhet.

Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i Sverige,

bostäder och har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det

fastighetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen

fastighetsskatt på bostadsdelen för det fastighetstaxeringsåret och de fyra

följande kalenderåren och halv fastighetsskatt för de därpå följande fem

kalenderåren enligt vad som närmare föreskrivs i femte stycket. Det-

samma gäller färdigställd eller ombyggd sådan byggnad, för vilken

värdeår inte har åsatts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts

ett värdeår motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som föregått

inkomsttaxeringsåret, om ny fastighetstaxering då hade företagits.

För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i

41 a § nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om sam-

fälligheten utgör en särskild taxeringsenhet.

Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund

av eldsvåda eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under

viss tid eller har i sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte

kunnat uthyras, får fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den om-

fattning, vari byggnaden inte kunnat användas eller uthyras. Har så varit

fallet under endast kortare tid av beskattningsåret, skall någon ned-

sättning dock inte ske.

Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar

av fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för

dessa delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fas-

tighetsdel. Den nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra

stycket skall såvitt avser småhusenhet beräknas på den del av taxerings-

värdet som belöper på värderingsenhet som avser småhuset med till-

hörande tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som

småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus med tillhörande

tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas nedsättningen

på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser

bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken

ingår i samma taxeringsenhet som hyreshuset.

4 §3

Bestämmelserna i denna lag om

fastighet som är småhusenhet,

hyreshusenhet, industrienhet eller

lantbruksenhet gäller också beträf-

fande del av fastighet, flera fas-

tigheter eller delar av fastigheter

som utgör sådan enhet.

Bestämmelserna i denna lag om

fastighet som är småhusenhet,

hyreshusenhet, industrienhet, el-

produktionsenhet eller lantbruks-

enhet gäller också beträffande del

av fastighet, flera fastigheter eller

delar av fastigheter som utgör

sådan enhet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

2001 års taxering. Äldre bestämmelser gäller för den del av beskattnings-

året som infaller före utgången av år 1999.

2.3 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

Härigenom föreskrivs att punkt 6 av anvisningarna till 46 § kommunal-

skattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Anvisningar

till 46 §

6.1 Avdrag för avgift för pensionsförsäkring medges endast om för-

säkringen ägs av den skattskyldige. Avdrag medges inte om försäkringen

förvärvats genom bodelning under äktenskapet utan att mål om äkten-

skapsskillnad pågått.

Avdraget får, tillsammans med

avdrag för sådan inbetalning på

pensionssparkonto som avses i

punkt 7, inte överstiga summan av

Avdraget får, tillsammans med

avdrag för sådan inbetalning på

pensionssparkonto som avses i

punkt 7, inte överstiga summan av

1. den skattskyldiges inkomst av

näringsverksamhet som utgör

aktiv näringsverksamhet enligt

2 kap. 6 § lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension

före avdrag enligt punkt 21 av

anvisningarna till 23 §, före avdrag

för särskild löneskatt på pensions-

kostnader enligt punkt 23 av

anvisningarna till 23 § på sådan

pensionsförsäkring som avses i

denna anvisningspunkt och på

sådan inbetalning på pensions-

sparkonto som avses i punkt 7 och

före avdrag för avsättning för

egenavgifter enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter och

1. den skattskyldiges inkomst av

näringsverksamhet som utgör

aktiv näringsverksamhet enligt

2 kap. 6 § lagen (1998:674) om

inkomstgrundad ålderspension

före avdrag enligt punkt 21 av

anvisningarna till 23 §, före avdrag

för särskild löneskatt på pensions-

kostnader enligt punkt 23 av

anvisningarna till 23 § på sådan

pensionsförsäkring som avses i

denna anvisningspunkt och på

sådan inbetalning på pensions-

sparkonto som avses i punkt 7 och

före avdrag för avsättning för

egenavgifter enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter och

2. inkomst av tjänst, med bort-

seende från sådan intäkt som avses

i 32 § 1 mom. första stycket h och

i.

2. inkomst av tjänst, med

bortseende från sådan intäkt som

avses i 32 § 1 mom. första stycket

h och i. - Avdraget beräknas med

hänsyn till storleken av sådan

inkomst som avses i 1 och 2 och

får uppgå till högst ett belopp som

motsvarar hälften av det pris-

basbelopp som enligt lagen

(1962:381) om allmän försäkring

bestämts för året närmast före

taxeringsåret och dessutom i fråga

om

a. inkomst av aktiv närings-

verksamhet till sammanlagt högst

35 procent av inkomsten före

avdrag enligt punkt 21 av anvis-

ningarna till 23 §, före avdrag för

särskild löneskatt på pensions-

kostnader enligt punkt 23 av

anvisningarna till 23 § på sådan

pensionsförsäkring som avses i

denna anvisningspunkt och på

sådan inbetalning på pensions-

sparkonto som avses i punkt 7 och

före avdrag för avsättning för

egenavgifter enligt lagen om

socialavgifter, dock högst tio

gånger nämnda prisbasbelopp,

b. inkomst av anställning om

den skattskyldige helt saknar pen-

sionsrätt i anställning till sam-

manlagt högst 35 procent av

inkomsten, dock högst tio gånger

nämnda prisbasbelopp eller

Avdraget beräknas med hänsyn

till storleken av sådan inkomst

som avses i 1 och 2 och får uppgå

till högst ett belopp som motsvarar

hälften av det prisbasbelopp som

enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring bestämts för året när-

mast före taxeringsåret och dess-

utom i fråga om

a. inkomst av aktiv närings-

verksamhet till sammanlagt högst

35procent av inkomsten före av-

drag enligt punkt 21 av anvis-

ningarna till 23 §, före avdrag för

särskild löneskatt på pensions-

kostnader enligt punkt 23 av

anvisningarna till 23 § på sådan

pensionsförsäkring som avses i

denna anvisningspunkt och på

sådan inbetalning på pensions-

sparkonto som avses i punkt 7 och

före avdrag för avsättning för

egenavgifter enligt lagen om

socialavgifter, dock högst tio

gånger nämnda prisbasbelopp,

b. inkomst av anställning om

den skattskyldige helt saknar pen-

sionsrätt i anställning till sam-

manlagt högst 35 procent av

inkomsten, dock högst tio gånger

nämnda prisbasbelopp eller

c. annan inkomst av tjänst, med

bortseende från sådan intäkt som

avses i 32 § 1 mom. första stycket

h och i, till högst 5 procent av den

del av inkomsten som överstiger

tio men inte tjugo gånger samma

prisbasbelopp.

Avdrag enligt andra stycket be-

räknas i sin helhet antingen på

inkomst som skall tas upp till

beskattning under beskattningsåret

eller på inkomst året närmast dess-

förinnan. Om den skattskyldige

har inkomst av aktiv näringsverk-

samhet från mer än en förvärvs-

källa får avdrag beräknat enligt

andra stycket inte överstiga det

avdrag som kunnat göras om in-

komsten varit hänförlig till en och

samma förvärvskälla. Har den

skattskyldige inkomster som kan

grunda rätt till avdrag enligt andra

stycket både i inkomstslaget när-

ingsverksamhet och som allmänt

avdrag får den skattskyldige fritt

fördela den del av avdraget som

beräknas på ett halvt prisbasbelopp

mellan allmänt avdrag och avdrag

i näringsverksamheten.

c. annan inkomst av tjänst, med

bortseende från sådan intäkt som

avses i 32 § 1 mom. första stycket

h och i, till högst 5 procent av den

del av inkomsten som överstiger

tio men inte tjugo gånger samma

prisbasbelopp. - Avdrag enligt

detta stycke beräknas i sin helhet

antingen på inkomst som skall tas

upp till beskattning under beskatt-

ningsåret eller på inkomst året

närmast dessförinnan. Om den

skattskyldige har inkomst av aktiv

näringsverksamhet från mer än en

förvärvskälla får avdrag beräknat

enligt detta stycke inte överstiga

det avdrag som kunnat göras om

inkomsten varit hänförlig till en

och samma förvärvskälla. Har den

skattskyldige inkomster som kan

grunda rätt till avdrag enligt detta

stycke både i inkomstslaget när-

ingsverksamhet och som allmänt

avdrag får den skattskyldige fritt

fördela den del av avdraget som

beräknas på ett halvt prisbasbelopp

mellan allmänt avdrag och avdrag

i näringsverksamheten.

Om särskilda skäl föreligger får

skattemyndigheten efter ansökan

besluta att avdrag för avgift för

pensionsförsäkring respektive in-

betalning på pensionssparkonto får

medges med högre belopp än som

följer av bestämmelserna i före-

gående stycke. Därvid skall dock

följande gälla. För skattskyldig,

som redovisar inkomst som är att

anse som inkomst endast av tjänst

med bortseende från sådan intäkt

som avses i 32 § 1 mom. första

stycket h och i men som i huvud-

sak saknar pensionsrätt i anställ-

ning, får avdrag medges högst med

belopp, beräknat som för skatt-

skyldig som avses i andra stycket

b. Har sådan skattskyldig erhållit

särskild ersättning i samband med

att anställning upphört och har han

ej skaffat sig ett betryggande pen-

sionsskydd, får dock avdrag med-

ges med högre belopp. Har skatt-

skyldig, som - själv eller genom

förmedling av juridisk person -

bedrivit näringsverksamhet, upp-

hört med driften i förvärvskällan

och har han under verksamhets-

tiden ej skaffat sig ett betryggande

pensionsskydd, får avdrag beräk-

nas även på inkomst av kapital

som är hänförlig till försäljning av

förvärvskällan före avdraget, på

inkomst av passiv näringsverk-

samhet enligt lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa för-

värvsinkomster före avdraget samt

på sådan intäkt av tjänst som avses

i 32 § 1 mom. första stycket h.

Avdraget får i detta fall beräknas

med beaktande av det antal år den

skattskyldige drivit näringsverk-

samheten, dock högst för tio år.

Hänsyn skall vid bedömningen av

avdragets storlek tas till den skatt-

skyldiges övriga pensionsskydd

och andra möjligheter till avdrag

för avgift och inbetalning som av-

ses i 46 § 2 mom. första stycket 6

och 7. Avdraget får dock inte

överstiga ett belopp som för varje

år som driften pågått motsvarar tio

gånger det prisbasbelopp som en-

ligt lagen om allmän försäkring

bestämts för det år driften i för-

värvskällan upphört och ej heller

summan av de belopp som under

beskattningsåret redovisats som

inkomst av förvärvskällan i före-

kommande fall före avdraget, före

avdrag för särskild löneskatt på

pensionskostnader enligt punkt 23

av anvisningarna till 23 § på sådan

pensionsförsäkring som avses i

denna anvisningspunkt och på

sådan inbetalning på pensions-

sparkonto som avses i punkt 7 och

före avdrag för avsättning för

egenavgifter enligt lagen om

socialavgifter och sådan inkomst

av kapital som är att hänföra till

vinst med anledning av överlåtelse

av förvärvskällan. Har skattemyn-

digheten enligt punkt 1 tredje

stycket av anvisningarna till 31 §

medgivit att dödsbo tar pensions-

försäkring, anger skattemyndig-

heten det högsta belopp varmed

avdrag för avgift för försäkringen

får medges. Härvid iakttas i till-

lämpliga delar bestämmelserna i

detta stycke om avdrag för skatt-

skyldig som upphört med driften i

en förvärvskälla. Skattemyndig-

hetens beslut i fråga som avses i

detta stycke får överklagas hos

Riksskatteverket. Riksskattever-

kets beslut får inte överklagas.

Om särskilda skäl föreligger får

skattemyndigheten efter ansökan

besluta att avdrag för avgift för

pensionsförsäkring respektive in-

betalning på pensionssparkonto får

medges med högre belopp än som

följer av bestämmelserna i andra

stycket. Därvid skall dock följande

gälla. För skattskyldig, som redo-

visar inkomst som är att anse som

inkomst endast av tjänst med bort-

seende från sådan intäkt som avses

i 32 § 1 mom. första stycket h och

i men som i huvudsak saknar pen-

sionsrätt i anställning, får avdrag

medges högst med belopp, beräk-

nat som för skattskyldig som avses

i andra stycket b. Har sådan skatt-

skyldig erhållit särskild ersättning

i samband med att anställning upp-

hört och har han ej skaffat sig ett

betryggande pensionsskydd, får

dock avdrag medges med högre

belopp. Har skattskyldig, som -

själv eller genom förmedling av

juridisk person - bedrivit närings-

verksamhet, upphört med driften i

förvärvskällan och har han under

verksamhetstiden ej skaffat sig ett

betryggande pensionsskydd, får

avdrag beräknas även på inkomst

av kapital som är hänförlig till

försäljning av förvärvskällan före

avdraget, på inkomst av passiv

näringsverksamhet enligt lagen

(1990:659) om särskild löneskatt

på vissa förvärvsinkomster före

avdraget samt på sådan intäkt av

tjänst som avses i 32 § 1 mom.

första stycket h. Avdraget får i

detta fall beräknas med beaktande

av det antal år den skattskyldige

drivit näringsverksamheten, dock

högst för tio år. Hänsyn skall vid

bedömningen av avdragets storlek

tas till den skattskyldiges övriga

pensionsskydd och andra möjlig-

heter till avdrag för avgift och in-

betalning som avses i 46 § 2 mom.

första stycket 6 och 7. Avdraget

får dock inte överstiga ett belopp

som för varje år som driften pågått

motsvarar tio gånger det prisbas-

belopp som enligt lagen om allmän

försäkring bestämts för det år

driften i förvärvskällan upphört

och ej heller summan av de belopp

som under beskattningsåret redo-

visats som inkomst av förvärvs-

källan i förekommande fall före

avdraget, före avdrag för särskild

löneskatt på pensionskostnader

enligt punkt 23 av anvisningarna

till 23 § på sådan pensionsför-

säkring som avses i denna anvis-

ningspunkt och på sådan inbetal-

ning på pensionssparkonto som

avses i punkt 7 och före avdrag för

avsättning för egenavgifter enligt

lagen om socialavgifter och sådan

inkomst av kapital som är att hän-

föra till vinst med anledning av

överlåtelse av förvärvskällan. Har

skattemyndigheten enligt punkt 1

tredje stycket av anvisningarna till

31 § medgivit att dödsbo tar

pensionsförsäkring, anger skatte-

myndigheten det högsta belopp

varmed avdrag för avgift för för-

säkringen får medges. Härvid

iakttas i tillämpliga delar bestäm-

melserna i detta stycke om avdrag

för skattskyldig som upphört med

driften i en förvärvskälla. Skatte-

myndighetens beslut i fråga som

avses i detta stycke får överklagas

hos Riksskatteverket. Riksskatte-

verkets beslut får inte överklagas.

Har skattskyldig erlagt avgift eller gjort inbetalning som avses i 46 §

2 mom. första stycket 6 och 7 men har avdrag för avgiften eller inbetal-

ningen helt eller delvis inte kunnat utnyttjas enligt bestämmelserna i

andra stycket, medges avdrag för ej utnyttjat belopp vid taxering för det

påföljande beskattningsåret. Sådant avdrag medges dock inte med belopp

som tillsammans med erlagd avgift och gjord inbetalning sistnämnda år

överstiger vad som anges i andra stycket.

Oavsett föreskrifterna i de föregående styckena medges avdrag för

avgift eller inbetalning som avses i 46 § 2 mom. första stycket 6 och 7

inte med högre belopp än skillnaden mellan sammanlagda beloppet av

inkomster från olika förvärvskällor och övriga avdrag enligt 46 §. Av-

drag, som på grund av vad nu sagts inte kunnat utnyttjas vid taxeringen

för det beskattningsår då avgiften betalades eller inbetalningen skedde,

får utnyttjas senast vid taxeringen för sjätte beskattningsåret efter

betalningsåret. Inte heller i sistnämnda fall får avdraget överstiga vad

som återstår sedan övriga avdrag enligt 46 § gjorts.

Om avdrag medges enligt fjärde stycket femte meningen på grund av

att aktier eller andelar i fåmansföretag avyttrats skall avdraget i första

hand göras som allmänt avdrag. Avdraget begränsas till ett belopp mot-

svarande det lägsta av den del av vinsten vid avyttringen som tas upp

som intäkt av tjänst och inkomsten av tjänst före avdraget. Till den del

avdraget inte kan utnyttjas som allmänt avdrag får avdrag göras i

inkomstslaget kapital enligt 3 § 2 mom. sjätte stycket lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt. I det fall avdrag medges på grund av att andelar i

fåmansägt handelsbolag avyttrats skall avdrag göras i inkomstslaget

kapital enligt 3 § 2 mom. sjätte stycket lagen om statlig inkomstskatt.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

2000 års taxering. I fråga om beskattningsår som har påbörjats före

ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser på yrkande av den skatt-

skyldige.

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §1

En enskild person eller ett dödsbo som medges avdrag för avgift för

pensionsförsäkring enligt punkt 21 av anvisningarna till 23 § kommunal-

skattelagen (1928:370) skall för det beskattningsåret till staten betala sär-

skild löneskatt med 24,26 procent på avgiften.

Detsamma gäller för enskild person som medges avdrag för inbetal-

ning på pensionssparkonto enligt nämnda anvisningspunkt.

Särskild löneskatt skall dock

inte betalas till den del avdraget

måste göras från sådan ersättning

som utgjort underlag för uttag av

arbetsgivaravgifter enligt 1 kap.

2 § lagen (1981:691) om social-

avgifter eller särskild löneskatt

enligt 1 § första stycket 1 lagen

(1990:659) om särskild löneskatt

på vissa förvärvsinkomster.

Särskild löneskatt skall dock

inte betalas till den del avdraget

måste göras från sådan ersättning

som utgjort underlag för uttag av

arbetsgivaravgifter enligt 1 kap.

2 § lagen (1981:691) om social-

avgifter eller, vad avser arbets-

tagare som vid årets ingång är 65

år eller äldre, särskild löneskatt

enligt 1 § första stycket lagen

(1990:659) om särskild löneskatt

på vissa förvärvsinkomster.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

2000 års taxering.

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1999:000) om

ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen

(1979:1152) i paragrafens lydelse enligt lagen (1999:000) om ändring i

nämnda lag och ikraftträdandebestämmelserna till lagen (1999:000) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

2 §1

Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande.

Småhus

Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer.

Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom

garage, förråd och annan mindre byggnad.

Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst

tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om

byggnaden ligger på fastighet med åkermark, betesmark,

skogsmark eller skogsimpediment.

Hyreshus

Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer

eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande.

Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslutning till

hyreshus och som behövs för verksamheten, skall utgöra

hyreshus.

Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är

inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om

den ingår i lantbruksenhet.

Ekonomi-

byggnad

Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och

som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall,

loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus.

Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk

eller skogsbruk.

Kraftverks-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för kommer-

siell produktion av

elektrisk starkström.

Även byggnad för

vattenreglering, för

lagring av bränsle

och annan byggnad

för produktionen ut-

gör kraftverksbygg-

nad.

Industri-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för industriell

verksamhet.

Industri-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för industriell

verksamhet och som

inte utgör kraftverks-

byggnad.

Special-

byggnad

Med specialbyggnad avses

Försvars-

byggnad

Byggnad som används för försvars-

ändamål eller ekonomisk försvars-

beredskap, om byggnaden inte är en

fristående industriell anläggning. Även

mässbyggnad skall utgöra försvars-

byggnad.

Kommunika-

tionsbyggnad

Garage, hangar, lokstall, terminal, sta-

tionsbyggnad, expeditionsbyggnad,

vänthall, godsmagasin, reparations-

verkstad och liknande, om byggnaden

används för allmänna kommunikations-

ändamål.

Byggnad som används i Statens järn-

vägars, Luftfartsverkets, Banverkets,

Svensk Rundradio Aktiebolags, Sveri-

ges Radio Aktiebolags, Sveriges Tele-

vision Aktiebolags och Sveriges Ut-

bildningsradio Aktiebolags verksamhet.

Distributions-

byggnad

Byggnad som ingår i överförings- eller

distributionsnätet för gas, värme, elek-

tricitet eller vatten.

Värme-

central

Byggnad för produktion och distri-

bution av varmvatten för uppvärmning,

dock ej sådan anläggning som även är

inrättad för produktion av elektrisk

starkström för yrkesmässig distribution.

Renings-

anläggning

Vattenverk, avloppsreningsverk, an-

läggning för förvaring av radioaktivt

avfall, sopstation och liknande samt

pumpstation som hör till sådan an-

läggning.

Vård-

byggnad

Byggnad som används för sjukvård,

nykterhetsvård, narkomanvård, barna-

vård, kriminalvård, arbetsvård, åld-

ringsvård eller omsorg om psykiskt

utvecklingsstörda. Annan byggnad än

som nu har nämnts skall utgöra vård-

byggnad, om den används som hem åt

personer som behöver institutionell

vård eller tillsyn.

Bad-, sport-

och idrotts-

anläggning

Byggnad som används för bad, sport,

idrott och liknande, om allmänheten har

tillträde till anläggningen.

Skol-

byggnad

Byggnad som används för under-

visning eller forskning vid

skola som anordnas av staten

skola som anordnas med statsbidrag

och

skola vars undervisning står under

statlig tillsyn.

Byggnad som används som elevhem

eller skolhem för elever vid sådana

skolor.

Kultur-

byggnad

Byggnad som används för kulturellt

ändamål såsom teater, biograf, museum

och liknande.

Ecklesiastik-

byggnad

Kyrka eller annan byggnad som an-

vänds för religiös verksamhet.

Bårhus, krematorium och byggnad som

används för skötsel av begravnings-

plats.

Allmän

byggnad

Byggnad som tillhör staten, kommun

eller annan menighet och som används

för allmän styrelse, förvaltning, rätts-

vård, ordning eller säkerhet samt

fritidsgård och byggnad med likartad

användning. Som allmän byggnad skall

inte anses byggnad som används för

statens affärsdrivande verksamhet.

Övrig

byggnad

Byggnad som inte skall utgöra någon av de tidigare

nämnda byggnadstyperna.

Denna lag träder i kraft den 1

januari 2000 och tillämpas första

gången vid fastighetstaxering år

2000.

Denna lag träder i kraft den 1

juli 1999 och tillämpas första

gången vid fastighetstaxering år

2000.

3 Ärendet och dess beredning

Inför 2000 års allmänna fastighetstaxering av hyreshusenheter, industri-

enheter inklusive elproduktionsenheter och specialenheter har Riks-

skatteverket (RSV) föreslagit vissa ändringar i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152). De ändringsförslag som avser taxeringen av elproduk-

tionsenheter har tagits fram under medverkan av Riksskatteverkets

expertgrupp för elproduktion. I denna har Kraftverksföreningen ingått.

RSV:s förslag har sammanställts i en promemoria som finns tillgänglig i

ärendet (dnr Fi 1999/153). Promemorian har upprättats i samarbete med

Lantmäteriverket. En sammanfattning av promemorians förslag finns i

bilaga 1 och lagförslagen i bilaga 2. RSV:s promemoria har remiss-

behandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i Bilaga 3. En

sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i lagstiftnings-

ärendet, (dnr Fi 1999/153).

I det följande lägger regeringen fram förslag till ändringar i fastighets-

taxeringsreglerna inför 2000 års allmänna fastighetstaxering. Regering-

ens förslag grundar sig i huvudsak på RSV:s promemoria. Som en bak-

grund till regeringens förslag ges inledningsvis i avsnitt 4.1.1 en sam-

manfattande beskrivning av reglerna för taxering av elproduktionsenheter

och elmarknaden m.m. RSV:s promemoria har legat till grund för texten i

detta avsnitt.

Våren 1997 tillkallades en särskild utredare för att utvärdera och se

över regelsystemet för fastighetstaxering (Fastighetstaxeringsutredningen

Fi 1997:06, dir. 1997:36). I uppdraget ingår att undersöka om de nuvar-

ande reglerna på ett tillfredsställande sätt leder fram till att taxerings-

värdena för enskilda fastigheter återspeglar marknadsvärdena. Utred-

ningsuppdraget skall vara avslutat vid utgången av juni 1999. De förslag

utredningen kan komma att lägga fram hinner inte genomföras till den

allmänna fastighetstaxeringen år 2000.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 25 mars 1999 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga

5. Lagrådet har i sitt yttrande lämnat synpunkter av redaktionell art.

Dessa synpunkter har beaktats vid utformningen av aktuella paragrafer.

Övriga lagförslag är av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande

skulle sakna betydelse. Något yttrande har därför inte inhämtats.

Regeringen har i propositionen gjort vissa redaktionella ändringar i

förhållande till lagrådsremissen.

4 Den allmänna fastighetstaxeringen år 2000

4.1 Taxeringen av elproduktionsenheter

4.1.1 Bakgrund

Allmänt om taxeringen av elproduktionsenheter

De värderingsmetoder som används vid fastighetstaxeringen för att be-

räkna fastigheternas marknadsvärden är enligt 5 kap. 5 § fastighets-

taxeringslagen (1979:1152), FTL, i första hand ortsprismetoden, i andra

hand avkastningsmetoden och i sista hand produktionskostnadsmetoden.

Ortsprismetoden grundas på undersökningar av priser på jämförbara

fastigheter. Som bas för undersökningen läggs de jämförelseparametrar

som bedöms lämpliga, t.ex. areal, våningsyta, exploateringsgrad, hyres-

intäkter o.d. Avkastningsmetoden innebär i princip att det görs en

kapitalisering till nutid av framtida intäkter och kostnader. Metoden

kräver en bestämning i tiden av kommande intäkter och kostnader vid

fastighetens användning. Produktionskostnadsmetoden innebär att värdet

av en byggnad beräknas med utgångspunkt i vad det skulle kosta att

producera en likartad byggnad. Vid beräkningen beaktas även den värde-

minskning som byggnaden har undergått genom ålder och bruk.

Efter förslag av fastighetstaxeringskommittén i SOU 1979:32 ändrades

reglerna för värderingen vid vattenfallstaxering till 1981 års allmänna

fastighetstaxering från en i huvudsak tillämpad produktionskostnads-

metod till en avkastningsmetod. Denna bygger i princip på en kapital-

isering av den framtida produktionens nettovärde. Den innebär i huvud-

sak att totalvärdet av en nybyggd vattenkraftsanläggning beräknas med

ledning av avkastningen.

Beräkningen sker enligt reglerna i FTL genom att kraftverksanlägg-

ningens på föreskrivet sätt beräknade effekt i kilowatt, s.k. taxerings-

effekt, multipliceras med ett som riktvärde betecknat värde per kilowatt

taxeringseffekt som bestäms med hänsyn till kraftanläggningens lönsam-

het. Byggnadsvärdet beräknas enligt produktionskostnadsmetoden till

återanskaffningskostnaden, nedskriven med hänsyn bl.a. till ålder. Vär-

deringen av vattenkraftsstationer och regleringsdammar inom ett avrin-

ningsområde har samordnats. Markvärdet bestäms som skillnaden mellan

totalvärdet och återanskaffningskostnaden.

Vid den allmänna fastighetstaxeringen år 1981 utgjorde reglerings-

anläggningarna särskilda taxeringsenheter. Även dessa värderades utifrån

en taxeringseffekt. Denna beräknades på så sätt att varje kraftverk fick

avstå en viss del av sin primärt beräknade taxeringseffekt till uppströms

belägna regleringsanläggningar. Fr.o.m. 1988 års allmänna fastighets-

taxering utgör inte regleringsanläggningarna särskilda taxeringsenheter.

Till taxeringsenhet som omfattar ett vattenkraftverk hör således nu även

dess andelar i uppströms belägna regleringsanläggningar.

Värmekraftverken värderades fram till 1988 års allmänna fastighets-

taxering som industrienheter. Regler om taxering av värmekraftverk togs

då in i 15 kap. FTL efter förslag av fastighetstaxeringskommittén i SOU

1984:37. För värmekraftverken tillämpas en produktionskostnadsmetod,

dvs. värderingen görs med ledning av anläggningskostnaderna (åter-

anskaffningskostnaderna) varvid hänsyn tas till värdeminskning. Liksom

i fråga om vattenkraftverken utgår värderingen av värmekraftverken från

anläggningens värde i nybyggt skick. Detta erhålls som produkten av den

totala installerade effekten och ett värde per installerad effekt i kilowatt.

Av det totala värdet skall 2 % belöpa på markvärdet. Återstoden, 98 % av

totalvärdet, utgör byggnadsvärdet sedan totalvärdet räknats ned på grund

av ålder m.m.

För såväl vattenkraftverk som värmekraftverk föreskrivs en möjlighet

att jämka riktvärdena med hänsyn till lönsamheten för den totala elpro-

duktionen i landet.

Särskilda regler finns vidare i FTL om andels- och ersättningskraft.

Värdet av kraften, beräknad med utgångspunkt från produktionen, dras

enligt huvudregeln av från den givande enheten och påförs den mot-

tagande enheten.

Kapitel 15 i FTL om värdering av elproduktionsenhet är i huvudsak

disponerat enligt följande.

I den inledande bestämmelsen definieras vad som är en elproduktions-

enhet. Vidare anges vad som är utgångspunkten vid värderingen av en

elproduktionsenhet, nämligen det totala värdet i nybyggt skick av en

sådan enhet. Därefter regleras riktvärdebestämningen utifrån värdet av en

nybyggd enhet för ett vattenkraftverk (2-4 §§) och för ett värmekraftverk

(5 och 6 §§). I dessa bestämmelser anges främst vilka värdefaktorer som

skall ligga till grund för värderingen. I 7 och 8 §§ anges hur riktvärdet för

ett vattenkraftverk skall fördelas mellan delvärdena byggnadsvärde och

markvärde. Motsvarande regler i fråga om värmekraftverken finns i 11 §.

I 9 och 10 §§ regleras värderingen av andels- och ersättningskraft. Några

särskilda indelnings- och klassifikationsregler avseende egendom på

elproduktionsenheter finns inte i 2, 4 och 6 kap. om byggnadstyper och

ägoslag, värderingsenheter samt utom för regleringsanläggningar

taxeringsenheter.

Elmarknaden och elproduktionen

Det finns i dag ca 300 statligt, kommunalt och privatägda elproduktions-

företag. För drygt 90 % av elproduktionen svarar åtta större kraftföretag.

Vattenfall AB äger ca 50 % av elproduktionskapaciteten.

Överföringen av el från kraftverken till förbrukarna sker på stamnätet

(spänningsnivåerna 200 400 kV) över hela landet och till utlandet. Det

regionala nätet (70 130 kV), som huvudsakligen ägs av kraftföretagen,

kopplar samman stamnätet med större mottagare av kraft. Det lokala

nätet ägs av drygt 270 till övervägande del kommunalt ägda distri-

butionsföretag som distribuerar lågspänningsström (

miljoner kunder.

Elproduktionen i riket uppgår till ca 140 TWh under ett normalår.

Vattenkraften och kärnkraften utgör närmare 95 % av produktionen. Av

denna svarar vattenkraften och kärnkraften för ungefär hälften var.

Resten produceras i allt väsentligt i kraftvärmeverk och inom industrin.

Den 1 januari 1996 infördes en ny ellagstiftning som innebär att kon-

kurrens införs i handel med och produktion av el, vilket ökar valfriheten

för elkonsumenterna och skapar förutsättningar för en ökad pris och kost-

nadspress i elförsörjningen. Förbrukare och återförsäljare av el skall

kunna välja mellan konkurrerande leverantörer. Producenter och andra

leverantörer är på samma sätt med vissa undantag fria att välja sina

kunder.

Huvudprincipen i reformen är att skapa en klar skillnad mellan å ena

sidan produktion och försäljning av el, å andra sidan överföring av el

(nätverksamhet). Produktionen och försäljningen av el skall ske i kon-

kurrens, medan nätverksamheten, som i praktiken är ett naturligt mono-

pol, också i fortsättningen måste regleras. Affärsverket Svenska Kraftnät

har till uppgift att förvalta och driva det svenska stamnätet.

4.1.2 Överväganden och förslag

Regeringens förslag: Värderingsmodellen för vattenkraftverk ändras.

Värderingen utgår från kraftverkets normalårsproduktion i kilowatt-

timmar i stället för som tidigare från dess installerade effekt. Vidare

utgår värderingsmodellen inte som hittills från ett nybyggt vatten-

kraftverk utan från ett s.k. normkraftverk.

Reglerna för värdering av andels- och ersättningskraft justeras.

Den lagtekniska systematiken ändras genom att elproduktionsen-

heterna bryts ut från industrienheterna för att bilda en särskild typ av

taxeringsenhet och en ny byggnadstyp - kraftverksbyggnad - införs.

Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens

men är mer omfattande i det hänseendet att RSV föreslår att vissa privat-

rättsliga avtal skall beaktas vid fastighetstaxeringen.

Remissinstanserna: Kraftverksföreningen stöder i stort vad RSV före-

slagit och gör den bedömningen att värderingsmodellen bör leda till

taxeringsvärden som bättre motsvarar verkliga förhållanden. Fastighets-

taxeringsutredningen anser att förslaget om att vissa privaträttsliga avtal

skall beaktas inte bör tas upp i det nu aktuella sammanhanget. Detta

motiveras med att frågan har varit föremål för en tämligen ingående

diskussion i utredningen. Vidare ifrågasätts om utformningen av den

föreslagna lagtexten vad gäller sådana avtal är lämplig. Övriga remissin-

stanser har inte lämnat några erinringar.

Skälen för regeringens förslag

Värderingsmodell för kraftverken

För både vattenkraftverken och för värmekraftverken grundas värdering-

en på den effekt som verken producerar. Taxeringen av vattenkraftverk

inleds med att det totala värdet i nybyggt skick bestäms. För ett nybyggt

vattenkraftverk bestäms värdet med utgångspunkt från utbyggd effekt.

Denna betecknas taxeringseffekt och bestäms efter skilda förhållanden

beträffande utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och belägenhet. Taxer-

ingseffekten i kilowatt multipliceras med ett riktvärde som i sin tur

bestäms genom en kapitalisering av de årsnetton som kan beräknas med

ledning av gällande tariffer. Hänsyn tas därvid till att årskostnaderna

varierar med anläggningskostnaderna.

Efter det att taxeringsenhetens totalvärde har erhållits uppdelas detta i

ett byggnadsvärde och ett markvärde. För ett vattenkraftverk bestäms

byggnadsvärdet till det tekniska nuvärdet enligt vissa närmare föreskrif-

ter. Härvid får dock inte 75 % av återanskaffningskostnaden överstiga

enhetens totala värde. Vidare beaktas den värdeminskning som har skett

efter nybyggnadsåret.

Markvärdet å andra sidan bestäms till skillnaden mellan enhetens totala

värde och 75 % av återanskaffningskostnaden för enhetens byggnader.

Skulle 75 % av återanskaffningskostnaden överstiga det totala värdet

skall markvärdet bestämmas till 0 kr.

Hänsyn tas också till skillnaderna i lönsamhet mellan olika vattenkraft-

anläggningar. Förekommande olikheter i årskostnaderna blir nämligen

beaktade genom de varierande anläggningskostnaderna.

RSV anser att med den prissättning på elleveranser som gäller efter

elmarknadens avreglering är det enklare att beakta skillnader i vatten-

kraftverkens värde om man utgår från kraftverkens normalårsproduktion

i kilowattimmar i stället för från kraftverkens effekt. Värdet per kilowatt-

timme enligt riktvärdeangivelsen bör beräknas med hänsyn till normal-

årsproduktionens storlek samt verkets utnyttjandetid, möjlighet till

flerårsreglering, belägenhet och ålder för att bättre återspegla produk-

tionens värde. Vidare anser RSV att de återanskaffningskostnader som

hittills har bestämts genom uppräkning av de historiska byggnadskost-

naderna är föga realistiska och knappast har återspeglat de kostnader som

skulle uppkomma vid ett återuppförande av kraftverket. Ett ytterligare

skäl att se över gällande metod för värderingen av vattenkraften är enligt

RSV att den uppfattas som svårbegriplig.

Mot denna bakgrund föreslår RSV därför följande reviderade metod.

Vattenkraftverkets totalvärde och dess värde av mark skall bestämmas

först. Värdet av kraftverkets byggnader skall beräknas som skillnaden

mellan dessa värden. Det totala värdet bestäms med utgångspunkt från

värdet av normalårsproduktionen för ett s.k. normkraftverk som de-

finierats på visst sätt när det gäller ålder, normalårsproduktion, utnytt-

jandetid, möjlighet till flerårsreglering och belägenhet.

I det följande redovisas närmare den teknik som föreslås av RSV för

bestämningen av riktvärde dels för vattenkraftverket i dess helhet, dels

för marken till ett sådant verk. Med mark avses tomtmark, övrig mark,

fallrätt och markanläggning som hör till verket.

I en riktvärdeangivelse för vattenkraftverk skall värdet per kilowatt-

timme anges för ett kraftverk som har de produktionsförutsättningar som

så nära som möjligt anknyter till vad som i genomsnitt gäller för el-

produktionen i landet. Ett sådant kraftverk kallas för normkraftverk.

Ett normkraftverk definieras närmare som ett kraftverk som

- tagits i drift under år 1955,

- har en normalårsproduktion på 500 miljoner kilowattimmar,

- har en genomsnittlig utnyttjandetid på 5 000 timmar per år,

- saknar möjlighet till flerårsreglering och

- levererar sin produktion till stamnätet i inmatningspunkt Forsse-Hjälta.

Om ett kraftverk avviker från normkraftverket beträffande någon av de

fem föreslagna värdefaktorerna, dvs. utnyttjandetid, flerårsreglering, be-

lägenhet, normalårsproduktion och ålder, kan det i riktvärdeangivelsen

angivna värdet per kilowattimme behöva korrigeras innan det multip-

liceras med normalårsproduktionen.

I en riktvärdeangivelse skall värdet per kilowattimme anges för mark

tillhörande ett normkraftverk. Värdet skall bestämmas med hänsyn till

hur stor del av det för normkraftverket angivna värdet, som med ledning

främst av kostnaderna att uppföra ett helt nytt kraftverk, kan anses belöpa

på marken.

Riktvärdet för mark föreslås bli beräknat som produkten av kraftver-

kets normalårsproduktion i kilowattimmar och markens värde per kilo-

wattimme. Det senare värdet bestäms genom att det i riktvärdeangivelsen

angivna värdet i kr/kWh korrigeras i de hänseenden som kraftverket av-

viker från normkraftverket. Samtliga de värdefaktorer som kan påverka

det totala vattenkraftverkets värde i kr/kWh utom värdefaktorn ålder kan

komma ifråga.

RSV anser att det finns skäl att också i fråga om värmekraftverken

överväga att införa en ortsprisrelaterad avkastningsvärdering grundad på

normalårsproduktionens värde av i princip motsvarande innehåll som nu

föreslås för vattenkraftstaxeringen. Något förslag vad gäller värmekraft-

verken lämnas dock inte till denna taxering.

Regeringen delar RSV:s uppfattning att värderingsmodellen för vatten-

kraftverk bör ändras på sätt som föreslås i promemorian. Vad gäller

värmekraftverken, som i dag värderas enligt en produktionskostnads-

metod, har RSV inte föreslagit någon ändring motsvarande den för

vattenkraftverken. Svenska Fjärrvärmeföreningen anser att det finns an-

ledning att göra justeringar i den aktuella värderingsmodellen för värme-

kraftverk. Regeringen bedömer att ett införande av en helt ny värderings-

metod för värmekraftverk kräver ytterligare överväganden. Detta gäller

även ändringar i den befintliga värderingsmodellen. Vidare omfattas

frågan av Fastighetstaxeringsutredningens uppdrag och enligt regeringen

bör utredningens förslag avvaktas innan lagstiftningsåtgärder vidtas på

detta område. Vid den allmänna fastighetstaxeringen år 2000 kommer

värderingen av värmekraftverk därför i huvudsak att ske enligt samma

principer som tidigare.

Eftersom värmekraften bestäms utifrån en produktionskostnad finns

regler om att jämkning kan ske både av värdena för vattenkraften och för

värmekraften med hänsyn till lönsamheten för den totala elproduktionen i

landet. Då den reviderade avkastningsmetoden kommer att återge den

sammanlagda lönsamheten för den elproduktion som sker vid vatten-

kraftverken bör en sådan jämkning, på sätt RSV föreslagit, begränsas till

värmekraftverken.

I de av RSV föreslagna reglerna för värderingen av kraftverken finns

en bestämmelse om att aggregat tillhörande kondenskraftverk som har

tagits ur drift inte skall åsättas något värde. RSV har motiverat detta

ändringsförslag med att de kraftverk som inte varit i bruk under de

senaste åren före taxeringsåret inte har åsatts något taxeringsvärde vid

taxeringen. Detta har främst gällt kondenskraftverk. Värderingstekniskt

har det åstadkommits genom att det beräknade riktvärdet justerats ned till

noll. Som säreget förhållande har angetts att kraftverket varit avställt.

RSV:s förslag innebär således att detta förfarande får lagstöd. Regeringen

bedömer att denna ändring kan genomföras. Kraftverksföreningen har

framfört synpunkten att den föreslagna regleringen bör omfatta alla slag

av kraftproduktion. Regeringen anser att en sådan generell bestämmelse

inte bör införas utan en närmare utredning av hur förhållandena vid drift-

stopp ser ut för olika typer av kraftverk. Regeringen är därför inte beredd

att till den nu aktuella fastighetstaxeringen år 2000 utvidga den före-

slagna regleringen till att omfatta andra kraftverk än kondenskraftverk.

Även när det gäller denna fråga bör Fastighetstaxeringsutredningens

fortsatta arbete avvaktas.

Andels- och ersättningskraft

I 15 kap. 9 och 10 §§ FTL finns regler om värdering av andelskraft

respektive ersättningskraft. Vid uppskattning av ett vattenkraftverks rikt-

värde bortses från andels- och ersättningskraften. En justering görs sedan

av värdet på kraftverket som en form av justering för säregna för-

hållanden. Värdeminskning av kraftverk som lämnar andelskraft bestäms

till så stor del av kraftverkets totala värde som svarar mot andelskraftens

andel av den totala produktionen. Värdetillskottet för den fastighet som

tar emot andelskraften tas upp med motsvarande belopp. Belastningen av

skyldighet att leverera ersättningskraft dras i första hand av från det

levererande kraftverkets markvärde och läggs till den mottagande fastig-

hetens markvärde. Värdet av leveransen beräknas i värde per kilowatt

taxeringseffekt. Hänsyn tas vid beräkningen till leveransavtalets innehåll

och till värdet av ersättningskraften för den mottagande fastigheten.

Reglerna om andels- och ersättningskraft föreslås av RSV ändrade i

främst två avseenden. Dels förelås att mottagarens skyldighet att betala

uttagskostnader blir avgörande för om reglerna för andelskraft eller

ersättningskraft skall tillämpas, dels föreslås en möjlighet att beakta avtal

om kraftleveranser även om de inte är av servitutsnatur.

Den första föreslagna ändringen medför att elleveranser för vilka mot-

tagaren skall betala uttagskostnader behandlas som andelskraft medan

avtal som inte innebär att mottagaren betalar uttagskostnader behandlas

som ersättningskraft. I samtliga fall där mottagarens taxeringsenhet ägs

av företag som ägnar sig åt yrkesmässig distribution av elektrisk stark-

ström torde värdeavdraget respektive värdetillägget vara lika stora.

Motivet är att erhålla en bättre överensstämmelse med det verkliga värdet

av elleveranserna.

Den ökade uppgiftsskyldighet som kan följa för kraftverksägarna synes

vara begränsad. RSV utgår ifrån att kraftföretagen skall komma överens

om de justeringar av andelskraft i procent och av ersättningskraft i kWh

som ändringen kan medföra. Sådana överenskommelser anser RSV bör

kunna godtas i normalfallet utan närmare utredning eftersom avdragen

för levererande kraftverk överensstämmer med tillägget för mottagande

kraftverk. Ändringen har således inte någon betydelse för storleken av

det totalt åsatta taxeringsvärdet.

Den andra föreslagna ändringen föranleds av att det i viss utsträckning

förkommer avtal om olika former av vattenreglering och elleveranser

mellan ägare av kraftverk utan att avtalen kan ses som ett servitut, i vart

fall inte i sin helhet. Enligt en grundläggande princip vid fastighets-

taxeringen får inte andra privaträttsliga förpliktelser beaktas än sådana

som ingår i servitut eller liknande. Denna regel finns i 5 kap. 3 § FTL. I

praktiken har sådana avtal dock beaktats i viss utsträckning. Enligt RSV

får avtal av detta slag anses ha en sådan betydelse vid kraftverks-

taxeringen att de bör beaktas. RSV:s förslag har också utformats utifrån

detta ställningstagande.

Regeringen godtar den föreslagna justeringen av reglerna för värdering

av andels- och ersättningskraft utom i ett avseende. Vad gäller möjlig-

heten att vid fastighetstaxeringen ta hänsyn till vissa privaträttsliga avtal

anser regeringen att detta är en fråga av stor principiell vikt. Frågan om

hur privaträttsliga avtal skall behandlas vid taxeringen är inte av betydel-

se enbart för elproduktionsenheterna utan också när när det gäller andra

fastighetsslag, inte minst småhus. Enligt nuvarande bestämmelser är det

som huvudregel inte möjligt att vid taxeringen beakta privaträttsliga

förpliktelser. Detta ställningstagande kan sägas utgöra en väl etablerad

fastighetstaxeringsrättslig princip. Å andra sidan har detta ställnings-

tagande ifrågasatts och det har i skilda sammanhang gjorts gällande att

att reglerna bör ändras. Vad nu RSV föreslagit är i linje med detta.

Regeringen gör bedömningen att frågan om hur man skall ställa sig till

de privaträttsliga avtalen vid taxeringen av fastigheter bör avgöras i ett

annat och större sammanhang än som nu är fallet. RSV:s förslag tar

visserligen sikte på ett begränsat område men ett genomförande skulle

likväl innebära ett principiellt ställningstagande som enligt regeringens

mening bör anstå. Mot denna bakgrund och med hänsyn till att den

aktuella frågeställningen behandlas av Fastighetstaxeringsutredningen

anser regeringen att utredningens slutsatser bör avvaktas. Någon utvid-

gad möjlighet att beakta privaträttsliga avtal föreslås därför inte till den

allmänna fastighetstaxeringen år 2000.

Systematiken i FTL

Reglerna i FTL bygger på en för all fast egendom likartad systematik.

Den fasta egendomen indelas i taxeringsenheter som åsätts ett värde. För

de olika delarna inom en taxeringsenhet som skall värderas för sig, s.k.

värderingsenheter, skall för olika slag av egendom bestämmas riktvärden

enligt reglerna i 8 15 kap. FTL om värderingsmodeller. De sammanlag-

da och i särskilt angivna fall justerade eller korrigerade värdena för en

taxeringsenhet utgör dess basvärde.

Värderingen av elproduktionsenheter regleras i 15 kap. FTL. Detta

kapitel har en annorlunda systematik än den som har lagfästs i 8 14 kap.

för andra slag av byggnader och mark. Skälet till detta kan enligt RSV

vara att dessa regler tillkommit vid andra tidpunkter och efter annat lag-

stiftningsförarbete än övriga värderingsregler samt att problematiken vid

värderingen av kraftverken har bedömts vara särskilt komplex.

Enligt RSV:s mening finns det i dag inte anledning att behålla dessa

skillnader i regelsystemet för värderingen mellan kraftverken och egen-

dom ingående i andra typer av taxeringsenheter. De grundläggande

frågorna om byggnadstyper, taxeringsenheter och värderingsenheter samt

värderingsgrund, värderingsmetoder, allmänna värderingsregler med rikt-

värden m.m. samt vissa speciella värderingsfrågor (t.ex. byggnad under

uppförande) bör liksom för andra slag av egendom som skall fastighets-

taxeras i princip uttömmande regleras i 2 7 kap. FTL även för kraft-

verken. RSV föreslår därför en ny lagteknisk systematik för elproduk-

tionsenheterna som bl.a. innebär att dessa bryts ut från industrienheterna

för att bilda en särskild typ av taxeringsenhet. En ny byggnadstyp -

kraftverksbyggnad - föreslås införd.

Regeringen anser att FTL får en enklare och mer konsekvent uppbygg-

nad genom den föreslagna systematiska förändringen. Vad RSV före-

slagit i dessa hänseenden bör därför genomföras. Ändringarna medför att

kapitel 15 i FTL får en ny utformning. Vidare föranleder förslagen änd-

ringar i 1 kap. 7 och 9 §§, 2 kap. 2 4 §§, 4 kap. 5 och 10 §§, 5 kap. 7 §,

6 kap. 13 §, 7 kap. 3, 15 och 16 §§, 11 kap. 1 §, 12 kap. 1 §, 16 kap. 4 §,

20 kap. 4 § samt en ny paragraf, 6 kap. 14 § FTL. Förslagen föranleder

även vissa redaktionella följdändringar i 1, 3 och 4 §§ lagen (1984:1052)

om statlig fastighetsskatt.

4.2 Taxeringen av hyreshus- och industrienheter

Regeringens förslag: Vid taxeringen av hyreshus och industribygg-

nader ändras definitionen av den s.k. normbyggnaden.

Promemorians förslag: RSV föreslår att vid taxering av hyreshus

och industribyggnader skall den s.k. normbyggnaden vara uppförd det

sjuttonde året före en allmän fastighetstaxering i stället för som nu två

år före en sådan taxering. RSV:s förslag är i två hänseenden mer om-

fattande än regeringens. För det första föreslås att de industribygg-

nader som skall värderas enligt produktionskostnadsmetoden av-

gränsas på ett nytt sätt. Förslaget innebär att bensinstationsbyggnader

inte längre alltid skall värderas enligt denna metod. För det andra

föreslås en bestämmelse om det ortsprismaterial som skall få använ-

das vid nivåläggningen för hyreshus och industribyggnader inom ett

värdeområde om antalet köp inom området inte är tillräckligt. Vad

som föreslagits är att ledning kan hämtas från sådana köp inom andra

värdeområden där likartade förutsättningar för prisbildningen kan

antas föreligga, t.ex. vad gäller hyresnivåer och direktavkastnings-

krav.

Remissinstanserna: Den föreslagna ändringen av den tidpunkt då

normbyggnaden skall vara uppförd har tillstyrkts eller lämnats utan

erinran av remissinstanserna. Sveriges Industriförbund, Fastighets-

taxeringsutredningen och Näringslivets nämnd för regelgranskning

(NNR) anser att en ny avgränsning av de industribyggnader som skall

värderas enligt produktionskostnadsmetoden bör utredas ytterligare av

Fastighetstaxeringsutredningen. NNR saknar en problem- och konsek-

vensanalys samt anser att de särskilda krav och restriktioner som om-

gärdar bensinhanteringen talar för att bensinstationsbyggnader även i

fortsättningen skall värderas enligt produktionskostnadsmetoden. Fas-

tighetstaxeringsutredningen anser att förslaget kräver ytterligare över-

väganden och att en ändring inte bör göras förrän utredningen har

gjort en mer samlad bedömning av när avkastnings- respektive pro-

duktionskostnadsmetoden skall användas. Sveriges Fastighetsägare-

förbund, Sveriges Industriförbund, Hyresgästernas Riksförbund, Riks-

byggen, Fastighetstaxeringsutredningen och HSB Riksförbund anser

att en bestämmelse om vilket ortsprismaterial som skall få användas

vid nivåläggningen för hyreshus och industribyggander bör hanteras

inom ramen för Fastighetstaxeringsutredningens arbete. Fastighets-

taxeringsutredningen påpekar bl.a. att lagändringar såväl vad gäller

möjligheten att utnyttja ortsprismaterial från andra värdeområden som

hur de olika värderingsmetoderna skall definieras diskuteras inom ut-

redningen. Hyresgästernas Riksförbund ifrågasätter hyresnivån och

direktavkastningskrav som parametrar för att hitta värdeområden med

jämförbara förutsättningar. SBC kan acceptera förslaget under förut-

sättning att det kombineras med en särskild möjlighet till rättelse.

Lantmäteriverket är positivt till de föreslagna ändringarna. Svenska

Kommunförbundet tillstyrker förslagen.

Skälen för regeringens förslag: En av utgångspunkterna för värder-

ingen är den s.k. normbyggnaden. Denna anges för hyreshus i 9 kap. 2 §

och för industribyggnader som värderas enligt avkastningsmetoden i

11 kap. 3 § FTL, såvitt nu är av intresse, som en byggnad uppförd under

andra året före taxeringsåret. Enligt RSV bör normbyggnaden i ålders-

hänseende anknyta bättre till byggnadsbeståndets genomsnittliga ålder.

Det föreslås därför att normbyggnaden skall ha uppförts under det

sjuttonde året före det år då allmän fastighetstaxering sker. Motsvarande

ändring har redan skett beträffande småhusen inför denna allmänna

fastighetstaxeringen av småhus år 1996 och en likartad ändring föreslås i

avsnitt 4.1.2 beträffande vattenkraftverken genom de s.k. normkraft-

verken. Remissinstanserna har inte invänt mot förslaget. Mot denna bak-

grund instämmer regeringen i RSV:s förslag.

Industribyggnad och övrig byggnad skall enligt huvudprincipen i

11 kap. 1 § FTL värderas enligt avkastningsmetoden. I vissa fall skall

värderingen i stället göras enligt produktionskostnadsmetoden. Detta

gäller byggnader som har endast begränsad användbarhet för annat ända-

mål än för det som de utnyttjas och liknande speciella byggnader, bensin-

stationsbyggnader, andra byggnader med olämplig utformning för normal

industriproduktion samt byggnadskonstruktioner som inte har karaktär av

hus. Enligt RSV har utvecklingen medfört att delar av främst kommer-

siella och produktionsinriktade byggnader inrättas och används för olika

ändamål. Detta gäller i hög grad bensinstationer som numera ofta är in-

rättade och används för annat ändamål än bensinförsäljning, t.ex. res-

taurang, livsmedelsförsäljning, försäljning av biltillbehör, m.m. RSV

anser därför att bensinstationer inte bör ingå i uppräkningen i 11 kap. 1 §

av byggnader som skall värderas enligt produktionskostnadsmetoden.

Under förberedelsearbete, provvärdering och taxering vid flera allmän-

na fastighetstaxeringar har enligt RSV i åtskilliga fall framkommit behov

av att utnyttja ortsprismaterial och nivåläggning för visst slag av egen-

dom inom likartade värdeområden. RSV föreslår därför inför taxeringen

av hyreshus- och industrienheter en bestämmelse där det föreskrivs att i

de fall köp av hyreshus och industribyggnader saknas eller är för fåtaliga

för att värdenivån inom värdeområdet med säkerhet skall kunna bestäm-

mas, skall ledning kunna hämtas från sådana köp inom andra värde-

områden. Det skall dock kunna antas att likartade förutsättningar för

prisbildningen föreligger i dessa områden, t.ex. vad gäller hyresnivåer

och direktavkastningskrav.

Enligt regeringens mening berör såväl förslaget om en ny avgränsning

av de industribyggnader som skall värderas enligt produktionskostnads-

metoden som förslaget om vilket ortsprismaterial som skall få användas

vid nivåläggningen för hyreshus och industribyggnader grundläggande

frågeställningar inom fastighetstaxeringen. Regeringen anser att dessa

frågor bör behandlas vid en mer övergripande genomgång av fastighets-

taxeringsreglerna än vad som nu är aktuellt. Fastighetstaxeringsutred-

ningens arbete i dessa delar bör avvaktas. Regeringen lämnar således inte

några förslag till den allmänna fastighetstaxeringen år 2000.

Förslaget om den tidpunkt då den s.k. normbyggnaden skall vara upp-

förd föranleder ändringar i 9 kap. 2 § och 11 kap. 3 § FTL.

4.3 Administrativa frågor m.m.

Regeringens förslag: De grundläggande besluten om allmän fastig-

hetstaxering skall i fortsättningen fattas genom automatisk databe-

handling.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna Svenska Kommunförbundet tillstyrker förslaget.

Fastighetstaxeringsutredningen anser att förslaget kräver ytterligare

överväganden. Övriga instanser, däribland Datainspektionen, har lämnat

förslaget utan erinran.

Skälen för regeringens förslag: Vid den allmänna fastighetstaxering-

en tillställs fastighetsägaren enligt 18 kap. 1 och 4 §§ FTL ett förslag till

fastighetstaxering grundat på av skattemyndigheten kända uppgifter om

sådana förhållanden som behövs för taxeringen. Det innehåller förslag till

basvärde, delvärden m.m. Härefter kan en skriftväxling följa mellan fas-

tighetsägaren och skattemyndigheten, särskilt i de fall fastighetsägaren

vill ändra de uppgifter som myndigheten tagit in i sitt förslag.

Den 15 juni under taxeringsåret skall skattemyndigheten enligt 20 kap.

2 § FTL senast meddela grundläggande beslut för fastigheterna i länet.

Enligt RSV:s bedömning bestäms taxeringarna enligt de ursprungliga

förslagen i den helt övervägande majoriteten av besluten eller, då på-

pekanden lämnats, i enlighet med dessa.

För den årliga inkomsttaxeringens del gäller enligt 4 kap. 2 a § taxer-

ingslagen (1990:324) fr.o.m. 1995 års taxering att skattemyndigheten får

fatta grundläggande beslut om årlig taxering genom automatisk data-

behandling under förutsättning att skälen för besluten får utelämnas

enligt 20 § första stycket 1 förvaltningslagen (1986:223). Den sist-

nämnda bestämmelsen omfattar de fall då beslutet inte går part emot eller

om det av annan anledning är uppenbart obehövligt att upplysa om

skälen.

Med hänsyn till den masshantering som den allmänna fastighets-

taxeringen utgör finns det enligt RSV utifrån rationalitets-, förenklings-

och tidbesparingsaspekter starka skäl att införa samma bestämmelser för

de grundläggande besluten vid den allmänna fastighetstaxeringen som för

den årliga inkomsttaxeringens del.

 Regeringen delar RSV:s bedömning att användandet av automatisk

databehandling bör medföra avsevärda fördelar. Metoden tillämpas redan

vid inkomsttaxeringen. Flertalet remissinstanser har lämnat förslaget utan

erinran. Enligt regeringen talar därmed övervägande skäl för att införa en

bestämmelse för de grundläggande besluten vid den allmänna fastighets-

taxeringen som finns i 4 kap. 2 a § taxeringslagen (1990:324) för den

årliga inkomsttaxeringens del. Bestämmelsen för fastighetstaxeringen

kan tas in i en ny paragraf 2 a § i 20 kap. FTL. Dataregistreringen utgör

då beslutsdokumentation för grundbesluten utom då särskilt besluts-

dokument upprättats.

Med anledning av den nya pensionslagstiftningen som infördes år 1998

förelås en justering i 3 § lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pen-

sionskostnader. En justering föreslås även i punkt 6 av anvisningarna till

46 § kommunalskattelagen (1928:370). Dessa ändringar motiveras i

författningskommentaren.

5 Ekonomiska effekter

Enligt RSV innebär förslaget att det totala taxeringsvärdet för elpro-

duktionsenheter inte kommer att påverkas utöver den normala nivå-

justering som sker i samband med en allmän fastighetstaxering. Med

denna utgångspunkt bedöms förslaget inte ha några budgetekonomiska

konsekvenser.

6 Författningskommentar

6.1 Förslaget till lag om ändring i

fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

1 kap.

7 och 9 §§

Ändringarna i paragraferna är följdändringar med anledning av den

nya lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter, se 4 kap.

5 §.

2 kap.

3 och 4 §§

Ändringarna i paragraferna är följdändringar med anledning av den

nya lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter, se 2 kap.

2 § i förslaget till lag om ändring i lagen (1999:000) om ändring i

fastighetstaxeringslagen (1979:1152).

4 kap.

5 §

För att åstadkomma samstämmighet med övrig indelning av egendom i

taxeringsenhetstyper görs elproduktionsenheterna till en särskild typ av

taxeringsenhet. Detta regleras i en ny punkt 7 i första stycket av denna

paragraf. Den nya taxeringsenheten omfattar kraftverksbyggnad, tomt-

mark till kraftverksbyggnad och fallrätt. Även taxeringsenheter vilkas

värde till övervägande del utgörs av rätt till andels- eller ersättningskraft

skall utgöra elproduktionsenheter.

10 §

För närvarande finns regler i 4 kap. 10 § om taxeringsenhetsindelning-

en av regleringsanläggningar. Ytterligare en indelningsregel införs i ett

nytt andra stycke. Den innebär att inom en och samma elproduktionsen-

het får ingå kraftverksbyggnad, mark eller markanläggning av endast ett

av följande slag av kraftverk: vattenkraftverk, kärnkraftverk, kraftvärme-

verk, kondenskraftverk, gasturbin eller vindkraftverk.

Ändringen i sista stycket är ett förtydligande.

5 kap.

7 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av den nya

lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter, se 4 kap. 5 §.

Fallrätter ingår i vattenkraftverk och hänförs till marken på sådant verk.

Värde av fallrätt redovisas i delvärdet markvärde.

6 kap.

13 §

Paragrafen reglerar indelningen i värderingsenheter för vattenkraft-

verk. Hänvisningen i paragrafen till 15 kap. är därmed obehövlig och tas

bort.

I första stycket anges att på en elproduktionsenhet som utgörs av ett

vattenkraftverk, dvs. en kraftverksanläggning för elproduktion med

vattenkraft, skall vattenkraftverket i sin helhet vilket inkluderar samt-

liga byggnader och markanläggningar samt marken för ett sådant verk

utgöra en värderingsenhet. I en sådan värderingsenhet skall också ingå

till vattenkraftverket hörande andelar i regleringsanläggningar.

I andra stycket anges att tomtmarken till ett vattenkraftverk skall

utgöra en värderingsenhet tillsammans med övrig mark och markanlägg-

ningar. Vidare skall fallrätt ingå i värderingsenheten liksom andelar i

regleringsanläggningar till den del de avser markanläggning.

14 §

Paragrafen reglerar indelningen i värderingsenheter för värmekraft-

verk.

7 kap.

3 §

Som en följd av regleringen av värdefaktorerna vid kraftverksvärder-

ingen i 15 kap. anges i 7 kap. 3 § tredje stycket i en ny punkt 5 bland de

värdefaktorer som inte skall indelas i klasser även normalårsproduktion,

utnyttjandetid, flerårsreglering och ålder för vattenkraftverk samt effekt

för värmekraftverk. Vidare görs en redaktionell ändring av punkt 3 som

uttryckligen skall avse industrienhet.

15 §

Ändringen i paragrafen är en följdändring med anledning av den nya

lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter.

16 §

Två nya punkter införs i paragrafen. I punkt 5 anges att för aggregat

tillhörande kondenskraftverk som inte varit i drift under året före

taxeringsåret skall inte bestämmas något värde. Detsamma skall gälla om

sådant aggregat varaktigt tagits ur drift. Ändringen har motiverats i av-

snitt 4.1.2. I punkt 6 anges att inte heller outbyggda fallrätter skall åsättas

något värde om tillstånd till utbyggnad saknas.

9 kap.

2 §

Ändringen har motiverats i avsnitt 4.2.

11 kap.

1 §

Andra stycket är obehövligt med den nya lagtekniska systematiken i

fråga om elproduktionsenheter, se 2 kap. 2 § i förslaget till lag om

ändring i lagen (1999:000) om ändring i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152).

3 §

Ändringen har motiverats i avsnitt 4.2.

12 kap.

1 §

En erinran om att regler om värdering av tomtmark på elproduktions-

enhet i fortsättningen finns i 15 kap. tas in i denna paragraf.

15 kap.

Reglerna i 1-10 §§ om vatten- och värmekraftverken får en ändrad

systematik. Kapitlets rubrik ändras med anledning av den nya lagtekniska

systematiken i fråga om elproduktionsenheter. De nuvarande underrub-

rikerna i kapitlet utom rubriken Allmänt närmast före 1 § utgår. Under

rubriken Allmänt regleras vad som ingår i vattenkraftverk respektive

värmekraftverk liksom vad som i kapitlet avses med mark. Efter en

underrubrik betecknad Vattenkraftverk regleras värderingen av dessa

kraftverk i 2 7 §§. För värmekraftverken finns motsvarande värderings-

regler i 10 15 §§ efter en underrubrik, betecknad Värmekraftverk. Regler

om andels- och ersättningskraft tas in i 8 och 9 §§ utan särskild under-

rubrik i det avsnitt i kapitlet som gäller värderingen av vattenkraftverk.

1 §

I första och andra styckena preciseras de huvudgrupper som i dag

värderas enligt regler i 15 kap. nämligen vattenkraftverk och värmekraft-

verk.

I tredje stycket anges vad som avses med mark i 15 kap.

2 §

I paragrafen slås fast att riktvärdet för det totala vattenkraftverket,

vilket således bestäms först, skall utgöra värdet av en värderingsenhet

avseende sådan egendom. Därefter anges att riktvärdet för mark till ett

vattenkraftverk skall utgöra värdet av en värderingsenhet sådan egendom

och att riktvärdet för kraftverksbyggnader tillhörande vattenkraftverk

utgör skillnaden mellan riktvärdena för vattenkraftverket och för mark

tillhörande verket.

Av fjärde stycket framgår att riktvärde för egendom tillhörande vatten-

kraftverk skall bestämmas utan att andels- och ersättningskraft beaktas.

3 §

Värdet av normenheten utgör utgångspunkten för värderelationerna i

skilda värdetabeller o.d. Normenheten för vattenkraftverk betecknas

normkraftverk och beskrivs i denna paragraf. Normkraftverket skall vara

ett kraftverk som har tagits i drift under 1955 och som har en normal-

årsproduktion på 500 miljoner kilowatttimmar. I en riktvärdeangivelse

skall värde per kilowatttimme anges såväl för vattenkraftverket som för

marken. Vidare föreskrivs att normkraftverket skall ha en utnyttjandetid

på 5 000 timmar per år, sakna möjlighet till flerårsreglering och leverera

sin produktion i inmatningspunkt Forsse-Hjälta.

Värdena i en riktvärdeangivelse för vattenkraftverk och mark bör lik-

som gäller för andra byggnadstyper och ägoslag få anges endast med

värden i värdeserie som fastställs i FTF eller av RSV (jfr. 7 kap. 7 §).

4 §

I denna pragraf regleras de riktvärdegrundande värdefaktorerna för att

bestämma riktvärdet för ett vattenkraftverk. För vattenkraftverken är

värdefaktorerna normalårsproduktion, utnyttjandetid, flerårsreglering,

belägenhet och ålder.

5 §

Av denna paragraf framgår att för marken till ett vattenkraftverk skall

samma värdefaktorer som för kraftverket gälla med undantag för ålder.

6 §

Utgångspunkten för värderingen av vattenkraftverken skall vara det

värde per kilowattimme som anges i riktvärdeangivelsen för normkraft-

verket. Detta värde skall bestämmas utifrån kraftverkets lönsamhet.

Priser vid köp av likartade vattenkraftverk eller delar därav skall beaktas

vid värderingen. Detta framgår av första stycket.

För marken tillhörande ett vattenkraftverk skall enligt andra stycket

utgångspunkten för värderingen vara hur stor del av det för normkraft-

verket angivna värdet som med ledning av främst kostnaderna för att

uppföra ett helt nytt kraftverk kan anses belöpa på marken.

7 §

Regler om beräkningsgången för riktvärdet för ett vattenkraftverk och

marken till ett sådant verk finns i denna paragraf.

För ett vattenkraftverk utgör enligt första stycket riktvärdet produkten

av verkets normalproduktion i kilowattimmar och det i riktvärdeangivel-

sen angivna värdet per kilowattimme korrigerat med hänsyn till avvikelse

från normkraftverket.

För marken föreskrivs i andra stycket att riktvärdet utgör produkten av

kraftverkets normalproduktion i kilowattimmar och det i riktvärdean-

givelsen för mark angivna värdet per kilowattimme korrigerat i enlighet

med vad som anges för vattenkraftverket i dess helhet, utom såvitt gäller

värdefaktorn ålder.

8 §

I denna paragraf behandlas värdet av andels- och ersättningskraft för

vilka mottagaren helt eller i allt väsentligt skall betala sin andel av uttags-

kostnaderna.

9 §

I paragrafen regleras värdet av andels- och ersättningskraft för vilka

mottagaren inte eller endast till begränsad omfattning betalar uttagskost-

nader.

10 §

Utgångspunkt för bestämningen av riktvärdena för värmekraftverken

skall liksom hittills vara dels värdet av ett nybyggt sådant verk, dels de

värdefaktorer som skall beaktas vid riktvärdebestämningen. Med hänsyn

till de skilda värderingsmetoderna som skall gälla för vattenkraftverken

och för värmekraftverken skall inte något riktvärde beräknas för det

totala värmekraftverket. I stället föreskrivs i denna paragraf att riktvärdet

för marken till ett värmekraftverk skall utgöra värdet av en värderings-

enhet sådan mark och att riktvärdet för en kraftverksbyggnad till ett

sådant kraftverk skall utgöra värdet av en värderingsenhet avseende

sådan byggnad.

11 §

I paragrafen anges vad som skall ingå i riktvärdeangivelsen för värme-

kraftverken. Detta är värden per kilowatt installerad effekt för de olika

slagen av värmekraftverk.

12 §

Vad gäller de värdefaktorer som tillämpas vid bestämning av riktvärde

för värmekraftverk skall enligt nuvarande regler i 15 kap. riktvärdet

bestämmas för skilda typer av kraftverk. I 1 kap. 26 § FTF anges i fråga

om värmekraftverken att skillnad skall göras vid värderingen av

kärnkraftverk, kondenskraftverk, kraftvärmeverk, gasturbiner och vind-

kraftverk. I denna paragraf föreskrivs att olika kraftverkstyper skall ut-

göra klasser av värdefaktorn typ av värmekraftverk. De klasser som

uppkommer är således kärnkraftverk, kraftvärmeverk, kondenskraftverk,

gasturbiner och vindkraftverk.

Avgörande för värderingen är vidare kraftverkets effekt. Effekten

föreslås därför vara en av de riktvärdegrundande värdefaktorerna. Med

effekt avses aggregatets installerade effekt i kilowatt.

13 §

Riktvärdeangivelsen kan innehålla skilda värden per kilowatt instal-

lerad effekt för de olika slagen av värmekraftverk dvs. de olika klasserna

av värdefaktorn typ av värmekraftverk. De värden per kilowatt instal-

lerad effekt som skall tas in i riktvärdeangivelsen och som skall avse ett

nybyggt värmekraftverk skall bestämmas med utgångspunkt i de återan-

skaffningskostnader som gäller för de olika slagen av värmekraftverk.

Vidare skall dessa värden jämkas med hänsyn till lönsamheten för den

totala elproduktionen i landet. Detta regleras i denna paragraf.

14 §

Värdet av ett nybyggt värmekraftverk bestäms enligt nuvarande regler

i 15 kap. 5 och 6 §§ som produkten av kraftverkets installerade effekt och

värdet av installerad effekt för skilda typer av kraftverk. Motsvarande

regler förs in i denna paragraf.

15 §

Då det gäller beräkningen av värdena på mark och byggnader finns i

nuvarande 15 kap. 11 § en regel om fördelning av det beräknade totala

värdet av kraftverket på mark och byggnader. Enligt denna bestämmelse

skall det totala värdet av kraftverket i nybyggt skick fördelas med 2 % på

marken och 98 % på byggnaderna. Det värde som belöper på bygg-

naderna minskas därefter genom tillämpning av en nedskrivningsfaktor.

Motsvarande bestämmelse förs in i denna paragraf vari anges beräk-

ningen av riktvärde för dels mark, dels kraftverksbyggnad på värmekraft-

verk. Till skillnad mot gällande regler fördelas kraftverkets värde i ny-

byggt skick på marken med 1,5 % och på kraftverksbyggnaderna med

73,5 %. För kraftverksbyggnaderna skall i riktvärdet liksom hittills

värdeminskning beaktas genom tillämpning av en nedskrivningsfaktor.

16 kap.

4 §

Ändringen i paragrafen innebär att ytterligare en ny grund för ny-

taxering införs. Ny taxering skall ske om en taxeringsenhets värde ökat

eller minskat på sätt föreskrivs i paragrafen genom att driftsförhållandena

ändrats för kondenskraftverk (jfr. 7 kap. 16 §).

20 kap.

2 a §

Bestämmelsen har motiverats i avsnitt 4.3.

4 §

Det nuvarande innehållet i punkt 6 kan utgå med hänsyn till den nya

värderingsmodellen för kraftverken. Utnyttjandetid, regleringsmöjlighet

och belägenhet utgör sådana värderingsfaktorer som omfattas av punkt 4

i paragrafen. Nuvarande punkt 7 betecknas punkt 6.

6.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:1052) om

statlig fastighetsskatt

1, 3 och 4 §§

Ändringarna i paragraferna är följdändringar med anledning av den

nya lagtekniska systematiken i fråga om elproduktionsenheter.

6.3 Förslaget till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

Anvisning till 46 §

Punkt 6

Ändringen i anvisningspunkten är en justering av styckeindelningen.

6.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader

3 §

Ändringen i paragrafen är en justering av en felaktigt utformad hänvis-

ning.

6.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:000) om

ändring av fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

2 kap.

 2 §

En ny byggnadstyp införs, kraftverksbyggnad. Byggnad ingående i

kraftverk har tidigare räknats till byggnadstypen industribyggnad och om

så inte har varit fallet till övrig byggnad. Den nya byggnadstypen bryts

således ut från begreppet industribyggnad. Därmed måste ett undantag

göras i definitionen av industribyggnad. Självfallet anses inte en bostads-

byggnad som byggnad för produktionen av elektrisk starkström.

Sammanfattningen i promemorian Ändringar i

fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inför den

allmänna fastighetstaxeringen år 2000

Allmän fastighetstaxering (AFT) av hyreshus och industrienheter samt

specialenheter skall ske år 2000 (AFT00). Senast sådan taxering ägde

rum var 1994. I denna PM föreslår RSV ändringar i fastighetstaxerings-

lagen (1979:1152, FTL) avseende främst reglerna i 15 kap. om vär-

deringen av elproduktionsenheter.

Värdering av industrier, hyreshus och specialenheter

Resultatet av 1994 års AFT av industrier och hyreshus har bedömts i allt

väsentligt vara godtagbart. RSV föreslår därför endast några smärre

ändringar avseende den egentliga industrivärderingen. Dessa avser av-

gränsningen i fråga om de industribyggnader som enligt 11 kap. skall

värderas enligt produktionskostnadsmetoden. I fråga om taxeringen av

hyreshus liksom för industribyggnader föreslås att normbyggnaden med

hänsyn till tillämpningen av ortsprismaterialet skall vara uppfört

sjuttonde året före en allmän fastighetstaxering i stället för som nu två år

före en sådan taxering. Vidare föreslås en klarläggande regel om det

ortsprismaterial som skall få användas vid nivåläggningen för hyreshus

och industribyggnader inom ett värdeområde då antalet köp inom om-

rådet inte är tillräckligt. Motsvarande regel finns idag beträffande tomt-

marken. För specialenheter föreslås inte några lagändringar.

Värdering av elproduktionsenheter

Efter 1994 års AFT har elmarknaden avreglerats och en ny ellagstiftning

trätt i kraft den 1 januari 1996 (SFS 1994:617, 1995:1138 m.fl.).

Därigenom har ändrade förutsättningar för värderingen av elproduktions-

enheterna uppkommit. De huvudsakliga slag av elproduktionsenheter

som förekommer är dels vattenkraftverk med regleringsdammar, dels

värmekraftverk m.m. Till det sistnämnda slaget av kraftverk räknas vid

taxeringen kärnkraftverk, kraftvärmeverk, kondenskraftverk, gasturbiner

och vindkraftverk.

För såväl vattenkraftverk som värmekraftverk utgör i dag installerad

effekt den grundläggande värdefaktorn. För vattenkraftverken korrigeras

den installerade effekten, i FTL betecknad utbyggd effekt, med hänsyn

till utnyttjandetid, regleringsmöjlighet och belägenhet och benämns där-

efter taxerad effekt. Den för vattenkraftverken tillämpade metoden kan

betecknas som en ortsprisrelaterad avkastningsmetod och den för värme-

kraftverken tillämpade metoden är en renodlad produktionskostnads-

metod. RSV och verkets expertgrupp för elproduktionsenheter är ense

om att man efter avregleringen av elmarknaden för vattenkraften bör

ändra den ortsprisrelaterade avkastningsmetoden så att den utgår från

kraftverkets normalårsproduktion och beaktar utnyttjandetiden, fler-

årsreglering, belägenhet och ålder. Vidare bör uppdelningen av kraft-

verkens totalvärden på byggnadsvärden och markvärden ses över och

inte göras direkt beroende av verkens återanskaffningskostnader, bedöm-

da med utgångspunkt i historiska byggnadskostnader.

 De grundläggande reglerna för en sådan värdering av vattenkraftverken

med andels och ersättningskraft m.m., anpassade till systematiken i öv-

riga delar av FTL, föreslås bli intagna i 15 kap. FTL. Liksom för andra

byggnadstyper och ägoslag föreslås att den närmare utformningen av vär-

deringsreglerna för kraftverken, sedan förberedelsearbetet för taxeringen

framskridit ytterligare, regleras i fastighetstaxeringsförordningen

(1993:1199, FTL).

Då det gäller att införa motsvarande ändringar av värderingsreglerna för

värmekraftverken, vilket enligt RSV:s mening varit lämpligt i vart fall

vad gäller kärnkraften, har representanter för kraftverksintressenterna i

RSV:s expertgrupp emellertid främst med hänsyn till tidsaspekten för

dels förberedelserna och provvärderingen av den nya värderingsmodell-

en, dels lagstiftningsarbetet ansett att ytterligare utredningar bör göras.

RSV framlägger mot bakgrund av bland annat kraftverksintressenternas

önskemål inte för närvarande något förslag om en avkastningsbaserad

värderingsmetod för värmekraftverken. Ändringar föreslås dock även av

reglerna för dessa kraftverk i fråga om en anpassning till systematiken i

FTL och en förenkling av regleringen.

I samband med de ändringar som föreslås av värderingen av kraftverken

bör enligt RSV:s mening elproduktionsenheterna brytas ut från industri-

enheterna och utgöra en särskild taxeringsenhetstyp. Det sker enklast om

också en ny byggnadstyp införs, betecknad kraftverksbyggnad, och

omfattningen regleras av vad som skall ingå i taxeringsenhet och

värderingsenhet med egendom som tillhör kraftverk.

Administrativa frågor

Beslutshanteringen vid fastighetstaxeringen är omfattande. För att

förenkla och rationalisera denna verksamhet föreslås att de grundläg-

gande besluten om allmän fastighetstaxering skall såsom gäller för

texeringen i övrigt fr.o.m. AFT00 fattas genom automatisk data-

behandling och att särskild beslutshandling behöver upprättas endast vid

avvikelse, som skall motiveras särskilt.

Lagförslagen i promemorian Ändringar i

fastighetstaxeringslagen (1979:1152) inför den

allmänna fastighetstaxeringen år 2000

Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

dels att rubrikerna närmast före 15 kap. 7 och 9 §§ skall upphöra att

gälla,

dels att 1 kap. 7 och 9 §§, 2 kap. 2 4 §§, 4 kap. 5 och 10 §§, 5 kap. 3, 7

och 8 §§, 6 kap. 13 §, 7 kap. 3, 15 och 16 §§, 9 kap. 2 §, 11 kap. 1 och

3 §§, 12 kap. 1 §, 15 kap. 1 11 §§, 16 kap. 4 §, 20 kap. 4 § samt rubrik-

erna närmast före 15 kap. och 15 kap. 2 och 11 §§ skall ha följande lydel-

se,

dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 6 kap. 14 §, 15 kap.

12 16 §§ och 20 kap. 2 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

7 §

Allmän fastighetstaxering skall ske vartannat år enligt bestämmelserna

i 2 5 kap. och i följande ordning.

År 1988 och därefter vart sjätte

år taxeras hyreshusenheter, indu-

strienheter inklusive elproduk-

tionsenheter och specialenheter.

År 1988 och därefter vart sjätte

år taxeras hyreshusenheter, indu-

strienheter, elproduktionsenheter

och specialenheter.

År 1990 och därefter vart sjätte år småhusenheter samt

år 1992 och därefter vart sjätte år lantbruksenheter.

Bestämmelserna om förfarandet vid allmän fastighetstaxering finns i

17 24 kap.

9 §

Omräkning skall ske årligen för

olika typer av skattepliktiga taxe-

ringsenheter utom industrienheter

enligt bestämmelserna i 16A kap.

Omräkning skall ske årligen för

olika typer av skattepliktiga taxe-

ringsenheter utom industrienheter

och elproduktionsenheter enligt

bestämmelserna i 16A kap.

Bestämmelser om förfarandet vid omräkning finns i 33 38 kap.

2 kap.

2 §

Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande.

Småhus

Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två

familjer. Till sådan byggnad skall höra komplementhus

såsom garage, förråd och annan mindre byggnad.

Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst

tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om

byggnaden ligger på fastighet med åkermark, betesmark,

skogsmark eller skogsimpediment.

Hyreshus

Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer

eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande.

Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslutning till

hyreshus och som behövs för verksamheten, skall utgöra

hyreshus.

Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är

inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om

den ingår i lantbruksenhet.

Ekonomi-

byggnad

Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och

som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall,

loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus.

Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk

eller skogsbruk.

Kraftverks-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för kommer-

siell produktion av

elektrisk starkström.

Även byggnad för

vattenreglering, för

lagring av bränsle

och annan byggnad

för produktionen ut-

gör kraftverksbygg-

nad, dock ej bostads-

byggnad.

Industri-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för industriell

verksamhet.

Industri-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för industriell

verksamhet och som

inte utgör kraftverks-

byggnad.

Special-

byggnad

Med specialbyggnad avses

Försvars-

byggnad

Byggnad som används för försvars-

ändamål eller ekonomisk försvars-

beredskap, om byggnaden inte är en

fristående industriell anläggning. Även

mässbyggnad skall utgöra försvars-

byggnad.

Kommunika-

tionsbyggnad

Garage, hangar, lokstall, terminal, sta-

tionsbyggnad, expeditionsbyggnad,

vänthall, godsmagasin, reparations-

verkstad och liknande, om byggnaden

används för allmänna kommunikations-

ändamål.

Byggnad som används i Statens järn-

vägars, Luftfartsverkets, Banverkets,

Svensk Rundradio Aktiebolags, Sveri-

ges Radio Aktiebolags, Sveriges Tele-

vision Aktiebolags och Sveriges Ut-

bildningsradio Aktiebolags verksamhet.

Distributions-

byggnad

Byggnad som ingår i överförings- eller

distributionsnätet för gas, värme, elek-

tricitet eller vatten.

Värmecentral

Byggnad för produktion och distri-

bution av varmvatten för uppvärmning,

dock ej sådan anläggning som även är

inrättad för produktion av elektrisk

starkström för yrkesmässig distribution.

Renings-

anläggning

Vattenverk, avloppsreningsverk, an-

läggning för förvaring av radioaktivt

avfall, sopstation och liknande samt

pumpstation som hör till sådan an-

läggning.

Vårdbyggnad

Byggnad som används för sjukvård,

nykterhetsvård, narkomanvård, barna-

vård, kriminalvård, arbetsvård, åld-

ringsvård eller omsorg om psykiskt

utvecklingsstörda. Annan byggnad än

som nu har nämnts skall utgöra vård-

byggnad, om den används som hem åt

personer som behöver institutionell

vård eller tillsyn.

Bad-, sport-

och idrotts-

anläggning

Byggnad som används för bad, sport,

idrott och liknande, om allmänheten har

tillträde till anläggningen.

Skolbyggnad

Byggnad som används för under-

visning eller forskning vid

skola som anordnas av staten

skola som anordnas med statsbidrag

och

skola vars undervisning står under

statlig tillsyn.

Byggnad som används som elevhem

eller skolhem för elever vid sådana

skolor.

Kulturbyggnad

Byggnad som används för kulturellt

ändamål såsom teater, biograf, museum

och liknande.

Ecklesiastik-

byggnad

Kyrka eller annan byggnad som an-

vänds för religiös verksamhet.

Prästgård som avses i 41 kap. kyrko-

lagen (1992:300).

Bårhus, krematorium och byggnad som

används för skötsel av begravnings-

plats.

Allmän

byggnad

Byggnad som tillhör staten, kommun

eller annan menighet och som används

för allmän styrelse, förvaltning, rätts-

vård, ordning eller säkerhet samt

fritidsgård och byggnad med likartad

användning. Som allmän byggnad skall

inte anses byggnad som används för

statens affärsdrivande verksamhet.

Övrig byggnad

Byggnad som inte skall utgöra någon

av de tidigare nämnda byggnadstyper-

na.

3 §

Byggnadstypen skall bestämmas med hänsyn till det ändamål som

byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till

övervägande del används på.

Byggnad, som kan indelas både

som småhus, hyreshus, industri-

byggnad eller övrig byggnad och

som specialbyggnad, skall indelas

som specialbyggnad.

Byggnad, som kan indelas både

som småhus, hyreshus, kraft-

verksbyggnad, industribyggnad

eller övrig byggnad och som

specialbyggnad, skall indelas som

specialbyggnad.

Byggnad, som kan indelas både som specialbyggnad och ekonomi-

byggnad, skall indelas som ekonomibyggnad.

4 §

Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad)

eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle

uppgå till 50 000 kronor.

Tomtmark

Mark som upptas av

småhus, hyreshus,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad samt

trädgård, parkerings-

plats, upplagsplats,

kommunikations-

utrymme m.m., som

ligger i anslutning till

sådan byggnad.

Mark till fastighet,

som är bebyggd med

småhus, hyreshus,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad, skall i

sin helhet utgöra

tomtmark, om fastig-

heten ligger i ett

ägoskifte och har en

total areal som inte

överstiger två hektar.

Detta skall dock ej

gälla om fastighetens

mark till någon del

skall taxeras tillsam-

mans med annan

egendom enligt reg-

lerna i 4 kap.

Tomtmark

Mark som upptas av

småhus, hyreshus,

kraftverksbyggnad,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad samt

trädgård, parkerings-

plats, upplagsplats,

kommunikationsut-

rymme m.m., som

ligger i anslutning till

sådan byggnad.

Mark till fastighet,

som är bebyggd med

småhus, hyreshus,

kraftverksbyggnad,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad, skall i

sin helhet utgöra

tomtmark, om fas-

tigheten ligger i ett

ägoskifte och har en

total areal som inte

överstiger två hektar.

Detta skall dock ej

gälla om fastighetens

mark till någon del

skall taxeras tillsam-

mans med annan

egendom enligt reg-

lerna i 4 kap.

Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till

obebyggd fastighet, som har bildats för byggnadsändamål

under de senaste två åren. Har fastigheten bildats längre

tillbaka i tiden skall marken utgöra tomtmark endast om det

är uppenbart att den får bebyggas. I övriga fall skall

obebyggd mark anses som tomtmark endast om marken

enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande

och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall genom-

föras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygglov eller

tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt plan- och bygg-

lagen (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i

andra stycket.

Täktmark

Mark för vilken gäller täkttillstånd enligt 18 § natur-

vårdslagen (1964:822) eller vattenlagen (1983:291). Med

täkttillstånd skall jämställas pågående täkt. Byggnad på

täktområde för täktens utnyttjande hindrar inte att marken

indelas som täktmark.

Åkermark

Mark som används eller lämpligen kan användas till

växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark

Mark som används eller lämpligen kan användas till bete

men inte lämplig att plöjas.

Skogsmark

Mark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i

väsentlig utsträckning används för annat ändamål. Mark

där det bör finnas skog till skydd mot sand- eller jordflykt

eller mot att fjällgränsen flyttas ned. Mark som ligger helt

eller i huvudsak outnyttjad skall dock inte anses som

skogsmark, om den på grund av särskilda förhållanden inte

bör tas i anspråk för virkesproduktion.

Mark skall anses lämplig för virkesproduktion, om den

enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i

genomsnitt minst en kubikmeter virke om året per hektar.

Skogsim-

pediment

Mark som inte är lämplig för virkesproduktion utan pro-

duktionshöjande åtgärder men som bär skog eller har

förutsättningar att bära skog.

Övrig mark

Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda

ägoslagen.

4 kap.

5 §

Taxeringsenhet skall omfatta byggnadstyper och ägoslag enligt en av

följande kombinationer, om inte annat sägs i andra och tredje styckena,

och ha en av följande beteckningar för typ av taxeringsenhet

1. småhus och tomtmark för sådan byggnad (småhusenhet)

2. hyreshus och tomtmark för sådan byggnad (hyreshusenhet)

3. industribyggnad, övrig byggnad, tomtmark för sådana byggnader,

vattenverk på annans grund samt i jordeboken upptaget fiskeri

(industrienhet)

4. täktmark samt industribyggnad och övrig byggnad på sådan mark

(industrienhet)

5. specialbyggnad och tomtmark för sådan byggnad (specialenhet)

6. ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, skogsmark och skogs-

impediment (lantbruksenhet)

7. kraftverksbyggnad, tomtmark

till kraftverksbyggnad och fallrätt

samt taxeringsenhet vars värde till

övervägande del utgörs av rätt till

andels- eller ersättningskraft (el-

produktionsenhet).

Småhus och tomtmark för sådan byggnad som ligger på fastighet med

åkermark, betesmark, skogsmark eller skogsimpediment, skall ingå i den

lantbruksenhet som omfattar marken.

Saneringsbyggnad och övrig

mark kan ingå i samtliga taxe-

ringsenheter under punkterna 1 6 i

första stycket. Övrig mark skall i

regel ingå i lantbruksenhet. I annat

fall skall övrig mark taxeras till-

sammans med den tomtmark eller

täktmark som ligger närmast. Har

övrig mark stor omfattning och

saknar den samband med annan

mark, som har samma ägare, skall

den dock bilda en taxeringsenhet.

Taxeringsenhet, som består av

endast övrig mark, betecknas

industrienhet, om den ligger till

övervägande del inom tätort och

lantbruksenhet, om den ligger till

övervägande del utanför sådan ort.

Saneringsbyggnad och övrig

mark kan ingå i samtliga taxe-

ringsenheter under punkterna 1 7 i

första stycket. Övrig mark skall i

regel ingå i lantbruksenhet. I annat

fall skall övrig mark taxeras till-

sammans med den tomtmark eller

täktmark som ligger närmast. Har

övrig mark stor omfattning och

saknar den samband med annan

mark, som har samma ägare, skall

den dock bilda en taxeringsenhet.

Taxeringsenhet, som består av

endast övrig mark, betecknas indu-

strienhet, om den ligger till över-

vägande del inom tätort och

lantbruksenhet, om den ligger till

övervägande del utanför sådan ort.

10 §

Marksamfällighet eller anläggningssamfällighet skall utgöra en taxe-

ringsenhet, om den förvaltas av juridisk person. Detta gäller dock inte om

fastigheterna, som har del i samfälligheten, uteslutande eller så gott som

uteslutande är småhusfastigheter. Detta gäller inte heller samfällighet,

som avser enskild väg eller dike eller som har ett ringa ekonomiskt

värde.

I en elproduktionsenhet får inte

ingå kraftverksbyggnad, mark

eller markanläggning tillhörande

mer än ett av följande slag av

kraftverk: vattenkraftverk, kärn-

kraftverk, kraftvärmeverk, kon-

denskraftverk, gasturbin och vind-

kraftverk.

Regleringsanläggning huvud-

sakligen avsedd för vattenkrafts-

ändamål skall inte utgöra en

taxeringsenhet utan beaktas vid

taxeringen av de kraftverk som har

nytta av anläggningen.

Regleringsanläggning huvud-

sakligen avsedd för vatten-

kraftsändamål skall inte utgöra en

taxeringsenhet utan beaktas vid

taxeringen av de vattenkraftverk

som har nytta av anläggningen.

5 kap.

3 §

Med marknadsvärdet för en taxeringsenhet avses det pris som den

sannolikt betingar vid en försäljning på den allmänna marknaden.

Vid värderingen skall inte

beaktas andra privaträttsliga för-

pliktelser än sådana som gäller

enligt servitut och liknande eller

som enligt tomträttskontrakt gäller

om markens utnyttjande.

Vid värderingen skall inte be-

aktas andra privaträttsliga för-

pliktelser än sådana som gäller

enligt servitut och liknande eller

som enligt tomträttskontrakt gäller

om markens utnyttjande. Ett avtal

mellan ägare av vattenkraftverk

om leverans av elkraft från ett

kraftverk till ett annat för att

kompensera ett faktiskt utnyttjande

av fallrätt och vattenflöden skall

beaktas även om avtalet inte är av

servitutskaraktär under för-

utsättning och i den utsträckning

som avtalet efterlevs.

Värderingen skall grundas på de belåningsförhållanden som normalt

gäller för likartade fastigheter.

Om två eller flera fastigheter i olika kommuner skulle ha utgjort en

taxeringsenhet om de hade legat i samma kommun, skall deras

marknadsvärde bestämmas, som om detta hade varit förhållandet.

7 §

Vid taxeringen skall följande delvärden bestämmas.

För småhus-, hyreshus- och

industrienhet:

För småhus-, hyreshus-, in-

dustri- och elproduktionsenhet:

1. Byggnadsvärde

Byggnadsvärde är värdet av de

byggnader som hör till taxerings-

enheten.

2. Markvärde

2. Markvärde

Markvärde är värdet av taxe-

ringsenhetens tomtmark, täktmark

och markanläggningar.

Markvärde är värdet av taxe-

ringsenhetens tomtmark, täkt-

mark, fallrätt och markanlägg-

ningar.

För lantbruksenhet:

1. Bostadsbyggnadsvärde

Bostadsbyggnadsvärde är värdet av de småhus som hör till taxerings-

enheten.

2. Ekonomibyggnadsvärde

Ekonomibyggnadsvärde är värdet av de ekonomibyggnader som hör

till taxeringsenheten.

3. Tomtmarksvärde

Tomtmarksvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark.

4. Jordbruksvärde

Jordbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens åkermark, betesmark

och markanläggningar, som används eller behövs för växtodling.

5. Skogsbruksvärde

Skogsbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens skogsmark med

växande skog och markanläggningar, som används eller behövs för

skogsbruk.

6. Skogsimpedimentsvärde

Skogsimpedimentsvärde är värdet av de skogsimpediment som hör till

taxeringsenheten.

8 §

Varje delvärde skall bestämmas för sig med tillämpning av i 2 5 §§

angivna grunder.

Vid bestämmande av delvärde för lantbruksenhet får dock avvikelse

ske från 2 § vid storlekskorrektion enligt 7 kap. 4 a §.

Summan av delvärdena utgör taxeringsenhetens basvärde.

Vid bestämmande av delvärde för tomtmark i sådana fall då försälj-

ningar av obebyggd tomtmark inom värdeområdet inte ger den ledning

som behövs skall vidare iakttas att delvärdet bestäms med ledning av den

marknadsvärdenivå för obebyggd tomtmark som normalt förekommer

inom värdeområden där marknadsvärdenivån för bebyggda fastigheter är

densamma som för värdeområdet i fråga.

Vid bestämmande av delvärdet

byggnadsvärde för hyreshusenhet

och industrienhet i sådana fall då

köp av hyreshus och industri-

byggnader saknas eller är för få-

taliga inom ett värdeområde för

att värdenivån inom området för

sådan egendom med säkerhet skall

kunna bestämmas, skall ledning

hämtas från sådana köp inom

andra värdeområden, där lik-

artade förutsättningar för pris-

bildningen kan antas föreligga.

6 kap.

13 §

Regler om värderingsenheter på

elproduktionsenhet finns i 15 kap.

Ett vattenkraftverk skall utgöra

en värderingsenhet. I en sådan

värderingsenhet skall ingå till

kraftverket hörande andelar i

regleringsanläggningar.

Mark tillhörande ett vatten-

kraftverk skall utgöra en värde-

ringsenhet tillsammans med mark

som upptas av till kraftverket

hörande markanläggningar. I en

sådan värderingsenhet skall där-

utöver ingå till kraftverket

hörande fallrätt och andelar i

regleringsanläggningar till den

del de avser markanläggning.

14 §

För kärnkraftverk, kraftvärme-

verk, kondenskraftverk, gasturbin

och vindkraft (värmekraftverk

m.m.) skall för varje aggregat för

produktion av elkraft bildas en

värderingsenhet avseende bygg-

nad och en värderingsenhet av-

seende mark.

7 kap.

3 §

För byggnader och ägoslag som avses i 8 15 kap. skall basvärde

bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Dessa skall för varje

värderingsenhet bestämmas för kombinationer av värdefaktorer, som i

någon utsträckning varierar inom värdeområdet och som har särskild

betydelse för marknadsvärdet.

För övriga värdefaktorer skall riktvärdet bestämmas med utgångspunkt

i förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värde-

området.

Värdefaktorer, som särskilt skall

beaktas vid riktvärdets bestäm-

mande, skall, utom såvitt avser de

under punkterna 1 4 angivna

värdefaktorerna, indelas i klasser.

Värdefaktorer, som särskilt skall

beaktas vid riktvärdets bestäm-

mande, skall, utom såvitt avser de

under punkterna 1 5 angivna

värdefaktorerna, indelas i klasser.

1. Storlek för småhus, industribyggnad och övrig byggnad värderad

enligt avkastningsmetoden, tomtmark, åkermark, betesmark, skogsmark

och skogsimpediment.

2. Hyra för hyreshus.

3. Återanskaffningskostnad för

industribyggnad och övrig bygg-

nad värderad enligt produktions-

kostnadsmetoden.

3. Återanskaffningskostnad för

industribyggnad och övrig bygg-

nad på industrienhet värderad en-

ligt produktionskostnadsmetoden.

4. Årligt uttag av täktmark.

5. Normalårsproduktion, utnytt-

jandetid, flerårsreglering, beläg-

enhet och ålder för vattenkraftverk

samt effekt för värmekraftverk.

De uppgifter om värdenivån m.m. (riktvärdeangivelse) som inom varje

värdeområde erfordras för att bestämma riktvärdet skall redovisas på

karta, i tabell eller på annat sätt.

15 §

I fråga om elproduktionsenhe-

ter gäller bestämmelserna i 15 kap.

i stället för vad som sägs i 8 14 §§

samt i 11 och 12 kap.

I fråga om elproduktionsenhe-

ter gäller bestämmelserna i 15 kap.

i stället för vad som sägs i 8

11 §§.

16 §

För egendom som anges under

punkterna 1 4 skall inte bestäm-

mas något värde

För egendom som anges under

punkterna 1 6 skall inte bestäm-

mas något värde

1. byggnad eller byggnader inom samma tomt, om byggnadsbeståndets

sammanlagda basvärde ej skulle uppgå till 50 000 kronor

2. övrig mark och vattentäckt område som inte är täktmark

3. markanläggning som används för sådant ändamål som avses i 3 kap.

4. egendom som avses i 2 kap. 3 § jordabalken

5. aggregat tillhörande kon-

denskraftverk som inte varit i drift

under året före taxeringsåret eller

som varaktigt tagits ur drift

 6. outbyggd fallrätt för vilken

tillstånd till utbyggnad inte före-

ligger.

9 kap.

2 §

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende ett hyreshus

uppfört under andra året före

taxeringsåret och med en hyra av

100 000 kronor får endast anges

värden i en fastställd värdeserie.

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende ett hyreshus

uppfört under det sjuttonde året

före det år då allmän fastig-

hetstaxering sker och med en hyra

av 100 000 kronor får endast anges

värden i en fastställd värdeserie.

11 kap.

1 §

Industribyggnad skall värderas

enligt avkastningsmetoden. Bygg-

nader som har endast begränsad

användbarhet för annat ändamål än

för vilket de utnyttjas och liknande

speciella byggnader, bensinsta-

tionsbyggnader, andra byggnader

med olämplig utformning för

normal industriproduktion samt

byggnadskonstruktioner som inte

har karaktär av hus skall dock

värderas enligt produktionsbygg-

nadsmetoden.

Industribyggnader skall värderas

enligt avkastningsmetoden. Följ-

ande industribyggnader skall dock

värderas enligt produktionskost-

nadsmetoden.

1. Byggnader som har endast

begränsad användbarhet för annat

ändamål än för vilket de uppförts,

så kallade skräddarsydda byggna-

der.

2. Byggnader med olämplig

utformning för normal industripro-

duktion främst i fråga om plan-

lösningen.

3. Byggnadskonstruktioner som

inte har karaktär av hus.

För värdering av industribygg-

nad på elproduktionsenhet gäller

särskilda regler i 15 kap.

Vad som sägs i detta kapitel om industribyggnad gäller även övrig

byggnad.

3 §

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende en industri-

byggnad uppförd under andra året

före taxeringsåret och som om-

fattar 1 000 kvadratmeter pro-

duktionslokaler av normal stan-

dard får endast anges värden i en

fastställd värdeserie.

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende en industri-

byggnad uppförd under det

sjuttonde året före det år då all-

män fastighetstaxering sker och

som omfattar 1 000 kvadratmeter

produktionslokaler av normal stan-

dard får endast anges värden i en

fastställd värdeserie.

12 kap.

1 §

Riktvärdet för tomtmark för småhus skall utgöra värdet av en tomt

eller, om särskilda skäl föreligger, värdet av en kvadratmeter tomtmark.

Riktvärdet för tomtmark för hyreshus, industribyggnad eller övrig

byggnad skall utgöra värdet av en värderingsenhet avseende tomtmark.

Värdet av en kvadratmeter byggrätt avseende tomtmark för hyreshus

och värdet av en kvadratmeter tomtmark eller byggrätt avseende

tomtmark för industribyggnad eller övrig byggnad, får anges endast med

värden i en fastställd värdeserie.

För värdering av tomtmark på

elproduktionsenhet gäller särskil-

da regler i 15 kap.

15 kap. Värdering av elproduk-

tionsenheter

15 kap. Riktvärde för kraft-

verksbyggnad och tillhörande

mark

Allmänt

1 §

Elproduktionsenhet är

dels taxeringsenhet med vatten-

kraftverk och till detta hörande

andelar i utbyggda reglerings-

anläggningar,

dels taxeringsenhet med out-

byggt vattenfall som enligt

verkställbart tillstånd får byggas

ut,

dels taxeringsenhet vars huvud-

sakliga värde utgör värde av

andels- eller ersättningskraft,

dels taxeringsenhet med värme-

kraftverk som inrättats för produk-

tion av elektrisk starkström för

yrkesmässig distribution eller

annan anläggning för sådant

ändamål.

Kraftverksbyggnad, tomtmark,

övrig mark, fallrätt och mark-

anläggning för elproduktion med

vattenkraft hänförs till vattenkraft-

verk. Till värmekraftverk m.m.

hänförs kraftverksbyggnad, tomt-

mark och övrig mark för elproduk-

tion med kärnkraft, kraftvärme,

kondenskraft, gasturbin och vind-

kraft.

Vid värderingen bestäms först

det totala värdet i nybyggt skick av

varje elproduktionsenhet. Total-

värdet för varje enhet uppdelas

därefter i ett byggnadsvärde och

ett markvärde. Byggnadsvärdet

bestäms med beaktande av den

värdeminskning som har skett efter

nybyggnadsåret.

Med mark avses i detta kapitel

tomtmark, övrig mark, fallrätt och

markanläggning ingående i el-

produktionsenhet.

Värde av nybyggd elproduk-

tionsenhet

Vattenkraftverk

2§

Värdet av nybyggt vattenkraft-

verk med tillhörande andelar i

regleringsanläggningar bestäms

som produkten av kraftverkets

taxeringseffekt i kilowatt och ett

riktvärde.

Riktvärdet för ett vattenkraft-

verk skall utgöra värdet av en

värderingsenhet avseende sådan

egendom.

Riktvärdet för mark tillhörande

ett vattenkraftverk skall utgöra

värdet av en värderingsenhet

avseende sådan egendom.

Riktvärdet för kraftverksbygg-

nader tillhörande ett vatten-

kraftverk utgör skillnaden mellan

riktvärdena för vattenkraftverket

och för mark tillhörande verket

3 §

Taxeringseffekt är en effekt som

är tillgänglig i Mellansverige

under hela året. Den bestäms för

ett vattenkraftverk med tillhörande

andelar i regleringsanläggningar

genom att den utbyggda effekten i

kilowatt multipliceras med tre

faktorer genom vilka beaktas

skilda förhållanden beträffande

utnyttjandetid, regleringsmöjlighet

och belägenhet.

I riktvärdeangivelse enligt 7

kap. 3 § skall värden per kilo-

wattimme anges för ett norm-

kraftverk och för mark till sådant

verk. Med ett normkraftverk avses

ett kraftverk, som tagits i drift

under år 1955, har en normalårs-

produktion av 500 miljoner kilo-

wattimmar, har en genomsnittlig

utnyttjandetid av 5 000 timmar per

år och saknar möjlighet till

flerårsreglering samt levererar sin

elproduktion till stamnätet i inmat-

ningspunkt Forsse-Hjälta. Vär-

dena i riktvärdeangivelse får en-

dast bestämmas till belopp i en

fastställd värdeserie.

Utnyttjande-

tid

Utnyttjandetiden är

lika med kvoten mel-

lan normalårspro-

duktionen, uttryckt i

kilowattimmar och

den utbyggda effekten

i kilowatt.

Reglerings-

möjlighet

Regleringsmöjlighet-

erna anger den ut-

byggda effektens re-

lativa värde med

hänsyn till årsreg-

lering.

Belägenhet

Belägenheten anger

den utbyggda effek-

tens värde vid kraft-

verket i förhållande

till dess värde i

Mellansverige.

4 §

Riktvärdet för ett vattenkraftverk

med tillhörande andelar i regle-

ringsanläggningar skall utgöra vär-

det per kilowatt taxeringseffekt och

bestämmas för skilda förhållanden

för värdefaktorn godhet. Genom

denna beaktas olikheter i årskost-

naderna beroende på varierande

anläggningskostnader per kilowatt

taxeringseffekt för kraftverket.

Riktvärdet för vattenkraftverk

bestäms för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värde-

faktorer.

Riktvärdet skall utgöra det ka-

pitaliserade värdet av 75 procent av

årsnettot för en taxeringseffekt om

en kilowatt under andra året före

taxeringsåret. Årsnettot bestäms

som skillnaden mellan bruttointäk-

ten, beräknad med ledning av den

prissättning som tillämpas för det

mellansvenska området, och års-

kostnad för respektive godhetsklass.

I årskostnaden skall inräknas nor-

mala drift-, underhålls- och för-

nyelsekostnader. De på detta sätt

framräknade riktvärdena skall jäm-

kas med hänsyn till lönsamheten för

den totala elproduktionen i landet.

Normalårs-

produktion

Med normalårspro-

duktion avses den vid

kraftverket i genom-

snitt per år tillgäng-

liga produktionen.

Normalårsproduk-

tionen anges i kilo-

wattimmar.

Utnyttjande-

tid

Utnyttjandetiden ger

uttryck för möjlighe-

ten att anpassa elpro-

duktionen till tidspe-

rioder med hög efter-

frågan. Utnyttjande-

tiden bestäms som

kvoten mellan nor-

malårsproduktionen

och den installerade

effekten i kilowatt.

Flerårs-

reglering

Med flerårsreglering

avses möjligheten att

genom reglering för-

dela produktionen

mellan åren. Regle-

ringsmöjligheten be-

stäms av reglerings-

magasinens volym,

tillrinningen till ma-

gasinen och medel-

vattenföringen vid

kraftverken.

Belägenhet

Belägenheten ger ut-

tryck för kostnader

för inmatning av pro-

duktionen på stam-

nätet.

Ålder

Åldern ger uttryck för

kraftverkets sanno-

lika återstående livs-

längd. Åldern anges

genom det år då kraf-

tverket togs i drift.

5 §

Värdet av nybyggt värmekraft-

verk bestäms som produkten av

kraftverkets installerade effekt i

kilowatt och ett riktvärde.

Riktvärdet för mark tillhörande

ett vattenkraftverk bestäms för

skilda förhållanden av de värde-

faktorer som anges i 4 § med

undantag för värdefaktorn ålder.

6 §

Riktvärdet för värmekraftverk

skall utgöra värdet per kilowatt

installerad effekt och bestämmas

för skilda typer av kraftverk.

För normkraftverket skall värdet

per kilowattimme i en riktvärde-

angivelse bestämmas med ut-

gångspunkt i elproduktionens

lönsamhet och med beaktande av

de priser som erlagts vid köp av

likartade vattenkraftverk eller

delar därav.

Riktvärdena skall bestämmas

med utgångspunkt i återanskaff-

ningskostnaden för olika typer av

kraftverk och jämkas med hänsyn

till lönsamheten för den totala

elproduktionen i landet.

Värdet av marken till norm-

kraftverk i en riktvärdeangivelse

skall bestämmas med hänsyn till

hur stor del av det för norm-

kraftverket angivna värdet som

med ledning främst av kost-

naderna att uppföra ett helt nytt

kraftverk kan anses belöpa på

marken.

Riktvärden skall bestämmas

utan beaktande av andels- och er-

sättningskraft samt sådant kom-

pensationsavtal som sägs i 5 kap.

3 § andra stycket.

Byggnadsvärde och markvärde

för vattenkraftverk med tillhöran-

de andelar i regleringsanlägg-

ningar

7 §

Byggnadsvärdet för ett vatten-

kraftverk med tillhörande andelar

i regleringsanläggningar skall be-

stämmas till det tekniska nuvärdet

av kraftverket. Värderingen skall

ske enligt 11 kap. 7 och 8 §§. Vid

denna beräkning får dock 75 pro-

cent av återanskaffningskostnaden

inte överstiga det totala värde som

har beräknats enligt 2 4 §§.

Riktvärdet för ett vattenkraft-

verk beräknas som produkten av

verkets normalårsproduktion i

kilowattimmar och dess värde i

kronor per kilowattimme. Det

senare värdet bestäms genom att

det i riktvärdeangivelsen för norm-

kraftverket angivna värdet per

kilowattimme, om så erfordras,

korrigeras för den inverkan på

värdet per kilowattimme som

beror på att kraftverket avviker

från normkraftverket beträffande

normalårsproduktion, utnyttjande-

tid, flerårsreglering, belägenhet

och ålder.

Byggnadsvärdet för ett vatten-

kraftverk under uppförande skall

bestämmas enligt 7 kap. 12 §.

Riktvärdet för mark beräknas

som produkten av kraftverkets

normalårsproduktion i kilowattim-

mar och markens värde per kilo-

wattimme. Det senare värdet be-

stäms genom att det i riktvär-

deangivelsen för mark angivna

värdet per kilowattimme, om så

erfordras, korrigeras för den

inverkan på värdet per kilo-

wattimme som beror på att

kraftverket avviker från norm-

kraftverket beträffande normal-

årsproduktion, utnyttjandetid, fler-

årsreglering och belägenhet.

8 §

Markvärdet för ett vatten-

kraftverk med tillhörande andelar

i regleringsanläggningar skall be-

stämmas till skillnaden mellan det

enligt 2 4 §§ beräknade totala

värdet och 75 procent av återan-

skaffningskostnaden för taxerings-

enhetens byggnader. Om 75 pro-

cent av återanskaffningskostnaden

överstiger det totala värdet skall

markvärdet vara noll.

Värdet av andelskraft, för vilken

mottagaren helt eller i allt väsent-

ligt har att betala sin andel i

uttagskostnaderna, skall bestämm-

as till så stor del av det leverer-

ande kraftverkets mark- och

byggnadsvärden som motsvarar

andelen.

Har vattenkraftverket inte tagits

i bruk skall markvärde beräknat

enligt första stycket minskas med

en tredjedel.

Mark- och byggnadsvärdena för

det kraftverk, som belastas av

andelskraft, skall minskas med

samma belopp som tilläggs mot-

tagande taxeringsenhet.

Ersättningskraft, för vilken mot-

tagaren har att helt eller i allt

väsentligt betala uttagskostnaden

för ersättningskraften, skall vid

fastighetstaxering behandlas som

andelskraft. Ersättningskraften

skall omräknas och anges i pro-

cent av det levererande kraftver-

kets basvärde.

Andels- och ersättningskraft

9 §

Värdet av andelskraft skall be-

stämmas till så stor del av kraft-

verkets mark- och byggnadsvärde

som motsvarar andelen. Rätt till

andelskraft skall i regel utgöra

särskild taxeringsenhet.

Andels- och ersättningskraft, för

vilken mottagaren inte eller endast

till begränsad del betalar ut-

tagskostnader, anges i det antal

kilowattimmar, som i genomsnitt

uttas per år. Värdet per kilo-

wattimme skall för den taxe-

ringsenhet som lämnar kraft

bestämmas efter det för kraft-

verket gällande värdet per kilo-

wattimme, förhöjt med 40 procent.

Värdet av kraftverk skall min-

skas med värdet av förekomman-

de andelskraft.

För den mottagande taxerings-

enheten skall värdet per kilo-

wattimme bestämmas utifrån det

värde ersättningskraften har för

denna taxeringsenhet.

Belastningen av ersättnings-

kraft, för vilken mottagaren inte

betalar uttagskostnader, skall dra-

gas av från det levererande

kraftverkets markvärde så långt

möjligt, i annat fall från dess

byggnadsvärde. Förmånen av så-

dan ersättningskraft skall läggas

till markvärdet av den taxerings-

enhet till vilken förmånen hör.

10 §

Ersättningskraft anges i kilo-

watt taxeringseffekt. Värdet per

kilowatt taxeringseffekt skall för

den fastighet som lämnar kraft be-

stämmas med beaktande av de

bestämmelser som gäller för

leveransens fullgörande. För den

mottagande fastigheten skall vär-

det per kilowatt taxeringseffekt

bestämmas utifrån det värde er-

sättningskraften har för den mot-

tagande fastigheten.

Avtal om leverans av elkraft som

avses i 5 kap. 3 § tredje stycket

skall, oavsett om mottagaren

betalar uttagskostnader eller ej,

medföra lika stora tillägg till den

mottagande taxeringsenhetens

mark- och byggnadsvärden som de

avdrag som leveransskyldigheten

medfört från det levererande

vattenkraftverkets mark- och bygg-

nadsvärden.

Belastningen av ersättningskraft

skall dragas av från kraftverkets

markvärde så långt möjligt, i

annat fall från dess byggnads-

värde. Förmånen av ersättnings-

kraft skall läggas till markvärdet

av den taxeringsenhet till vilken

förmånen hör.

Byggnadsvärde och markvärde

för värmekraftverk

Värmekraftverk m.m.

11 §

Markvärdet för ett värmekraft-

verk skall bestämmas till 2 procent

av kraftverkets värde i nybyggt

skick enligt 5 §.

Riktvärdet för marken till ett

värmekraftverk skall utgöra värdet

av en värderingsenhet avseende

sådan mark.

Byggnadsvärdet för ett värme-

kraftverk erhålles genom att res-

terande 98 procent av kraftver-

kets värde i nybyggt skick mul-

tipliceras med en nedskrivnings-

faktor som beaktar den värde-

minskning som har uppkommit

mellan det år då anläggningen

kunde tas i bruk (nybyggnadsåret)

och andra året före taxeringsåret.

Riktvärdet för en kraftverks-

byggnad till ett värmekraftverk

skall utgöra värdet av en vär-

deringsenhet avseende sådan

byggnad.

12 §

I en riktvärdeangivelse enligt 7

kap. 3 § skall värden per in-

stallerad effekt anges för var och

en av de skilda klasserna av

värdefaktorn typ av värmekraft-

verk som föreskrivs i 13 §.

13 §

Totalvärdet i nybyggt skick för

värmekraftverk m.m. bestäms för

skilda förhållanden för följande

värdefaktorer.

Effekt

Med effekt avses agg-

regatets installerade

effekt i kilowatt.

Typ av

värme-

kraftverk

Med typ av kraft-

verk avses om elpro-

duktionen sker med

kärnkraft, kraftvärme,

kondenskraft, gastur-

bin eller vindkraft.

14 §

För ett nybyggt värmekraftverk

skall värdet per kilowattimme i en

riktvärdeangivelse bestämmas med

utgångspunkt i återanskaffnings-

kostnaden för kraftverk tillhörande

de olika klasserna av värdefaktorn

typ av värmekraftverk och efter

jämkning med hänsyn till lönsam-

heten för den totala elproduk-

tionen i landet.

15 §

Totalvärdet av nybyggt värme-

kraftverk bestäms som produkten

av kraftverkets installerade effekt i

kilowatt och ett värde per kilowatt

installerad effekt.

16 §

Riktvärdet för en värderings-

enhet avseende mark till ett

värmekraftverk skall beräknas till

1,5 procent av kraftverkets värde i

nybyggt skick.

Riktvärdet för en värderings-

enhet avseende kraftverksbyggnad

till ett värmekraftverk beräknas

genom att 73,5 procent av kraft-

verkets värde i nybyggt skick

multipliceras med en nedskriv-

ningsfaktor som beaktar den

värdeminskning som har upp-

kommit mellan det år då anlägg-

ningen kunde tas i bruk (nybygg-

nadsåret) och andra året före

taxeringsåret.

16 kap.

4 §

Ny taxering av taxeringsenhet skall ske om under löpande taxerings-

period taxeringsenhetens värde ökat eller minskat

1. genom beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller om-

rådesbestämmelser

2. genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i

rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten

3. genom att avgift till allmän va-anläggning eller allmän fjärrvärme-

anläggning (anslutningsavgift) eller ersättning för gatukostnader erlagts

för enheten

4. genom att driftsförhållandena

ändrats för kondenskraftverk.

Ny taxering skall ske endast om taxeringsenhetens basvärde på grund

av förändringen bör ändras med minst en femtedel, dock minst 25 000

kronor. Om förändringen medför en ökning eller minskning av basvärdet

med mindre än 100 000 kronor skall ny taxering ske endast efter

framställning av taxeringsenhetens ägare.

20 kap.

2 a §

Grundläggande beslut om

taxering av fastighet får fattas

genom automatisk databehandling

i det fall skälen för beslutet enligt

20 § första stycket 1 förvalt-

ningslagen (1986:22) får ute-

lämnas.

 4 §

I skattemyndighetens beslut om fastighetstaxering skall redovisas

1. fastighetens indelning i taxeringsenhet,

2. typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skattepliktsförhållan-

den,

3. skattepliktig enhets basvärde och däri ingående delvärde samt värde

av varje värderingsenhet,

4. storleken av sådan värdefaktor som särskilt anges i 8 15 kap.,

5. storleken av riktvärde,

6. utbyggd effekt, taxerings-

effekt, utnyttjandetid, reglerings-

möjlighet och belägenhet enligt 15

kap. 7 § samt

7. storlekskorrektion enligt

7 kap. 4 a §, säreget förhållande

enligt 7 kap. 5 § eller annat för-

hållande som har föranlett ändring

av riktvärde.

6. storlekskorrektion enligt

7 kap 4 a §, säreget förhållande

enligt 7 kap. 5 § eller annat för-

hållande som har föranlett ändring

i riktvärde.

Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental kronor.

Avrundning sker så att överstigande belopp, som inte uppgår till fullt

tusental kronor, faller bort. Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får föreskriva om de ytterligare avrundningsregler

som behövs.

Förteckning över remissinstanser

Efter remiss har yttrande över promemorian inkommit från Datainspek-

tionen, Lantmäteriverket, Svenska Kommunförbundet, Svenska Kraft-

verksföreningen, Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Industri-

förbund, Sveriges Bostadsrättsföreningars Centralorganisation (SBC),

Hyresgästernas Riksförbund, Riksbyggen, Fastighetstaxeringsutredning-

en (Fi 1997:06), Näringslivets nämnd för regelgranskning (NNR), HSB

Riksförbund

Yttrande har också inkommit från Svenska Fjärrvärmeföreningen.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

(1979:1152)

Härigenom föreskrivs i fråga om fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

dels att rubrikerna närmast före 15 kap. 7, 9 och 11 §§ skall upphöra

att gälla,

dels att 1 kap. 7 och 9 §§, 2 kap. 3 och 4 §§, 4 kap. 5 och 10 §§, 5 kap.

7 §, 6 kap. 13 §, 7 kap. 3, 15 och 16 §§, 9 kap. 2 §, 11 kap. 1 och 3 §§,

12 kap. 1 §, 15 kap. 1 11 §§, 16 kap. 4 §, 20 kap. 4 § samt rubriken till

15 kap. och rubriken närmast före 15 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas nya bestämmelser, 6 kap. 14 §, 15 kap.

12 15 §§ och 20 kap. 2 a §, samt en ny rubrik före 15 kap. 10 §, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

7 §

Allmän fastighetstaxering skall ske vartannat år enligt bestämmelserna

i 2 15 kap. och i följande ordning.

År 1988 och därefter vart sjätte

år taxeras hyreshusenheter, indu-

strienheter inklusive elproduk-

tionsenheter och specialenheter,

År 1988 och därefter vart sjätte

år taxeras hyreshusenheter, indu-

strienheter, elproduktionsenheter

och specialenheter,

år 1990 och därefter vart sjätte år småhusenheter samt

år 1992 och därefter vart sjätte år lantbruksenheter.

Bestämmelser om förfarandet vid allmän fastighetstaxering finns i 17

24 kap.

9 §

Omräkning skall ske årligen för

olika typer av skattepliktiga taxe-

ringsenheter utom industrienheter

enligt bestämmelserna i 16 A kap.

Omräkning skall ske årligen för

olika typer av skattepliktiga taxe-

ringsenheter utom industrienheter

och elproduktionsenheter enligt

bestämmelserna i 16 A kap.

Bestämmelser om förfarandet vid omräkning finns i 33 38 kap.

2 kap.

3 §

Byggnadstypen skall bestämmas med hänsyn till det ändamål som

byggnad till övervägande del är inrättad för och det sätt som byggnad till

övervägande del används på.

Byggnad, som kan indelas både

som småhus, hyreshus, industri-

byggnad eller övrig byggnad och

som specialbyggnad, skall indelas

som specialbyggnad.

Byggnad, som kan indelas både

som småhus, hyreshus, kraft-

verksbyggnad, industribyggnad

eller övrig byggnad och som

specialbyggnad, skall indelas som

specialbyggnad.

Byggnad, som kan indelas både som specialbyggnad och ekonomi-

byggnad, skall indelas som ekonomibyggnad.

4 §

Mark skall indelas i de ägoslag som anges i det följande. Mark som är

vattentäckt skall indelas endast om den är täktmark. Indelningen får inte

påverkas av förekomsten av byggnad som skall rivas (saneringsbyggnad)

eller av byggnad eller byggnader vars sammanlagda basvärde inte skulle

uppgå till 50 000 kronor.

Tomtmark

Mark som upptas av

småhus, hyreshus,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad samt

trädgård, parkerings-

plats, upplagsplats,

kommunikationsut-

rymme m.m., som

ligger i anslutning till

sådan byggnad.

Mark till fastighet,

som är bebyggd med

småhus, hyreshus,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad, skall i

sin helhet utgöra

tomtmark, om fastig-

heten ligger i ett

ägoskifte och har en

total areal som inte

överstiger två hektar.

Detta skall dock ej

gälla om fastighetens

mark till någon del

skall taxeras tillsam-

mans med annan

egendom enligt reg-

lerna i 4 kap.

Tomtmark

Mark som upptas av

småhus, hyreshus,

kraftverksbyggnad,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad samt

trädgård, parkerings-

plats, upplagsplats,

kommunikationsut-

rymme m.m., som

ligger i anslutning till

sådan byggnad.

Mark till fastighet,

som är bebyggd med

småhus, hyreshus,

kraftverksbyggnad,

industribyggnad,

specialbyggnad eller

övrig byggnad, skall i

sin helhet utgöra

tomtmark, om fastig-

heten ligger i ett

ägoskifte och har en

total areal som inte

överstiger två hektar.

Detta skall dock ej

gälla om fastighetens

mark till någon del

skall taxeras tillsam-

mans med annan

egendom enligt reg-

lerna i 4 kap.

Vad nu har sagts om tomtmark skall också gälla mark till

obebyggd fastighet, som har bildats för byggnadsändamål

under de senaste två åren. Har fastigheten bildats längre

tillbaka i tiden skall marken utgöra tomtmark endast om det

är uppenbart att den får bebyggas. I övriga fall skall

obebyggd mark anses som tomtmark endast om marken

enligt detaljplan utgör kvartersmark för enskilt bebyggande

och det inte är uppenbart att bebyggelsen inte skall genom-

föras. Detsamma gäller om det finns giltigt bygglov eller

tillstånd enligt ett förhandsbesked enligt plan- och bygg-

lagen (1987:10), avseende sådan byggnad som anges i

andra stycket.

Täktmark

Mark för vilken täkttillstånd enligt 18 § naturvårdslagen

(1964:822), vattenlagen (1983:291) eller miljöbalken

gäller. Med täkttillstånd skall jämställas pågående täkt.

Byggnad på täktområde för täktens utnyttjande hindrar inte

att marken indelas som täktmark.

Åkermark

Mark som används eller lämpligen kan användas till

växtodling eller bete och som är lämplig att plöjas.

Betesmark

Mark som används eller lämpligen kan användas till bete

och som inte är lämplig att plöjas.

Skogsmark

Mark som är lämplig för virkesproduktion och som inte i

väsentlig utsträckning används för annat ändamål. Mark

där det bör finnas skog till skydd mot sand- eller jordflykt

eller mot att fjällgränsen flyttas ned.

Mark som ligger helt eller i huvudsak outnyttjad skall

dock inte anses som skogsmark, om den på grund av sär-

skilda förhållanden inte bör tas i anspråk för virkesproduk-

tion.

Mark skall anses lämplig för virkesproduktion, om den

enligt vedertagna bedömningsgrunder kan producera i

genomsnitt minst en kubikmeter virke om året per hektar.

Skogsim-

pediment

Mark som inte är lämplig för virkesproduktion utan pro-

duktionshöjande åtgärder men som bär skog eller har

förutsättningar att bära skog.

Övrig mark

Mark som inte skall utgöra något av de tidigare nämnda

ägoslagen.

4 kap.

5 §

Taxeringsenhet skall omfatta byggnadstyper och ägoslag enligt en av

följande kombinationer, om inte annat sägs i andra och tredje styckena,

och ha en av följande beteckningar för typ av taxeringsenhet

1. småhus och tomtmark för sådan byggnad (småhusenhet)

2. hyreshus och tomtmark för sådan byggnad (hyreshusenhet)

3. industribyggnad, övrig byggnad, tomtmark för sådana byggnader,

vattenverk på annans grund samt i jordeboken upptaget fiskeri

(industrienhet)

4. täktmark samt industribyggnad och övrig byggnad på sådan mark

(industrienhet)

5. specialbyggnad och tomtmark för sådan byggnad (specialenhet)

6. ekonomibyggnad, åkermark, betesmark, skogsmark och skogsim-

pediment (lantbruksenhet)

7. kraftverksbyggnad, tomtmark

till kraftverksbyggnad och fallrätt

samt taxeringsenhet vars värde till

övervägande del utgörs av rätt till

andels- eller ersättningskraft (el-

produktionsenhet).

Småhus och tomtmark för sådan byggnad som ligger på fastighet med

åkermark, betesmark, skogsmark eller skogsimpediment, skall ingå i den

lantbruksenhet som omfattar marken.

Saneringsbyggnad och övrig

mark kan ingå i samtliga taxe-

ringsenheter under punkterna 1 6 i

första stycket. Övrig mark skall i

regel ingå i lantbruksenhet. I annat

fall skall övrig mark taxeras till-

sammans med den tomtmark eller

täktmark som ligger närmast. Har

övrig mark stor omfattning och

saknar den samband med annan

mark, som har samma ägare, skall

den dock bilda en taxeringsenhet.

Taxeringsenhet, som består av

endast övrig mark, betecknas

industrienhet, om den ligger till

övervägande del inom tätort och

lantbruksenhet, om den ligger till

övervägande del utanför sådan ort.

Saneringsbyggnad och övrig

mark kan ingå i samtliga taxe-

ringsenheter under punkterna 1 7 i

första stycket. Övrig mark skall i

regel ingå i lantbruksenhet. I annat

fall skall övrig mark taxeras till-

sammans med den tomtmark eller

täktmark som ligger närmast. Har

övrig mark stor omfattning och

saknar den samband med annan

mark, som har samma ägare, skall

den dock bilda en taxeringsenhet.

Taxeringsenhet, som består av

endast övrig mark, betecknas indu-

strienhet, om den ligger till över-

vägande del inom tätort och

lantbruksenhet, om den ligger till

övervägande del utanför sådan ort.

10 §

Marksamfällighet eller anläggningssamfällighet skall utgöra en taxe-

ringsenhet, om den förvaltas av juridisk person. Detta gäller dock inte om

fastigheterna, som har del i samfälligheten, uteslutande eller så gott som

uteslutande är småhusfastigheter. Detta gäller inte heller samfällighet,

som avser enskild väg eller dike eller som har ett ringa ekonomiskt

värde.

I en elproduktionsenhet får inte

kraftverksbyggnad, mark eller

markanläggning ingå som tillhör

mer än ett av följande slag av

kraftverk: vattenkraftverk, kärn-

kraftverk, kraftvärmeverk, kon-

denskraftverk, gasturbin eller

vindkraftverk.

Regleringsanläggning huvud-

sakligen avsedd för vattenkrafts-

ändamål skall inte utgöra en

taxeringsenhet utan beaktas vid

taxeringen av de kraftverk som har

nytta av anläggningen.

Regleringsanläggning huvud-

sakligen avsedd för vatten-

kraftsändamål skall inte utgöra en

taxeringsenhet utan beaktas vid

taxeringen av de vattenkraftverk

som har nytta av anläggningen.

5 kap.

7 §

Vid taxeringen skall följande delvärden bestämmas.

För småhus-, hyreshus- och

industrienhet:

För småhus-, hyreshus-, in-

dustri- och elproduktionsenhet:

1. Byggnadsvärde

Byggnadsvärde är värdet av de byggnader som hör till taxeringsenhet-

en.

2. Markvärde

2. Markvärde

Markvärde är värdet av taxer-

ingsenhetens tomtmark, täktmark

och markanläggningar.

Markvärde är värdet av taxer-

ingsenhetens tomtmark, täktmark,

fallrätt och markanläggningar.

För lantbruksenhet:

1. Bostadsbyggnadsvärde

Bostadsbyggnadsvärde är värdet av de småhus som hör till taxerings-

enheten.

2. Ekonomibyggnadsvärde

Ekonomibyggnadsvärde är värdet av de ekonomibyggnader som hör

till taxeringsenheten.

3. Tomtmarksvärde

Tomtmarksvärde är värdet av taxeringsenhetens tomtmark.

4. Jordbruksvärde

Jordbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens åkermark, betesmark

och markanläggningar, som används eller behövs för växtodling.

5. Skogsbruksvärde

Skogsbruksvärde är värdet av taxeringsenhetens skogsmark med

växande skog och markanläggningar, som används eller behövs för

skogsbruk.

6. Skogsimpedimentsvärde

Skogsimpedimentsvärde är värdet av de skogsimpediment som hör till

taxeringsenheten.

6 kap.

13 §

Regler om värderingsenheter på

elproduktionsenhet finns i 15 kap.

Ett vattenkraftverk skall utgöra

en värderingsenhet. I en sådan

värderingsenhet skall de andelar i

regleringsanläggningar som hör

till kraftverket ingå.

Mark som hör till ett vatten-

kraftverk skall utgöra en värde-

ringsenhet tillsammans med mark

som tas upp av de markanlägg-

ningar som hör till kraftverket. I

en sådan värderingsenhet skall

därutöver fallrätt som hör till

kraftverket ingå. I värderings-

enheten skall också andelar i de

regleringsanläggningar som hör

till kraftverket till den del de avser

markanläggning ingå.

14 §

För kärnkraftverk, kraftvärme-

verk, kondenskraftverk, gasturbin

och vindkraftverk (värmekraftverk)

skall det för varje aggregat för

produktion av elkraft bildas en

värderingsenhet som avser bygg-

nad och en värderingsenhet som

avser mark.

7 kap.

3 §

För byggnader och ägoslag som avses i 8 15 kap. skall basvärde

bestämmas med utgångspunkt i riktvärden. Dessa skall för varje vär-

deringsenhet bestämmas för kombinationer av värdefaktorer, som i

någon utsträckning varierar inom värdeområdet och som har särskild

betydelse för marknadsvärdet.

För övriga värdefaktorer skall riktvärdet bestämmas med utgångspunkt

i förhållanden som i genomsnitt eller i huvudsak råder inom värde-

området.

Värdefaktorer, som särskilt skall

beaktas vid riktvärdets bestäm-

mande, skall, utom såvitt avser de

under punkterna 1 4 angivna

värdefaktorerna, indelas i klasser.

Värdefaktorer, som särskilt skall

beaktas vid riktvärdets bestäm-

mande, skall, utom såvitt avser de

under punkterna 1 5 angivna

värdefaktorerna, indelas i klasser.

1. Storlek för småhus, industribyggnad och övrig byggnad värderad

enligt avkastningsmetoden, tomtmark, åkermark, betesmark, skogsmark

och skogsimpediment.

2. Hyra för hyreshus.

3. Återanskaffningskostnad för

industribyggnad och övrig bygg-

nad värderad enligt produktions-

kostnadsmetoden.

3. Återanskaffningskostnad för

industribyggnad och övrig bygg-

nad på industrienhet värderad en-

ligt produktionskostnadsmetoden.

4. Årligt uttag av täktmark.

5. Normalårsproduktion, ut-

nyttjandetid, flerårsreglering och

ålder för vattenkraftverk samt

effekt för värmekraftverk.

De uppgifter om värdenivån m.m. (riktvärdeangivelse) som inom varje

värdeområde erfordras för att bestämma riktvärdet skall redovisas på

karta, i tabell eller på annat sätt.

Resultatet av klassindelningen kallas klassindelningsdata.

15 §

I fråga om elproduktionsenhe-

ter gäller bestämmelserna i 15 kap.

i stället för vad som sägs i 8 14 §§

samt i 11 och 12 kap.

I fråga om elproduktionsenhe-

ter gäller bestämmelserna i 15 kap.

i stället för vad som sägs i 8

11 §§.

16 §

För egendom som anges under

punkterna 1 4 skall inte bestäm-

mas något värde

För egendom som anges under

punkterna 1 6 skall inte bestäm-

mas något värde

1. byggnad eller byggnader inom samma tomt, om byggnadsbeståndets

sammanlagda basvärde ej skulle uppgå till 50 000 kronor

2. övrig mark och vattentäckt område som inte är täktmark

3. markanläggning som används för sådant ändamål som avses i 3 kap.

4. egendom som avses i 2 kap.

3 § jordabalken.

4. egendom som avses i 2 kap.

3 § jordabalken

5. aggregat tillhörande kon-

denskraftverk som inte varit i drift

under året före taxeringsåret eller

som varaktigt tagits ur drift

 6. outbyggd fallrätt för vilken

det inte finns tillstånd till ut-

byggnad.

9 kap.

2 §

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende ett hyreshus

uppfört under andra året före

taxeringsåret och med en hyra av

100 000 kronor får endast anges

värden i en fastställd värdeserie.

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende ett hyreshus

uppfört under det sjuttonde året

före det år då allmän fastig-

hetstaxering sker och med en hyra

av 100 000 kronor får endast anges

värden i en fastställd värdeserie.

11 kap.

1 §

Industribyggnad skall värderas enligt avkastningsmetoden. Byggnader

som har endast begränsad användbarhet för annat ändamål än för vilket

de utnyttjas och liknande speciella byggnader, bensinstationsbyggnader,

andra byggnader med olämplig utformning för normal industriproduktion

samt byggnadskonstruktioner som inte har karaktär av hus skall dock

värderas enligt produktionskostnadsmetoden.

För värdering av industribygg-

nad på elproduktionsenhet gäller

särskilda regler i 15 kap.

Vad som sägs i detta kapitel om industribyggnad gäller även övrig

byggnad.

3 §

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende en industri-

byggnad uppförd under andra året

före taxeringsåret och som om-

fattar 1 000 kvadratmeter pro-

duktionslokaler av normal stan-

dard får endast anges värden i en

fastställd värdeserie.

Som riktvärde för en värde-

ringsenhet avseende en industri-

byggnad uppförd under det

sjuttonde året före det år då all-

män fastighetstaxering sker och

som omfattar 1 000 kvadratmeter

produktionslokaler av normal stan-

dard får endast anges värden i en

fastställd värdeserie.

12 kap.

1 §

Riktvärdet för tomtmark för småhus skall utgöra värdet av en tomt

eller, om särskilda skäl föreligger, värdet av en kvadratmeter tomtmark.

Riktvärdet för tomtmark för hyreshus, industribyggnad eller övrig

byggnad skall utgöra värdet av en värderingsenhet avseende tomtmark.

Värdet av en kvadratmeter byggrätt avseende tomtmark för hyreshus

och värdet av en kvadratmeter tomtmark eller byggrätt avseende tomt-

mark för industribyggnad eller övrig byggnad, får anges endast med vär-

den i en fastställd värdeserie.

För värdering av tomtmark på

en elproduktionsenhet gäller be-

stämmelserna i 15 kap.

15 kap. Värdering av elproduk-

tionsenhet

15 kap. Riktvärde för kraftverks-

byggnad och tillhörande mark

Allmänt

1 §

Elproduktionsenhet är

dels taxeringsenhet med vatten-

kraftverk och till detta hörande

andelar i utbyggda regleringsan-

läggningar,

dels taxeringsenhet med out-

byggt vattenfall som enligt verk-

ställbart tillstånd får byggas ut,

dels taxeringsenhet vars huvud-

sakliga värde utgör värde av

andels- eller ersättningskraft,

dels taxeringsenhet med värme-

kraftverk som inrättats för produk-

tion av elektrisk starkström för

yrkesmässig distribution eller an-

nan anläggning för sådant ända-

mål.

Vid värderingen bestäms först

det totala värdet i nybyggt skick av

varje elproduktionsenhet. Total-

värdet för varje enhet uppdelas

därefter i ett byggnadsvärde och

ett markvärde. Byggnadsvärdet

bestäms med beaktande av den

värdeminskning som har skett efter

nybyggnadsåret.

Till ett vattenkraftverk hänförs

kraftverksbyggnad, tomtmark,

övrig mark, fallrätt och mark-

anläggning för elproduktion med

vattenkraft.

Till ett värmekraftverk hänförs

kraftverksbyggnad, tomtmark och

övrig mark för elproduktion med

kärnkraft, kraftvärme, kondens-

kraft, gasturbin och vindkraft.

Med mark avses i detta kapitel

tomtmark, övrig mark, fallrätt och

markanläggning som ingår i el-

produktionsenhet.

Värde av nybyggd elproduktions-

enhet

Vattenkraftverk

2§

Värdet av nybyggt vattenkraft-

verk med tillhörande andelar i

regleringsanläggningar bestäms

som produkten av kraftverkets

taxeringseffekt i kilowatt och ett

riktvärde.

Riktvärdet för ett vattenkraft-

verk skall utgöra värdet av en

värderingsenhet som avser sådan

egendom.

Riktvärdet för mark som hör till

ett vattenkraftverk skall utgöra

värdet av en värderingsenhet

avseende sådan egendom.

Riktvärdet för kraftverksbygg-

nader som hör till ett vatten-

kraftverk utgörs av skillnaden

mellan riktvärdena för vatten-

kraftverket och för mark som hör

till verket.

Riktvärden skall bestämmas

utan beaktande av andels- och er-

sättningskraft.

3 §

Taxeringseffekt är en effekt som

är tillgänglig i Mellansverige

under hela året. Den bestäms för

ett vattenkraftverk med tillhörande

andelar i regleringsanläggningar

genom att den utbyggda effekten i

kilowatt multipliceras med tre

faktorer genom vilka beaktas skil-

da förhållanden beträffande ut-

nyttjandetid, regleringsmöjlighet

och belägenhet.

I en riktvärdeangivelse enligt

7 kap. 3 § skall värden per kilo-

wattimme anges för ett norm-

kraftverk och för mark till ett

sådant verk. Med ett norm-

kraftverk avses ett kraftverk som

har tagits i drift under år 1955,

som har en normalårsproduktion

på 500 miljoner kilowattimmar,

som har en genomsnittlig utnytt-

jandetid på 5 000 timmar per år

och som saknar möjlighet till fler-

årsreglering samt levererar sin

elproduktion till stamnätet i inmat-

ningspunkt Forsse-Hjälta. Vär-

dena i en riktvärdeangivelse får

endast bestämmas till belopp i en

fastställd värdeserie.

Utnyttjande-

tid

Reglerings-

möjlighet

Utnyttjandetiden är

lika med kvoten mel-

lan normalårspro-

duktionen, uttryckt i

kilowattimmar och

den utbyggda effekten

i kilowatt.

Regleringsmöjlighet-

en anger den utbygg-

da effektens relativa

värde med hänsyn till

möjligheterna till års-

reglering.

Belägenhet

Belägenheten anger

den utbyggda effek-

tens värde vid kraft-

verket i förhållande

till dess värde i

Mellansverige.

4 §

Riktvärdet för ett vattenkraftverk

med tillhörande andelar i regle-

ringsanläggningar skall utgöra vär-

det per kilowatt taxeringseffekt och

bestämmas för skilda förhållanden

för värdefaktorn godhet. Genom

denna beaktas olikheter i årskost-

naderna beroende på varierande

anläggningskostnader per kilowatt

taxeringseffekt för kraftverket.

Riktvärdet för ett vattenkraftverk

bestäms för skilda förhållanden för

en eller flera av följande värde-

faktorer.

Riktvärdet skall utgöra det ka-

pitaliserade värdet av 75 procent av

årsnettot för en taxeringseffekt om

en kilowatt under andra året före

taxeringsåret. Årsnettot bestäms

som skillnaden mellan bruttointäk-

ten, beräknad med ledning av den

prissättning som tillämpas för det

mellansvenska området, och års-

kostnad för respektive godhetsklass.

I årskostnaden skall inräknas nor-

mala drift-, underhålls- och för-

nyelsekostnader. De på detta sätt

framräknade riktvärdena skall jäm-

kas med hänsyn till lönsamheten för

den totala elproduktionen i landet.

Normalårs-

produktion

Utnyttjande-

tid

Med normalårspro-

duktion avses den i

genomsnitt per år

tillgängliga produk-

tionen vid kraftverket.

Normalårsproduk-

tionen anges i kilo-

wattimmar.

Utnyttjandetiden ger

uttryck för möjlighe-

ten att anpassa elpro-

duktionen till tidspe-

rioder med hög efter-

frågan. Utnyttjande-

tiden bestäms som

kvoten mellan nor-

malårsproduktionen

och den installerade

effekten i kilowatt.

Flerårs-

reglering

Med flerårsreglering

avses möjligheten att

genom reglering för-

dela produktionen

mellan åren. Regle-

ringsmöjligheten be-

stäms av reglerings-

magasinens volym,

tillrinningen till ma-

gasinen och medel-

vattenföringen vid

kraftverken.

Belägenhet

Belägenheten ger ut-

tryck för kostnader

för inmatning av pro-

duktionen på stam-

nätet.

Ålder

Åldern ger uttryck för

kraftverkets sanno-

lika återstående livs-

längd. Åldern anges

genom det år då

kraftverket togs i

drift.

5 §

Värdet av nybyggt värmekraft-

verk bestäms som produkten av

kraftverkets installerade effekt i

kilowatt och ett riktvärde.

Riktvärdet för mark som hör till

ett vattenkraftverk bestäms för

skilda förhållanden för de värde-

faktorer som anges i 4 § med

undantag för värdefaktorn ålder.

6 §

Riktvärdet för värmekraftverk

skall utgöra värdet per kilowatt

installerad effekt och bestämmas

för skilda typer av kraftverk.

För normkraftverket skall värdet

per kilowattimme i en riktvärde-

angivelse bestämmas med ut-

gångspunkt i elproduktionens lön-

samhet och med beaktande av

priserna vid köp av likartade

vattenkraftverk eller delar därav.

Riktvärdena skall bestämmas

med utgångspunkt i återanskaff-

ningskostnaden för olika typer av

kraftverk och jämkas med hänsyn

till lönsamheten för den totala

elproduktionen i landet.

Värdet av marken till norm-

kraftverket i en riktvärdeangivelse

skall bestämmas med hänsyn till

hur stor del av det för norm-

kraftverket angivna värdet som

med ledning främst av kostnad-

erna att uppföra ett nytt kraftverk

kan anses belöpa på marken.

7 §

Byggnadsvärdet för ett vatten-

kraftverk med tillhörande andelar

i regleringsanläggningar skall be-

stämmas till det tekniska nuvärdet

av kraftverket. Värderingen skall

ske enligt 11 kap. 7 och 8 §§. Vid

denna beräkning får dock 75 pro-

cent av återanskaffningskostnaden

inte överstiga det totala värde som

har beräknats enligt 2 4 §§.

Riktvärdet för ett vattenkraft-

verk beräknas som produkten av

verkets normalårsproduktion i

kilowattimmar och dess värde i

kronor per kilowattimme. Det

senare värdet bestäms genom att

det i riktvärdeangivelsen för norm-

kraftverket angivna värdet per

kilowattimme, om det behövs,

korrigeras för den inverkan på

värdet per kilowattimme som

beror på att kraftverket avviker

från normkraftverket beträffande

normalårsproduktion, utnyttjande-

tid, flerårsreglering, belägenhet

eller ålder.

Byggnadsvärdet för ett vatten-

kraftverk under uppförande skall

bestämmas enligt 7 kap. 12 §.

Riktvärdet för mark beräknas

som produkten av kraftverkets

normalårsproduktion i kilowattim-

mar och markens värde per kilo-

wattimme. Det senare värdet be-

stäms genom att det i riktvär-

deangivelsen för mark angivna

värdet per kilowattimme, om det

behövs, korrigeras för den inver-

kan på värdet per kilowatttimme

som beror på att kraftverket

avviker från normkraftverket be-

träffande normalårsproduktion,

utnyttjandetid, flerårsreglering

eller belägenhet.

8 §

Markvärdet för ett vatten-

kraftverk med tillhörande andelar

i regleringsanläggningar skall be-

stämmas till skillnaden mellan det

enligt 2 4 §§ beräknade totala

värdet och 75 procent av återan-

skaffningskostnaden för taxerings-

enhetens byggnader. Om 75 pro-

cent av återanskaffningskostnaden

överstiger det totala värdet skall

markvärdet vara noll.

Värdet av andelskraft, för vilken

mottagaren helt eller i allt väsent-

ligt skall betala sin andel av

uttagskostnaderna, skall bestäm-

mas till så stor del av det leverer-

ande kraftverkets mark- och bygg-

nadsvärden som motsvarar andel-

en.

Har vattenkraftverket inte tagits

i bruk skall markvärde beräknat

enligt första stycket minskas med

en tredjedel.

För det kraftverk som belastas

av andelskraft skall mark- och

byggnadsvärdena minskas med ett

belopp som är lika stort som det

belopp som läggs till den mot-

tagande taxeringsenheten.

Värdet av ersättningskraft, för

vilken mottagaren helt eller i allt

väsentligt skall betala uttags-

kostnaden, skall behandlas som

andelskraft. Ersättningskraften

skall anges i procent av det

levererande kraftverkets basvärde.

9 §

Värdet av andelskraft skall be-

stämmas till så stor del av kraft-

verkets mark- och byggnadsvärde

som motsvarar andelen. Rätt till

andelskraft skall i regel utgöra

särskild taxeringsenhet.

Andels- och ersättningskraft, för

vilka mottagaren inte eller endast

till begränsad del betalar uttags-

kostnader, skall anges i det antal

kilowattimmar som i genomsnitt

tas ut per år.

För den taxeringsenhet som

lämnar kraft skall värdet per kilo-

wattimme bestämmas efter det för

kraftverket gällande värdet per

kilowattimme förhöjt med 40

procent.

Värdet av kraftverk skall min-

skas med värdet av förekomman-

de andelskraft.

För den mottagande taxerings-

enheten skall värdet per kilowatt-

timme bestämmas utifrån det

värde andels- eller ersättnings-

kraften har för denna taxerings-

enhet.

Belastningen av andels- och

ersättningskraft, för vilka mot-

tagaren inte betalar uttagskost-

nader, skall i första hand dras av

från det levererande kraftverkets

markvärde och i andra hand från

dess byggnadsvärde. Förmånen av

sådan kraft skall läggas till mark-

värdet av den taxeringsenhet till

vilken förmånen hör.

Värmekraftverk

10 §

Ersättningskraft anges i kilo-

watt taxeringseffekt. Värdet per

kilowatt taxeringseffekt skall för

den fastighet som lämnar kraft be-

stämmas med beaktande av de

bestämmelser som gäller för

leveransens fullgörande. För den

mottagande fastigheten skall vär-

det per kilowatt taxeringseffekt

bestämmas utifrån det värde er-

sättningskraften har för den mot-

tagande fastigheten.

Riktvärdet för mark till ett

värmekraftverk skall utgöra värdet

av en värderingsenhet som avser

sådan mark.

Belastningen av ersättningskraft

skall dragas av från kraftverkets

markvärde så långt möjligt, i

annat fall från dess byggnads-

värde. Förmånen av ersättnings-

kraft skall läggas till markvärdet

av den taxeringsenhet till vilken

förmånen hör.

Riktvärdet för en kraftverks-

byggnad till ett värmekraftverk

skall utgöra värdet av en vär-

deringsenhet som avser sådan

byggnad.

11 §

Markvärdet för ett värmekraft-

verk skall bestämmas till 2 procent

av kraftverkets värde i nybyggt

skick enligt 5 §.

I en riktvärdeangivelse enligt

7 kap. 3 § skall värden per kilo-

watt installerad effekt anges för

var och en av de skilda klasserna

av värdefaktorn typ av värmekraft-

verk som avses i 12 §.

Byggnadsvärdet för ett värme-

kraftverk erhålles genom att res-

terande 98 procent av kraftver-

kets värde i nybyggt skick mul-

tipliceras med en nedskrivnings-

faktor som beaktar den värde-

minskning som har uppkommit

mellan det år då anläggningen

kunde tas i bruk (nybyggnadsåret)

och andra året före taxeringsåret.

12 §

Totalvärdet i nybyggt skick för

ett värmekraftverk bestäms för

skilda förhållanden för följande

värdefaktorer.

Effekt

Med effekt avses agg-

regatets installerade

effekt i kilowatt.

Typ av

värme-

kraftverk

Med typ av kraft-

verk avses om elpro-

duktionen sker med

kärnkraft, kraftvärme,

kondenskraft, gastur-

bin eller vindkraft.

13 §

För ett nybyggt värmekraftverk

skall värdet per kilowatt instal-

lerad effekt i en riktvärdeangivelse

bestämmas med utgångspunkt i

återanskaffningskostnaden för

kraftverk som hör till de olika

klasserna av värdefaktorn typ av

värmekraftverk och efter jämkning

med hänsyn till lönsamheten för

den totala elproduktionen i landet.

14 §

Totalvärdet av ett nybyggt vär-

mekraftverk bestäms som pro-

dukten av kraftverkets installerade

effekt i kilowatt och ett värde per

kilowatt installerad effekt.

15 §

Riktvärdet för en värderings-

enhet avseende mark till ett

värmekraftverk skall beräknas till

1,5 procent av kraftverkets värde i

nybyggt skick.

Riktvärdet för en värderings-

enhet som avser kraftverksbygg-

nad till ett värmekraftverk be-

räknas genom att 73,5 procent av

kraftverkets värde i nybyggt skick

multipliceras med en nedskriv-

ningsfaktor som beaktar den

värdeminskning som har upp-

kommit mellan det år då anlägg-

ningen kunde tas i bruk (nybygg-

nadsåret) och andra året före det

år då allmän fastighetstaxering

sker.

16 kap.

4 §

Ny taxering av taxeringsenhet skall ske om under löpande taxerings-

period taxeringsenhetens värde ökat eller minskat

1. genom beslut att anta, ändra eller upphäva en detaljplan eller om-

rådesbestämmelser

2. genom annat beslut av myndighet om beslutet innebär ändring i

rätten att förfoga över eller i övrigt använda enheten

3. genom att avgift till allmän

va-anläggning eller allmän fjärr-

värmeanläggning (anslutningsav-

gift) eller ersättning för gatukost-

nader erlagts för enheten.

3. genom att avgift till allmän

va-anläggning eller allmän fjärr-

värmeanläggning (anslutningsav-

gift) eller ersättning för gatukost-

nader erlagts för enheten

4. genom att driftsförhållandena

ändrats för ett kondenskraftverk.

Ny taxering skall ske endast om taxeringsenhetens basvärde på grund

av förändringen bör ändras med minst en femtedel, dock minst 25 000

kronor. Om förändringen medför en ökning eller minskning av basvärdet

med mindre än 100 000 kronor skall ny taxering ske endast efter

framställning av taxeringsenhetens ägare.

20 kap.

2 a §

Grundläggande beslut om

taxering av en fastighet får fattas

genom automatisk databehandling

i det fall skälen för beslutet enligt

20 § första stycket 1 förvaltnings-

lagen (1986:223) får utelämnas.

4 §

I skattemyndighetens beslut om fastighetstaxering skall redovisas

1. fastighetens indelning i taxeringsenheter,

2. typ av taxeringsenhet och taxeringsenhetens skattepliktsförhållande,

3. skattepliktig enhets basvärde och däri ingående delvärde samt värde

av varje värderingsenhet,

4. storleken av sådan värdefaktor som särskilt anges i 8 15 kap.,

5. storleken av riktvärde,

5. storleken av riktvärde samt

6. utbyggd effekt, taxerings-

effekt, utnyttjandetid, reglerings-

möjlighet och belägenhet enligt 15

kap. 7 § samt

7. storlekskorrektion enligt

7 kap. 4 a §, säreget förhållande

enligt 7 kap. 5 § eller annat för-

hållande som har föranlett ändring

av riktvärde.

6. storlekskorrektion enligt

7 kap 4 a §, säreget förhållande

enligt 7 kap. 5 § eller annat för-

hållande som har föranlett ändring

i riktvärde.

Värdet av en enskild värderingsenhet anges i fulla tusental kronor.

Avrundning sker så att överstigande belopp, som inte uppgår till fullt

tusental kronor, faller bort. Regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer får föreskriva om de ytterligare avrundningsregler

som behövs.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

fastighetstaxering år 2000.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt

Härigenom föreskrivs att 1, 3 och 4 §§ lagen (1984:1052) om statlig

fastighetsskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Till fastighetsskatt skattepliktiga

fastigheter är sådana som vid fas-

tighetstaxeringen betecknats som

småhusenhet, hyreshusenhet, in-

dustrienhet inklusive elproduk-

tionsenhet eller lantbruksenhet om

på lantbruksenheten finns vad som

vid fastighetstaxeringen betecknas

som småhus eller tomtmark för

småhus. Från skatteplikt undantas

fastighet som året före taxerings-

året inte varit skattepliktig enligt

fastighetstaxeringslagen

(1979:1152).

Till fastighetsskatt skattepliktiga

fastigheter är sådana som vid fas-

tighetstaxeringen betecknats som

småhusenhet, hyreshusenhet, in-

dustrienhet, elproduktionsenhet el-

ler lantbruksenhet om på lant-

bruksenheten finns vad som vid

fastighetstaxeringen betecknas

som småhus eller tomtmark för

småhus. Från skatteplikt undantas

fastighet som året före taxerings-

året inte varit skattepliktig enligt

fastighetstaxeringslagen

(1979:1152).

Utöver vad som sägs i första stycket är sådan privatbostad, som avses

i 5 § kommunalskattelagen (1928:370) och som är belägen i utlandet,

skattepliktig till fastighetsskatt.

3 §2

Fastighetsskatten utgör för varje beskattningsår

a) 1,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende småhusenhet,

det omräknade bostadsbyggnadsvärdet och det omräknade tomtmarks-

värdet avseende småhus på lantbruksenhet,

75 procent av marknadsvärdet avseende privatbostad i utlandet,

b) 1,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser vär-

deringsenhet för bostäder, värderingsenhet för bostäder under uppför-

ande, värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa bostäder

samt annan värderingsenhet avseende tomtmark som är obebyggd,

c) 1,0 procent av:

taxeringsvärdet avseende hyreshusenhet till den del det avser värder-

ingsenhet för lokaler, värderingsenhet för lokaler under uppförande och

värderingsenhet avseende tomtmark som hör till dessa lokaler,

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende indus-

trienhet inklusive elproduktionsen-

het.

d) 0,5 procent av:

taxeringsvärdet avseende indus-

trienhet och elproduktionsenhet.

Innehåller byggnaden på en fastighet, som är belägen i Sverige,

bostäder och har byggnaden beräknat värdeår som utgör året före det

fastighetstaxeringsår som föregått inkomsttaxeringsåret, utgår dock ingen

fastighetsskatt på bostadsdelen för det fastighetstaxeringsåret och de fyra

följande kalenderåren och halv fastighetsskatt för de därpå följande fem

kalenderåren enligt vad som närmare föreskrivs i femte stycket. Det-

samma gäller färdigställd eller ombyggd sådan byggnad, för vilken

värdeår inte har åsatts vid ny fastighetstaxering, men som skulle ha åsatts

ett värdeår motsvarande året före det fastighetstaxeringsår som föregått

inkomsttaxeringsåret, om ny fastighetstaxering då hade företagits.

För fastighet, som avses i 5 § kommunalskattelagen (1928:370), skall

fastighetens andel av taxeringsvärdet på sådan samfällighet som avses i

41 a § nämnda lag inräknas i underlaget för fastighetsskatten om sam-

fälligheten utgör en särskild taxeringsenhet.

Har byggnad, som är avsedd för användning under hela året, på grund

av eldsvåda eller därmed jämförlig händelse inte kunnat utnyttjas under

viss tid eller har i sådan byggnad för uthyrning avsedd lägenhet inte

kunnat uthyras, får fastighetsskatten nedsättas med hänsyn till den om-

fattning, vari byggnaden inte kunnat användas eller uthyras. Har så varit

fallet under endast kortare tid av beskattningsåret, skall någon ned-

sättning dock inte ske.

Om fastighetsskatt skall beräknas enligt olika grunder för skilda delar

av fastigheten skall underlaget för beräkningen av fastighetsskatten för

dessa delar utgöras av den del av värdet som belöper på respektive fas-

tighetsdel. Den nedsättning av fastighetsskatten som föreskrivs i andra

stycket skall såvitt avser småhusenhet beräknas på den del av taxerings-

värdet som belöper på värderingsenhet som avser småhuset med till-

hörande tomtmark, om tomtmarken ingår i samma taxeringsenhet som

småhuset. Detsamma gäller i tillämpliga delar småhus med tillhörande

tomtmark på lantbruksenhet. För hyreshusenhet beräknas nedsättningen

på den del av taxeringsvärdet som belöper på värderingsenhet som avser

bostäder med tillhörande värderingsenhet tomtmark, om tomtmarken

ingår i samma taxeringsenhet som hyreshuset.

4 §3

Bestämmelserna i denna lag om

fastighet som är småhusenhet,

hyreshusenhet, industrienhet eller

lantbruksenhet gäller också beträf-

fande del av fastighet, flera fas-

tigheter eller delar av fastigheter

som utgör sådan enhet.

Bestämmelserna i denna lag om

fastighet som är småhusenhet,

hyreshusenhet, industrienhet, el-

produktionsenhet eller lantbruks-

enhet gäller också beträffande del

av fastighet, flera fastigheter eller

delar av fastigheter som utgör

sådan enhet.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

2001 års taxering. Äldre bestämmelser gäller i fråga om fastighetsskatt

för den del av beskattningsår som har påbörjats före utgången av år 1999.

Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild

löneskatt på pensionskostnader

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§1

En enskild person eller ett dödsbo som medges avdrag för avgift för

pensionsförsäkring enligt punkt 21 av anvisningarna till 23 § kommunal-

skattelagen (1928:370) skall för det beskattningsåret till staten betala sär-

skild löneskatt med 24,26 procent på avgiften.

Detsamma gäller för enskild person som medges avdrag för inbetal-

ning på pensionssparkonto enligt nämnda anvisningspunkt.

Särskild löneskatt skall dock

inte betalas till den del avdraget

måste göras från sådan ersättning

som utgjort underlag för uttag av

arbetsgivaravgifter enligt 1 kap.

2 § lagen (1981:691) om social-

avgifter eller särskild löneskatt

enligt 1 § första stycket 1 lagen

(1990:659) om särskild löneskatt

på vissa förvärvsinkomster.

Särskild löneskatt skall dock

inte betalas till den del avdraget

måste göras från sådan ersättning

som utgjort underlag för uttag av

arbetsgivaravgifter enligt 1 kap.

2 § lagen (1981:691) om social-

avgifter eller, vad avser arbets-

tagare som vid årets ingång är 65

år eller äldre, särskild löneskatt

enligt 1 § första stycket lagen

(1990:659) om särskild löneskatt

på vissa förvärvsinkomster.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1999 och tillämpas första gången vid

2000 års taxering.

Förslag till lag om ändring i lagen (1999:000) om ändring i

fastighetstaxeringslagen (1979:1152)

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 2 § fastighetstaxeringslagen

(1979:1152) i paragrafens lydelse enligt lagen (1999:000) om ändring i

nämnda lag och ikraftträdandebestämmelserna till lagen (1999:000) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

2 §1

Byggnader skall indelas i de byggnadstyper som anges i det följande.

Småhus

Byggnad som är inrättad till bostad åt en eller två familjer.

Till sådan byggnad skall höra komplementhus såsom

garage, förråd och annan mindre byggnad.

Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre och högst

tio familjer skall tillhöra byggnadstypen småhus, om

byggnaden ligger på fastighet med åkermark, betesmark,

skogsmark eller skogsimpediment.

Hyreshus

Byggnad som är inrättad till bostad åt minst tre familjer

eller till kontor, butik, hotell, restaurang och liknande.

Byggnad med förrådsutrymme, som ligger i anslutning till

hyreshus och som behövs för verksamheten, skall utgöra

hyreshus.

Till hyreshus skall dock inte räknas byggnad som är

inrättad till bostad åt minst tre och högst tio familjer, om

den ingår i lantbruksenhet.

Ekonomi-

byggnad

Byggnad som är inrättad för jordbruk eller skogsbruk och

som inte är inrättad för bostadsändamål, såsom djurstall,

loge, lada, maskinhall, lagerhus, magasin och växthus.

Växthus och djurstall som inte har anknytning till jordbruk

eller skogsbruk.

Kraftverks-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för kommer-

siell produktion av

elektrisk starkström.

Även byggnad för

vattenreglering, för

lagring av bränsle

och annan byggnad

för produktionen ut-

gör kraftverksbygg-

nad.

Industri-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för industriell

verksamhet.

Industri-

byggnad

Byggnad som är in-

rättad för industriell

verksamhet och som

inte utgör kraftverks-

byggnad.

Special-

byggnad

Med specialbyggnad avses

Försvars-

byggnad

Byggnad som används för försvars-

ändamål eller ekonomisk försvars-

beredskap, om byggnaden inte är en

fristående industriell anläggning. Även

mässbyggnad skall utgöra försvars-

byggnad.

Kommunika-

tionsbyggnad

Garage, hangar, lokstall, terminal, sta-

tionsbyggnad, expeditionsbyggnad,

vänthall, godsmagasin, reparations-

verkstad och liknande, om byggnaden

används för allmänna kommunikations-

ändamål.

Byggnad som används i Statens järn-

vägars, Luftfartsverkets, Banverkets,

Svensk Rundradio Aktiebolags, Sveri-

ges Radio Aktiebolags, Sveriges Tele-

vision Aktiebolags och Sveriges Ut-

bildningsradio Aktiebolags verksamhet.

Distributions-

byggnad

Byggnad som ingår i överförings- eller

distributionsnätet för gas, värme, elek-

tricitet eller vatten.

Värmecentral

Byggnad för produktion och distri-

bution av varmvatten för uppvärmning,

dock ej sådan anläggning som även är

inrättad för produktion av elektrisk

starkström för yrkesmässig distribution.

Renings-

anläggning

Vattenverk, avloppsreningsverk, an-

läggning för förvaring av radioaktivt

avfall, sopstation och liknande samt

pumpstation som hör till sådan an-

läggning.

Vårdbyggnad

Byggnad som används för sjukvård,

nykterhetsvård, narkomanvård, barna-

vård, kriminalvård, arbetsvård, åld-

ringsvård eller omsorg om psykiskt

utvecklingsstörda. Annan byggnad än

som nu har nämnts skall utgöra vård-

byggnad, om den används som hem åt

personer som behöver institutionell

vård eller tillsyn.

Bad-, sport-

och idrotts-

anläggning

Byggnad som används för bad, sport,

idrott och liknande, om allmänheten har

tillträde till anläggningen.

Skolbyggnad

Byggnad som används för under-

visning eller forskning vid

skola som anordnas av staten

skola som anordnas med statsbidrag

och

skola vars undervisning står under

statlig tillsyn.

Byggnad som används som elevhem

eller skolhem för elever vid sådana

skolor.

Kulturbyggnad

Byggnad som används för kulturellt

ändamål såsom teater, biograf, museum

och liknande.

Ecklesiastik-

byggnad

Kyrka eller annan byggnad som an-

vänds för religiös verksamhet.

Bårhus, krematorium och byggnad som

används för skötsel av begravnings-

plats.

Allmän

byggnad

Byggnad som tillhör staten, kommun

eller annan menighet och som används

för allmän styrelse, förvaltning, rätts-

vård, ordning eller säkerhet samt

fritidsgård och byggnad med likartad

användning. Som allmän byggnad skall

inte anses byggnad som används för

statens affärsdrivande verksamhet.

Övrig byggnad

Byggnad som inte skall utgöra någon av de tidigare

nämnda byggnadstyperna

Denna lag träder i kraft den 1

januari 2000 och tillämpas första

gången vid fastighetstaxering år

2000.

Denna lag träder i kraft den 1

juli 1999 och tillämpas första

gången vid fastighetstaxering år

2000.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1999-03-30

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Gertrud

Lennander, regeringsrådet Kjerstin[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 25 mars 1999 (Finansdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

2. lag om ändring i lagen (1984:1052) om statlig fastighetskatt,

3. lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader,

4. lag om ändring i lagen (1999:000) om ändring i fastighetstaxerings-

lagen (1979:1152).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn

Christina Otto.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet.

Förslaget till lag om ändring i fastighetstaxeringslagen

4 kap. 5 §

Av inledningen till första stycket framgår att taxeringsenhet skall omfatta

byggnadstyper och ägoslag enligt en av de kombinationer som anges i

punkterna 1-7, om inte annat sägs i andra och tredje styckena, och ha en

i nämnda punkter angiven beteckning för typ av taxeringsenhet. Av

punkten 7 framgår att kraftverksbyggnad, tomtmark till kraftverks-

byggnad och fallrätt betecknas elproduktionsenhet. I punkten börjar

emellertid på nytt talas om taxeringsenhet, nämligen en sådan vars värde

utgörs av rätt till andels- eller ersättningskraft. Sistnämnda bestämmelse

bryter alltså systematiken. Rätteligen borde den placeras i ett särskilt

stycke, varvid reservationen i inledningen fick ändras. Därvid uppkom-

mer emellertid problem med hänvisningar i sista stycket. Lagrådet anser

det godtagbart och bättre än föreslagen lydelse att en ny mening läggs till

punkten 7, som då skulle få följande lydelse: 7. kraftverksbyggnad,

tomtmark till kraftverksbyggnad och fallrätt (elproduktionsenhet). Som

elproduktionsenhet betecknas också en taxeringsenhet vars värde till

övervägande del utgörs av rätt till andels- eller ersättningskraft.

15 kap. 1 §

Enligt sista stycket skall i detta kapitel med mark avses tomtmark, övrig

mark, fallrätt och markanläggning som ingår i elproduktionsenhet. Hän-

visningen avser hela kapitlet och omfattar alltså också 1 §. När så är

fallet behöver inte de olika ägoslagen eller markanläggningen räknas upp

i första och andra styckena. På grund av det anförda föreslås att första

och andra styckena ges följande lydelse:

 Till ett vattenkraftverk hänförs kraftverksbyggnad och mark för

elproduktion med vattenkraft.

Till ett värmekraftverk hänförs kraftverksbyggnad och mark för el-

produktion med kärnkraft, kraftvärme, kondenskraft, gasturbin och vind-

kraft.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 april 1999

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1998/99:109 Vissa frågor inför den

allmänna fastighetstaxeringen år 2000, m.m.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1998:815.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1990:1382.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1997:451.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1997:451.

1 Senaste lydelse 1995:918.

2 Senaste lydelse 1998:526.

3 Senaste lydelse 1995:918.

1 Senaste lydelse 1998:684.

1 Senaste lydelse 1998:1669.

1 Senaste lydelse bet. 1998/99:KU18.

 Senaste lydelse av

rubriken närmast före

15 kap. 7 § 1986:258

15 kap. 11 § 1986:258.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1998:815.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1990:1382.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1997:451.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1992:1666.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1986:258.

 Senaste lydelse 1994:1909.

 Senaste lydelse 1997:451.

1 Senaste lydelse 1995:918.

2 Senaste lydelse 1998:526.

3 Senaste lydelse 1995:918.

1 Senaste lydelse 1998:1669.

1 Senaste lydelse prop. 1998/99:38.

Prop. 1998/99:109

2

1

Prop. 1998/99:109

Bilaga 1

Prop. 1998/99:109

Bilaga 1

Prop. 1998/99:109

Bilaga 2

Prop. 1998/99:109

Bilaga 2

Prop. 1998/99:109

Bilaga 3

Prop. 1998/99:109

Bilaga 4

Prop. 1998/99:109

Bilaga 4

Prop. 1998/99:109

Bilaga 5

Prop. 1998/99:109

Bilaga 5

Prop. 1998/99:109