Prop.

1994/95:219

Regeringens proposition

1994/95:219

Enhetlig räntesättning och finansiering av

statliga bostadslån m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 18 april 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Regeringen föreslår att det för merparten av de bostadslån som är finansierade

över statsbudgeten genom lag införs regler som medför att räntesättningen

marknadsanpassas. Detta föreslås ske genom en ändring i lagen (1989:567) om

ändrade villkor för vissa statliga bostadslån m.m.

 Vidare föreslås att samtliga statliga bostadslån överlåts till ett särskilt

statligt bolag samt att Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB

omstruktureras. Lån som riskerar att generera kreditförluster och som är

finansierade av SBAB men beviljade inom ramen för det statliga regelsystemet

överlåts till det särskilda bolaget i utbyte mot de bostadslån som bolaget

övertar från staten där risken för kreditförluster bedöms som låg. Det särskilda

bolagets huvuduppgift skall vara att för staten på bästa sätt förvalta och

avveckla de statliga bostadslån som bolaget övertar.

 Regeringen föreslår även att det särskilda bolaget ges rätt att fatta beslut i

frågor om förvaltningen av statligt reglerade bostadslån.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................ 4

2 Lagtext.................................... 5

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1989:567) om ändrade betalningsvillkor

 för vissa statliga bostadslån, m.m.... 5

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1993:336) om rätt för Statens Bostads-

 finansieringsaktiebolag, SBAB att be-

 sluta i frågor om förvaltning av stat-

 ligt reglerade lån för bostadsändamål

 m.m.................................... 9

 2.3 Förslag till lag om ändring i sekre-

 tesslagen (1980:100)................... 10

3 Ärendet och dess beredning................. 12

4 Bakgrund................................... 13

5 Räntebestämning för statligt beslutade

 bostadslån................................. 15

 5.1 Räntebestämning för statligt finansie-

 rade bostadslån m.m.................... 15

 5.2 Räntebestämning för statliga lån finan-

 sierade av SBAB........................ 17

6 Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag,

 SBAB....................................... 18

 6.1 Allmänt................................ 18

 6.2 Ekonomisk ställning.................... 19

 6.3 Kreditförlusternas utveckling.......... 19

7 Enhetliga regler för räntesättning och

 förtida återbetalning m.m................. 20

 7.1 Allmänna utgångspunkter................ 20

 7.2 Ändrade principer för räntesättning m.m.21

 7.3 Enhetlig finansiering av statliga

 bostadslån m.m......................... 26

 7.4 Rätt att fatta beslut i vissa

 lånefrågor............................. 28

8 Ikraftträdande m.m......................... 29

9 Statsfinansiella konsekvenser.............. 30

10 Författningskommentarer.................... 30

 10.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1989:567) om ändrade betalningsvill-

 kor för vissa bostadslån m.m.......... 31

 10.2 Övriga lagförslag..................... 32

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag.......... 33

Bilaga 2 Lagrådets yttrande................... 40

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 18 april 1995............................. 46

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1989:567) om ändrade

 betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m.,

 2. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1993:336) om rätt för

 Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om

 förvaltning av statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m.,

 3. antar regeringens förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

 4. bemyndigar regeringen att utifrån angivna riktlinjer överlåta samtliga

 statligt finansierade bostadslån till ett särskilt statligt ägt bolag,

 5. bemyndigar regeringen att besluta om lån och statlig garanti till det

 särskilda bolaget för att garantera finansiering och kapitalbas (avsnitt

 7.3),

 6 .godkänner riktlinjerna för en omstrukturering av Statens Bostadsfinan-

 sieringsaktiebolag, SBAB (avsnitt 7.3),

 7. medger att sjunde huvudtitelns förslagsanslag Åtgärder för att stärka det

 finansiella systemet belastas med dels eventuella infrianden av det

 utställda garantiåtagandet för det särskilda kreditmarknadsbolaget, dels de

 statliga utgifter som är hänförliga till rekonstruktionen av SBAB m.m.

 (avsnitt 7.3).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:567) om

ändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor

för vissa statliga bostadslån m.m.

 dels att 1 a och 3 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 b och 4 §§, av

 följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 a §[1]

Denna lag gäller Denna lag gäller

också bostadslån också de statliga

som Statens Bo- bostadslån som

stadsfinansierings- Statens Bostads-

aktiebolag, SBAB, finansieringsak-

har betalat ut före tiebolag, SBAB har

den 1 juli 1988. betalat ut.

 1 b §

 Denna lag gäller

 också låneförbindelser

 som avser statligt

 lån beviljat enligt

 1. kungörelsen

 (1962:538) om för-

 bättringslån i de

 fall som anges i 11 §

 tredje stycket och

 13 § andra stycket i

 kungörelsen,

 2. kungörelsen

 (1966:173) om

 statsbidrag och lån

 till barnstugor om

 lånet är beviljat

 efter utgången av år

 1967,

 3. bostadslåne-

 kungörelsen

 (1967:552) till den

 del 30 § första

 stycket kungörelsen

 tillämpas på lånet och

 lån eller lånedel som

 avses i punkt 5

 första stycket över-

 gångsbestämmelserna

 till nämnda kungörel-

 se samt lån eller

 lånedel varpå ränta

 till följd av punkt

 7 samma övergångsbe-

 stämmelser utgår

 enligt 30 § första

 stycket kungörelsen,

 4. räntelånekung-

 örelsen

 (1967:553),

 5. kungörelsen

 (1972:760) om lån

 avseende kostnader

 för outhyrda

 lägenheter samt

 förskott på sådant lån,

 6. kungörelsen

 (1973:400) om

 statligt stöd till

 allmänna samlings-

 lokaler,

 7. kungörelsen

 (1974:252) om stat-

 ligt stöd till

 energibesparande

 åtgärder i bos-

 tadshus,

 8. bostadsfinans-

 ieringsförord-

 ningen (1974:946)

 till den del 35 §

 första stycket för-

 ordningen, i para-

 grafens lydelse före

 den 1 juli 1985,

 tillämpas på lånet,

 9. förordningen

 (1976:257) om lån för

 förvärv av

 egnahemsfastighet i

 vissa fall,

 10. förordningen

 (1976:260) om

 hyresförlustlån samt

 förskott på sådant lån,

 11. förordningen

 (1977:332) om stat-

 ligt stöd till

 energibesparande

 åtgärder i bostadshus

 m.m.,

 12. förordningen

 (1978:992) om lån för

 underhåll av vissa

 bostadshus,

 13.förordningen

 (1979:816) om stat-

 ligt stöd till

 energibesparande

 åtgärder i kommunala

 och lands-

 tingskommunala

 byggnader m.m.,

 14. förbättringslå-

 neförordningen

 (1980:261) till den

 del 12 § andra

 stycket förordningen

 tillämpas på lånet

 15. förordningen

 (1981:590) om lån

 till energibespa-

 rande åtgärder i

 kommunala och

 landstingskommunala

 byggnader m.m.,

 16. förordningen

 (1981:1123) om lån

 för förvärv från staten

 av bo-

 stadsfastigheter för

 permanent bruk, om

 lånet har betalats

 ut före den 1 juli

 1985,

 17. förordningen

 (1982:541) om lån

 till grundavgiften

 vid ombildning av

 hyresrätt till

 bostadsrätt,

 18. förordningen

 (1982:644) om lån för

 byggnadstekniska

 åtgärder i bostadshus

 eller förordningen

 (1981:473) med

 samma namn, om lånet

 har betalas ut före

 den 1 juli 1985,

 till den del 35 §

 första stycket

 bostadsfinansie-

 ringsförordningen

 (1974:946), i para-

 grafens lydelse före

 den 1 juli 1985,

 tillämpas på lånet,

 19. 3 § förordningen

 (1982:1272) om

 statlig lånestöd m.m.

 till särskilda åtgär-

 der i bostadsområden

 med outhyrda lägen-

 heter,

 20. förordningen

 (1982:1286) om

 statlig hyresför-

 lustgaranti,

 21. förordningen

 (1983:1021) om

 tilläggslån för

 ombyggnad av bo-

 stadshus m.m.,

 22. förordningen

 (1984:614) om

 lån för förvärv av

 vissa fastigheter

 som har förköpts

 enligt förköpslagen

 (1967:868), om lånet

 har betalats ut före

 den 1 juli 1985,

 23. förordningen

 (1986:82) om ränta

 och amortering m.m.

 i fråga om vissa

 statliga tilläggslån

 till kulturhisto-

 riskt värdefull

 bebyggelse, och

 24. förordningen

 (1990:916) om vissa

 lån till forsknings-

 inriktat

 experimentbyggande.

 3 §[2]

Om en låntagare sä- Om en låntagare säger

ger upp ett sådant upp ett sådant

bostadslån som bostadslån som anges

anges i 1 a § till i 1 a eller 1 b §

omedelbar betalning till omedelbar

eller gör inbetal- betalning eller gör

ning utöver inbetalning utöver

föreskriven föreskriven

amortering, har amortering, har

SBAB rätt att av långivaren rätt att

låntagaren ta ut av låntagaren ta ut

ersättning för ersättning för sin

skillnaden mellan förlust, beräknad med

räntan på lånet och utgångspunkt i

räntan på nya lån. skillnaden mellan

 räntan på lånet och

 långivarens

 återplaceringsränta.

 I fråga om lån som

 lämnats

 huvudsakligen för

 enskilt bruk har

 dock långivaren rätt

 till ersättning

 endast i den

 utsträckning det

 följer av en

 tillämpning av 24 §

 konsument-

 kreditlagen

 (1992:830).

 4 §

 Oavsett vad som

 tidigare kan anses

 avtalat, skall i

 fråga om lån som

 avses i 1 b §

 räntesatsens

 storlek, den tid för

 vilken räntesatsen

 skall gälla,

 tidpunkten för

 betalning av ränta

 och amortering samt

 avgift för avisering

 bestämmas genom

 avtal mellan

 låntagaren och lån-

 givaren. Räntesatsen

 skall bestämmas med

 utgångspunkt i

 långivarens

 upplåningsränta samt

 med skäligt tillägg

 för långivarens risk-

 tagande och

 kostnader för utlå-

 ning.

 I fråga om lån,

 beträffande vilket

 avtal inte har

 träffats mellan

 låntagaren och

 långivaren före

 utgången av år 1995,

 skall villkoren i

 de hänseenden som

 anges i första

 stycket fastställas

 av långivaren.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 2. Intill dess avtal har träffats mellan låntagare och långivare i enlighet med

4 §, dock längst till utgången av år 1995, gäller äldre bestämmelser i de

hänseenden som avses i 4 §. Låntagaren har under denna tid rätt att i förtid

lösa hela eller del av lånet utan att långivaren får ta ut ersättning enligt de

nya bestämmelserna i 3 §.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:336) om rätt

för Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta

i frågor om förvaltning av statligt reglerade lån för

bostadsändamål, m.m.

 Härigenom föreskrivs att lagen (1993:336) om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av

statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m.[1] skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

Regeringen får Regeringen får

överlämna till överlämna till

Statens Bostads- Statens Bostads-

finansieringsaktie- finansieringsaktie-

bolag, SBAB och ett bolag, SBAB och

av bolaget för SBAB, Statens Bo-

låneförvaltningen stadslåneaktiebolag

särskilt bildat samt det av staten

dotterbolag ägda bolag som

att fatta beslut övertar ansvaret

som innebär myn- för de statligt

dighetsutövning i finansierade

frågor om förvalt- bostadslånen att

ningen av statligt fatta beslut som

reglerade ränte- innebär myndighetsut-

bärande lån som be- övning i frågor om

viljats under med- förvaltningen av

verkan av Bostads- statligt reglerade

styrelsen eller en räntebärande lån som

länsbostadsnämnd beviljats under

samt i frågor om medverkan av

lån enligt förord- Bostadsstyrelsen

ningen (1989:858) eller en länsbos-

om ersättningslån tadsnämnd samt i

för bostadsändamål. frågor om lån enligt

 förordningen

 (1989:858) om

 ersättningslån för

 bostadsändamål.

 Förvaltningsuppgifter som avses i denna lag utövas enligt föreskrifter som

regeringen beslutar.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att bilagan till sekretesslagen (1980:100)[1] skall ha

följande lydelse.

 Bilaga[2]

 Nuvarande lydelse

 I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i

den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna kontroll som

Aktiebolaget Svensk riksprovplats (SFS

Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och

Apoteksbolaget

Aktiebolag förvaltning av

 statligt reglerade

Statens Bostads- räntebärande lån för

finansieringsaktie- bostadsändamål som

bolag, SBAB, och beviljats under

ett av bolaget för medverkan av Bos-

låneförvaltningen tadsstyrelsen eller

särskilt bildat länsbostadsnämnd samt

dotterbolag frågor om lån enligt

 förordningen

 (1989:858) om

 ersättningslån för

 bostadsändamål

 (SFS 1993:336 och

Stiftelsen Svenska 1994:1540)

Institutet

 all verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

 Föreslagen lydelse

 I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i

den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna kontroll som

Aktiebolaget Svensk riksprovplats (SFS

Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och

Apoteksbolaget

Aktiebolag förvaltning av

 statligt reglerade

Statens Bostads- räntebärande lån för

finansieringsaktie- bostadsändamål som

bolag, SBAB och beviljats under

SBAB, Statens Bos- medverkan av Bos-

tadslåneaktiebolag tadsstyrelsen eller

samt det av staten länsbostadsnämnd samt

ägda bolag som frågor om lån enligt

övertar ansvaret förordningen

för de statligt (1989:858) om

finansierade ersättningslån för

bostadslånen bostadsändamål

 (SFS 1993:336 och

 1994:1540)

Stiftelsen Svenska all verksamhet

Institutet

--------------------------------------------------------------------------------

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

3 Ärendet och dess beredning

Staten har över statsbudgeten finansierat lån till bostäder fram till den 1 juli

1985. Därefter har Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB (SBAB) övertagit

ansvaret för finansieringen av sådana lån. I prop. 1993/94:228 Ombildning av

Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB redovisade regeringen sin avsikt

att försöka finna en finansiering utanför statsbudgeten för de

anslagsfinansierade lånen. En överföring av lånen från staten till en annan

juridisk person bedömdes dock kräva ytterligare överväganden vad gällde

lagstiftning och olika andra lösningar, särskilt vad avser de lånevillkor som

gäller för t.ex. räntebindningstider och räntesättning. Man skulle studera hur

de enskilda låntagarna påverkas av eventuella förslag till förändringar.

Övervägandena skulle avse frågan huruvida det är rimligt att eventuellt öka

kostnaderna för dessa låntagare i samband med regeländring och överföring med

utgångspunkt i motivet att uppnå räntevillkor som motsvarar de som gäller för de

låntagare som erhållit statliga bostadslån finansierade av SBAB.

 SBAB har i flera framställningar under 1994 påtalat brister i det regelverk som

gäller för erläggande av ränteskillnadsersättning för statligt beslutade lån

utbetalade fr.o.m. den 1 juli 1988. SBAB har framhållit att regelverket inte ger

SBAB rätt till full ersättning för de kostnader bolaget har vid förtida inlösen

av hela eller delar av lånet.

 En utgångspunkt i de överväganden som gjordes i propositionen var att inne-

havarna av SBAB:s obligationer inte skall få en försämrad ställning.

Regeringen har även i samband med förslagen i denna proposition beaktat

obligationsinnehavarnas ställning och åtgärdernas effekt på den av SBAB bedrivna

verksamheten framöver. Utredningsarbetet har bedrivits inom Finansdepartementet

i nära samverkan med SBAB. För vissa analyser har externa konsulter anlitats.

 SBAB har i en framställning till regeringen den 20 februari 1995 föreslagit att

den offentligrättsliga regleringen av, i första hand, de av SBAB finansierade

statligt beslutade bostadslånen skall slopas. Regeringen avser att överväga i

vilken omfattning myndighetsutövning är nödvändig för att ge låntagarna ett

tillfredsställande skydd vid beslut i förvaltningsskedet av de statligt

beslutade bostadslånen. Övervägandena tar sikte på att det i stället skall

finnas ett tillfredsställande civilrättsligt skydd för berörda låntagare. Dessa

överväganden omfattar samtliga statligt beslutade bostadslån.

 Regeringen avser att utreda dessa frågeställningar närmare med utgångspunkt i

att verksamheten inom SBAB, så långt möjligt, enbart bör styras av de regler som

gäller för kreditmarknadsbolag och återkomma till riksdagen under år 1995.

 Under beredningen har det förekommit kontakter med bland andra Sveriges

Riksbank, Finansinspektionen och Bankstödsnämnden. Ärendet har beretts skyndsamt

med hänsyn till att SBAB agerar på kapitalmarknaden och till den påverkan på

SBAB som en längre tids osäkerhet om förslagets genomförbarhet kan ha. Någon

traditionell remissbehandling har inte ägt rum.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 6 april 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 1.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

 Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag. Därutöver har vissa

redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Lagrådets synpunkter behandlas i

författningskommentarerna.

4 Bakgrund

Staten har alltsedan 1930-talet och fram till utgången av år 1991 bedrivit

särskild långivning riktad mot bostadssektorn. Syftet har varit att förbättra

bostadsförsörjningen genom att garantera sektorn en viss kreditförsörjning.

Långivningen handlade huvudsakligen om lån för ny- och ombyggnad av bostäder. I

denna del var långivningen normalt utformad som en till marknadens kreditgivning

kompletterande topplångivning, såsom tertiärlån eller bostadslån, mot säkerhet

i den ny- eller ombyggda fastigheten. Långivningen förenades ofta med vissa

räntesubventioner.

 Det förekom dock även annan statlig långivning i inte oväsentlig omfattning,

exempelvis lån för energibesparande åtgärder i bostadshus, lån för underhåll och

reparationer av bostadshus, hyresförlustlån och lån för förvärv av bostadshus.

Även för sådana lån krävdes som regel säkerhet i form av panträtt i fastigheten,

oftast i förmånsrättsläge efter annan befintlig belåning. Vissa lån kunde vara

förenade med räntesubventioner.

 Fram till utgången av juni 1985 finansierades all statlig långivning för

bostadsändamål via anslag på statsbudgeten. Lånen beviljades av

länsbostadsnämnderna medan Bostadsstyrelsen skötte utbetalning och avisering.

Länsbostadsnämnderna skötte också förvaltningen av utestående lån.

 År 1984 beslutade riksdagen (prop. 1983/84:90, bet. 1983/84:BoU28, rskr.

1983/84:303) att lägga om finansieringen av den statliga långivningen för

bostadsändamål. Beslutet innebar att i huvudsak all statlig räntebärande

långivning skulle finansieras utanför statsbudgeten. För ändamålet skulle bildas

ett särskilt kreditaktiebolag, Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB.

 År 1988 beslutade riksdagen (prop. 1987/88:115, bet. 1987/88:BoU16, rskr.

1987/88:273) att staten, i samband med flyttningen av det då nybildade Boverket

till Karlskrona, skulle uppdra åt SBAB att svara för förvaltningen av sådana lån

för bostadsändamål som har finansierats över statsbudgeten. Vidare beslöts att

SBAB i fortsättningen självt skulle handha utbetalningen och aviseringen av de

lån som det ålåg bolaget att finansiera. Servicen till låntagarna, pantvård och

fordringsbevakningar m.m. skulle dock även fortsättningsvis handhas på regional

nivå av länsbostadsnämnderna. Riksdagen beslutade år 1990 (prop. 1989/90:112,

bet. 1989/90:BoU15, rskr. 1989/90:215) om hur ersättningen för förvaltningen av

de anslagsfinansierade lånen skulle regleras. Beslutet innebar att SBAB får

tillgodoräkna sig samtliga avgifter för avisering m.m. samt en årlig ersättning

beräknad som en andel på utestående räntebärande lånebelopp. Ersättning utgår

för närvarande med 0,09 % på detta lånebelopp per halvår exkl. mervärdesskatt.

 Genom besluten fick SBAB ett utökat ansvar för låneförvaltningen, såväl

beträffande de egna lånen som de anslagsfinansierade. Bolaget var dock

fortfarande beroende av länsbostadsnämnderna för den dagliga hanteringen. Det

var först i samband med nedläggningen av länsbostadsnämnderna som beslut

fattades om att SBAB från och med den 1 juli 1993 även skall svara för

myndighetsfunktionen i förvaltningen av den statliga bostadslånestocken (prop.

1992/93:167, bet. 1992/93:BoU20, rskr. 1992/93:301). SBAB har därmed rätt att

besluta i samtliga frågor rörande förvaltningen av de statliga bostadslånen. I

samband med överföringen av de myndighetsbeslutade bostadslånen till ett

särskilt dotterbolag till SBAB, flyttades förvaltningsansvaret över till detta

bolag (prop. 1994/95:104, bet. 1994/95:BoU9, rskr. 1994/95:92).

 I samband med omläggningen av den statliga bostadsfinansieringen ändrades också

ändamålet för bolagets verksamhet. Ändringen innebar att bolaget skulle bedriva

låneverksamhet i full konkurrens med andra bostadsinstitut. Beslutet motiverades

i första hand med avsikten att via SBAB öka mångfalden och konkurrensen på

bostadskreditmarknaden. SBAB:s skyldigheter att lämna vissa lån togs i princip

bort. Regeringen har i 1995 års budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 13)

föreslagit att den enda kvarvarande förordningsreglerade nyutlåningen från

SBAB, de s.k. ersättningslånen, skall upphöra den 30 juni 1995.

 Riksdagen beslutade i december 1993 (prop. 1993/94:76, bet. 1993/94:BoU06,

rskr. 1993/94:115) om ändrade regler för räntebidrag efter en försäljning på

exekutiv auktion eller motsvarande underhandsförfarande till följd av att

låntagaren inte fullgör sina åtaganden enligt låneförbindelsen. Beslutet innebär

att nuvärdet av de framtida räntebidragen kvittas mot de eventuella

kreditförluster som kommer att belasta SBAB om försäljningen sker till ett pris

som inte täcker bolagets fordran. Därmed har hanteringsordningen i

exekutivsituationen preciserats samtidigt som statens utgifter för räntebidrag

minskar jämfört med vad som blivit fallet om den samtidigt beslutade frikopp-

lingen mellan myndighetsbeslutade bostadslån och räntebidrag hade gällt fullt ut

även i denna situation. Regelverket är en viktig komponent i möjligheten att

hålla nere kreditförlusterna för de statligt beslutade lånen.

 I samband med propositionen Ombildning av Statens Bostadsfinansieringsaktie-

bolag, SBAB (prop. 1993/94:228, bet. 1993/94:BoU20, rskr. 1993/94:374)

beslutade riksdagen att ge SBAB ett aktieägartillskott på 500 miljoner kronor

samt att SBAB skulle ombildas till en koncern med två dotterbolag till moder-

bolaget SBAB. Vidare bemyndigades regeringen att ställa ut en garanti till det

nybildade dotterbolag som skulle ha ansvaret för de myndighetsbeslutade lånen

för att det egna kapitalet inte skulle förbrukas till följd av förväntade

framtida kreditförluster. Garantin säkerställer att kapitaltäckningsgraden i

detta bolag alltid överstiger den i lag fastställda nivån på 8 %. Besluten var

föranledda av att SBAB redovisade betydande kreditförluster. Kreditförlusterna

var så stora att verksamhetsresultatet inte bedömdes kunna täcka förlusterna.

5 Räntebestämning för statligt beslutade bostadslån m.m.

De statligt beslutade bostadslånen är som framgår av bakgrundsbeskrivningen

finansierade antingen av staten eller av SBAB. De två olika formerna av

finansiering har inneburit att bestämningen av räntan sker på två olika sätt och

att villkoren i övrigt skiljer sig åt vad gäller t.ex. rätt för långivaren att

erhålla ränteskillnadsersättning.

5.1 Räntebestämning av statligt finansierade bostadslån m.m.

SBAB förvaltar ca 300 000 statliga lån till ett sammanlagt värde av ca 40

miljarder kronor. Lånen är finansierade över statsbudgeten och statsskulden.

Större delen av denna lånestock, ca 38 miljarder kronor, löper med ränta efter

en räntesats som regeringen fastställer per kalenderår. Denna räntesats, kallad

bostadslåneränta, bestäms för ett år framåt med utgångspunkt i statens upp-

låningskostnad under föregående år. Regeringen har senast fastställt räntenivån

till 9,00 % i förordningen (1994:1542) om ränta för år 1995 på vissa statslån

till bostadsbyggande m.m.

 Principerna för räntesättningen ändrades senast av riksdagen 1988 (prop.

1987/88:100 bil. 13, bet. 1987/88:BoU10, rskr. 1987/88:232) till att från

tidigare enbart motsvara statens långfristiga upplåning (ca 10 år) även beakta

annan upplåning med kortare bindningstid. Räntebestämningen sker i dag i

huvudsak med den 5-åriga statliga obligationsräntan som bas. Därtill läggs 0,25

procentenhet för att täcka statens administrativa kostnader för utlåningen.

 Bostadslåneräntan tillämpas i dag för följande lånetyper:

 -lån enligt bostadsfinansieringsförordningen (1974:946) till den del 35 §

 första stycket förordningen, i paragrafens lydelse före den 1 juli 1985,

 tillämpas på lånet,

 -lån enligt bostadslånekungörelsen (1967:552) till den del 30 § första stycket

 kungörelsen tillämpas på lånet,

 -lån eller lånedel som avses i punkt 5 första stycket övergångsbestämmelser

 till nämnda kungörelse,

 -lån eller lånedel varpå ränta till följd av punkt 7 samma övergångsbe-

 stämmelser utgår enligt 30 § första stycket kungörelsen,

 -lån enligt räntelånekungörelsen (1967:553),

 -lån enligt förbättringslåneförordningen (1980:261) till den del 12 § andra

 stycket förordningen tillämpas på lånet samt förbättringslån i fall som avges

 i 11 § tredje stycket och 13 § andra stycket kungörelsen (1962:538) om

 förbättringslån,

 -lån som efter utgången av år 1967 har beviljas enligt kungörelsen (1966:173)

 om statsbidrag och lån till barnstugor,

 -lån och förskott på lån som har beviljats enligt förordningen (1976:260) om

 hyresförlustlån eller kungörelsen (1972:760) om lån avseende kostnader för

 outhyrda lägenheter,

 -lån enligt kungörelsen (1973:400) om statligt stöd till allmänna

 samlingslokaler,

 -lån enligt förordningen (1981:590) om lån till energibesparande åtgärder i

 kommunala och landstingskommunala byggnader m.m., förordningen (1979:816) om

 statligt stöd till energibesparande åtgärder i kommunala och

 landstingskommunala byggnader m.m., förordningen (1977:332) om statligt stöd

 till energibesparande åtgärder i bostadshus m.m. eller kungörelsen (1974:252)

 om statligt stöd till energibesparande åtgärder i bostadshus,

 -lån enligt förordningen (1978:992) om lån för underhåll av vissa bostadshus,

 -lån enligt förordningen (1981:1123) om lån för förvärv från staten av

 bostadsfastigheter för permanent bruk, om lånet har betalats ut före den 1

 juli 1985,

 -lån enligt förordningen (1982:541) om lån till grundavgiften vid ombildningen

 av hyresrätt till bostadsrätt,

 -lån enligt förordningen (1982:644) om lån för byggnadstekniska åtgärder i

 bostadshus eller förordningen (1981:473) med samma namn som har betalas ut

 före den 1 juli 1985, till den del 35 § första stycket

 bostadsfinansieringsförordningen (1974:946), i paragrafen lydelse före den 1

 juli 1985, tillämpas på lånet,

 -lån enligt förordningen (1982:1286) om statlig hyresförlustgaranti,

 -lån enligt 3 § förordningen (1982:1272) om statlig lånestöd m.m. till

 särskilda åtgärder i bostadsområden med outhyrda lägenheter, förordningen

 (1976:257) om lån för förvärv av egnahemsfastighet i vissa fall eller

 förordningen (1984:614) om lån för förvärv av vissa fastigheter som har

 förköpts enligt förköpslagen (1967:868), om lånet har betalas ut före den 1

 juli 1985,

 -lån som avses i förordningen (1986:82) om ränta och amortering m.m. i fråga om

 vissa statliga tilläggslån till kulturhistoriskt värdefull bebyggelse eller

 förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m.

 -lån som avses i förordningen (1990:916) om vissa lån till forskningsinriktat

 experimentbyggande.

 För de statliga bostadslån där räntenivån inte regleras via bostadslåneräntan,

vilka uppgår till ca 2 miljarder kronor, gäller i regel en fast räntesats i

enlighet med den förordning som lånet beviljats med stöd av. Därutöver finns

bostadslån med s.k. fördjupad del. För dessa lånedelar gäller marknadsmässiga

villkor i fråga om ränta och amortering. Den fördjupade delen ersätter bottenlån

på den allmänna lånemarknaden.

5.2 Räntebestämning av statliga bostadslån finansierade genom SBAB

I samband med övergången till att finansiera statliga bostadslån via SBAB

bibehölls lånereglerna i huvudsak oförändrade. Vissa ändringar i lånevillkoren

gjordes dock bl.a. vad gäller räntevillkoren (prop. 1983/84:90, bet.

1983/84:BoU28, rskr. 1983/84:303). Räntesättningen knöts till villkoren för

upplåning genom bostadsobligationer, i stället för som dittills till villkoren

för statlig upplåning. Här infördes också femårig räntebindningstid för

bostadslån. Däremot gjordes inga större ändringar i fråga om amorteringstider

och amorteringsplaner. Trots övergången till finansiering genom bostadso-

bligationer behölls en låneavtalstid på upp till 40 år i vissa fall.

 År 1988 beslutade riksdagen att ge SBAB rätt att ta ut ränteskillnadsersättning

för nya lån som utbetalades efter den 1 juli 1988 (prop. 1987/88:100, bet.

1987/88:BoU13, rskr. 1987/88:212). Motivet till beslutet var att möjligheten för

låntagaren att återbetala lånet helt utan avgift kunde innebära en betydande

finansiell risk för SBAB, eftersom SBAB vid en inlösen av lånet måste fortsätta

att täcka sin kostnad för den gjorda upplåningen. Vid en allmän räntenedgång

skulle SBAB ha en högre bunden kostnad än vad det inlösta lånet kan generera i

intäkter vilket skulle leda till förlust för SBAB.

 Risken för förluster i samband med sjunkande räntenivåer och förtida inlösen av

statliga bostadslån finansierade av SBAB bedömdes av statsmakterna som stor.

Riksdagen beslutade därför om en ändring av lagen (1989:567) om ändrade

betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m. (prop. 1990/91:193, bet.

1990/91:BoU21, rskr. 1990/91:381). Ändringen innebar att SBAB gavs rätt att ta

ut ränteskillnadssersättning även på lån finansierade av SBAB som utbetalats

före den 1 juli 1988, dvs. på lån för vilka man från början inte förbehållit sig

en sådan rätt. Genom lagen kompletterades gällande civilrättsligt bundna

lånevillkor med lagstadgade lånevillkor, utan någon direkt försämring av

låntagarnas rättsläge, i syfte att undvika risken för stora kostnader i

framtiden för SBAB och underlätta omläggningen av systemet för bostadsfinans-

iering.

 SBAB har i sina framställningar till regeringen framfört önskemål om ändrade

regler för beräkningen av ränteskillnadsersättningens storlek. Bakgrunden till

SBAB:s framställningar är att det i Plan- och bostadsverkets föreskrift (1988:3)

och senare i Boverkets föreskrift (1991:4) anges att subventionsräntan - som är

den genomsnittliga räntan på femåriga bostadsobligationer - skall gälla som

jämförelseränta vid beräkningen av ränteskillnadsersättning. Enligt SBAB

svarar Boverkets föreskrifter inte mot föreskrifterna i 1989 års lag om hur

ersättningen skall beräknas. Nuvarande räntenivåer på kapitalmarknaden för lån

med olika långa bindningstider innebär att en lång bindningstid har högre ränta

än en kort. Vid sådana förhållanden kan SBAB inte täcka sina kostnader vid

förtida inlösen av lån. Lagens målsättning var emellertid att full

kostnadsersättning skulle fås. Under den senaste tiden har en omfattande inlösen

av lån skett vilket medfört stora förluster för SBAB.

6 Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB

6.1 Allmänt

SBAB är i dag organiserat som en koncern med två dotterbolag. Moderbolaget är

ansvarigt för koncernens finansiering. De två dotterbolagen ansvarar för var sin

del av tillgångarna i form av SBAB:s lånestockar, dvs. lån som är beviljade och

utbetalade inom ramen för det statliga regelsystem som gällde fram till utgången

av år 1991 respektive lån som är beviljade av SBAB i konkurrens på

bostadskreditmarknaden sedan april 1991.

 SBAB har ca 240 anställda och har sitt huvudkontor i Stockholm. Viss

förvaltning är lokaliserad till Karlstad där det finns ca 80 anställda. SBAB har

även en regional försäljnings- och kreditbevakningsorganisation med totalt ca 45

anställda.

 Den totala bostadskreditmarknaden omfattar för närvarande lån på närmare 1 000

miljarder kronor. SBAB:s marknadsandel är ca 14 %. SBAB är i huvudsak inriktat

på marknaden för finansiering av flerfamiljshus. Den delen av

bostadskreditmarknaden omfattar lån på ca 500 miljarder kronor. SBAB har här en

marknadsandel på över 20 %. När det gäller nyutlåningen under de senaste åren

till flerfamiljshus har SBAB haft en stark position på marknaden. SBAB:s

ställning är stark framför allt med tanke på att lån i konkurrens har beviljats

endast sedan den 11 april 1991.

 SBAB har finansierat ca 45 % av sin totala utlåning genom upplåning på den

internationella kapitalmarknaden. Denna andel är betydligt större än

konkurrenternas. SBAB:s tidigare, i jämförelse med konkurrenterna, lägre

upplåningskostnader på den inhemska upplåningsmarknaden har i stort sett upphört

under de senaste åren bl.a. till följd av de stora kreditförlusterna och det

generella statliga åtagandet gentemot kreditväsendet. De stora kreditförlusterna

har även inneburit att SBAB i viss mån tvingats hålla tillbaka utlåningen och

konsolidera verksamheten.

6.2 Ekonomisk ställning

Det bokförda värdet av SBAB:s tillgångar uppgick vid årsskiftet 1994/95 till ca

148 miljarder kronor. Huvuddelen, ca 138 miljarder kronor, utgörs av lån till

bostäder, huvudsakligen lån för ny- och ombyggnad. Av dessa hänför sig ca 81

miljarder kronor till lån beslutade inom ramen för det statliga regelsystemet

och ca 57 miljarder kronor till lån beslutade av SBAB i konkurrens på

bostadskreditmarknaden. Som framgått tidigare handhar SBAB också förvaltningen

av äldre anslagsfinansierade lån för i första hand bostadsändamål. Totalt

administrerar SBAB lån på ca 180 miljarder kronor.

 SBAB:s två lånestockar är i första hand finansierade genom bostads-

obligationslån på de nationella och internationella kapitalmarknaderna.

Obligationerna är med få undantag förenade med villkoret att staten under deras

löptid innehar aktiemajoriteten i SBAB.

 Kapitaltäckningsgraden uppgick vid årsskiftet 1994/95 till 8,5 %. Totalt

riskvägda tillgångar uppgick till ca 40 miljarder kronor och kapitalbasen till

ca 3,3 miljarder kronor. Kapitalbasen i SBAB bestod vid årsskiftet 1994/95 av

ett beskattat kapital på ca 1 600 miljoner kronor, beskattade reserver på ca

100 miljoner kronor samt förlagslån på ca 1 600 miljoner kronor. Därtill kommer

ytterligare förlagslån som inte får räknas in i kapitalbasen, med ca 700

miljoner kronor och en av staten utställd grundfondsförbindelse på 1 500

miljoner kronor.

 SBAB redovisar för verksamhetsåret 1994 stora kreditförluster i den

myndighetsbeslutade lånestocken, vilket leder till att verksamheten sammantaget

gick med en förlust på 657 miljoner kronor.

6.3 Kreditförlusternas utveckling

Från att haft små eller inga kreditförluster har SBAB fått vidkännas allt större

förluster. De ökande kreditförlusterna är till mycket stor del, hittills ca 98

%, hänförliga till lån som beviljats inom ramen för de statliga regelverk som

gällde fram till utgången av år 1991 dvs. lån beslutade av de statliga

lånemyndigheterna utan egentlig kreditprövning. För verksamhetsåret 1994 har

SBAB tvingats belasta resultatet med 1,8 miljarder kronor för konstaterade och

befarade kreditförluster främst på sådana lån. Den statliga garantin har

hittills belastats med ca 1 miljard kr för att inte kapitaltäckningen skall

understiga den lagstadgade nivån i det ansvariga dotterbolaget. De närmaste åren

riskerar SBAB:s kreditförluster på lån till bostäder färdigställda under åren

1988 - 1991 bli fortsatt stora till följd av att produktionskostnaderna varit

mycket höga och att lånesäkerheten i vissa fall enbart utgörs av pantbrev på

belopp med "höga inomlägen". Förmånsläget på dessa pantbrev fastställdes enligt

det statliga regelverket med utgångspunkt från en produktionskostnad som i dag i

många fall ligger betydligt över marknadsvärdet. Detta gäller främst lån till

bostadsrättsföreningar, som står för över hälften av förlusterna under 1994 och

privata flerbostadshus. Sammantaget har SBAB efter 1991 belastats med

kreditförluster på över 3,5 miljarder kronor.

 Den framtida utvecklingen av kreditförlusterna är bl.a. beroende av den

allmänna ekonomiska utvecklingen, framtida räntenivåer och av vilka

räntemarginaler som bottenlåneinstituten kräver av låntagarna när räntan på de

befintliga lånen ändras vid räntejustering eller omsättning. Den ökade

differentieringen av bottenlåneinstitutens räntemarginaler innebär att

räntenivåer som väsentligt överstiger subventionsräntenivån blir allt vanligare.

Eftersom den del av räntan som ligger över subventionsräntan inte stöds med

räntebidrag innebär den ökade marginalen en merkostnad som slår fullt ut hos

låntagaren. De ökade marginalerna ökar i sin tur kreditriskerna för SBAB:s lån.

7 Enhetliga regler för räntesättning och förtida återbetalning m.m.

7.1Allmänna utgångspunkter

Staten har sedan länge på olika sätt beviljat och finansierat lån på

bostadsområdet. En stor del av dessa lån har beviljats och finansierats vid en

tidpunkt då kreditmarknaden var reglerad. Kreditregleringen gjorde att staten

valde att stödja och stimulera bostadsområdet genom statsbudgetfinansierad

långivning. Räntesatsen på lånen kopplades i regel till statens upplånings-

kostnad. Nivån på låneräntan kan därmed inte sägas vara statens sätt att stödja

låntagaren. Det väsentliga stödet till bostadsförsörjningen var i stället

erbjudandet om lån och fr.o.m. 1975 det räntebidrag som erhölls.

 När SBAB övertog finansieringen av statliga bostadslån kopplades nivån på

låneräntan i stället till bolagets upplåningskostnad på bostadskreditmarknaden.

Den statliga långivningen har därigenom fått två olika metoder för räntesättning

för i princip samma typer av lån. Utgångspunkten bör därför vara att skapa en

enhetlig räntesättning för de statliga bostadslånen så att finansieringen av

samtliga dessa lån kan ske på kapitalmarknaden och därmed lyftas av från stats-

skulden och minska statens upplåningsbehov.

 SBAB är i dag en av flera aktörer som i fri konkurrens agerar på bostads-

kreditmarknaden. Riksdagen har slagit fast att staten även fortsättningsvis har

ett intresse av att SBAB deltar som en del i mångfalden och konkurrensen på

marknaden. SBAB är verksamhetsmässigt och finansiellt hårt belastat av de stora

kreditförlusterna i de lån som är beviljade inom ramen för det statliga regel-

systemet. Det finns därför skäl att försöka avlasta SBAB de lån som innebär en

risk för fortsatt stora kreditförluster så att bolaget kan vara en finansiellt

stark och aktiv aktör på bostadsfinansieringsmarknaden utan beroende av statligt

stöd.

 Sammanfattningsvis bör samtliga statligt beslutade bostadslån finansieras på

kapitalmarknaden. Finansieringen bör ske via två bolag, dels SBAB som utöver sin

egen utlåning bör ansvara för statliga bostadslån med begränsad risknivå, dels

ett annat statligt ägt bolag som bör hantera de statliga bostadslån som har en

hög risknivå och därmed kan förväntas generera kreditförluster. Detta bolag bör

vara ett kreditmarknadsbolag. SBAB bör även fortsättningsvis hantera admini-

strationen av samtliga lån för att bibehålla en hög kostnadseffektivitet i

hanteringen.

7.2 Ändrade principer för räntesättning m.m.

Regeringens förslag: Lagen om ändrade betalnings-

villkor för vissa statliga bostadslån m.m. kom-

pletteras så att statliga lån vars räntesättning i

dag är kopplad till statens bostadslåneränta ges

villkor som är jämförbara med de

bostadslån som är finansierade av SBAB. Samtidigt införs enhetliga regler för

ersättning till långivaren vid förtida inlösen av statligt beslutade bostadslån.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen beslutar årligen om vilken räntesats

som skall tillämpas för merparten av de statligt finansierade bostadslånen m.m.

utifrån riktlinjer som riksdagen har beslutat. För de statliga bostadslån som

finansieras via SBAB gäller att räntan bestäms med utgångspunkt i bolagets upp-

låningskostnad. Därtill kommer bl.a. rätt för SBAB att erhålla ränteskill-

nadsersättning vid förtida inlösen av lån. Sammantaget innebär de villkor som

gäller för SBAB-lånen dels att de är möjliga att finansiera på kapitalmarknaden

utan att långivaren tar en ränterisk, dels att villkoren för SBAB:s låntagare i

huvudsak är jämförbara med villkoren för övriga bostadsinstituts låntagare.

 Statens bostadslåneränta bestäms, som tidigare redovisats, för ett år framåt

med utgångspunkt i statens genomsnittliga upplåningskostnad föregående år.

Riksgäldskontoret redovisar på uppdrag av regeringen statens genomsnittliga

upplåningskostnad under året via räntan på obligationer med en löptid på fem år.

Redovisningen ligger till grund för regeringens beslut om räntesats.

 Regeringens bedömning är att det numera saknas både bostadspolitiska och

verksamhetsmässiga motiv för att bibehålla dessa två olika räntesättnings-

principer för i grunden helt likartade statliga lån vilka i många fall beviljats

inom ramen för samma regelverk. Möjlighet bör öppnas att på kapitalmarknaden

finansiera statliga lån, vars räntenivå i dag bestäms via statens bostads-

låneränta. Därmed skulle både adminstrativa och finansiella fördelar kunna

uppnås.

Räntebindning

En viktig princip i bostadsinstitutens verksamhet är att upplåning och utlåning

är matchade, dvs. att medel som lånas ut mot överenskommen ränta och

bindningstid också av institutet kan lånas upp till motsvarande kostnad och

tidsperiod. På detta sätt begränsas ränterisken för institutet och kravet på

riskpremie i form av marginal mellan in- och utlåningsräntan kan hållas lägre.

 De principer som gäller för att beräkna nivån på statens bostadslåneränta

innebär att matchning mellan in- och utlåningsränta är omöjlig att genomföra.

Den huvudsakliga anledningen till att möjlighet till matchning saknas är att

staten traditionellt inte har matchat sin inlåning mot små räntebärande

fordringar utan att staten inom ramen för sin totala upplåning tagit på sig den

ränterisk som uppstår till följd av ett förenklat regelverk. Dessutom saknade

staten vid tidpunkten för utlåningen administrativ kapacitet att genomföra en

matchning.

 Den nya principen för räntesättningen bör innebära att låntagaren ges möjlighet

att välja mellan fast och rörlig ränta genom att räntebindningstiden bestäms

enligt de villkor som gäller på bostadskreditmarknaden, för närvarande i

intervallet mellan 3 månader och 10 år. Låntagaren bör få bestämma bindningstid.

Om fordringsägaren av någon anledning inte får besked av låntagaren om önskad

bindningstid bör tiden ensidigt kunna fastställas till 5 år.

 Flertalet av de förordningar som styrt utlåningen och de avtal som för statens

räkning träffats med låntagarna saknar reglering i frågan om ersättning vid

förtida inlösen av lån. Detta är naturligt då ingen matchning mellan in- och

utlåning var aktuell. Den enbart ettåriga räntebindningstiden minskar även

behovet av en reglering av eventuell ränteskillnadsersättning vid förtida

inlösen av lån.

 För att kunna finansiera de statligt finansierade bostadslånen på

kapitalmarknaden krävs att de nuvarande principerna och villkoren för

räntesättning, räntebindningstid och erläggande av ränteskillningsersättning vid

förtida inlösen av lån ändras. Lånevillkoren innehåller i dag ingen rätt för

fordringsägaren att erhålla ränteskillnadsersättning vid förtida inlösen av

lånet. Ränta och räntebindningstid är reglerade på så sätt att regeringen har

rätten att fastställa räntan på lånet för ett år i sänder.

Räntans storlek

Regeringen föreslår att lånevillkoren ändras vad det gäller principerna för

räntesättning och rätten till ersättning vid förtida inlösen av lån.

Räntesättningen bör ändras så att räntan bestäms i avtal mellan låntagaren och

långivaren utifrån långivarens upplåningskostnad, dvs. i princip kostnaden för

upplåning på bostadsobligationsmarknaden, i stället för att bestämmas årligen av

regeringen.

 Eftersom de nuvarande låneförbindelserna är civilrättsligt bindande krävs att

det i lag ges föreskrifter som ersätter de nuvarande villkoren. Föreskrifterna

bör tas in i lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statliga

bostadslån m.m.

 Låntagaren skall genom förslaget ges möjlighet att bestämma räntebindningstid

och därmed indirekt också räntans storlek.

 För låntagararna innebär ändringen att den nuvarande oförmånliga

räntesättningsprincipen - räntan är för närvarande högre på lån med lång

bindningstid - ersätts med ett eget aktivt beslut om önskad räntebindningstid

och därmed en direkt koppling till gällande räntenivåer. Den nu gällande

räntesättningsprincipen innebär att låntagaren med ett års eftersläpning får

betala den femåriga bindningstidens högre ränta men enbart erhålla en ettårig

bindningstid. För 1995 är statens bostadslåneränta fastställd till 9,00 % främst

till följd av den låga räntenivån under våren 1994. Med utgångspunkt i

räntenivåerna hittills under 1995 finns det skäl att anta att statens bostads-

låneränta kommer att höjas betydligt för 1996.

 Principerna för hur den statliga bostadslåneräntan beräknas innebär att den

lägre räntenivå som i dag gäller för en kort bindningstid inte tar sig uttryck i

en lägre ränta utan att låntagaren betalar kostnaden för en lång bindningstid

trots den enbart ettåriga bindningstiden. Under senare tid har skillnaden i

upplåningskostnad mellan en ettårig bindningstid och en femårig varit drygt 1

procentenhet. Samtidigt innebär kopplingen av räntan på lånen till bostadso-

bligationsräntan i stället för till statens upplåningskostnad samt att en skälig

ersättning för risk m.m. bör utgå till fordringsägaren med all sannolikhet en

ökad kostnad. Sammantaget bedöms dock dessa ökade kostnader i dagsläget inte

överstiga den vinst som låntagaren kan erhålla genom att fritt välja räntebind-

ningstid och därtill kopplad upplåningskostnad. Den långsiktiga utvecklingen av

förhållandena på kapitalmarknaden är dock omöjlig att bedöma. Det kan därför

inte uteslutas att den föreslagna förändringen kan innebära en nackdel för

låntagaren.

 Regeringen gör dock bedömningen att den föreslagna lagregleringen sammantaget

innebär sådana fördelar för det allmänna och för låntagarna att den bör

genomföras.

 För de låntagare som har rätt till statligt räntebidrag kommer bidraget från

den 1 januari 1996 i stället att kopplas till den då gällande subventionsräntan.

Detta innebär att dessa låntagare får kompensation för den eventuella skillnad i

räntenivå mellan statens bostadslåneränta och subventionsräntan som förslaget

ger upphov till.

 Ett alternativ till den föreslagna lagregleringen av räntebestämningen är att

statsmakterna i stället beslutar om att statens bostadslåneränta skall avspegla

bostadslåneinstitutens upplåningskostnad för ettårig upplåning. Detta alternativ

kräver ingen lagstiftning eftersom den genomgående formuleringen i

låneförbindelserna är att regeringen bestämmer räntan för ett år i taget.

Regeringens bedömning är att en sådan lösning skulle vara ett sämre alternativ

både för låntagaren och för det allmänna även om den angivna målsättningen

skulle kunna uppnås.

Ränteskillnadsersättning vid förtida inlösen av lån

I samband med att räntebindningstiden görs flexibel bör även långivaren ges rätt

till ersättning om låntagaren vill lösa in lånet. När låntagaren löser lånet i

förtid går långivaren miste om räntan för återstoden av lånets löptid.

Långivaren måste placera de återbetalade medlen i räntebärande papper.

Ränteskillnadsersättningen beräknas på skillnaden mellan räntan på det inlösta

lånet och den ränta som långivaren kan få genom att återplacera medlen. Detta

gäller redan i dag för de statliga bostadslån som är finansierade via SBAB.

Rätten för SBAB att erhålla ränteskillnadsersättning har för de lån som

utbetalades före 1 juli 1988 reglerats i lagen om ändrade betalningsvillkor för

vissa statliga bostadslån m.m. Denna lags tillämpningsområde bör nu utvidgas

till att även omfatta de bostadslån som hittills finansierats av staten och som

nu föreslås ges en ändrad räntesättning.

 Lagen bör även ändras när det gäller hur jämförelseräntan skall beräknas.

Principerna för beräkningen av ersättningens storlek i fråga om konsument-

krediter bör anges tydligare så att konsumentlåntagaren ges ett regelverk som är

jämförbart med vad som gäller för övriga bostadslån på marknaden till

konsumenter. I 24 § konsumentkreditlagen (1992:830) finns detaljerade

föreskrifter om hur ersättning skall erläggas vid förtida inlösen av lån. En

hänvisning till dessa villkor bör därför göras i den nu föreslagna lagen.

 När det gäller företagskrediter finns det inte behov av samma skydd för

låntagaren. Jämförelseräntan bör i dessa fall inte definieras exakt. Den

ränteskillnadsersättning som låntagaren måste betala om han löser lånet i förtid

bör beräknas med utgångspunkt i skillnaden mellan räntan på lånet och den ränta

som långivaren kan erhålla vid återplacering av medlen.

 För de statliga lån som utbetalats av SBAB gäller vid beräkningen av

ränteskillnadsersättning till långivarens vid förtida inlösen av lån de

föreskrifter som Boverket utfärdat. I föreskrifterna anges att subventions-

räntan, dvs. den femåriga bostadsobligationsräntan, skall vara jämförelseränta

oavsett återstående löptid på lånet. Genom att inte beakta återstående löptid på

lånet leder föreskrifterna till att någon av parterna i avtalet missgynnas.

Vilket part som missgynnas avgörs av räntenivån på olika långa bindningstider.

Vid en högre ränta på korta bindningstider, vilket har varit normalfallet under

den senaste tioårsperioden, missgynnas låntagaren. Vid nuvarande förhållande på

kapitalmarknaden när räntan på lång bindningstid är högre än kort missgynnas

långivaren. SBAB uppskattar sina hittillsvarande förluster till drygt 200

miljoner kr.

 Regelverket för hur ränteskillnadsersättning skall beräknas bör varken gynna

eller missgynna någon part i avtalen. Det finns inte heller några verksamhets-

eller bostadspolitiska motiv för att tillämpa skilda principer för likartade lån

beroende på finansieringsform och utbetalningstidpunkt.

Boverkets föreskrifter bör därför ersättas med att det i lagen tydligare anges

hur ersättningen skall beräknas och att lagens tillämpningsområde också utvidgas

till att omfatta alla statliga lån som utbetalats av SBAB. Förslaget innebär att

de i lagen angivna principerna för hur ränteskillnadsersättning skall beräknas

kommer att omfatta samtliga statligt beslutade bostadslån.

Retroaktivitetsaspekten

Regeringens förslag innebär att föreskrifter i lag i viss utsträckning ersätter

civilrättsliga avtalsbestämmelser. Tillåtligheten av en sådan lagstiftning när

det gäller området för statliga bostadslån har tidigare diskuterats av Lagrådet

vid två tillfällen (jfr prop. 1988/89:89 s. 20 ff och prop. 1990/91:193 s. 9 och

10). Lagrådet godtog i de båda ärendena att avsteg gjordes från grundprincipen

att ny lagstiftning inte skall rubba bestående avtals innehåll. Enligt

regeringens uppfattning finns det i det nu aktuella ärendet starka

organisatoriska och finansiella skäl som talar för att den statliga

bostadsfinansieringen läggs om på det föreslagna sättet. Liksom i det två

tidigare ärendena kan risken inte uteslutas att enskilda låntagare får en något

försämrad situation. Sammantaget kan regleringen emellertid inte anses som en

försämring av låntagarnas rättsläge.

 Lagrådet har i sitt yttrande i det aktuella ärendet ingående behandlat

retroaktivitetsaspekten både beträffande räntesättningen och beträffande rätten

för långivaren att ta ut ränteskillnadsersättning vid förtida lösen av lånet.

Lagrådets yttrande finns återgivet i bilaga 2.

7.3 Enhetlig finansiering av statliga bostadslån m.m.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

överlåta de bostadslån som finansierats över

statsbudgeten till ett särskilt bolag samt att

lämna lån och utfärda en statlig garanti till

detta bolag. SBAB omstruktureras i enlighet med de

riktlinjer som redovisas. De statliga utgifter som

kan hänföras till förslagen skall belasta anslaget

under sjunde huvudtiteln Åtgärder för att stärka

det finansiella systemet.

 Skälen för regeringens förslag: De statliga bostadslån m.m. som är finansierade

över statsbudgeten och administreras av SBAB uppgår i dag till ca 40 miljarder

kronor. De statligt beslutade bostadslån som finansieras av SBAB uppgår till ca

80 miljarder kronor. Samtliga lån förvaltas av SBAB. Regeringens förslag i det

föregående innebär att det skapas förutsättningar för en finansiering utanför

statsbudgeten av samtliga statligt beslutade bostadslån. När finansieringen även

av dessa lån sker på kapitalmarknaden ges samtliga statligt beslutade bostadslån

en enhetlig finansiering. Det finns både statsfinansiella fördelar och andra

fördelar med att göra denna överföring.

 De utestående lånen finansieras via statsskulden och belastar därigenom

statsbudgeten via statsskuldsräntorna. Räntor och amorteringar bokförs som

inkomster på statsbudgeten vilket innebär att lånen i dagsläget inte innebär

någon belastning på statsbudgeten. En överföring av finansieringen från staten

till kapitalmarknaden medför dock att statens upplåningsbehov minskar i takt med

att finansiering sker på marknaden. Genomförs överföringen under en period på

t.ex. tre år uppstår en positiv effekt med över 10 miljarder kronor per år. På

motsvarande sätt minskas ökningen av statsskulden under samma period.

 Omläggningen av finansieringen av de anslagsfinansierade bostadslånen bör

genomföras genom att lånen överlåts till ett särskilt statligt ägt bolag och

finansieras på kapitalmarknaden. Förvärvet bör ske genom en kvittning av lån mot

aktier i bolaget samt att bolaget övergångsvis finansieras via lån i

Riksgäldskontoret. Bolaget bör finansiera sin verksamhet på kapitalmarknaden så

snart som det är möjligt att göra detta på goda villkor.

 En mindre del av de statliga lånen har en fast och mycket förmånlig räntenivå

som är angiven i villkoren för lånen. Regeringen lägger inte fram något förslag

om att ändra räntesättningen för dessa lån. Den låga och fasta räntenivån för

dessa lån måste därför beaktas när lånen prissätts i samband med överlåtelsen. I

övrigt bör lånen överföras till sitt nominella belopp.

 Kreditrisken i dessa äldre bostadslån som finansierats över statsbudgeten

bedöms i regel som låg huvudsakligen till följd av att marknadsvärdet på de med

dessa lån finansierade fastigheterna vanligtvis överstiger den historiska

produktionskostnaden. Den omvända situationen gäller för de statliga bostadslån

som är finansierade av SBAB under perioden 1985 - 1991. Staten har givetvis ett

särskilt ansvar för dessa lån, beviljade inom ramen för det statliga regelsyste-

met, eftersom det i huvudsak är topplån beviljade inom ramen för en

kreditprövning som utgick ifrån en förväntad framtida värdeökning på den

belånade fastigheten. Lånens genomgående karaktär av topplån och den

schablonmässiga metoden för kreditprövning innebär att SBAB har en nivå på

kreditrisken i dessa lån som inte kan jämföras med situationen för konkurrerande

institut. Nästan samtliga kreditförluster som kan förväntas i SBAB är hänförliga

till dessa lån. Totalt uppgår kreditförlusterna hittills för dessa lån till

närmare 4 miljarder kronor. Kreditförlusterna riskerar att vara betydande även

framgent. Hanteringen av dessa förluster är en belastning både finansiellt och

adminstrativt för SBAB. Förlusterna minskar också SBAB:s möjlighet att motsvara

riksdagens förväntningar om att delta aktivt och vara en del i mångfalden och

konkurrensen på marknaden. Finansiellt klarar SBAB kreditförlusterna genom att

staten ställt ut en garanti som innebär att det dotterbolag som ansvarar för

dessa lån alltid har en kapitalbas som överstiger den lagstadgade nivån på 8%.

Garantiåtagandet har hittills belastat statsbudgeten med ca 1 miljard kronor

under budgetåret 1994/95. Fortsatt stora belastningar är att vänta.

 Den nuvarande situationen innebär att staten kontinuerligt måste tillföra

bolaget medel. En omstrukturering av SBAB bör därför genomföras så att bolaget

erhåller en stabil bas för sin fortsatta verksamhet i konkurrens med övriga

aktörer på bostadskreditmarknaden.

 Omstruktureringen bör genomföras i två steg. I ett första steg övertar det

särskilda bolaget bostadslån från staten. Därefter byter detta bolag de lån som

bedöms ha en låg risknivå vad gäller kreditförluster mot de lån som bedöms ha en

hög risk för kreditförluster som SBAB i dag finansierar och som är beviljade

inom ramen för det statliga regelsystemet.

 Omfattningen av den beskrivna transaktionen är i dagsläget svår att avgöra.

Urvalet av vilka lån som skall ingå i transaktionen måste göras med stor omsorg

och utifrån så objektiva kriterier som möjligt. Målsättningen bör vara att ge

SBAB en mer normal riskprofil på sin låneportfölj så att bolaget har en

situation jämförbar med konkurrenternas. Detta innebär att den statliga garanti

som är utställd till SBAB:s dotterbolag med ansvaret för de statligt beslutade

lånen inte kommer att behöva belastas och därmed bör den på sikt kunna omprövas.

Garantin bör kvarstå till dess att SBAB kan visa upp en sådan bestående

stabilitet i verksamheten att upplåningskostnaden inte nämnvärt påverkas

negativt av att garantin avvecklas. Även SBAB:s kredit i Riksgäldskontoret bör

avvecklas. Däremot bör den grundfondsförbindelse som staten ställt ut ligga kvar

för att säkerställa bolagets kortsiktiga betalningsförmåga. SBAB bör därmed till

följd av de föreslagna åtgärderna kunna kvarstå som en stark aktör på marknaden

samtidigt som omstruktureringen genomförs och situationen stabiliseras. SBAB bör

även fortsättningsvis omfattas av statens åtaganden för att vissa kreditinstitut

skall kunna fullgöra sina förpliktelser i tid.

 Det särskilda bolagets huvuduppgift blir att på ett ansvarsfullt sätt hantera

de obeståndssituationer och eventuella kreditförluster som uppstår i

lånestocken. Inriktningen på verksamheten skall vara att på ett för staten som

helhet förmånligt sätt sköta den fortsatta förvaltningen av dessa, av staten

beslutade, bostadslån under resterande avtalstid.

 Sammantaget bör de ovan beskrivna åtgärderna genomföras på ett sådant sätt att

det bolag som skall ansvara för de statliga bostadslånen med hög risknivå

erhåller en kapitalbas som innebär att bolaget kan täcka förväntade förluster i

lånestocken. Bolaget bör dock med tanke på svårigheterna att i förväg bedöma

nivån på kreditförlusterna erhålla en statlig garanti som motsvarar den som SBAB

i dag har för att garantera kapitalbasen. För SBAB:s del bör åtgärderna innebära

att bolaget ges en kapitalbas och risksituation som är jämförbar med

konkurrenternas.

 Det bör vara regeringens ansvar att, utifrån de presenterade riktlinjerna och

föreslagna bemyndiganden, genomföra transaktionerna på ett sådant sätt att de

ovan beskrivna målsättningarna uppnås.

 SBAB omfattas som tidigare nämnts av statens åtagande för att vissa

kreditinstitut skall kunna fullgöra sina förpliktelser i rätt tid. De insatser

som här föreslås för de statliga bostadslånen och SBAB syftar bl.a. till att

förstärka SBAB. Regeringen föreslår att belastningar på den statliga garanti som

föreslagits i det föregående får belasta anslaget Åtgärder för att stärka det

finansiella systemet.

 Regeringen har för att ta fram underlag till de föreslagna åtgärderna bl.a.

använt särskilda konsultinsatser. Dessa konsultinsatser är inte budgeterade inom

ramen för det ordinarie departementsanslaget. Även dessa utgifter och utgifter

hänförliga till det fortsatta arbetet med SBAB och det särskilda bolaget bör

belasta ovan nämnda anslag.

7.4 Rätt att fatta beslut i vissa lånefrågor

Regeringens förslag: Lagen om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i

frågor om förvaltning av statligt reglerade lån

för bostadsändamål m.m. kompletteras så att även

det statligt ägda bolag som övertar de statligt

finansierade bostadslånen m.m. ges rätt att be-

sluta i frågor som innebär myndighetsutövning

rörande de statligt reglerade bostadslån. Vidare

föreslås att sekretesslagen kompletteras så att

principen om rätt att ta del av handlingar hos

myndighet tillämpas även för detta statligt ägda

bolag.

 Skälen för regeringens förslag: Beslut rörande förvaltningen av statligt

reglerade lån för bostadsändamål innehåller vissa moment av myndighetsutövning.

Det gäller t.ex. beslut om övertagande av lån i samband med att en fastighet

övergår till ny ägare. Även beslut om återkallelse av lånebeslut eller

uppsägning av lån på grund av utebliven betalning kan hänföras till denna

kategori. Riksdagen har därför i lag bemyndigat regeringen att till SBAB och

SBAB:s dotterbolag SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag överlämna att fatta

beslut som innebär myndighetsutövning i dessa frågor. Bemyndigandet återfinns i

lagen (1993:336) om rätt för Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att

besluta i frågor om förvaltning av statligt reglerade lån för bostadsändamål

m.m. Närmare bestämmelser om omfattningen av bolagens befogenheter finns i

förordningen (1994:1999) med bemyndigande för SBAB, Statens

Bostadslåneaktiebolag att besluta i ärenden om bostadslån m.m.

Tryckfrihetsförordningens föreskrifter om rätt att få ta del av handlingar hos

myndighet gäller även dessa två bolag.

 Föreliggande förslag att överföra de statligt finansierade bostadslånen m.m.

till ett särskilt statligt ägt bolag innebär att förvaltningen av en del av den

statligt reglerade lånestocken överförs till detta bolag. Eftersom denna

lånehantering innefattar myndighetsutövning bör även bolaget, på samma sätt som

SBAB och SBAB:s dotterbolag SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag, omfattas av

bemyndigandet att fatta myndighetsbeslut. Av motsvarande skäl bör

tryckfrihetsförordningens principer om rätt att ta del av handlingar hos

myndighet även gäller för den verksamhet som det nya bolaget tar över. Ett

tillägg bör därför göras i bilagan till sekretess-

lagen (1980:100).

8 Ikraftträdande m.m.

Regeringens förslag: De nya reglerna skall träda i

kraft den 1 juli 1995. Under andra halvåret 1995

skall låntagare och långivare träffa avtal om

ränta och räntebindningstid. Om avtal inte träffas

under denna tid, får långivaren ensidigt fast-

ställa villkoren. Under samma tid har låntagaren

rätt att lösa lånet utan att utge ersättning en-

ligt de nya bestämmelserna om ränteskillnadser-

sättning.

 Skälen för regeringens förslag: De föreslagna lagbestämmelserna innebär att

bland annat ränta och räntebindningstid skall bestämmas genom avtal mellan

låntagaren och långivaren. Långivaren ges också rätt att ta ut

ränteskillnadsersätning. Med tanke på det stora antalet låntagare och att den

nuvarande räntenivån gäller fram till den 1 januari 1996 föreslås att låntagaren

får tiden fram till dess på sig för att bestämma bindningstid m.m. i avtalet med

långivaren. Under övergångsperioden bör räntenivån ligga fast. Om låntagaren

önskar lösa in det statligt finansierade lånet före den 1 januari 1996 eller

innan avtal träffats med långivaren bör detta ske utan att ränteskillnads-

ersättning behöver erläggas.

9 Statsfinansiella konsekvenser

De föreslagna åtgärderna har stora statsfinansiella effekter. Åtgärderna bör

dock genomföras på ett sådant sätt att effekten på statsbudgeten blir så liten

som möjligt. Den försäljningsintäkt som uppstår hos staten när de statligt

finansierade lånen överlåts till det särskilda bolaget bör inte redovisas över

statsbudgeten utan föras direkt mot statsskulden. Grunden för ställningstagandet

är att effekten enbart är tillfällig och att statsbudgeten i annat fall

temporärt skulle visa ett bättre saldo än som svarar mot de underliggande

ekonomiska faktorerna.

 Statens inkomster i form av amorteringar av lånen tillförs i dagsläget

statsbudgeten, vilket är naturligt då medlen anvisats över statsbudgeten. Dessa

inkomster tidigareläggs genom den föreslagna överlåtelsen och bortfaller

därefter. Bortfallet motverkas till viss del av att den statliga garantin till

SBAB och det bolag som förvärvar de statliga lånen med all sannolikhet inte

kommer att belastas under de närmaste åren. På sikt innebär dock

tidigareläggningen och det därpå följande bortfallet av amorteringarna att

statsbudgeten försvagas under lånens återstående amorteringstid som i vissa fall

uppgår till trettio åren.

 Genom att lånen överlåts bortfaller från statsbudgeten också ränteinkomsterna

från lånen. Inkomstbortfallet uppvägs av de lägre statsskuldräntorna till följd

av den nämnda minskningen av statsskulden.

 Den statsfinansiella effekten av att samla ansvaret för statliga bostadslån med

hög risk i ett bolag och att SBAB ges goda förutsättningar för sin verksamhet är

svår att uppskatta. Det bör kunna förväntas att SBAB efter en omstrukturering-

utifrån de angivna riktlinjerna både lämnar en utdelning till staten och bidrar

till att statens förmögenhetsställning förbättras.

 Den huvudsakliga effekt som uppnås till följd av de föreslagna åtgärderna är

att statens upplåningsbehov minskar med cirka 20 miljarder under de närmaste

åren. Det bolag som staten överför lånen till bör successivt kunna finansiera

sig på kapitalmarknaden och därmed återbetala de resurser som staten i dag

finansierar via statsskulden.

10 Författningskommentarer

10.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor

för vissa statliga bostadslån m.m.

1 a §

Paragrafen ändras så att den omfattar samtliga statliga bostadslån som betalats

ut av Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB. Härigenom uppnås enhetliga

villkor för beräkning av ersättning till långivaren vid förtida inlösen av

statligt beslutade bostadslån. Villkoren överenstämmer därmed även i huvudsak

med de villkor som gäller övriga bostadslån.

1 b §

Paragrafen är ny och innebär att lagen skall omfatta samtliga statliga

bostadslån vars ränta bestäms årligen av regeringen, senast genom

förordningen (1994:1542) om ränta för år 1995 på vissa statslån till

bostadsbyggande m.m.

3 §

Paragrafen ändras så att de lån som anges i 1 b § ingår bland de statligt

beslutade lån där långivaren har rätt till ersättning vid en förtida inlösen av

lånet. I paragrafen införs ett tillägg som innebär att sättet på vilket man

beräknar ersättningen definieras tydligare. Beträffande konsumentkrediter, dvs.

lån som i huvudsak lämnats för enskilt bruk - jfr 1 § första stycket

konsumentkreditlagen (1992:830) - sker detta genom att en hänvisning görs till

24 § konsumentkreditlagen. Konsumentkreditlagens villkor föreslås gälla för

samtliga sådana krediter oavsett vad som anges i tidigare avtal och

förordningar.

 Beträffande övriga krediter, t.ex. företagskrediter och lån till hyres- och

bostadsrättshus bör skälig ersättning erläggas för den kostnad som uppkommer hos

långivaren på grund av att krediten eller del av denna löses i förtid. Vid

tillämpningen bör villkoren få vara mer flexibla, jämfört med villkoren för

konsumentkredittagare, och även beakta de aktuella skillnaderna mellan olika

värdepapper på kapitalmarknaden. Det kan vara lämpligt att genomföra en

sedvanlig nuvärdeberäkning av räntekompensationen utifrån en jämförelseränta som

motsvarar räntan på de papper långivaren kan återplacera medlen i för den

återstående löptiden.

 Paragrafen är utformad huvudsakligen så som Lagrådet föreslagit. Dock har ordet

"utlåningsränta" i förtydligande syfte bytts ut mot ordet "återplaceringsränta".

4 §

Paragrafen är ny och innebär att samtliga lån som anges i 1 b § ges ändrade

förutsättningar för fastställande av räntesats, den tid som räntesatsen gäller

och tidpunkt för betalning av ränta och amortering. Räntesatsen skall fortsätt-

ningsvis bestämmas med utgångspunkt i långivarens upplåningskostnad med ett

skäligt tillägg för avkastning på risk och kapital investerat i verksamheten

m.m. Detta innebär att räntesatsen kommer att bestämmas på samma sätt som för

övriga bostadslån på kreditmarknaden.

 Parterna skall träffa avtal om intervallen för betalning av ränta och

amortering. Överenskommen bindningstid för räntan styr vilken räntenivå som

erhålls eftersom kapitalmarknaden sätter olika pris på kort och lång

bindningstid. Både räntebindningstid och räntenivå skall anges i det avtal som

träffas mellan parterna.

 För det fall långivaren av någon anledning inte når låntagaren för att bestämma

räntebindningstid m.m., har långivaren rätt att ensidigt fastställa

avtalsvillkoren. Vad som sålunda bestämts anses utgöra avtalsinnehåll.

 Paragrafen är utformad så som Lagrådet föreslagit.

Övergångsbestämmelser

Rätten att fram till årsskiftet 1995/1996 lösa lån utan att betala

ränteskillnadsersättning omfattar således endast de lån som avses i 1 b §. Till

undvikande av missförstånd har orden "de nya bestämmelserna" fogats in före

orden "i 3 §". I övrigt har övergångsbestämmelserna utformats så som Lagrådet

föreslagit.

10.2 Övriga lagförslag

De föreslagna ändringarna i lagen (1993:336) om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av

statligt reglerade lån för bostadsämdamål m.m. och i sekretesslagen (1980:100)

har kommenterats i avsnitt 7.4.

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor

för vissa statliga bostadslån m.m.

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor

för vissa statliga bostadslån m.m.

 dels att 1 a och 3 §§ skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 b och 4 §§, av

 följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 a §[3]

Denna lag gäller Denna lag gäller

också bostadslån också de statliga

som Statens Bo- bostadslån som

stadsfinansierings- Statens Bostads-

aktiebolag, SBAB, finansieringsak-

har betalat ut före tiebolag, SBAB har

den 1 juli 1988. betalat ut.

 1 b §

 Denna lag gäller

 också låneförbindelser

 som avser statliga

 lån beviljade enligt

 1. kungörelsen

 (1962:538) om för-

 bättringslån i de

 fall som anges i 11 §

 tredje stycket och

 13 § andra stycket i

 kungörelsen,

 2. kungörelsen

 (1966:173) om

 statsbidrag och lån

 till barnstugor om

 lånet är beviljat

 efter utgången av år

 1967,

 3. bostadslåne-

 kungörelsen

 (1967:552) till den

 del 30 § första

 stycket kungörelsen

 tillämpas på lånet, lån

 eller lånedel som

 avses i punkt 5

 första stycket över-

 gångsbestämmelser

 till nämnda kungörel-

 se, lån eller lånedel

 varpå ränta till följd

 av punkt 7 samma

 övergångsbestämmelser

 utgår enligt 30 §

 första stycket

 kungörelsen,

 4. räntelånekung-

 örelsen

 (1967:553),

 5. kungörelsen

 (1972:760) om lån

 avseende kostnader

 för outhyrda

 lägenheter och

 förskott på detta lån,

 6. kungörelsen

 (1973:400) om

 statligt stöd till

 allmänna samlings-

 lokaler,

 7. kungörelsen

 (1974:252) om

 statligt stöd till

 energibesparande

 åtgärder i bos-

 tadshus,

 8. bostadsfinans-

 ieringsförordningen

 (1974:946) till den

 del 35 § första

 stycket förordning-

 en, i paragrafens

 lydelse före den 1

 juli 1985, till-

 lämpas på lånet,

 9. förordningen

 (1976:257) om lån för

 förvärv av

 egnahemsfastighet i

 vissa fall,

 10. förordningen

 (1976:260) om

 hyresförlustlån och

 förskott på detta lån,

 11. förordningen

 (1977:332) om stat-

 ligt stöd till

 energibesparande

 åtgärder i bostadshus

 m.m.,

 12. förordningen

 (1978:992) om lån för

 underhåll av vissa

 bostadshus,

 13.förordningen

 (1979:816) om stat-

 ligt stöd till

 energibesparande

 åtgärder i kommunala

 och lands-

 tingskommunala

 byggnader m.m.,

 14. förbättringslå-

 neförordningen

 (1980:261) till den

 del 12 § andra

 stycket förordningen

 tillämpas på lånet

 15. förordningen

 (1981:590) om lån

 till energibespa-

 rande åtgärder i

 kommunala och

 landstingskommunala

 byggnader m.m.,

 16. förordningen

 (1981:1123) om lån

 för förvärv från staten

 av bos-

 tadsfastigheter för

 permanent bruk, om

 lånet har betalats

 ut före den 1 juli

 1985,

 17. förordningen

 (1982:541) om lån

 till grundavgiften

 vid ombildningen av

 hyresrätt till

 bostadsrätt,

 18. förordningen

 (1982:644) om lån för

 byggnadstekniska

 åtgärder i bostadshus

 eller förordningen

 (1981:473) med

 samma namn som

 har betalas ut före

 den 1 juli 1985,

 till den del 35 §

 första stycket

 bostadsfinansie-

 ringsförordningen

 (1974:946), i

 paragrafen lydelse

 före den 1 juli 1985

 tillämpas på lånet,

 19. 3 § förordningen

 (1982:1272) om

 statlig lånestöd m.m.

 till särskilda åtgär-

 der i bostadsområden

 med outhyrda lägen-

 heter,

 20. förordningen

 (1982:1286) om

 statlig hyresför-

 lustgaranti,

 21. förordningen

 (1983:1021) om

 tilläggslån för

 ombyggnad av bos-

 tadshus m.m.,

 22. förordningen

 (1984:614) om lån för

 förvärv av vissa

 fastigheter som har

 förköpts enligt

 förköpslagen

 (1967:868), om lånet

 har betalas ut före

 den 1 juli 1985,

 23. förordningen

 (1986:82) om ränta

 och amortering m.m.

 i fråga om vissa

 statliga tilläggslån

 till kulturhisto-

 riskt värdefull

 bebyggelse och

 24. förordningen

 (1990:916) om vissa

 lån till forsknings-

 inriktat

 experimentbyggande.

3 §[4]

Om en låntagare sä- Om en låntagare säger

ger upp ett sådant upp ett sådant

bostadslån som bostadslån som anges

anges i 1 a § till i 1 a eller 1 b §

omedelbar betalning till omedelbar

eller gör inbetal- betalning eller gör

ning utöver inbetalning utöver

föreskriven föreskriven

amortering, har amortering, har

SBAB rätt att av långivaren rätt att

låntagaren ta ut av låntagaren ta ut

ersättning för ersättning. För lån

skillnaden mellan som lämnats huvud-

räntan på lånet och sakligen för enskilt

räntan på nya lån. bruk skall

 ersättningen beräknas

 på det sätt som anges

 i 24 § konsumentkre-

 ditlagen

 (1992:830). För

 andra lån skall

 ersättningen beräknas

 så att den svarar

 mot långivarens mer-

 kostnad.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 2. Intill dess avtal har träffats mellan parterna gäller äldre bestämmelser i

stället för bestämmelserna i 4 §.

 3. Innan avtal har träffats mellan parterna har låntagaren rätt att i förtid

lösa in hela eller del av lånet utan att långivaren får ta ut ersättning enligt

de nya bestämmelserna i 3 §.

 4. Har avtal inte träffats mellan parterna före utgången av år 1995 skall de

villkor som anges i 4 § andra och tredje stycket bestämmas av långivaren.

Låntagaren är skyldig att rätta sig efter det långivaren bestämmer.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:336) om rätt

för Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta

i frågor om förvaltning av statligt reglerade lån för

bostadsändamål, m.m.

 Härigenom föreskrivs att lagen (1993:336)[1] om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av

statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Regeringen får Regeringen får

överlämna till överlämna till

Statens Bostads- Statens Bostads-

finansieringsaktie- finansieringsaktie-

bolag, SBAB och ett bolag, SBAB, SBAB,

av bolaget för Statens Bostadslåne-

låneförvaltning aktiebolag och det

särskilt bildat av staten ägda bolag

dotterbolag att som övertar ansvaret

fatta beslut som för de statligt fi-

innebär myndighets- nansierade

utövning i frågor bostadslånen att

om förvaltningen av fatta beslut som

statligt reglerade innebär myndighets-

räntebärande lån utövning i frågor om

som beviljats under förvaltningen av

medverkan av statligt reglerade

Bostadsstyrelsen räntebärande lån som

eller en läns- beviljats under

bostadsnämnd samt medverkan av Bo-

i frågor om lån stadsstyrelsen

enligt förordningen eller en länsbos-

(1989:858) om tadsnämnd samt i

ersättningslån för frågor om lån enligt

bostadsändamål. förordningen

 (1989:558) om

 ersättningslån för

 bostadsändamål.

 Förvaltningsuppgifter som avses i denna lag utövas enligt föreskrifter som

regeringen beslutar.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att sekretesslagen (1980:100)[1] skall ändras så att

bilagan får följande lydelse.

 Bilaga[2]

 Nuvarande lydelse

 I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i

den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna kontroll som

Aktiebolaget Svensk riksprovplats (SFS

Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och

Apoteksbolaget

Aktiebolag förvaltning av

 statligt reglerade

Statens Bostads- räntebärande lån för

finansieringsaktie- bostadsändamål som

bolag, SBAB, och beviljats under

ett av bolaget för medverkan av Bos-

låneförvaltningen tadsstyrelsen eller

särskilt bildat länsbostadsnämnd samt

dotterbolag frågor om lån enligt

 förordningen

 (1989:858) om

 ersättningslån för

 bostadsändamål

 (SFS 1993:336 och

Stiftelsen Svenska 1994:1540)

Institutet

 all verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

 Föreslagen lydelse

 I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämnts nedan

i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk författnings-

samling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna kontroll som

Aktiebolaget Svensk riksprovplats (SFS

Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och

Apoteksbolaget

Aktiebolag förvaltning av

 statligt reglerade

Statens Bostads- räntebärande lån för

finansieringsaktie- bostadsändamål som

bolag, SBAB, SBAB, beviljats under

Statens Bostads- medverkan av Bos-

låne aktiebolag och tadsstyrelsen eller

det av staten ägda länsbostadsnämnd samt

bolag som övertar frågor om lån enligt

ansvaret för de förordningen

statligt finansie- (1989:858) om

rade bostadslånen. ersättningslån för

 bostadsändamål

 (SFS 1993:336 och

 1994:1540)

Stiftelsen Svenska

Institutet all verksamhet

--------------------------------------------------------------------------------

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-04-11

Närvarande: justitierådet Torkel Gregow, justitierådet Lars Å.[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Sigvard Holstad.

Enligt lagrådsremiss den 6 april 1995 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa

statliga bostadslån m.m.,

2. lag om ändring i lagen (1993:336) om rätt för Statens Bostadsfinans-

ieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av statligt

reglerade lån för bostadsändamål m.m.,

3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Gun Lombach.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i lagen om ändrade betalningsvillkor för vissa

statliga bostadslån m.m.

De föreslagna ändringarna i denna lag avser dels fastställandet av ränta m.m.

för vissa statliga bostadslån dels rätt för långivaren beträffande vissa sådana

lån till ersättning för ränteförlust, om en låntagare säger upp ett lån i förtid

(däri inräknat att han gör en inbetalning utöver föreskriven amortering). Vad

som nu gäller i dessa hänseenden utgör i huvudsak en del av det civilrättsliga

avtalet mellan långivare och låntagare. Dessa avtalsbestämmelser avses nu

ersättas med de villkor som förslaget innehåller.

 Lagstiftningsärendet berör alltså sådana lagbestämmelser som avses i 8 kap. 2 §

regeringsformen. På detta område gäller som princip att ny lagstiftning inte får

rubba innehållet i redan uppkomna avtalsförhållanden; avsteg från denna princip

har emellertid i vissa fall ansetts kunna ske på grund av särskilda skäl (se

bl.a. KU 1974:60 och prop. 1975/76:209 s. 64 f). Här kan även hänvisas till

Lagrådets yttranden i prop. 1988/89:89 och 1990/91:193, vilka avsåg ändringar av

samma slag som det nu förevarande förslaget.

 Mot denna bakgrund har Lagrådet att pröva hur de föreslagna bestämmelserna

förhåller sig till vad som nu gäller i motsvarande hänseenden. Härvid vill

Lagrådet inledningsvis framhålla att motiveringen i lagrådsremissen är utformad

på ett sådant sätt att det inte är möjligt för en läsare att skaffa sig en säker

uppfattning om i vilken utsträckning och på vilket sätt förslaget innebär

ändring av vad som nu gäller. Även i övrigt är motiveringen på flera punkter

oklar och svårtillgänglig. Vad nu sagts torde ha visst samband med att det

remitterade förslaget inte har föregåtts av någon remissbehandling av ett

departementsförslag eller liknande. Lagrådets bedömning grundas därför till stor

del på de upplysningar som vid föredragningen har lämnats av föredraganden,

bl.a. i en särskilt upprättad PM 1995-04-10.

3 §

I denna paragraf regleras frågan om ränteskillnadsersättning. Den föreslagna

ändringen av paragrafen har emellertid samband med två andra paragrafer i

förslaget. 1 a §, vari för närvarande anges att lagen gäller bostadslån som SBAB

har betalat ut före den 1 juli 1988, förslås ändrad så att lagen omfattar

samtliga statliga bostadslån som SBAB har betalat ut, dvs. utan tidsbegränsning.

I en ny 1 b § anges att lagen också gäller låneförbindelser som avser statliga

lån, vilka beviljats enligt ett antal förordningar som räknas upp under 24 olika

punkter.

 I 3 § föreskrivs nu att, om en låntagare säger upp ett sådant bostadslån som

anges i 1 a § till omedelbar betalning eller gör inbetalning utöver föreskriven

amortering, SBAB har rätt att av låntagaren ta ut ersättning för skillnaden

mellan räntan på lånet och räntan på nya lån. Den föreslagna ändringen innebär

att bestämmelsen blir tillämplig såväl på lån som omfattas av 1 a § i dess

vidgade lydelse som på lån vilka anges i 1 b § samt att den nuvarande regeln om

hur ersättningen skall bestämmas ersätts av två nya meningar. Där föreskrivs att

för lån som lämnats huvudsakligen för enskilt bruk ersättningen skall beräknas

på det sätt som anges i 24 § konsumentkreditlagen (1992:830) samt att för andra

lån ersättningen skall beräknas så att den svarar mot långivarens merkostnad.

Med sistnämnda den föreskriften avses, enligt vad som har upplysts vid

föredragningen, att ersättningen skall bestämmas utifrån skillnaden mellan

räntan på det inlösta lånet och långivarens utlåningsränta beräknad på visst

sätt.

 Beträffande de lån som i dag omfattas av 1 a § gäller alltså för närvarande

enligt 3 § att SBAB vid förtida lösen av lån har rätt till ersättning

motsvarande skillnaden mellan räntan på lånet och "räntan på nya lån". Med det

sistnämnda uttrycket har i realiteten åsyftats lån-

givarens utlåningsränta, vilken vid tiden för bestämmelsens tillkomst motsvarade

upplåningsräntan (se prop. 1990/91:193 s. 6, 7, 8 och 10). Bestämmelsen har

också, enligt vad som upplysts i ärendet, tillämpats på detta sätt. Den

föreslagna ändringen bygger på samma princip, dock att den för andra krediter än

konsumentkrediter möjligen kan medföra en mindre höjning av ersättningen. För

konsumentkrediter torde ändringen medföra en lägre ersättning.

 I fråga om bostadslån, som omfattas av den år 1991 upphävda förordningen

(1986:694) om handläggning, förvaltning, m.m. av bostadslån och räntebidrag,

gäller enligt 30 a § förordningen - vilken bestämmelse övergångsvis fortfarande

är tillämplig - att en låntagare vid förtida lösen skall betala

ränteskillnadsersättning, om den ränta som har fastställts för lånet överstiger

SBAB:s upplåningsränta. Bestämmelsen torde trots lydelsen ha samma innebörd som

den nu förevarande 3 § i 1989 års lag. (Boverket har enligt bemyndigande

meddelat närmare föreskrifter om bestämmande av ränteskillnadsersättningen.) I

enlighet med vad som i det föregående har sagts beträffande lån, som faller uner

1 a § i dess nuvarande lydelse, kan den föreslagna ändringen av 3 § beträffande

de lån som avses här inte anses annat än marginellt påverka vad som nu gäller om

ränteskillnadsersättningens storlek. Det kan tilläggas att den skyldighet som

för närvarande föreligger för låntagare enligt 30 a § 1986 års förordning att

betala ränteskillnadsersättning vid uppsägning från långivarens sida bortfaller

enligt förslaget.

 Då det gäller lån som har beviljats enligt flertalet av de författningar som

nämns i den föreslagna 1 b § saknas, enligt vad som har upplysts under

föredragningen, föreskrift om att låntagaren är berättigad att lösa lånet i

förtid. Detta torde innebära att han över huvud inte har någon sådan rätt. Vid

sådant förhållande kan ändringen av 3 § inte anses innebära någon försämring av

dessa lånagares rättsställning.

 I övriga författningar som anges i 1 b § finns däremot föreskrift om att

låntagaren har rätt att lösa lånet i förtid. Därvid sägs det inte något om att

låntagaren skall betala ränteskillnadsersättning, vilket måste anses innebära

att skyldighet inte föreligger att erlägga sådan ersättning. I dessa fall kan

den föreslagna ändringen av 3 § sägas innebära en försämring för låntagaren.

Genom en övergångsbestämmelse ges emellertid låntagaren möjlighet att, om så

önskas, lösa hela eller del av det statligt finansierade lånet före den 1

januari 1996 utan att erlägga ränteskillnadsersättning. Vidare bör beaktas att

remissförslaget endast omfattar det fallet att låntagaren begär förtidsinlösen.

Om långivaren säger upp lånet i förtid t.ex. vid byte av ägare till fastigheten

eller till följd av utebliven amortering eller räntebetalning, föreligger inte

någon rätt att kräva låntagaren på ränteskillnadsersättning. Den föreslagna

ändringen av 3 § innebär således inte att låntagaren drabbas av någon ekonomisk

börda utan enbart att han förlorar den förmån som en rätt till framtida,

kostnadsfri förtidsinlösen kan innebära. I vilken utsträckning en sådan

kostnadsfri inlösen i verkligheten skulle ha kunnat bli aktuell för den enskilde

låntagaren är för övrigt beroende på ett flertal nu svårbedömda faktorer såsom

ränteutvecklingen, möjligheten att erhålla nya lån m.m.

 Med hänsyn till det anförda och med beaktande av det samhälleliga intresset av

enhetliga regler för de statliga bostadslånen anser Lagrådet att hinder inte bör

möta att i detta fall göra avsteg från principen att ny lagstiftning inte får

rubba innehållet i redan uppkomna avtalsförhållanden. Lagrådet har därför inte

någon erinran mot den föreslagna paragrafen. Den bör emellertid jämkas i

förtydligande syfte. Lagrådet föreslår att den ges följande lydelse:

"Om en låntagare säger upp ett sådant bostadslån som anges i 1 a eller 1 b §

till omedelbar betalning eller gör inbetalning utöver föreskriven amortering,

har långivaren rätt att av låntagaren ta ut ersättning för sin förlust, beräknad

med utgångspunkt i skillnaden mellan räntan på lånet och långivarens

utlåningsränta. I fråga om lån som lämnats huvudsakligen för enskilt bruk har

dock långivaren rätt till ersättning endast i den utsträckning det följer av en

tillämpning av 24 § konsumentkreditlagen (1992:830)."

4 §

Då det gäller frågan om räntesättning föreslås att flertalet av de bostadslån

som är finansierade över statsbudgeten skall ges marknadsanpassad ränta.

Bestämmelser härom har tagits upp i en ny 4 §. Enligt första stycket skall,

oavsett vad som anges i förordning eller som tidigare har utfästs, vad som sägs

i det följande gälla i fråga om lån som avses i 1 b §. I andra styckt anges att

räntesatsen, den tid inom vilken räntesatsen skall gälla och tidpunkt för

betalning av ränta och amortering skall, från och med den 1 juli 1995, bestämmas

i avtal mellan låntagaren och långivaren samt att räntesatsen skall bestämmas

med utgångspunkt i långivarens upplåningskostnad samt skälig ersättning. Vidare

föreskrivs i ett tredje stycke att långivaren får ta ut avgift för att täcka

skälig kostnad för avisering.

 I anslutning härtill kan nämnas att förslaget innehåller vissa övergångsbe-

stämmelser med avseende bl.a. på 4 §. I punkt 4 av dessa bestämmelser anges att,

om avtal inte har träffats mellan parterna före utgången av år 1995, de villkor

som anges i 4 § andra och tredje styckena skall bestämmas av långivaren samt att

låntagaren är skyldig att rätta sig efter det långivaren bestämmer.

 I envar av de författningar som nämns i 1 b § anges att räntan på lån som

beviljats enligt författningen bestäms av regeringen för ett kalenderår i

sänder. Regeringens föreskrifter grundas på riktlinjer som antagits av riksdagen

år 1988 efter förslag i prop. 1987/88:100 bilaga 13 (s. 31 f). Enligt

riktlinjerna skall räntan - bostadslåneräntan - bestämmas med utgångspunkt i

statens upplåningskostnad under föregående år. Denna kostnad fastställs i

princip med den 5-åriga statsobligationsräntan som bas, varvid tillägs 0,25

procentenheter för att täcka administrativa kostnader för utlåningen. För år

1995 har bostadslåneräntan fastställts till 9,00 %.

 Den föreslagna regleringen i 4 § synes bygga på samma princip, eftersom det

anges att räntesatsen skall bestämmas med utgångspunkt i långivarens

upplåningskostnad. Enligt motiveringen synes emellertid avsikten vara att

avgörande i fortsättningen skall vara räntan på bostadsobligationer för lån på

så lång tid som motsvarar den akutella krediten. Härtill kommer bl.a. skälig

ersättning för risk m.m., vilken enligt vad som upplysts vid föredragningen kan

beräknas till 0,5 procentenheter. Detta innebär enligt remissen med all

sannolikhet en ökad kostnad för låntagarna. Denna ökade kostnad bedöms

emellertid inte överstiga den vinst som låntagarna kan kan erhålla genom att

fritt välja räntebindningstid. Med hänsyn till att den långsiktiga utvecklingen

på kapitalmarknaden inte kan bedömas kan det enligt remissen dock inte uteslutas

att den föreslagna ändringen innebär en nackdel för låntagarna. Regeringen gör

emellertid den bedömningen att den föreslagna lagregleringen sammantaget innebär

sådana fördelar för det allmänna att låntagarna att den bör genomföras.

 Enligt Lagrådets mening tyder visserligen det underlag som tillhandahålls i

remissen närmast på att de låntagare som här avses kan komma att få något högre

lånekostnder än för närvarande. Emellertid är det enligt de ifrågavarande

låneavtalen så att regeringen har rätt att bestämma räntan för ett år i taget i

enlighet med riktlinjer som riksdagen bestämmer. Något hinder för riksdagen att

jämka dessa riktlinjer så att kostnaden för låntagaren ökar torde inte

föreligga. Mot denna bakgrund kan vad som föreslås i förevarande paragraf inte

anses stå i strid med den tidigare berörda principen att ny lagstiftning inte

får rubba redan uppkomna avtalsförhållanden.

 I övrigt har Lagrådet inte några sakliga invändningar mot förslaget i 4 §.

Paragrafen bör emellertid jämkas för att den avsedda innebörden skall komma till

tydligare uttryck och även rent redaktionellt. Bl.a. bör tidsangivelsen i andra

stycket första meningen utgå såsom onödig och bestämmelsen i punkt 4

övergångsbestämmelerna föras i i paragrafen. Det framstår också som onödigt att

särskilt ange att den nya lagbestämmelsen gäller oavsett vad som anges i

förordning; om någon förordning innehåller en föreskrift som strider mot den nya

lagbestämmelen, bör för övrigt förordningsföreskriften upphävas.

 Lagrådet förordar att paragrafen ges följande lydelse:

"Oavsett vad som tidigare kan anses avtalat, skall i fråga om lån som avses i 1

b § räntesatsens storlek, den tid för vilken räntesatsen skall gälla, tidpunkten

för betalning av ränta och amortering samt avgift för avisering bestämmas genom

avtal mellan låntagaren och långivaren. Räntesatsen skall bestämmas med

utgångspunkt i långivarens upplåningsränta samt med skäligt tillägg för

långivarens risktagande och kostnader för utlåning.

 I fråga om lån, beträffande vilket avtal inte har träffats mellan låntagaren

och långivaren före utgången av år 1995, skall villkoren i de hänseenden som

anges i första stycket fastställas av långivaren."

Övergångsbestämmelserna

Förslaget innehåller övergångsbestämmelser under fyra punkter. Enligt punkt 1

träder lagen i kraft den 1 juli 1995. I punkt 2 anges att, intill dess avtal har

träffats mellan parterna, äldre bestämmelser gäller i stället för bestämmelserna

i 4 §. I punkt 3 föreskrivs att, innan avtal har träffats mellan parterna,

låntagaren har rätt att i förtid lösa in hela eller del av lånet utan att

långivaren får ta ut ersättning enligt de nya bestämmelserna i 3 §. Punkt 4

innehåller den tidigare berörda bestämmelen om vad som gäller i fall låntagare

och långivare inte träffar avtal om räntesats m.m. I det föregående har Lagrådet

föreslagit att den bestämmelsen skall tas upp i 4 §.

 Lagrådet har inte någon invändning i sak mot vad som sålunda föreslås. Det

torde emellertid inte vara avsett att vad som anges i punkterna 2 och 3 skall

gälla efter utgången av år 1995, vilket bör komma till direkt uttryck i

lagtexten. Det framstår vidare som lämpligt att bestämmelserna i dessa båda

punkter förs samman under en punkt. De bör även jämkas redaktionellt.

 Mot bakgrund härav förordar Lagrådet att övergångsbestämmelserna ges följande

lydelse:

"1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2. Intill dess avtal har träffats mellan låntagare och långivare i enlighet med

4 §, dock längst till utgången av år 1995, gäller äldre bestämmelser i de

hänseenden som avses i 4 §. Låntagaren har under denna tid rätt att i förtid

lösa hela eller del av lånet utan att långivaren får ta ut ersättning enligt 3

§."

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 april 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:219 Enhetlig räntesättning och

finansiering av statliga bostadslån m.m.