Regeringens proposition 1990/91:184

om verksamheten i

Studsvikskoncernen, m.m.

Prop.

1990/91:184

Regeringen   föreslår  riksdagen  att anta  de  förslag  som  tagits  upp  i bifogade utdrag ur regering-sprotokollet den 25 april 1991.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Rune[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovi.sas inriktningen för en omstmkturering av verksamheten och ägarförhållandena i koncernen Studsvik AB med dotterbolag.

Ett övergripande mål är att dela upp verksainhetema inom koncernen på tre delar som var och en får ägarförhållanden och andra förut-sättning-ar som är mest lämpliga för respektive del.

Förhandlingar har inlett.s om en överlåtelse av de kärntekniska anlägg­ningarna inklusive tbrskning.sreaktorn R2 till kärnkraftsproducenterna.

En försäljning till industriella intressenter av koncernens kommersiellt utvecklingsbara delar bör eftersträvas.

Regeringen koimner senare denna dag att överföra ägarfunktionen för Studsvik AB till staten.s vattenfall.sverk (Vattenfall). Härigenom får verket förutsättningar att fortsätta och avsluta de förhandlingar som har inletts om försäljning av verksamheter inom koncernen. Vattenfall bör behålla fastigheten och de delar av Studsvikskoncernen som inte av,skiljs och säljs.

1  Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 184

Industridepartementet

Prp- i990/9i:i84

Utdrag ur protokoll vid regering.ssammanträde den 25 april 1991

Närvarande:    statsministern   [REDACTED_EFTERNAMN],    ordförande,    och    statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Johans.son,[REDACTED_EFTERNAMN], G.  Anders.son, [REDACTED_EFTERNAMN],  Freivalds, [REDACTED_EFTERNAMN], [REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om verksamheten i Studsvikskoncernen, m.m.

1 Studsviks tillkomst och statens engagemang

AB Atomenergi bildades år 1947 med uppgift att handha det målhundna forsknings- och utvecklingsarbetet på kärnenergiområdet (prop. 1947: 313, SU2I7, rskr. 403). Staten tecknade aktier för 2 milj.kr. av det totala aktiekapitalet om 3,5 milj.kr. Resterande aktier tecknades av kommunala och privata kraftföretag och industriföretag. År 1956 tästställde riksdagen (prop. 1956:176, 3LU22, rskr. 344) allmänna riktlinjer för bolagets verk.samhet. Riktlinjerna har .sedan modifierats vid liera tilltällen i samband med riksdagens prövning av anslag till bolaget.

Under åren 1957 - 1964 uppfördes forskningsanläggningen i Studsvik, innelattande bl.a. materialprovningsreaktorn R2. Investeringama uppgick totalt till 250 milj.kr.

År 1968 upprättades ett tioårigt konsortialavtal mellan staten och dåvarande ASEA AB. Merparten av ASEAs atomverksainhet och delar av AB Atomenergis resurser, överfördes till ett av staten och ASEA samägt företag, Asea-Atom. Företagets aktiekapital fastställdes till 60 inilj.kr. (prop. 1968:160, SU199, rskr. 408).

Samtidigt avtalades mellan staten och AB Atomenergi att bolaget skulle bedriva visst reaktor- och bränsletekni.skt utvecklingsarbete parallellt med forskning av mera långsiktig karaktär, huvudsakligen i Stiid.svik. Re.sunsema skulle stå till förfogande för såväl Asea-Atom som andra företag.

År 1969 övertog staten samtliga aktier i AB Atomenergi. Året därefter godkände riksdagen (prop. 1970:1, bil 15. s. 97, SU13, rskr. 13) särskilda riktlinjer för bolagets kärnenergiverk.samhet under temårsperiod-en 1970/71 - 1974/75. Dessa riktlinjer innebar bl.a. att bolaget .skulle intensifiera ansträngningarna att uppnå en mera marknadsinriktad verksamhet och öka volymen betalda uppdrag.

Vid femårsperiodens slut år 1975 redovisade bolaget ett underskott i     Prop.   1990/91:184 den löpande verk.samheten på 40 inilj.kr. Underskottet täcktes med hjälp av realisation.svinster på försåld egendom.

I propositionen 1975/76:109 om anslag till Aktiebolaget Atomenergi för budgetåret 1976/77, m.m., angavs att Atomenergis ställning som ett centralt kämlbrskningscentmm innebar att även bedriva viss verksamhet .som utifrån rent företag.sekonomi.ska kriterier inte kan motiveras. För sådana kostnader borde bolaget liksom tidigare ges särskild ersättning. Samtidigt betonades i propositionen att de redovisade riktlinjerna och anslagsberäkningama irmebar krav på en påtaglig begränsning och rationalisering av bolagets verksamhet.

I propositionen 1977/78:110 om energiforskning m.m., angavs en delvis ny inriktning för bolagets verksainhet. AB Atomenergi föreslogs få omlättande uppgifter utöver det kämtekniska området, främst utveckling av inhemska bränslen. Verksainheten kom därvid att till betydande del finansieras genom energilbrskningsprogrammet.

År 1978 bytte AB Atomenergi namn till Stud.svik Energiteknik AB och omorganiserades.

I november 1981 avstyrkte statens kämkraftinspektion av säkerhetsskäl en ansökan från Studsvik Energiteknik AB om fortsatt koncession för drift av R2-reaktom. Anledningen till detta var s.k. försprödning av reaktortanken. Bolagets styrelse och ledning beslutade att reaktortanken skulle bytas ut. Beslutet verkställdes år 1984.

En successivt ökad andel av verksamheten vid Studsvik kom att finansieras genom intäkter från kommersiella uppdrag och tjänster, inte minst på den intemationella marknaden. Samtidigt hade bolaget i enlighet med statsmaktemas intentioner gjort betydande satsningar utanför kämenergiområdet, företrädesvis inom teknikområdet förgasning och förbränning av kol och inhemska bränslen.

På gmnd av R2-reaktoms avställning i åtta månader för byte av reaktortank samt vikande orderingång från affärsområden som varit expansiva uppvisade bolaget år 1985 en förlust. För det förlängda räkenskapsåret 1 juli 1984 - 31 december 1985 redovi.sade koncemen ett underskott, efter finansiella intäkter och kostnader, med drygt 20 milj.kr. Omsättningen var under perioden ca 720 milj.kr.

För verksamhetsåret 1986 uppvisade Studsvik ett förlustresultat efter finansiella intäkter och kostnader på drygt 60 milj.kr. Före 

bok.sliitsdi.spo

-

sitioner och skatt blev resultatet en förlust om 72,8 milj.kr Det stod i detta läge klart att de planer för bolagets verksamhet som hade legat till grund för av rik.sdagen beslutade statsan.slag till Stud.svik inte hade kunnat förverkliga.s.

Bolaget förbrukade kapital i betydande omfattning. Soliditeten sjönk med 10 procentenheter från 25 % år 1985 till ca 15 % år 1987.

Mot denna bakgmnd beslutade styrelsen i Studsvik AB om ett åtgärdspaket som siktade på en reduktion av ko.stnadema med 30-35 milj.kr. för år 1986. Bl.a. minskades personalstyrkan med ca 200 personer. Riksdagen godkände också regeringens hemställan om ett kapitaltillskott med 50 milj.kr. till Stud.svik för att rekonstmera bolagets finansiella ställning (prop. 1987/88:25, bil. 10, NU12, rskr. 112).

1 * Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 184

-i

För budgetåret 1988/89 beviljade riksdagen (prop. 1987/88:90, NU40,     Prop.   1990/91:184 rskr. 375) ett ytterligare ägartillskott om 40 milj.kr.

Verksamheten i Studsvik finansieras till en del av statliga anslag inom energitbrskningsprogrammet. För budgetåret 1990/91 har riksdagen anslagit sammanlagt 63 milj.kr., varav 24 milj.kr. avser bidrag till driften av R2-reaktom. Övriga medel avser .såväl kärnkraftstekniskt som annat forsknings- och utvecklingsarbete.

Det svenska kämtekniska programmet har medfört att radioaktivt avfall har lagrats i Studsvik i avvaktan på ett slutligt omhändertagande. Hanteringen av detta avfall har t.o.m. år 1988 finansierats över statsbudgeten. År 1988 tillkom lagen (1988:1597) om finansiering av hanteringen av visst radioaktivt avfall m.m. (Studsvikslagen) i syfte att reglera finansieringen av de framtida kostnadema för hantering och slutförvaring av det radioaktiva avfallet.

Regeringen uppdrog våren 1990 åt naturvetenskapliga forskningsrådet (NFR) att redovisa behov och finansiering av en forskningsreaktor för svenska universitet och högskolor I december .samma år ställde sig NFR i allt vä.sentligt bakom en rapport från en särskilt utsedd utrednings-gmpp. På gmndval av rapporten anser NFR att verksainheten i Studsvik bör fortsätta under en treårsperiod, under förutsättning att förändringar görs av tbrskningens organisation och verksamhetsinriktning samt att tbrskningsiniljön förstärks. Vidare anser NFR bl.a. att ökade medel bör ställas till förfogande för ökat utnyttjande av neutronforsk­ningsanläggningar utanför Sverige, särskilt om neutrontbrskningen vid R2-reaktom skulle upphöra. Även reinissinstansema instämmer i huvudsak med rapporten och dess slutsatser.

2 Verksamhetens nuvarande struktur

Stud.svik AB är i dag ett helstatligt bolag. Verksainheten bedrivs inom tre divisioner, Nuclear, Energy och Instrument. I divisionerna ingår några dotterbolag som uppvisar tillfredsställande lönsainhet. År 1990 om.satte koncemen 520 milj.kr., fördelat på Nuclear 251 milj.kr., Energy 107 inilj.kr. och Instmments 122 milj.kr. Av Nuclear-divisionens 251 inilj.kr. hänförs 55 milj.kr. till R2-reaktom. Koncemen .som helhet har, som jag nyss beskrivit, under lång tid gått med förlust.

För år 1990 beräknas de .saimnanlagda förlustema, före bokslutsdis­positioner och skatter, uppgå till drygt 60 milj.kr. 1 detta belopp ingår vissa engångskostnader för de omstmkturering.såtgärder som vidtagits under 1990.

Staten har som ägare ställt kravet att Stud.svikskoncemen skall uppnå kommersiell lönsainhet. Inom företaget har tiigits fram ett åtgärdsprogram som skall leda till bl.a. en ny och kostnadseffektivare koncemstmktur för den kommersiella verksamheten, med förbättrad lönsamhet. Åtgärdemu har, som nyss näinnts, inletts under år 1990. Vissa olönsaimna verksam­heter är redan avvecklade eller under avveckling.

Ett speciellt problem utgör de kostnader som orsakas av de fasta Prop. 1990/91:184 anläggningamas ttjlaktiga dimensionering i förhållande till den nuvarande verksamheten. Fastigheten som Studsvik AB äger är på 183 hektar. Under kämkraftsepokens inledning på 1950- och 1960-talen dimensione­rades investeringama i byggnader och service.system m.m. för en betydligt större verksamhet än vad som någonsin förekommit på området. Kostnadema för denna kraftigt överdimensionerade infrastmktur har sedan dess varit en bidragande orsak till koncernens stora ekonomiska problem.

Reaktorn var tyngdpunkten i den urspmngliga verksamheten och av stort värde för möjligheterna att bygga upp erforderlig kompetens och erfarenhet för det omfiittande kämkraftsprogram som planerades. Reaktom har hela tiden använts för såväl fbrskningssyften som för materialprovning m.m. avseende kämkraftsproduktion, tillförlitlighet och säkerhet. Den kommersiella användningen av reaktom inleddes år 1975 och expanderade kraftigt de följande åren. Huvudverksamheten är provning av kraftreaktorbränsle (s.k. rampprovning), där R2-reaktom har en betydande del av världsmarknaden. Mot denna bakgmnd beslöt företagsledningen att investera i en ny reaktortank och i samband därmed arrangera för fortsatt grundläggande neutron forskning, som bedrivs av Uppsala universitets neutronforskningslaboratorium. Byte av reaktor­tanken genomfördes år 1984.

Under åren 1985 och 1986 var beläggningen på reaktom låg, och såväl personalstyrkan som drifttiden minskades. Efter år 1987 har beläggningen på reaktom ökat. Trots en ökad beläggning har reaktorverksamheten inte uppnått ftill kostnadstäckning, främst på gmnd av att de intemationellt låga prisema för motsvarande reaktortjänster inte medgivit en för R2-reaktom kostnadstäckande prissättning. De intemationellt låga prisema beror på de omfattande statliga bidragen till reaktorer av detta slag.

När det gäller de övriga verksamheterna inom koncernen har Stud.svik Nuclear, som bedriver bl.a. service- och konsultverksamhet inom det kämtekniska området, främ.st tillkommit som "avknoppning" från den ursprungliga kämtekniska verksamheten. Studs-vik Energy tillkom mot bakgmnd av 1970-talets oljekriser och behovet att minska oljeberoendet och inriktades mot utveckling av energiomvandlingsprocesser för inhemska bränslen. Studs-vik Instmment startades inom koncemen genom förvärv av teknik och bolag för att snabbt nå en marknadsposition. Därefter har verksainheten kompletterats genom utveckling och kommer­sialisering av egna produkter.

Flera av dessa verksamheter ligger i dotterbolag inom Stud.svikskoncer-nen och vissa har en tillfredsställande lönsamhet.

3 Verksamhetens framtida struktur

Prop.   1990/91:184

Mitt ställniiig.stagande: Verksainheten i Studsvik.skoncemen bör delas upp på tre delar .som var och en får de ägarförhållanden och andra fömtsättningar .som är mest lämpliga för respektive del. Den direkta statliga ägarrollen bör minskas .så långt som möjligt.

Skälen för mitt ställning,stiigande: Stud.svikskoncemen innehåller verksamheter med olikartade inriktningar och fömtsättningar. Även om koncemen som helhet går med förlust har vissa delar kunnat uppvisa en tillfredsställande lönsamhet.

Det är angelaget att koncernens ekonomiska .svårigheter, som främst är kopplade till den överdimensionerade fastigheten, inte hindrar de lönsammare enhetema inom koncemen från att utvecklas. Samtidigt måste under lång tid framöver reaktom och därmed sammanhängande kämtekniska verksamheter skötas under stort ansvar och med stor kompetens, oavsett möjlighetema att uppnå företagsekonomisk lönsamhet i den delen.

Jag anser att koncemen, med hänsyn till verksamhetemas olika karaktär, lämpligen kan delas upp i följande tre delar.

Delen "kämtekniska anläggningar" med R2-reaktom och övriga käm­tekniska anläggningar

En "kommersiellt utvecklingsbar del" där verksamheter som bedrivs på kommersiell gmnd, bl.a. i de kämtekniska anläggningama, och med relativt god lönsamhet har sammanförts. Denna del utgör huvudverksamheten i den nuvarande Studsvik.skoncemen.

En "fastighetsdel" med marken, byggnader för icke-kämteknisk verksamhet och andra serviceanläggningar.

Genom en sådan uppdelning bör en lämplig framtida stmktur och ägarbild kunna uppnås för varje del. Det är inte minst från sys­selsättningssynpunkt angeläget att skapa långsiktiga förutsättningar för den fortsatta verksamheten i Stud.svik AB.

Intäktema från de kommersiella verksamhetema vid R2-reaktom täcker inte kostnadema för drift och underhåll av reaktom. Ett viktigt skäl är, som jag tidigare har nämnt, att prisnivån för motsvarande tjänster är låg på den intemationella marknaden. Detta hindrar en kostnadstäckande prissäUning även för R2-reaktom.

De kämtekniska anläggningama omfattar huvudsakligen anläggningar för sådan forsknings- och provning.sverksamhet som har ingått i det

s-venska kämkraftsprogrammets uppbyggnadsskede. 1 allt väsentligt är det Prop. 1990/91:184 fråga om verksamhet för vilken kärnkraftsproducentema erlägger avgift för dekontaminering, omhändertagande av avfall och rivning enligt den s.k. Studsvikslagen (1988:1597). Mot den bakgrunden har frågan om kraftproducenternas övertagande av dessa anläggningar tagits upp vid överläggningar med representanter för branschen.

Överläggningama har, förutom de verksamheter vars kostnader skall täckas av avgift enligt den s.k. Studsvikslagen, även omfattat ett övertagande av driftans-varet för R2-reaktorn samt för de kostnader, bl.a. för det radioaktiva avfallet, som fortlöpande uppstår under nuvarande 

drift.

Ett övertagande skulle således, enligt de överläggningar som har förts, omfatta ett heltäckande ansvar för den personal och de anläggningar som berörs samt omhändertagande av allt radioaktivt avfall m.m. .som avser den hittillsvarande och framtida driften av R2-reaktorn.

Kärnkraftproducentema har konstaterat att det inte föreligger någon .skyldighet för dem att göra ett sådant, i förhållande till den s.k. Stud.svikslagen, utökat åtagande. Vid överläggningama har dock framkommit att det finns goda förutsättningar för ett avtal om ett hillständigt övertagande av verksamheten vid R2-reaktorn.

Jag vill i detta sammanhang understryka att ett övertagande från kraftproducentema av R2-reaktom inte skall irmebära någon förändring av gällande principer för bränslehantering m.m. När det gäller bränslet till R2-reaktom levereras detta från Department of Energy i USA och gällande avtal bygger på att leverantören återtar bränslet efter använd­ningen. De nya ägama bör således överta de rättigheter och förpliktelser som är förknippade med nu gällande avtal beträffande reaktorbränslet. 1 derma fråga har jag samrått med chefen för miljödepartementet.

Den "kommersiellt utvecklingsbara delen" omfattar verksamheter som i vissa fall ligger i dotterbolag och i andra fall direkt i Studsvik AB. Dessa verksamheter utgör tillsammans Stud.svikskoncernen.s nuvarande huvudverksamhet, Förhandlingskontakter har förekommit med in­dustriföretag som visat intresse för köp av denna del av koncemen.

"Fastighetsdelen" omfattar marken med byggnader och fasta servicean­läggningar m.m. Denna del av Studsvikskoncemen bör för statens räkning förvaltas av Vattenfall. Därigenom får Vattenfall ansvar för uthyming av fastigheter m.m. på marknadsmässiga villkor till de övriga verksamhetema på området.

Med hänsyn till Studsvikskoncemens nuvarande relativt komplicerade stmktur och affärsförhållanden kominer en strukturförändring av det slag som jag nu har redovisat att kräva förhandlingar mellan olika parter under en vi.ss tid. Inte minst de öm.sesidiga kopplingar som finns mellan ett antal verksamheter inom koncemen kan kräva tid att klarlägga. Det är därför väsentligt att snarast .skapa bästa möjliga fömtsättningar för .sådana förhandlingar.

Riksdagens godkännande av den allmänna inriktningen för omstmkture-ringen av Stud.svikskoncemen bör inhämtas. För riksdagens kännedom vill jag även nämna att Vattenfall, av de skäl som jag tidigare redovisat.

snarast kommer att få överta det direkta ägaransvaret för hela Stud.sviks- Prop. 1990/91:184 koncemen. Det blir således en uppgift för Vattenfall att .som ägare till "fastighetsdelen" fortsätta de redan inledda förhandlingama om försälj­ning av de kämtekniska anläggningama och den kommersiellt utveck­lingsbara delen av koncernen, samt de förhandlingar om hyror m.m. som ingår i eller blir följden av sådana försäljningar.

Statens ägarans-var gentemot Studsvikskoncernen utövas idag av indu.stridepartementet. Jag avser att senare denna dag föreslå regeringen att uppdra åt statens vattenfall.sverk att förvalta statens aktier i Studsvik AB och därvid överta det direkta ägaransvaret för bolaget.

Vis.sa delar av Studsvikskoncemen kommer således att ingå bland de tillgångar som skall överföras från affärsverket till det aktiebolag som den I januari 1992 övertar huvuddelen av Vattenfalls verksamhet. Värderingen av de verksamheter och tillgångar i Stud.svikskoncemen som senare skall föras över till aktiebolaget kommer att ske i enlighet med de riktlinjer härför som regeringen föreslagit i propositionen (1990/91:87) om näringspolitik för tillväxt (s. 169).

4 Övriga frågor

Jag vill ta upp några frågor som är av allmänt intresse i samband med en omstmkturering av Stud.svikskoncemen.

En vä.sentlig fråga gäller framtiden för R2-reaktorn. Reaktom levererar i dag kontrakterade provningstjänster till vissa kunder. Som jag tidigare har redovi.sat täcker intäkterna från denna verksamhet inte kostnaderna. Jag vill understryka att ett överförande av reaktordelen till en ny ägare innebär att denne övertar det ftilla ekonomiska ansvaret för den fortsatta driften. Ägaren måste därvid ha rätt att självständigt besluta om driften skall fortsätta eller reaktorn skall läggas ned, och i så fall vid vilken tidpunkt nedläggningen skall ske.

Vid sidan av den intäktsflnansierade verksainheten utnyttjas reaktom även för fbrskningsverksamhet som bedrivs genom det till Uppsala universitet knutna neutronfbrskningslaboratoriet (NFL). För dessa fbrskningstjänster ges statliga bidrag till reaktordriften. Så länge reaktordriften pågår, och fbrskningstjänster tillhandahålls som hittills, kommer de statliga bidragen till reaktom att ges i nuvarande omfattning inom det gällande fbrskningsprogrammet. Så länge R2-reaktom drivs hör forskningen vid NFL således inte påverkas av ändrade ägarförhållanden.

Om det visar sig att R2-reaktom skall avvecklas upphör reaktorägarens ansvar för att tillhandahålla dessa fbrskningstjän.ster. Enligt min mening bör motsvarande tjänster, främst tillgång till neutroner, då tillgodoses på annat sätt. Jag har i derma fråga samrått med chefisn för utbildningsdepar­tementet.

Som en följd av riksdagens fbrskningspolitiska beslut år 1990 bildades ett programråd vid Studsvik AB. Programrådet skall enligt sin instruktion (1990:942) beställa sådana insatser vid bolaget, inom området för icke kämtekni.sk forskning och utveckling, .som finansieras med statsanslag.

Programrådet svarar även för att dessa insatser samordnas med andra    Prop.   1990/91:184 in.satser inom energiforskningen. För budgetåret 1990/91 uppgår anslaget till den icke-kämtekniska energifbrskningen vid Studsvik AB till 20 inilj.kr.

Programrådet är administrativt knutet till statens energiverk. Den organisatoriska tillhörigheten för programrådet koimner att prövas i samband med att att energiverkets uppgifter på energiforskningens område förs över till en ny näringspolitisk myndighet den 1 juli 1991.

En aiman väsentlig fråga är om kärnsäkerheten eller strålskyddet kan komma att påverkas av en omstmkturering av Stud.svikskoncemen.

Tillsyn över kämsäkerheten utövas av statens kämkraftinspektion (SKI). Statens strål.skyddsinstitut (SSl) utövar tillsyn över strålskyddet. Den nu redovi.sade omstruktureringen av verksamheten i Stud.svikskoncer-nen kommer inte att nämnvärt påverka förutsättningarna för dessa myndigheters arbete. Självfallet kommer även framdeles utvecklingen i detta avseende att följas med stor uppmärksainhet. En sänkning av kämsäkerhets- eller strålskyddsnivån i något avseende kan givetvis inte accepteras. I derma fråga har jag samrått med chefijn för miljödeparte­mentet.

5 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att godkänna den inriktning av omstmktureringen av verksamheten i Studsvikskoncemen som jag nu har redovisat.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta förslaget som föredraganden har lagt fram.