I

(Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk)

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1/2005

av den 22 december 2004

om skydd av djur under transport och därmed sammanhängande förfaranden och om ändring av

direktiven 64/432/EEG och 93/119/EG och förordning (EG) nr 1255/97

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA

FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska

gemenskapen, särskilt artikel 37,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs 

yttrande (2),

efter att ha hört Regionkommittén, och

av följande skäl:

(1) Enligt protokollet om djurskydd och djurens välfärd som

fogas till fördraget skall gemenskapen och medlemsstaterna 

fullt ut ta hänsyn till djurens välfärd vid utformning 

och genomförande av politiken i fråga om jordbruk

och transport.

(2) Rådet har, i enlighet med rådets direktiv 91/628/EEG av

den 19 november 1991 om skydd av djur vid transport 

(3), antagit regler om djurtransport i syfte att undanröja 

tekniska hinder för handeln med levande djur och

möjliggöra smidigt fungerande marknadsorganisationer,

samtidigt som en tillfredsställande skyddsnivå för djuren

säkras.

(3) I kommissionens rapport till Europaparlamentet och

rådet om de erfarenheter medlemsstaterna gjort efter

genomförandet av rådets direktiv 95/29/EG av

den 29 juni 1995 om ändring av direktiv 91/628/EEG

om skydd av djur vid transport (4), som lades fram i

enlighet med direktiv 91/628/EEG, rekommenderades en

ändring av gällande gemenskapslagstiftning på detta

område.

(4) De flesta medlemsstater har ratificerat Europeiska

konventionen om skydd av djur under internationella

transporter, och rådet har givit kommissionen mandat

att på gemenskapens vägnar förhandla om den ändrade

Europeiska konventionen om skydd av djur under internationella 

transporter.

(5) Långa djurtransporter, även långa transporter av djur

som förs till slakt, bör med hänsyn till djurens välbefinnande 

begränsas i största möjliga utsträckning.

(6) Rådet uppmanade den 19 juni 2001 (5) kommissionen

att lägga fram förslag i syfte att se till att den gällande

gemenskapslagstiftningen genomförs effektivt och säkerställa 

en sträng kontroll av dess efterlevnad, förbättra

djurskyddet och djurens välbefinnande, förhindra förekomst 

och spridning av smittsamma djursjukdomar samt

införa skärpta krav för att trygga djurens välbefinnande

och hälsa under och efter transporten, så att smärta och

lidande undviks. 

(7) Europaparlamentet uppmanade den 13 november 2001

kommissionen att lägga fram förslag till ändring av

nuvarande gemenskapsbestämmelser om transport av

djur och i samband med detta i synnerhet att

 samråda med den behöriga vetenskapliga kommittén

om transporttiden vid djurtransporter,

 lägga fram förslag till en harmoniserad modell för ett

europeiskt intyg för transportörer och om en harmonisering 

av de färdplaner som krävs för långa transporter,

 säkerställa att personer som hanterar djur under

transporter har genomgått en utbildning som är

godkänd av behöriga myndigheter, och att

 se till att det vid veterinärkontrollerna vid gemenskapens 

gränskontrollstationer också noga kontrolleras

under vilka förhållanden djuren transporteras.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/1

(1) Yttrandet avgivet den 30 mars 2004 (ännu ej offentliggjort i EUT).

(2) EUT C 110, 30.4.2004, s. 135.

(3) EGT L 340, 11.12.1991, s. 17. Direktivet senast ändrat genom

förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

(4) EGT L 148, 30.6.1995, s. 52. (5) EGT C 273, 28.9.2001, s. 1.

(8) Vetenskapliga kommittén för djurs hälsa och välbefinnande 

avgav den 11 mars 2002 ett yttrande om djurs

välbefinnande under transport. Gemenskapslagstiftningen 

bör därför ändras så att nya vetenskapliga rön

beaktas samtidigt som nödvändigheten av att denna

lagstiftning skall kunna tillämpas inom en snar framtid

ges högsta prioritet.

(9) Särskilda bestämmelser för fjäderfä, katter och hundar

kommer att anges i aktuella förslag när respektive

yttranden från Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet 

(EFSA) föreligger.

(10) Mot bakgrund av erfarenheterna av direktiv 91/628/EEG

när det gäller harmonisering av gemenskapslagstiftning

om djurtransport och de svårigheter som har uppstått på

grund av skillnaderna i införlivandet av det direktivet på

nationell nivå, är det lämpligare att fastställa gemenskapsregler 

på detta område i en förordning. I avvaktan

på detaljerade bestämmelser för vissa arter med särskilda

behov som utgör en mycket begränsad del av gemenskapens 

djur är det lämpligt att ge medlemsstaterna

möjlighet att fastställa eller behålla särskilda nationella

tilläggsbestämmelser för transport av sådana djurarter.

(11) För att säkerställa en enhetlig och effektiv tillämpning av

denna förordning i hela gemenskapen mot bakgrund av

dess grundläggande princip enligt vilken djuren inte får

transporteras på ett sådant sätt att de riskerar att skadas

eller orsakas onödigt lidande, är det lämpligt att fastställa

detaljerade bestämmelser som tar upp de särskilda behov

som uppkommer i samband med olika transportformer.

Sådana detaljerade bestämmelser bör tolkas och tilllämpas 

i enlighet med ovannämnda princip och de bör

uppdateras vid lämplig tidpunkt så snart som de 

särskilt med beaktande av nya vetenskapliga utlåtanden

 visar sig inte längre säkerställa överensstämmelse med

ovan nämnda princip när det gäller vissa djurarter eller

vissa transportformer.

(12) Transport i kommersiellt syfte begränsar sig inte till

transporter som innebär ett omedelbart utbyte av

pengar, varor eller tjänster. Transport i kommersiellt

syfte inbegriper bl.a. transporter som leder till eller syftar

till direkt eller indirekt vinst.

(13) Urlastning och därpå följande omlastning av djuren kan

även utgöra en källa till stress för dem, och kontakter

vid kontrollstationer (tidigare kallade mellanstationer)

kan under vissa förhållanden leda till att infektionssjukdomar 

sprids. Det är därför lämpligt att föreskriva

särskilda åtgärder för att skydda djurens hälsa och välbefinnande 

när de vilar vid kontrollstationer. 

Följaktligen

är det nödvändigt att ändra bestämmelserna i rådets

förordning (EG) nr 1255/97 av den 25 juni 1997 om

gemenskapskriterier för mellanstationer och om ändring

av färdplanen i bilagan till direktiv 91/628/EEG (1).

(14) Otillfredsställande förhållanden avseende djurens välbefinnande 

beror ofta på bristande kunskaper. Det bör

därför ställas krav på att alla personer som hanterar djur

under transport skall ha genomgått en utbildning och

denna utbildning, bör bara ges av organisationer som är

godkända av behöriga myndigheter.

(15) Villkoren för djurens välbefinnande under transport är i

första hand beroende av transportörernas agerande.

Transportörerna kan bedriva sin verksamhet fritt i olika

medlemsstater och det kan därför vara svårt för behöriga

myndigheter att utföra sina kontroller. Transportörerna

bör därför i högre grad kunna ställas till svars och

öppenheten bör vara större i fråga om deras ställning

och verksamhet. I synnerhet bör de kunna visa att de

har tillstånd, att de systematiskt rapporterar eventuella

problem och att de noggrant journalför sina åtgärder

samt resultaten av dessa.

(16) Det är inte bara transportörerna som är involverade i

arbetet med djurtransporter, utan även andra kategorier

av aktörer som uppfödare, handlare, uppsamlingscentraler 

och slakterier. Vissa skyldigheter beträffande

djurens välbefinnande bör därför utvidgas till att gälla

alla involverade aktörer.

(17) Uppsamlingscentraler spelar en väsentlig roll vid transport 

av vissa djurarter. Det är därför viktigt att se till att

anställda vid och besökare till dessa centraler känner till

och följer gemenskapslagstiftningen om skydd av djur

under transport.

(18) Långa transporter torde ha större negativ inverkan på

djurens välbefinnande än korta transporter. Det bör

därför finnas särskilda förfaranden som gör att reglerna

efterlevs i högre grad, bl.a. genom bättre möjligheter att

spåra sådana transporter.

L 3/2 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

(1) EGT L 174, 2.7.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom

rådets förordning (EG) nr 1040/2003 (EUT L 151, 19.6.2003,

s. 21).

(19) I rådets förordning (EEG) nr 3820/85 av den 20 december

1985 om harmonisering av viss social lagstiftning om

vägtransporter (1) fastställs längsta tillåtna körtider och

kortast tillåtna viloperioder för förare. Befordran av djur

bör regleras på ett liknande sätt. I rådets förordning

(EEG) nr 3821/85 av den 20 december 1985 om färdskrivare 

vid vägtransporter (2) fastställs att färdskrivare

skall installeras och användas för att sörja för en effektiv

kontroll av att den sociala lagstiftningen om vägtransporter 

efterlevs. Det är nödvändigt att registrerade

uppgifter skickas vidare och kontrolleras så att reglerna

om längsta tillåtna transporttid enligt djurskyddslagstiftningen 

verkställs.

(20) Bristande informationsutbyte mellan behöriga myndigheter 

leder till att gemenskapslagstiftningen om skydd av

djur under transport inte tillämpas på ett tillfredsställande 

sätt. Man bör därför införa flexibla förfaranden för

att förbättra samarbetet mellan behöriga myndigheter i

de olika medlemsstaterna.

(21) Registrerade hästdjur, enligt definitionen i artikel 2 c i

direktiv 90/426/EEG (3), transporteras ofta i ickekommersiella 

syften och sådana transporter måste

genomföras i enlighet med de övergripande målen för

denna förordning. Med hänsyn till dessa transporters art

tycks det vara lämpligt att avvika från vissa bestämmelser 

när registrerade hästdjur transporteras för

tävlingar, kapplöpningar, kulturella evenemang eller avel.

Det är dock inte lämpligt att tillämpa en sådan avvikelse

för hästdjur avsedda att föras till slakt antingen direkt

eller efter transitering via en marknad eller ett uppsamlingsställe 

för slaktdjur, vilka i enlighet med artikel 2 d

och artikel 8.1 andra strecksatsen i direktiv 90/426/EEG

skall betraktas som hästdjur för slakt.

(22) Otillfredsställande uppföljning av överträdelser av djurskyddslagstiftningen 

uppmuntrar till bristande efterlevnad 

av denna lagstiftning, vilket i sin tur snedvrider

konkurrensen. Enhetliga förfaranden bör därför fastställas 

för hela gemenskapen så att kontrollerna skärps

och påföljder i ökad utsträckning utdöms för överträdelser 

av djurskyddslagstiftningen. Medlemsstaterna bör

införa bestämmelser om påföljder för överträdelser av

bestämmelserna i denna förordning och se till att de tilllämpas. 

Påföljderna måste vara effektiva, proportionella

och avskräckande.

(23) Ett avsevärt antal djur transporteras mycket långa

sträckor från och inom gemenskapen med fartyg för

djurtransport, och sådana sjötransporter kan kontrolleras

vid avsändningsorten. Särskilda åtgärder och normer bör

därför fastställas för detta transportsätt. 

(24) För att gemenskapslagstiftningen skall vara konsekvent

bör rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om

djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur

och svin inom gemenskapen (4) ändras så att det

anpassas till denna förordning i fråga om godkännandet

av uppsamlingscentraler och de krav som ställs på transportörer.

(25) Även rådets direktiv 93/119/EG av den 22 december

1993 om skydd av djur vid tidpunkten för slakt eller

avlivning (5) bör ändras så att det anpassas till denna

förordning i fråga om användningen av elektriska pådrivare.

(26) I rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989

om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter 

och samarbete mellan dessa och kommissionen för

att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen

om veterinära frågor och avelsfrågor (6) fastställs regler

och informationsförfaranden som bör gälla för djurens

välbefinnande under transport, så att det säkerställs att

denna förordning efterlevs.

(27) I kommissionens beslut 98/139/EG (7) fastställs vissa

regler angående kontroller på plats inom veterinärområdet 

som utförs av kommissionens experter i medlemsstaterna, 

och dessa regler torde vara relevanta för att

säkerställa att denna förordning efterlevs på ett enhetligt

sätt.

(28) I denna förordning fastställs bestämmelser för ventilationen 

i vägfordon för långa djurtransporter. Rådets

förordning (EG) nr 411/98 av den 16 februari 1998 om

tilläggsnormer avseende skydd av djur vilka skall tilllämpas 

på vägfordon som används när befordran tar

längre tid än åtta timmar (8) bör därför upphävas.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/3

(1) EGT L 370, 31.12.1985, s. 1.

(2) EGT L 370, 31.12.1985, s. 8. Förordningen senast ändrad genom

kommissionens förordning (EG) nr 432/2004 (EUT L 71,

10.3.2004, s. 3).

(3) EGT L 224, 18.8.1990, s. 42. Direktivet senast ändrat genom

direktiv 2004/68/EG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

(4) EGT P 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom

förordning (EG) nr 21/2004 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8).

(5) EGT L 340, 31.12.1993, s. 21. Direktivet ändrat genom förordning

(EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

(6) EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

(7) EGT L 38, 12.2.1998, s. 10.

(8) EGT L 52, 21.2.1998, s. 8.

(29) Rådet bör genom ett enkelt förfarande kunna uppdatera

vissa viktiga tekniska aspekter av denna förordning,

särskilt på grundval av en bedömning av dess inverkan

på transporter av levande djur inom en utvidgad gemenskap 

och fastställa specifikationerna för det navigeringssystem 

som skall användas för alla vägtransportmedel,

mot bakgrund av den framtida tekniska utvecklingen på

området, exempelvis förverkligandet av Galileosystemet.

(30) Det är lämpligt att medge en möjlighet att införa

undantag när det gäller vissa regioner som är belägna

långt från det europeiska fastlandet, särskilt de yttersta

randområden som avses i artikel 299 i fördraget.

(31) De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna

förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/

468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som

skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter 

(1).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

RÄCKVIDD, DEFINITIONER OCH ALLMÄNNA VILLKOR FÖR

TRANSPORT AV DJUR

Artikel 1

Räckvidd

1. Denna förordning skall tillämpas på transport av levande

ryggradsdjur inom gemenskapen, inklusive de särskilda

kontroller som behöriga tjänstemän skall genomföra av sändningar 

som ankommer till eller lämnar gemenskapens tullområde.

2. Endast artiklarna 3 och 27 skall tillämpas på

a) transporter av djur som utförs av uppfödare med användning 

av jordbruksfordon eller egna transportmedel i sådana

fall där de geografiska förhållandena kräver en transport för

årstidsbetingad transhumance för vissa typer av djur,

b) transporter av egna djur som uppfödarna utför med egna

transportmedel på avstånd understigande 50 km från deras

anläggning.

3. Denna förordning hindrar inte medlemsstaterna från att

vidta strängare nationella åtgärder som syftar till att förbättra

djurens välbefinnande under transporter som endast äger rum

på deras territorium eller under sjötransporter från deras territorium.

4. Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av för

gemenskapen gällande veterinärlagstiftning.

5. Denna förordning skall inte tillämpas på djurtransporter

som inte har samband med en ekonomisk verksamhet och inte

heller på djurtransporter som på veterinärs inrådan företas

direkt till eller från veterinärmottagning eller klinik.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser 

som här anges:

a) djur: levande ryggradsdjur.

b) uppsamlingscentral: platser som anläggningar, uppsamlingsställen 

och marknader, där tama hästdjur och tamdjur av

nötkreatur, får, getter eller svin från olika anläggningar

grupperas för att utgöra sändningar.

c) skötare: person som direkt ansvarar för djurens välbefinnande 

och som ledsagar djuren under befordran.

d) gränskontrollstation: 

varje kontrollstation som utformats och

godkänts i enlighet med artikel 6 i direktiv 91/496/EEG (2)

för utförande av veterinärkontroller på djur som anländer

från tredjeländer till gemenskapens gräns.

e) gemenskapens veterinärlagstiftning: den lagstiftning som

förtecknas i kapitel I i bilaga A till direktiv 90/425/EEG (3)

och alla därav följande tillämpningsföreskrifter.

f) behörig myndighet: den centrala myndighet i en medlemsstat

som är behörig att utföra kontroller av djurens välbefinnande 

eller en myndighet till vilken den har delegerat

denna behörighet.

g) behållare: bur, box, låda eller annan styv konstruktion som

används för transport av djur, men som inte är ett transportmedel.

h) kontrollstationer: kontrollstationer i den mening som avses i

förordning (EG) nr 1255/97.

i) utförselställe: gränskontrollstation eller varje annan plats som

en medlemsstat har anvisat och där djur lämnar gemenskapens 

tullområde.

L 3/4 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

(1) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(2) EGT L 268, 24.9.1991, s. 56. Direktivet senast ändrat genom

2003 års anslutningsakt.

(3) EGT L 224, 18.8.1990, s. 29. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets 

och rådets direktiv 2002/33/EG (EGT L 315,

19.11.2002, s. 14).

j) befordran: hela transporten från avsändningsorten till

bestämmelseorten, inklusive eventuell urlastning, förvaring

och ilastning vid mellanstationer under befordran.

k) djurhållare: fysisk eller juridisk person, med undantag för en

transportör, som antingen permanent eller tillfälligt är

ansvarig för eller hanterar djur.

l) fartyg för djurtransport: fartyg, med undantag för rorofartyg

och fartyg som transporterar djur i flyttbara behållare, som

används eller är avsett att användas för transport av tama

hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter eller svin.

m) lång transport: befordran som överskrider åtta timmar

räknat från den tidpunkt då det första djuret i sändningen

flyttas.

n) transportmedel: vägfordon, järnvägsfordon, fartyg och flygplan 

som används för djurtransport.

o) navigeringssystem: satellitbaserade infrastrukturer som

erbjuder tjänster för globala, kontinuerliga, noggranna och

garanterade tids- och positionsbestämningar eller varje slags

teknik som tillhandahåller tjänster som anses likvärdiga för

de syften som avses i denna förordning.

p) officiell veterinär: den veterinär som utses av den behöriga

myndigheten i medlemsstaten.

q) organisatör:

i) transportör som har lagt ut en del av befordran på

underentreprenad till minst en annan transportör, eller

ii) fysisk eller juridisk person som har ingått avtal om en

befordran med mer än en transportör, eller

iii) person som har undertecknat avsnitt 1 i färdjournalen

enligt bilaga II.

r) avsändningsort: plats där djuret först lastas i ett transportmedel, 

förutsatt att djuret före avsändningen har förvarats

på denna plats under minst 48 timmar.

Dock får uppsamlingscentraler som godkänts enligt

gemenskapens veterinärlagstiftning betraktas som avsändningsorter 

om

i) transportsträckan mellan den första ilastningsplatsen

och uppsamlingscentralen är kortare än 100 km, eller

om

ii) djuren före avsändningen från uppsamlingscentralen

under minst sex timmar har förvarats med strö i tillräcklig 

mängd och vattnats, om möjligt utan att vara

bundna.

s) bestämmelseort: plats där ett djur lastas ur ett transportmedel

och

i) förvaras under minst 48 timmar före tidpunkten för

avsändning, eller

ii) slaktas.

t) plats för vila eller omlastning: varje plats där man gör uppehåll 

under befordran och som inte utgör bestämmelseort,

inklusive plats där djuren har bytt transportmedel med eller

utan urlastning.

u) registrerade hästdjur: registrerade hästdjur i den mening som

avses i direktiv 90/426/EEG (1).

v) rorofartyg: sjögående fartyg som är utrustat med anordningar 

som gör det möjligt för väg- eller järnvägsfordon att

rulla på och av fartyget.

w) transport: 

förflyttning av djur som genomförs med hjälp av

ett eller flera transportmedel och därmed sammanhängande

förfaranden, inklusive ilastning, urlastning, omlastning och

vila, fram till det att urlastningen av djuren är avslutad på

bestämmelseorten.

x) transportör: varje fysisk eller juridisk person som transporterar 

djur för sin egen eller annans räkning.

y) icke hanterade hästdjur: hästdjur som inte kan bindas eller

ledas i grimma utan att detta leder till oro, smärta eller

lidande som kan undvikas.

z) fordon: självgående eller bogserat transportmedel på hjul.

Artikel 3

Allmänna villkor för transport av djur

Ingen person får transportera eller låta transportera djur på ett

sådant sätt att de riskerar att skadas eller orsakas onödigt

lidande.

Dessutom skall följande villkor vara uppfyllda:

a) Alla nödvändiga åtgärder skall ha vidtagits på förhand för

att transporttiden skall begränsas till ett minimum och

djurens behov skall vara tillfredsställda under befordran.

b) Djuren skall vara i skick för planerad befordran.

c) Transportmedlen skall vara utformade och konstruerade

samt underhållas och handhas på ett sådant sätt att skador

och lidande förhindras och djurens säkerhet tryggas.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/5

(1) EGT L 224, 18.8.1990, s. 42. Direktivet senast ändrat genom

direktiv 2004/68/EG (EUT L 139, 30.4.2004, s. 320).

d) Anordningar för i- och urlastning skall vara utformade och

konstruerade samt underhållas och drivas på ett sådant sätt

att skador och lidande förhindras och djurens säkerhet

tryggas.

e) Personer som hanterar djuren skall vara utbildade eller ha

vederbörlig kompetens för sin uppgift och utföra sitt arbete

utan att använda våld eller andra metoder som i onödan

kan skrämma djuren eller tillfoga djuren skada eller lidande.

f) Transporten till bestämmelseorten skall genomföras utan

dröjsmål och förutsättningarna för djurens välbefinnande

skall kontrolleras regelbundet och upprätthållas på lämpligt

sätt.

g) Djuren skall förfoga över tillräcklig golvyta och ståhöjd i

förhållande till sin storlek och den planerade befordran.

h) Djuren skall få vatten, foder och vila med lämpliga intervall

och i en mängd och av en kvalitet som skall vara anpassad

till djurart och storlek.

KAPITEL II

ORGANISATÖRER, TRANSPORTÖRER, DJURHÅLLARE OCH

UPPSAMLINGSCENTRALER

Artikel 4

Transporthandlingar

1. En person får transportera djur endast om det i transportmedlet 

medförs handlingar där följande uppgifter anges:

a) Ursprung och ägare

b) Avsändningsort

c) Datum och tid för avsändning

d) Avsedd bestämmelseort

e) Förväntad transporttid

2. Transportören skall på begäran ställa handlingarna enligt

punkt 1 till de behöriga myndigheternas förfogande.

Artikel 5

Krav på planering av djurtransporten

1. En person får endast ingå avtal om djurtransport eller

lägga ut djurtransport på underentreprenad med transportörer

som har tillstånd enligt artikel 10.1 eller artikel 11.1.

2. Transportörer skall utse en fysisk person att ansvara för

transporten och skall se till att uppgifter om planering, genomförande 

och slutförande av den del av befordran som de

kontrollerar alltid finns att tillgå.

3. Organisatörer skall vid varje befordran se till

a) att djurens välbefinnande inte äventyras på grund av bristande 

samordning av de olika delarna av befordran och att

hänsyn tas till väderförhållanden, och

b) att en fysisk person är ansvarig för att uppgifter om

planering, genomförande och slutförande av befordran alltid

kan ställas till den behöriga myndighetens förfogande.

4. Vid långa transporter mellan medlemsstaterna eller med

tredjeland av tama hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, 

och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin skall transportörer 

och organisatörer följa bestämmelserna om färdjournal

enligt bilaga II.

Artikel 6

Transportörer

1. En person får agera som transportör endast om vederbörande 

har ett tillstånd som utfärdats av en behörig myndighet

enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter,

artikel 11.1. En kopia av detta tillstånd skall tillhandahållas den

behöriga myndigheten underdjurtransporten.

2. 

Transportörer skall till den behöriga myndigheten anmäla

eventuella förändringar i förhållande till informationen och

handlingarna enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter, 

artikel 11.1 senast 15 arbetsdagar räknat från den dag

då förändringarna inträffade.

3. Transportörer skall transportera djur i enlighet med de

tekniska föreskrifter som anges i bilaga I.

4. Transportörer skall anförtro djurhanteringen till personal

som har fått utbildning om tillämpliga bestämmelser enligt

bilagorna I och II.

5. Vägfordon för transport av tama hästdjur eller tamdjur av

nötkreatur, får, getter, svin eller fjäderfä får endast framföras av

personer som innehar ett kompetensbevis enligt artikel 17.2

och endast personer som innehar detta bevis får fungera som

skötare. Detta kompetensbevis skall föreläggas den behöriga

myndigheten i samband med djurtransporten.

L 3/6 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

6. Transportörer skall se till att en skötare följer med varje

sändning av djur utom i de fall

a) djuren transporteras i behållare som är säkrade, adekvat

ventilerade och vid behov försedda med foder och vatten, i

behållare som inte kan vältas, i tillräcklig mängd för en

befordran som varar dubbla den förväntade transporttiden,

b) föraren utför skötarens åligganden.

7. Punkterna 1, 2, 4 och 5 gäller inte för personer som

transporterar djur över ett avstånd på högst 65 kilometer

räknat från avsändningsorten till bestämmelseorten.

8. Transportörer skall i samband med djurtransporten tillhandahålla 

den behöriga myndigheten det intyg om godkännande 

som avses i artikel 18.2 eller artikel 19.2.

9. Transportörer som utför långa transporter på väg av tama

hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, och av

tamdjur av nötkreatur, får, getter eller svin skall använda sig av

ett sådant navigeringssystem som avses i punkt 4.2 i kapitel VI

i bilaga I från och med den 1 januari 2007 för vägfordon som

är i bruk för första gången och från och med den 1 januari

2009 för alla vägtransportmedel. De skall bevara journalerna

över de uppgifter som erhållits genom detta navigeringssystem

under minst tre år och skall på begäran ställa dem till den

behöriga myndighetens förfogande, särskilt när sådana

kontroller som avses i artikel 15.4 görs. Genomförandeåtgärder

som avser denna punkt får fastställas i enlighet med det förfarande 

som avses i artikel 31.2.

Artikel 7

Förhandsinspektion och godkännande av transportmedel

1. En person får utföra långa djurtransporter på väg endast

om transportmedlet har inspekterats och godkänts enligt

artikel 18.1.

2. En person får transportera tama hästdjur och tamdjur av

nötkreatur, får, getter eller svin till sjöss mer än tio sjömil med

fartyg för djurtransport som avgår från en gemenskapshamn

endast om fartyget har inspekterats och godkänts enligt

artikel 19.1.

3. Bestämmelserna i punkterna 1 och 2 skall gälla för behållare 

som används för långa transporter på väg och/eller till sjöss

av tama hästdjur eller tamdjur av nötkreatur, får, getter eller

svin.

Artikel 8

Djurhållare

1. Djurhållare på avsändningsorten, omlastningsplatsen eller

bestämmelseorten skall se till att de tekniska föreskrifter som

anges i kapitel I och III avsnitt 1 i bilaga I uppfylls i fråga om

de djur som transporteras.

2. 

Djurhållarna skall kontrollera alla djur som anländer till

en omlastningsplats eller en bestämmelseort och fastställa om

djuren är eller har varit föremål för lång transport mellan

medlemsstaterna och med tredjeland. Vid långa transporter av

tama hästdjur, med undantag av registrerade hästdjur, och

tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin skall djurhållare följa

bestämmelserna om färdjournal enligt bilaga II.

Artikel 9

Uppsamlingscentraler

1. Den som svarar för driften av en uppsamlingscentral skall

se till att djuren behandlas i enlighet med de tekniska föreskrifter 

som anges i kapitel I och III avsnitt 1 i bilaga I.

2. Den som svarar för driften av en uppsamlingscentral och

är godkänd enligt gemenskapens veterinärlagstiftning skall dessutom

a) anförtro hanteringen av djur endast till personal som har

fullföljt en utbildning om tillämpliga tekniska föreskrifter

enligt bilaga I,

b) regelbundet informera personer som får tillträde till

uppsamlingscentralen om deras uppgifter och skyldigheter

enligt denna förordning och om påföljderna vid eventuella

överträdelser,

c) se till att personer som får tillträde till uppsamlingscentralen

har permanent tillgång till uppgifter om till vilken behörig

myndighet eventuella överträdelser av bestämmelserna i

denna förordning skall anmälas,

d) om bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs av en

person som befinner sig på uppsamlingscentralen, och utan

att det påverkar tillämpningen av eventuella åtgärder som

vidtas av den behöriga myndigheten, vidta nödvändiga

åtgärder för att avhjälpa de överträdelser som konstateras

och förebygga att detta inträffar igen,

e) fastställa, kontrollera och verkställa den arbetsordning som

krävs för att säkerställa efterlevnaden av leden ad.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/7

KAPITEL III

BEHÖRIGA MYNDIGHETERS UPPGIFTER OCH SKYLDIGHETER

Artikel 10

Krav för tillstånd för transportörer

1. Tillstånd för transportörer skall meddelas av den behöriga

myndigheten under förutsättning att

a) sökandena är etablerade eller, i fråga om sökande som är

etablerade i ett tredjeland, är företrädda i den medlemsstat

där de ansöker om tillstånd,

b) sökandena har visat att de i tillräcklig utsträckning förfogar

över lämplig personal, utrustning och driftsförfaranden för

att kunna följa bestämmelserna i denna förordning, inklusive

riktlinjer för god praxis, när det är lämpligt,

c) sökandena eller deras företrädare inte har dömts för allvarliga 

överträdelser av gemenskapslagstiftningen och/eller den

nationella lagstiftningen om djurskydd under de tre år som

föregår ansökningsdatum. Denna bestämmelse skall inte tilllämpas 

om sökanden för den behöriga myndigheten visar

att denne vidtagit alla nödvändiga åtgärder för att undvika

ytterligare överträdelser på sådant sätt att detta kan

godkännas av myndigheten.

2. Den behöriga myndigheten skall utfärda tillstånd enligt

punkt 1 i enlighet med modellen i kapitel I i bilaga III. Tillstånden 

skall ha en giltighetstid på högst fem år räknat från

den dag då tillståndet utfärdades och skall inte vara giltiga för

långa transporter.

Artikel 11

Krav för tillstånd för transportörer som utför långa transporter

1. Tillstånd för transportörer som utför långa transporter

skall meddelas av den behöriga myndigheten efter ansökan,

förutsatt att

a) sökandena uppfyller villkoren i artikel 10.1, och att

b) sökandena har lämnat in följande handlingar:

i) Giltiga kompetensbevis för förare och skötare enligt

artikel 17.2 för samtliga förare och skötare som

kommer att tjänstgöra vid långa transporter.

ii) Giltiga intyg om godkännande enligt artikel 18.2 för alla

vägtransportmedel som kommer att användas för långa

transporter.

iii) Uppgifter om de förfaranden som gör att transportörerna 

kan spåra och registrera förflyttningar som utförs

med vägfordon under deras ansvar och upprätthålla

ständig kontakt med förarna under långa transporter.

iv) Beredskapsplaner för nödsituationer.

2. 

För tillämpningen av punkt 1 b iii skall transportörer vid

långa transporter av tama hästdjur, med undantag av registrerade 

hästdjur, och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin

visa att de använder det navigeringssystem som avses i

artikel 6.9

a) för fordon som är i bruk för första gången, från och med

den 1 januari 2007,

b) för alla vägtransportmedel, från och med den 1 januari

2009.

3. Den behöriga myndigheten skall utfärda tillstånden i

enlighet med modellen i kapitel II i bilaga III. Tillstånden skall

ha en giltighetstid på högst fem år räknat från den dag då tillståndet 

utfärdades och skall vara giltiga för all sorts befordran,

inbegripet långa transporter.

Artikel 12

Begränsningar vad gäller ansökningar om tillstånd

Transportören får endast ansöka om tillstånd enligt artikel 10

eller artikel 11 hos en enda behörig myndighet och i en enda

medlemsstat.

Artikel 13

Den behöriga myndighetens utfärdande av tillstånd

1. Den behöriga myndigheten får begränsa tillämpningsområdet 

för ett tillstånd enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa

transporter, artikel 11.1 enligt kriterier som kan kontrolleras

under transporten.

2. Den behöriga myndigheten skall vid utfärdandet förse

varje tillstånd enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter, 

artikel 11.1 med ett för medlemsstaten unikt nummer.

Tillståndet skall avfattas på den utfärdande medlemsstatens officiella 

språk samt engelska när transportören sannolikt kommer

att vara verksam i en annan medlemsstat.

3. Den behöriga myndigheten skall registrera tillstånd enligt

artikel 10.1 eller artikel 11.1 på ett sådant sätt att den behöriga

myndigheten snabbt kan identifiera transportörer, i synnerhet

vid eventuella överträdelser av bestämmelserna i denna förordning.

L 3/8 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

4. Den behöriga myndigheten skall registrera tillstånd som

utfärdats enligt artikel 11.1 i en elektronisk databas. Transportörens 

namn och tillståndsnummer skall under den period som

tillståndet är giltigt hållas tillgängliga för allmänheten. Med

förbehåll för gemenskapsbestämmelser och/eller nationella

bestämmelser om integritetsskydd skall medlemsstaterna göra

andra uppgifter som rör transportörers tillstånd tillgängliga för

allmänheten. I databasen skall det även registreras beslut som

anmälts enligt artikel 26.4 c och artikel 26.6.

Artikel 14

Kontroller och andra åtgärder avseende färdjournalen som

den behöriga myndigheten skall utföra före långa transporter

1. Före långa transporter mellan medlemsstaterna och med

tredjeland av tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får,

getter och svin skall den behöriga myndigheten på avsändningsorten

a) på lämpligt sätt kontrollera att

i) transportörer som är uppförda i färdjournalen har relevant 

giltigt tillstånd för transportörer, giltigt intyg om

godkännande för transportmedel för långa transporter

och giltiga behörighetstillstånd för förare och skötare,

ii) den färdjournal som organisatören har lämnat är realistisk 

och visar att bestämmelserna i denna förordning

efterlevs,

b) om resultaten av kontrollerna enligt led a inte är tillfredsställande, 

ålägga organisatören att ändra planerna för den långa

transporten så att den överensstämmer med bestämmelserna

i denna förordning,

c) om resultaten av kontrollerna enligt led a är tillfredsställande

skall den behöriga myndigheten påföra färdjournalen en

stämpel,

d) via det system för informationsutbyte som anges i artikel 20

i direktiv 90/425/EEG så snart som möjligt till den behöriga

myndigheten på bestämmelseorten, utförselstället eller

kontrollstationen översända de i färdjournalen angivna

uppgifterna om de långa transporter som avses.

2. Genom undantag från punkt 1 c skall stämpling av

färdjournalen inte krävas för transporter där det system som

anges i artikel 6.9 används.

Artikel 15

Kontroller som den behöriga myndigheten skall genomföra 

när som helst under en lång transport

1. Den behöriga myndigheten skall när som helst under den

långa transporten stickprovsvis eller målinriktat på lämpligt sätt

kontrollera att angivna transporttider är realistiska och att

transporten överensstämmer med bestämmelserna i denna

förordning och särskilt att transporttider och viloperioder har

överensstämt med de begränsningar som anges i kapitel V

i bilaga I.

2. 

När det gäller långa transporter mellan medlemsstater

eller mellan medlemsstater och tredjeländer skall kontrollerna

på avsändningsorten av huruvida djuren är i skick att transporteras, 

enligt kapitel I i bilaga I, utövas före lastningen som ett

led i kontrollerna avseende djurens hälsa enligt relevant veterinärlagstiftning 

i gemenskapen, inom de frister som fastställs i

sådan lagstiftning.

3. Om bestämmelseorten är ett slakteri får kontrollerna

enligt punkt 1 utövas som ett led i besiktningen avseende djurskydd 

enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG)

nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av

särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll

av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som

livsmedel (1).

4. De registreringar av vägtransportmedlens förflyttningar

som erhålls från navigeringssystem får när så är lämpligt

användas för att genomföra dessa kontroller.

Artikel 16

Den behöriga myndighetens personalutbildning och

utrustning

Den behöriga myndigheten skall se till att dess personal har

sådan utbildning och utrustning att den kan kontrollera

uppgifter som registrerats av

 färdskrivare vid vägtransporter enligt föreskrifter i förordning 

(EEG) nr 3821/85,

 navigeringssystemet.

Artikel 17

Utbildning och kompetensbevis

1. Transportörers och uppsamlingscentralers personal skall

få sådan utbildning som avses i artikel 6.4 och artikel 9.2 a.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/9

(1) EUT L 226, 25.6.2004, s. 83.

2. Det kompetensbevis för förare och skötare på vägfordon

för transport av tama hästdjur eller tamdjur av nötkreatur, får,

getter, svin eller fjäderfä som avses i artikel 6.5 skall meddelas i

enlighet med bilaga IV. Kompetensbeviset skall avfattas på den

utfärdande medlemsstatens officiella språk samt engelska när

transportören sannolikt kommer att vara verksam i en annan

medlemsstat. Kompetensbeviset skall utfärdas av den behöriga

myndighet eller det behöriga organ som medlemsstaten har

utsett för detta ändamål och i enlighet med modellen i

kapitel III i bilaga III. Giltigheten för nämnda kompetensbevis

får begränsas till att endast omfatta en viss djurart eller grupp

av djurarter.

Artikel 18

Intyg om godkännande av vägtransportmedel

1. Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som

medlemsstaten har utsett skall efter ansökan ställa ut ett intyg

om godkännande för vägtransportmedel som används för långa

transporter, förutsatt att detta transportmedel

a) inte redan är föremål för en ansökan som lämnats in till

eller inte redan har godkänts av en annan behörig

myndighet i samma eller i en annan medlemsstat,

b) har inspekterats av den behöriga myndigheten eller det

organ som medlemsstaten har utsett och befunnits uppfylla

de krav enligt kapitlen II och VI i bilaga I som gäller för

utformning, konstruktion och underhåll av vägtransportmedel 

som används för långa transporter.

2. Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som

medlemsstaten har utsett, skall utfärda intyget i enlighet med

modellen i kapitel IV i bilaga III och förse varje intyg med ett

för medlemsstaten unikt nummer. Intyget skall avfattas på den

utfärdande medlemsstatens officiella språk och engelska. Intygens 

giltighetstid skall vara högst fem år räknat från den dag då

de utfärdades och de skall upphöra att gälla så snart som transportmedlet 

ändras eller byggs om på ett sätt som påverkar

djurens välbefinnande.

3. Den behöriga myndigheten skall registrera intygen om

godkännande av vägtransportmedel för långa transporter i en

elektronisk databas på ett sådant sätt att den behöriga myndigheten 

i samtliga medlemsstater snabbt kan identifiera dessa

intyg, i synnerhet vid eventuella överträdelser av bestämmelserna 

i denna förordning.

4. Medlemsstaterna får bevilja undantag från bestämmelserna 

i denna artikel och från bestämmelserna i kapitel V punkt

1.4 led b och kapitel VI i bilaga I för vägtransportmedel när det

gäller befordran till den slutliga bestämmelseorten som inte

överstiger 12 timmar.

Artikel 19

Intyg om godkännande av fartyg för djurtransport

1. 

Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som

medlemsstaten har utsett skall efter ansökan ställa ut ett intyg

om godkännande för ett fartyg för djurtransport, förutsatt att

detta fartyg

a) är i drift från den medlemsstat där ansökan görs,

b) inte redan är föremål för en ansökan som lämnats in till

eller inte redan har godkänts av en annan behörig

myndighet i samma eller i en annan medlemsstat,

c) har inspekterats av den behöriga myndigheten eller det

organ som medlemsstaten har utsett och befunnits uppfylla

kraven i kapitel IV avsnitt 1 i bilaga I med avseende på

konstruktion och utrustning för fartyg för djurtransport.

2. Den behöriga myndighet eller det behöriga organ som

medlemsstaten har utsett, skall vid utfärdandet förse varje intyg

med ett för medlemsstaten unikt nummer. Intyget skall avfattas

på åtminstone ett av den utfärdande medlemsstatens officiella

språk och engelska. Intygens giltighetstid skall vara högst fem år

räknat från den dag då de utfärdades och de skall upphöra att

gälla så snart som transportmedlet ändras eller byggs om på ett

sätt som påverkar djurens välbefinnande.

3. Den behöriga myndigheten skall registrera godkända

fartyg för djurtransport på ett sådant sätt att de snabbt kan

identifieras, i synnerhet vid eventuella överträdelser av bestämmelserna 

i denna förordning.

4. Den behöriga myndigheten skall registrera intyg om

godkännande av fartyg för djurtransport i en elektronisk

databas på ett sådant sätt att intygen snabbt kan identifieras, i

synnerhet vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning.

Artikel 20

Inspektion av fartyg för djurtransport vid i- och urlastning

1. Den behöriga myndigheten skall inspektera fartyg för

djurtransport innan djur lastas i för att i synnerhet kontrollera

att

a) fartyget för djurtransport är byggt och utrustat för det antal

djur och den djurart som skall transporteras,

L 3/10 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

b) lastutrymmen där djuren skall förvaras är i gott skick,

c) den utrustning som avses i kapitel IV i bilaga I fungerar väl.

2. Den behöriga myndigheten skall före och under i- och

urlastning av fartyg för djurtransport företa nedanstående

inspektioner för att försäkra sig om att

a) djuren är i skick för vidare befordran,

b) i- och urlastning utförs i enlighet med bestämmelserna i

kapitel III i bilaga I,

c) arrangemangen för utfodring och vattning står i överensstämmelse 

med kapitel IV avsnitt 2 i bilaga I.

Artikel 21

Kontroller vid utförselställen och gränskontrollstationer

1. Utan att det påverkar de kontroller som föreskrivs i

artikel 2 i förordning (EG) nr 639/2003 när djur befinner sig

på utförselställen eller gränskontrollstationer, skall officiella

veterinärer i medlemsstaterna i fråga kontrollera att djuren

transporteras i enlighet med bestämmelserna i denna förordning 

och i synnerhet

a) att transportörerna har lämnat in en kopia av ett giltigt tillstånd 

enligt artikel 10.1 eller, i fråga om långa transporter,

artikel 11.1,

b) att förarna av vägfordon som transporterar tama hästdjur,

tamdjur av nötkreatur, får, getter, svin eller fjäderfä, samt

skötare av dessa, har förelagt ett giltigt kompetensbevis

enligt artikel 17.2,

c) att djuren är i skick för vidare befordran,

d) att det transportmedel som skall användas för djurens vidare

befordran uppfyller kraven i kapitel II och i tillämpliga fall

kapitel VI i bilaga I,

e) att transportörerna vid export har visat att befordran från

avsändningsorten fram till första urlastning i det slutliga

bestämmelselandet överensstämmer med reglerna enligt alla

internationella avtal som förtecknas i bilaga V och som

gäller i berörda tredjeländer,

f) om tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och

svin har transporterats eller skall transporteras med långa

transporter.

2. Vid långa transporter av tama hästdjur och tamdjur av

nötkreatur, får, getter och svin skall de officiella veterinärerna

vid utförselställen och gränskontrollstationer utföra och journalföra 

de kontroller som anges i avsnitt 3, Bestämmelseort,i

färdjournalen i bilaga II. Den behöriga myndigheten skall

bevara uppgifterna om dessa kontroller och kontrollerna enligt

punkt 1 under minst tre år räknat från den dag då kontrollerna

utfördes samt en kopia av motsvarande diagramblad eller

utskrift enligt bilaga I eller bilaga I B till förordning (EEG)

nr 3821/85 om fordonet omfattas av den förordningen.

3. Om den behöriga myndigheten anser att djuren inte är i

skick att fullfölja transporten skall dessa lastas ur, vattnas,

utfodras och få vila.

Artikel 22

Dröjsmål under transport

1. 

Den behöriga myndigheten skall vidta nödvändiga

åtgärder för att förhindra eller minimera dröjsmål under transporten 

eller djurs lidande vid oförutsedda omständigheter som

förhindrar tillämpningen av denna förordning. Den behöriga

myndigheten skall se till att särskilda åtgärder vidtas vid omlastningsplatser, 

utförselställen och gränskontrollstationer så att

djurtransporter behandlas med prioritet.

2. Sändningar av djur får inte fördröjas såvida detta inte är

absolut nödvändigt för djurens välbefinnande eller med hänsyn

till den allmänna säkerheten. Ingen opåkallad fördröjning får

ske mellan fullbordad lastning och avresa. Om en sändning av

djur har fördröjts i mer än två timmar, skall den behöriga

myndigheten se till att lämpliga åtgärder vidtas så att djuren får

skötsel och vid behov utfodras, vattnas, lastas ur och förvaras.

KAPITEL IV

GENOMFÖRANDE OCH INFORMATIONSUTBYTE

Artikel 23

Nödåtgärder vid transportörens bristande efterlevnad av

bestämmelserna i denna förordning

1. Om en behörig myndighet konstaterar att en bestämmelse

i denna förordning inte efterlevs eller inte har efterlevts, skall

den vidta, eller kräva att den person som ansvarar för djuren

vidtar, alla nödvändiga åtgärder för att säkerställa djurskyddet.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/11

Sådana åtgärder får inte ge upphov till onödigt eller ytterligare

lidande för djuren och skall stå i proportion till de risker som

föreligger. Den behöriga myndigheten skall på vederbörligt sätt

söka ersättning för de kostnader som uppkommer genom

åtgärderna.

2. Beroende på omständigheterna i det enskilda fallet får

dessa åtgärder omfatta

a) att förare eller skötare byts ut,

b) att transportmedlet repareras provisoriskt för att undvika

varje risk för omedelbar skada på djuren,

c) att sändningen eller en del av sändningen flyttas över till ett

annat transportmedel,

d) att djuren sänds tillbaka till sin avsändningsort närmaste

vägen eller att medge en fortsatt transport av djuren till

deras bestämmelseort närmaste vägen enligt det alternativ

som är till djurens bästa när det gäller deras välbefinnande,

e) att djuren lastas ur och hålls i lämplig förvaring och ges

adekvat skötsel tills problemet är löst.

Om det inte finns någon möjlighet att garantera djurens välbefinnande 

skall de dödas eller avlivas på ett humant sätt.

3. Om åtgärder skall vidtas på grund av bristande efterlevnad 

av bestämmelserna i denna förordning enligt punkt 1

och djuren måste transporteras i strid med vissa av bestämmelserna 

i denna förordning, skall den behöriga myndigheten

utfärda ett tillstånd för transporten av dessa djur. De berörda

djuren skall vara identifierade i tillståndet och där skall även

anges på vilka villkor djuren får transporteras fram till dess att

bestämmelserna i denna förordning efterlevs fullt ut. Detta tillstånd 

skall medfölja djuren.

4. Den behöriga myndigheten skall omedelbart se till att

nödvändiga åtgärder vidtas om den person som ansvarar för

djuren inte kan kontaktas eller inte följer myndighetens instruktioner.

5. Beslut som fattas av den behöriga myndigheten och grunderna 

för dessa beslut skall så snart som möjligt delges transportören 

eller dennes ombud samt den behöriga myndighet

som meddelade tillståndet enligt artikel 10.1 eller artikel 11.1.

De behöriga myndigheterna skall vid behov bistå transportören

för att underlätta genomförandet av de nödåtgärder som krävs.

Artikel 24

Ömsesidigt bistånd och informationsutbyte

1. De regler och informationsförfaranden som anges i rådets

direktiv 89/608/EEG (1) skall tillämpas för de syften som avses i

denna förordning.

2. Varje medlemsstat skall inom tre månader från denna

förordnings ikraftträdande till kommissionen översända

uppgifter om samt eventuell e-postadress till en kontaktpunkt

för de syften som avses med denna förordning, samt alla

ändringar av sådana uppgifter. 

Kommissionen skall vidarebefordra 

uppgifterna om kontaktpunkten till övriga medlemsstater 

inom ramen för Ständiga kommittén för livsmedelskedjan

och djurhälsa.

Artikel 25

Påföljder

Medlemsstaterna skall fastställa regler om påföljder som skall

tillämpas vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning, 

och skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att

de genomförs. De föreskrivna påföljderna skall vara effektiva,

proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall senast

den 5 juli 2006 till kommissionen anmäla dessa bestämmelser

samt tillämpningsföreskrifterna för artikel 26, och skall utan

dröjsmål underrätta kommissionen om alla eventuella senare

ändringar av dessa bestämmelser.

Artikel 26

Överträdelser och anmälan av överträdelser

1. Vid eventuella överträdelser av denna förordning skall

den behöriga myndigheten vidta de särskilda åtgärder som

avses i punkterna 27.

2. Om en behörig myndighet konstaterar att en transportör

inte har iakttagit bestämmelserna i denna förordning eller att

ett transportmedel inte uppfyller kraven enligt dessa bestämmelser, 

skall myndigheten utan dröjsmål anmäla detta till den

behöriga myndighet som meddelade transportören tillståndet

eller ställde ut intyget om godkännande av transportmedlet

och, om föraren inte har iakttagit bestämmelserna i denna

förordning, till den som utfärdat förarens kompetensbevis.

Denna anmälan skall omfatta alla relevanta uppgifter och handlingar.

3. Om en behörig myndighet på en bestämmelseort konstaterar 

att befordran skett i strid med denna förordning, skall

denna myndighet utan dröjsmål anmäla detta till den behöriga

myndigheten på avsändningsorten. Denna anmälan skall

omfatta alla relevanta uppgifter och handlingar.

4. Om en behörig myndighet konstaterar att en transportör

inte har iakttagit bestämmelserna i denna förordning eller att

ett transportmedel inte uppfyller kraven i densamma eller om

en behörig myndighet får en anmälan enligt punkterna 2 eller

3 skall den om så är lämpligt

a) ålägga den berörda transportören att åtgärda de överträdelser 

som konstaterats och att vidta åtgärder för att

förhindra att dessa inträffar igen,

L 3/12 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

(1) EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

b) låta den berörda transportören undergå ytterligare

kontroller, och särskilt kräva närvaro av en veterinär vid

lastning av djuren,

c) tillfälligt eller slutgiltigt återkalla transportörens tillstånd

eller intyget om godkännande av transportmedlet ifråga.

5. Om en förare eller skötare som innehar ett kompetensbevis 

enligt artikel 17.2 gör sig skyldig till en överträdelse av

bestämmelserna i denna förordning, får den behöriga myndigheten 

tillfälligt eller slutgiltigt återkalla detta kompetensbevis, i

synnerhet om överträdelsen visar att föraren eller skötaren inte

har tillräckliga kunskaper och information för att kunna transportera 

djur i enlighet med bestämmelserna i denna förordning.

6. Vid upprepade eller allvarliga överträdelser av bestämmelserna 

i denna förordning får en medlemsstat tillfälligt förbjuda

att djur transporteras på medlemsstatens territorium av denna

transportör eller med detta transportmedel, även om en annan

medlemsstat har meddelat transportören tillstånd eller godkänt

transportmedlet, förutsatt att alla möjligheter inom ramen för

det ömsesidiga bistånd och informationsutbyte som avses i

artikel 24 är uttömda.

7. Medlemsstaterna skall se till att alla kontaktpunkter enligt

artikel 24.2 utan dröjsmål underrättas om alla beslut som fattas

enligt punkt 4 c eller punkterna 5 eller 6 i den här artikeln.

Artikel 27

Behöriga myndigheters inspektioner och årliga rapporter

1. Den behöriga myndigheten skall genom icke-diskriminerande 

inspektioner av djur, transportmedel och följedokument

kontrollera att kraven i denna förordning är uppfyllda. Dessa

inspektioner skall utföras på ett adekvat antal av de djur som

transporteras årligen inom den enskilda medlemsstaten och de

kan genomföras samtidigt med kontroller som utförs för andra

ändamål. Antalet inspektioner skall ökas om det konstateras att

bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs. Ovannämnda

antal djur och inspektioner skall fastställas i enlighet med det

förfarande som avses i artikel 31.2.

2. Medlemsstaterna skall senast den 30 juni varje år lägga

fram en rapport för kommissionen om de inspektioner enligt

punkt 1 som utförts året dessförinnan. Rapporten skall även

innehålla en analys av allvarliga brister som konstaterats och en

åtgärdsplan för att avhjälpa dessa brister.

Artikel 28

Kontroller på plats

Kommissionens veterinärmedicinska experter kan, om det

behövs för att denna förordning skall tillämpas enhetligt, i

samverkan med den berörda medlemsstatens myndigheter

företa kontroller på plats i enlighet med det förfarande som

fastställs i artikel 45 i Europarlamentets och rådets förordning

(EG) nr 882/2004 (1).

Artikel 29

Riktlinjer för god praxis

Medlemsstaterna skall främja utarbetandet av riktlinjer för god

praxis där det även skall ingå riktlinjer för efterlevnaden av

bestämmelserna i denna förordning, i synnerhet artikel 10.1. 

Dessa riktlinjer skall utarbetas på nationell nivå, mellan flera

medlemsstater eller på gemenskapsnivå. Spridningen och

användningen av såväl nationella riktlinjer som gemenskapsriktlinjer 

skall uppmuntras.

KAPITEL V

GENOMFÖRANDEBEFOGENHETER OCH KOMMITTÉFÖRFARANDE

Artikel 30

Ändring av bilagor och tillämpningsföreskrifter

1. Bilagorna till förordningen skall ändras av rådet genom

beslut med kvalificerad majoritet på förslag av kommissionen,

särskilt i syfte att anpassa dem till vetenskapliga och tekniska

framsteg, utom när det gäller kapitel IV och punkt 3.1 i

kapitel VI i bilaga I, avsnitten 15 i bilaga II samt bilagorna III,

IV, V och VI, vilka som får ändras i enlighet med förfarandet i

artikel 31.2.

2. Eventuella tillämpningsföreskrifter för denna förordning

får fastställas i enlighet med det förfarande som avses i

artikel 31.2.

3. Intyg eller andra handlingar som föreskrivs i gemenskapens 

veterinärlagstiftning för levande djur får kompletteras i

enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2 för att ta

hänsyn till kraven i denna förordning.

4. Skyldigheten att inneha ett kompetensbevis enligt

artikel 6.5 får, i enlighet med det förfarande som avses i

artikel 31.2, utvidgas till att även gälla förare som transporterar

andra tamdjur eller skötare av dessa.

5. I samband med marknadsstödjande undantagsåtgärder

som vidtas på grund av restriktioner för förflyttningar som

hänger samman med veterinära åtgärder för att bekämpa en

sjukdom får kommissionen medge undantag från punkt 2 e i

kapitel I i bilaga I. Den kommitté som avses i artikel 31 skall

underrättas om alla sådana beslut.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/13

(1) EUT L 191, 28.5.2004, s. 1.

6. Undantag från de krav som gäller för långa transporter

får fastställas i enlighet med det förfarande som avses i

artikel 31.2, för att ta hänsyn till att vissa regioner är belägna

långt från det europeiska fastlandet.

7. Genom undantag från denna förordning får medlemsstaterna 

fortsätta att tillämpa de nuvarande nationella bestämmelserna 

om transport av djur i sina yttersta randområden, om

djuren har sitt ursprung där eller anländer dit. De skall informera 

kommissionen om detta.

8. I avvaktan på att detaljerade bestämmelser antas för djurarter 

som inte särskilt omnämns i bilagorna, får medlemsstaterna 

fastställa eller behålla nationella tilläggsregler som skall

tillämpas på transport av dessa djurarter.

Artikel 31

Kommittéförfarande

1. Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för

livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom Europaparlamentets 

och rådets förordning (EG) nr 178/2002 (1).

2. När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7

i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara

tre månader.

3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 32

Rapport

Inom fyra år från det datum som anges i artikel 37 andra

stycket skall kommissionen lägga fram en rapport för Europaparlamentet 

och rådet om konsekvenserna av denna förordning

på djurskyddet under transport och på handelsflödena av

levande djur inom den utvidgade gemenskapen. I rapporten

skall särskilt beaktas vetenskapliga bevis om djurs behov från

djurskyddssynpunkt, rapporten om genomförandet av navigeringssystemet 

enligt punkt 4.3 i kapitel VI i bilaga I, samt de

socioekonomiska konsekvenserna av den här förordningen,

inbegripet regionala aspekter. Rapporten kan vid behov åtföljas

av lämpliga lagförslag som rör långa transporter, särskilt avseende 

transporttider, viloperioder och utrymme.

KAPITEL VI

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 33

Upphävande

Direktiv 91/628/EEG och förordning (EG) nr 411/98 skall

upphöra att gälla från och med den 5 januari 2007. Hänvisningar 

till det upphävda direktivet och den upphävda förordningen 

skall anses som hänvisningar till den här förordningen.

Artikel 34

Ändringar av direktiv 64/432/EEG

Direktiv 64/432/EEG ändras härmed på följande sätt:

1. Artikel 11 skall ändras på följande sätt:

a) I punkt 1 skall följande led införas:

ee) följa de bestämmelser i direktiv 98/58/EG och

förordning (EG) nr 1/2005 (*) som är tillämpliga på

uppsamlingscentraler,

(*) EUT L 3, 5 januari 2005.

b) Punkt 4 skall ersättas med följande:

4. 

Den behöriga myndigheten kan tillfälligt eller

permanent återkalla godkännandet om bestämmelserna i

denna artikel, andra tillämpliga bestämmelser i detta

direktiv eller i förordning (EG) nr 1/2005 eller annan av

gemenskapens veterinärlagstiftning som förtecknas i

kapitel I i bilaga A till direktiv 90/425/EEG (*) inte följs.

Godkännandet kan återfås när den behöriga myndigheten

har förvissat sig om att uppsamlingscentralen helt och

hållet är i överensstämmelse med alla tillämpliga bestämmelser 

som avses i denna punkt.

(*) EGT L 224, 18.8.1990, s. 29.

2. Artikel 12 skall ersättas med följande:

Artikel 12

1. Medlemsstaterna skall se till att transportörerna

uppfyller följande tilläggsvillkor:

a) För djurtransport skall de använda transportmedel som

i) är utformade så att spillning, strö eller foder inte kan

falla eller rinna ut ur fordonet, och

L 3/14 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

(1) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom

förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

ii) omedelbart efter varje transport av djur eller av

sådana produkter som kan påverka djurhälsan, och

vid behov före varje ny lastning av djur, rengörs och

desinfekteras med desinfektionsmedel som är officiellt

godkända av den behöriga myndigheten.

b) De skall antingen

i) ha lämpliga, av den behöriga myndigheten godkända,

faciliteter för rengöring och desinfektion, även

lagringsutrymmen för strö och gödsel, eller

ii) förete handlingar som visar att detta arbete utförs av

sådan tredje part som godkänts av den behöriga

myndigheten.

2. Transportören skall, för varje fordon som används för

djurtransport, se till att det förs ett register med åtminstone

följande uppgifter, som skall bevaras i åtminstone tre år:

a) Ort, datum och tid för lastningen samt namn eller firma

och adress för den anläggning eller den uppsamlingscentral 

där djuren lastas.

b) Ort, datum och tid för leverans samt mottagarens eller

mottagarnas namn eller firma och adress.

c) De transporterade djurens art och antal.

d) Datum och plats för desinfektionen.

e) Uppgifter om åtföljande handlingar, inklusive numret.

f) Förväntad transporttid för varje befordran.

3. Transportören skall se till att sändningen eller djuren

inte vid något tillfälle, från det att de lämnar anläggningen

eller den ursprungliga uppsamlingscentralen till ankomsten

till bestämmelseorten, kommer i kontakt med djur med

sämre hälsostatus.

4. Medlemsstaterna skall förvissa sig om att transportören

följer bestämmelserna i denna artikel om de erforderliga

handlingar som skall åtfölja djuren.

5. Denna artikel gäller inte för personer som transporterar 

djur över ett avstånd på högst 65 kilometer räknat från

avsändningsorten till bestämmelseorten.

6. Vid överträdelser av bestämmelserna i denna artikel

skall bestämmelserna om överträdelser och anmälan av

överträdelser i artikel 26 i förordning (EG) nr 1/2005 också

tillämpas när det gäller djurhälsa.

Artikel 35

Ändring av direktiv 93/119/EG

I bilaga A till direktiv 93/119/EG skall punkt 3 i del II ersättas

med följande:

3. Djur skall förflyttas med varsamhet. Drivgångarna skall

konstrueras så att risken minimeras för att djuren

skadas, och vara inrättade så att deras flockinstinkt

utnyttjas. Instrument som är avsedda att styra djuren

får endast användas i det syftet och endast under korta

perioder. Användning av instrument som ger elektriska

stötar skall undvikas i möjligaste mån. Under alla

omständigheter får sådana instrument endast användas

i fråga om fullvuxna nötkreatur och svin som vägrar

att förflytta sig och endast när de har utrymme att

förflytta sig framåt. 

Stötarna får inte vara mer än en

sekund, de skall komma med tillräckligt långa

mellanrum, och får endast ges på bakpartiets muskler.

Stötarna får inte upprepas om djuret inte reagerar på

dem.

Artikel 36

Ändringar av förordning (EG) nr 1255/97

Förordning (EG) nr 1255/97 ändras på följande sätt:

1. Ordet mellanstationer skall överallt i förordningen ersättas

med ordet kontrollstationer.

2. I artikel 1 skall punkt 1 ersättas med följande:

1. Kontrollstationer är platser där djuren vilar under

minst 12 timmar i enlighet med punkt 1.5 eller punkt 1.7 b

i kapitel V i bilaga I till förordning (EG) nr 1/2005 (*).

(*) EUT L 3, 5 januari 2005.

3. Artikel 3 skall ersättas med följande:

Artikel 3

1. Den behöriga myndigheten skall godkänna och utfärda

ett godkännandenummer till varje kontrollstation. Detta

godkännande får begränsas till en eller flera särskilda arter

eller till vissa kategorier av djur och viss hälsostatus.

Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna förteckningen 

över godkända kontrollstationer samt eventuella

uppdateringar.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/15

Medlemsstaterna skall också meddela kommissionen de

detaljerade arrangemangen för tillämpning av bestämmelserna 

i artikel 4.2, särskilt perioden för användning som

kontrollstationer och de godkända lokalernas dubbla funktion.

2. Kontrollstationerna skall förtecknas av kommissionen i

enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2 i

förordning (EG) nr 1/2005 på förslag av den berörda

medlemsstatens behöriga myndighet.

3. Medlemsstaterna får föreslå att en kontrollstation förs

in på förteckningen först när den behöriga myndigheten har

kontrollerat att den uppfyller relevanta krav och har

godkänt den. För att ett sådant godkännande skall kunna ske

skall den behöriga myndigheten så som den definieras i

artikel 2.6 i direktiv 90/425/EEG se till att kontrollstationerna 

uppfyller kraven i bilaga I till denna förordning; dessutom 

skall sådana kontrollstationer

a) vara belägna i ett område där det inte enligt relevant

gemenskapslagstiftning råder förbud eller restriktioner;

b) stå under kontroll av en officiell veterinär som bl.a. skall

se till att bestämmelserna i denna förordning följs;

c) i sin verksamhet följa tillämpliga gemenskapsbestämmelser 

om djurhälsa, förflyttning av djur och skydd av

djur vid tidpunkten för slakt.

d) underkastas regelbunden inspektion minst två gånger om

året, för att kontrollera att kraven för godkännande fortfarande 

uppfylls.

4. En medlemsstat måste i allvarliga fall, särskilt om

djurens hälsa eller välbefinnande står på spel, förbjuda

användningen av en kontrollstation som är belägen på dess

territorium. Den skall underrätta kommissionen och de

övriga medlemsstaterna om förbudet och orsakerna till

detta. Förbudet mot användning av en kontrollstation kan

endast upphävas om kommissionen och de övriga medlemsstaterna 

har underrättats om orsakerna.

5. Kommissionen får i enlighet med förfarandet i

artikel 31.2 i förordning (EG) nr 1/2005 förbjuda användningen 

av en kontrollstation eller ta bort den från förteckningen 

om inspektioner på plats som utförs av kommissionens 

experter enligt artikel 28 i den förordningen visar att

relevant gemenskapslagstiftning inte följs.

4. I artikel 4 skall följande punkt läggas till:

4. Den behöriga myndigheten på avsändningsorten skall

använda det system för informationsutbyte som avses i

artikel 20 i direktiv 90/425/EEG för att meddela när djur

passerar genom kontrollstationerna.

5. Artikel 6 skall ersättas med följande:

Artikel 6

1. Innan djuren lämnar kontrollstationen skall den officielle 

veterinären eller en annan veterinär som den behöriga

myndigheten har utsett för ändamålet bekräfta i den

färdjournal som avses i bilaga II i förordning (EG) nr 1/2005

att djuren är i skick att fortsätta resan. 

Medlemsstaterna kan

föreskriva att utgifter som uppstår genom veterinärkontrollen 

skall bäras av den berörda verksamhetsutövaren.

2. Reglerna om det informationsutbyte mellan myndigheterna 

som är nödvändigt för att uppfylla kraven i denna

förordning skall fastställas i enlighet med förfarandet i

artikel 31.2 i förordning (EG) nr 1/2005.

6. Artikel 6a skall ersättas med följande:

Artikel 6a

Denna förordning skall ändras av rådet, genom beslut med

kvalificerad majoritet, på förslag av kommissionen, särskilt i

syfte att anpassa den till vetenskapliga och tekniska

framsteg, utom när det gäller de ändringar av bilagan som

krävs för att anpassa den till djurhälsoläget, vilka får antas i

enlighet med förfarandet enligt artikel 31.2 i förordning

(EG) nr 1/2005.

7. Artikel 6b första meningen skall ersättas med följande:

Artikel 6b

Medlemsstaterna skall tillämpa bestämmelserna i artikel 26 i

förordning (EG) nr 1/2005 vid sanktioner på grund av eventuella 

överträdelser av bestämmelserna i denna förordning

och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de

genomförs.

L 3/16 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

8. Bilaga I skall ändras på följande sätt:

a) Rubriken skall ersättas med följande:

BILAGA

GEMENSKAPSKRITERIER FÖR KONTROLLSTATIONER

b) Avsnitt A skall ersättas med följande:

A. BESTÄMMELSER FÖR HÄLSA OCH HYGIEN

1. Varje kontrollstation skall

a) placeras, utformas, byggas och drivas på ett sätt

som garanterar tillräcklig biosäkerhet och som

förhindrar spridande av allvarliga smittsamma

sjukdomar till andra anläggningar och mellan på

varandra följande sändningar av djur som

passerar genom dessa lokaler.

b) byggas, utrustas och drivas på ett sätt som

garanterar att de kan rengöras och desinficeras.

En lastbilstvätt skall finnas tillgänglig på plats.

Sådana faciliteter måste vara operativa under alla

väderförhållanden.

c) rengöras och desinficeras före och efter varje

användning, när den officielle veterinären så

kräver.

2. Personal och utrustning som kommer i kontakt

med de djur som tas emot skall användas enbart för

de berörda lokalerna om de inte har rengjorts och

desinficerats efter att ha varit i kontakt med djuren

eller deras avföring eller urin. I synnerhet skall den

person som ansvarar för kontrollstationen tillhandahålla 

ren utrustning och skyddskläder som är

avsedda uteslutande för att användas av alla

personer som kommer in på kontrollstationen, och

också tillhandahålla lämplig utrustning för

rengöring och desinfektion av denna utrustning.

3. Ströet skall avlägsnas när en sändning av djur

flyttas från en inhägnad och efter den rengöring

och desinfektion som föreskrivs i punkt 1 c ersättas

med nytt strö.

4. Strö, avföring och urin från djuren skall inte samlas

in från lokalerna om de inte genomgått en lämplig

behandling i syfte att undvika spridning av djursjukdomar.

5. Lämpliga sanitära uppehåll mellan två på varandra

följande sändningar av djur skall iakttas och vid

behov anpassas beroende på om de kommer från

en region, ett område eller en zon av liknande typ.

Särskilt viktigt är att alla djur avlägsnas från

kontrollstationerna under en period på minst 24

timmar efter användning under högst en sexdagarsperiod 

och sedan rengöring och desinfektion har

genomförts och innan det kommer en eventuell ny

sändning.

6. Innan djur tas emot skall kontrollstationerna

a) ha påbörjat rengöring och desinfektion inom 24

timmar efter det att alla djur som fanns där tidigare 

tagits därifrån i enlighet med bestämmelserna 

i artikel 4.3 i denna förordning;

b) ha varit fria från djur till dess att rengöring och

desinfektion fullgjorts till den officiella veterinärens 

belåtenhet.

c) Avsnitt B punkt 1 skall ersättas med följande:

1. 

Förutom de bestämmelser som avses i kapitlen II och

III i bilaga I till förordning (EG) nr 1/2005, vilka är

tillämpliga på transportmedlen för lastning och lossning 

av djur, skall varje kontrollstation ha lämplig

utrustning och lämpliga utrymmen för lastning och

lossning av djuren i och ur transportmedlen. Sådan

utrustning och sådana utrymmen skall framför allt

ha en halkfri golvbeläggning och om nödvändigt

vara utrustade med räcken. Bryggor, ramper och

landgångar skall vara utrustade med sidoväggar,

staket eller annat skydd som hindrar djuren från att

falla av. Lastnings- och lossningsramperna skall ha

minsta möjliga lutning. Gångarna skall ha en golvbeläggning 

som minimerar halkrisken och vara utförda

så att risken för skador på djuren minimeras. Det bör

särskilt tillses att det inte finns något större tomrum

eller trappsteg mellan fordonets golv och rampen

eller mellan rampen och golvet i lossningsområdet,

vilka tvingar djuren att hoppa eller som kan leda till

att djuren halkar eller snubblar.

9. Bilaga II skall utgå.

Artikel 37

Ikraftträdande och tillämpningsdatum

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det

att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 5 januari 2007.

Artikel 6.5 skall dock tillämpas från och med den 5 januari

2008.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/17

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 22 december 2004

På rådets vägnar

C. VEERMAN

Ordförande

L 3/18 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

BILAGA I

TEKNISKA FÖRESKRIFTER

(som avses i artiklarna 6.3, 8.1, 9.1 och 9.2 a)

KAPITEL I

I SKICK ATT TRANSPORTERAS

1. Djur får endast transporteras om de är i skick för planerad befordran och de skall transporteras under sådana förhållanden 

att de inte kan skadas eller utsättas för onödigt lidande.

2. Djur som är skadade eller fysiskt svaga eller sjuka skall inte anses vara i skick att transporteras, särskilt om

a) de inte kan röra sig själva utan smärta eller inte kan gå utan hjälp,

b) de har ett allvarligt öppet sår eller framfall,

c) de är dräktiga och 90 % eller mer av dräktighetstiden redan har gått, eller hondjur som fött den senaste veckan,

d) de är nyfödda däggdjur och naveln ännu inte är helt läkt,

e) de är smågrisar under tre veckor, lamm under en vecka eller kalvar under tio dagar, såvida de inte skall transporteras 

kortare sträcka än 100 km,

f) de är hundar och katter under åtta veckor om de inte åtföljs av moderdjuret,

g) de är hjortdjur med basthud.

3. Sjuka eller skadade djur får dock anses vara i skick att transporteras om

a) de är lätt skadade eller sjuka och transporten inte orsakar ytterligare lidande; om tveksamhet råder skall veterinär

rådfrågas,

b) de transporteras för de syften som avses i rådets direktiv 86/609/EEG (1) om skadan eller sjukdomen är del av ett

forskningsprogram,

c) de transporteras under översyn av veterinär för eller efter behandling eller diagnos; sådan transport skall dock bara

tillåtas om djuren i fråga inte utsätts för onödigt lidande eller dålig behandling,

d) det är fråga om djur som har genomgått veterinära ingrepp enligt lantbrukspraxis, t.ex. avhorning eller kastrering,

förutsatt att såren är fullständigt läkta.

4. Djur som blir sjuka eller som skadas under transport skall åtskiljas från övriga djur och ges akutvård så snart det är

möjligt. De skall få lämplig veterinärbehandling och om nödvändigt nödslaktas eller avlivas på ett sätt som inte

orsakar dem onödigt lidande.

5. Lugnande medel får inte användas på djur som skall transporteras såvida det inte är absolut nödvändigt för att säkerställa 

djurens välbefinnande, och får i så fall enbart användas under överinseende av veterinär.

6. Lakterande hondjur av nötkreatur, får och get som inte transporteras med sin avkomma skall mjölkas minst var

12:e timme.

7. 

Kraven i punkterna 2 c och 2 d gäller inte för registrerade hästdjur om syftet med transporterna är att förbättra

hälsan och välbefinnandet vid födseln, eller för nyfödda föl med deras registrerade ston, under förutsättning att djuren

i båda fallen ständigt åtföljas av en skötare som ägnar sig åt dem under transporten.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/19

(1) EGT L 358, 18.12.1986, s. 1. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/65/EG (EUT L 230,

16.9.2003, s. 32).

KAPITEL II

TRANSPORTMEDEL

1. Bestämmelser för samtliga transportmedel

1.1 Transportmedel, behållare och deras tillbehör skall utformas, konstrueras, underhållas och användas på så sätt att

a) djurens säkerhet säkerställs och djuren inte kommer till skada eller tillfogas lidande,

b) de skyddar djuren från dåligt väder, extrema temperaturer och ogynnsamma klimatförhållanden,

c) de kan rengöras och desinficeras,

d) djuren förhindras från att rymma eller ramla ut och de skall kunna motstå de påfrestningar de utsätts för,

e) den kvalitet på och tillgång till luft som den transporterade djurarten kräver kan upprätthållas,

f) tillträde medges till djuren för att inspektera och sköta dem,

g) de har ett halkfritt golv,

h) golvbeläggningen skall minimera läckage av urin eller spillning,

i) de har ljuskällor som är tillräckliga för att inspektera och sköta djuren under transport.

1.2 Det skall finnas tillräckligt med utrymme i djurens bås och på varje nivå för att säkerställa att ventilationen

ovanför djuren är tillräcklig när de står upp, utan att det på något vis begränsar deras naturliga rörelser.

1.3 Vilda djur och andra djur än tama hästdjur eller tamdjur av nötkreatur, får och svin när så är lämpligt skall

åtföljas av följande handlingar:

a) Ett anslag om att djuren är vilda, lättskrämda eller farliga.

b) Skriftliga instruktioner om utfodring, vattning och eventuell särskild skötsel som krävs.

1.4 Skiljeväggar skall vara tillräckligt starka för att stå emot djurens vikt. Beslag skall kunna öppnas och stängas

snabbt och enkelt.

1.5 Smågrisar som väger mindre än 10 kg, lamm som väger mindre än 20 kg, kalvar som är yngre än sex månader

och föl som är yngre än fyra månader skall ha lämpligt strö eller likvärdigt material som garanterar deras

bekvämlighet och som är lämpligt för arten, antalet djur som transporteras, transporttiden och vädret. Materialet

måste medge adekvat uppsugning av urin och spillning.

1.6 Utan att det påverkar bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen eller i nationell lagstiftning om besättningars

och passagerares säkerhet skall det, om transport på ett fartyg eller flygplan eller i järnvägsvagn varar mer än

3 timmar, finnas medel för avlivning som är lämpliga för arten i fråga; dessa skall vara tillgängliga för skötaren

eller den person ombord som har nödvändig kunskap för att kunna utföra denna uppgift på ett humant och

effektivt sätt.

2. 

Ytterligare bestämmelser för väg- och järnvägstransport

2.1 Fordonen som djuren transporteras i skall vara klart och tydligt märkta så att det framgår att de innehåller

levande djur, utom när djuren transporteras i behållare som är märkta i enlighet med punkt 5.1.

2.2 Vägfordon skall ha lämplig utrustning för i- och urlastning.

2.3 När tågset sätts samman och under all annan förflyttning av järnvägsvagnar skall alla försiktighetsåtgärder vidtas

för att undvika skakningar i järnvägsvagnar med levande djur.

L 3/20 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

3. Ytterligare bestämmelser för transport på rorofartyg

3.1 Innan ilastning sker på fartyg skall befälhavaren kontrollera att

a) det på stängda däck finns lämpligt mekaniskt ventilationssystem och att detta har ett alarm och en lämplig

sekundär kraftkälla om strömavbrott skulle uppstå,

b) det på öppna däck finns tillräckligt skydd mot havsvatten.

3.2 Vägfordon och järnvägsvagnar skall vara utrustade med ett tillräckligt antal fästpunkter som är så utformade och

placerade och som underhålls på så sätt att fordonet eller vagnen på ett säkert sätt kan göras fast på fartyget.

Vägfordon och järnvägsvagnar skall göras fast i fartyget innan transporten påbörjas för att förhindra att de

förskjuts ur läge genom fartygsrörelser.

4. Ytterligare bestämmelser för lufttransport

4.1 Djur skall transporteras i behållare, fållor eller bås som är lämpliga för arten och som uppfyller IATA: s bestämmelser 

om levande djur i den version som anges i bilaga IV.

4.2 Djur skall endast transporteras under förhållanden där luftkvalitet, temperatur och tryck under hela befordran

kan bibehållas inom ett intervall som är lämpligt för djurarten.

5. Ytterligare bestämmelser för transport i behållare

5.1 Behållarna som djuren transporteras i skall vara klart och tydligt märkta så att det framgår att de innehåller

levande djur, och med ett anslag som anger vilken sida av behållaren som är ovansida.

5.2 Under transport och hantering skall behållarna alltid förvaras upprättstående och kraftiga stötar och skakningar

skall minimeras. Behållarna skall göras fast på ett sådant sätt att förskjutning på grund av transportmedlets

rörelser förhindras.

5.3 Behållare som väger mer än 50 kg skall vara utrustade med ett tillräckligt antal fästpunkter som är så utformade

och placerade och som underhålls på så sätt att de på ett säkert sätt kan göras fast på det transportmedel de skall

lastas på. Behållarna skall göras fast vid transportmedlet innan befordran påbörjas på ett sådant sätt att förskjutning 

på grund av transportmedlets rörelser förhindras.

KAPITEL III

TRANSPORTMETODER

1. I- och urlastning samt hantering

1.1 Tillbörlig hänsyn skall tas till att vissa kategorier av djur, t.ex. vilda djur, i god tid före befordran behöver få vänja

sig vid transportmedlet. 

1.2 Om i- eller urlastning varar i mer än fyra timmar, utom vad avser fjäderfä,

a) skall lämplig utrustning finnas för att djuren skall kunna hållas, utfodras och vattnas utanför transportmedlet,

utan att vara bundna,

b) skall verksamheten övervakas av behörig veterinär och särskilda försiktighetsåtgärder skall vidtas för att säkerställa 

djurens välbefinnande.

Utrustning och metoder

1.3 Utrustning för i- och urlastning, inklusive golvbeläggning, skall utformas, konstrueras, underhållas och drivas på

så sätt att

a) skador och lidande förhindras och stress och oro minimeras i samband med att djuren flyttas; djurens

säkerhet skall också säkerställas; i synnerhet skall golvbeläggningen vara halkfri, och det skall finnas sidoskydd

som hindrar djuren från att rymma,

b) de kan rengöras och desinficeras.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/21

1.4 a) Ramper får inte luta mer än 20 grader, dvs. 36,4 % i förhållande till horisontalplanet, för grisar, kalvar och

hästar och inte mer än 26 grader 34 minuter, dvs. 50 % i förhållande till horisontalplanet, för får och andra

nötkreatur än kalvar. Om lutningen överstiger 10 grader, dvs. 17,6 % i förhållande till horisontalplanet, skall

ramperna vara försedda med ett anordning med tvärgående ribbor som säkerställer för att djuren kan gå upp

och ner utan risker eller svårigheter.

b) Lyftplattformar och övre däck skall ha säkerhetsskrank för att förhindra att djuren faller eller rymmer under

i- och urlastning.

1.5 Varor som transporteras med samma transportmedel som djur skall placeras så att de inte orsakar djuren skada,

lidande eller stress.

1.6 Det skall finnas lämplig belysning vid i- och urlastning.

1.7 När behållare med djur placeras ovanpå varandra på ett transportmedel skall nödvändiga åtgärder vidtas

a) för att undvika, eller i fråga om fjäderfä, kaniner och pälsdjur begränsa, nedfall av urin och spillning på djuren

under,

b) för att se till att behållarna är stabila,

c) för att se till att ventilationen inte hindras.

Hantering av djuren

1.8 Det skall vara förbjudet att

a) slå eller sparka djuren,

b) utöva tryck på en särskilt känslig del av kroppen så att djuren utsätts för onödig smärta eller onödigt

lidande,

c) hänga upp djuren med mekanisk hjälp,

d) lyfta eller dra djuren i huvud, öron, horn, ben, svans eller päls, eller hantera dem på ett sådant sätt att de

orsakas onödig smärta eller lidande,

e) använda käppar eller andra instrument med spetsiga ändar,

f) medvetet hindra ett djur som drivs eller leds genom en plats där djur hanteras.

1.9 Användning av instrument som ger elektriska stötar skall undvikas i möjligaste mån. Under alla omständigheter

får sådana instrument endast användas i fråga om fullvuxna nötkreatur och svin som vägrar att förflytta sig och

endast när de har utrymme att förflytta sig framåt. Stötarna får inte vara mer än en sekund, de skall komma

med tillräckligt långa mellanrum, och får endast ges på bakpartiets muskler. Stötarna får inte upprepas om

djuret inte reagerar på dem.

1.10 Marknader och uppsamlingscentraler skall ha anordningar för att kunna binda upp djuren om så är nödvändigt.

Djur som inte är vana vid att vara bundna skall inte bindas. Djuren skall ha tillgång till vatten.

1.11 Djuren får inte bindas fast i horn eller nosring, inte heller får benen bindas ihop. 

Kalvar får inte förses med

munkorg. Tama hästdjur som är äldre än åtta månader, med undantag av icke hanterade hästar, skall ha

grimma under transporten.

Om djuren måste vara bundna skall rep, tjuder eller annat hjälpmedel som används vara

a) tillräckligt starka för att inte gå sönder under normala transportförhållanden,

b) så beskaffade att djuren vid behov kan ligga ned samt äta och dricka,

c) utformade på så sätt att det inte finns risk för strypning eller skada och så att djuren snabbt kan släppas

lösa.

L 3/22 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

Åtskillnad

1.12 Djuren skall hanteras och transporteras åtskilda i följande fall:

a) Djuren är av olika art.

b) Djuren är av helt olika storlek eller ålder.

c) Djuren är vuxna avelsgaltar eller avelshingstar.

d) Könsmogna handjur och hondjur.

e) Djur med horn och djur utan horn.

f) Djur som är aggressiva mot varandra.

g) Bundna och icke bundna djur.

1.13 Leden a, b, c och e i punkt 1.12 skall inte vara tillämpliga om djuren har fötts upp tillsammans, är vana vid

varandra, om det skulle orsaka dem stress att skilja dem åt eller om det är hondjur med ungar som är beroende

av dem.

2. Under transport

2.1 Utrymmet skall minst uppfylla de krav för djurarten och transportmedlet i fråga som fastställs i kapitel VII.

2.2 Tama hästdjur, med undantag för ston som transporteras med sina föl, skall transporteras i enskilda spiltor när

fordonet lastas på ett rorofartyg. Undantag från denna bestämmelse får beviljas enligt nationella regler förutsatt

att medlemsstaterna anmäler detta till Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

2.3 Hästdjur får inte transporteras i fordon med flera däck såvida inte djuren lastas på det lägre däcket och inga djur

lastas på de övre däcken. Båsens minsta inre höjd skall vara minst 75 cm högre än det största djurets mankhöjd.

2.4 Icke hanterade hästdjur skall transporteras i grupper om högst fyra hästdjur.

2.5 Punkterna 1.101.13 skall också tillämpas på transportmedlet.

2.6 Det skall finnas tillräcklig ventilation för att säkerställa att djurens behov är uppfyllda, och därvid skall särskilt

antalet och typen av djur som skall transporteras beaktas, liksom de förväntade väderförhållandena. Behållare

skall ställas upp på ett sätt som innebär att ventilationen inte hindras.

2.7 Under transport skall djuren få foder, vatten och vila med lämpliga intervall och i en mängd som är lämplig för

djurens art och ålder, särskilt enligt vad som föreskrivs i kapitel V. Om inte annat anges skall däggdjur och fåglar

utfodras minst var tjugofjärde timme och vattnas minst var tolfte timme. Foder och vatten skall vara av god

kvalitet och ges till djuren på ett sätt som minimerar nedsmutsning. Vederbörlig hänsyn skall tas till att djuren

behöver vänja sig vid sättet att utfodras och vattnas.

KAPITEL IV

YTTERLIGARE BESTÄMMELSER FÖR FARTYG FÖR DJURTRANSPORT ELLER FARTYG SOM TRANSPORTERAR 

BEHÅLLARE TILL SJÖSS

AVSNITT 1

Krav på konstruktion och utrustning i fråga om fartyg för djurtransport

1. Räcken runt fållor och däck skall vara tillräckligt starka för de djur som transporteras. 

Beräkningen av hållfastheten

skall kontrolleras i samband med konstruktion eller ombyggnad av ett fartyg för djurtransport; kontrollen skall göras

av ett klassificeringsorgan som godkänts av den behöriga myndigheten.

2. De bås där djur skall transporteras skall ha ett mekaniskt ventilationssystem med tillräcklig kapacitet att ersätta den

totala luftvolymen enligt följande:

a) 40 gånger per timme om utrymmet är helt inbyggt och den fria höjden är högst 2,30 meter.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/23

b) 30 gånger per timme om utrymmet är helt inbyggt och den fria höjden är mer än 2,30 meter.

c) 75 % av ovanstående kapacitet om utrymmet är delvis inbyggt.

3. Lagrings- eller produktionskapaciteten för färskvatten skall uppfylla de krav som fastställs i kapitel VI, med beaktande

av det maximala antalet och typen av djur som skall transporteras liksom den maximala transporttiden.

4. Färskvattensystemet skall kunna tillhandahålla färskvatten oavbrutet till samtliga utrymmen där djur hålls, och det

skall finnas tillräckligt många hoar för att samtliga djur alltid skall ha enkel och ständig tillgång till färskvatten. Alternativ 

pumputrustning skall finnas för att säkerställa tillförsel av vatten om fel skulle uppstå i det primära pumpsystemet.

5. Avledningssystemet skall ha kapacitet att leda bort flytande spillning från fållor och däck oavsett omständigheterna.

Avloppsrör och -kanaler skall samla upp spillningen i brunnar eller tankar från vilka avloppsvattnet kan släppas ut

med hjälp av pumpar eller ejektorer. Alternativ pumputrustning skall finnas för att säkerställa dräneringen om fel

skulle uppstå i det primära pumpsystemet.

6. Utrymmen där djuren hålls, förbindelsegångar och ramper skall ha tillräcklig belysning. Nödbelysning skall finnas om

fel skulle uppstå i huvudelsystemet. Det skall finnas bärbar belysning som är tillräcklig för att skötaren skall kunna se

till och sköta djuren.

7. Det skall finnas ett brandbekämpningssystem installerat i samtliga utrymmen där djur hålls, och brandbekämpningsutrustningen 

skall uppfylla kraven i den senaste versionen av SOLAS-standarderna (International Convention for the

Safety of Life at Sea) för brandskydd, upptäckande av brand och brandsläckning.

8. I styrhytten skall det finnas ett övervaknings-, kontroll- och larmsystem för följande system för djuren:

a) Ventilation.

b) Färskvatten och avledning.

c) Belysning.

d) Färskvattenproduktion (vid behov).

9. Det skall finnas en primär kraftkälla som är tillräcklig för att tillhandahålla kontinuerlig ström till de system som

avses i punkterna 2, 4, 5 och 6 vid normal drift av fartyget. Det skall finnas en sekundär kraftkälla som är tillräcklig

för att ersätta den primära kraftkällan under tre dagar i följd. 

AVSNITT 2

Utfodring och tillförsel av vatten på fartyg för djurtransport eller fartyg som transporterar behållare till sjöss

Fartyg för djurtransport eller fartyg som transporterar behållare till sjöss med tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur,

får, getter eller svin under mer än 24 timmar skall från avresan medföra tillräcklig mängd strö liksom en mängd foder

och vatten som minst motsvarar det dagliga behovet enligt tabell 1 för hela befordran samt 25 % eller tre dagars reserv

av strö, foder och vatten, varvid den större mängden skall gälla.

Tabell 1

Dagligt minimibehov av foder och vatten ombord på fartyg för djurtransport eller fartyg som transporterar djur i flyttbara behållare

Kategori

Foder

(i % av djurens vikt)

Färskvatten (liter per djur) (*)

Grovfoder Kraftfoder

Nötkreatur och hästdjur 2 1,6 45

Får 2 1,8 4

Svin 3 10

(*) Det minimibehov av vatten som anges i den fjärde kolumnen kan för samtliga arter ersättas med en mängd vatten som motsvarar 10

% av djurens levande vikt.

L 3/24 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

Grovfoder kan ersättas med kraftfoder och vice versa. Dock skall med tanke på djurens ämnesomsättning vederbörlig

hänsyn tas till att vissa kategorier av djur behöver vänja sig vid den ändrade utfodringen.

KAPITEL V

INTERVALLER FÖR VATTNING OCH UTFODRING SAMT TRANSPORTTIDENS OCH VILOPERIODENS

LÄNGD

1. Tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin

1.1 De krav som fastställs i detta avsnitt skall tillämpas på transport av tama hästdjur (med undantag för registrerade

hästdjur), tamdjur av nötkreatur, får, getter och svin med undantag för flygtransporter.

1.2 Transporttiden för djur av de arter som avses i punkt 1.1 får inte överskrida 8 timmar.

1.3 Den maximala transporttid som avses i punkt 1.2 får förlängas om tilläggskraven i kapitel VI är uppfyllda.

1.4 När ett landsvägsfordon som uppfyller villkoren i punkt 1.3 används, skall intervallen för vattning och utfodring

samt transporttidernas och viloperiodernas längd vara som följer:

a) Icke avvanda kalvar, lamm, killingar och föl, vilka utfodras med mjölk, samt icke avvanda smågrisar skall efter

9 timmars transport få en tillräcklig vilotid på minst en timme, särskilt för att vattnas och om nödvändigt

utfodras. Efter denna vilotid kan transporten återupptas under en period av 9 timmar.

b) Svin får transporteras under en period av maximalt 24 timmar. Under befordran skall de hela tiden ha tillgång

till vatten.

c) Tama hästdjur får transporteras under högst 24 timmar. Under befordran skall de vattnas och om nödvändigt

utfodras var åttonde timme.

d) Alla andra djur av de arter som anges i punkt 1.1 skall efter 14 timmars transport få en tillräcklig vilotid på

minst en timme, särskilt för att vattnas och om nödvändigt utfodras. Efter denna vilotid kan transporten återupptas 

under en period av 14 timmar.

1.5 Efter den fastställda transporttiden skall djuren lastas av, utfodras, vattnas och få en vilotid på minst 24 timmar.

1.6 Djuren får inte transporteras med tåg om den maximala transporttiden överstiger den som anges i punkt 1.2. De

transporttider som anges i punkt 1.4 skall dock tillämpas om de villkor som föreskrivs i punkterna 1.3 och 1.4

iakttas, med undantag för viloperioderna.

1.7 a) Djuren får inte transporteras sjövägen om den maximala transporttiden överstiger den som anges i punkt 1.2,

utom om de villkor som föreskrivs under 1.3 och 1.4 respekteras, med undantag för transporttiderna och

viloperioderna. 

b) Vid sjötransporter som regelbundet och direkt förbinder två geografiska punkter inom gemenskapen och som

sker med fordon som har lastats på båtarna utan att djuren avlastats, skall en vilotid av 12 timmar föreskrivas

för djuren efter avlastning i bestämmelsehamnen eller i närheten, utom om sjötransportens varaktighet gör

det möjligt att inordna resan i det allmänna schemat i punkterna 1.2 till 1.4.

1.8 De transporttider som anges i punkterna 1.3, 1.4 och 1.7 b kan i djurens intresse förlängas med två timmar med

beaktande framförallt av närheten till bestämmelseorten.

1.9 Utan att det påverkar bestämmelserna i punkterna 1.3 till 1.8 får medlemsstaterna för transport av slaktdjur,

som uteslutande äger rum mellan en avreseplats och en bestämmelseort som är belägen på deras eget territorium, 

föreskriva en maximal transporttid på åtta timmar som inte kan förlängas.

2. Övriga djurarter

2.1 För fjäderfä, tamfåglar och tamkaniner skall det finnas lämpligt foder och vatten i tillräckliga mängder, såvida

inte befordran varar kortare tid än

a) 12 timmar frånsett tiden för lastning och lossning, eller

b) 24 timmar för alla arter av småkycklingar, förutsatt att befordran slutförs inom 72 timmar från kläckningen.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/25

2.2 Hundar och katter som transporteras skall få foder minst var 24:e timme och vatten minst var 8:e timme. Det

skall finnas tydliga skriftliga instruktioner om utfodring och vattning.

2.3 Andra arter än de som anges i punkterna 2.1 och 2.2 skall få foder och vatten enligt de skriftliga instruktionerna,

med beaktande av eventuella speciella skötselbehov.

KAPITEL VI

TILLÄGGSBESTÄMMELSER FÖR LÅNGA TRANSPORTER AV TAMA HÄSTDJUR OCH TAMDJUR AV

NÖTKREATUR, FÅR, GETTER OCH SVIN

1. Alla långa transporter

Tak

1.1 Transportmedlet skall vara försett med ett tak i en ljus färg och vara tillräckligt isolerat.

Golv och strö

1.2 Djuren skall ha lämpligt strö eller likvärdigt material som garanterar deras bekvämlighet och som är lämpligt för

arten, antalet djur som transporteras, transporttiden och vädret. Materialet måste medge adekvat uppsugning av

urin och spillning.

Foder

1.3 Transportmedlet skall medföra en tillräcklig mängd med lämpligt foder som fyller djurens foderbehov och som

räcker för hela befordran. Fodret skall skyddas från dåligt väder och föroreningar som damm, bränsle, avgaser

samt urin och spillning från djur.

1.4 Om det krävs särskilda anordningar för att utfordra djuren skall dessa också transporteras på transportmedlet.

1.5 Om sådana utfodringsanordningar som avses i punkt 1.4 används skall de vara utformade på så sätt att de om

nödvändigt kan fästas vid transportmedlet för att förhindra att de välter omkull. När transportmedlet framförs

och anordningarna inte används skall de förvaras avskilt från djuren.

Skiljeväggar

1.6 Hästdjur skall transporteras i enskilda spiltor eller boxar, med undantag av ston som transporteras med sina föl.

1.7 Transportmedlet skall vara utrustat med skiljeväggar så att separata avdelningar kan skapas samtidigt som alla

djur skall ha fri tillgång till vatten.

1.8 Skiljeväggarna skall vara konstruerade på så sätt att de kan placeras i olika lägen så att avdelningarnas storlek

kan anpassas efter djurens särskilda behov, typ, storlek och antal.

Minimikriterier för vissa djurarter

1.9 Såvida de inte åtföljs av moderdjuret är långa transporter av tama hästdjur och tamdjur av nötkreatur och svin

tillåtna endast om följande krav är uppfyllda:

 Tama hästdjur skall vara äldre än fyra månader, med undantag av registrerade hästdjur.

 Kalvar skall vara äldre än fjorton dagar.

 Svin skall vara tyngre än tio kilo.

Icke hanterade hästar får inte befordras med långa transporter.

2. 

Vattenförsörjning under väg- och järnvägstransport samt transport i behållare till sjöss

2.1 Transportmedlet och behållare som transporteras till sjöss skall ha ett vattenförsörjningssystem som gör det

möjligt för skötaren att när som helst direkt tillhandahålla vatten så att varje djur kan dricka när det vill.

2.2 Vattenanordningarna skall vara i gott skick och skall vara utformade och placerade på ett sätt som är lämpligt

för den typ av djur som skall vattnas.

L 3/26 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

2.3 Vattentankarnas totala kapacitet för respektive transportmedel skall vara minst 1,5 % av dess maximala nyttolast.

Vattentankarna måste vara utformade på så sätt att de kan tömmas och rengöras efter varje befordran och

vattennivån i dem skall kunna kontrolleras. De måste vara anslutna till vattningsanordningar inne i båsen och

skall vara i gott skick.

2.4 Undantag från punkt 2.3 får medges för behållare till sjöss som endast används ombord på fartyg som tillför

dessa vatten från fartygets egna vattentankar.

3. Ventilation för vägtransportmedel och temperaturövervakning

3.1 Ventilationssystemen i vägtransportmedel skall vara utformade och konstruerade samt underhållas på ett sådant

sätt att de under hela befordran, oavsett om vägtransportmedlet står stilla eller rör sig, kan bibehålla en temperatur 

i vägtransportmedlet som ligger i ett intervall mellan 5 °C och 30 °C för alla djur, med en tolerans på

+/- 5 °C, beroende på yttertemperaturen.

3.2 Ventilationssystemet skall kunna ge ett jämnt fördelat minsta luftflöde med en nominell kapacitet på 60 m3/h/kN

nyttolast. Det skall kunna fungera under minst fyra timmar, oberoende av fordonets motor.

3.3 Vägtransportmedel skall ha övervakningssystem för temperatur samt utrustning för att registrera sådana data.

Det skall finnas sensorer i de delar av lastbilen som, beroende på lastbilskonstruktionen, troligen kommer att få

de sämsta klimatförhållandena. De registreringar av temperaturen som erhålls på detta sätt skall dateras och på

begäran göras tillgängliga för den behöriga myndigheten.

3.4 Vägtransportmedel skall vara utrustade med ett varningssystem som skall varna föraren när temperaturen i de

utrymmen där djuren vistas når den högsta eller lägsta temperaturen.

3.5 Kommissionen skall före den 31 juli 2005 utarbeta en rapport på grundval av ett yttrande från Europeiska

myndigheten för livsmedelssäkerhet, åtföljd av utkast till lämpliga åtgärder för att fastställa ett temperaturintervall

för djur som transporteras, som skall antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 31.2, med beaktande

av rådande temperaturer i vissa gemenskapsregioner som har särskilda klimatförhållanden.

4. Navigeringssystem

4.1 Från och med den 1 januari 2007 skall fordon som är i bruk för första gången och från och med den 1 januari

2009 alla vägtransportmedel vara utrustade med lämpligt navigeringssystem som kan registrera och lämna

uppgifter som motsvarar uppgifterna i färdjournalen enligt bilaga II avsnitt 4, samt uppgifter om öppning/stängning 

av lastlämmen.

4.2 Senast den 1 januari 2008 skall kommissionen till rådet överlämna resultatet av en studie av navigationssystem

och tillämpningen av denna teknik i enlighet med denna förordning. 

4.3 Kommissionen skall inte senare än den 1 januari 2010 till rådet överlämna en rapport om införandet av det navigeringssystem 

som avses i punkt 4.2, åtföljd av eventuella förslag som kommissionen finner lämpliga, särskilt i

syfte att fastställa specifikationerna för det navigeringssystem som skall användas för alla transportmedel. Rådet

skall fatta beslut om sådana förslag med kvalificerad majoritet.

KAPITEL VII

TILLGÄNGLIGT UTRYMME

Tillgängligt utrymme för djuren skall motsvara åtminstone följande mått:

A. Tama hästdjur

Järnvägstransport

Fullvuxna hästar 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m) (*)

Unghästar (624 månader) (för transporter på upp till 48 timmar) 1,2 m2 (0,6 × 2 m)

Unghästar (624 månader) (för transporter på över 48 timmar) 2,4 m2 (1,2 × 2 m)

Ponnyer (under 144 cm) 1 m2 (0,6 × 1,8 m)

Föl (06 månader) 1,4 m2 (1 × 1,4 m)

(*) Den användbara standardbredden för vagnar är 2,6 till 2,7 m.

OBS! Under långa transporter måste föl och unghästar kunna ligga ner.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/27

Dessa siffror kan variera med högst 10 % för fullvuxna hästar och ponnyer, och med högst 20 % för unghästar och

föl, inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och

den troliga transporttiden.

Vägtransport

Fullvuxna hästar 1,75 m2 (0,7 × 2,5 m)

Unghästar (624 månader) (för transporter på upp till 48 timmar) 1,2 m2 (0,6 × 2 m)

Unghästar (624 månader) (för transporter på över 48 timmar) 2,4 m2 (1,2 × 2 m)

Ponnyer (under 144 cm) 1 m2 (0,6 × 1,8 m)

Föl (06 månader) 1,4 m2 (1 × 1,4 m)

OBS! Under långa transporter måste föl och unghästar kunna ligga ner.

Dessa siffror kan variera med högst 10 % för fullvuxna hästar och ponnyer, och med högst 20 % för unghästar och

föl, inte enbart beroende på hästarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena och

den troliga transporttiden.

Lufttransport

Beläggningsgrad för hästar i förhållande till golvytan

0100 kg 0,42 m2

100200 kg 0,66 m2

200300 kg 0,87 m2

300400 kg 1,04 m2

400500 kg 1,19 m2

500600 kg 1,34 m2

600700 kg 1,51 m2

700800 kg 1,73 m2

Sjötransport

Levande vikt i kg m2/djur

200300 0,901,175

300400 1,1751,45

400500 1,451,725

500600 1,7252

600700 22,25

B. Nötkreatur

Järnvägstransport

Kategori Ungefärlig vikt (i kg) Yta i m2 per djur

Små kalvar 55 0,30 till 0,40

Medelstora kalvar 110 0,40 till 0,70

Tunga kalvar 200 0,70 till 0,95

Medelstor boskap 325 0,95 till 1,30

Tung boskap 550 1,30 till 1,60

Mycket tung boskap > 700 > 1,60

L 3/28 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på djurens vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena 

och den troliga transporttiden.

Vägtransport

Kategori Ungefärlig vikt (i kg) Yta i m2 per djur

Små kalvar 50 0,30 till 0,40

Medelstora kalvar 110 0,40 till 0,70

Tunga kalvar 200 0,70 till 0,95

Medelstor boskap 325 0,95 till 1,30

Tung boskap 550 1,30 till 1,60

Mycket tung boskap > 700 > 1,60

Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på djurens vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd, väderförhållandena 

och den troliga transporttiden.

Lufttransport

Kategori Ungefärlig vikt (i kg) Yta i m2 per djur

Kalvar 50

70

0,23

0,28

Boskap 300

500

0,84

1,27

Sjötransport

Levande vikt i kg m2/djur

200300 0,811,0575

300400 1,05751,305

400500 1,3051,5525

500600 1,55251,8

600700 1,82,025

Dräktiga djur skall ha 10 % mer utrymme.

C. Får/getter

Järnvägstransport

Kategori

Ungefärlig vikt

(i kg)

Yta i m2 per djur

Klippta får 

> 55 > 0,30

Oklippta får 

> 55 > 0,40

Högdräktiga tackor 

> 55 > 0,50

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/29

Kategori

Ungefärlig vikt

(i kg)

Yta i m2 per djur

Getter 

35 till 55 0,30 till 0,40

> 55 0,40 till 0,75

Högdräktiga getter 

> 55 > 0,50

Den ovan angivna golvytan kan variera beroende på djurens ras, storlek, fysiska tillstånd och pälslängd, liksom på

väderförhållandena och den tid som transporten varar.

Vägtransport

Kategori

Ungefärlig vikt

(i kg)

Yta i m2 per djur

Klippta får och lamm på minst 26 kg 

> 55 > 0,30

Oklippta får 

> 55 > 0,40

Höggradigt dräktiga tackor 

> 55 > 0,50

Getter 

35 till 55 0,30 till 0,40

> 55 0,40 till 0,75

Höggradigt dräktiga getter 

> 55 > 0,50

Den ovan angivna golvytan kan variera beroende på djurens ras, storlek, fysiska tillstånd och pälslängd, liksom på

väderförhållandena och den tid som transporten varar. Exempelvis kan man för små lamm tillhandahålla en yta som

är mindre än 0,2 m2 per djur.

Lufttransport

Beläggningsgrad för får och getter i relation till golvyta.

Ungefärlig vikt (i kg) Golvyta per får/get (i m2)

25 0,20

50 0,30

75 0,40

Sjötransport

Levande vikt i kg m2/djur

2030 0,240,265

3040 0,2650,290

4050 0,2900,315

5060 0,3150,34

6070 0,340,39

L 3/30 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

D. Svin

Järnvägs- och vägtransport

Alla svin måste åtminstone kunna ligga ner och stå upp i sin naturliga ställning.

För att göra det möjligt att uppfylla dessa minimikrav bör beläggningsgraden för svin på ca 100 kg inte överskrida

235 kg/m2.

Svinens ras, storlek och fysiska tillstånd kan göra det nödvändigt att öka ovannämnda minsta golvyta. Ytan kan också

ökas med upp till 20 % beroende på väderförhållandena och den tid som transporten varar.

Lufttransport

Beläggningsgraden bör vara relativt hög för att förhindra skador vid start, turbulens eller landning. Dock måste alla

djur kunna ligga ner. Vid bestämning av beläggningsgraden bör hänsyn tas till klimatet, den totala transporttiden och

ankomsttiden.

Medelvikt Golvyta per gris

15 kg 0,13 m2

25 kg 0,15 m2

50 kg 0,35 m2

100 kg 0,51 m2

Sjötransport

Levande vikt i kg m2/djur

10 eller mindre 0,20

20 0,28

45 0,37

70 0,60

100 0,85

140 0,95

180 1,10

270 1,50

E. Fjäderfä

Beläggningsgrader tillämpliga på transport av fjäderfä i behållare:

Minsta golvyta skall finnas enligt följande:

Kategori Utrymme i cm2

Dagsgamla kycklingar 2125 per kyckling

Andra fjäderfän än dygnsgamla kycklingar: vikt i kg Utrymme i cm2 per kg

1,6 till 

3 till 

>5 105

Dessa siffror kan variera, inte enbart beroende på fåglarnas vikt och storlek, utan även på deras fysiska tillstånd,

väderförhållandena och den troliga transporttiden.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/31

BILAGA II

FÄRDJOURNAL

(som avses i artikel 5.4, artikel 8.2, artikel 14.1 a och 14.1 csamt artikel 21.2)

1. Den person som planerar en befordran skall fylla i, stämpla och underteckna samtliga sidor i färdjournalen i enlighet

med bestämmelserna i denna bilaga.

2. Färdjournalen skall bestå av följande avsnitt:

Avsnitt 1 Planering

Avsnitt 2 Avsändningsort

Avsnitt 3 Bestämmelseort

Avsnitt 4 Transportörens rapport

Avsnitt 5 Mall för avvikelserapport

Sidorna i färdjournalen skall vara hopfästade.

En mall för varje avsnitt återges i tillägget till denna bilaga.

3. Organisatören skall

a) märka varje färdjournal med ett unikt nummer,

b) ombesörja att den behöriga myndigheten på avsändningsorten på ett sätt som denna myndighet fastställer erhåller

en, utom vad gäller nummer på veterinärintygen, korrekt ifylld och undertecknad kopia av avsnitt 1 av färdjournalen 

senast två arbetsdagar före avresan,

c) följa eventuella instruktioner som den behöriga myndigheten ger i enlighet med artikel 14.1 a,

d) se till att färdjournalen är stämplad enligt kraven i artikel 14.1,

e) se till att färdjournalen åtföljer djuren under befordran fram till bestämmelseorten eller, om det gäller export till

ett tredjeland, minst fram till utförselstället.

4. Djurhållare på avsändningsorten och på bestämmelseorten, om denna ligger på gemenskapens territorium, skall fylla

i och underteckna de relevanta avsnitten av färdjournalen. De skall snarast möjligt informera den behöriga myndigheten 

om eventuella reservationer de har angående efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning och skall för

detta ändamål använda mallen i avsnitt 5.

5. Om bestämmelseorten ligger inom gemenskapens territorium skall djurhållare på bestämmelseorten förvara färdjournalen, 

utom avsnitt 4, under minst tre år från ankomsten till bestämmelseorten.

Färdjournalen skall på begäran överlämnas till den behöriga myndigheten.

6. Om befordran har fullgjorts inom gemenskapen skall transportören fylla i och underteckna avsnitt 4 i färdjournalen.

7. Om djur exporteras till ett tredjeland skall transportörerna överlämna färdjournalen till den officiella veterinären vid

utförselstället.

För export av levande nötkreatur som omfattas av exportbidrag behöver avsnitt 3 i färdjournalen inte fyllas i om det

enligt jordbrukslagstiftningen krävs en rapport.

8. Den transportör som avses i avsnitt 3 i färdjournalen skall behålla

a) en kopia av den ifyllda färdjournalen,

b) motsvarande diagramblad eller en utskrift av detta som avses i bilaga 1 eller bilaga 1B till förordning (EEG)

nr 3821/85 om fordonet omfattas av den förordningen. 

Dokument som anges i leden a och b skall inom en månad efter det att färdjournalen fyllts i göras tillgängliga för

den behöriga myndighet som beviljade transportören tillstånd samt, på begäran, den behöriga myndigheten på

avsändningsorten, och transportören skall förvara dokumenten under minst tre år från den dag då kontrollen skedde.

Dokument som anges i led a skall återsändas till den behöriga myndigheten på avsändningsorten inom en månad

efter det att befordran avslutats, om inte de system används som avses i artikel 6.9. En förenklad version av färdjournalen 

och riktlinjer för framläggandet av de journaler som avses i artikel 6.9 skall upprättas i enlighet med det förfarande 

som avses i artikel 31.2 när fordon är utrustade med de system som avses i artikel 6.9.

L 3/32 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

Tillägg

AVSNITT 1

PLANERING

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/33

AVSNITT 2

AVSÄNDNINGSORT

L 3/34 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

AVSNITT 3

BESTÄMMELSEORT

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/35

AVSNITT 4 

TRANSPORTÖRENS RAPPORT 

L 3/36 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

AVSNITT 5

MALL FÖR AVVIKELSERAPPORT NR

En kopia av avvikelserapporten tillsammans med en kopia av avsnitt 1 i färdjournalen skall översändas till den behöriga

myndigheten.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/37

BILAGA III

BLANKETTER

(som avses i artiklarna 10.2, 11.2, 17.2 och 18.2)

KAPITEL I

Tillstånd för transportörer enligt artikel 10.1

L 3/38 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

KAPITEL II

Tillstånd för transportörer enligt artikel 11.1

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/39

KAPITEL III

Kompetensbevis för förare och skötare enligt artikel 17.2

L 3/40 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

KAPITEL IV

Intyg om godkännande av vägtransportmedel för långa transporter enligt artikel 18.2

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/41

BILAGA IV

UTBILDNING

1. Fordonsförare och skötare som avses i artiklarna 6.5 och 17.1 skall ha slutfört den utbildning som föreskrivs i punkt 2

och skall ha genomgått examinering som godkänts av den behöriga myndigheten, vilken skall säkerställa att examinatorerna 

är oberoende.

2. Den utbildning som avses i punkt 1 skall som minimikrav innefatta de tekniska och administrativa aspekterna av

gemenskapens lagstiftning om skydd av djur vid transporter, särskilt följande:

a) Artiklarna 3 och 4 samt bilagorna I och II.

b) Djurfysiologi, särskilt behov av foder och vatten, djurs beteende samt begreppet stress.

c) Praktiska aspekter av djurhantering.

d) Körsättets påverkan på de transporterade djurens välbefinnande och på köttets kvalitet.

e) Akutvård för djur.

f) Säkerhetsaspekter för den personal som handhar djuren.

L 3/42 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning

BILAGA V

INTERNATIONELLA AVTAL

(som avses i artikel 21.1 e)

Europeiska konventionen om skydd av djur under internationella transporter.

5.1.2005 SV Europeiska unionens officiella tidning L 3/43

BILAGA VI

INTERNATIONELLA NORMER FÖR BEHÅLLARE, FÅLLOR ELLER BÅS SOM ÄR LÄMPLIGA FÖR LUFTTRANSPORTER 

AV LEVANDE DJUR

(vilka avses i bilaga I kapitel II punkt 4.1)

IATA: s bestämmelser om levande djur 31: a upplagan, den 1 oktober 2004.

L 3/44 5.1.2005SV Europeiska unionens officiella tidning