Prop.

1994/95:197 Regeringens proposition

1994/95:197

Vissa socialförsäkringsfrågor, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 mars 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna Hedborg

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att en arbetsmarknadsavgift med 2.20 % av

avgiftsunderlaget införs för den som har inkomster av annat förvärvsarbete än

anställning och som skall betala egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socia-

lavgifter. Samtidigt minskas sjukförsäkringsavgiften för samma grupp av avgifts-

skyldiga med motsvarande procentsats, dvs. en avgiftsväxling genomförs. Det blir

därför inte något ökat avgiftsuttag. Den nya arbetsmarknadsavgiften beräknas

första gången på grundval av 1997 års taxering och gäller den som påbörjar sitt

räkenskapsår den 1 juli 1995 eller senare.

 Propositionen innnehåller vidare förslag till ändringar i bestämmelserna om

föräldraförsäkringen som innebär att en förälder som tillsammans med den andra

föräldern har gemensam vårdnad om ett barn, själv skall kunna uppbära

föräldrapenningen för hela den för föräldrar avsedda tiden om den andra

föräldern, till följd av bestämmelserna i 4 kap. 1 och 9 §§ lagen (1962:381) om

allmän försäkring, inte har rätt till föräldrapenning. Det föreslås också regler

som gör det möjligt att från den svenska föräldrapenningen med anledning av ett

barns födelse räkna av en motsvarande förmån som utgetts enligt utländsk

lagstiftning. Vidare föreslås regler om att föräldrapenning inte skall kunna

utges för samma barn och tid som en motsvarande förmån utges enligt utländsk

lagstiftning.

 För de allmänna försäkringskassorna föreslås vissa ändringar med anledning av

omläggningen av det statliga budgetåret till kalenderår.

 Det föreslås även att de lokala försöksverksamheterna med finansiell

samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård samt mellan

socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst får pågå ytterligare ett

år.

 Slutligen föreslås en följdändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring

med anledning av att arbetsvillkoret i lagen (1973:370) om

arbetslöshetsförsäkring har ändrats.

 Samtliga ändringar föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.................. 5

2 Lagtext...................................... 5

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1981:691) om socialavgifter............. 5

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1962:381) om allmän försäkring.......... 7

 2.3 Förslag till lag om dels fortsatt

 giltighet av lagen (1992:863) om lokal

 försöksverksamhet med finansiell samord-

 ning mellan socialförsäkring och hälso-

 och sjukvård, dels ändring i samma lag... 10

 2.4 Förslag till lag om dels fortsatt

 giltighet av lagen (1994:566) om lokal

 försöksverksamhet med finansiell samord-

 ning mellan socialförsäkring, hälso- och

 sjukvård och socialtjänst, dels ändring

 i samma lag.............................. 11

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1979:84) om delpensionsförsäkring....... 12

3 Ärendet och dess beredning................... 13

4 Införande av arbetsmarknadsavgift för

 inkomster av annat förvärvsarbete............ 14

5 Föräldrapenningsförmåner i vissa fall........ 15

 5.1 Föräldrapenning.......................... 15

 5.2 Avräkning av tid med föräldrapenningför-

 mån enligt utländsk lagstiftning......... 17

6 De allmänna försäkringskassornas budgetår.... 20

7 Försöksverksamhet med finansiell samordning.. 21

 7.1 Lokal försöksverksamhet med finansiell

 samordning mellan socialförsäkring och

 hälso- och sjukvård...................... 21

 7.2 Lokal försöksverksamhet med finansiell

 samordning mellan socialförsäkring,

 hälso- och sjukvård och socialtjänst..... 23

8 Arbetsvillkor för rätt till delpension....... 24

9 Författningskommentarer...................... 25

 9.1 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1981:691) om socialavgifter............. 25

 9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1962:381) om allmän försäkring.......... 25

 9.3 Förslaget till lag om dels fortsatt

 giltighet av lagen (1992:863) om lokal

 försöksverksamhet med finansiell samord-

 ning mellan socialförsäkring och hälso-

 och sjukvård, dels ändring i samma lag... 27

 9.4 Förslaget till lag om dels fortsatt

 giltighet av lagen (1994:566) om lokal

 försöksverksamhet med finansiell samord-

 ning mellan socialförsäkring, hälso- och

 sjukvård och socialtjänst, dels ändring i

 samma lag................................ 27

 9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1979:84) om delpensionsförsäkring....... 28

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag........... 29

Bilaga 2 Lagrådets yttrande.................... 30

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

23 mars 1995.................................... 31

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om

 socialavgifter,

 2. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring,

 3. antar regeringens förslag till lag om dels fortsatt giltighet av lagen

 (1992:863) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan

 socialförsäkring och hälso- och sjukvård, dels ändring i samma lag,

 4. antar regeringens förslag till lag om dels fortsatt giltighet av lagen

 (1994:566) om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan

 socialförsäkring, hälso- och sjukvård och socialtjänst, dels ändring i

 samma lag,

 5. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1979:84) om

 delpensionsförsäkring,

 6. medger att, för den tid försöksverksamheterna med finansiell samordning

 förlängs, femte huvudtitelns anslag Sjukpenning och rehabilitering och

 Allmänna försäkringskassor får disponeras för utgifter på motsvarande sätt

 som enligt tidigare riksdagsbeslut.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 och 4 §§ lagen (1981:691) om socialavgifter1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 kap.

1 §2 En försäkrad som avses i 1 kap. 2 § skall på det avgiftsunderlag som anges

i 3 - 5 §§ för varje år betala

 1. sjukförsäkrings- 1. sjukförsäkrings-

avgift med 9,12 procent, avgift med 6,92 procent,

 2. folkpensionsavgift med 6,03 procent,

 3. tilläggspensionsavgift med 13,00 procent,

 4. delpensionsavgift 4. delpensionsavgift

med 0,20 procent samt med 0,20 procent,

 5. arbetsskadeavgift 5. arbetsskadeavgift

med 1,40 procent. med 1,40 procent,

 6.

 arbetsmarknadsavgift med

 2,20 procent.

4 §3

 Grunden för beräkning Grunden för beräkning

av avgift enligt 1 § 1 av avgift enligt 1 § 1, 5

och 5 utgörs av inkomst och 6 utgörs av inkomst

av annat förvärvsarbete av annat förvärvsarbete

som avses i 3 kap. 2 som avses i 3 kap. 2

eller 2 a § lagen eller 2 a § lagen

(1962:381) om allmän (1962:381) om allmän

försäkring. försäkring.

 Grunden för beräkning av avgift enligt 1 § 2 - 4 utgörs av inkomst av annat

förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring.

___________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången i

fråga om egenavgifter som beräknas på grundval av 1997 års taxering.

 2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om egenavgifter som beräknas

på grundval av 1996 och tidigare års taxeringar.

1 Lagen omtryckt 1989:633.

2 Senaste lydelse 1994:1747.

3 Senaste lydelse 1992:1572.

2.2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäkring1

 dels att 4 kap. 3 och 16 §§ samt 18 kap. 14 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 4 kap. 9 a §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

3 §2

 Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse utges under högst 450 dagar

sammanlagt för föräldrarna.

 Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning under ytterligare 180 dagar för varje

barn utöver det första.

 Om föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet, har varje förälder rätt att

uppbära föräldrapenning under hälften av den i första och andra styckena angivna

tiden.

 En förälder som ensam En förälder som ensam

har vårdnaden om barnet har vårdnaden om barnet

har rätt att själv upp- har rätt att själv uppbära

bära föräldrapenningen föräldrapenningen under

under hela den tid som hela den tid som anges i

anges i första och första och andra

andra styckena. styckena. Detsamma gäller

 om föräldrarna har ge-

 mensam vårdnad om barnet

 men den andra föräldern

 inte har rätt till

 föräldrapenning enligt 1

 och 9 §§.

 Om en förälder på grund av sjukdom eller handikapp varaktigt saknar förmåga

att vårda barnet har den andra föräldern rätt att själv uppbära

föräldrapenningen under hela den tid som anges i första och andra styckena.

 En förälder kan avstå rätt att uppbära föräldrapenning till förmån för den

andra föräldern med undantag för föräldrapenning med belopp motsvarande

förälderns sjukpenning såvitt avser en tid om 30 dagar för varje barn, eller vid

flerbarnsbörd, för barnen gemensamt. Ett avstående från rätt att uppbära

föräldrapenning görs genom skriftlig anmälan till försäkringskassan.

 Föräldrapenning utges längst till dess barnet har fyllt åtta år eller till den

senare tidpunkt då barnet har avslutat det första skolåret.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1994:1568.

9 a §

 Om en förälder har

 uppburit en förmån enligt

 utländsk lagstiftning som

 motsvarar föräldrapenning

 med anledning av ett

 barns födelse, skall den

 tid då den utländska

 förmånen har utgetts

 räknas av från det

 högsta antal dagar under

 vilka föräldrapenning kan

 utges enligt 3 § första

 och andra styckena.

 Avräkningen skall i

 första hand göras från de

 dagar som föräldern själv

 har rätt till enligt 3 §

 tredje stycket och,

 beträffande dessa dagar,

 från de dagar som avses i

 6 § andra stycket. För

 återstående dagar som

 skall avräknas gäller fö-

 ljande.

 1. Om den utländska

 förmånen grundas på inkomst

 av anställning eller av

 annat förvärvsarbete skall

 avräkningen i första hand

 göras från de dagar för

 vilka föräldrapenning kan

 utges med belopp som

 motsvarar förälderns sjuk-

 penning.

 2. Om den utländska

 förmånen utges med ett

 belopp som för alla

 förmånstagare är enhetligt

 och oberoende av inkomst

 av anställning eller av

 annat förvärvsarbete,

 skall avräkningen i första

 hand göras från de dagar

 för vilka föräldern har rätt

 till sådan föräldrapenning

 som endast kan utges en-

 ligt garantinivån.

16 §3

 Föräldrapenningförmåner Föräldrapenningförmåner får

får inte utges till båda inte utges till båda

föräldrarna för samma föräldrarna för samma barn

barn och tid i annat och tid i annat fall än

fall än som anges i 4 § som anges i 4 § andra

andra stycket och 10 § stycket och 10 § tredje

tredje och fjärde och fjärde styckena.

styckena. Föräldrapenning med anled-

 ning av ett barns födelse

 får inte heller utges om

 det för samma barn och

 tid utges en motsvarande

 förmån enligt utländsk

 lagstiftning.

 Tillfällig föräldrapenning får utges till båda föräldrarna för samma barn och

tid, om båda följer med ett barn till läkare när barnet lider av allvarlig

sjukdom. Detsamma gäller om båda föräldrarna, som en del i behandlingen av

barnet, behöver delta i ett läkarbesök eller i någon av läkare ordinerad

behandling.

 Oavsett antalet barn utges till en förälder inte mer än sammanlagt hel

föräldrapenning per dag.

3 Senaste lydelse 1988:130.

 18 kap.

 14 §4

 En allmän försäkrings- En allmän försäkrings-

kassas räkenskaper skall kassas räkenskaper skall

omfatta perioden den omfatta perioden den

1 juli - den 30 juni 1 januari - den 31

(budgetår). december (budgetår).

 Styrelsen skall Styrelsen skall årligen

senast den 1 oktober till revisorerna lämna en

varje år till av styrelsens ledamöter

revisorerna lämna en av underskriven årsredo-

styrelsens ledamöter un- visning innefattande

derskriven förvaltningsberättelse,

årsredovisning innefat- resultaträkning och ba-

tande förvaltnings- lansräkning för det senast

berättelse, resultat- förflutna budgetåret.

räkning och balans- Styrkt avskrift av års-

räkning för det senast redovisningen skall

förflutna budgetåret. samtidigt översändas till

Styrkt avskrift av Riksförsäkringsverket och

årsredovisningen skall till berört landsting

samtidigt översändas eller berörd kommun.

till riksförsäkrings-

verket och till berört

landsting eller berörd

kommun.

 Styrelsen skall årligen tillställa Riksförsäkringsverket de uppgifter om

kassans förvaltning som fordras för framställning om anslag.

___________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 2. Äldre bestämmelser i 4 kap. 3 § tillämpas i fråga om föräldrapenning för

vård av barn som är fött före den 1 januari 1995.

 3. Det första budgetåret efter lagens ikraftträdande skall omfatta perioden

den 1 juli 1995 - den 31 december 1996. För budgetåret den 1 juli 1994 - den 30

juni 1995 skall äldre bestämmelser tillämpas i fråga om styrelsens skyldighet

att lämna årsredovisning till revisorerna, Riksförsäkringsverket och berört

landsting eller berörd kommun.

4 Senaste lydelse 1992:275.

2.3 Förslag till

Lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet

med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård,

dels ändring i samma lag

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet

med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård, som

gäller till utgången av år 1995,

 dels att lagen skall fortsätta att gälla till utgången av år 1996,

 dels att 2 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 §

 I en försöksverksamhet med finansiell samordning får sjukvårdshuvudmannen, i

enlighet med överenskommelsen med försäkringskassan, ansvar för att i ett

försöksområde täcka kostnader för

 1. sjukpenning och rehabiliteringsersättning enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring, och

 2. sjukpenning enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring.

 Kostnader enligt Kostnader enligt första

första stycket får avse stycket får avse förmåner

förmåner för tiden den för tiden den 1 januari

1 januari 1993 - den 31 1993 den - 31 december

december 1995. Detta 1996. Detta gäller dock

gäller dock inte om inte om rätten till

rätten till förmånen har förmånen har fastställts

fastställts först efter först efter utgången av

utgången av januari januari 1997.

1996.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2.4 Förslag till

Lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet

med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och

socialtjänst, dels ändring i samma lag

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:566) om lokal försöksverksamhet

med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och sjukvård och

socialtjänst, som gäller till utgången av år 1997,

 dels att lagen skall fortsätta att gälla till utgången av år 1998,

 dels att 11 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

11 §

 Ledamöter och ersättare Ledamöter och ersättare

i förbundsstyrelsen i förbundsstyrelsen väljs

väljs för tre år räknat för fyra år räknat från och

från och med den 1 med den 1 januari året

januari året efter det, efter det, då val i hela

då val i hela riket till riket till

kommunfullmäktige och kommunfullmäktige och

landstingsfullmäktige landstingsfullmäktige ägt

ägt rum. Tjänstgörings- rum. Tjänstgöringstiden för

tiden för ledamot eller ledamot eller ersättare

ersättare som utses av som utses av den allmänna

den allmänna försäk- försäkringskassan räknas

ringskassan räknas dock dock från och med den 1

från och med den 1 september året efter

september året efter nämnda valår.

nämnda valår.

 När val av ledamöter och ersättare till förbundsstyrelsen sker första gången,

skall tjänstgöringstiden räknas från valets förrättande till den tidpunkt, då

nästa tjänstgöringstid börjar enligt första stycket.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. I fråga om ledamöter och ersättare i

förbundsstyrelse vilka utsetts före ikraftträdandet gäller äldre bestämmelser.

Innan tjänstgöringstiden löper ut för sådana ledamöter och ersättare, valda

efter 1994 års allmänna val, skall de som har utsett dem förrätta fyllnadsval

för tiden intill nästa tjänstgöringsperiod enligt 11 § första stycket.

2.5 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §1

 Försäkrad för del- Försäkrad för delpension

pension är den som är är den som är bosatt i

bosatt i Sverige och un Sverige och under en

der en ramtid av ett år ramtid av ett år ome-

omedelbart före den dag delbart före den dag då

då pension avses börja pension avses börja utges

utgå eller den tidigare eller den tidigare dag då

dag då ansökan görs ansökan görs har

har förvärvsarbetat i förvärvsarbetat i minst 80

minst 75 dagar fördelade dagar fördelade på minst

på minst fyra månader fem månader enligt bestäm-

enligt bestämmelserna om melserna om ar-

arbetsvillkor i lagen betsvillkor i lagen

(1973:370) om arbetslös- (1973:370) om arbetslös-

hetsförsäkring. Tid då hetsförsäkring. Tid då

sökanden har varit sökanden har varit

hindrad att arbeta av hindrad att arbeta av

anledning som sägs i den anledning som sägs i den

lagen eller i lagen lagen eller i lagen

(1973:371) om kontant (1973:371) om kontant

arbetsmarknadsstöd arbetsmarknadsstöd

inräknas inte vid inräknas inte vid

bestämmande av ramtid. bestämmande av ramtid.

Som arbetshinder räknas Som arbetshinder räknas

vid tillämpning av denna vid tillämpning av denna

paragraf även ar- paragraf även arbetslöshet

betslöshet vid vilken vid vilken ersättning har

ersättning har utgetts utgetts enligt någon av

enligt någon av nämnda nämnda lagar.

lagar.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. Äldre bestämmelser skall tillämpas

om delpension sökts eller skall börja utges för tid med början före

ikraftträdandet.

1 Senaste lydelse 1989:221.

3 Ärendet och dess beredning

I detta lagstiftningsärende tar regeringen upp skilda frågor inom social-

försäkringen och andra områden.

 Riksdagen beslutade i samband med behandlingen av regeringens proposition

1994/95:25 Vissa ekonomisk-politiska åtgärder, m.m. att en avgiftsväxling mellan

sjukförsäkringsavgiften och arbetsmarknadsavgiften avseende uttaget av

arbetsgivaravgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, SAL, skulle

genomföras från och med den 1 januari 1995 bet. 1994/95:FiU1, rskr.

1994/95:145). Sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare sänktes därvid från

8,43 % till 6,23 % och arbetsmarknadsavgiften för arbetsgivare höjdes i

motsvarande grad från 2,12 % till 4,32 %. Det samlade uttaget av

arbetsgivaravgifterna påverkades därför inte av denna avgiftsväxling. Som skäl

för växlingen anfördes att ökade inbetalningar till arbetsmarknadsfonden var

nödvändiga för att täcka det stora underskott som uppstått i samband med den

höga arbetslösheten.

 Egenavgift i form av arbetsmarknadsavgift enligt SAL har hittills inte

betalats för inkomster av annat förvärvsarbete. På grund härav kunde inte

motsvarande växling göras för egenavgifterna som gjordes för

arbetsgivaravgifterna. Regeringen anförde dock att avsikten var att senare

återkomma till riksdagen med förslag om införande av en arbetsmarknadsavgift för

inkomster av annat förvärvsarbete och att egenavgiften i form av

sjukförsäkringsavgift enligt SAL därvid samtidigt skulle reduceras. Ärendet har

beretts med berörda myndigheter och dessa har givits tillfälle att inkomma med

synpunkter.

 Utredningen om socialförsäkringen och EG (S 1991:03) har i sitt slutbetänkande

Social trygghet och EES (SOU 1993:115) redovisat överväganden och förslag som

EES-avtalet, och i en förlängning ett medlemskap i EU, för med sig i fråga om

andra socialförsäkringsförmåner än pensioner samt beträffande sjukvårdsförmåner

och olika former av bidrag till barnfamiljer. Utredningens förslag

remissbehandlades under våren 1994. En sammanställning av remissvaren vad avser

den del som behandlas i denna proposition finns tillgänglig i Socialdeparte-

mentet (dnr. S94/4255/F). I denna proposition presenteras vissa förslag till

regeländringar inom föräldraförsäkringens område som bygger på förslagen i

slutbetänkandet.

 Till följd av riksdagens beslut om omläggning av det statliga budgetåret till

kalenderår (Riksdagsutredningens betänkande 1993/94:TK2, bet. 1993/94:KU18,

rskr. 1993/94:425 samt bet. 1994/95:KU2, rskr. 1994/95:4) föreslås vidare vissa

konsekvensändringar för de allmänna försäkringskassorna.

 Lokala försöksverksamheter med finansiell samordning förekommer mellan

socialförsäkring och hälso- och sjukvård samt mellan socialförsäkring, hälso-

och sjukvård och socialtjänst. Försöksverksamheterna får pågå längst till

utgången av år 1995 respektive år 1997. Regeringen föreslår att respektive

försöksverksamhet får pågå ytterligare ett år.

 Med anledning av att arbetsvillkoret i lagen (1973:370) om arbetslös-

hetsförsäkring har ändrats föreslås en följdändring i lagen (1979:84) om

delpensionsförsäkring. Som arbetsvillkor i arbetslöshetsförsäkringen gäller att

den sökande under de senaste tolv månaderna skall ha förvärvsarbetat under minst

80 dagar fördelade på minst fem månader. Samma villkor kommer i och med

förändringen även att gälla delpensionsförsäkringen.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 2 mars 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 1. Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

4 Införande av arbetsmarknadsavgift för inkomster av annat förvärvsarbete

Regeringens förslag: En arbetsmarknadsavgift in-

förs den 1 juli 1995 för den som har inkomster av

annat förvärvsarbete och skall betala egenavgifter

enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, SAL.

Vid införandet av den nya arbetsmarknadsavgiften

sänks sjukförsäkringsavgiften för sådana inkomster

från 9,12 % till 6,92 %. Den nya arbetsmarknadsav-

giften fastställs till 2,20 %.

 Skälen för regeringens förslag: Arbetsmarknadsavgiften finansierar bl.a.

arbetslöshetsersättning enligt lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring och

kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen (1973:371) om kontant arbetsmarknads-

stöd. Rätt till sådana förmåner har både anställda och företagare. De som har

inkomst av annat förvärvsarbete får således del av arbetslöshetsersättningen

trots att det för dem inte tas ut någon arbetsmarknadsavgift enligt SAL.

Regeringen anser därför att även denna grupp skall betala en arbetsmarknadsav-

gift.

 Arbetslöshetsförsäkringen handhas av arbetslöshetskassorna. Arbetslöshets-

kassor som försäkrar endast den som har inkomst av annat förvärvsarbete är

Köpmännens arbetslöshetskassa, Småföretagarnas arbetslöshetskassa,

Petroleumhandlarnas arbetslöshetskassa och Sveriges fiskares arbetslöshetskassa.

 Småföretagarnas arbetslöshetskassa är den till antalet medlemmar största

kassan. Under år 1993 beviljade denna kassa ca 11 000 ansökningar om arbetslös-

hetsersättning. Även de arbetslöshetskassor som är avsedda för anställda kan

bland sina medlemmar ha personer som har inkomst av annan förvärvsverksamhet.

Vidare kan tidigare anställda under viss tid stå kvar i den arbetslöshetskassa

de tillhörde som anställda.

 Inkomsterna från sjukförsäkringsavgiften enligt SAL med nuvarande avgiftsuttag

beräknas under år 1995 till ca 1 420 mkr. Den här föreslagna avgiftsväxlingen

med 2,20 % innebär att inkomsterna från sjukförsäkringsavgiften minskar med

ca 350 mkr, vilka i stället kommer att tillföras som arbetsmarknadsavgift från

inkomster av annat förvärvsarbete. Det totala avgiftsuttaget för inkomster av

annat förvärvsarbete skall inte öka i samband med införandet av en

arbetsmarknadsavgift och den tidigare relationen mellan de satta procentsatserna

bör bibehållas. Under år 1994 var sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare

enligt SAL 0,69 procentenheter lägre än motsvarande avgift för inkomster av

annat förvärvsarbete. För att bibehålla denna relation föreslår regeringen

därför att en växling med 2,20 % genomförs.

 För att rätt belopp skall kunna överföras när det gäller sjukförsäkrings-

avgiften respektive arbetsmarknadsavgiften har i övergångsbestämmelserna

intagits regler för den som har förlängt räkenskapsår. Arbetsmarknadsavgiften

kommer att debiteras den som påbörjar sitt räkenskapsår den 1 juli 1995 eller

senare.

 Den som betalar egenavgifter har en möjlighet att sänka sjukförsäk-

ringsavgiften med 1,12 respektive 2,12 procentenheter om denne väljer att ha tre

dagars respektive 30 dagars karenstid. Denna möjlighet bör alltjämt kvarstå.

 För personer som flyttar inom den europeiska unionen finns regler för

samordning av medlemsländernas sociala trygghetssystem i rådets förordning (EEG)

nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda,

egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. För de

personer som enligt förordningen inte skall omfattas av svensk lagstiftning om

social trygghet får svenska avgifter för finansiering av den sociala tryggheten

inte tas ut. Detta följer direkt av lagvalsreglerna i förordningen och gäller

för samtliga socialavgifter som avser förmåner som omfattas av förordningen. An-

ledning saknas därför att göra undantag för dessa fall i den föreslagna

lagtexten.

5 Föräldrapenningförmåner i vissa fall

5.1 Föräldrapenning

Regeringens förslag: En förälder, som tillsammans

med den andra föräldern har gemensam vårdnad om

ett barn, skall själv kunna uppbära föräldra-

penning för hela den för föräldrar avsedda gemen-

samma tiden om den andra föräldern till följd av

bestämmelserna i 4 kap. 1 och 9 §§ lagen

(1962:381) om allmän försäkring, AFL, inte är

berättigad till föräldrapenning.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har avstått från att yttra sig

över förslaget. Försäkringsöverdomstolen noterar att förslaget inte bara har

betydelse för medborgare i EES-länder utan också tillförsäkrar personer i andra

länder svenska förmåner. Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Antalet ersättningsdagar med föräldrapenning i

samband med barns födelse är 450 dagar sammanlagt för båda föräldrarna. När

föräldrarna gemensamt har vårdnaden om barnet har varje förälder rätt till

hälften av den totala ersättningstiden, dvs. 225 dagar. En förälder kan överlåta

sin rätt till föräldrapenning till förmån för den andra föräldern med undantag

för 30 dagar för varje barn med föräldrapenning motsvarande förälderns

sjukpenning.

 Om en förälder inte är berättigad till föräldrapenning t.ex. på grund av att

han eller hon inte har varit inskriven hos försäkringskassa under 180 dagar i

följd närmast före den dag för vilken föräldrapenning skall utbetalas eller

därför att han eller hon inte omfattas av den svenska socialförsäkringen, har

den andra föräldern ändå bara rätt till 225 ersättningsdagar. En förälder som

däremot ensam har vårdnaden om barnet har själv rätt till samtliga

föräldrapenningdagar.

 Som exempel på situationer när båda föräldrarna har vårdnaden om ett barn men

bara en av dem är berättigad till föräldrapenning enligt lagen om allmän

försäkring kan nämnas föräldrar som är bosatta i Sverige men där en av dem inte

omfattas av den svenska socialförsäkringen på grund av förvärvsarbete i annat

land. Den förälder som omfattas av den svenska föräldraförsäkringen får i detta

fall endast hälften av det totala antalet föräldrapenningdagar. Från barnets

synpunkt är det emellertid viktigt att åtminstone en förälder ges möjlighet att

vara hemma med föräldrapenning under samtliga de dagar som föräldrapenning är

tänkt att kunna utges för ett barn.

 Enligt regeringens uppfattning bör i dessa situationer den förälder som

uppfyller förutsättningarna för rätt till föräldrapenning själv få uppbära

föräldrapenningen för hela den tid som föräldrapenning kan utges för barnet.

Regeringens förslag innebär att dessa föräldrar genom den lagtekniska

utformningen av den nya bestämmelsen kommer att behandlas på samma sätt som

föräldrar som ensamma har vårdnaden om ett barn.

 Den föreslagna bestämmelsen föreslås avse barn födda i januari 1995 eller

senare. För barn födda före den 1 januari 1995 föreslås att äldre bestämmelser

skall fortsätta att gälla.

5.2 Avräkning av tid med föräldrapenningförmån enligt

utländsk lagstiftning

Regeringens förslag: Föräldrapenning med anledning

av ett barns födelse skall inte kunna utges för

samma barn och tid som en motsvarande förmån utges

enligt utländsk lagstiftning. Vidare skall från

det antal dagar som berättigar till svensk

föräldrapenning avräknas det antal dagar som en

motsvarande förmån enligt utländsk lagstiftning

har utgetts för barnet.

 Avräkningen skall göras enligt en i lagen sär-

skilt angiven ordning.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har avstått från att yttra sig

över förslaget. Lunds universitet anför att en nationell svensk regel för

avräkning av föräldrapenning vid barns födelse om motsvarande förmån utgetts i

annat land inte behövs, eftersom domar från EG-domstolen inte kan tas till

intäkt för behovet av en nationell regel. Försäkringsöverdomstolen befarar att

efterlevnaden av bestämmelsen blir svår att kontrollera när det gäller andra

personer än EU- eller EES-medborgare. Riksförsäkringsverket tillstyrker

förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Den svenska föräldraförsäkringen är

konstruerad så att den ger föräldrarna rätt till föräldrapenning under ett visst

antal dagar för varje barn, men medger föräldrarna stor valfrihet när det gäller

förläggningen i tiden av dagarna med föräldrapenning. Föräldrapenning kan t.ex.

tas ut längst till dess barnet fyllt åtta år eller till den senare tidpunkt då

barnet avslutat det första skolåret.

 För att undvika att oavkortade föräldrapenningförmåner utges från två eller

flera länder för vård av samma barn bör det enligt regeringens mening finnas

möjlighet att avräkna perioder under vilka förmåner har utgetts för ett barn

enligt ett annat lands lagstiftning vid beviljandet av motsvarande förmån för

samma barn enligt svensk lagstiftning, dvs. en form av sammanläggning till

nackdel för den försäkrade i fråga om den tidsrymd under vilken en förmån längst

kan ges ut. Det bör vidare inte heller vara möjligt att uppbära föräldrapenning,

om det för samma barn och tid utges en motsvarande förmån enligt utländsk

lagstiftning.

 I rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social

trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom

gemenskapen (EGT, nr L 230, 22.8.1983, s.6), finns redan en avräkningsregel i

det avsnitt som handlar om förmåner vid sjukdom och moderskap.

 Enligt artikel 35.4 i den förordningen gäller att, om lagstiftningen i en

medlemsstat fastställer en längsta period under vilken en förmån kan ges ut, får

den institution som tillämpar denna lagstiftning beakta den period under vilken

förmånen redan har getts ut av en institution i en annan medlemsstat avseende

samma barn.

 Bestämmelsen i artikel 35.4 avser den längsta period en förmån kan ges ut för

samma barn, oberoende av om det enbart är den ena föräldern som utnyttjar

förmånen eller om båda föräldrarna har uppburit förmåner.

 Detta innebär t.ex. att, om den ena föräldern omfattas av tysk lagstiftning

och uppbär tyska kontantförmåner vid moderskap, kan den period under vilken

sådana förmåner uppburits, senare räknas av mot dagar med svensk

föräldrapenning, som den andra föräldern, som omfattas av svensk lagstiftning,

önskar ta ut.

 Bestämmelsen i artikel 35.4 torde också kunna tillämpas direkt enligt sin

ordalydelse. Det innebär att den skulle kunna tillämpas i fråga om den svenska

föräldrapenningen utan att det finns någon svensk regel som föreskriver att

avräkning skall ske.

 Mot bakgrund av ett antal avgöranden av EG-domstolen torde detta emellertid

endast gälla i de fall en förälder får rätt till svensk föräldrapenning med

hjälp av förordningens bestämmelser om likabehandling och sammanläggning av

försäkrings-, anställnings- eller bosättningsperioder. EG-domstolen har i olika

domar fastslagit, att förordning (EEG) nr 1408/71 inte kan åberopas för att

minska förmåner som tillerkänns en person med tillämpning uteslutande av

nationell lagstiftning. Med hänsyn till denna ståndpunkt, som i vart fall tycks

gälla i fråga om pension medan det är oklart i vad mån den gäller även

beträffande andra förmåner, finns det skäl att införa en nationell svensk

avräkningsregel.

 Regeringen föreslår därför, att det i 4 kap. lagen om allmän försäkring införs

en ny bestämmelse med innebörd, att vid beräkning av antalet dagar för vilka

föräldrapenning kan utges för ett barn skall avräknas dagar under vilka

motsvarande förmån tidigare har utgetts för samma barn enligt utländsk

lagstiftning. Bestämmelsen föreslås få generell giltighet genom att även länder

utanför EU/EES omfattas. Regeringen föreslår också, att bestämmelserna i 4 kap.

16 § första stycket lagen om allmän försäkring kompletteras med regler om att

föräldrapenning med anledning av ett barns födelse inte får ges ut för ett barn

om det för samma barn och tid ges ut en motsvarande förmån enligt utländsk lag-

stiftning. Denna situation av samtidig avräkning omfattas inte av bestämmelserna

i artikel 35.4.

 En särskild fråga är i vilken ordning avräkning bör göras mot svenska

föräldrapenningsförmåner. Föräldrapenning med anledning av ett barns födelse

utges under högst 450 dagar sammanlagt för föräldrarna. Föräldrapenning enligt

sjukpenningnivån utges dels under 180 dagar under förutsättning att föräldern

under 240 dagar före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för födelsen

varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån, dels under ytterligare 180

dagar utan motsvarande kvalifikationskrav. För övriga dagar utges ersättning

enligt garantinivån.

 Om en person kommer till Sverige utan att uppfylla förutsättningarna för

sammanläggning med försäkringstid i ett annat EU- eller EES-land kan enligt

bestämmelserna i 4 kap. 9 § lagen om allmän försäkring föräldrapenning inte

utbetalas förrän efter 180 dagar. Om personen i fråga inte uppfyller

240-dagars-villkoret kan föräldrapenning för de första 180 dagarna som

berättigar till föräldrapenning endast utges enligt garantinivån. Först därefter

föreligger rätt till föräldrapenning som motsvarar sjukpenningen.

 Med hänsyn till det krav på försäkring för sjukpenning över garantinivån före

barnets födelse som gäller för de första 180 dagarna med föräldrapenning, är det

dessa dagar som i största utsträckning motsvarar de förmåner vid moderskap som

utges i andra länder. Avräkning bör därför först göras mot de 180 dagar för

vilka ett sådant krav gäller och detta oavsett om dagarna utges enligt

sjukpenningnivå eller garantinivå. Om den förmån som föräldern erhållit i ett

annat land är en inkomstrelaterad föräldraförmån bör därefter avräkning i första

hand ske mot de återstående 180 dagarna för vilka rätt till föräldrapenning

enligt sjukpenningnivå föreligger. Resterande dagar avräknas mot sådan föräldra-

penning som endast kan ersättas enligt garantinivån, de s.k. garantidagarna. Om

den utländska förmånen däremot har utgetts med ett enhetligt belopp bör

avräkningen, sedan de första 180 dagarna räknats av, i första hand ske mot de 90

dagar som endast ges ut enligt garantinivån och därefter bör avräkning ske mot

dagar enligt sjukpenningnivån.

 De förmåner som enligt utländsk lagstiftning ges ut i form av engångsbelopp

bör omräknas till periodisk förmån. Beräkningen torde därvid kunna ske i

enlighet med de riktlinjer som Riksförsäkringsverket angav i Allmänna Råd 1989:4

(numera ersatta av Allmänna Råd 1994:7) för tillämpningen av konventionsregler

om avräkning.

 Avräkning mot svenska föräldrapenningdagar bör ske även då en arbetsgivare

enligt utländsk lagstiftning har en lagstadgad skyldighet att utge lön eller

annan ersättning under föräldraledighet. Den tid under vilken sådan ersättning

uppburits från arbetsgivaren bör således avräknas från den svenska

föräldraförsäkringen. Om förmånen däremot till sin karaktär är en allmän

familjeförmån, skall den inte föranleda någon minskning av antalet dagar med

föräldrapenning.

 Avgörande vid avräkningen är, att en utländsk förmån utgetts för vård av samma

barn. Däremot är det utan betydelse om förmånen tillkommit barnets fader eller

moder eller någon annan. I den mån t.ex. barnets fader vill ha svensk

föräldrapenning görs avräkningen mot tid varunder utländska förmåner tidigare

utgetts såväl till honom själv som till barnets moder.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1995. Avräkning kan ske även om

den utländska förmånen utgetts för tid dessförinnan men bara mot dagar med

föräldrapenning som en förälder tar ut efter ikraftträdandet.

 Vad gäller förslaget i 4 kap. 3 § lagen om allmän försäkring kan konstateras

att i förhållande till tidigare gällande regler kan kostnaden anses rymmas inom

ramen. I januari 1994 uppgick antalet gränsarbetare till drygt 1 200. Endast en

mindre del av dessa kan antas komma i fråga för föräldrapenning vid barns

födelse. För närvarande finns inga regler om avräkning för tid med föräldra-

penningförmån enligt utländsk lagstiftning. De föreslagna reglerna om avräkning

kan därför antas medföra en besparing.

6 De allmänna försäkringskassornas budgetår

Regeringens förslag: En allmän försäkringskassas

budgetår skall fr.o.m. år 1997 omfatta tidsperio-

den januari-december (kalenderår). Det budgetår

som börjar den 1 juli 1995 skall löpa t.o.m. den

31 december 1996. Årsredovisning skall lämnas

årligen.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt beslut av riksdagen läggs det statliga

budgetåret fr.o.m. år 1997 om till kalenderår (januari - december). I

övergångsperioden från det nuvarande brutna räkenskapsåret (juli - juni) skall

det kommande budgetåret omfatta en 18-månadersperiod, dvs. fr.o.m. den 1 juli

1995 t.o.m. den 31 december 1996. (Riksdagsutredningens betänkande 1993/94:TK2,

bet. 1993/94:KU18, rskr. 1993/94:425 och bet. 1994/95:KU2, rskr. 1994/95:4).

 Försäkringskassorna är inte statliga myndigheter, men deras arbetsuppgifter är

statligt reglerade och verksamheten finansieras med av staten beslutade och

uppburna skatter och avgifter. I årets budgetproposition har medel beräknats för

försäkringskassorna för en 18-månadersperiod (prop. 1994/95:100 bil. 6, anslaget

Allmänna försäkringskassor). De allmänna försäkringskassornas räkenskapsår bör

därför ändras på motsvarande sätt som för statliga myndigheter.

 Regeringens förslag föranleder ändring i 18 kap. 14 § lagen om allmän

försäkring. Denna paragraf omfattar även bestämmelser om att årsredovisning

senast den 1 oktober varje år skall lämnas till kassans revisorer med kopia till

bl.a. Riksförsäkringsverket. Denna tid bör också ändras. Någon preciserad

tidpunkt har dock ännu inte fastställts för motsvarande redovisning inom det

statliga myndighetsområdet. Regeringen föreslår mot bakgrund härav att i lagen

om allmän försäkring endast anges att årsredovisning skall lämnas årligen

varefter regeringen meddelar närmare föreskrifter om tidpunkt.

7 Försöksverksamhet med finansiell samordning

7.1 Lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring

och hälso- och sjukvård

Regeringens förslag: Lagen (1992:863) om lokal

försöksverksamhet med finansiell samordning mellan

socialförsäkring och hälso- och sjukvård förlängs

att gälla till utgången av år 1996. Medel för

finansiering av försöksverksamheten för 1996 får

disponeras från femte huvudtitelns anslag Sjuk-

penning och rehabilitering.

 Skälen för regeringens förslag: Lokal försöksverksamhet med finansiell

samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård bedrivs inom fem

försöksområden under tiden den 1 januari 1993 - den 31 december 1995.

Försöksverksamheten regleras genom lagen (1992:863) om lokal försöksverksamhet

med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård (prop.

1991/92:105, bet. 1991/92:SfU17, rskr. 1991/92:347).

 De fem försöksområdena är Malmöhus län (Höör, Hörby och Eslövs kommuner),

Gävleborgs län (Sandvikens,[REDACTED_EFTERNAMN] och Ockelbo kommuner), Västmanlands län

(Köpings, Arboga och Kungsörs kommuner), Gotlands län och Södermanlands län

(Eskilstuna och Nyköpings kommuner). Försöksverksamheten bygger på avtal mellan

respektive sjukvårdshuvudman och försäkringskassa och bedrivs på olika sätt i de

fem försöksområdena.

 Gotlands län och Södermanlands län har i skrivelser till Socialdepartementet

begärt att försöksverksamheten skall förlängas ytterligare minst ett år. Enligt

vad regeringen erfarit, föreligger intresse om förlängd försöksverksamhet även

från vissa övriga försöksområden. Som skäl för begäran om förlängning anförs

bl.a. att försöksverksamheten under år 1993 till stor del präglades av

uppbyggnad och att verksamheten kom igång på allvar först under år 1994 samt att

det vore olyckligt att avbryta en löftesrik försöksverksamhet med hänsyn till

att de fulla effekterna av försöken kan avläsas först efter något eller några

år.

 Riksförsäkringsverket (RFV) och Socialstyrelsen uppger i en lägesrapport (RFV

REDOVISAR 1994:7 FINSAM) att de lokala satsningarna ute i vården har varit av

relativt blygsam omfattning, även om antalet aktiviteter skiljer sig åt mellan

försöksområdena. Sammantaget har ett 70-tal projekt iscensatts. I förhållande

till tillgången på medel uppvisar försöksområdena ett tämligen lågt risktagande.

Detta får emellertid bedömas mot bakgrund av den korta tid som FINSAM pågått och

de förberedelsearbeten och administrativa satsningar som de lokala projekt-

ledningarna måst vidta innan projekt kunnat startas ute i verksamheten. Till

bilden hör dock att ett flertal projektidéer diskuteras och beslut fattats om

vidare utveckling. Aktiviteten kan sålunda väntas öka i omfattning under

kommande år.

 Av rapporten framgår vidare att försöksverksamheten sammantaget har gett ett

överskott med cirka 26,5 mkr jämfört med beräknad kostnadsutveckling utan

försöksregler. Under det första året har samtliga försöksområden redovisat

positiva ekonomiska resultat.

 Vidare sägs i rapporten att det krävs stabila positiva resultat över hela

försöksperioden för att man skall kunna dra slutsatser om att en finansiell

samordning ger ekonomiska effekter. De kommande årens analyser av

försöksverksamheten och dess ekonomiska utfall får därför visa huruvida de nu

uppmätta resultaten utgörs av initialeffekt, uppkommit slumpvis eller blir

bestående.

 Under senare år har i ett flertal rapporter tagits upp nödvändigheten av

bättre samordnade resurser för rehabiliteringsarbetet. Regeringen anser att det

av flera skäl är lämpligt att de försöksverksamheter som bedrivs med finansiell

samordning mellan socialförsäkring och hälso- och sjukvård får fortsätta under

ytterligare en tid. Regeringen föreslår därför att den pågående försöksverksam-

heten förlängs till utgången av år 1996.

 De pengar som sjukvårdshuvudmannen ges ett delansvar för är de som under ett

år förväntas gå till sjukpenning, arbetsskadesjukpenning och

rehabiliteringsersättning (s.k. kostnadstäckningsbelopp). Sammantaget för de fem

försöksområdena för år 1993 motsvarade det beräknade s.k. preliminära

kostnadstäckningsbeloppet 1 019 mkr. Tio procent av den summan är det disponibla

beloppet som får användas till aktiviteter av olika slag som antas kunna minska

sjukskrivningskostnaderna. År 1993 har sålunda 102 mkr fördelats mellan de fem

försöksområdena.

 Regeringen anser att de ytterligare medel som behövs för den förlängda

försöksverksamheten bör, i likhet med tidigare, tas från statsbudgetens anslag

Sjukpenning och rehabilitering.

 Vid lagens tillkomst angavs att uppföljning av försöken skulle ske löpande och

att en slutlig utvärderingsrapport skulle vara färdigställd senast den 1

november 1996. Regeringen anser att det är viktigt att utvärderingen fullföljs i

huvudsak enligt den tidigare planeringen. En fördel med att förlängning sker är

att utvärderingen då kan ske när försöksverksamheten är i full drift och inte i

en avslutningsfas. Numera bör gälla att den slutliga utvärderingsrapporten skall

redovisas till regeringen före den 1 februari 1997.

 Den nu föreslagna förlängningen föranleder ändring i 2 § lagen (1992:863) om

lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och

hälso- och sjukvård.

7.2 Lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård och socialtjänst

Regeringens förslag: Lagen (1994:566) om lokal

försöksverksamhet med finansiell samordning mellan

socialförsäkring, hälso- och sjukvård och social-

tjänst förlängs till utgången av år 1998. Medel

för finansiering av försöksverksamheten för 1998

får disponeras från femte huvudtitelns anslag

Allmänna försäkringskassor och Sjukpenning och

rehabilitering.

 Skälen för regeringens förslag: Riksdagen har beslutat att tillåta lokal

försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och

sjukvård och socialtjänst. Försöksverksamheten regleras genom lag (1994:566) om

lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård och socialtjänst (prop. 1993/94:205, bet. 1993/94:SfU19,

rskr. 1993/94:369).

 Försöksverksamheten har begränsats till högst fem försöksområden. Ansökningar

om medverkan i försöksverksamheten skall beredas av Riksförsäkringsverket i

samråd med Socialstyrelsen. Försöksverksamheten startade den 1 juli 1994 och

skall avslutas senast vid utgången av år 1997. Ansökan om att medverka i

försöksverksamheten har inkommit från Bohuslandstinget, Stenungsunds kommun och

Bohusläns allmänna försäkringskassa. Regeringen har den 30 juni 1994 beslutat om

medgivande för denna försöksverksamhet fr.o.m. den 1 juli samma år.

 Socialdepartementet har i skrivelse den 8 juli 1994 inbjudit ytterligare

intresserade att inkomma med ansökan om att medverka i försöksverksamheten.

Under hösten 1994 har tolv intresseanmälningar inkommit till

Socialdepartementet. De intresseanmälningar som inkommit är som regel mycket

kortfattade. De ger uttryck för att de olika parterna har haft kontakt och att

det finns ett intresse för att medverka i försöksverksamheten.

Intresseanmälningarna är dock inte så utförliga att de kan läggas till grund för

regeringsbeslut om vilka ytterligare försöksområden som bör komma i fråga.

 Erfarenheter från Stenungsundsprojektet är bl.a. att det tar lång tid att

komma igång med en försöksverksamhet av detta slag. Försöket måste förankras

inom de olika organisationerna, bland både politiker och tjänstemän. Enligt

regeringens bedömning är det inte troligt att någon ytterligare

försöksverksamhet kan starta före år 1996. För att en försöksperiod skall kunna

ge underlag för en tillfredsställande utvärdering bör den helst omfatta tre år.

Eftersom försöksverksamheten kan pågå längst till utgången av år 1997 och några

försöksområden utöver Stenungsunds kommun ännu inte beslutats, är det angeläget

att en förlängning sker. Regeringen föreslår därför att försöksverksamheten

förlängs till utgången av år 1998.

 Av förarbetena till lagen framgår, att en slutlig utvärderingsrapport avseende

försöksverksamheten skall redovisas till regeringen senast den 1 juni 1998.

Utvärderingstidpunkten bör flyttas fram i motsvarande mån som

försöksverksamheten förlängs, dvs. till senast den 1 juni 1999.

 Försäkringskassans andel av finansiellt överskott eller underskott fördelas

mellan staten och försäkringskassan. Försäkringskassans andel av ett över- eller

underskott skall enbart avse den del som kan hänföras till förvaltning och högst

ett belopp motsvarande tio procent av de till ledningsorganet under

försöksperioden avsatta medlen från anslaget Allmänna försäkringskassor. Övriga

delar av ett överskott eller underskott till försöksverksamheten regleras för

statens del via anslaget Sjukpenning och rehabilitering. Regeringen föreslår att

finansieringen av försöksverksamheten för år 1998 sker på samma sätt.

 Den finansiella ramen, parternas resursandelar samt principerna för fördelning

av över- och underskott för år 1998 bör utformas i enlighet med nuvarande regler

och i samstämmighet mellan de berörda parterna och efter samråd med

Riksförsäkringsverket och Socialstyrelsen.

 Den nu föreslagna förlängningen föranleder ändring i 11 § i lagen (1994:566)

om lokal försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring,

hälso- och sjukvård och socialtjänst.

8 Arbetsvillkor för rätt till delpension

Regeringens förslag: För att vara försäkrad för

delpension skall den sökande, under året omedel-

bart före det att delpension avses börja utgå

eller den tidigare dag då ansökan görs, ha för-

värvsarbetat under minst 80 dagar fördelade på

minst fem månader.

 Skälen för regeringens förslag: En förvärvsarbetande som fyllt 61 år och

minskar sin arbetsinsats kan under vissa förutsättningar erhålla delpension.

Delpension betalas då ut med 55 % av inkomstbortfallet. Pension kan dock bara

utges för högst tio timmars minskning av arbetstiden per vecka.

 För att delpension skall kunna utges krävs bl.a. att den försäkrade har haft

pensionsgrundande inkomst under sammanlagt minst tio år fr.o.m. 45 års ålder.

 Därutöver skall den sökande under de senaste tolv månaderna ha förvärvsarbetat

under minst 75 dagar fördelade på minst fyra månader enligt bestämmelserna om

arbetsvillkor i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring.

 Det senare arbetsvillkoret följer således reglerna i arbetslöshetsförsäk-

ringen. Arbetsvillkoret för denna försäkring har dock ändrats och kravet är nu

att förvärvsarbete skall ha utförts under minst 80 dagar fördelade på minst fem

månader. Av detta skäl bör även bestämmelserna avseende delpensionsförsäkringen

ändras på motsvarande sätt.

 Den föreslagna justeringen är av marginell betydelse och medför inga

kostnadseffekter. Skälet till förändringen är endast att arbetsvillkoret i

delpensionslagen bör överensstämma med reglerna i lagen om arbetslös-

hetsförsäkring. Förändringen bör träda i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas för

dem som ansöker om delpension efter den 1 juli 1995 och där delpension börjar

betalas ut för tid efter ikraftträdandet.

9 Författningskommentarer

9.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om

socialavgifter

Ändringarna kommenteras i den allmänna motiveringen (avsnitt 4).

9.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

4 kap.

3 §

Genom ett tillägg i fjärde stycket ges föräldrar som har gemensam vårdnad om ett

barn, men där den ena föräldern inte har rätt till föräldrapenning, möjlighet

att tillgodogöra sig hela det antal dagar som föräldrapenning kan utges för

barnet. Det kan t.ex. röra sig om fall där den ena föräldern inte uppfyller

kravet att ha varit inskriven hos försäkringskassan i minst 180 dagar eller som

en följd av bosättning eller förvärvsarbete i annat land inte skall omfattas av

svensk lagstiftning. Den förälder som har rätt till föräldrapenning får sålunda,

i dessa fall av gemensam vårdnad, uppbära föräldrapenning även under de dagar

som enligt bestämmelsen i tredje stycket tillkommer den andra föräldern.

 Den nya bestämmelsen föreslås träda i kraft den 1 juli l995 och tillämpas i

fråga om föräldrapenning för vård av barn som är fött den 1 januari l995 eller

senare. Detta innebär att för barn födda före januari 1995 kommer de äldre

bestämmelserna att gälla, dvs. i praktiken de övergångsbestämmelser som

meddelats till nuvarande regler.

9 a §

Genom paragrafen, som är ny, införs en avräkningsregel som gör det möjligt att,

när föräldrapenning med anledning av ett barns födelse betalas ut, beakta att

det för barnet har utgetts en motsvarande förmån enligt utländsk lagstiftning.

Avräkningsregeln innebär att det antal dagar som föräldrapenning enligt 3 §

högst kan utges sammanlagt till föräldrarna skall minskas med de

ersättningsdagar som utgetts för barnet enligt den utländska lagstiftningen.

 Avräkning skall göras för den utländska ersättningen oavsett vem av

föräldrarna som uppburit ersättningen. Dagar för vilka den ena föräldern har

uppburit ersättning enligt ett annat lands lagstiftning kan således räknas av

från dagar med föräldrapenning enligt lagen om allmän försäkring som den andra

föräldern önskar ta ut. Avräkningen skall dock i första hand göras från de dagar

som den förälder som uppburit den utländska ersättningen har rätt att själv

uppbära och med de dagar för vilka gäller ett krav om att föräldern under minst

240 dagar före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten för födelsen varit

försäkrad för sjukpenning. Vad som i övrigt gäller för avräkningen kommenteras i

den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2).

 Av den allmänna motiveringen framgår också att avräkning skall göras inte bara

för förmåner som utgetts enligt ett lands socialförsäkringslagstiftning utan

också i de fall det har förelegat en lagstadgad skyldighet för arbetsgivaren att

utge lön eller annan ersättning vid föräldraledighet.

 I den allmänna motiveringen har framhållits att en motsvarighet till

paragrafens avräkningsregel finns i artikel 35.4 i förordning (EEG) nr 1408/71.

Avsnittet innehåller en beskrivning av regelns tillämpningsområde. Här kan

framhållas att tillämpningen av den svenska nationella avräkningsregeln kommer

att påverkas av EG-domstolens praxis i fråga om tolkningen av förordningens

avräkningsregel. Vidare kan framhållas att det enligt artikel 84 i förordning

(EEG) nr 1408/71 föreligger en allmän skyldighet för myndigheter och

institutioner i medlemsstaterna att bistå varandra och handla som om de

tillämpade sin egen lagstiftning. I artikel 33 i förordning (EEG) nr 574/72

(tillämpningsförordningen till förordning (EEG) nr 1408/71) ges föreskrifter som

innebär att institutionen i den medlemsstat som skall ge ut förmåner får begära

upplysningar från institutioner i en annan medlemsstat om vilka perioder de

senare institutionerna har gett ut förmåner för samma moderskap. Uppgifter som

lämnas i ett svenskt ersättningsärende rörande moderskapsförmåner som uppbärs

eller tidigare har uppburits i ett EU-land eller en stat som omfattas av

EES-avtalet kan således av försäkringskassan kontrolleras med institutionen i

det andra landet. Däremot är möjligheterna begränsade när det gäller att

kontrollera uppgifter om förmåner som uppburits från länder som står utanför det

ovan nämnda europeiska samarbetet. Oriktiga uppgifter kan emellertid medföra att

föräldrapenningen med stöd av 20 kap. 3 § lagen om allmän försäkring dras in

eller sätts ned. Detta följer av 3 kap. 17 § andra stycket och 4 kap. 18 § den

lagen. Oriktiga uppgifter kan vidare medföra att krav ställs på återbetalning

enligt bestämmelserna i 20 kap. 4 § samma lag.

 Föräldrapenning som utgetts för tid före ikraftträdandet omfattas inte av de

nya bestämmelserna. En utländsk förmån som uppburits före ikraftträdandet kan

dock räknas av mot dagar med föräldrapenning som en förälder tar ut efter

ikraftträdandet. Någon övergångsbestämmelse om detta behövs inte.

16 §

Ändringen kommenteras i den allmänna motiveringen (avsnitt 5.2).

18 kap.

14 §

Som anförts i avsnitt 6 föreslås att budgetåret för de allmänna försäk-

ringskassorna skall anpassas till det statliga budgetåret. Detta innebär att

budgetåret från och med år 1997 skall omfatta ett kalenderår och att det

övergångsvis, från och med den 1 juli 1995, skall omfatta 18 månader. Denna

ändring till kalenderår framgår av paragrafens första stycke.

 I andra stycket finns föreskrifter om skyldighet för styrelsen för en allmän

försäkringskassa att lämna årsredovisning till revisorerna, Riks-

försäkringsverket och berört landsting eller berörd kommun. I denna bestämmelse

anges nu bara att årsredovisningen skall lämnas årligen. Avsikten är dock att

sådan redovisning även fortsättningsvis skall lämnas senast en viss tid efter

budgetårets slut. Denna tidpunkt avser dock regeringen att ange i förordning

sedan motsvarande reglering är klar för det statliga myndighetsområdet.

9.3 Förslaget till lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1992:863) om lokal

försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring och hälso-

och sjukvård, dels ändring i samma lag

2 §

Förlängningen av lagens giltighet föranleder en ändring i den bestämmelse

varigenom sjukvårdshuvudmans kostnadsansvar avgränsas i tiden.

9.4 Förslaget till lag om dels fortsatt giltighet av lagen (1994:566) om lokal

försöksverksamhet med finansiell samordning mellan socialförsäkring, hälso- och

sjukvård och socialtjänst, dels ändring i samma lag

11 §

Vid förlängningen av lagens giltighetstid bör bestämmelsen om tjänstgöringstid

för ledamöter och ersättare i förbundsstyrelse anpassas till de fyraåriga

mandatperioder som från de allmänna valen 1994 gäller för kommunfullmäktige och

landstingsfullmäktige samt även för försäkringskassornas styrelser. En beslutad

ändring i lagen om allmän försäkring av tillträdesdagen för försäkringskassornas

styrelser från den 1 juli till den 1 januari (SFS 1994:1655) får däremot inte

effekt förrän den 1 januari 1999 och föranleder därför ingen ändring av

bestämmelsen att tillträdesdag för ledamot eller ersättare som utses av

försäkringskassa är den 1 september. För ledamöter och ersättare valda - av kom-

munfullmäktige och landstingsfullmäktige - efter 1994 års allmänna val men före

lagens ikraftträdande måste fyllnadsval hållas innan deras treåriga tjänst-

göringstider löper ut, om beställarförbundet skall bestå därefter. Detta anges i

övergångsbestämmelsen.

9.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring

3 §

Paragrafen innehåller vissa bestämmelser om vem som är försäkrad enligt lagen.

Det föreskrivs bl.a. att försäkringen gäller personer som under viss tid före

den dag då pension avses börja utges eller den tidigare dag då ansökan görs har

förvärvsarbetat i viss omfattning. Därvid hänvisas till bestämmelserna om

arbetsvillkor i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring. Hänvisningen har nu

ändrats för att överenstämma med nämnda arbetsvillkor som det är utformat från

och med den 1 januari 1995.

Lagrådsremissens lagförslag

Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 1 och 4 §§ lagen (1981:691) om socialavgifter1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 kap.

1 §2 En försäkrad som avses i 1 kap. 2 § skall på det avgiftsunderlag som anges

i 3 - 5 §§ för varje år betala

 1. sjukförsäkrings- 1. sjukförsäkrings-

avgift med 9,12 procent, avgift med 6,92 procent,

 2. folkpensionsavgift

med 6,03 procent,

 3.

tilläggspensionsavgift 4. delpensionsavgift

med 13,00 procent, med 0,20 procent,

 4. delpensionsavgift 5. arbetsskadeavgift

med 0,20 procent samt med 1,40 procent,

 5. arbetsskadeavgift 6.

med 1,40 procent. arbetsmarknadsavgift med

 2,20 procent.

4 §3

 Grunden för beräkning Grunden för beräkning av

av avgift enligt 1 § 1 avgift enligt 1 § 1, 5

och 5 utgörs av inkomst och 6 utgörs av inkomst

av annat förvärvsarbete av annat förvärvsarbete

som avses i 3 kap. 2 som avses i 3 kap. 2

eller 2 a § lagen eller 2 a § lagen

(1962:381) om allmän (1962:381) om allmän

försäkring. försäkring.

 Grunden för beräkning av avgift enligt 2 - 4 utgörs av inkomst av annat

förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring.

___________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995 och tillämpas första gången i

fråga om egenavgifter som beräknas på grundval av 1997 års taxering.

 2. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om egenavgifter som beräknas

på grundval av 1996 och tidigare års taxeringar.

1 Lagen omtryckt 1989:633.

2 Senaste lydelse 1994:1747.

3 Senaste lydelse 1992:1572.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-03-06

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Arne Baekkevold.

Enligt en lagrådsremiss den 2 mars 1995 (Socialdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag til lag om ändring i lagen

(1981:691) om socialavgifter.

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Kjell

Rempler.

 Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Hedborg

Regeringen beslutar proposition 1994/95:197 Vissa socialförsäkringsfrågor, m.m.