Regeringens proposition

1995/96:209

Försäkringsskydd vid sjukdom, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 maj 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I enlighet med de riktlinjer regeringen föreslagit riksdagen i den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1995/96:150) läggs i denna proposition fram förslag till

lagändringar inom sjukpenning- och sjuklönesystemen samt inom

föräldraförsäkringen. Vidare föreslås lagändringar avseende vissa avgifts- och

skattefrågor.

 I propositionen föreslås att arbetsgivaren ges ett lagstadgat ansvar för att

utge ersättning till arbetstagare i form av sjuklön under de första 28 dagarna

av ett sjukdomsfall, dvs. att sjuklöneperioden förlängs.

 Vidare föreslås att vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst skall

semesterlön och motsvarande ersättningar beräknas till högst det belopp som

skulle ha utgjort ersättning för utfört arbete under den tid semesterlönen kan

anses motsvara. I propositionen läggs även fram förslag om att det i den sjuk-

penninggrundande inkomsten inte skall ingå andra skattepliktiga förmåner än

ersättning i pengar och inte heller skattepliktiga kostnadsersättningar.

 Det föreslås även att den förhöjda ersättning som utges inom föräldra-

försäkringen under 60 dagar i samband med barns födelse eller adoption (den s.k.

pappa- och mammamånaden) tas bort.

 Slutligen föreslås en höjning av den allmänna egenavgiften i form av

sjukförsäkringsavgift, sänkt avgiftsuttag avseende socialavgifter samt höjning

av den allmänna löneavgiften, de särskilda löneskatterna och den särskilda

premieskatten för grupplivförsäkringar m.m.

 Ändringarna av sjuklöneperioden och sjukpenninggrundande inkomst samt

slopandet av den förhöjda ersättningen inom föräldraförsäkringen föreslås träda

i kraft den 1 januari 1997. Förslagen rörande förändrade avgifter och skatter

föreslås träda i kraft den 1 januari 1997 samt den 1 januari 1998.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.......................5

2 Lagtext...........................................5

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om

 sjuklön........................................5

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring.....................................7

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380) om

 arbetsskadeförsäkring.........................14

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1744) om

 allmänna egenavgifter.........................15

 2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om

 socialavgifter................................16

 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän

 löneavgift....................................19

 2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild

 löneskatt på vissa förvärvsinkomster..........20

 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild

 löneskatt på pensionskostnader................23

 2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild

 premieskatt för grupplivförsäkring, m.m.......24

3 Ärendet och dess beredning........................25

4 Förlängd sjuklöneperiod...........................26

 4.1 Nuvarande regler..............................26

 4.2 Erfarenheter av nuvarande sjuklöneperiod m.m..28

 4.3 Förlängning av sjuklöneperioden...............30

 4.4 Ikraftträdande och kostnader..................32

5 Sjukpenninggrundande inkomst......................33

 5.1 Semesterlön och semesterersättning............33

 5.2 Skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar35

6 Föräldraförsäkringsfrågor.........................37

7 Avgiftsfrågor, m.m................................38

8 Författningskommentar.............................40

 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön40

 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring....................................40

 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om

 arbetsskadeförsäkring.........................42

 8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1744) om

 allmänna egenavgifter.........................42

 8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om

 socialavgifter................................42

 8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän

 löneavgift....................................43

 8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild

 löneskatt på vissa förvärvsinkomster..........43

 8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild

 löneskatt på pensionskostnader................43

 8.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild

 premieskatt för grupplivförsäkring, m.m.......44

Bilaga Förteckning över remissinstanser som yttrat sig över

 SOU 1995:149 Försäkringsskydd vid sjukdom.....45

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 199646

Rättsdatablad........................................47

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1991:1047) om sjuklön,

 2. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

 3. lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring,

 4. lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter,

 5. lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,

 6. lag om ändring i lagen (1994:1920) om allmän löneavgift,

 7. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

 vissa förvärvsinkomster,

 8. lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader,

 9. lag om ändring i lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

grupplivförsäkring, m.m.

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:1047) om

sjuklön

 Härigenom föreskrivs att 7 och 17 §§ lagen (1991:1047) om sjuklön skall ha

följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 §1

-------------------------------------------------------

 Sjuklöneperioden omfattar Sjuklöneperioden omfattar

den första dag den första dag

arbetstagarens arbetsförmåga arbetstagarens arbetsförmåga

är nedsatt på grund av sjuk- är nedsatt på grund av sjuk-

dom och de därpå följande dom och de därpå följande

tretton kalenderdagarna i tjugosju kalenderdagarna i

sjukperioden. En sjukperioden. En

sjuklöneperiod börjar inte omsjuklöneperiod börjar inte

arbetstagaren inte avhåller om arbetstagaren inte

sig från arbete åt avhåller sig från arbete åt

arbetsgivaren. En sjuk- arbetsgivaren. En sjuk-

löneperiod som börjat löpa löneperiod som börjat löpa

bryts om anställningen bryts om anställningen

upphör. upphör.

 Som sjukperiod anses sådan tid under vilken arbetstagaren i oavbruten följd

lider av sjukdom som avses i 4 §.

1 Senaste lydelse 1992:1701.

 3

-------------------------------------------------------

 Om en sjukperiod börjar Om en sjukperiod börjar

inom fem dagar från det en inom fem dagar från det en

tidigare sjukperiod tidigare sjukperiod

avslutats skall sjuklöne-pe- avslutats skall sjuklöne-

rioden omfatta endast så perioden omfatta endast så

många dagar att den många dagar att den

tillsammans med en sjuk- tillsammans med en

löneperiod hos samma arbets- sjuklöneperiod hos samma

givare under den tidigare arbetsgivare under den

sjukperioden utgör fjorton tidigare sjukperioden utgör

kalenderdagar. Vid tjugoåtta kalenderdagar.

tillämpning av 6 § skall be- Vid tillämpning av 6 § skall

aktas dagar i den tidigare beaktas dagar i den tidi-

sjuklöneperioden. gare sjuklöneperioden.

17 §2

-------------------------------------------------------

 En arbetsgivare vars En arbetsgivare vars

sammanlagda lönekostnader sammanlagda lönekostnader

under ett kalen-derår inte under ett kalen-derår inte

beräknas överstiga 90 gånger beräknas överstiga 100 gånger

det för året gällande basbe- det för året gällande basbe-

loppet enligt 1 kap. 6 § la- loppet enligt 1 kap. 6 §

gen (1962:381) om allmän för-lagen (1962:381) om allmän

säkring kan försäkra sig hos försäkring kan försäkra sig

den allmänna försäkringskassanhos den allmänna försäkrings-

för kostnader för sjuklön kassan för kostnader för

enligt denna lag. Vid be- sjuklön enligt denna lag.

räkningen av de sammanlagda Vid beräkningen av de sam-

lönekostnaderna bortses från manlagda lönekostnaderna

avgifter enligt lagen bortses från avgifter

(1981:691) om enligt lagen (1981:691) om

socialavgifter och lagen socialavgifter och lagen

(1994:1920) om allmän (1994:1920) om allmän

löneavgift samt från skatt löneavgift samt från skatt

enligt lagen (1990:659) om enligt lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster. förvärvsinkomster.

 Regeringen föreskriver närmare villkor för försäkringen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas i fråga om

sjuklöneperiod som påbörjas efter ikraftträdandet.

2 Senaste lydelse 1995:1480.

 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2, 4 a och 16 §§, 4 kap. 6 § samt 7 kap. 3 b §

lagen (1962:381) om allmän försäkring1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 kap.

2 §2

-------------------------------------------------------

 Sjukpenninggrundande in- vid beräkningen inte bort-

komst är den årliga inkomst ises från ersättning som

pengar eller andra stiftelsen lämnar till sådan

skattepliktiga förmåner som företagsledare eller

en försäkrad kan antas komma delägare i företaget eller

att tills vidare få för eget denne närstående person som

arbete, antingen såsom avses i punkt 14 av

arbetstagare i allmän eller anvisningarna till 32 §

enskild tjänst (inkomst av kommunalskattelagen. Vid

anställning) eller på annan beräkning av sjukpenning-

grund (inkomst av annat för- grundande inkomst av an-

värvsarbete). Med inkomst av ställning skall alltid

anställning likställs kost- bortses från ersättning från

nadsersättning som inte en vinstandelsstiftelse

enligt 10 § uppbördslagen som härrör från bidrag som

(1953:272) undantas vid be- arbetsgivaren lämnat under

räkning av preliminär åren 1988-1991.

A-skatt. Som inkomst av an- Beräkningen av den

ställning räknas dock inte sjukpenninggrundande

ersättning från en ar- inkomsten skall, där

betsgivare som är bosatt ut- förhållandena inte är kända för

omlands eller en utländsk försäkringskassan, grundas på

juridisk person, om arbetet de upplysningar som kassan

har utförts i arbetsgivarens kan inhämta av den försäkrade

verksamhet utom riket. I eller dennes arbetsgivare

fråga om arbete som utförs eller som kan framgå av den

utomlands av den som av en uppskattning, som vid

statlig arbetsgivare sänts taxering gjorts av den

till ett annat land för försäkrades inkomst. Inkomst

arbete för arbetsgivarens av arbete för egen räkning

räkning bortses vid beräk- får ej beräknas högre än som

ningen av sjukpenning- motsvarar skälig avlöning för

grundande inkomst från sådanaliknande arbete för annans

lönetillägg som betingas av räkning. Om inkomsten helt

ökade levnadskostnader och eller delvis utgörs av

andra särskilda förhållanden iskattepliktiga förmåner

sysselsättningslandet. Som skall de tas upp till ett

inkomst av anställning eller värde som bestäms i enlighet

inkomst av annat med 8 § första-fjärde och

förvärvsarbete räknas inte sjätte styckena uppbördslag-

heller intäkt som avses i 32 §en (1953:272). När skäl

1 mom. första stycket h och föreligger får avvikelse ske

i kommunalskattelagen från förmånsvärde som skatte-

(1928:370) eller sådan myndigheten bestämt enligt

ersättning som anges i 1 § 5 § andra stycket lagen

första stycket 2-6 och fjärde(1984:668) om uppbörd av

stycket lagen (1990:659) om socialavgifter från arbets-

särskild löneskatt på vissagivare.

förvärvsinkomster.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1994:746.

Som inkomst av annat

förvärvsarbete räknas inte så-

dan ersättning enligt grupp-

sjukförsäkring eller trygg-

hetsförsäkring vid arbetsska-

da som enligt 2 § första

stycket lagen om särskild

löneskatt på vissa för-

värvsinkomster utgör underlag

för nämnda skatt. Den sjuk-

penninggrundande inkomsten

fastställs av försäkringskas-

san. Inkomst av anställning

och inkomst av annat för-

värvsarbete skall därvid var

för sig avrundas till närmast

lägre hundratal kronor.

 Vid beräkning av

sjukpenninggrundande

inkomst bortses från sådan

inkomst av anställning och

annat förvärvsarbete som

överstiger sju och en halv

gånger basbeloppet. Det

belopp som sålunda skall

undantas skall i första hand

räknas av från inkomst av

annat förvärvsarbete.

Ersättning i pengar eller

andra skattepliktiga förmåner

för utfört arbete i annan

form än pension räknas som

inkomst av anställning,

såvida ersättningen under ett

år uppgår till minst 1 000

kronor, även om mottagaren

inte är anställd hos den som

utger ersättningen. I nu an-

givna fall skall den som

utför arbetet anses såsom

arbetstagare och den som

utger ersättningen såsom

arbetsgivare. Kan ersättning

för arbete för någon annans

räkning under året inte antas

uppgå till minst 1 000

kronor, skall ersättningen

från denne inte tas med vid

beräkningen av den

sjukpenninggrundande

inkomsten i annat fall än då

den utgör inkomst av närings-

verksamhet. Vid beräkning av

sjukpenninggrundande

inkomst av anställning skall

bortses från ersättning som

enligt 2 a § skall anses som

inkomst av annat förvärvsar-

bete samt ersättning som

idrottsutövare får från sådan

ideell förening som avses i

7 § 5 mom. lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt och

som har till huvudsakligt

syfte att främja idrottslig

verksamhet om ersättningen

från en från föreningen under

året inte kan antas uppgå

till minst ett halvt

basbelopp. Vid beräkning av

sjukpenninggrundande

inkomst av anställning

bortses även från ersättning

från en stiftelse som har

till väsentligt ändamål att

tillgodose ekonomiska

intressen hos dem som är

eller har varit anställda

hos en arbetsgivare som

lämnat bidrag till

stiftelsen

(vinstandelsstiftelse), om

ersättningen avser en sådan

anställd och inte utgör er-

sättning för arbete för

stiftelsens räkning. Detta

gäller dock endast om de

bidrag arbetsgivaren lämnat

till stiftelsen varit

avsedda att vara bundna un-

der minst tre kalenderår och

att på likartade villkor

tillkomma en betydande del

av de anställda. Om

arbetsgivaren är ett

fåmansföretag eller ett få-

mansägt handelsbolag skall

-------------------------------------------------------

 Sjukpenninggrundande företagsledare eller

inkomst är den årliga inkomstdelägare i företaget eller

i pengar som en försäkrad kandenne närstående person som

antas komma att tills avses i punkt 14 av

vidare få för eget arbete, anvisningarna till 32 §

antingen såsom arbetstagare kommunalskattelagen. Vid

i allmän eller enskild tjänstberäkning av

(inkomst av anställning) sjukpenninggrundande in-

eller på annan grund (in- komst av anställning skall

komst av annat förvärvsar- alltid bortses från ersätt-

bete). Som inkomst av an- ning från en vinstandels-

ställning räknas dock inte stiftelse som härrör från

ersättning från en arbets- bidrag som arbetsgivaren

givare som är bosatt utom- lämnat under åren 1988-1991.

lands eller en utländsk

juridisk person, om arbetet

har utförts i arbetsgivarens Beräkningen av den

verksamhet utom riket. I sjukpenninggrundande

fråga om arbete som utförs inkomsten skall, där

utomlands av den som av en förhållandena inte är kända för

statlig arbetsgivare sänts försäkringskassan, grundas på

till ett annat land för de upplysningar som kassan

arbete för arbetsgivarens kan inhämta av den försäkrade

räkning bortses vid beräk- eller dennes arbetsgivare

ningen av sjukpenning- eller som kan framgå av den

grundande inkomst från sådanauppskattning, som vid

lönetillägg som betingas av taxering gjorts av den

ökade levnadskostnader och försäkrades inkomst.

andra särskilda förhållanden iSemesterlön eller

sysselsättningslandet. Som semesterersättning får inte

inkomst av anställning eller inräknas i den

inkomst av annat sjukpenninggrundande

förvärvsarbete räknas inte inkomsten till högre belopp

heller intäkt som avses i 32 §än som motsvarar lön för

1 mom. första stycket h och utfört arbete utan sådan

i kommunalskattelagen ersättning. Inkomst av

(1928:370) eller sådan arbete för egen räkning får

ersättning som anges i 1 § ej beräknas högre än som mot-

första stycket 2-6 och fjärdesvarar skälig avlöning för

stycket lagen (1990:659) om liknande arbete för annans

särskild löneskatt på vissa räkning.

förvärvsinkomster. Som

inkomst av annat förvärvsar-

bete räknas inte sådan

ersättning enligt grupp-

sjukförsäkring eller trygg-

hetsförsäkring vid arbetsska-

da som enligt 2 § första

stycket lagen om särskild

löneskatt på vissa för-

värvsinkomster utgör underlag

för nämnda skatt. Den

sjukpenninggrundande in-

komsten fastställs av

försäkringskassan. Inkomst av

anställning och inkomst av

annat förvärvsarbete skall

därvid var för sig avrundas

till närmast lägre hundratal

kronor.

 Vid beräkning av

sjukpenninggrundande

inkomst bortses från sådan

inkomst av anställning och

annat förvärvsarbete som

överstiger sju och en halv

gånger basbeloppet. Det

belopp som sålunda skall

undantas skall i första hand

räknas av från inkomst av

annat förvärvsarbete.

Ersättning för utfört arbete i

annan form än pension räknas

som inkomst av anställning,

såvida ersättningen under ett

år uppgår till minst 1 000

kronor, även om mottagaren

inte är anställd hos den som

utger ersättningen. I nu

angivna fall skall den som

utför arbetet anses såsom ar-

betstagare och den som

utger ersättningen såsom

arbetsgivare. Kan ersättning

för arbete för någon annans

räkning under året inte antas

uppgå till minst 1 000 kro-

nor, skall ersättningen från

denne inte tas med vid

beräkningen av den

sjukpenninggrundande inkom-

sten i annat fall än då den

utgör inkomst av näringsverk-

samhet. Vid beräkning av

sjukpenninggrundande in-

komst av anställning skall

bortses från ersättning som

enligt 2 a § skall anses som

inkomst av annat

förvärvsarbete samt ersättning

som idrottsutövare får från

sådan ideell förening som

avses i 7 § 5 mom. lagen

(1947:576) om statlig in-

komstskatt och som har till

huvudsakligt syfte att

främja idrottslig verksamhet

om ersättningen från

föreningen under året inte

kan antas uppgå till minst

ett halvt basbelopp. Vid

beräkning av sjukpen-

ninggrundande inkomst av

anställning bortses även från

ersättning från en stiftelse

som har till väsentligt

ändamål att tillgodose eko-

nomiska intressen hos dem

som är eller har varit an-

ställda hos en arbetsgivare

som lämnat bidrag till

stiftelsen (vin-

standelsstiftelse), om

ersättningen avser en sådan

anställd och inte utgör

ersättning för arbete för

stiftelsens räkning. Detta

gäller dock endast om de

bidrag arbetsgivaren lämnat

till stiftelsen varit

avsedda att vara bundna un-

der minst tre kalenderår och

att på likartade villkor

tillkomma en betydande del

av de anställda. Om arbets-

givaren är ett fåmansföretag

eller ett fåmansägt

handelsbolag skall vid

beräkningen inte bortses från

ersättning som stiftelsen

lämnar till sådan

4 a §3

-------------------------------------------------------

 Om den försäkrade av Om den försäkrade av

arbetsgivaren erhåller arbetsgivaren erhåller lön

skattepliktiga förmåner i under sjukdom för samma tid

form av lön, bil, bostad som sjukpenningen avser,

eller helt fri kost under skall sjukpenning som

sjukdom för samma tid som utges till och med den

sjukpenningen avser, skall nittionde dagen i

sjukpenning som utges till sjukperioden minskas med

och med den nittionde dagen det belopp som lönen under

i sjukperioden minskas med sjukdom överstiger 10

det belopp som förmånerna procent av vad den försäkra-

under sjukdom överstiger 10 de skulle ha fått i lön om

procent av vad den försäkradehan varit i arbete och

skulle ha fått i motsvarande sjukpenning som utges för

förmåner om han varit i tid därefter minskas med

arbete och sjukpenning som hela lönen under sjukdom.

utges för tid därefter min- Till den del lönen under

skas med förmånerna under sjukdom utges i förhållande

sjukdom. Till den del förmå- till lön i arbete som för år

nerna under sjukdom utges i räknat överstiger den högsta

förhållande till förmåner i sjukpenninggrundande in-

arbete som för år räknat komst som kan beräknas

överstiger den högsta enligt 2 § skall minskning

sjukpenninggrundande dock endast ske med belopp

inkomst som kan beräknas som överstiger 85 procent

enligt 2 § skall minskning av lönen i arbete när sjuk-

dock endast ske med belopp penning utges från och med

som överstiger 85 procent av den andra till och med den

förmånerna i arbete när nittionde dagen och 75

sjukpenning utges från och procent av lönen i arbete

med den andra till och med för tid därefter.

den nittionde dagen och 75

procent av förmånerna i arbe-

te för tid därefter.

 Vid tillämpning av bestämmelserna i första stycket skall ersättning som utges

på grund av förmån av fri gruppsjukförsäkring som åtnjuts enligt grunder som

fastställs i kollektivavtal mellan arbetsmarknadens huvudorganisationer anses

som lön under sjukdom från arbetsgivare.

-------------------------------------------------------

 Det belopp varmed Det belopp varmed

minskning skall göras minskning skall göras

avrundas till närmast lägre avrundas till närmast lägre

hela krontal. Avräkning hela krontal. Avräkning

skall i första hand göras vidskall i första hand göras

utbetalning av sjukpenning vid utbetalning av

som avser samma tid som de sjukpenning som avser sam-

förmåner under sjukdom som ma tid som den lön under

föranlett minskningen men fårsjukdom som föranlett

också göras vid närmast följan-minskningen men får också gö-

de utbetalning av sjukpen- ras vid närmast följande ut-

ning. betalning av sjukpenning.

3 Senaste lydelse 1995:1478.

16 §4 Om en arbetstagare har rätt till lön under sjukdom enligt statliga, kom-

munala eller landstingskommunala bestämmelser, kan regeringen föreskriva

undantag helt eller delvis från bestämmelserna om rätt till sjukpenning.

 I den mån sådant undantag inte har föreskrivits får arbetsgivaren i den

ordning regeringen bestämmer uppbära arbetstagarens sjukpenning till den del den

inte överstiger den utbetalda lönen.

 En överenskommelse, som innebär att en arbetsgivare som har utgivit lön till

en arbetstagare under sjukdom har rätt att uppbära dennes sjukpenning, är

bindande för försäkringskassan om den har form av kollektivavtal och på

arbetstagarsidan har slutits eller godkänts av en organisation som är att anse

som huvudorganisation. Ett sådant kollektivavtal får en arbetsgivare som är

bunden av avtalet efter överenskommelse åberopa även i fråga om arbetstagare som

inte omfattas av avtalet men sysselsätts i arbete som avses i det. Regeringen

får meddela föreskrifter om sjukpenningberäkning och handläggning av sjukfall

för arbetstagare hos staten som omfattas av sådant avtal.

 Regeringen får även meddela föreskrifter om sjukpenningberäkning för

arbetstagare med statligt reglerad anställning som är anställda hos en annan

arbetsgivare än staten och som omfattas av sådant kollektivavtal som anges i

tredje stycket.

 Har en försäkrad drabbats av sjukdom utom riket och därvid erhållit underhåll

genom utrikesförvaltningens försorg får förvaltningen i den ordning regeringen

bestämmer från försäkringskassan erhålla den försäkrades sjukpenning, i den mån

den inte överstiger vad som har utgivits i underhåll.

-------------------------------------------------------

 Sjukpenning som betalas Sjukpenning som betalas

ut enligt denna paragraf ut enligt denna paragraf

till en arbetsgivare skall till en arbetsgivare skall

minskas med skattepliktiga minskas med lön under

förmåner i form av lön, bil, sjukdom som arbetsgivaren

bostad och helt fri kost utger till arbetstagaren

under sjukdom som arbets- för samma tid som

givaren utger till sjukpenningen avser, dock

arbetstagaren för samma tid endast med den del av lönen

som sjukpenningen avser, under sjukdom som

dock endast med den del av överstiger 85 procent av

förmånerna under sjukdom som lönen i arbete när sjuk-

överstiger 85 procent av penning utges från och med

motsvarande förmåner i arbeteden andra till och med

när sjukpenning utges från den nittionde dagen och 75

och med den andra till och procent av lönen i arbete

med den nittionde dagen för tid därefter. Härvid har

och 75 procent av förmånerna bestämmelserna i 4 a § andra

i arbete för tid därefter. och tredje styckena

Härvid har bestämmelserna i 4motsvarande tillämpning.

a § andra och tredje stycke-

na motsvarande tillämpning.

4 Senaste lydelse 1995:1478.

4 kap.

6 §5 Hel föräldrapenning utgör lägst 60 kronor om dagen (garantinivå).

 Föräldrapenning för de första 180 dagarna utges med belopp motsvarande

förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, om föräldern under minst

240 dagar i följd före barnets födelse eller den beräknade tidpunkten härför har

varit försäkrad för en sjukpenning över garantinivån och skulle ha varit det om

försäkringskassan känt till samtliga förhållanden.

 Utöver vad som anges i andra stycket utges föräldrapenning för 180 dagar med

belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket, och 90

dagar med belopp enligt garantinivån.

 Vid flerbarnsbörd utges föräldrapenning enligt 3 § andra stycket för 90 dagar

med belopp motsvarande förälderns sjukpenning, beräknad enligt femte stycket,

och 90 dagar med belopp enligt garantinivån.

-------------------------------------------------------

 När föräldrapenning enligt När föräldrapenning enligt

andra-fjärde styckena skall andra-fjärde styckena skall

utges med belopp utges med belopp

motsvarande förälderns motsvarande förälderns

sjukpenning, skall beräk- sjukpenning, skall beräk-

ningen ske enligt 3 kap. ningen ske enligt 3 kap.

med undantag av 5 § med undantag av 5 §

fjärde-sjunde styckena samt fjärde-sjunde styckena samt

10 a och 10 b §§. Därvid skall10 a och 10 b §§.

dock föräldrapenning för dag

beräknas efter 85 procent av

den fastställda

sjukpenninggrundande

inkomsten, delad med 365,

 a) för föräldrar som

gemensamt har vårdnaden om

ett barn eller, vid

flerbarnsbörd, barnen, för de

första 30 dagarna för vardera

föräldern,

 b) för en förälder som ensam

har vårdnaden om ett barn

eller, vid flerbarnsbörd,

barnen, för de första 60

dagarna, eller

 c) om den andra föräldern på

grund av sjukdom eller

handikapp varaktigt saknar

förmåga att vårda ett barn

eller, vid flerbarnsbörd,

barnen, för de första 60 da-

garna. Föräldrapenning för tid

därutöver skall för dag

beräknas efter 75 procent av

den fastställda sjukpen-

ninggrundande inkomsten,

delad med 365.

 Utan hinder av vad som föreskrivs i andra-fjärde styckena skall, om förälderns

sjukpenninggrundande inkomst har sänkts enligt 3 kap. 5 § tredje stycket 5,

föräldrapenningen till dess barnet fyller två år beräknas lägst på grundval av

den sjukpenninggrundande inkomst som gällde innan

5 Senaste lydelse 1995:1478.

 7

sänkningen skedde eller den högre inkomst som löneutvecklingen inom yrkesområdet

därefter föranleder, om föräldern avstår från förvärvsarbete för vård av

barn. Är kvinnan gravid på nytt innan barnet uppnått ett år och nio månaders

ålder, skall föräldrapenningen även fortsättningsvis beräknas på motsvarande

sätt. Detsamma gäller vid adoption av barn som sker inom två år och sex månader

efter det att det föregående barnet fötts eller adopterats.

7 kap.3 b §6 Försäkringskassan skall, när det kan anses nödvändigt för

bedömningen av om rätt till förtidspension föreligger, begära att den försäkrade

genomgår undersökning av viss läkare eller genomgår annan utredning såsom

arbetsprövning eller arbetsträning, för bedömning av den försäkrades medicinska

tillstånd, arbetsförmågan och behovet av och möjligheterna till rehabilitering.

 När det kan anses nödvändigt för bedömning av rätt till förtidspension, skall

försäkringskassan även

 1. infordra utlåtande av viss läkare eller annan sakkunnig,

 2. göra förfrågan hos den försäkrade, den försäkrades arbetsgivare, läkare

eller någon annan som kan antas kunna lämna nödvändiga uppgifter,

 3. besöka den försäkrade, samt

-------------------------------------------------------

 4. undersöka om den 4. undersöka om den

försäkrade efter sådan åtgärdförsäkrade efter sådan åtgärd

som avses i 7 b § eller 22 som avses i 3 kap. 7 b §

kap., helt eller delvis kan eller 22 kap. helt eller

försörja sig själv genom arbe-delvis kan försörja sig själv

te. genom arbete.

 Försäkringskassan skall i samband med beslut om förtidspension också bedöma om

förnyad utredning av arbetsförmågan skall göras efter viss tid.

 Försäkringskassan kan även under tid som pension utges vidta åtgärder enligt

första och andra styckena. Innan beslut fattas om medicinsk utredning enligt

första eller andra stycket skall försäkringsläkarens bedömning inhämtas.

 För kostnader som den enskilde har med anledning av sådan utredning som avses

i första och andra styckena lämnas ersättning i enlighet med vad regeringen

eller, efter regeringen bemyndigande, Riksförsäkringsverket föreskriver.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. I fråga om sjukpenning och föräldrapenning som avser tid före

ikraftträdandet tillämpas 3 kap. 2, 4 a och 16 §§ respektive 4 kap. 6 § i sina

äldre lydelser.

 3. Om sjukanmälan har gjorts före ikraftträdandet tillämpas 3 kap. 8 § i sin

äldre lydelse.

6 Senaste lydelse 1995:508.

 8

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:380)

om arbetsskadeförsäkring

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 5 och 6 §§ lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

5 § För den som är sjukpenningförsäkrad enligt 3 kap. lagen (1962:381) om

allmän försäkring utgörs livränteunderlaget av hans sjukpenninggrundande inkomst

enligt 3 kap. 2 § nämnda lag vid den tidpunkt från vilken livräntan skall utges

eller den inkomst som då skulle ha utgjort hans sjukpenninggrundande inkomst, om

försäkringskassan hade känt till samtliga förhållanden.

-------------------------------------------------------

 Vid tillämpningen av

 första stycket gäller

 följande avvikelser från

 bestämmelserna i 3 kap. 2 §

 lagen om allmän försäkring.

 Vid beräkningen skall också

 andra skattepliktiga för-

 måner än pengar beaktas. Med

 inkomst av anställning

 likställs kostnadsersättning

 som inte enligt 10 §

 uppbördslagen (1953:272)

 undantas vid beräkning av

 preliminär A-skatt.

 Semesterlön och

 semesterersättning skall

 medräknas utan den be-

 gränsning som anges i 3

 kap. 2 § tredje stycket

 lagen om allmän försäkring.

 Inkomst i form av skat-

 tepliktiga förmåner skall

 värderas på det sätt som är

 föreskrivet för beräkning av

 pensionsgrundande inkomst

 enligt lagen om allmän för-

 säkring.

6 §

-------------------------------------------------------

 För den som inte är För den som inte är

sjukpenningförsäkrad enligt 3sjukpenningförsäkrad enligt

kap. lagen (1962:381) om 3 kap. lagen (1962:381) om

allmän försäkring men likväl allmän försäkring men likväl

har inkomst av förvärvsarbetehar inkomst av för-

utgörs livränteunderlaget av värvsarbete utgörs livrän-

den inkomst som skulle ha teunderlaget av den

utgjort inkomst som med tillämpning

sjukpenninggrundande in- av 5 § skulle ha beräknats

komst för honom enligt för honom om han hade varit

3 kap. 2 § nämnda lag, om hansjukpenningförsäkrad, dock

hade varit lägst 6 000 kronor.

sjukpenningförsäkrad, dock

lägst 6 000 kronor.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. Äldre bestämmelser tillämpas

fortfarande i fråga om livränta som börjat utges före ikraftträdandet.

1 Lagen omtryckt 1993:357.

 14

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1744) om

allmänna egenavgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter skall

ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §1

 Den som uppbär sådan inkomst som avses i 3 § skall på avgiftsunderlaget för

varje år betala allmänna egenavgifter i form av

 1. pensionsavgift med 1 procent,

-------------------------------------------------------

 2. sjukförsäkringsavgift 2. sjukförsäkringsavgift

med 3,95 procent. med 5,95 procent.

 Avgifterna avrundas var för sig till närmast hela hundratal kronor. Avgift som

slutar på 50 kronor avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. De nya bestämmelserna tillämpas på avgiftspliktig inkomst som uppbärs från

och med den 1 januari 1998. I fråga om avgiftspliktig inkomst som uppbärs under

år 1997 är sjukförsäkringsavgiften 4,95 procent.

 3. Omfattar beskattningsåret tid såväl före som efter utgången av år 1996

skall, om den skattskyldige inte visar annat, så stor del av beskattningsårets

inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången av år 1996 som svarar mot

förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller under denna tid och

hela beskattningsåret. En motsvarande fördelning skall göras om beskattningsåret

omfattar tid såväl före som efter utgången av år 1997.

1 Senaste lydelse 1995:1493.

 15

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1981:691) om

socialavgifter

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 §, 2 kap. 1 § samt 3 kap. 1 och 4 §§ lagen

(1981:691) om socialavgifter1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §2

-------------------------------------------------------

 Avgifterna utgörs av Avgifterna utgörs av

arbetsgivaravgifter och arbetsgivaravgifter och

egenavgifter. Arbets- egenavgifter. Arbets-

givaravgifter skall betalas givaravgifter skall

av den som är arbetsgivare betalas av den som är

och egenavgifter av den som arbetsgivare och egenav-

är försäkrad enligt lagen gifter av den som är

(1962:381) om allmän försäkrad enligt lagen

försäkring och har inkomst av(1962:381) om allmän

annat förvärvsarbete som försäkring och har inkomst

avses i 3 kap. 2 eller 2 a § av annat förvärvsarbete som

eller 11 kap. 3 § nämnda lag.avses i 3 kap. 2 eller 2 a §

 eller 11 kap. 3 § nämnda

 lag. Med inkomst av annat

 förvärvsarbete enligt 3 kap.

 2 § och 2 a § lagen om allmän

 försäkring skall även

 likställas inkomst för eget

 Vid tillämpning av denna arbete i form av andra

lag skall, även om ett skattepliktiga förmåner än

anställningsförhållande inte pengar.

föreligger, den som har Vid tillämpning av denna

utgett sådan ersättning som lag skall, även om ett

enligt bestämmelserna i 3 anställningsförhållande inte

kap. 2 § andra stycket eller föreligger, den som har

11 kap. 2 § första stycket m,utgett sådan ersättning som

andra stycket och femte enligt bestämmelserna i 3

stycket lagen om allmän kap. 2 § andra stycket

försäkring är att hänföra tilleller 11 kap. 2 § första

inkomst av anställning anses stycket m, andra stycket

som arbetsgivare. Vid och femte stycket lagen om

tillämpning av denna lag allmän försäkring är att hänföra

gäller vidare vad som i 22 c §till inkomst av anställning

lagen (1984:668) om uppbörd anses som arbetsgivare.

av socialavgifter från Med inkomst av anställning

arbetsgivare sägs om enligt 3 kap. 2 § lagen om

iakttagande av förhands- allmän försäkring skall i

besked. denna lag likställas in-

 komst i form av andra

 skattepliktiga förmåner än

 pengar samt kost-

 nadsersättning som inte

 enligt 10 § uppbördslagen

 (1953:272) undantas vid

 beräkning av preliminär A-

 skatt. Vid tillämpning av

 denna lag gäller vidare vad

 som i 22 c § lagen

1 Lagen omtryckt 1989:633. (1984:668) om uppbörd av

2 Senaste lydelse 1992:683. socialavgifter från

 arbetsgivare sägs om

 iakttagande av förhands-

 besked.

2 kap.

1 §3

En arbetsgivare skall på det avgiftsunderlag som anges i 3-5 §§ för varje år

betala

-------------------------------------------------------

 1. sjukförsäkringsavgiften 1. sjukförsäkringsavgift

med 5,28 procent, med 2,94 procent,

 2. folkpensionsavgift med 5,86 procent,

 3. tilläggspensionsavgift med 13,00 procent,

 4. delpensionsavgift med 0,20 procent,

 5. arbetsskadeavgift med 1,38 procent,

 6. arbetsmarknadsavgift med 5,42 procent,

 7. arbetarskyddsavgift med 0,17 procent,

 8. lönegarantiavgift med 0,25 procent.

 Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skall dock beträffande

ersättning som avses i 11 kap. 2 § första stycket m och femte stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring betala endast tilläggspensionsavgift.

3 kap.

1 §4 En försäkrad som avses i 1 kap. 2 § skall på det avgiftsunderlag som anges

i 3-5 §§ för varje år betala

-------------------------------------------------------

 1. sjukförsäkringsavgift 1. sjukförsäkringsavgift

med 5,82 procent, med 3,62 procent,

 2. folkpensionsavgift med 6,03 procent,

 3. tilläggspensionsavgift med 13,00 procent,

 4. delpensionsavgift med 0,20 procent,

 5. arbetsskadeavgift med 1,40 procent,

 6. arbetsmarknadsavgift med 3,30 procent.

4 §5

-------------------------------------------------------

 Grunden för beräkning av Grunden för beräkning av

avgift enligt 1 § 1, 5 och 6 avgift enligt 1 § 1, 5 och

utgörs av inkomst av annat 6 utgörs av inkomst av

förvärvsarbete som avses i 3 annat förvärvsarbete som

kap. 2 eller 2 a § lagen avses i 3 kap. 2 eller 2 a §

(1962:381) om allmän för- lagen (1962:381) om allmän

säkring. försäkring. Med inkomst av

 annat förvärvsarbete enligt

 3 kap. 2 § och 2 a § lagen

 om allmän försäkring skall

 även likställas andra

 skattepliktiga förmåner än

 pengar.

 Grunden för beräkning av avgift enligt 1 § 2-4 utgörs av inkomst av annat

förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § lagen om allmän försäkring.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

3 Senaste lydelse 1995:1492.

4 Senaste lydelse 1995:1492.

5 Senaste lydelse 1995:514.

 2. De nya bestämmelserna i 2 kap. 1 § tillämpas i fråga om avgiftspliktig

ersättning som betalas ut från och med den 1 januari 1998. På avgiftspliktig

ersättning som betalas ut under år 1997 är sjukförsäkringsavgiften 4,04 procent.

 3. De nya bestämmelserna i 3 kap. 1 § tillämpas på inkomster som uppbärs från

och med den 1 januari 1998. I fråga om inkomster som uppbärs under år 1997 är

sjukförsäkringsavgiften 4,72 procent. Omfattar beskattningsåret tid såväl före

som efter utgången av år 1996 skall, om den skattskyldige inte visar annat, så

stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången

av år 1996 som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som

infaller under denna tid och hela beskattningsåret. En motsvarande fördelning

skall göras om beskattningsåret omfattar tid såväl före som efter utgången av år

1997.

 16

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1920) om

allmän löneavgift

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1994:1920) om allmän löneavgift skall ha

följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §

-------------------------------------------------------

 Allmän löneavgift tas ut Allmän löneavgift tas ut

med 1,5 procent av med 3,70 procent av

underlaget och till-faller underlaget och till-faller

staten. staten.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Den nya bestämmelsen tillämpas på lön i pengar eller annan ersättning

enligt 1 § som betalas ut från och med den 1 januari 1998. På lön i pengar eller

annan ersättning som betalas ut under år 1997 skall allmän löneavgift tas ut med

2,60 procent.

 3. Den nya bestämmelsen tillämpas också på inkomst enligt 2 § som uppbärs från

och med den 1 januari 1998. I fråga om inkomster som uppbärs under år 1997 är

den allmänna löneavgiften 2,60 procent. Omfattar beskattningsåret tid såväl före

som efter utgången av år 1996 skall, om den skattskyldige inte visar annat, så

stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter utgången

av år 1996 som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som

infaller under denna tid och hela beskattningsåret. En motsvarande fördelning

skall göras om beskattningsåret omfattar tid såväl före som efter utgången av år

1997.

 17

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster

 Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster1 skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

-------------------------------------------------------

 Särskild löneskatt skall för Särskild löneskatt skall

varje år betalas till staten för varje år betalas till

med 21,39 procent på staten med 23,52 procent på

 1. lön eller annan 1. lön eller annan

ersättning till arbetstagare ersättning till

som vid årets ingång är 65 årarbetstagare som vid årets

eller äldre, ingång är 65 år eller äldre,

 2. ersättning som utfaller 2. ersättning som

enligt utfaller enligt

kollektivavtalsgrundad kollektivavtalsgrundad

avgångsbidragsförsäkring som avgångsbidragsförsäkring som

tecknas av arbetsgivare tecknas av arbetsgivare

till förmån för arbetstagare,till förmån för arbetstagare,

 3. avgångsersättning som 3. avgångsersättning som

annorledes än på grund av annorledes än på grund av

kollektivavtalsgrundad kollektivavtalsgrundad

avgångsbidragsförsäkring avgångsbidragsförsäkring

utbetalas av staten, kommun utbetalas av staten,

eller kommunalförbund som kommun eller

arbetsgivare eller av kommunalförbund som arbets-

Svenska kommunförbundet, givare eller av Svenska

Landstingsförbundet, Svenska kommunförbundet,

kyrkans församlings- och Landstingsförbundet,

pastoratsförbund, det för Svenska kyrkans

kommunerna och landstingen församlings- och

gemensamma organet för pastoratsförbund, det för

administration av kommunerna och landstingen

personalpension eller gemensamma organet för

Sjukvårdens och socialvårdensadministration av

planerings- och personalpension eller

rationaliseringsinstitut, Sjukvårdens och

under förutsättning att socialvårdens planerings-

arbetsgivaren tilllämpar och

kommunalt pensionsavtal rationaliseringsinstitut,

eller av annan under förutsättning att

arbetsgivare, under arbetsgivaren tilllämpar

förutsättning att kommunalt pensionsavtal

arbetsgivaren tilllämpar eller av annan

kommunalt pensionsavtal och arbetsgivare, under

att borgen tecknats i förutsättning att

enlighet med vad som anges arbetsgivaren tilllämpar

i punkt 20 e första stycket kommunalt pensionsavtal

b av anvisningarna till 23 § och att borgen tecknats i

kommunalskattelagen enlighet med vad som anges

(1928:370), i punkt 20 e första stycket

 4. avgångsersättning som b av anvisningarna till 23 §

omfat-tas av s.k. kommunalskattelagen

trygghetsavtal, (1928:370),

 5. ersättning som utgår 4. avgångsersättning som

enligt gruppsjukförsäkring omfattas av s.k.

som åtnjuts enligt grunder trygghetsavtal,

som fastställts i kol- 5. ersättning som utgår

lektivavtal mellan enligt gruppsjukförsäkring

arbetsmarknadens huvud- som åtnjuts enligt grunder

organisationer till den del som fastställts i kol-

ersättningen utgör komplementlektivavtal mellan

1 Senaste lydelse av lagens arbetsmarknadens huvud-

rubrik 1991:688. organisationer till den

2 Lydelse enligt prop. del ersättningen utgör

1995/96:152. komplement

till förtidspension eller

till sjukbidrag,

 6. ersättning som utgår på till förtidspension eller

grund av till sjukbidrag,

ansvarighetsförsäkring som åt- 6. ersättning som utgår på

njuts enligt grunder som grund av

fastställts i kollektivavtal ansvarighetsförsäkring som

mellan arbetsmarknadens åtnjuts enligt grunder som

huvudorganisationer till fastställts i

den del ersättningen utgår i kollektivavtal mellan ar-

form av engångsbelopp som betsmarknadens

inte utgör kompensation för huvudorganisationer till

mistad inkomst. den del ersättningen utgår i

 form av engångsbelopp som

 inte utgör kompensation för

 mistad inkomst.

 Skattskyldig är den som utgett sådan ersättning som avses i första stycket.

 Vid bestämmande av skatteunderlaget tillämpas bestämmelserna i 2 kap. 3-5 §§

lagen (1981:691) om socialavgifter med undantag av 4 § första stycket 2 och 13.

 Vid bestämmande av skatteunderlaget enligt första stycket 6 skall bortses från

ersättning för arbetsskada som inträffat före utgången av juni 1993 om ersätt-

ningen avser tid därefter samt från ersättning för arbetsskada som inträffat

före utgången av år 1992 om skadan anmälts till allmän försäkringskassa efter

utgången av juni 1993. Detta gäller dock endast ersättning som för en och samme

arbetstagare beräknas på lönedelar som inte överstiger sju och en halv gånger

basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring.

2 § 3

-------------------------------------------------------

 En enskild person eller En enskild person eller

ett dödsbo skall för varje årett dödsbo skall för varje år

till staten betala särskild till staten betala särskild

löneskatt med 21,39 procent löneskatt med 23,52 procent

på inkomst enligt kommu- på inkomst enligt kommunal-

nalskattelagen (1928:370) skattelagen (1928:370) av

av annan näringsverksamhet annan näringsverksamhet här

här i landet än sådan aktiv i landet än än sådan aktiv

näringsverksamhet som avses näringsverksamhet som avses

i 11 kap. 3 § första stycket i 11 kap. 3 § första stycket

lagen (1962:381) om allmän lagen (1962:381) om allmän

försäkring (passiv närings- försäkring (passiv närings-

verksamhet) samt, om den verksamhet) samt, om den

skattskyldige före årets skattskyldige före årets

början fyllt 65 år eller intebörjan fyllt 65 år eller

fyllt 65 år men under hela inte fyllt 65 år men under

året uppburit hel ålderspen- hela året uppburit hel

sion eller avlidit under ålderspension eller avlidit

året, på inkomst som avses i under året, på inkomst som

3 kap. 4 § andra stycket avses i 3 kap. 4 § andra

lagen (1981:691) om stycket lagen (1981:691)

socialavgifter samt vidare om socialavgifter samt

på ersättning som utgår enligtvidare på ersättning som

sådan avtalsgruppsjuk- utgår enligt sådan avtals-

försäkring som avses i punkt gruppsjukförsäkring som av-

12 av anvisningarna till 22 §ses i punkt 12 av an-

kommunalskattelagen eller visningarna till 22 §

enligt sådan kommunalskattelagen eller

trygghetsförsäkring som avsesenligt sådan

i nämnda anvisningspunkt trygghetsförsäkring som

till den del ersättningen avses i nämnda anvisnings-

utgår i form av engångsbelopppunkt till den del

som ersättningen utgår i form av

 engångsbelopp som

3 Senaste lydelse

1994:1924.

inte utgör kompensation för inte utgör kompensation för

mistad inkomst. Skatt mistad inkomst. Skatt

beräknas inte på sådana beräknas inte på sådana

inkomster för vilka den inkomster för vilka den

skattskyldige skall betala skattskyldige skall betala

egenavgifter enligt 3 kap. egenavgifter enligt 3 kap.

4 § lagen om socialavgifter. 4 § lagen om

Bedömningen om socialavgifter. Bedömningen

näringsverksamhet är aktiv om näringsverksamhet är

eller passiv görs för en aktiv eller passiv görs för

förvärvskälla enligt kommu- en förvärvskälla enligt

nalskattelagen. kommunalskattelagen.

 Vid beräkning av skatteunderlaget gäller i tillämpliga delar bestämmelserna i

3 kap. 5 § lagen om socialavgifter.

 Skatt betalas inte då skatteunderlaget understiger 1 000 kronor.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Den nya bestämmelsen i 1 § tillämpas på lön eller annan ersättning som

betalas ut från och med den 1 januari 1998. På lön eller annan ersättning som

betalas ut under år 1997 skall särskild löneskatt tas ut med 22,42 procent.

 3. Den nya bestämmelsen i 2 § tillämpas på inkomst enligt 2 § som uppbärs från

och med den 1 januari 1998. I fråga om inkomster som uppbärs under år 1997 är

den särskilda löneskatten 22,42 procent. Omfattar beskattningsåret tid såväl

före som efter utgången av år 1996 skall, om den skattskyldige inte visar annat,

så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter

utgången av år 1996 som svarar mot förhållandet mellan den del av

beskattningsåret som infaller under denna tid och hela beskattningsåret. En

motsvarande fördelning skall göras om beskattningsåret omfattar tid såväl före

som efter utgången av år 1997.

 18

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader

 Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §1

-------------------------------------------------------

 Den som utfäst en Den som utfäst en

tjänstepension skall till tjänstepension skall till

staten betala särskild staten betala särskild

löneskatt med 21,39 procent löneskatt med 23,52 procent

på kostnaden för på kostnaden för

pensionsutfästelsen, beräknadpensionsutfästelsen,

enligt 2 §. beräknad enligt 2 §.

 I fråga om handelsbolag och europeisk ekonomisk intressegruppering är dock

delägarna respektive medlemmarna skattskyldiga.

 3 §2

-------------------------------------------------------

 En enskild person eller En enskild person eller

ett dödsbo som medges avdrag ett dödsbo som medges

för avgift för avdrag för avgift för

pensionsförsäkring enligt pensionsförsäkring enligt

punkt 21 av anvisningarna punkt 21 av anvisningarna

till 23 § kom- till 23 § kom-

munalskattelagen (1928:370) munalskattelagen

skall för det (1928:370) skall för det

beskattningsåret till staten beskattningsåret till

betala särskild löneskatt medstaten betala särskild

21,39 procent på avgiften. löneskatt med 23,52 procent

 på avgiften.

 Detsamma gäller för enskild person som medges avdrag för inbetalning på

pensionssparkonto enligt nämnda anvisningspunkt.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Den nya bestämmelsen i 1 § tillämpas på kostnad för pensionsutfästelse som

beräknas på beskattningsunderlag som hänför sig till tid från och med den 1

januari 1998. På kostnad för pensionsutfästelse som beräknas på

beskattningsunderlag som hänför sig till kalenderåret 1997 skall särskild

löneskatt tas ut med 22,42 procent. Omfattar beskattningsåret tid såväl före som

efter utgången av år 1996 skall, om den skattskyldige inte visar annat, så stor

del av beskattningsunderlaget anses hänförlig till tiden efter utgången av år

1996 som svarar mot förhållandet mellan den del av beskattningsåret som infaller

under denna tid och hela beskattningsåret. En motsvarande fördelning skall göras

om beskattningsåret omfattar tid såväl före som efter utgången av år 1997.

 3. Den nya bestämmelsen i 3 § tillämpas på avgift som betalats från och med

den 1 januari 1998. På avgift som betalats under år 1997 skall särskild

löneskatt tas ut med 22,42 procent.

1 Senaste lydelse 1994:1926.

2 Senaste lydelse 1994:1926.

2.9 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1427) om

särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m.

 Härigenom föreskrivs att 4-6 §§ lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

grupplivförsäkring, m.m. skall ha följande lydelse.

-------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §1

-------------------------------------------------------

 För skattskyldiga som För skattskyldiga som

avses i 3 § första stycket avses i 3 § första stycket

inträder skatteplikt när inträder skatteplikt när

premie mottas. premie mottas.

Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget

utgörs av 95 procent av utgörs av 95 procent av

mottagen premie. Skatten mottagen premie. Skatten

uppgår till 43,47 procent av uppgår till 44,66 procent

underlaget. av underlaget.

 Har ett försäkringsföretag för visst år tagit ut för hög preliminär premie för

försäkring som avses i 3 § första stycket, skall beskattningsunderlaget för

nästföljande år sättas ned med belopp som motsvarar för högt uttagen premie.

 5 §2

 För skattskyldiga som avses i 3 § andra och tredje styckena inträder

skatteplikt vid utbetalning som där sägs.

-------------------------------------------------------

 Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget

utgörs av utbetalt belopp. utgörs av utbetalt belopp.

Skatten uppgår till 76,90 Skatten uppgår till 80,72

procent av underlaget. procent av underlaget.

 6 §3

-------------------------------------------------------

 För skattskyldiga som För skattskyldiga som

avses i 3 § fjärde stycket avses i 3 § fjärde stycket

inträder skatteplikt vid inträder skatteplikt vid

betalning av premie. betalning av premie.

Beskattningsunderlaget Beskattningsunderlaget

utgörs av 95 procent av utgörs av 95 procent av

betald premie. Skatten betald premie. Skatten

uppgår till 76,90 procent av uppgår till 80,72 procent

underlaget. av underlaget.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Den nya bestämmelsen i 4 § tillämpas på premie som mottas och avser tid

efter utgången av år 1997. För premie som mottas under år 1997 och avser detta

år tas särskild premieskatt ut med 44,17 procent.

 3. Den nya bestämmelsen i 5 § tillämpas på belopp som utbetalas och avser tid

efter utgången av år 1997. På belopp som utbetalas under år 1997 och avser detta

år tas särskild premieskatt ut med 79,11 procent.

 4. Den nya bestämmelsen i 6 § tillämpas på premie som betalas och avser tid

efter utgången av år 1997. För premie som betalas under år 1997 och avser detta

år tas särskild premieskatt ut med 79,11 procent.

1 Senaste lydelse 1994:1925.

2 Senaste lydelse 1994:1925.

3 Senaste lydelse 1994:1925.

 19

3 Ärendet och dess beredning

I den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150) aviserade regeringen ett

förslag om förlängning av arbetsgivarperioden (sjuklöneperioden) från 14 till 28

dagar fr.o.m. år 1997. Ett sådant förslag läggs fram i det följande.

 Frågan om vilka ersättningar som skall ingå i beräkningsunderlaget för bl.a.

sjuk- och föräldrapenning har utretts av Sjuk- och arbetsskadekommittén

(tidigare Sjuk- och arbetsskadeberedningen, S 1993:07). I nya direktiv (1995:54)

framhölls särskilt att beredningen skulle uppmärksamma de olika semesterersätt-

ningar som finns samt skattepliktiga förmåner och skattepliktiga kost-

nadsersättningar. En utgångspunkt för beredningens förslag skulle därvid vara

vad som angavs i 1995 års budgetproposition om att reglerna för beräkning av

sjukpenningrundande inkomst borde förändras så att en besparing på 500 miljoner

kronor uppnås fr.o.m. år 1997. Av direktiven framgick vidare att beredningen,

mot bakgrund av vad som angavs i budgetpropositionen om behovet av ytterligare

sparåtgärder, borde pröva möjligheterna att utforma reglerna för beräkning av

förmånsgrundande inkomst så att en större besparing skulle uppnås.

 I Sjuk- och arbetsskadekommitténs delbetänkande Försäkringsskydd vid sjukdom

(SOU 1995:149) har kommittén lagt fram vissa förslag om regelförändringar vad

avser semesterlön och motsvarande ersättningar samt skattepliktiga förmåner och

skattepliktiga kostnadsersättningar. Betänkandet har remissbehandlats. En

förteckning över remissinstanserna finns i bilaga. Remissvaren finns

tillgängliga i Socialdepartementet (dnr S96/289).

 Regeringen har i vårpropositionen aviserat förslag att sjukpenninggrundande

inkomst skall beräknas enligt förslagen från Sjuk- och arbetsskadekommittén.

Regeringen beräknade därvid att denna åtgärd kommer att innebära en besparing om

800 miljoner kronor per år som fördelar sig lika mellan sjuk- och

föräldraförsäkringen.

 I vårpositionen aviserades också förslag om att slopa den förhöjda

ersättningen som utges under 60 dagar inom föräldraförsäkringen i samband med

barns födelse eller adoption. Även förslag i denna fråga läggs fram i det

följande.

 Riksdagen har vidare beslutat enligt förslag i den ekonomisk-politiska

propositionen hösten 1994 om en successiv höjning av den allmänna egenavgiften i

form av sjukförsäkringsavgift med en procentenhet per år fram t.o.m. år 1998

(prop. 1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:141). För att fullfölja

tidigare principbeslut och gjorda aviseringar avseende vissa avgifts- och

skattefrågor (prop. 1995/96:150, prop. 1995/96:198) föreslås nu höjningar

fr.o.m. år 1997 och år 1998 av den allmänna egenavgiften i form av sjukför-

säkringsavgift, sänkt avgiftsuttag avseende socialavgifter samt höjning av den

allmänna löneavgiften, de särskilda löneskatterna och den särskilda

premieskatten för grupplivförsäkringar, m.m.

Lagrådet

De framlagda lagförslagen förutom de som avser lagen (1962:381) om allmän

försäkring och lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring hör till Lagrådets

granskningsområde. Med beaktande av att lagförslagen endast avser ändrade

avgifts- och skattesatser samt andra justeringar av lagtekniskt enkel

beskaffenhet skulle enligt regeringens bedömning Lagrådets hörande sakna

betydelse. Lagrådets yttrande över lagförslagen har därför inte inhämtats.

4 Förlängd sjuklöneperiod

4.1 Nuvarande regler

Regler om sjuklön infördes den 1 januari 1992 bl.a. för att öka arbetsgivarens

ansvar för de anställdas arbetsmiljö och hälsa samt för att tillförsäkra de

anställda en mer rättvis kompensation för inkomstförluster till följd av

sjukdom.

 Lagen (1991:1047) om sjuklön (SjLL) utgör grunden för sjukersättning vid korta

sjukdomsfall för anställda. Enligt lagen ges arbetstagaren rätt att under de

första 14 dagarna av varje sjukdomsfall (sjuklöneperioden) behålla en viss del

av lön och andra anställningsförmåner. För den första dagen i sjuklöneperioden

betalas ingen ersättning (karensdag). För de återstående dagarna i

sjuklöneperioden har den anställde rätt att behålla 75 procent av lön och andra

anställningsförmåner.

 Om en ny sjukperiod börjar inom fem kalenderdagar från det att en tidigare

sjukperiod avslutats skall den enligt SjLL betraktas som en fortsättning på den

tidigare sjuklöneperioden när det gäller karensdag och avgränsningen av

sjuklöneperioden.

 Den anställdes rätt till sjuklön enligt SjLL gäller fr.o.m. den första dagen

av anställningstiden. Den som är anställd kortare tid än en månad har dock rätt

till sjuklön bara om vissa kvalifikationsvillkor är uppfyllda. Uppdragstagare

och egenföretagare omfattas inte av sjuklönesystemet.

 SjLL inskränker inte den rätt till sjuklön som kan finnas enligt någon annan

lag. En sådan rätt har sjömän enligt sjömanslagen (1973:282). Dessa bestämmelser

medför rätt till full lön vid sjukdom och under längre tid än vad som följer av

SjLL.

 SjLL är tvingande till den anställdes förmån. Från vissa av lagens regler får

dock avvikelser göras genom kollektivavtal som på arbetstagarsidan slutits eller

godkänts av en sådan central arbetstagarorganisation som avses i lagen

(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet. Bl.a. får den närmare beräkningen av

lönen och andra anställningsförmåner ske utifrån bransch- och arbetsanpassade

avtalsbestämmelser. Någon principiell avvikelse från lagens sjuklönenivåer är

inte avsedd.

 Den anställdes rätt till sjuklön bygger enligt SjLL på att anmälan om

sjukfallet görs till arbetsgivaren. Den anställde skall enligt lagen lämna

arbetsgivaren en skriftlig försäkran om att han varit sjuk och i vilken

omfattning sjukdomen satt ned arbetsförmågan.

 Fr.o.m. den sjunde kalenderdagen efter sjukanmälningsdagen skall arbetstagaren

enligt SjLL styrka nedsättningen av arbetsförmågan genom läkarintyg. Ett intyg

som arbetstagaren visar arbetsgivaren behöver inte innehålla närmare uppgifter

om sjukdomen om inte annat överenskommits genom kollektivavtal. Om det finns

särskilda skäl kan försäkringskassan enligt SjLL ålägga den anställde att styrka

nedsättningen av arbetsförmågan genom läkarintyg, antingen i ett pågående

sjukdomsfall fr.o.m. en tidigare dag än den sjunde kalenderdagen efter

sjukanmälningsdagen eller fr.o.m. den första dagen i varje kommande sjukperiod.

 Tystnadsplikt gäller i arbetsgivarens personaladministrativa verksamhet med

avseende på uppgifter om den anställdes hälsotillstånd eller personliga

förhållanden i övrigt som har lämnats genom försäkran för sjuklön eller genom

intyg av läkare.

 Arbetsgivaren skall enligt SjLL lämna uppgift om sjukdomsfall som gett en

anställd hos honom rätt till sjuklön. Vidare skall arbetsgivaren till

försäkringskassan anmäla sjukdomsfall som har gett rätt till sjuklön och som

fortsätter efter sjuklöneperiodens utgång.

 Enligt SjLL begränsas antalet karensdagar till tio under en tolv-

månadersperiod. Antalet karensdagar beräknas i förhållande till sjuklön från

varje arbetsgivare för sig och i förhållande till sjukpenning för sig.

 Efter ansökan av en anställd som på grund av sjukdom kan antas komma att vara

borta från arbetet i särskilt stor omfattning kan försäkringskassan besluta att

särskilda bestämmelser skall gälla för en sådan arbetstagare och dennes

arbetsgivare. Ett beslut varigenom kassan bifallit en sådan ansökan medför dels

att den anställde har rätt till sjuklön efter en kompensationsnivå om 75 procent

också för den första dagen i varje sjuklöneperiod, dels att ersättning kan

betalas till arbetsgivaren från sjukförsäkringen för kostnader för sjuklön till

den anställde. Ersättningen utbetalas av kassan efter skriftlig ansökan av

arbetsgivaren och avser hela sjuklöneperioden.

 Företag med en viss högsta lönekostnad har enligt SjLL en möjlighet att

försäkra sig hos försäkringskassan mot sjuklönekostnader avseende tid fr.o.m.

den tredje ersättningsdagen. Rätt att teckna en sådan försäkring har

arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under ett kalenderår - exklusive

sociala avgifter och särskild löneskatt - inte beräknas överstiga summan av 90

gånger det för respektive år gällande basbeloppet.

 Om det uppkommer en tvist mellan en anställd och en arbetsgivare om rätt till

sjuklön och tvisten gäller frågan om den anställdes arbetsförmåga är nedsatt på

grund av sjukdom, nedsättningens omfattning eller om ett arbetstagarförhållande

föreligger, kan försäkringskassan enligt SjLL betala ersättning till den

anställde, s.k. sjuklönegaranti. Ersättningen betalas, efter ansökan av den

anställde, med skäligt belopp om det är sannolikt att han eller hon har rätt

till den begärda sjuklönen eller del därav. I den utsträckning som ersättning

betalas inträder försäkringskassan i den anställdes rätt gentemot arbetsgivaren.

 För arbetstagares fordran på sjuklön gäller vanliga regler avseende

lönefordran. Enligt SjLL skall mål mellan arbetstagare och arbetsgivare om

tillämpning av lagen handläggas enligt lagen (1974:371) om rättegången i

arbetstvister. I tvist om rätt till sjuklön skall försäkringskassan på begäran

av arbetsgivare, arbetstagare, arbetstagarorganisation eller domstol yttra sig i

frågan om arbetstagarens arbetsförmåga är nedsatt på grund av sjukdom eller om

nedsättningens omfattning.

 Inom EU finns bestämmelser som syftar till att samordna medlemsländernas

regler för social trygghet. Dessa bestämmelser finns framför allt i rådets

förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpning av systemen för social trygghet när

anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen

och i rådets förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av förordning nr 1408/71.

En person som enligt förordning nr 1408/71 skall vara omfattad av svensk

lagstiftning skall betraktas som försäkrad i Sverige för de förmåner som

omfattas av förordningen. EG-domstolen har ansett sjuklön vara en sådan förmån

vid sjukdom som anges i förordning nr 1408/71. Förordningen gäller även inom

Europeiska Ekonomiska Samarbetsområdet (EES). Det innebär att reglerna också

tillämpas i förhållande till medborgare i Island, Liechtenstein och Norge.

4.2 Erfarenheter av nuvarande sjuklöneperiod

Sjuklönesystemet infördes av framför allt följande skäl. Det skall skapa ett

effektivare sätt att administrera den korta sjukfrånvaron. Det avses också

innebära förutsättningar för att ge en mer rättvis kompensation för

inkomstförluster till följd av sjukdom. Genom att på ett differentierat sätt öka

arbetsgivarnas kostnader bör det dessutom stimulera till förebyggande

arbetsmiljöinsatser liksom till tidiga och aktiva rehabiliteringsåtgärder.

 Riksförsäkringsverket (RFV) har i en rapport, Effekter och resultat av

sjuklönereformen, karensdagen och sänkta kompensationsnivåer inom

sjukpenningförsäkringen (RFV ANSER 1995:14), till regeringen i september 1995

bl.a. redovisat erfarenheter av sjuklöneperioden. Rapporten bygger på

uppföljningar som gjorts av försäkringskassorna, en telefonenkät till 3 000

personer samt en enkätundersökning till enskilda arbetsgivare och

arbetstagarorganisationer.

 Svaren i enkätundersökningen avseende enskilda arbetsgivare och

arbetstagarorganisationer visar tydligt att sjuklöneperiodens effekter måste ses

mot bakgrund av att situationen på arbetsmarknaden blivit allt hårdare under

1990-talet. Korttidsanställningar har blivit allt vanligare. Detta kan dock inte

hänföras till sjuklöneperioden utan torde snarare vara en effekt av det

ekonomiska läget. Däremot påpekar flera arbetsgivare och

arbetstagarorganisationer att arbetsgivarna på grund av ökade personalkostnader

är mer noggranna vid rekrytering. Nyrekryteringen är dock på grund av

sysselsättningsläget inte så omfattande varför erfarenheterna är begränsade.

 Slutsatsen i rapporten är att sjuklöneperioden ur administrativ synvinkel

fungerar tillfredsställande. Den har ökat arbetsgivarnas ansvar för kostnaderna

och medverkat till att förenkla administrationen av de korta sjukfallen. Antalet

sjukfall som administreras av försäkringskassorna har minskat från 8,4 miljoner

år 1991 till 0,9 miljoner år 1994.

 Erfarenheterna pekar också på att inkomstkompensationen blivit mer anpassad

till det aktuella inkomstbortfallet genom att löneavdragen anpassats till

branschvisa förhållanden eller till situationen på enskilda arbetsplatser.

 Ökningen av antalet korttidsanställningar innebär problem vid tillämpningen av

SjLL. Hos försäkringskassorna innebär det ett ökat arbete dels genom att antalet

sjukfall med sjukpenning blir fler, dels genom de allt vanligare diskussionerna

om huruvida återkommande korttidsanställda skall ha rätt till sjuklön eller rätt

till sjukpenning. Inom landsting och kommuner finns det t.ex. arbetstagare som

varit anställda dag för dag under så lång tid som tre år.

 Riksdagen har nyligen beslutat att vid beräkning av om rätt till sjuklön

föreligger skall, när fråga är om sammanräkning av flera anställningar hos samma

arbetsgivare, samtliga anställningar medräknas så länge inte tiden mellan

respektive anställning överstiger fjorton dagar (prop. 1995/96:69, bet.

1995/96:SfU2, rskr. 1995/96:87). De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari

1996.

 Rätt till sjuklön har den som omfattas av ett anställningsförhållande.

Uppdragstagare och egna företagare omfattas inte av sjuklönelagen. För dessa

grupper gäller sjukpenningreglerna enligt lagen om allmän försäkring från första

dagen. Det har visat sig att det inom vissa områden är svårt att klassificera

vad som är anställnings- respektive uppdragsförhållande.

 Arbetsgivarnas rapportering till försäkringskassorna fungerar inte

tillfredställande. Detta gäller såväl korta avslutade sjukfall som sådana

sjukfall som fortgår efter sjuklöneperioden. Av statistik från RFV framgår att

ca 65 procent av antalet arbetsgivare med färre än 50 anställda inte aviserat

någon sjuklöneperiod under åren 1992 - 1995. RFV har vidare konstaterat att ca

100 arbetsgivare med 50 anställda eller fler inte har aviserat någon

sjuklöneperiod. Statistiken avsåg arbetsgivare som fanns registrerade i ADB-

register i december månad 1995. Med anledning av dessa uppgifter har RFV

initierat en särskild genomgång av de företag med mer än 50 anställda som inte

aviserat någon sjuklöneperiod.

 Av en undersökning som gjordes av Malmöhus läns allmänna försäkringskassa i

slutet av år 1993 framgick att av de företag som inte rapporterat var ca 8

procent inte längre aktiva. Av övriga företag angav en tredjedel att inga

sjuklöneperioder funnits att rapportera och två tredjedelar att man inte haft

tillräcklig information och kunskap för att rapportera.

 Enligt RFV:s rapport verkar arbetsgivarnas insatser inom det förebyggande

arbetsmiljöarbetet och rehabiliteringen inte ha förstärkts på grund av

sjuklöneperioden. Varken arbetsgivarna eller arbetstagarnas organisationer har i

enkätundersökningen entydigt framfört detta. Däremot anser nästan 60 procent av

arbetsgivarna att sjuklöneperioden inneburit ett något ökat intresse för

förebyggande åtgärder. Bland arbetstagarorganisationerna anser dock endast något

över 10 procent att så varit fallet.

4.3 Förlängning av sjuklöneperioden

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Arbetsgivaren ges ett lagstadgat|

|ansvar för att utge ersättning till en arbetstagare i|

|form av sjuklön under de första 28 dagarna av ett |

|sjukdomsfall (sjuklöneperioden). Den särskilda för- |

|säkringen för kostnader för sjuklön skall kunna tecknas|

|av arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader under |

|ett kalenderår inte beräknas överstiga 100 gånger det för|

|året gällande basbeloppet. |

-------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Enligt vad som framkommit av bl.a. RFV:s

uppföljning har införandet av en sjuklöneperiod inneburit stora fördelar för

både den enskilde, arbetsgivaren och försäkringskassan. Bl.a. har den enskildes

kompensation för inkomstbortfall vid sjukdom förbättrats. Vidare framgår att

administrationen av sjuklöneperioden i stort fungerar tillfredsställande.

Bortsett från vissa enstaka gränsdragningsproblem gör regeringen den bedömningen

att införandet av en sjuklöneperiod i allt väsentligt har visat sig vara

positivt.

 Regeringen konstaterar samtidigt att det rehabiliteringsansvar som infördes

för arbetsgivarna den 1 januari 1992 inte fungerat på det sätt som avsetts.

 För att stärka arbetsgivarnas ansvar för det förebyggande arbetsmiljöarbetet

och för tidiga och aktiva rehabiliteringsinsatser anser regeringen att det finns

starka skäl att förlänga sjuklöneperioden.

 En förlängning av sjuklöneperioden innebär att arbetsgivarens kostnader i

högre grad blir rörliga och därmed mer påverkbara. Detta torde stärka

incitamenten för att vidta åtgärder och därmed bidra till en snabbare

rehabiliteringsprocess. Arbetsgivaren får på detta sätt också starkare

drivkrafter att hålla nere kostnaderna för sjuklön genom ett mer effektivt

förebyggande arbete.

 Med hänsyn till vad som nu anförts bör nuvarande sjuklöneperiod förlängas från

14 till 28 dagar.

 Liksom vid införandet av sjuklön år 1992 innebär en förlängning av

sjuklöneperioden med 14 dagar att det frigörs administrativa resurser hos

försäkringskassorna. Enligt uppgifter från RFV beräknas en förlängd

sjuklöneperiod från 14 till 28 dagar innebära att ca 165 000 färre sjukfall

kommer att handläggas hos försäkringskassan.

 En arbetsgivare vars sammanlagda lönekostnader exklusive sociala avgifter och

särskild löneskatt under ett kalenderår inte beräknas överstiga 90 gånger det

för respektive år gällande basbeloppet kan försäkra sig mot kostnader för

sjuklön enligt SjLL. Av förordningen (1991:1395) om försäkring mot kostnader för

sjuklön enligt 17 § lagen (1991:1047) om sjuklön framgår att försäkringen

ersätter försäkringstagaren för kostnader för sjuklön avseende tid fr.o.m. den

fjärde dagen i varje sjuklöneperiod.

 Antalet arbetsgivare som har tecknat försäkring har enligt uppgifter från RFV

minskat från ca 13 300 i juni 1992 till ca 9 600 i juni 1995. De försäkrade

arbetsgivarnas genomsnittliga lönesumma har under samma tid sjunkit från ca 530

000 kronor till ca 450 000 kronor. För ca 70 procent av arbetsgivarna

understiger lönekostnaden 500 000 kronor och endast drygt 1 procent har en

lönekostnad som överstiger 2 miljoner kronor, vilket motsvarar ca 60 gånger nu

gällande basbelopp.

 Regeringen bedömer att den nuvarande försäkringen för små företag fungerar

tillfredsställande. Även om det är ett fåtal arbetsgivare med en maximal

lönesumma som tecknat försäkring anser regeringen dock att det finns skäl att

höja den övre gränsen för lönesumman något på grund av den eventuella ökade

kostnaden som vissa arbetsgivare kan få för sjuklön med anledning av en förlängd

sjuklöneperiod. Regeringen föreslår därför att arbetsgivare vars sammanlagda

lönekostnader exklusive sociala avgifter och särskild löneskatt under ett

kalenderår inte beräknas överstiga 100 gånger det för året gällande basbeloppet

skall kunna försäkra sig mot kostnader för sjuklön enligt SjLL.

 Det är förhållandevis få arbetsgivare som tecknat försäkringen för

småföretagare. I och med regeringens förslag om en förlängd sjuklöneperiod

bedömer regeringen att betydelsen av att teckna försäkring kommer att öka. Det

är därför viktigt att arbetsgivarna informeras om försäkringen. Regeringen vill

understryka vikten av att sådan information är tydlig och att t.ex. även den

stora gruppen invandrare som är småföretagare på ett adekvat sätt får tillgång

till denna information.

 Regeringen föreslår i övrigt inga förändringar i SjLL. Detta innebär att

nuvarande regler om t.ex. personkrets, kvalifikationsvillkor, s.k. sjuk-

lönegaranti och läkarintyg bibehålls. Inte heller fortsättningsvis behöver

således det läkarintyg som lämnas in till arbetsgivaren innehålla uppgift om

diagnos. Även arbetsgivares anmälnings- och uppgiftsskyldighet bibehålls. Sjuk-

och arbetsskadekommittén behandlar frågan om hur samhällets behov av bl.a.

information om ohälsa, sjukskrivningsmönster och arbetsskador skall kunna

tillgodoses. Regeringen kommer noga att följa vilka konsekvenser en förlängd

sjuklöneperiod kan få för dessa frågor.

 Fr.o.m. den 1 oktober 1995 skall den försäkrade ge in en särskild försäkran

för sjukpenning samt ett särskilt läkarutlåtande till försäkringskassan för att

styrka nedsättningen av arbetsförmågan på grund av sjukdom avseende tiden

fr.o.m. den tjugoåttonde dagen efter sjukanmälningsdagen.

 RFV har med stöd av bl.a. förordningen (1995:1051) om skyldigheten att lämna

läkarintyg m.m. i sjukpenningärenden i vissa fall meddelat föreskrifter om de

undantag som behövs för försäkrade som omfattas av SjLL (RFFS 1995:19). RFV har

därvid föreskrivit bl.a. att den särskilda försäkran skall ges in i omedelbar

anslutning till en sjuklöneperiod.

 Vid en förlängning av sjuklöneperioden till tjugoåtta dagar kommer den

lagstadgade tiden för krav på en särskild försäkran och särskilt läkarutlåtande

att sammanfalla med att försäkringskassan övertar ersättningsansvaret.

 Enligt 12 § SjLL skall arbetsgivaren till försäkringskassan anmäla

sjukdomsfall som har gett arbetstagare hos honom rätt till sjuklön om

sjukperioden och anställningen fortsätter efter sjuklöneperiodens utgång. Denna

anmälan skall göras inom sju kalenderdagar från denna tidpunkt. En förlängning

av sjuklöneperioden förstärker betydelsen av att arbetsgivarens anmälan till

försäkringskassan sker utan fördröjning.

 Med tanke på vikten av tidiga rehabiliteringsinsatser kommer regeringen noga

att följa på vilket sätt den föreslagna förlängningen av sjuklöneperioden

påverkar arbetsgivarnas samt försäkringskassornas fortsatta

rehabiliteringsarbete.

4.4 Ikraftträdande och kostnader

De nya reglerna om förlängd sjuklöneperiod föreslås träda i kraft den 1 januari

1997 och tillämpas i fråga om sjuklöneperioder som påbörjas fr.o.m. den

tidpunkten.

 Regeringen beräknar att en förlängning av sjuklöneperioden med två veckor

kommer att innebära att arbetsgivarna får ökade sjuklönekostnader motsvarande ca

2 200 miljoner kronor.

 Som tidigare framgått under avsnitt 4.2 fungerar arbetsgivarnas rapportering

av sjuklöneperioder till försäkringskassan inte tillfredsställande. Detta

innebär att det saknas tillförlitlig information om sjukfrånvaron under

sjuklöneperioden.

 Enligt regeringens egna beräkningar kan sjukfrånvaron uppskattas ha minskat

betydligt sedan sjuklöneperioden infördes år 1992. Denna minskning av

sjuklönekostnaderna har i allt väsentligt kommit arbetsgivarkollektivet till

godo. Regeringen beräknar denna kostnadsminskning till 3 000 miljoner kronor.

 Regeringen anser att arbetsgivarkollektivet bör kompenseras för hälften av den

totala kostnad som en förlängning av sjuklöneperioden innebär, dvs. med 1 100

miljoner kronor. Mot denna bakgrund läggs i avsnitt 7 fram ett förslag till en

sänkning av arbetsgivaravgiften till sjukförsäkringen med 0,14 procentenheter.

 Regeringen avser att senare anpassa ersättningen till sjömännens arbetsgivare

i förordningen (1982:842) om vissa sjukförsäkringsersättningar för sjömän.

 25

5 Sjukpenninggrundande inkomst

5.1 Semesterlön och semesterersättning

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Vid beräkning av |

|sjukpenninggrundande inkomst skall semesterlön och |

|semesterersättning beräknas till högst det belopp som|

|skulle ha utgjort ersättning för utfört arbete under den|

|tid semesterlönen kan anses motsvara. |

|Arbetsskadelivränta skall fortfarande beräknas på hela|

|semesterlönen. |

-------------------------------------------------------

 Sjuk- och arbetsskadekommitténs förslag överensstämmer i sak med regeringens

förslag.

 Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) tillstyrker förslaget vad

gäller slopandet av semesterlönefaktorn. För att undvika missförstånd med

begreppen semesterlön, semesterlönetillägg eller semesterersättning föreslår RFV

att det direkt i lagtexten anges hur månadsinkomsten respektive veckoinkomsten

skall räknas upp, dvs. med faktorn 12 respektive 52. Kammarrätten i Göteborg

anser att det från både principiella och administrativa utgångspunkter kan göras

invändningar mot att inkomstunderlaget beräknas annorlunda vid arbetsskada än

vid andra former av ersättning. I avvaktan på att arbetsskadelagstiftningen

reformeras kan en särregel dock accepteras under ett övergångsskede. Länsrätten

i Uppsala län anser att det borde föreligga en överensstämmelse mellan

beräkningssätt av underlag för såväl sjukpenning, föräldrapenning och

arbetsskadelivränta som arbetsgivaravgifter och egenavgifter. Länsrätten

avstyrker förslaget.

 Arbetsgivarverket anser att förslaget är rimligt mot bakgrund av att

sjukpenningen är avsedd att utges i syfte att ersätta den försäkrade för

utebliven inkomst vid sjukdom och arbetsskada. Verket anser även att

övertidsersättning bör tas bort från inkomstunderlaget, eftersom sådan

ersättning endast utges vid arbete utöver det normala. Statskontoret anser att

kommittén redan nu borde ha prövat en förändring av beräkningen av

arbetsskadelivräntan motsvarande den som föreslås för sjukpenning. Svenska

Arbetsgivareföreningen (SAF) tillstyrker förslaget men anser att det även bör

genomföras beträffande arbetsskadeförsäkringen. SAF anser vidare att det är

viktigt att socialförsäkringarna i så stor utsträckning som möjligt bygger på

försäkringsmässiga principer. Avgifter på lönedelar som inte ger någon

ersättning bör inte förekomma.

 Företagarnas Riksorganisation ställer sig bakom förslaget men anser att

förslaget också bör gälla arbetsskadelivränta. LO anser att förslaget är

godtagbart med beaktande av sparbetinget i direktiven till kommittén. TCO

accepterar förslaget. SACO anser att det kan vara motiverat att vid beräkning av

sjukpenninggrundande inkomst exkludera förmåner som den enskilde ändå får

behålla under den tid då sjukpenning utges och anser att detta till viss del är

fallet med den extra semesterlönen. Vidare anser SACO det vara självklart att

varken arbetsgivaravgifter eller egenavgifter tas ut på semesterlön.

Arbetslöshetskassornas Samorganisation framhåller att semesterlönefaktorn inte

ingår i inkomstunderlaget inom arbetslöshetsförsäkringen. Svenska

Kommunalarbetarförbundet anför att när det gäller semesterersättningen kan det

inte anses vara allför överkompenserande eller orättvist att en redan intjänad

förmån ingår i det aktuella underlaget. Förbundet anser att kommittén överdriver

sitt resonemang om överkompensation.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt semesterlagen (1977:480) har en

anställd rätt till semesterlön med tolv procent av arbetsinkomsten under

intjänandeåret. Med intjänandeår avses tiden fr.o.m. den 1 april ett år t.o.m.

den 31 mars påföljande år. Därefter löper semesteråret lika lång tid.

 Den lagstadgade semesterlönens procentsats ger en något högre ersättning under

semestertid än under arbetad tid. Anställda med fast månads- eller veckolön

bibehåller normalt sin ordinarie lön under en semesterperiod. I stället

kompenseras dessa grupper genom ett semesterlönetillägg. Den som inte längre har

kvar sin anställning har rätt till semesterersättning med motsvarande belopp.

 Den högre kompensation som semesterlönen ger jämfört med lönen för motsvarande

arbetad tid beaktas vid beräkning av årsinkomsten vid fastställande av

sjukpenninggrundande inkomst. I enlighet med Försäkringsöverdomstolens praxis

sker detta genom en schablonberäkning varvid månadslönen, eller inkomsten

omräknad till månadslön, multipliceras med faktorn 12,20.

 Bl.a. Sjuk- och arbetsskadekommittén och Utredningen om ledighets-

lagstiftningen (SOU 1994:41) har konstaterat att det förhållandet att

semesterlön ingår i den sjukpenninggrundande inkomsten i vissa fall kan innebära

att en arbetstagare blir överkompenserad vid bl.a. sjukdom. I enlighet med Sjuk-

och arbetsskadekommitténs förslag anser regeringen att vid beräkning av

sjukpenninggrundande inkomst skall semesterlön beräknas till högst det belopp

som skulle ha utgjort ersättning för utfört arbete under den tid semesterlönen

kan anses motsvara. Regeringens förslag innebär att månadsinkomsten skall räknas

upp med faktorn 12 i stället för enligt dagens praxis med 12,20. Regeringens

förslag innebär vidare att - när inte månadsinkomst är aktuell - den

genomsnittliga veckolönen multipliceras med 52 eller att motsvarande anpassning

får göras vid andra inkomstförhållanden.

 Regeringens förslag påverkar de ersättningar där den sjukpenninggrundande

inkomsten används som beräkningsgrund, bl.a. sjukpenning, föräldrapenning,

närståendepenning. I avvaktan på Sjuk- och arbetsskadekommitténs fortsatta

förslag angående bl.a. arbetsskadeförsäkringen gör regeringen dock den

bedömningen att förslaget inte skall påverka storleken av en

arbetsskadelivränta.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

 Förslaget kommer att innebära en minskning av försäkringsutgifterna.

Regeringen beräknar att denna besparing uppgår till 560 miljoner kronor brutto.

5.2 Skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: I den sjukpenninggrundande |

|inkomsten skall inte ingå andra skattepliktiga förmåner|

|än ersättning i pengar och inte heller skattepliktiga|

|kostnadsersättningar. Arbetsskadelivränta skall fortfa-|

|rande beräknas på sådana förmåner och kostnadsersättningar.|

|Som en konsekvensändring skall den s.k. |

|minskningsregeln endast gälla utbetald kontant lön. |

-------------------------------------------------------

 Sjuk- och arbetsskadekommitténs förslag överensstämmer med regeringens

förslag.

 Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget vad gäller

andra skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar och kostnadsersättningar.

Enligt Kammarrätten i Göteborg föranleder förslaget den erinringen att det kan

vara befogat med en skyddsregel för den som har hela eller den huvudsakliga

delen av sin försörjning grundad på andra skattepliktiga förmåner än ersättning

i pengar och/eller kostnadsersättningar. Länsrätten i Uppsala län avstyrker för-

slaget.

 LO tillstyrker förslaget. TCO accepterar förslaget men anser att i konsekvens

därmed skall inte heller sociala avgifter tas ut. SACO anför att skattepliktiga

traktamenten och bilersättningar oftast är att anse som inkomstbortfall och att

statsmakterna måste bestämma sig för om dessa ersättningar skall vara lön eller

inte. Vidare anser SACO det vara självklart att varken arbetsgivaravgifter eller

egenavgifter tas ut på skattepliktiga traktamenten och bilersättningar om dessa

inte skall ingå i den sjukpenninggrundande inkomsten. Arbetslöshetskassornas

Samorganisation framför att om man vill uppnå en ökad samordning mellan reglerna

i arbetslöshetsförsäkringen och ohälsoförsäkringen bör normalt förekommande

kostnadsersättningar inräknas i inkomstunderlaget eftersom dessa ersättningar är

något som den försäkrade går miste om vid sjukskrivning och bör kompenseras för.

Svenska Kommunalarbetarförbundet anser att det är möjligt att förslaget är det

minst kännbara besparingsalternativet.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring (AFL) är sjukpenninggrundande inkomst den årliga inkomst i pengar

eller andra skattepliktiga förmåner som en försäkrad kan antas komma att tills

vidare få för eget arbete. Om inkomsten helt eller delvis utgörs av

skattepliktiga förmåner skall de tas upp till ett värde som bestäms i enlighet

med de regler som finns i 8 § första - fjärde och sjätte styckena uppbördslagen

(1953:272). Med inkomst av anställning likställs kostnadsersättning som inte

enligt 10 § uppbördslagen undantas vid beräkning av preliminär A-skatt.

 Om den försäkrade av arbetsgivaren erhåller skattepliktiga förmåner i form av

lön, bil, bostad eller helt fri kost under sjukdom för samma tid som

sjukpenningen avser, skall sjukpenningen under vissa förutsättningar minskas med

värdet av förmånerna enligt den s.k. minskningsregel som finns inom

sjukpenningförsäkringen.

 I förarbetena (prop. 1990/91:181) till SjLL uttalades att en löne- eller

anställningsförmån som inte går förlorad på grund av sjukdomen, t.ex. förmån av

fri bostad eller bil, inte skall räknas in i beräkningsunderlaget för sjuklön.

Vidare angavs att ersättning som avser att täcka sådana kostnader som

arbetstagaren endast har när han utför sitt arbete inte heller bör räknas in i

detta. Således gavs reglerna om sjuklön en utformning som innebär ett bättre

samband mellan inkomstbortfallet och sjukersättningen än vad som hittills gällt

rörande sjukpenning.

 Sedan länge har den sjukpenninggrundande inkomsten beräknats även på

naturaförmåner. Före år 1988 gällde detta naturaförmåner i form av kost, bostad

eller bil, men fr.o.m. år 1988 utsträcktes regeln till att omfatta samtliga då

skattepliktiga naturaförmåner. Genom 1990 års skattereform kom en rad andra

anställningsförmåner att bli skattepliktiga och därmed också avgifts- och

förmånsgrundande i sjukpenningförsäkringen. Det gällde också de delar av

kostnadsersättningar som beskattades. Förmåner som därmed blev förmånsgrundande

är t.ex. lunchsubventioner, reseförmåner, fri tidning till bostaden samt värdet

av de räntefria eller lågförräntade personallån som anställda i banker och andra

keditinstitut har möjlighet att få. Förmånsgrundande kostnadsersättningar är

t.ex. traktamentsersättningar för resa i tjänsten som inte är förenad med över-

nattning (endagstraktamente). Vid traktamente för flerdygnsförrättning gäller

att den del som överstiger ett schablonbelopp för dag respektive natt medräknas

i den sjukpenninggrundande inkomsten. Även traktamente som betalas i samband med

arbete på samma ort under tre månader skall medräknas i den sjukpenninggrundande

inkomsten. Förmånsgrundande är också ersättning för resa med egen bil till den

del den överstiger det i anvisningarna till kommunalskattelagen angivna belop-

pet, för närvarande 13 kronor per mil.

 Nuvarande regelsystem innebär således att försäkrade vars sjukpenninggrundande

inkomst helt eller delvis utgörs av skattepliktiga förmåner många gånger

fortfarande erhåller en högre kompensation än den avsedda oavsett om förmånen

bibehålles eller inte under sjukdomstiden. Detta förhållande är än mer tydligt i

samband med ersättning med föräldrapenning.

 I enlighet med vad Sjuk- och arbetsskadekommittén föreslagit gör regeringen

den bedömningen att skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar inte skall

medräknas i den sjukpenninggrundande inkomsten.

 Regeringens förslag påverkar de ersättningar där den sjukpenninggrundande

inkomsten används som beräkningsgrund, bl.a. sjukpenning, föräldrapenning och

närståendepenning. I avvaktan på Sjuk- och arbetsskadekommitténs fortsatta

förslag angående bl.a. arbetsskadeförsäkringen bör dock förslaget inte påverka

storleken av en arbetsskadelivränta.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

 Förslaget om att skattepliktiga förmåner och kostnadsersättningar inte längre

skall ingå i den sjukpenninggrundande inkomsten innebär en viss minskning av

försäkringsutgifterna. Regeringen beräknar att denna besparing uppgår till 240

miljoner kronor brutto. Förslagen innebär även i administrativt avseende en viss

kostnadsbesparing. Någon sådan beräkning har dock inte varit möjlig att göra.

6. Föräldraförsäkringsfrågor

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Ersättningsnivån för de dagar för|

|vilka föräldrapenning utges i samband med barns födelse|

|eller adoption och som inte kan överlåtas på den andra|

|föräldern sänks till 75 procent av den förmånsgrundande|

|inkomsten. |

-------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen har i den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1995/96:150) anfört behov av ytterligare budget-

förstärkningar. Regeringen föreslog därför budgetförstärkande åtgärder till ett

sammanlagt belopp av 10 miljarder kronor år 1997.

 Som ett led i de budgetförstärkande åtgärderna aviserades en sänkning av den

ersättning inom föräldrapenningen som utges i samband med barns födelse eller

adoption och som inte kan överlåtas. Besparingen beräknas till 275 miljoner

kronor.

 Ersättningen med föräldrapenning med anledning av barns födelse eller

adoptivbarns ankomst utges enligt sjukpenningnivån för 360 dagar, 300 av dagarna

ersätts med 75 procent av den sjukpenninggrundande inkomsten och 60 av dagarna

ersätts med 85 procent av denna inkomst. Av de 60 dagarna är 30 dagar

förbehållna mamman respektive pappan (den s.k. pappa- och mammamånaden).

Regeringen föreslår nu att alla dagar inom föräldraförsäkringen som ersätts

enligt sjukpenningnivån skall ersättas med 75 procent av den

sjukpenninggrundande inkomsten. Av de dagar med föräldrapenning som ersätts

enligt sjukpenningnivån skall även fortsättningsvis 30 dagar vara förbehållna

pappan respektive mamman och därmed inte vara möjliga att överlåta på den andra

föräldern. Förändringen föreslås gälla alla som tar ut föräldrapenning avseende

tid fr.o.m. den 1 januari 1997.

 26

7. Avgiftsfrågor, m.m.

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: |

|- Den allmänna egenavgiften i form av |

|sjukförsäkringsavgift enligt lagen (1994:1744) om |

|allmänna egenavgifter höjs med 1,00 procentenhet |

|fr.o.m. den 1 januari 1997 och med 1,00 procentenhet |

|fr.o.m. den 1 januari 1998. |

| - En ändring i uttaget av socialavgifter enligt lagen|

|(1981:691) om socialavgifter (SAL) genomförs fr.o.m. |

|den 1 januari 1997 genom att sjukförsäkringsavgiften för|

|arbetsgivare sänks med 1,24 procentenheter. För dem som|

|har inkomst av annat förvärvsarbete sänks avgiften med|

|1,10 procentenheter. En sänkning av sjukförsäkrings- |

|avgifterna enligt SAL genomförs också fr.o.m. den 1 |

|januari 1998 med 1,10 procentenheter. |

|- Den allmänna löneavgiften enligt lagen (1994:1920) om|

|allmän löneavgift höjs med 1,10 procentenheter fr.o.m.|

|den 1 januari 1997 och med 1,10 procentenheter |

|fr.o.m. den 1 januari 1998. |

|- Den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om|

|särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den|

|särskilda löneskatten enligt lagen (1991:687) om |

|särskild löneskatt på pensionskostnader höjs fr.o.m. år|

|1997 med 1,03 procentenheter och fr.o.m. år 1998 med |

|1,10 procentenheter. För de olika kategorierna av |

|skattskyldiga enligt lagen (1990:1427) om särskild |

|premieskatt för grupplivförsäkringar m.m. höjs skatten|

|fr.o.m. år 1997 med 0,70 procentenheter respektive |

|2,21 procentenheter och fr.o.m. år 1998 med 0,49 |

|procentenheter respektive 1,61 procentenheter. |

-------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: I den ekonomisk-politiska propositionen hösten

1994 (prop. 1994/95:25) föreslogs dels en höjning av den allmänna egenavgiften i

form av sjukförsäkringsavgift med två procentenheter för år 1995, dels en

successiv höjning av avgiften med en procentenhet per år fram t.o.m. år 1998.

Några lagförslag lämnades dock inte såvitt avser den successiva höjningen.

Riksdagen hade inget att erinra mot dessa förslag (bet. 1994/95:FiU1, rskr.

1994/95:141). Riksdagen har därefter beslutat om höjning av avgiften avseende år

1996 (prop. 1995/96:69, bet. 1995/96 SfU2, rskr. 1995/96:87). För att fullfölja

det av riksdagen tidigare godkända förslaget lämnas här förslag i fråga om de

återstående höjningarna för år 1997 och år 1998.

 I samband med tidigare beslutade höjningar av den allmänna egenavgiften i form

av sjukförsäkringsavgift har förändringar också gjorts av avgifterna enligt

lagen (1981:691) om socialavgifter (SAL). Sjukförsäkringsavgifterna enligt SAL

har sänkts för att balansera det ökade uttaget av den allmänna egenavgiften i

form av sjukförsäkringsavgift. Samtidigt har arbetsmarknadsavgifterna enligt SAL

höjts för att förstärka finansieringen av de kontantförmåner som utges vid

arbetslöshet m.m.

 Höjningen av den allmänna egenavgiften och ändringarna av socialavgifterna

syftar till att förstärka de offentliga finanserna. Förändringarna av uttaget av

bl.a. socialavgifterna som följer av höjningarna av de allmänna egenavgifterna

åren 1997 och 1998 föreslås, i enlighet med tidigare avisering (prop.

1995/96:198), bli utformade på ett något annorlunda sätt än tidigare. Sänkningen

av sjukförsäkringsavgifterna enligt SAL bör ske samtidigt med en höjning av den

allmänna löneavgiften enligt lagen (1994:1920) om allmän löneavgift i stället

för med arbetsmarknadsavgiften. Den allmänna löneavgiften infördes som ett led i

finansieringen av avgiften till Europeiska Unionen. Avgiften har, till skillnad

från arbetsmarknadsavgiften, ingen koppling till det samlade försäkringssystemet

och en höjning bidrar därför till en mer entydig förstärkning av de offentliga

finanserna. Därför föreslås en höjning av den allmänna löneavgiften med 1,10

procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1997 och med 1,10 procentenheter fr.o.m.

den 1 januari 1998.

 I denna proposition (avsnitt 4) föreslås en förlängning av sjuklöneperioden

enligt lagen (1991:1047) om sjuklön. Arbetsgivaren bör ges ett lagstadgat ansvar

för att utge ersättning till arbetstagare i form av sjuklön för de första 28

dagarna av ett sjukfall. Åtgärden medför ökade kostnader för arbetsgivarna. I

enlighet med förslaget i den ekonomiska vårpropositionen (prop. 1995/96:150)

föreslås att arbetsgivarna delvis kompenseras för de ökade utgifterna som en

förlängd sjuklöneperiod medför. En sänkning av sjukförsäkringsavgiften för

arbetsgivare med anledning av den förlängda sjuklönen föreslås därför ske med

0,14 procentenheter. Det innebär att sjukförsäkringsavgiften för arbetsgivare

föreslås bli sänkt med totalt 1,24 procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1997.

För dem som har inkomst av annat förvärvsarbete föreslås sjukförsäkringsavgiften

enligt SAL bli sänkt med 1,10 procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1997. Fr.o.m.

den 1 januari 1998 föreslås sjukförsäkringsavgifterna enligt SAL bli sänkta med

1,10 procentenheter.

 I anslutning till föreslagna förändringar av den allmänna egenavgiften i form

av sjukförsäkringsavgift, sjukförsäkringsavgifterna enligt SAL och den allmänna

löneavgiften, aktualiseras även justeringar i de särskilda löneskatterna på

vissa förvärvsinkomster och på pensionskostnader för åren 1997 och 1998. Mot

denna bakgrund föreslås att den särskilda löneskatten enligt lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster och den särskilda löneskatten

enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader höjs med 1,03

procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1997 och med 1,10 procentenheter fr.o.m.

den 1 januari 1998.

 En justering krävs också avseende procentsatserna vad gäller den särskilda

premieskatten för grupplivförsäkringar m.m. enligt lagen (1990:1427) om särskild

premieskatt för grupplivförsäkringar m.m. Därför föreslås en höjning av nämnda

skatt för försäkringsföretag med 0,70 procentenheter och för staten och andra

skattskyldiga enligt lagen med 2,21 procentenheter fr.o.m. den 1 januari 1997.

Premieskatten för grupplivförsäkringar m.m. höjs den 1 januari 1998 med 0,49

procentenheter för försäkringsföretag och med 1,61 procentenheter för övriga

skattskyldiga.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:1047) om

sjuklön

7 §

Ändringen innebär att arbetsgivarens ansvar för att utge sjuklön under en sjuk-

period har utsträckts med fjorton dagar. Sjuklöneperioden omfattar efter

ändringen tjugoåtta dagar.

17 §

De totala sammanlagda lönekostnaderna en arbetsgivare får ha för att kunna

försäkra sig föreslås bli hundra basbelopp vilket innebär en ökning med tio

basbelopp.

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

3 kap.

2 §

Paragrafen, som definierar sjukpenninggrundande inkomst och anger huvuddragen

för beräkningen, ändras i fråga om andra skattepliktiga förmåner än ersättning i

pengar, i fråga om kostnadsersättningar och i fråga om semesterlön eller

motsvarande ersättning, i enlighet med vad som har behandlats i avsnitt 5. I

första stycket om vad som utgör sjukpenninggrundande inkomst utgår orden "eller

andra skattepliktiga förmåner" och meningen om kostnadsersättning. I andra

stycket upprepas i den hittills gällande lydelsen orden "i pengar eller andra

skattepliktiga förmåner" i bestämmelsen om uppdragstagare. Av bestämningen till

"ersättning" skall i enlighet med ändringen i första stycket "andra skatte-

pliktiga förmåner" utgå. Eftersom det emellertid är självklart att andra stycket

inte kan gälla andra ersättningar än sådana som enligt definitionen i första

stycket ingår i sjukpenninggrundande inkomst, kan även uttrycket "i pengar"

utgå. I tredje stycket utgår de två sista meningarna, som behandlar värderingen

av förmåner. I stället tillkommer en mening om semesterlön och

semesterersättning, vars innebörd är att det förhållandet att dessa ersättningar

är något högre än vanlig lön inte skall höja den sjukpenninggrundande inkomsten.

Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst skall alltså inte längre förekomma

att månadslön multipliceras med någon annan faktor än 12 eller veckolön med

någon annan faktor än 52. För försäkrade med semesterlön eller semesterersätt-

ning som ingår i lönen får en särskild beräkning göras så att det belopp med

vilket ifrågavarande ersättningar ger en kompensation överstigande den vanliga

lönen inte medräknas i den sjukpenninggrundande inkomsten.

 Bestämmelserna om sjukpenninggrundande inkomst i 3 kap. är disponerade så, att

själva definitionen ges i första stycket av förevarande paragraf, varefter

följer olika bestämmelser som innebär preciseringar och kompletteringar. De

senare bestämmelserna ligger emellertid alla inom ramen för den givna

definitionen av sjukpenninggrundande inkomst. Som en följd av den nu aktuella

ändringen av denna definition kommer därför ett antal anslutande bestämmelser

att - utan att deras lydelse ändras - gälla endast ersättning i pengar. Så blir

fallet i fråga om regleringen i 2 a § av hur vissa ersättningar skall hänföras

till endera inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete.

 Andra stycket i förevarande paragraf samt 2 a § tredje och fjärde styckena

har, förutom sin egentliga funktion för sjukpenninggrundande inkomst, också

betydelse för beräkningen av pensionsgrundande inkomst, genom en hänvisning i 11

kap. 2 § andra stycket. Sjukpenninggrundande inkomst och pensionsgrundande

inkomst kommer i och med de nu aktuella ändringarna i 3 kap. att skilja sig åt

på det sättet att i det senare begreppet även fortsättningsvis ingår också andra

skattepliktiga förmåner än pengar. De stycken i 3 kap. 2 § och 2 a § som 11 kap.

2 § hänvisar till innehåller emellertid detaljregler och blir enligt

föreliggande förslag neutralt formulerade med avseende på denna fråga. När de

tillämpas på pensionsgrundande inkomst genom hänvisningen i 11 kap. kommer de

därför också fortsättningsvis, utan någon ytterligare ändring, att gälla även

andra skattepliktiga förmåner än ersättning i pengar.

4 a och 16 §§

Den s.k. minskningsregeln som finns intagen i 4 a och 16 §§ anpassas till

ändringen att endast ersättning i pengar ingår i den sjukpenninggrundande

inkomsten. Sjukpenningen skall därför inte längre minskas om arbetsgivaren

under sjukdomsfallet tillhandahåller andra förmåner än lön. Dock gäller oför-

ändrat enligt 4 a § andra stycket att ersättning som utges på grund av fri

gruppsjukförsäkring under de i lagrummet angivna förutsättningarna skall anses

som lön under sjukdom från arbetsgivare.

4 kap.

6 §

Den högre nivå på föräldrapenningen som gäller enligt nuvarande lydelse av femte

stycket för den s.k. pappamånaden och därmed motsvarande tid har tagits bort.

Det innebär att samma ersättningsnivå gäller för all föräldrapenning som är

kopplad till sjukpenninggrundande inkomst. Enligt 3 § är det inte heller i

fortsättningen tillåtet att överlåta 30 av dagarna med föräldrapenning till den

andra föräldern.

 27

7 kap.

3 b §

Ändringen i paragrafen är en rättelse i andra stycket punkt 4, där orden " 3

kap." har fallit bort vid paragrafens tillkomst.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring

4 kap.

5 och 6 §§

Ändringarna i paragraferna avser att kompensera de ändringar som föreslås i 3

kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, så att reglerna om beräkning av

inkomstunderlaget för arbetsskadelivränta förblir i sak oförändrade. I de nya

andra och tredje styckena i 5 § regleras det som hittills omfattats av

hänvisningen till 3 kap. 2 § lagen om allmän försäkring. De i tredje stycket

åsyftade föreskrifterna för värdering av skattepliktiga förmåner finns i 4 §

andra stycket lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt

lagen (1962:381) om allmän försäkring.

8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1744) om allmänna egenavgifter

2 §

Ändringen innebär att sjukförsäkringsavgiften höjs till 5,95 procent av den

avgiftspliktiga inkomsten som uppbärs från och med den 1 januari 1998. Under år

1997 uttas nämnda avgift med 4,95 procent vilket framgår av punkten 2 i

övergångsbestämmelserna.

8.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

1 kap

2 §

Ändringen medför inte något utvidgat betalningsansvar eller någon breddning av

beräkningsunderlaget. Tillägget har gjorts för att underlaget för beräkning av

arbetsgivaravgifter och egenavgifter alltjämt skall utgöras av ersättningar i

form av pengar och andra skattepliktiga förmåner samt vad gäller

arbetsgivaravgifterna även kostnadsersättningar som inte enligt 10 §

uppbördslagen (1953:272) undantas vid beräkning av preliminär A-skatt.

2 kap.

1 §

Ändringen består i att sjukförsäkringsavgiften har sänkts med 1, 24 pro-

centenheter (= 1,10 + 0,14 på grund av att sjuklöneperioden förlängts) fr.o.m.

år 1997 och med 1,10 procentenheter fr.o.m. år 1998. Av punkten 2 i

övergångsbestämmelserna framgår att sjukförsäkringsavgiften för år 1997 är 4,04

procent på den avgiftspliktiga ersättningen.

3 kap.

1 §

Även för den som skall betala egenavgifter föreslås en sänkning av sjuk-

försäkringsavgiften. Avgiften sänks med 1,10 procentenheter fr.o.m. år 1997 och

med 1,10 procentenheter fr.o.m. år 1998. Av punkten 3 i övergångsbestämmelserna

framgår att sjukförsäkringsavgiften för inkomster som uppbärs år 1997 är 4,72

procent. Vidare framgår att en proportionering får göras för dem som har ett

beskattningsår som inte sammanfaller med ett kalenderår.

4§

Se kommentaren till 2 kap. 1 §.

8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1994:1920) om

allmän löneavgift

3 §

Ändringen består i att den allmänna löneavgiften har höjts med 1,10

procentenheter fr.o.m. år 1997 och med 1,10 procentenheter fr.o.m. år 1998.

 Av övergångsbestämmelserna framgår att den allmänna löneavgiften för år 1997

uttas med 2,60 procent av underlaget. Vidare framgår att en proportionering får

göras för den som har ett beskattningsår som inte sammanfaller med kalenderåret

1997 eller 1998.

8.7 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:659) om

särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster

Ändringen består endast i att den särskilda löneskatten har höjts. Av

övergångsbestämmelserna framgår att skatten för år 1997 uttas med 22,42 procent.

8.8 Förslaget till lag om ändring i lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader

Ändringen består endast i att den särskilda löneskatten har höjts. Av

övergångsbestämmelserna framgår att skatten för år 1997 uttas med 22,42 procent.

 28

8.9 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1427) om

särskild premieskatt för grupplivförsäkring, m.m.

Ändringen består endast i att den särskilda premieskatten har höjts. Av

övergångsbestämmelserna framgår att skattesatsen för försäkringsföretag år 1997

är 44,17 procent och att skattesatsen för övriga skattskyldiga år 1997 är 79,11

procent.

 29

Förteckning över remissinstanser som avgivit

yttrande över Sjuk- och arbetsskadekommitténs

delbetänkande Försäkringsskydd vid sjukdom

(SOU 1995:149)

Följande remissinstanser har inkommit med yttrande: Riksförsäkringsverket,

Arbetsdomstolen, Justitiekanslern, Kammarrätten i Göteborg, Länsrätten i Uppsala

län, Statens löne- och pensionsverk, Arbetsgivarverket, Socialstyrelsen,

Arbetsmarknadsstyrelsen, Arbetarskyddsstyrelsen, Riksrevisionsverket,

Statskontoret, Centrala Studiestödsnämnden, Statens invandrarverk,

Handikappombudsmannen, Jämställdhetsombudsmannen, Försäkringskasseförbundet,

Svenska Kommunförbundet, Landstingsförbundet, Svenska arbetsgivareföreningen,

Företagarnas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund, Landsorganisationen i

Sverige, Tjänstemännens Centralorganisation, Sveriges akademikers

centralorganisation, Försäkringsanställdas förbund, Svenska Läkaresällskapet,

Sveriges läkarförbund, Föreningen Svensk Företagshälsovård, SAMHALL AB, Arbets-

löshetskassornas Samorganisation, Handikappförbundens Samarbetsorgan,

Neurologiskt Handikappades Riksförbund, Hörselskadades Riksförbund,

Reumatikerförbundet, Riksförbundet för Social och Mental hälsa, Ung-

domsstyrelsen, Sveriges Försäkringsförbund och Pensionärernas Riksorganisation.

 Utöver ovannämnda svar från remissinstanser har ytterligare ett antal yttran-

den inkommit.

 30

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:209 Försäkringsskydd vid sjukdom, m.m.

 46

Rättsdatablad

-------------------------------------------------------

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp- bakomliggande

 häver eller upp- EG-

 repar ett regler

 normgiv-

 ningsbemyndigande

-------------------------------------------------------

Lag om ändring i 3 kap. 16 §

lagen (1962:381) 7 kap. 3 b §

om allmän försäkring

 47