Regeringens proposition 1990/91:119

om särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension

Prop. 1990/91:119

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 21 februari 1991.

På regeringens vägnar Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Ingela[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås att ett särskilt kommunalt bostadstillägg införs som komplement till det nuvarande kommunala bostadstillägget till folk­pension. Förslaget avser att kompensera pensionärer med ingen eller låg ATP för boendekostnadsökningar utöver dem som skattereformen med­fört, dvs. sådana ökningar som inte motsvarats av höjda kommunala bostadstillägg. Det särskilda kommunala bostadstillägget skall fylla ut skillnaden mellan å ena sidan den pensionsberättigades allmänna pension och övriga inkomster enligt reglerna för beräkning av årsinkomst vid prövning av KBT och å andra sidan socialbidragsnormen i den pensions-berättigades kommun. Från inkomsterna skall avdrag göras för skälig boendekostnad.

Bestämmelserna om särskilt kommunalt bostadstillägg tas in i en sär­skild lag, som avses träda i kraft den 1 maj 1991 och gälla lill utgången av samma år. Bostadstillägget skall utges retroaktivt fr. o. m. januari 1991.

Administrationen av det särskilda kommunala bostadstillägget föreslås bli en uppgift för riksförsäkringsverket och försäkringskassorna.

Kostnaden för det särskilda kommunala bostadstillägget, som antas komma att omfatta 50000-60000 personer eller ca 30000 hushåll, beräk­nas till 300 milj. kr. per år. Kostnadema för det särskilda tillägget bestrids av kommunerna med bidrag från staten med 25% av kostnadema. Kostna­derna för retroaktivt utbetalt tillägg för tiden 1 januari 30 april 1991 täcks helt av staten. För innevarande år svarar därmed, i princip, staten och kommunerna för vardera hälften av kostnaderna.

1    Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 119

Förslag till

Prop. 1990/91:119

Lag om särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension

1

§ Till den som uppbär kommunalt bostadstillägg enligt 2 § första styc­ket lagen (1962:392) om hustrulillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension skall kommunen utge ett särskilt kommunalt bostadstillägg enligt vad som anges i denna lag.

2

§ Det särskilda kommunala bostadstillägget utges om den pensionsbe­rättigades inkomster efter avdrag för skälig bostadskostnad understiger kommunens socialbidragsnorm, allt räknat per månad. Tillägget utgör i sådant fall skillnadsbeloppet.

Vid tillämpning av första styckel beaktas följande inkomster, nämligen

a)

folkpension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring, dock inte handikappersättning,

b)

pensionstillskott enligt lagen (1969:205) om pensionstillskott, dock minskat med 25 procent av basbeloppet när fråga är om pensionstillskott lill förtidspension,

c)

tilläggspension enligt lagen om allmän försäkring till den del pen­sionen föranlett minskning av pensionstillskott,

d)   särskilt pensionstillägg enligt lagen (1990:773) om särskilt pensions­

tillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn,

e)   kommunalt bostadstillägg enligt lagen (1962:392) om hustrulillägg

och kommunalt bostadstillägg till folkpension,

O hälften av den inkomst som medräknas vid bestämmande av årsin­komst enligt 5 § sistnämnda lag.

Inkomsterna enligt andra styckel a) c) skall sammanlagda alltid anses ulgöra lägst 1,5 gånger basbeloppet för den som är ogift och lägst 1,325 gånger basbeloppet för den som är gift.

3

§ Frågor om förmåner enligt denna lag prövas utan ansökan av den allmänna försäkringskassa, hos vilken den pensionsberälligade är inskri­ven.

4

§ Kommunen skall snarast underrätta den allmänna försäkringskassan om de beslut som fattas i fråga om socialbidragsnormer. Om ett beslut innebär alt någon sådan norm ändras, skall underrättelse lämnas i god tid före den dag då den ändrade normen skall börja tillämpas.

5

§ Det särskilda kommunala bostadstillägget skall bekostas av den kommun där den pensionsberälligade är mantalsskriven.

Till kommunens kostnader enligt första stycket lämnas statsbidrag enligt föreskrifter som regeringen meddelar.

6 § Om inte annat följer av denna lag, skall vad som föreskrivs om

kommunalt bostadstillägg i lagen (1962:392) om hustrutillägg och kom­

munall bostadstillägg till folkpension eller i annan författning tillämpas på

del särskilda kommunala bostadstillägget.

I. 

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1991 och gäller lill ulgången av år 1991. Lagen skall dock tillämpas från och med den 1 januari 1991 för den som vid ikraftträdandet uppbär kommunalt bostadstillägg enligt 2 § första stycket lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension.

2.   I fråga om särskilt kommunalt bostadstillägg för tid före ikraftträdan-     Prop. 1990/91:119

det och för maj 1991 skall vid beräkning enligt 2 § tillämpas den socialbi­

dragsnorm som gällde den 1 februari 1991 samt de uppgifter om den

pensionsberättigades inkomster och bostadskostnad, som skall läggas till

grund för prövning av dennes rätt till tillägget för maj 1991.

3.   Till kommunens kostnader för särskilt kommunalt bostadstillägg

som avser tid före ikraftträdandet lämnas statsbidrag som täcker kostna­

derna helt.

11    Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 119

Socialdepartementet

Prop. 1990/91:119

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21 febmari 1991

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wal­lén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Lind­qvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om särskilt kommunalt bostadstillägg 1 Inledning

I finansieringen av den nyligen genomförda skattereformen, som för det stora flertalet inkomsttagare har medfört lägre inkomstskatt än lidigare, har ingått bl. a. höjda indirekta skatter, höjd fastighetsskatt och reducerade räntebidrag. Pensionärer som saknar eller har låg ATP och som tidigare inte erlagt någon inkomstskatt eller en låg sådan har inte genom reformen fått någon skattelättnad men däremot vissa kostnadsökningar för främst boendet. Åtgärder för dessa sämst ställda pensionärer vidtogs därför ge­nom uppjustering av pensionstillskott och övre beloppsgränsen för statsbi­drag lill kommunalt bostadstillägg (prop. 1989/90: 145, SfU20, rskr. 347).

Ökningen av boendekostnadema under år 1991 har emellertid kommit att i många fall väsentligt överstiga den ökning som betingats av skattere­formen. Som redovisas i det följande beräknas ökningen av hyreskostna­derna per den 1 februari 1991 till genomsnittligt ca 24%.

De totala hyreshöjningarna har således väsentligt överstigit den höjning av det kommunala bostadstillägget, som beslutades i samband med skatte­reformen och detta gäller även i de kommuner som höjde den övre hyres-gränsen i underlaget för kommunall bostadstillägg med 200kr. per månad. Ett problem i sammanhanget är att vissa kommuner inte ökat det kommu­nala bostadstillägget på etl sätt som svarar mol höjningen av statsbidraget, något som har lett till att den samlade effekten blivit en annan än den förväntade. Det har visat sig att många av de sämst ställda pensionärerna har hamnat i en svår ekonomisk situation under år 1991. En förstärkning av bostadsstödet kan därför anses motiverad för denna kategori pensionä­rer med kommunalt bostadstillägg. Ett sådant stöd bör ha den innebörden atl pensionären utan särskild framställning garanteras skälig levnadsnivå med utgångspunkt i socialbidragsnormen i den egna kommunen. Jag be­handlar nu denna fråga och lägger fram förslag till den lagstiftning som fordras för att genomföra det förbättrade bostadsstödet.

2 Nuvarande regler

Prop. 1990/91:119

2.1 Kommunalt bostadstillägg

Kommunalt bostadstillägg (KBT) är en inkomstprövad förmån som kan utges till den som uppbär folkpension i form av ålderspension, förtidspen­sion, omställningspension eller särskild efterlevandepension och är man­talsskriven i kommunen. KBT kan också utges till den som är mantalsskri­ven i kommunen och som uppbär hustmtillägg till folkpension eller änke­pension i form av folkpension. Bestämmelserna om bostadsstödet finns i lagen (1962:392) om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg till folk­pension.

Det kommunala bostadstillägget utges enligt de gmnder som kommunen själv bestämmer. Det varierar därför storleksmässigt kommunema emel­lan. Avvikelse från de i lagen fastställda inkomstprövningsreglema får dock inte göras. För all statsbidrag skall lämnas krävs vidare att tillägget utges med lägst det belopp som motsvarar den del av bostadskostnaden som skall täckas av bostadstillägg.

Enligt förordningen (1979:830) om statsbidrag till kommunalt bostads­tillägg till folkpension gäller all statsbidrag med 25% av kommunens kostnader för KBT lämnas under fömtsättning att bostadstillägget före inkomstprövning och oberoende av bostadens storlek täcker minst 80% av den del av den månatliga bostadskostnaden som ligger mellan 80 och I 900 kr. för ensamstående pensionstagare samt mellan 80 och 2050 kr. för makar. Kommunerna har möjlighet att låla KBT utgå även för högre bostadskostnader än de angivna, men dessa merkostnader ingår inte i statsbidragsunderlaget. Statsbidrag lämnas inte heller för kostnader för KBT som inte är knutna till bostadskostnaden.

Kommunalt bostadstillägg är inkomstprövat. Reglerna härom innebär i princip alt förmånen minskas med den försäkrades inkomster vid sidan av folkpensionen. Även förmögenhet beaktas vid inkomstprövningen. Om den årliga sidoinkomsten överstiger 750 kronor för den som är gift och 1 000 kronor för annan minskas tillägget med 35% av inkomstdelen över denna summa.

Med årsinkomst avses den inkomst för år räknat som den pensionsberäl­ligade kan antas komma att få under den närmaste liden. Därvid inbegrips inkomster av alla slag, såsom tilläggspension, tjänstepension, räntein­komst och avkastning av fastighet. Såsom inkomst räknas dock inte t.ex. allmänt barnbidrag, folkpension eller tilläggspension till den del den föran­lett minskning av pensionstillskott.

För den som uppbär folkpension i form av ålderspension tas vid in­komstprövningen inte heller hänsyn till inkomster av förvärvsarbete som beskattas såsom inkomst av Gänsl. Fr.o.m. den 1 januari 1991 beaktas inte heller en ålderspensionärs intäkt av aktiv näringsverksamhet.

Värdet av förmögenhet och avkastning därav beräknas enligt föreskrif­ter som utfärdats av riksförsäkringsverket (REFS 1979:5). Enligt dessa beaktas på närmare angivet sätt vid beräkning av förmögenhet och avkast­ning av förmögenhet tillgångar i form av bl.a. aktier och obligationer.

banktillgodohavanden, kontanter, fordringar, bostadsrättslägenhet, an-     Prop. 1990/91:119 delar i ekonomiska föreningar och fastigheter. Till förmögenhets avkast­ning skall enligt lagreglerna läggas 10% av det belopp varmed förmögenhe­ten överstiger för den som är gift 60000 kr. (för makar tillhopa således 120000 kr.) och för annan 75000 kr.

Fr.o.m. den 1 januari 1991 tas inte längre vid inkomstprövningen hänsyn till förmögenhet eller avkastning av förmögenhet i form av privat­bostadsfastighet eller privatbostad. I konsekvens härmed får inte heller skuld som hänför sig till sådan fastighet räknas av mot annan förmögen­het.

För sammanlevande makar beräknas vardera makens inkomst utgöra hälften av makarnas sammanlagda årsinkomst och värdet av förmögenhet hälften av deras sammanlagda förmögenhet.

Till ålderspension som uppbärs för tid före den månad då den pensions-berättigade fyller 65 år kan inte utgå kommunalt bostadstillägg.

2.2 Skattelagstiftningen

Den nu genomförda skattereformen innebär genomgripande förändringar av vårt skattesystem. Framför allt medför de nya reglema att den statliga inkomstskatten sänkts väsentligt, medan indirekta skatter ökat för att i huvudsak finansiera reformen.

De särskilda inkomstskattereglema för folkpensionärer har också änd­rats och innebär i huvudsak följande.

En skattskyldig som varit bosalt här i riket under hela eller någon del av inkomståret och vars inkomst till inte obetydlig del utgjorts av folkpension har rätl lill särskilt gmndavdrag (SGA). Folkpension anses utgöra en inte obetydlig del av inkomsten om den uppgått till minsl 6000 kr. eller minsl en femtedel av den sammanräknade inkomsten. Som folkpension räknas också pensionstillskott och den del av ATP som minskat pensionstillskott.

Folkpension i form av bampension, vårdbidrag eller handikappersätt­ning ger inte rätt till SGA.

De pensionsförmåner som kan ge rätt till SGA är således folkpension i form av

ålderspension

förtidspension/sjukbidrag

omställningspension

~ förlängd omställningspension

       särskild efterlevandepension

änkepension

hustmtillägg.

Det högsta SGA för år 1991 är 48 300 kr. (1,5 basbelopp) för ensamstå­ende folkpensionär. Beloppet gäller också för gift folkpensionär när maken inte samtidigt har folkpension och för gift man vars hustm har hustm­tillägg, dvs. i de fall gift person har pension som ensamstående.

När två makar samtidigt har folkpension är det högsta SGA för var och en av dem 42665 kr. (1,325 basbelopp).

SGA minskas på gmnd av inkomst som överstiger 48 300 kr. resp.     Prop. 1990/91:119 42600 kr.

Reglema för minskningen av SGA är olika beroende på om man hade folkpension redan före inkomståret eller om man får folkpension under inkomståret.

2.3 Socialbidragsnormer

Bistånd enligt socialtjänstlagen (1980:620) skall vara etl komplement lill förmåner från socialförsäkringssystemet och övriga ekonomiska förmåner i samhället. Rätt till bistånd inträder om den enskilde behöver hjälp lill sin försöGning och livsföring i övrigt och behovet inle kan tillgodoses på annat sätt, t. ex. därför att den enskilde själv eller dennes familj saknar förmåga att tillgodose detta behov. Med försörjning menas medel för att klara mat, hyra och andra levnadskostnader. Livsföring i övrigt omfattar allt annat som har belydelse när del gäller atl bedöma om den enskilde har en skälig levnadsnivå eller inte. Rätten till bistånd kan avse olika individinriktade insatser från sociaUjänsten, varav den vanligaste är ekonomiskt bistånd, s. k. socialbidrag.

Den enskilde skall genom biståndet tillförsäkras en skälig levnadsnivå. Del ankommer i första hand på kommunerna att bestämma vad som utgör skälig levnadsnivå. Socialbidrag utges efter en behovsprövning i vaGe särskilt fall. Med syfte att förenkla handläggningen av socialbidragsärende­na kan kommunernas fullmäktige eller socialnämnden fastställa vägledan­de socialbidragsnormer. Socialstyrelsens Allmänna råd Socialbidrag (1985:1) och kompletterande meddelandeblad kan vara hjälpmedel vid fastställande av dessa normer. Bidragsbeloppen är enligt dessa allmänna råd baserade på konsumentverkets hushållsbudgetar och anknutna till basbeloppet samt därigenom värdesäkrade. Denna basbeloppsanknytning tillämpas så gott som undantagslöst i landets kommuner.

För en ensamstående var socialbidragsnormen enligt de allmänna råden 115% av basbeloppet och för samboende 190% av basbeloppet. Boende­kostnaden ligger alltid utanför normen men är i flera kommuner maxime­rad till de normbelopp som gäller vid beräkning av underhållsbidrag (Socialstyrelsens Meddelandeblad nr 24/90 angående Normer för bostads­kostnader 1990/91). Enligt socialstyrelsens senaste meddelandeblad (nr 2/91) angående socialbidrag har procenttalen för normen höjts med 1 % för ensamstående och med 2 % för samboende.

Grundbeloppen enligt den redovisade socialbidragsnormen är sålunda för år 1991 116% av basbeloppet eller 3114 kr. för ensamstående och 192% eller 5 160 kr. för samboende, allt per månad.

De senast tillgängliga uppgiftema om socialbidragsnormema i landets kommuner är från febmari 1988.1 Statistiska meddelanden S45 SM 8801 redovisar Statistiska centralbyrån (SCB) vägledande socialbidragsnormer för landets 284 kommuner. Enligt denna kartläggning hade samtliga kom­muner fastställt sådana vägledande normer och i alla kommuner utom tre var normema basbeloppsanknutna.

I 231 kommuner hade fastställts en bidragsnorm medan 53 kommuner

7

hade två olika normer en för korttidsbidrag och en norm för mera     Prop. 1990/91:119 långvariga socialbidrag.

Den högsta normen 130% eller mer av basbeloppet för ensamstående hade 23 kommuner, medan det intervall där de flesta kommuner låg var 100 114% för ensamstående. De tre kommuner med lägsta normen låg i intervallet 93-95%.

Som framhållits tidigare och som framgår av de nämnda siffrorna är bidragsnormerna i landets kommuner inte helt enhetliga och det finns i vissa fall väsentliga avvikelser i bedömningarna av skälig levnadsnivå.

Vad som hänt i fråga om normerna efter år 1988 finns det inga heltäc­kande uppgifter om. SCB insamlar för närvarande uppgifter från kommu­nerna om normerna per den 1 febmari 1991, men sammanställningen av dessa uppgifter dröjer och har inte kunnat beaktas i del sammanhang som här är aktuellt. De höjningar av procentsatserna som enligt vad nyss nämnts aktualiserats i socialstyrelsens senaste meddelandeblad torde inte ha gett effekt på de socialbidragsnormer som gällde den 1 febmari 1991.

3 Ökade hyreskostnader 1991 och vissa effekter av detta

3.1 Hyreshöjningarnas omfattning

Hyreshöjningen per den I febmari 1991 har för de allmännyttiga bostads­företagens del beräknats uppgå till totalt ca 24%. Statens pris- och konkur­rensverk, som fått i uppdrag av regeringen att redovisa skattereformens effekt på hyrorna, har beräknat att en hyreshöjning på 13,9% kan hänföras till ändringar i skattesystemet.

Hyreskostnaderna och företagna höjningar av dessa skiljer sig av naturli­ga skäl åt mellan olika företag och olika delar av landet.

Boendekostnaderna inom andra sektorer av boendet, framför allt egna-hemsboende, har också ökat.

3.2 KBT-nivån i kommunema före och efter årsskiftet

1990/91

De faktiska KBT-beloppen i kommunerna överstiger de lägsta belopp, som fordras för rätt till statsbidrag, men skillnadema i KBT-belopp varierar mycket mellan kommunerna.

I följande tabell från pensionsberedningens huvudbetänkande Allmän pension (SOU 1990:76) redovisas maximalt KBT i årsbeloppsintervaller år 1990 i olika kommuner.

Ogift pensionstagare        Gift pensionstagare

rrop. lyVU/y 1. 1 19

Årsbelopp för KBT

Antal kommuner

Antal kommuner

16000

3

17 000

14

18000

13

19000

81

20000

18

21000

70

22000

11

23000

11

24000

10

25000

8

26000

11

27000

4

28000

6

29000

5

30000

2

31000

3

32000

8

34000

36000

1

40000

49000

1

50000

4

2

5

41

20

122

14

10

10

8

12

4

7

4

2

3

6

1

1

1

Utöver vad som framgår av tabellen kan nämnas att för en kommun var den övre hyresgränsen år 1990 99999 kr. och i tre kommuner fanns ingen övre hyresgräns. I dessa fyra kommuner reducerades emellertid den KBT-berättigande hyran vid stor bostad.

Att märka är att inte någon kommun år 1990 utgav KBT på statsbidrags­reglernas miniminivå. I samtliga kommuner var alltså KBT-beloppet hög­re än denna nivå.

De stora skillnaderna i KBT-belopp mellan kommunerna följer inte någon klar stmktur. Visserligen har de flesta kommunerna i Stockholms län relativt höga KBT-belopp men det finns också exempel på motsatsen i länet. De större städerna utom Stockholm har inte heller höga KBT-belopp medan flera relativt små landskommuner har ganska höga maximibelopp.

Som nyss angetts tillämpar ingen enda kommun KBT-belopp på mini­minivån för statsbidrag. Trots detta har flertalet kommuner höjt KBT-beloppen från den I februari 1991 eller däromkring. Av landets 284 kommuner har sålunda enligt uppgifter från riksförsäkringsverket 243 kommuner höjt beloppen men omfattningen och inriktningen på höjning­arna är inte enhetliga och går alltså inte att generellt redovisa.

31 kommuner har oförändrade KBT-belopp och 23 kommuner har sänkt beloppen. För den senare kategorin går det emellertid inte att generellt påstå att sänkningen medfört en försämring eftersom sänkningen kan ha gällt en viss del av beräkningsgmnderna (exempel 80% i stället för tidigare 100% av viss del av hyran) och kommunen samtidigt höjt beloppet och därmed inräknas i den nyss nämnda kategorin kommuner som svarat för förbättring av tilläggen. En faktisk sänkning har sålunda vidtagits i endast några få kommuner.

I kommuner med oförändrade eller måttligt höjda KBT-belopp finns många pensionärer som fått vidkännas betydande hyreshöjningar, som inte täckts med höjd KBT.

4 Särskild ersättning till vissa pensionärer på grund    Pop-1990/91:119 av höjda bostadkostnader

Som angetts har hyresnivån i det allmännyttiga bostadsbeståndet ökat genomsnittligt med närmare 25% den 1 febmari 1991. Ökningen av boen­dekostnadema för övriga hyreslägenheter kan beräknas ha samma stor­leksordning som i det allmännyttiga beståndet.

Förvärvsarbetande kompenseras i allt väsentligt för de ökade boende­kostnaderna genom lättnader i inkomstbeskattningen. Pensionärer med ingen eller låg ATP har tidigare varit helt eller till stor del befriade från inkomstskatt och får genom skattereformen ingen direkt inkomstförstärk­ning. Inom ramen för skattereformen ges dock kompensation för de hyres-och prisökningar som beror på skattereformen genom höjningen av pen­sionstillskotten från 50% till 54% av basbeloppet och höjningen av övre hyresgränsen för KBT med 200 kr.

Enligt föreliggande uppgifter har den ekonomiska situationen för många i den aktuella kategorin de sämst ställda pensionärerna försämrats. De totala hyreshöjningarna torde i de flesta fall ha överstigit ökningen av KBT och för många pensionärer inneburit en standardsänkning så att dessa pensionärer inte uppnår en skälig levnadsnivå. De har därför blivit socialbidragsberoende och bidragsberättigade enligt tillämplig socialbi­dragsnorm.

Även om omfattningen av socialbidragsberoendet inte kan bedömas annat än översiktligt så är det ett mycket rimligt krav att pensionärer skall ha pensionsförmåner som räcker till att leva på skälig levnadsnivå. För att bestämma denna nivå får socialbidragsnormen i resp. kommun tas till utgångspunkt. En pensionär i Sverige bör inte annat än i undantagsfall få bli beroende av socialbidrag.

Mot denna bakgrund synes det motiverat att pensionärer i en sådan ekonomisk situation att de inte når upp till socialbidragsnormen i kommu­nen erhåller ett tillägg till sin pension som kompletterar pensionsinkoms­ten upp till socialbidragsnivå. En sådan kompletterande förmån bör knytas till KBT och benämnas särskill kommunall bostadstillägg till folkpension. Eftersom socialbidrag bekostas av vederbörande kommun är det rimligt att kommunerna får en del av kostnadsansvaret för denna nya förmån.

Särskilt kommunalt bostadstillägg bör administreras av riksförsäkrings­verket och de allmänna försäkringskassoma i anslutning till KBT-hante-ringen. Förmånen bör utges i första hand under år 1991. En utredning för översyn av KBT-systemet kommer att föreslås inom kort.

10

4.1 Utformningen av det särskilda kommunala bostadstillägget

Prop. 1990/91:119

Mitt förslag: En pensionär som uppbär KBT och som med sin pensionsinkomst och övriga inkomster som skall beaktas vid KBT-beräkningen inte uppnår den nivå som motsvarar socialbidragsnor­men i hemortskommunen blir utan ansökan berättigad till särskilt kommunalt bostadstillägg. Sådant tillägg skall utgöra skillnaden mellan å ena sidan socialbidragsnormen i den pensionsberättigades kommun och å andra sidan dennes angivna inkomster sedan avdrag gjorts för skälig boendekostnad. Vid inkomstberäkningen las hän­syn till marginalskatteeffekter enligt schablon.

De gmndläggande bestämmelserna om det särskilda kommunala bostadstillägget tas in i en särskild lag.

Skälen för mitt förslag: Som framhållits nyss bör pensionärer med ingen eller låg ATP och som fått ekonomiska problem genom att den ökning av boendekostnaderna som skett i början av år 1991 endast i begränsad utsträckning täckts av höjt KBT få rätt till ett särskilt ekonomiskt stöd i form av ett nytt kommunalt bostadstillägg som ger dem möjligheter att även fortsättningsvis uppnå skälig levnadsnivå.

Särskilt kommunalt bostadstillägg bör relateras till den norm för social­bidrag som fastställts i kommunen och som används vid prövning av rätt till ekonomiskt bistånd enligt socialtjänstlagen för de kommuninvånare som ansöker om socialt stöd.

Socialbidragsnormerna varierar över landet, men en tendens till allt större enhetlighet de olika kommunerna emellan har konstaterats. Att anknyta den här föreslagna förmånen till socialbidragsnormen i vederbö­rande kommun synes därför ge relativt enhetlig effekt för kommunema totalt.

Det föreslagna särskilda bostadstillägget bör sålunda utges utan ansökan som elt komplement till utgående pensionsförmåner upp till den nivå som kommer till uttryck i socialbidragsnormen i den förmånsberättigades kom­mun. Då uträkningen av den nya förmånen måste ske med ledning av uppgifter som finns hos försäkringskassoma är det nödvändigt med viss schablonisering. Enbart socialbidragsnormens belopp bör sålunda beaktas. Bidrag för de eventuella ytterligare kostnadsslag som kan ligga utanför normen får sökas av den enskilde på sedvanligt sätt hos de sociala myndig­heterna i kommunen.

Vid utformningen av det särskilda bostadstillägget behöver man beakta skillnaden mellan den del av pensionen som understiger det särskilda grundavdraget vid inkomstbeskattningen och den del som överstiger sam­ma gmndavdrag. Pensionsbelopp som understiger det särskilda gmndav-draget kan schablonmässigt anses fritt från marginalskatteeffekt, medan överskjutande del av pensionen ger marginalskatteeffekter. Dessa margi­nalskatteeffekter består av kommunalskatt och minskat särskilt gmndav­drag. Om kommunalskatten är 30% och det särskilda gmndavdraget av-

II

trappas mot 65% av den del av pensionen som för ensamstående översti-     Prop. 1990/91:119 ger 1,5 basbelopp, blir ett genomsnittligt samman vägt värde på denna marginaleffekt 50%. Till dessa förhållanden bör hänsyn tas när reglerna för inkomstberäkningen bestäms.

Särskilt kommunalt bostadstillägg bör därför utges enligt följande mo­dell med inslag av schablonberäkning.

Pensionärens folkpension och pensionstillskott samt ATP, till den del den reducerat pensionstillskottet, och, i förekommande fall, särskilt pen­sionstillägg för långvarig vård av sjukt eller handikappat bam läggs sam­man med 50% av den framräknade årsinkomsten för KBT. Vid beräkning av inkomst för en förtidspensionär avgår från pensionstillskottet ett be­lopp som utgör 25% av basbeloppet, dvs. vad som schablonmässigt svarar mot skatten på den del av pensionstillskottet som är högre än för en ålderspensionär. Det sammanlagda beloppet för folkpension, pensionstill­skott och ATP, till den del den reducerat pensionstillskottet, beräknas alltid till lägst 1,5 gånger basbeloppet för den som är ogift och till lägst 1,325 gånger basbeloppet för den som är gift. Från det sålunda framräkna­de beloppet dras pensionärens bostadskostnad till den del den anses skälig enligt kommunens regler vid prövning av socialbidrag. Uppstår därvid ett underskott i förhållande till kommunens socialbidragsnorm utbetalas det­ta belopp som särskilt kommunalt bostadstillägg.

Jag vill framhålla att den nämnda beräkningsregeln för det sammanlag­da beloppet av pension har betydelse för vissa pensionsberälligade som har reducerad pension enligt AFL eller konventionsbestämmelser. Utan denna regel skulle särskilt kommunalt bostadstillägg utöver bostadskostna­den komma att felaktigt kompensera lagenliga reduceringar av folkpensio­nen.

Vid uträkningen av del särskilda bostadstillägget bör i regel användas den KBT-gmndande bostadskostnaden. En maximering av godtagbar kostnad för bostad som kommunen kan ha bestämt för användning i socialbidragsärenden är dock nödvändig också i förevarande samman­hang. En vanligt förekommande sådan begränsning anknyter till de belopp för boendekostnad som rekommenderas av socialstyrelsen och riksförsäk­ringsverket vid beräkning av underhållsbidrag. Mot denna bakgmnd bör i författningstext anges att avdrag vid beräkningen skall göras för skälig bostadskostnad.

En komplikation vid användande av KBT-underlaget för uträkningen av särskilt KBT är att arbetsinkomst vid sidan av ålderspension inte kommer att medräknas och att hänsyn till denna inkomst inte kan tas för uträkning av den nya förmånen. Då det emellertid är nödvändigt att använda tillgängligt underlag för uträkningen och att utbetalningar måsle kunna verkställas utan omständlig administration blir det nödvändigt att bortse från eventuellt förekommande arbetsinkomst.

En annan fråga är i vad mån innehav av förmögenhet skall inverka på rätten till den nya förmånen.

Det finns vissa skäl alt införa en särskild förmögenhetsgräns och att

sätta denna gräns relativt lågt och därvid anknyta till principema vid

bedömning av rätt till socialbidrag.

12

Vad som talar emot en sådan ytterligare förmögenhelsprövning vid bestämmande av rätt till särskilt kommunalt bostadstillägg är, att hänsyn redan tagits till avkastningen av förmögenhet vid bedömningen av rätten till ordinärt KBT.

Innehav av förmögenhet bör sålunda inte inverka på rätten till särskilt kommunalt bostadstillägg på annat sätt än vad som sker vid beräkning av årsinkomst för ordinärt KBT.

De grundläggande bestämmelserna om det särskilda kommunala bo­stadstillägget kräver lagform, eftersom de kommer att innefatta åliggande för kommunema. Bestämmelserna bör tas in i en ny lag om särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension.

Prop. 1990/91:119

4.2 Kostnadsansvaret för särskilt kommunalt bostadstillägg

Mitt förslag: Särskilt kommunalt bostadstillägg finansieras av kom­munerna, varvid statsbidrag lämnas enligt reglema för KBT.

Skälen för mitt förslag: Särskilt kommunalt bostadstillägg skall komplet­tera pension och vissa övriga inkomster så att pensionärer med ingen eller låg ATP-pension uppnår skälig levnadsnivå enligt de socialbidragsnormer som fastställts i hemkommunen. Om det särskilda bostadstillägget inte funnes skulle rätt för pensionären i fråga föreligga att erhålla socialbidrag från kommunen. En motsvarande kostnad uppstår nu i stället för den nya förmånen och det är enligt mitt förmenande principiellt riktigt att respek­tive kommun bestrider denna kostnad. Jag finner det emellertid skäligt att staten på samma sätt som för de ordinära kommunala bostadstilläggen bidrar till finansieringen med 25%.

För år 1991 beräknas de totala kostnadema för det särskilda kommunala bostadstillägget till ca 300 milj. kr. Finansieringen av denna åtgärd presen­teras i kompletteringspropositionen.

Mitt förslag innebär en kostnadsökning för anslaget D3. Bidrag till kommunala bostadstillägg till folkpension med 150 milj. kr. för budgetåret 1990/91. Jag återkommer i kompletteringspropositionen vad beträffar kostnadseffektema för budgetåret 1991/92.

4.3 Ikraftträdande

Mitt förslag: Lagen om särskilt kommunalt bostadstillägg träder i kraft den 1 maj 1991 och skall gälla till utgången av år 1991. Den skall dock tillämpas fr.o.m. januari 1991 för den som vid ikraftträ­dandet uppbär KBT. Särskilt tillägg som utges för tid före ikraft­trädandet bekostas helt genom statsbidrag.

Skälen för mitt förslag: Det är angeläget att den nya lagen träder i kraft

13

snarast. Med hänsyn till den tid som beräknas åtgå för riksdagsbehandling-     Prop. 1990/91:119 en torde lagen kunna träda i kraft tidigast den 1 maj 1991.

De ekonomiska svårigheter för de sämst ställda pensionärerna som motiverat förslaget till ny bostadsförmån har uppkommit vid tidpunkten för ökningen av boendekostnaden och det är därför angeläget att det särskilda bostadstillägget kan kompensera kostnadsökningar från denna tidpunkt. De flesta hyreshöjningar har skett per den 1 febmari 1991. Med hänsyn till svårigheten att överblicka kostnadssituationen generellt och önskvärdheten av lättast och snabbast möjliga administrativa hantering föreslås att den nya förmånen skall kunna utges retroaktivt från den I januari 1991. Detta bör gälla för pensionsberälligade som uppbär KBT vid tidpunkten för reformens genomförande den I maj 1991.

Den socialbidragsnorm som gällde i resp. kommun den 1 febmari 1991 bör utgöra beräkningsunderiag för särskilt kommunalt bostadstillägg för tid t.o.m. maj 1991. Vidare bör av administrativa skäl beräkningen för retroaktiv tid före ikraftträdandet ske på gmndval av de uppgifter om den pensionsberättigades inkomster och bostadskostnader som utnytGas för beräkning av särskilt kommunalt bostadstillägg för maj 1991.

I avsnitt 4.2 angående kostnadsansvaret för den nya förmånen har jag föreslagit att kommunema skall finansiera förmånen, varvid bidrag från staten skall lämnas med 25% av kostnaderna.

När det gäller kostnadema för retroaktiv utbetalning anser jag att ansva­ret inte kan påläggas kommunema. Staten bör därför ta det fulla kostnads­ansvaret för de utbetalningar av särskilt kommunalt bostadstillägg som avser tiden 1 januari 30 april 1991. Sammantaget för år 1991 innebär detta att finansieringen i princip sker till hälften vardera av staten och kommunema.

5 Upprättat lagförslag

I enlighet med del anförda har inom socialdepartementet upprättats för­slag till lag om särskilt kommunall bostadstillägg till folkpension.

6 Specialmotivering

Förslaget till lag om särskilt kommunalt bostadstillägg till folkpension

i§

Paragrafen anger att sådana pensionsberälligade till vilka kommunen skall

utge KBT också har rätt att få ett särskilt kommunalt bostadstillägg enligt

vad som följer av den nya lagen. Av hänvisningen till 2 § lagen (1962:392)

om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension följer att

särskilt kommunalt bostadstillägg kan utges till den som uppbär folkpen­

sion i form av ålderspension, förtidspension, omställningspension, sär-

14

skild efterlevandepension eller änkepension eller till hustm som uppbär     Prop. 1990/91:119 hustrutillägg. Det är samma kommun som svarar för KBT till den pen­sionsberälligade som har att svara för det särskilda tillägget.

2§

Bestämmelserna i paragrafen avser villkoren för och storleken av det särskilda kommunala bostadstillägget. Någon närmare behovsprövning på grundval av uppgifter som lämnas av den pensionsberälligade eller som annars kan inhämtas är inte avsedd. I stället skall, med utgångspunkt i uppgifter som finns registrerade hos försäkringskassan, göras en jämförelse mellan å ena sidan den pensionsberättigades inkomster efter avdrag för bostadskostnaden och å andra sidan den socialbidragsnorm som enligt beslut av kommunen gäller vid tillämpning av bestämmelsema om bistånd i sociakjänstlagen. Om de ifrågavarande inkomsterna, som preciseras när­mare i andra stycket i paragrafen, för hel kalendermånad sammanlagt och efter föreskrivet avdrag för bostadskostnad understiger socialbidragsnor­men (uttryckt i ett månatligt belopp) skall särskilt kommunalt bostads­tillägg utges med det belopp som utgör skillnaden.

Som framgår av en övergångsbestämmelse skall vid beräkning av det särskilda tillägget för tiden januari maj 1991 beräknas på gmndval av den socialbidragsnorm som gällde i kommunen den 1 febmari 1991.

Kommunernas socialbidragsnormer utgör ofta s. k. bmttonormer, dvs. de innefattar de flesta normala kostnader för livsuppehället. 1 normerna inräknas dock inte bostadskostnaden. Det finns vidare kommuner som tillämpar nettonormer som endast inbegriper kostnader för mat och de nödvändigaste förbmkningsvarorna. Olika mellanformer förekommer också. Oavsett vilken av dessa typer av socialbidragsnormer som fastställts i kommunen skall den bestämda normen läggas till gmnd vid beräkningen enligt paragrafens första stycke. I de kommuner där man använder s. k. korttids- resp. långtidsnormer avses de senare ligga till gmnd för tillämp­ningen. För ensamstående skall naturligtvis socialbidragsnormen för en sådan person gälla, medan normen för makar/samboende kommer till användning i övrigt när befintliga uppgifter för pensionsberäkning hos försäkringskassan utvisar att så bör ske. Ändrade socialbidragsnormer efter lagens ikraftträdande skall beaktas.

För bostadskostnad skall normalt avdrag kunna göras motsvarande den bostadskostnad som används vid beräkningen av KBT, dvs. bmttokostna-den. En begränsning har dock gjorts såtillvida att bostadskostnaden avräk­nas enbart i den mån den är skälig. Som framgår av vad som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.1) avses att tillämpningen i detta avseen­de skall utgå ifrån de gmnder som kommunen kan ha bestämt när det gäller att bedöma vad som är godtagbar kostnad för bostad i samband med prövning av rätt till socialbidrag. Godtagbar bostadskostnad skall i nu förevarande sammanhang utgöras av enhetliga belopp som kan tillämpas på varje pensionärshushåll.

Enligt paragrafens andra stycke skall vid prövningen av rätt till särskilt

kommunalt bostadstillägg beaktas pensionsförmåner inkl. kommunalt

15

bostadstillägg, som utges till den pensionsberälligade, enligt vad som Prop. 1990/91:119 anges under a) e). Enligt vad som anges under O skall även beaktas sådana inkomster, inkl. avkastning av förmögenhet, som skall medräknas vid bestämmande av årsinkomst enligt 5 § lagen om hustmtillägg och kommunall bostadstillägg till folkpension. Av skäl som anförts i den allmänna motiveringen (avsnitt 4.1) tas vid inkomstberäkningen på ett schablonmässigt sätt hänsyn till marginalskatteeffekter. Därför medräknas inkomst som nämns under f) endast till 50% och reduceras pensionstill­skott till förtidspension med 25% av basbeloppet. Av folkpensionsförmå­nerna skall handikappersättning, som ju ersätter särskih hjälpbehov eller särskilda merkostnader, undantas helt.

I paragrafens tredje stycke har föreskrivits att pensionsinkomstema under a) c), dvs. folkpension, pensionstillskott och ATP, alltid skall beräknas utgöra lägst 1,5 gånger basbeloppet för den som är ogift och 1,325 gånger basbeloppet för den som är gift. Bestämmelsen har ansetts behövlig med hänsyn till vissa pensionsberälligade som har reducerad pension på grund av t. ex. förtida uttag, försummad avgiftsbetalning eller ålderskvali­fikationsreglerna inom änkepensioneringen.

Av 5 § Qärde stycket lagen om hustmtillägg och kommunalt bostads­tillägg till folkpension framgår hur beräkningen av årsinkomst skall göras för makar; av 9 § framgår att gift pensionsberättigad under vissa fömtsätt­ningar likställs med ogift pensionsberättigad och att den som stadigvaran­de sammanbor med annan med vilken han varit gift eller har eller har haft barn likställs med gift pensionsberättigad.

Av paragrafen följer motsatsvis atl någon särskild förmögenhetsprövning inle skall göras vid tillämpning av den nya lagen. Detta motiveras av att hänsyn till förmögenhet har tagits vid bestämmande av KBT.

Rätten till särskilt kommunalt bostadstillägg är inte beroende av alt socialbidrag inte utges till den pensionsberälligade. Vid sammanträffande av dessa förmåner är bestämmelsen i 17 kap. 1 § andra stycket lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) tiUämplig. Det innebär att, i de fall kommunen till en pensionär ulgell socialbidrag som i väsentlig mån haft belydelse för försörjningen, kommunen efter framställning hos försäk­ringskassan får uppbära särskilt kommunalt bostadstillägg som beviljats pensionären retroaktivt.

3

§

Paragrafen anger att fråga om förmåner enligt lagen skall prövas av den försäkringskassa hos vilken den pensionsberälligade är inskriven. Pröv­ningen skall ske utan ansökningsförfarande.

4

§

I paragrafen har tagits in en föreskrift orn skyldighet för kommunen att

snarast underrätta försäkringskassan om de beslut kommunen fattar i

fråga om socialbidragsnormer. Underrättelse skall lämnas i god tid före det

att ändrade normer skall börja tillämpas. Försäkringskassorna behöver

16

uppgift om ändrade normer senast den 15:e i månaden före den fr.o.m.     Prop. 1990/91:119 vilken ändringen skall gälla. Uppgift om ändring som skall genomföras vid årsskifte behöver vara kassan till hända senast en månad i förväg.

5§

Paragrafen slår fast atl det särskilda kommunala bostadstillägget skall bekostas av den pensionsberättigades hemkommun och att statsbidrag för kostnadema lämnas enligt vad regeringen föreskriver. Motsvarande be­stämmelser finns i 14§ lagen om hustmtillägg och kommunalt bostads­tillägg till folkpension.

6§

Paragrafen hänvisar till vad som gäller om KBT i lagen 1962:392 och i andra författningar. KBT utges månadsvis och betalas ut tillsammans med folkpension enligt 16 kap 4 § AFL. Särskill kommunalt bostadstillägg skall betalas ut på motsvarande sätt så länge som rält därtill föreligger. Rätten till särskilt kommunalt bostadstillägg uppkommer tidigast vid den tid­punkt då den som uppbär folkpension blir berättigad till KBT.

Genom hänvisningen till vad som sägs om KBT i andra författningar skall särskilt kommunalt bostadstillägg inte räknas som skattepliktig in­komst, jfr. 19 § kommunalskallelagen (1928:370).

Av nämnda hänvisning följer vidare bl.a. alt förordningen (1986:778) om förtroendemannamed verkan i ärenden enligt lagen om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension är tillämplig. Av 4 § förordningen framgår att ärenden avgörs av socialförsäkringsnämnd i vissa omprövning­ssituationer.

Beslut i ärenden om särskilt kommunalt bostadstillägg överklagas enligt de regler som gäller för KBT.

7 Hemställan

Jag hemställer alt regeringen föreslår riksdagen att

1.   anla förslaget till lag om särskilt kommunall bostadstillägg till

folkpension.

2.   till Bidrag lill kommunala bostadstillägg till folkpension på

tilläggsbudget 2 till statsbudgeten för budgetåret 1990/91 under

femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag på 150000000 kr.

8 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som föredraganden har lagt fram.

Norstedts Tryckeri. Stockholm 1991                                                                                                                       17