Utrikesförvaltning

och internationell

samverkan

5

Förslag till statsbudget för 1999

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Inledning 7

2.1 Omfattning 7

2.2 Utgiftsutvecklingen 7

2.3 Resultatbedömning 8

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 8

2.3.2 Resultat 13

2.3.3 Prioriteringar 15

3 Utrikesförvaltningen m.m. 17

3.1 Omfattning 17

3.2 Utgiftsutvecklingen 17

3.3 Resultatbedömning 17

3.4 Anslag 18

A1 Utrikesförvaltningen 18

A2 Nordiskt samarbete 19

A3 Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m. 20

4 Internationella organisationer 21

4.1 Omfattning 21

4.2 Utgiftsutvecklingen 21

4.3 Resultatbedömning 21

4.4 Anslag 22

B1 Bidrag till vissa internationella organisationer 22

B2 Nordiska ministerrådet 26

B3 Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling

(OECD) 27

B4 Fredsfrämjande verksamhet 28

5 Information om Sverige i utlandet 31

5.1 Omfattning 31

5.2 Utgiftsutvecklingen 31

5.3 Resultatbedömning 32

5.4 Revisionens iakttagelser 32

5.5 Anslag 32

C1 Svenska institutet 32

C2 Övrig information om Sverige i utlandet 33

6 Nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor m.m. 35

6.1 Omfattning 35

6.2 Utgiftsutvecklingen 35

6.3 Resultatbedömning 36

6.4 Revisionens iakttagelser 36

6.5 Anslag 36

D1 Utredningar och andra insatser på det utrikespolitiska

 området 36

D2 Information och studier om säkerhetspolitik och

fredsfrämjande utveckling 37

D3 Bidrag till Stockholms internationella fredsforsknings-

 institut (SIPRI) 37

D4 Forskning till stöd för nedrustning och internationell

 säkerhet 38

D5 Utrikespolitiska Institutet 39

D6 Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och

säkerhetspolitisk betydelse 39

7 Övriga utrikespolitiska frågor 41

7.1 Omfattning 41

7.2 Utgiftsutvecklingen 41

7.3 Resultatbedömning 42

7.4 Revisionens iakttagelser 42

7.5 Anslag 42

E1 Inspektionen för strategiska produkter 42

E2 Europainformation m.m. 43

E3 Föreningen Norden 45

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. för budgetåret 1999 anvisar anslagen under

utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och

internationell samverkan enligt följande

uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

Anslagsbelopp

(tusental kronor)

A1

Utrikesförvaltningen

ramanslag

1 740 101

A2

Nordiskt samarbete

ramanslag

1 480

A3

Ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i utlandet m.m.

ramanslag

5 486

B1

Bidrag till vissa internationella organisationer

obetecknat anslag

491 608

B2

Nordiska ministerrådet

obetecknat anslag

290 043

B3

Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling

(OECD)

obetecknat anslag

26 300

B4

Fredsfrämjande verksamhet

ramanslag

146 333

C1

Svenska institutet

ramanslag

51 826

C2

Övrig information om Sverige i utlandet

ramanslag

14 835

D1

Utredningar och andra insatser på det utrikespolitiska området

ramanslag

1 409

D2

Information och studier om säkerhetspolitik och fredsfrämjande

utveckling

ramanslag

9 000

D3

Bidrag till Stockholms internationella fredsforskningsinstitut

obetecknat anslag

20 755

D4

Forskning till stöd för nedrustning och internationell säkerhet

ramanslag

11 080

D5

Utrikespolitiska Institutet

obetecknat anslag

10 216

D6

Forskningsverksamhet av särskild utrikes- och säkerhetspolitisk

betydelse

ramanslag

5 891

E1

Inspektionen för strategiska produkter

ramanslag

16 027

E2

Europainformation m.m.

ramanslag

21 800

E3

Föreningen Norden

ramanslag

7 128

Summa

2 871 318

2 Inledning

2.1 Omfattning

Utgiftsområdet Utrikesförvaltning och

internationell samverkan består av följande

verksamhetsområden: utrikesförvaltning,

internationella organisationer, information om

Sverige i utlandet, nedrustnings- och

säkerhetspolitiska frågor samt övriga

utrikespolitiska frågor. Myndigheter som verkar

inom utgiftsområdet är Svenska institutet och

Inspektionen för strategiska produkter.

2.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

2 476

2 811

2 767

2 871

2 895

2 931

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Den svenska utrikesförvaltningen har aktivt

medverkat till att förverkliga regeringens

ambitioner och mål på det utrikespolitiska

området så som de här redovisas i inledningen till

utgiftsområdet. Utfallet för utgiftsområdet blev

år 1997 ca 0,3 miljarder kronor lägre än

budgeterat beroende på svårigheten att exakt

förutse storleken på de obligatoriska bidragen till

internationella organisationer och framför allt till

FN:s fredsbevarande operationer.

Förändringar

Utrikesförvaltningens verksamhet anpassas

fortlöpande efter de krav som en ökande

internationalisering ställer på Sverige. Den 1996

genomförda integrationen av

Utrikesdepartementets verksamhet

(utrikespolitik, handel, inter-nationellt

utvecklingssamarbete och migration) förbättrar

departementets möjligheter att tillvarata svenska

intressen såväl i vårt närområde och i Europa

som globalt. Amsterdamfördraget, som

godkänts av riksdagen, förberedelserna för EU:s

utvidgning och samarbetet i Norden och

Östersjöområdet har under det gångna året varit

viktiga frågor liksom Europas säkerhetspolitiska

omdaning och Sveriges medlemskap i FN:s

säkerhetsråd. Stor uppmärksamhet har även

ägnats främjandet av svenska ekonomiska

intressen i utlandet och den successiva

anpassningen av våra förbindelser med länderna i

Afrika, Asien och Latinamerika till en ny tids

krav.

Mål

Målet för utgiftsområdet är att säkerställa

Sveriges intressen i förbindelserna med andra

länder.

Prioriteringar

Prioriterade uppgifter i svensk utrikespolitik

under 1999 är främjande av demokrati och

mänskliga rättigheter, fortsatt reformering av

FN och dess fackorgan, nedrustning, utveckling

av konfliktförebyggande verksamhet, ökad

internationell samverkan för att skapa effektiva

motmedel mot internationell terrorism, att göra

utrikesförvaltningen till ett bättre instrument i

näringspolitiken, EU-samarbetet och unionens

utvidgning, skapandet av en alleuropeisk

säkerhets- och samarbetsordning, att bidra till

Rysslands fortsatta inlemmande i europeiskt

samarbete, det nordisk-baltiska samarbetets

fortsatta utveckling, utveckling av samarbetet i

Östersjö- och Barentsregionen och områdets

integration i en vidare europeisk samverkan,

förnyelse av Sveriges globala biståndssamarbete,

särskilt vad gäller Afrika, samt vidareutveckling

av migrationspolitiken med ett europeiskt

perspektiv.

2.3 Resultatbedömning

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Sveriges fred och det svenska folkets säkerhet

och välfärd är beroende av utvecklingen i

omvärlden och av vårt lands mångskiftande

samverkan med andra länder. Till följd av den

ekonomiska globaliseringen och den europeiska

integrationen växer fortlöpande detta beroende,

och ökande krav ställs på svensk utrikespolitik

och svensk utrikesförvaltning att tillvarata

svenska intressen och hävda svenska

ståndpunkter. Ökad sysselsättning utgör ett

huvudmål för regeringens politik. Att medverka i

ansträngningarna att nå detta mål är en viktig

uppgift för utrikesförvaltningen.

Främst genom vårt medlemskap i Europeiska

unionen (EU) deltar Sverige aktivt i formandet

av det framtida Europa. Svensk utrikespolitik har

genom EU fått en ny dimension, samtidigt som

medlemskapet i allt högre grad påverkar vårt eget

samhälles utveckling och vårt folks

levnadsvillkor. Med Amsterdamfördraget, som

riksdagen godkände våren 1998, fördjupas

samarbetet inom EU på för Sverige viktiga

områden. Fördraget utgjorde en förutsättning

för beslutet i december 1997 att påbörja

anslutningsprocessen av nya medlemmar. Att

denna process omfattar samtliga elva

kandidatländer innebär att en central strävan i

svensk utrikespolitik förverkligats.

Vårt närmaste grannskap, Norden,

Östersjöområdet och Barentsregionen, intar

självfallet en central plats i de svenska

utrikesförbindelserna. Regeringen har lagt

särskild vikt vid att befästa och bygga ut

samarbetet på olika områden mellan länderna i

vår del av Europa. Nordeuropas integration i en

ny alleuropeisk säkerhets- och samarbetsordning

förblir ett huvudmål för svensk utrikespolitik.

Framför allt vad som skett och sker i västra

Balkan visar på nödvändigheten av ett

gemensamt ansvar för fred och säkerhet i Europa

med särskild inriktning på konfliktförebyggande

verksamhet. Förutom genom EU medverkar

Sverige till framväxten av en alleuropeisk

säkerhets- och samarbetordning genom

Organisationen för säkerhet och samarbete i

Europa (OSSE), Europarådet, Västeuropeiska

unionen (VEU) och Euro-atlantiska

partnerskapsrådet (EAPR) med Partnerskap för

fred (PFF).

Ytterst vilar vårt lands säkerhet och vårt folks

trygghet och välfärd på den vidare, globala

utvecklingen. Denna präglas av ökande

världshandel, globala kapitalrörelser och snabba

framsteg, inte minst inom

informationsteknologin. Utvecklingen medför

ökat välstånd för många länder och grupper

inom länderna. Den leder emellertid också till

växande klyftor mellan och inom länderna och

utsätter på många håll miljön för

svåröverskådliga påfrestningar. I svensk

utrikespolitik förenas därför vårt konsekventa

arbete för allt friare världshandel med förnyat

utvecklingssamarbete och strävan efter en

miljömässigt hållbar global utveckling.

Risken för ett förödande stormaktskrig har så

gott som upphört, men runt om i världen

utkämpas väpnade konflikter, orsakade av

djupgående etniska, religiösa och ekonomiska

motsättningar och rent maktpolitisk fiendskap.

Krigs-handlingar, kränkningar av mänskliga

rättigheter, svält och misär vållar svåra lidanden

och driver människor att fly. Trots framsteg på

nedrustningsområdet under senare år har hotet

om spridning av kärnvapen fått ny aktualitet.

Mot denna bakgrund har traditionellt centrala

områden i svensk utrikespolitik som

nedrustning, särskilt av massförstörelsevapen,

krav på respekt för folkrätt och mänskliga

rättigheter och främjande av demokrati,

rättfärdig social och ekonomisk utveckling och

jämställdhet mellan könen betonats än starkare.

Fredsfrämjande insatser och strävan att finna

metoder att tidigt förebygga konflikter har blivit

allt viktigare uppgifter för svensk

säkerhetspolitik. Migrationspolitiken har blivit

en integrerad del av Utrikesdepartementets

verksamhet.

Sveriges medlemskap i Förenta nationerna

(FN) och dess olika organ liksom i

Världshandelsorganisationen (WTO) är av

grundläggande betydelse för vårt lands

möjligheter att påverka den globala utvecklingen.

Till följd av sin plats i säkerhetsrådet har Sverige

under 1997 och 1998 ett särskilt ansvar för FN:s

förmåga att upprätthålla internationell fred och

säkerhet och har därutöver aktivt påverkat det

reformarbete som sker inom

världsorganisationen.

En väl samordnad information i utlandet om

Sverige och svenska förhållanden utgör en

betydelsefull del av svensk utrikespolitik.

Nämnden för Sverigefrämjande i utlandet har

befäst sin roll som samarbetsforum för

strategiskt Sverigefrämjande insatser.

FN och global säkerhet

Gränsen mellan militär och icke-militär säkerhet

har blivit mindre skarp. Bland världssamfundets

stater sprids alltmera insikten om att

miljöförstöring, massfattigdom, etniskt, religiöst

och politiskt förtryck, internationell terrorism,

grov internationell brottslighet och spridning av

massförstörelsevapen är hot, som måste mötas

globalt på samma sätt som krig och väpnade

konflikter. Att trygga enskilda människors

säkerhet och skapa bättre levnadsvillkor för vår

egen och framtida generationer fordrar ökad

internationell samverkan.

Betydelsen av att långsiktigt bygga för fred

genom att främja respekten för mänskliga

rättigheter, demokrati och social och ekonomisk

utveckling vägleder i hög grad svenskt

internationellt agerande. Att förebygga

konflikter inom länder och genom snabba

internationella insatser hejda väpnade konflikter

såväl inom som mellan enskilda stater har blivit

en allt viktigare uppgift för globalt samarbete.

Sverige spelar här en aktiv roll, inte minst genom

ett fortsatt deltagande i den NATO-ledda

fredsstyrkan (SFOR) i Bosnien-Hercegovina

och FN-styrkan i Makedonien (UNPREDEP).

FN bär ett ansvar för ekonomisk och social

utveckling i alla dess aspekter. Både för att

förebygga väpnade konflikter och för att möta

icke-militära hot spelar FN och dess olika organ

en central roll. Under 1990-talet har FN genom

en rad stora konferenser fört upp miljö,

mänskliga rättigheter, befolkningsfrågor,

kvinnor och social utveckling samt boende och

bebyggelse på den globala dagordningen. Att ge

dessa konferenser en effektiv och samordnad

uppföljning är en långsiktig och ofta mödosam

uppgift, som t.ex. klimatkonferensen i Kyoto i

december 1997 visar. Att medverka i detta arbete

är en viktig del av Sveriges internationella

solidaritetspolitik.

Det växande behovet av internationell

samverkan på skilda områden ställer ökade krav

på FN:s handlingsförmåga och effektivitet. En

viktig förutsättning för att FN skall kunna

fungera effektivt är att samtliga medlemsländer

fullgör sina ekonomiska skyldigheter. Samtidigt

är radikala reformer av FN-arbetet nödvändiga.

Folkrätten intar sedan länge en central plats i

svensk utrikespolitik. Av särskild vikt idag är att

förbättra efterlevnaden av folkrättens

bestämmelser och att staterna ansluter sig till

bindande tvistlösningsmekanismer.

Arbetet för de mänskliga rättigheterna måste

ständigt föras vidare. Att stärka och skydda de

mänskliga rättigheterna får en allt viktigare plats i

svensk utrikespolitik. Fortfarande utdöms och

verkställs dödsstraff i stort antal på många håll i

världen. Dödsstraffet liksom förekomsten av

tortyr och godtyckliga avrättningar måste

bekämpas aktivt. Respekten för de mänskliga

rättigheterna och den humanitära rätten i

inbördeskonflikter måste stärkas.

Först under senare år har jämställdhet mellan

kvinnor och män, inte minst kvinnors rättigheter

och barnens rättigheter på allvar

uppmärksammats internationellt. Detta är ett för

svensk politik angeläget område i FN och andra

sammanhang.

Sverige fortsätter målmedvetet

ansträngningarna att föra det internationella

nedrustningsarbetet vidare. Vi tillmäter

kärnvapennedrustning och icke-spridning av

kärnvapen särskild betydelse. Beslutet sommaren

1998 att vid nedrustningskonferensen (CD) i

Genève inleda förhandlingar om ett avtal, som

förbjuder fram-ställning av klyvbart material för

vapenändamål, inger förhoppningar. Samtidigt

utgör Indiens och Pakistans provsprängningar

med kärnvapen våren 1998 ett allvarligt hot och

svårt bakslag för de internationella

ansträngningarna för nedrustning och icke-

spridning av kärnvapen.

Efter Indiens och Pakistans provsprängningar

med kärnvapen gjorde den svenska

utrikesministern tillsammans med sju andra

utrikesministrar i juni 1998 ett uttalande, vari de

riktade en kraftfull uppmaning såväl till de fem

"officiella" kärnvapenmakterna som till Indien,

Israel och Pakistan att ta sitt fulla ansvar för att få

till stånd ett totalt avskaffande av kärnvapnen.

Ännu består hotet från biologiska och

kemiska vapen och därmed nödvändigheten att

aktivt fullfölja nedrustningsarbetet på dessa

områden. I dagens konflikter är det emellertid

konventionella vapen, särskilt lätta vapen, som

skördar offren, i stor utsträckning bland

civilbefolkningen. Dessa vapen ägnas allt större

internationell uppmärksamhet. Sverige deltar

aktivt i detta arbete, bl.a. i FN:s expertgrupp för

frågor rörande lätta vapen.

Sverige fäster stor vikt vid genomförandet av

det globala Wassenaar-arrangemanget med syfte

att hindra spridning av krigsmateriel och

strategiskt känsliga produkter. Stor betydelse

tillmäter regeringen också EU:s rådsbeslut i juni

1998 att anta en uppförandekod för

krigsmaterielexport, som syftar till att skapa en

hög gemensam standard för medlemmarnas

politik på exportkontrollområdet.

Sveriges utvecklingssamarbete behandlas

under utgiftsområde 7 Internationellt bistånd.

Ett vidgat internationellt ekonomiskt utbyte

Utrikeshandel är en stark drivkraft för

ekonomisk tillväxt och utveckling. Det gäller

globalt, i utvecklingsländerna såväl som i EU och

i Sverige. Världshandeln växer som en följd av

globaliseringen snabbare än världsproduktionen.

För ett utrikeshandelsberoende land som Sverige

är frihandel en nödvändighet. Därför verkar

Sverige för multilateralt samarbete och väl

fungerande spelregler för den internationella

handeln. Detta är en förutsättning för att alla

länder oavsett ekonomisk och politisk styrka

skall ges lika rättigheter.

WTO har under sina första tre år varit

framgångsrikt med att förstärka det globala

regelverket. Under 1997 slutfördes tre viktiga

avtal, nämligen avtalen om handel med

telekommunikations- och finansiella tjänster

samt avtalet om frihandel med IT-produkter. Vid

WTO:s andra ministerkonferens, som ägde rum

1998, gav medlemsregeringarna organisationen i

uppdrag att påbörja förberedelsearbetet inför

beslut om en ny multilateral förhandlingsrunda

om ökad frihandel. EU kommer att verka för att

beslutet fattas vid WTO:s tredje

ministerkonferens hösten 1999 med

förhandlingsstart år 2000. Samtidigt som arbetet

med fortsatt liberalisering av världshandeln

måste ske genom nya förhandlingar i WTO, är

det viktigt att världens samtliga stater omfattas

av regelsystemet. Idag är 132 länder medlemmar

i WTO, medan 30 stater förhandlar om

medlemskap.

Regionala frihandelsarrangemang utgör

normalt värdefulla och pådrivande komplement

till multilaterala lösningar. Sveriges agerande

utgör ett gott exempel på en sådan positiv

samverkan. EU och Europa bildar en av världens

mest öppna marknader, och vårt land har

alltsedan inträdet i EU drivit vår traditionella

frihandelslinje och arbetat för fortsatt och ökad

öppenhet mot omvärlden. Sverige verkar för en

reform av EU:s gemensamma jordbrukspolitik

och därigenom för en liberalisering av

världshandeln med jordbruksprodukter. Vi

fortsätter att arbeta för en förbättring av

utvecklingsländernas tillträde till den europeiska

marknaden och deras integration i världshandeln.

Sverige lägger särskild vikt vid ett närmare EU-

samarbete med Central- och Östeuropa och

länderna i Medelhavsområdet.

De svenska medlemsavgifterna för flera av de

internationella ekonomiska

samarbetsorganisationerna finansieras över

utgiftsområde 24 Näringsliv.

EU. Samarbete och säkerhet i Europa

EU är den främsta drivkraften i den omdaning av

Europa som blev möjlig genom sovjetväldets

sammanbrott. Ytterst gäller det att befästa freden

och demokratin och att skapa välstånd i hela

Europa. Europeiska rådets beslut i Luxemburg i

december 1997 att inleda utvidgningsprocessen

med samtliga elva kandidatländer var därför av

central betydelse för Europas framtid.

Utvidgningen reser krav på både unionen och

kandidatländerna. Nya medlemsländer måste

uppfylla regelverkets höga krav på demokrati,

marknads-ekonomi och ett fungerande

rättssamhälle.

Vid sidan av utvidgningen står nu flera stora

och betydelsefulla frågor på EU:s dagordning

1999 och åren därefter. Den gemensamma

valutan införs i elva länder vid årsskiftet 1998/99.

Utvidgningen framtvingar institutionella

reformer. Viktiga beslut måste fattas om EU:s

budget och om reformering av den gemensamma

jordbrukspolitiken liksom om regional- och

strukturpolitiken.

En central uppgift för Utrikesdepartementet

är att verka samordnande i EU-frågor, att bevaka

andra staters ställningstaganden och att bidra

med utrikes- och europapolitiska aspekter på

svenska ställningstaganden i EU-frågor.

Departementet skall stimulera en bred och

fördjupad diskussion om EU:s långsiktiga

utveckling och om svensk Europapolitik i ett

längre perspektiv. Efterfrågan på EU-

information från departementet har fortlöpande

ökat, och särskilda medel har avsatts för detta

ändamål.

I flertalet central- och östeuropeiska länder

har den ekonomiska omvandlingen fortsatt och

demokratin befästs, om än med avsevärda

skillnader mellan olika stater. Stabil demokrati

och förbättrade sociala och ekonomiska villkor i

Central- och Östeuropa utgör en förutsättning

för bestående fred och säkerhet i hela Europa.

Att bidra till en sådan utveckling är det

övergripande målet för Sveriges stöd till Central-

och Östeuropa.

Den allvarliga ekonomiska och politiska kris

som blossade upp i Ryssland 1998 skapar ökad

osäkerhet om utvecklingen i landet på både

kortare och längre sikt. En fortsatt och

framgångsrik reformprocess i Ryssland är av

avgörande betydelse för europeisk säkerhet. Att

successivt alltmera inlemma Ryssland i

europeiskt samarbete är en angelägenhet för hela

EU. I både alleuropeiskt och regionalt perspektiv

fäster Sverige största vikt vid en konstruktiv

dialog och ett växande samarbete med Ryssland.

President Boris Jeltsins statsbesök i Sverige 1997

var ett betydelsefullt led i denna svenska politik.

Ett andra treårsprogram för

utvecklingssamarbete med Central- och

Östeuropa åren 1999-2001 framlades våren 1998.

Regeringen vill med detta samarbete främja en

säkerhetsgemenskap, fördjupa demokratins

kultur och stödja en socialt hållbar ekonomisk

omvandling och en miljömässigt hållbar

utveckling. Programmet är inriktat på att bistå de

länder som sökt inträde i EU i förberedelserna

för medlemskap, på en vidare integration av

Ryssland och Ukraina i europeiska

samarbetsstrukturer och på åtgärder för att

förbättra den sociala situationen i

samarbetsländerna. Prioriterade samarbetsländer

är Estland, Lettland, Litauen och Polen samt

Ryssland och Ukraina.

Det före detta Jugoslavien har förblivit ett

tragiskt och hotfullt undantag från en i övrigt

fredlig omvandling av Europa efter det kalla

krigets slut. Freden har bestått i Bosnien-

Hercegovina, men konflikten mellan den

serbiska regimen och den albanska

befolkningsmajoriteten i Kosovo trappades 1998

upp till väpnad nivå med nya flyktingströmmar

och risk för spridning till i första hand Albanien

och Makedonien som följd. Sverige deltar aktivt,

främst i FN:s säkerhetsråd, i de internationella

ansträngningarna att få till stånd en fredlig

reglering av konflikten och förhindra vidare

upptrappning och spridning. Vårt land kommer

att fortsätta sitt djupa engagemang för fred och

försoning i före detta Jugoslavien både genom

humanitära insatser av skilda slag, stöd till

flyktingåtervandring och återuppbyggnad och

genom medverkan i fredsfrämjande militära

operationer.

Atlantpakten (NATO) med EAPR och PFF

och OSSE är vid sidan av EU de viktigaste

organisationerna i framväxten av den

alleuropeiska säkerhetsstruktur som är ett

långsiktigt mål för svensk utrikespolitik. De

spelar liksom VEU och Europarådet skilda

roller i denna process. Genom vårt medlemskap i

EU, OSSE och Europarådet, vårt observatörskap

i VEU och vårt deltagande i EAPR och PFF-

samarbetet tar Sverige ett betydande ansvar för

uppbyggnaden av en alleuropeisk

säkerhetsstruktur till gagn för vår egen trygghet

och säkerhet. Även bilaterala förbindelser med

olika länder är av stor betydelse. Regeringen

fäster här särskild vikt vid den säkerhetspolitiska

dialogen med Finland.

Enligt beslut 1997 blir Polen, Tjeckien och

Ungern 1999 medlemmar av NATO. En rad

andra stater, bland dem de tre baltiska länderna,

önskar inträde, och dörren har också lämnats

öppen för en fortsatt utvidgning. Utvidgningen

är ett led i den pågående förändringen av NATO

och även en del av omdaningen av den

europeiska säkerhetsstrukturen efter det kalla

kriget. NATO, som är en struktur för militärt

samarbete, har de senaste åren påtagit sig en

central roll på det fredsfrämjande området i

Europa. Sverige välkomnar förändringen från

exklusiv inriktning på försvar av

medlemsländerna till bred samverkan även med

utanförstående länder för att möta nya hot mot

europeisk säkerhet.

I ett Europa, där säkerhetshoten i växande

utsträckning är icke-militära, är själva

förändringsprocessen i NATO och den

europeiska säkerhetsstrukturen det centrala. Det

viktiga är att denna process som helhet leder

fram mot gemensam säkerhet och en

alleuropeisk säkerhetsgemenskap.

Till de grundläggande principerna för

europeisk säkerhet hör varje lands rätt att självt

träffa sitt säkerhetspolitiska vägval, att inga nya

skiljelinjer får skapas i Europa och att alla stater

bär ett ansvar för den gemensamma säkerheten. I

ljuset av dessa principer skall NATO:s

utvidgning värderas liksom inrättandet av

NATO-Rysslandsrådet och EAPR. De är alla

sammanhängande delar av den positiva

förändringsprocessen i europeisk säkerhet.

Utvidgningsbeslutet ändrar inte Sveriges

förhållande till NATO. Vår militära alliansfrihet,

som syftar till att vårt land skall kunna vara

neutralt i händelse av krig i vårt närområde,

består. Den gagnar vår egen säkerhet bäst,

stärker säkerheten i vårt närområde och vår

förmåga att medverka i uppbyggnaden av en

alleuropeisk säkerhetsstruktur.

EAPR bildar en politisk ram för PFF-

samarbetet. I första hand är det ett organ för

praktiskt samarbete om krishantering, vilket

NATO lägger allt större vikt vid. Sveriges

deltagande i PFF och dess övningsverksamhet

förbättrar vår förmåga att genomföra

fredsfrämjande operationer tillsammans med

NATO och övriga samarbetsländer utan att

beröra försvaret av vårt eget territorium. I det

före detta Jugoslavien, där NATO har fortsatt

att spela en central fredsfrämjande roll, fullföljer

Sverige på den militära alliansfrihetens grund sin

samverkan med NATO i SFOR-styrkan.

OSSE intar med sitt vida säkerhetsbegrepp

och sin breda medlemskrets en särställning i det

alleuropeiska säkerhetssamarbetet. I

konfliktförebyggande arbete, icke-militär

konflikthantering och återuppbyggnad efter

väpnade konflikter har OSSE en central plats. I

detta arbete utgör fältrepresentationerna ett av

de viktigaste instrumenten. Sverige fäster särskild

vikt vid den roll OSSE:s högkommissarie för

nationella minoriteter spelar för att söka avvärja

etniska konflikter.

Rustningskontroll är en prioriterad uppgift för

OSSE. Sverige medverkar aktivt i utarbetandet

av ett nytt Wiendokument om förtroende- och

säkerhetsskapande åtgärder och följer nära de

förhandlingar inom OSSE:s ram som syftar till

att anpassa avtalet om konventionella styrkor i

Europa (CFE-avtalet) från 1990 efter förändrade

förutsättningar.

Europarådet har en mycket viktig uppgift när

det gäller att stödja och främja de mänskliga

rättigheterna, demokratin och rättsstatens

principer. Sverige fäster stor vikt vid

Europarådets stöd till den fortsatta demokratiska

utvecklingen i Central- och Östeuropa, en av

rådets centrala uppgifter.

Samarbete i Norden och Baltikum, Östersjö-

området och Barentsregionen

Säkerhet och samarbete i Norden och Baltikum, i

Östersjöområdet och Barentsregionen är av

särskild betydelse för Sverige. Nordeuropas

säkerhet kan inte isoleras från europeisk och

nordatlantisk säkerhet. Att det nordeuropeiska

området fast inlemmas i det europeiska och

nordatlantiska samarbetet är ett mål för svensk

utrikespolitik. EU och EAPR/PFF spelar här en

central roll. Sverige fortsätter att verka för en

fördjupning av unionens engagemang i

Östersjöområdet och för ett ökat EU-intresse

för Barentsområdet och Arktis.

Geografisk, historisk, kulturell och språklig

närhet har skapat en unik gemenskap mellan de

nordiska länderna. Det nordiska samarbetet

bildar en plattform för konkret samverkan och

internationellt agerande såväl i närområdet och i

Europa som globalt. De nordiska länderna har

valt olika former för sin medverkan i de

europeiska samarbets- och säkerhetssträvandena.

Utifrån de förutsättningar som följer av

ländernas skilda vägval utvecklas och fördjupas

det nordiska samarbetet.

Sveriges samarbete med länderna kring

Östersjön fortsätter att utvecklas och befästas på

skilda områden och i olika former. Med våra

baltiska grannländer får samarbetet alltmera en

karaktär, som i många avseenden liknar det

nordiska och nordiskt samarbete flätas alltmer

samman med annat samarbete i närområdet.

Östersjöområdet har goda förutsättningar att bli

en ekonomisk tillväxtregion. Det är ett svenskt

intresse att alla stater i regionen får medlemskap i

WTO. Sverige verkar för en aktivare rysk

medverkan i Östersjö- och Barentssamarbetet.

Det är också ett svenskt intresse att fastare

samverkansformer utvecklas mellan

Östersjöstaternas råd och främst Förenta

staterna, viktiga EU-länder utanför området och

Ukraina.

Sveriges utvecklingssamarbete med länderna i

Central- och Östeuropa behandlas under

utgiftsområde 7 Internationellt bistånd.

Samarbete utanför Europa

Sverige har sedan länge ett brett och välutvecklat

bilateralt och multilateralt samarbete med länder

och regioner utanför Europa. Genom arbetet i

FN och andra internationella organisationer

bidrar vårt land till att stärka internationell fred

och säkerhet, till att angripa hoten mot vår

gemensamma miljö, till solidaritet med

utvecklingsländerna, till att öka respekten för de

mänskliga rättigheterna och till att förbättra

enskilda människors levnadsvillkor. Vårt aktiva

deltagande i EU:s breda dialog och

biståndssamarbete med utvecklingsländerna har

givit svensk politik en ny dimension. Sverige

verkar för en effektivisering av EU:s politik. Ett

aktivt deltagande i förhandlingarna om en ny

Lomékonvention är en viktig uppgift i svensk

utrikespolitik.

Vårt lands förbindelser med Förenta staterna

är mycket omfattande och täta och spänner över

ett vitt fält från handel och vetenskapligt och

kulturellt utbyte till säkerhetsskapande

samarbete. Sverige och Förenta staterna har

livliga kontakter rörande utvecklingen i

Östersjöområdet och Barentsregionen. Sverige

välkomnar ett ökat amerikanskt engagemang och

amerikansk medverkan i olika civila projekt i

Östersjöområdet.

Samarbetet mellan EU och USA inom ramen

för den transatlantiska agenda som

undertecknades 1995 är av stort intresse för

Sverige och ställer höga krav på

utrikesförvaltningen. Det är viktigt för Sverige

att avtalet om ökat transatlantiskt ekonomiskt

samarbete, som slöts vid toppmötet mellan EU

och USA 1998, genomförs framgångsrikt.

Utöver den transatlantiska dialogen mellan EU

och Kanada kommer Sverige även

fortsättningsvis att upprätthålla nära relationer

med Kanada på en rad områden, bl.a.

fredsbevarande verksamhet och nedrustning

samt den arktiska regionens utveckling.

Sveriges bilaterala förbindelser med länderna i

Mellanöstern, Afrika, Asien, Oceanien och

Latinamerika omfattar såväl politiska relationer

och handelsutbyte som utvecklingssamarbete.

Sverige har en lång tradition av engagemang

för en allomfattande, rättvis och varaktig freds-

uppgörelse i Mellanöstern. Att fredsprocessen

avstannat inger allvarlig oro i dagsläget och inför

kommande år. Vårt betydande

utvecklingssamarbete med palestinierna syftar till

att bidra till uppbyggnaden av en demokratisk

palestinsk stat med respekt för mänskliga

rättigheter. Som EU-medlem har Sverige

ytterligare möjligheter att påverka

fredsprocessen, t.ex. genom EU:s särskilda

sändebud och den särskilde rådgivaren för

säkerhetsfrågor.

Sverige deltar aktivt i den av EU initierade

Barcelonaprocessen. Inom ramen för denna har

en Medelhavsstrategi utarbetats i syfte att skapa

stabilitet och välstånd i regionen. Strategin

omfattar såväl utrikes- och säkerhetspolitik som

handel, utvecklingssamarbete och kultur. På det

senare området har det svenska euro-islam-

projektet vunnit starkt gehör.

I Afrika söder om Sahara, där flertalet av

Sveriges programländer för utvecklingssamarbete

ligger, har den ekonomiska tillväxten de senaste

åren varit gynnsam tack vare de ekonomiska

reformprogrammen, vilka Sverige stöder.

Fattigdomen har dock inte minskat generellt. I

Stora sjö-regionen har kriget 1998 åter blossat

upp efter den nedtrappning som följde på den

våldsamma regimväxlingen i Kongo-Kinshasa

1997. I södra Afrika däremot har den positiva

utvecklingen förstärkts främst tack vare

demokratiseringen i Sydafrika. I FN:s

säkerhetsråd har Sverige aktivt medverkat i de

internationella ansträngningarna att söka

förebygga och lösa konflikter i Afrika bl.a.

genom stöd till uppbyggnaden av en afrikansk

konflikthanteringsförmåga.

I Asien har situationen det senaste året

genomgått en dramatisk utveckling. Krisen i

Öst- och Sydöstasien har framtvingat

ekonomiska och politiska reformer i berörda

länder, samtidigt som miljontals människor

drabbats av djupare fattigdom. Sverige har inom

EU och FN bidragit ekonomiskt till åtgärder,

som syftar till att lindra krisens sociala följder för

de mest utsatta. Den ekonomiska

återhämtningen förväntas ta tid.

Förutom att Sverige agerade pådrivande i den

internationella reaktionen mot de indiska och

pakistanska kärnvapenproven 1998 uppsade vi

det löpande avtalet om utvecklingssamarbete

med Indien för perioden 1997-99. Pågående

insatser skall dock slutföras, och stödet genom

enskilda organisationer berörs inte. Ännu är det

för tidigt att ta ställning till hur ett fortsatt

utvecklingssamarbete med Indien och Pakistan

skall utformas.

I Latinamerika fortsätter den positiva

demokratiska och ekonomiska utvecklingen. De

val som hållits i en rad stater bekräftar

demokratins varaktighet. Såväl Sveriges

relationer som EU:s förbindelser med

Latinamerika befinner sig i utveckling. Under

1999 kommer ett toppmöte att hållas mellan EU

och länderna i Latinamerika och Karibien.

Trots den positiva utvecklingen består dock

breda klyftor mellan olika befolkningsgrupper i

Latinamerika. Inre väpnade konflikter och

övergrepp mot de mänskliga rättigheterna

förekommer alltjämt på flera håll. Sverige

kommer att fullfölja det aktiva arbete för fred,

demokrati och mänskliga rättigheter som

bedrivits sedan länge. Med inriktning på

fattigdomsbekämpning skall vi ge fortsatt stöd

till den sociala och ekonomiska utvecklingen i

främst Nicaragua och Bolivia.

Sveriges utvecklingssamarbete med

utvecklingsländer behandlas under

utgiftsområde 7 Internationellt bistånd.

2.3.2 Resultat

Prioriterade områden under 1998 är

reformeringen av FN, EU:s utvidgning,

utveckling av Östersjösamarbetet och regionens

integration i en vidare europeisk och

internationell samverkan, en förnyelse av

Sveriges relationer med Afrika samt att göra

utrikesförvaltningen till ett bättre instrument i

näringspolitiken.

Det överordnade målet för Sveriges arbete i FN:s

säkerhetsråd under 1997 och 1998 har varit och

är att bidra till att FN och rådet så effektivt som

möjligt utför sin huvuduppgift att upprätthålla

internationell fred och säkerhet. Som

rådsmedlem medverkade Sverige bl.a. till den

fredliga upplösningen av Irakkrisen våren 1998.

En särskild svensk strävan har varit att få till

stånd bättre samordning mellan militära,

polisiära och civila FN-insatser. I detta syfte tog

Sverige i egenskap av rådsordförande i juli 1997

initiativ till en förstärkt roll för civilpoliser i FN:s

fredsbevarande verksamhet. Enligt regeringens

mening har medlemskapet i säkerhetsrådet givit

Sverige värdefulla erfarenheter av stor betydelse

för vårt fortsatta arbete i FN.

Det genomgripande reformprogram för FN:s

kärnverksamheter som generalsekreteraren med

stöd av Sverige och andra länder framlade i juli

1997 ledde till att flera enhälliga reformbeslut

fattades under generalförsamlingens möte

1997/98.

Sverige medverkade aktivt till beslutet

sommaren 1998 att inrätta en permanent

internationell brottmålsdomstol. Det fortsatta

arbetet kommer nu att inriktas på att förmå

staterna att ansluta sig till domstolens stadga, så

att denna kan träda i kraft. Sverige stöder vidare

Jugoslavien- och Rwandatribunalerna, vilka trots

svårigheter och tillkortakommanden spelar en

viktig roll i arbetet för rättvisa och nationell

försoning.

Sverige har varit pådrivande i den

internationella kampen mot antipersonella minor

(truppminor). Denna resulterade hösten 1997 i

Ottawakonventionen om totalförbud mot

antipersonella minor, som Sverige

undertecknade i december och som kommer att

träda i kraft den 1 mars 1999. Ett omfattande

arbete förestår nu för att genomföra

konventionens bestämmelser, särskilt

minröjning och hjälp till offren för minorna. Det

reviderade s.k. minprotokollet till 1980 års

vapenkonvention med nya restriktioner för

användning av minor, som förhandlades fram

under svensk ledning, kommer att träda i kraft

den 3 december 1998. Svensk

nedrustningspolitik har bidragit till att de

internationella nedrustningssträvandena på

minområdet i och med detta protokoll och

framför allt den efterföljande

Ottawakonventionen uppnått mycket väsentliga

resultat.

Regeringen har i en skrivelse till riksdagen

(skr. 1997/98:69) redogjort för Sveriges politik i

FN sedan FN:s 50-årsjubileum 1995.

Utrikesförvaltningen spelar en betydelsefull roll

för att stödja svensk export och svenska

ekonomiska intressen utomlands, särskilt på

avlägsna och svårbearbetade marknader. Även

när det gäller att främja utländska investeringar i

Sverige och svenska företags möjligheter att

leverera till projekt, som finansieras av

internationella organ, har utrikesförvaltningen en

allt viktigare uppgift. Flera åtgärder och

resursförstärkningar har vidtagits på dessa

områden under de senaste två åren.

Utrikesförvaltningens roll i dessa sammanhang

bör stärkas ytterligare liksom vad beträffar

främjande av turism och information om Sverige

och svensk kultur.

Europeiska rådets utvidgningsbeslut 1997

innebar att ett huvudmål för svensk

Europapolitik under senare år förverkligades.

För vårt land är Estlands, Lettlands, Litauens och

Polens inträde i EU av särskild betydelse.

I Amsterdamfördraget, som slöts sommaren

1997, tillgodosågs viktiga svenska målsättningar i

EU-arbetet vad gäller t.ex. kamp mot

arbetslösheten, bättre miljö, ökad öppenhet och

jämställdhet. Dessa frågor, särskilt miljön och

sysselsättningen, kommer regeringen även

fortsätt-ningsvis att prioritera i EU-arbetet.

Fördraget fastställer också på initiativ av Finland

och Sverige att militär krishantering skall vara ett

huvud-element i unionens utrikes- och

säkerhetspolitiska samarbete. Detta innebär en

framgång för Sveriges strävan att förbättra EU:s

möjligheter att agera för både humanitära och

militära fredsfrämjande insatser.

Vid sidan av det intensiva engagemanget för

utvidgningen av EU och samarbetet i EU har

Sverige medverkat till framväxten av en ny

alleuropeisk säkerhets- och samarbetsstruktur

genom OSSE, VEU, EAPR och PFF, genom

samarbetet med Central- och Östeuropa och

genom samarbetet mellan länderna i Norden, i

Östersjöområdet och i Barentsregionen.

Sverige är under 1998 ordförande i det

nordiska regeringssamarbetet. Ökad

sysselsättning, målsättningen om ett ekologiskt

hållbart samhälle och avlägsnande av irrationella

gränshinder har varit svenska profilfrågor,

samtidigt som samarbetet på det utrikespolitiska

området har breddats och intensifierats. På

svenskt initiativ har de nordiska och baltiska

utrikesministrarna haft gemensamma

överläggningar med företrädare för Ryssland.

I januari 1998 hölls i Riga det andra toppmötet

mellan regeringscheferna i Östersjöstaternas råd.

Samarbetet på en rad områden, bl.a. handel,

energi, miljövård, utbildning och bekämpande av

kriminalitet, behandlades. I juli hölls i Vilnius ett

handelsministermöte med särskild inriktning på

små och medelstora företag.

I och med Barentsrådets möte i Luleå i januari

1998 avslutades Sveriges ordförandeskap.

Framsteg har skett på de samarbetsområden som

varit och kommer att fortsätta att vara centrala i

rådets arbete, främst ekonomi, miljö och

kärnsäkerhet, energi, transporter samt

mellanfolkligt och kulturellt utbyte.

2.3.3 Prioriteringar

Regeringen har i en skrivelse till riksdagen (skr.

1997/98:89) utvecklat hur de mänskliga

rättigheterna skall bli en integrerad del av

utrikespolitiken. Vårt lands djupa engagemang i

arbetet på att stärka efterlevnaden av de

mänskliga rättigheterna kommer att fullföljas

med kraft både i FN och i andra sammanhang.

Ett viktigt mål i vår utrikespolitik är att få

dödsstraffet helt avskaffat.

Av särskild betydelse är att på olika sätt

förbättra efterlevnaden av konventioner och

normer för mänskliga rättigheter. Sverige

kommer här att ägna ökad uppmärksamhet åt

konventionen om ekonomiska, sociala och

kulturella rättigheter. De mänskliga rättigheterna

måste beaktas bättre i multilateralt och bilateralt

utvecklingssamarbete. Regeringen har i en

skrivelse till riksdagen (skr. 1997/98:76)

redogjort för hur Sverige inom

utvecklingssamarbetet avser att arbeta för att

stärka mänskliga rättigheter och demokrati.

Det är nödvändigt att förbättra FN:s förmåga

att förhindra och tidigt ingripa i väpnade

konflikter. Nya typer av fredsfrämjande FN-

operationer måste utvecklas, där politiska,

militära, humanitära, ekonomiska och sociala

insatser samverkar. Vidare finns behov av större

öppenhet i säkerhetsrådets arbete och mera

utvecklat samarbete mellan rådet och regionala

och andra organisationer. Dessa frågor kommer

att engagera svensk politik i FN, även efter det

att vår mandatperiod i säkerhetsrådet utlöpt vid

årsskiftet 1998/99.

Närmare ett decennium efter det kalla krigets

slut befinner sig ännu tusentals kärnvapen i

högsta beredskap. Sverige verkar för att de skall

tas ur beredskapsläge som ett steg på vägen mot

kärnvapennedrustning. I sitt uttalande i juni 1998

angav Sveriges och sju andra utrikesministrar en

rad konkreta och ömsesidigt förstärkande

åtgärder för att uppnå ett fullständigt

avskaffande av kärnvapnen. Uttalandet skall ligga

till grund för fortsatta gemensamma

ansträngningar i framför allt FN:s

generalförsamling, nedrustningskonferensen i

Genève och arbetet inom ramen för icke-

spridningsfördraget (NPT), vars nästa

granskningskonferens hålls år 2000. Sverige

agerar vidare pådrivande i förhandlingarna om ett

kontrollsystem för konventionen om förbud

mot biologiska vapen. Målet är att de skall

slutföras under 1999. Genomförandet av

konventionen mot kemiska vapen, som trädde i

kraft 1997, pågår.

Samarbetet inom EU, unionens utvidgning

och inre utveckling som en prioriterad uppgift

ställer en rad krav på svensk utrikespolitik.

Sveriges stöd till Estland, Lettland, Litauen

och Polen kommer även i fortsättningen att

inriktas på att underlätta deras förberedelser för

medlemskap i EU. Sverige kommer vidare att

verka för att realförhandlingar påbörjas med så

många kandidatländer som möjligt.

Utgångspunkten i förhandlingarna med alla

kandidatländer måste vara att nya medlemmar

utan undantag övertar EU:s regelverk.

Därigenom stärks också reformarbetet i

kandidatländerna under anslutningsprocessen.

När det gäller institutionella och andra

reformer i EU, fordras ett aktivt svenskt

engagemang, syftande till snara uppgörelser. Av

särskild betydelse för Sverige är att EU snabbt

genomför förhandlingar med Island och Norge

om dessa länders anslutning till Schengenavtalet

och att de slutförs på ett för Norden

tillfredsställande sätt. Svensk Europapolitik skall

som hittills utformas i nära samråd med

Danmark och Finland samt med hänsynstagande

till att Island och Norge knyts till den inre

marknaden genom EES-avtalet.

Sveriges ordförandeskap i EU våren 2001

ställer skärpta krav på utrikesförvaltningen under

1999. Förberedelserna måste intensifieras vad

gäller personalplanering, kompetensutveckling

och analys av sakfrågor. Vidare inleds arbetet

med mötesplanering och förberedande

informationsinsatser. På det politiska planet

utgör EU:s "nordliga dimension" ett viktigt

element, som kommer att fortsätta under det

svenska ordförandeskapet.

I arbetet på att bidra till framväxten av en all-

europeisk säkerhets- och samarbetsordning är

det nya treårsprogrammet för

utvecklingssamarbete med Central- och

Östeuropa av särskild betydelse liksom

relationerna med Ryssland och den

säkerhetspolitiska dialogen med Finland. Sverige

kommer att lägga fortsatt stor vikt vid vårt

deltagande i PFF och i EAPR, som har en central

roll i europeisk krishantering och för samarbetet

inom PFF mellan NATO och övriga

samarbetsländer.

Även efter det att Sverige lämnat

ordförandeskapet i det nordiska ministerrådet,

kommer utvecklingen av det nordiska

samarbetet att ha hög prioritet i svensk

utrikespolitik om än med något minskade krav

på utrikesförvaltningens resurser. Arbetet med

att sammanföra de nordiska frågorna och

Östersjöfrågorna i olika avseenden kommer att

fortsätta.

På uppdrag av de danska och svenska

statsministrarna inleddes våren 1998 ett

gemensamt regeringsarbete för att tillvarata

framtida regionala utvecklingsmöjligheter, då

Öresundsbron om några år står färdig. Kring

årsskiftet 1998-99 kommer ett gemensamt

underlag att föreläggas de båda regeringarna,

syftande till att så långt möjligt undanröja hinder

för rörlighet och regional integration.

Ett viktigt led i den politik som avspeglar

regeringens höga prioritering av en fortsatt

utveckling av samarbetet inom Östersjöområdet

kommer att vara att medverka till att slutsatserna

från toppmötet mellan länderna i

Östersjöstaternas råd och handelsministermötet

1998 omsätts i effektiva praktiska åtgärder. Det

nya sekretariatet för Östersjöstaternas råd, som

förlagts till Stockholm, inleder sin verksamhet

hösten 1998. På det bilaterala området kommer

särskilda ansträngningar att inriktas på att

utveckla förbindelserna med Polen.

Regeringen presenterade 1998 en förnyad

Afrikapolitik i en skrivelse till riksdagen (skr.

1997/98:122). Syftet är att inom ramen för ett

närmare och mera jämbördigt samarbete ge stöd

till afrikanskt ledda förändringsprocesser i

riktning mot fördjupad demokrati och

ekologiskt hållbar ekonomisk tillväxt med

särskild inriktning på fattiga människors

situation samt att stärka det långsiktiga utbytet

mellan Sverige och Afrika. Genomförandet av

den förnyade Afrikapolitiken kommer att resa

krav på utrikesförvaltningen. En bred satsning

kommer att göras 1999 med syfte att utveckla

förbindelserna med södra Afrika.

Inom Utrikesdepartementet fullföljs även ett

omfattande arbete på att utforma en strategi för

Sveriges förbindelser med länderna i Asien. En

slutrapport kommer att framläggas i slutet av

1998 och följas av en skrivelse till riksdagen

våren 1999.

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Utrikesförvaltningen m.m.

1 658

1 763

1 776

1 747

1 788

1 824

Internationella organisationer

649

906

782

954

936

936

Information om Sverige i utlandet

65

61

60

67

67

65

Nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor m.m.

55

57

57

58

59

60

Övriga utrikespolitiska frågor

22

24

21

45

45

45

Totalt för utgiftsområdet

2 449

2 811

2 696

2 871

2 895

2 931

Kommentarer till utgiftsutvecklingen

Utgifterna för budgetåret 1998 beräknas bli

drygt 100 miljoner kronor lägre än budgeten i

första hand beroende på att de uttaxerade

bidragen till FN:s reguljära budget och FN:s

fredsbevarande operationer blir lägre än

förväntat. Uttaxeringarna av Sveriges bidrag till

de fredsbevarande operationerna beräknas dock

bli högre nästa år, då antalet operationer nu ökar.

Ett relativt stort anslagssparande beräknas också

finnas på anslaget Fredsfrämjande verksamhet

beroende på svårigheten att förutsäga antalet nya

insatser under ett visst budgetår.

Ökningen på Övriga utrikespolitiska frågor

fr.o.m. 1999 beror på att anslaget Föreningen

Norden överförts till utgiftsområde 5 från

utgiftsområde 17

3 Utrikesförvaltningen m.m.

3.1 Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar anslagen

utrikesförvaltningen, dvs. såväl

Utrikesdepartementet som

utrikesrepresentationen, nordiskt samarbete,

som här avser i första hand resekostnader för

Sveriges deltagande i det nordiska samarbetet,

samt ekonomiskt bistånd till svenska

medborgare i utlandet.

3.2 Utgiftsutvecklingen

Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

1 658,2

1 763,5

1 775,9

1 747,1

1 788,1

1 824,1

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Den omorganisation av utrikesförvaltningen

som genomförts har gjort det möjligt att anpassa

verksamheten till omvärldsförändringar. Det är

framför allt Sveriges medlemskap i EU och

medlemskapet i FN:s säkerhetsråd under 1997

och 1998 som har satt sin starka prägel på

arbetet.

Den verksamhetsplanering som har bedrivits

sedan omorganisationen 1996 har funnit sin

form och visat sig vara ett effektivt

styrinstrument.

Det ekonomiska utfallet för budgetåret 1997

visar att utgifterna i stort sett motsvarar anslagna

medel. Ett minskande anslagssparande finns från

tidigare år.

Förändringar

Under 1997 slutfördes omorganisationen av

Utrikesdepartementet genom att den

administrativa verksamheten reformerades i syfte

att tydliggöra olika administrativa funktioner

samt rationalisera denna verksamhet, vilket

innebär att resurser överförs till den operativa

verksamheten inom utrikesförvaltningen.

Prioriteringar

Inom ramen för en numera effektiv

verksamhetsplanering kommer det interna

arbetet med rationaliseringar och

effektiviseringar att drivas vidare.

Förberedelserna för det svenska

ordförandeskapet i EU under första halvåret

2001 fortsätter och förstärks under år 1999.

Förberedelserna, inte minst på IT-området,

för ett svenskt medlemskap i

Schengensamarbetet kommer att intensifieras.

3.3 Resultatbedömning

Sveriges integration i Europeiska unionen,

tillsammans med den allmänna

globaliseringsprocessen, har givit det

internationella samarbetet en ny karaktär och

större bredd. Politiska såväl som ekonomiska

och kulturella kontakter med omvärlden knyts

på alla nivåer i samhället. Utvecklingen innebär

nya och förstärkta krav på hela Regeringskansliet

och då inte minst på Utrikesdepartementet.

Internationellt samarbete, liksom hänsyn till

utvecklingen i andra länder, blir allt viktigare för

regeringens möjligheter att uppnå övergripande

politiska mål.

Arbetet under det gångna året har visat att den

omorganisation, som påbörjades 1996 med

integrering av de gamla avdelningarna för politik,

handel, internationellt utvecklingssamarbete

samt rättsfrågor och avslutades med en

reformering av den administrativa verksamheten

1997, har stärkt Utrikesdepartementets roll och

ökat effektiviteten.

Regeringen har fortsatt höga ambitioner på

det utrikespolitiska området. Detta ställer i sin

tur krav på noggrannna prioriteringar och

avväganden. Den verksamhetsplanering som

sedan ett par år bedrivs inom

Utrikesdepartementet har visat sig vara ett

effektivt instrument för dess ledning när det gällt

att fatta beslut i dessa avseenden.

Inom de övergripande profilområden som

regeringen lyfte fram i den senaste

vårpropositionen spelar utrikesförvaltningen en

central roll när det gäller Europeiskt samarbete,

och dess verksamhet har också betydelse inom

områdena Fler jobb, Trygghet och solidaritet

och Hållbara Sverige - ett föregångsland. Som ett

led i regeringens ambitioner att minska den

öppna arbetslösheten har en ökad satsning gjorts

på främjande, export och turism. Detta har skett

genom att två nya utlandsmyndigheter i Gdansk

och Los Angeles inrättats under 1998 liksom ett

antal funktioner vid såväl de geografiska

enheterna i departementet som vid vissa

utlandsmyndigheter. Projektexportsekretariatet

(PES) fortsätter sin verksamhet av samma skäl.

En ny organisation för hantering av

utlänningsärenden infördes inom

Utrikesdepartementet i augusti 1998 och

kommer att införas vid de av dessa ärenden

tyngst belastade utlandsmyndigheterna från den

1 januari 1999.

Med anledning av Riksdagsrevisorernas

rapport om utrikesförvaltningen (1997/98: RR4)

fann riksdagen inte anledning bifalla att

revisorernas förslag om "en oberoende översyn

av utrikesförvaltningen". Utrikesdepartementet

uppmanades dock att ge sitt hittillsvarande

förändringsarbete fortsatt hög prioritet samt

hålla riksdagen väl informerad om de

överväganden som ligger till grund för

regeringens agerande på detta område.

Regeringen anser också detta angeläget och

avser att som här sker under detta utgiftsområde

samt på andra sätt direkt tilll Utrikesutskottet

lämna sådan information.

3.4 Anslag

A1 Utrikesförvaltningen

Tabell 3.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

1 654 679

Anslags-

sparande

395 555

1998

Anslag

1 757 529

1

Utgifts-

prognos

1 767 629

1999

Förslag

1 740 101

2000

Beräknat

1 781 035

2

2001

Beräknat

1 816 956

3

1 Till följd av förslag på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998 minskades anslaget med 100 tkr

2 Motsvarar 1 750 058 tkr i 1999 års prisnivå

3 Motsvarar 1 755 558 tkr i 1999 års pridnivå

Det är utrikesförvaltningens uppgift att med god

framförhållning och på ett koordinerat sätt förse

regeringen med information, råd och

beslutsunderlag i frågor inom dess

ansvarsområde och att tillvarata svenska

intressen i vår omvärld.

Utrikesförvaltningen skall bevaka och främja

svenska intressen, politiska såväl som handels-

och biståndsrelaterade. Detta görs genom

politisk, ekonomisk och handelspolitisk

bevakning, genom export-, investerings- och

turistfrämjande verksamhet, insatser inom kultur

och information samt handläggning av

migrations- och rättsfrågor.

Anslaget Utrikesförvaltningen används för de

samlade förvaltningskostnaderna för

departementet och de 102 utlandsmyndigheterna

samt de drygt 400 honorärkonsulaten. Totalt

omfattar utrikesförvaltningen ca 2500 anställda,

varav omkring 1000 utgörs av lokalanställda. Till

de tyngre förvaltningskostnaderna hör förutom

löner och utlandstillägg till de anställda, även

fastighetskostnader, resekostnader för

deltagande i ett stort antal internationella möten

och förhandlingar, driftskostnader för en, på

grund av verksamhetens art, omfattande IT- och

telekommunikationsverksamhet. I anslaget ingår

också kostnader för utredningar och officiella

besök. En reservation på 15 miljoner kronor för

utredningar fanns på ett särskilt äldreanslag vid

ingången av 1997. Reservationen beräknas

minska med 11 miljoner under 1998.

Kostnader som kan uppstå med anledning av

garantier för banklån till personal respektive

uppsagda anställda inom utrikesförvaltningen

belastar detta anslag. Utestående lån uppgår för

närvarande till 12,3 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

I det inledande avsnittet till detta utgiftsområde

samt även under avsnitten om

verksamhetsområden har redovisats de

övergripande mål som regeringen har för svensk

utrikespolitik samt de prioriteringar som

kommer att vara gällande under kommande

budgetår. Den höga ambitionsnivå som där anges

ställer krav på en väl fungerande

utrikesförvaltning som är anpassad till de

uppgifter för utrikespolitiken som en fortsatt

internationalisering, det växande ömsesidiga

beroendet mellan departementets traditionella

politikområden samt inte minst EU-

medlemskapet medför.

Under första halvåret 2001 kommer Sverige

att för första gången inneha ordförandeskapet i

EU:s ministerråd. Arbetet med att förbereda

ordförandeskapet har redan inletts och kommer

att intensifieras successivt. Under utgiftsområde

1 föreslår regeringen att vissa gemensamma

medel avsätts för dessa ändamål.

Sveriges medlemskap i Schengensamarbetet

fr.o.m. år 2000 kommer att medföra en

förändring av viseringshanteringen. Redan under

1999 kommer dock investeringar att ske för att

skapa ett för Schengensamarbetet IT-baserat

viseringssystem vid utrikesförvaltningen.

Anpassningen av utrikesförvaltningens IT-

system inför år 2000 är en omfattande uppgift

under 1999 eftersom den inkluderar säkringen av

datasystemen på över 100 utlandsmyndigheter.

Med anledning av de överväganden som

regeringen redovisat i sin Afrikaskrivelse till

riksdagen tidigare i år sker en viss

omstrukturering av utrikesrepresentationen i

Afrika. En ny utlandsmyndighet inrättas i

Kampala under 1999. Särskilda satsningar, som

kommer att ledas av speciellt inrättade

projektsekretariat, görs under 1999 för att

utveckla förbindelserna med Polen och södra

Afrika.

På grund av omfördelningar till prioriterade

områden sänks anslaget med 75 miljoner kronor

år 1999. År 2000 och år 2001 sänks anslaget med

25 miljoner kronor per år.

Under år 1999 kommer Statens invandrarverk

att få ett övergripande processansvar för

handläggningen av migrationspolitiska frågor

och utlänningsärenden i utrikesförvaltningen.

Detta innebär bl.a. att resurser kommer att föras

över från utgiftsområde 5 till utgiftsområde 8

Invandrare och flyktingar.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Beräkning av anslaget för 1999

Tusental kronor

Anslaget 1998

1 757 529

Återställande av engångsminskning i

tilläggsbudget

+ 100

Sänkning av anslaget

- 75 000

Pris- och löneomräkning

+ 35 605

Valutakompensation

+ 35 543

Framtidsområdet

Europeiskt samarbete (personalkostnader)

+ 1 500

Justering av premier

+ 2 769

Överföring till uo 1 (UD-bibliotekets

personal)

- 2 837

Överföring till uo 8

- 7 500

Överföring till uo 24 (Expo 2000)

- 3 000

Överföring till anslaget C2

- 2 000

Indragning

- 2 608

Förslag 1999

1 740 101

A2 Nordiskt samarbete

Tabell 3.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

1 051

Anslags-

sparande

391

1998

Anslag

1 552

1

Utgifts-

prognos

1 943

1999

Förslag

1 480

2000

Beräknat

1 505

2001

Beräknat

1 535

1 Varav 100 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen

1998.

Från anslaget betalas kostnader för Sveriges

deltagande i samarbetet inom ramen för

Nordiska ministerrådet (samarbetsministrarna)

och Nordiska samarbetskommittén m.fl.

samarbetsorgan samt för deltagande i vissa andra

former av nordiskt samarbete, däribland det

svensk-norska samarbetet.

Outnyttjade medel under 1997 har enligt

särskilt beslut disponerats som en del av

regeringens stöd till Föreningen Nordens

informationsverksamhet vid Arena Norden.

Regeringens överväganden

Regeringen beräknar anslaget för år 1999 till

oförändrad nivå, dvs. 1 480 000 kronor inklusive

prisomräkning.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

1 552

Neddragning av engångsökning

i tilläggsbudget

- 100

Pris- och löneomräkning

+ 28

Förslag 1999

1 480

A3 Ekonomiskt bistånd till svenska

medborgare i utlandet m.m.

Tabell 3.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

2 453

Anslags-

sparande

1 918

1998

Anslag

4 402

Utgifts-

prognos

6 320

1999

Förslag

5 486

2000

Beräknat

5 579

2001

Beräknat

5 690

Av anslaget används huvuddelen till att täcka de

kostnader som avses i lagen (1973:137) om

ekonomiskt bistånd till svenska medborgare i

utlandet m.m. Det rör sig om periodiska

understöd till vissa i utlandet, främst i

Sydamerika, bosatta svenska medborgare.

Därutöver betalas från anslaget eftergifter och

jämkning samt avskrivningar av fordringar för

utgivet tillfälligt ekonomiskt bistånd till

nödställda svenska medborgare i utlandet samt

för brottmål och kostnader vid dödsfall. Även

fordringar som överförs till kronofogden för

indrivning belastar sedan några år anslaget.

Anslaget används också till rättsligt bistånd till

brottsoffer utomlands. Från anslaget betalas

också kostnader för expertgruppen för

identifiering av katastroffall utomlands samt

avgifter för stämningsmannadelgivning.

Regeringens överväganden

Kostnaderna för periodiskt understöd minskar

för varje år, då antalet personer som har rätt till

understöd blir färre. Däremot kan

frihetsberövanden på grund av grova

narkotikabrott i utlandet komma att medföra

ökande kostnader för rättshjälp. Under

innevarande år har hittills två evakueringar av

svenska medborgare företagits på grund av

stridshandlingar och andra oroligheter i utlandet.

Kostnaderna för sådana aktioner är betydande

och belastar anslaget först i efterhand.

Med hänvisning till prop. 1997/98:182 Strategi

för att förverkliga FN:s konvention om barnets

rättigheter som beskrivs under utgiftsområde 9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg föreslås

anslaget tillföras 1 miljon kronor för att täcka

resekostnader för barnets återförande till

hemviststaten. Finansiering sker genom

omfördelning från utgiftsområde 10 Ekonomisk

trygghet vid sjukdom och handikapp.

I anslaget finns en medelsram på 50 000

kronor för särskilda informationsinsatser riktade

till utlandsresenärer, främst undgomar, i syfte

att minska belastningen på utrikesförvaltningens

konsulära resurser.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

4 402

Pris- och löneomräkning

+ 84

Överföring från uo 10

+ 1 000

Förslag 1999

5 486

4 Internationella organisationer

4.1 Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar Sveriges

obligatoriska bidrag till vissa internationella

organisationer, i första hand Förenta nationerna,

Europarådet, Organisationen för säkerhet och

samarbete i Europa (OSSE), den gemensamma

utrikes- och säkerhetspolitiken inom EU

(GUSP), Nordiska ministerrådet och

Organisationen för ekonomiskt samarbete och

utveckling (OECD) samt fredsfrämjande

verksamhet.

4.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

649,0

906,3

781,7

954,3

936,2

935,7

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Budgeten för anslagen för 1997 har underskridits

med ca 280 miljoner kronor. Avvikelsen är störst

beträffande det obligatoriska bidraget till FN:s

fredsbevarande operationer, därför att

uttaxeringarna har hållits nere under 1997.

Förändringar

Sveriges uttaxerade bidrag till FN:s reguljära

budget kommer att minska under 1998.

Bidragsskalan för uttaxering till OSSE har

kompletterats med en särskild bidragsskala för

särskilda fredsfrämjande insatser, som innebär att

utdebiteringen till OSSE fördubblats 1998

jämfört med 1997.

Prioriteringar

Fortsatt reformering av FN, utveckling av

konfliktförebyggande verksamhet och skapandet

av en alleuropeisk säkerhets- och

samarbetsordning.

4.3 Resultatbedömning

Verksamheten i de internationella

organisationerna har under året väl motsvarat de

svenska prioriteringarna. Sverige har deltagit med

personal i en rad fredsfrämjande insatser med

bred geografisk spridning och har aktivt verkat

för en breddad syn på den fredsfrämjande

verksamheten i olika relevanta fora. Ytterligare

resultatredovisning finns under respektive

anslag.

4.4 Anslag

B1 Bidrag till vissa internationella

organisationer

Tabell 4.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

267 854

1998

Anslag

464 161

Utgifts-

prognos

387 000

1999

Förslag

491 608

2000

Beräknat

480 290

2001

Beräknat

485 045

Från anslaget betalas obligatoriska avgifter för

Sveriges medlemskap i ett antal internationella

organisationer, som Sverige är folkrättsligt

bundet att betala. Anslaget omfattar främst

bidragen till Förenta nationerna, Europarådet,

Organisationen för säkerhet och samarbete i

Europa (OSSE) samt den gemensamma utrikes-

och säkerhetspolitiken inom EU (GUSP).

Kostnaden för Sveriges medlemskap styrs av

organisationernas budgetar. De obligatoriska

bidragen uttaxeras enligt en på förhand fastställd

bidragsskala, som varierar från organisation till

organisation. Budgetramen för de olika

organisationerna blir därmed en av de viktigaste

utgiftsstyrande faktorerna. Eftersom bidragen

uttaxeras i annan valuta än svenska kronor

(främst US-dollar) påverkar även kronans värde

utgiftsnivån. Denna påverkas också av

inflationen i respektive organisationers

verksamhetsland.

Förenta nationerna

Från anslaget B1 betalas obligatoriska kostnader

för Sveriges andel till FN:s reguljära budget och

FN:s fredsbevarande insatser. Vidare ingår

Sveriges bidragsandelar till den Haag-baserade

Organisationen för förbud mot kemiska vapen

(Organisation for the Prohibition of Chemical

Weapons, OPCW) och till Förberedande

kommissionen i Wien för upprättandet av den

internationella kontrollorganisationen under

fördraget om fullständigt förbud mot

kärnspräng-ningar (Comprehensive Nuclear

Test-Ban Treaty Organization, (CTBTO) samt

andra konventionsorgan. Från anslaget betalas

också Sveriges bidragsandel för de pågående

förhand-lingarna i Genève om ett

verifikationsprotokoll för konventionen om

förbud mot biologiska vapen. Under anslaget

budgeteras härutöver för obligatoriska kostnader

till följd av bl.a. uppföljnings- och

granskningskonferenser för internationella

konventioner, däribland konventionen om

förbud mot särskilt inhumana vapen. Något

beslut om hur krigstribunalerna för f.d.

Jugoslavien och Rwanda skall finansieras i

fortsättningen har ännu inte tagits. Sverige

tillsammans med EU verkar för att dessa skall

finansieras över FN:s reguljära budget.

Beslut har fattats om att inrätta en permanent

internationell brottmålsdomstol. Proposition om

Sveriges anslutning till domstolens stadga

beräknas kunna föreläggas riksdagen under våren

2000. Domstolen inrättas när 60 stater har

anslutit sig till stadgan. Några år in på 2000-talet

blir det aktuellt med svenska bidrag till

domstolen. Denna domstol beräknas vara

upprättad omkring 2004. Kostnaderna för

förberedelsearbetet kommer att belasta FN:s

reguljära budget, vilket kan föranleda extra

uttaxeringar av FN. Först vid stadgans

ikraftträdande aktualiseras uttaxerade bidrag för

konventionsparterna till domstolen.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Sverige arbetar för att förbättra

betalningsdisciplinen till FN, för rättvisare

bidragsskalor, samt en mer kostnadseffektiv och

modern förvaltning av organisationen. Sverige

stödjer aktivt en övergång till en mål- och

resultatstyrd budgetprocess.

FN:s generalsekreterare inledde i juli 1997 en

genomgripande reformering av organisationen

för att skapa en mer effektiv organisation med en

modern förvaltning. Under 1997-1998 har

medlemsstaterna fattat beslut om reformåtgärder

som inneburit bl.a. inrättandet av en post som

biträdande generalsekreterare och

sammanslagning av vissa avdelningar.

Reformarbetet inom FN måste nu fortsätta och

även omfatta övriga organisationer i FN-

systemet. Eventuella besparingar som uppnås

genom rationaliseringar och effektiviseringar bör

stanna inom organisationen som incitament och

användas för bl.a. utvecklingsinsatser. De

beslutade reformerna har översatts i budgetära

termer i FN:s budget 1998-1999, bl.a. avskaffas

1000 tjänster och besparingar om 13 miljoner

USD har avsatts till ett särskilt utvecklingskonto.

Under budgetperioden 1996/97 har den

gynnsamma dollarkursen inneburit att FN

kunnat göra en kursvinst om 100 miljoner USD

som finansierat reguljär verksamhet, vilka annars

normalt skulle ha föranlett extra uttaxeringar

under året. Det kan ifrågasättas huruvida denna

trend kommer att fortsätta, i ljuset av

finanskriserna i t.ex. Asien och Ryssland och

eventuell effekt på den amerikanska dollarn.

Uttaxeringarna avseende den fredsbevarande

verksamheten har under 1997 hållits nere av

USA. Kostnader för fredsinsatser såsom t.ex. i

Afghanistan, vilka normalt föranleder

uttaxeringar över den fredsbevarande

bidragsskalan, har belastat FN:s reguljära budget.

FN har hittills kunnat absorbera dessa genom

ovannämnda kursvinster. Med antalet nya

konflikter på säkerhetsrådets dagordning, främst

i Afrika, ökar emellertid nu det politiska trycket

för att upprätta nya fredsbevarande operationer

under FN:s egid. Detta bör föranleda en ökning

av uttaxerade bidrag för denna verksamhet.

Slutsatser

USA:s restriktiva budgetpolitik i förhållande till

FN med bl.a. ett s.k. budgettak, har medfört en

minskning på 5% av FN:s budget för 1998/99.

Sveriges uttaxerade bidrag till FN:s reguljära

budget kommer att minska under innevarande

budgetår. Samtidigt minskar även Sveriges

bidragsandel från 1,23% till 1,09%. Om USA

betalar sin skuld till FN och då lyckas genomföra

sänkt bidragsandel till 20% ändras dock

förutsättningarna. Viss beredskap för ett ökat

uttaxerat svenskt bidrag bör därför finnas.

Regeringen bedömer att 113,2 miljoner kronor

bör avsättas för att betala Sveriges bidrag till

FN:s reguljära budget under budgetåret 1999, en

minskning med 20,4 miljoner kronor jämfört

med anslaget belopp för 1998.

Ett visst mått av osäkerhet finns om antalet

fredsbevarande operationer. FN:s säkerhetsråd

kan under nästa år komma att fatta beslut om

nya insatser eller om att avsluta nu pågående

operationer. Regeringen beräknar dock ett

oförändrat belopp, 253,7 miljoner kronor.

För övriga bidrag har preliminärt beräknats

15,5 miljoner kronor för budgetåret 1999.

Europarådet

Europarådets huvuduppgift är att främja

respekten för demokrati, mänskliga rättigheter

och rättsstatens principer. Europarådet har bl.a

en viktig roll i demokratiseringsprocessen i de

central- och östeuropeiska länderna. Dessa

huvudlinjer har sedan anknytning till i princip

samtliga områden i Europarådets övriga breda

verksamhetsfält, som innefattar sociala frågor

och livs-kvalitet respektive kulturfrågor och

kulturell mångfald.

Från anslaget betalas Sveriges bidrag till

Europarådets reguljära budget samt obligatoriska

debiteringar till pensionsbudgeten, den

extraordinära budgeten för den nyuppförda

byggnaden för MR-institutionerna, flera s.k

partsavtal samt Europarådets ungdomsfond.

Den svenska andelen av Europarådets

reguljära budget uppgick under 1998 till 2,14%.

Generalsekreterarens förslag till Europarådets

budget år 1999 omfattar ett högsta belopp på

1,016 miljoner FRF, en mindre ökning till följd

bl.a. av inrättandet av den nya domstolen för

mänskliga rättigheter och uppföljning av

besluten vid toppmötet år 1997.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Processen mot en koncentration av Europarådets

verksamhet har under året med svenskt stöd

fortsatt genom arbetet i det s.k. vises råd. Bidrag

till demokratiseringsprocessen i de nya

medlemsländerna har haft en hög svensk

prioritet. Genom den nya permanenta domstolen

för de mänskliga rättigheterna har den tidigare

uppdelningen på kommission och domstol i

arbete för att skydda de mänskliga rättigheterna

upphört. Vid Europarådets andra toppmöte i

slutet av 1997 var Sverige en av initiativtagarna

till ett handlingsprogram för barn, och

uppföljningen av detta har hög prioritet för

svensk del. Ett annat viktigt resultat av

toppmötet är utarbetandet av ett s.k. partsavtal i

kampen mot korruption.

Slutsatser

Verksamheten i Europarådet har under året väl

motsvarat de svenska prioriteringarna.

Demokratiseringsprocessen i de nya medlems-

och kandidatländerna är av särskild betydelse.

Det är av vikt att Europarådet tillförsäkras

tillräckliga resurser för att genomföra

handlingsplanen från toppmötet i november

1997. Regeringen har preliminärt beräknat

bidraget till Europarådet till 35,5 miljoner kronor

för budgetåret 1999, en ökning med 1,5 miljoner

kronor jämfört med anslaget belopp 1998.

Organisationen för säkerhet och

samarbete i Europa (OSSE)

Från anslaget B1 betalas obligatoriska kostnader

för Sveriges andel av OSSE:s integrerade budget,

gemensamt beslutade särskilda budgetar, OSSE:s

kommunikationssystem, OSSE:s skiljedomstol i

Geneve samt vissa andra av organisationen

debiterade gemensamma kostnader. Sveriges

andel av den gemensamma budgeten uppgår till

3,55%. Bidragen uttaxeras normalt i österrikiska

schilling, men man överväger att efter den 1

januari 1999 uttaxera bidragen i euro.

Enligt beslut vid ministermötet i Köpenhamn

i december 1997 tillämpas en särskild

bidragsskala för särskilda projekt. Exempel på

sådana projekt är de stora OSSE-

representationerna i Bosnien och Kroatien och

större valorganisationsinsatser som vid valen i

Bosnien hösten 1998. Enligt denna särskilda

bidragsskala betalar Sverige 4,07% av fastställd

budget.

Köpenhamnsbeslutet innebär att de belopp

som tidigare samlades in som frivilliga bidrag i

fortsättningen utdebiteras enligt angiven

ordning. Därför kommer bidragen till OSSE

budgetåret 1998 formellt att fördubblas. För

1999 beräknas motsvarande budgetnivå komma

att tillämpas.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Sverige deltar aktivt i OSSE:s arbete. Genom sitt

breda säkerhetsbegrepp, sin alleuropeiska

medlemskrets och sin transatlantiska karaktär är

OSSE en av de viktigaste pusselbitarna i den

framväxande nya europeiska säkerhetsordningen.

Under 1998 har stark betoning i arbetet legat

på OSSE:s fältrepresentation på Balkan. Krisen i

Kosovo har medfört krav på förstärkning av

bemanningen av OSSE:s representationer i

Makedomien och Albanien.

Krotatienrepresentationen, som i sitt nya mandat

erhållit ett bemanningstak på 270 pesoner,

kommer i oktober att överta FN:s

civilpolismission i östra Slavonien. Planering och

genomförandet av övertagandet kommer att

ställa ytterligare krav på Sveriges, och övriga

deltagande staters, stöd till representationen.

OSSE:s representation i Bosnien har ett stort

ansvar vad gäller genomförande av allmänna val

och representationen genomförde även under

valen i september 1998 en omfattande

valövervakningsinsats. OSSE planerar under

hösten 1998 att förstärka sin verksamhet i

Centralasien.

Sverige anordnade hösten 1998 en stor OSSE-

konferens om subregionalt samarbete som ett

instrument för modernt säkerhetsbyggande.

Inom ramen för den mänskliga dimensionen i

OSSE spelar kontoret för mänskliga rättigheter

och demokratiuppbyggnad i Warszawa

(ODIHR) en stor roll bl.a. som samordnare för

valövervakningsinsatser.

Sverige stödjer aktivt OSSE:s högkommissarie

för nationella minoriteter i dennes försök att

dämpa motsättningarna i frågor som rör

nationella minoriteter och därmed förebygga

konflikter. Högkommissarien är särskilt aktiv i

Makedonien (FYROM) och i Estland och

Lettland.

Vid OSSE:s ministerrådsmöte i Köpenhamn

1997 drogs riktlinjerna för förhandlingen om

OSSE:s stadga om europeisk säkerhet upp.

Förhandlingsarbetet är nu i full gång, med

ministermötet i Oslo i december 1998 som

närmaste hållplats och därefter det planerade

toppmötet år 1999. Sveriges inställning är att

säkerhetsstadgan bör bidra till att stärka OSSE:s

operativa förmåga. Inom OSSE pågår det för

närvarande även förhandlingar om översynen av

CFE-avtalet om begränsning av konventionella

stridskrafter i Europa och av Wiendokumentet

om förtroende- och säkerhetsskapande åtgärder.

Inom OSSE pågår en utredning om hur

OSSE:s operativa kapacitet skall kunna

förstärkas. Sverige har aktivt bidragit till detta

arbete. Sverige sekonderar även en senior

diplomat till OSSE-sekretariatet med uppgift att

stärka utbildningsfrågor.

Ordförandeland under 1998 är Polen.

Danmark och Norge ingår i trojkan.

Slutsatser

Sveriges mål för OSSE:s verksamhet enligt

regleringsbrevet 1998 är dess fortsatta utveckling

som ett regionalt säkerhetsorgan för kris- och

konflikthantering, ett förbättrat genomförande

av OSSE:s normer samt ökad kapacitet för kris-

och konflikthantering och stärkt fältverksamhet

genom deltagande i långtidsrepresentationer och

i valövervakning. Detta arbete pågår

kontinuerligt inom ramen för OSSE och genom

beslutade svenska insatser. Som framgår ovan har

de svenska insatserna inriktats på att uppnå de

uppställda målen. Eftersom det rör sig om

processer kan måluppfyllelsen knappast

kvantifieras. De angivna målen blir gällande även

för 1999.

Den utbyggda handlingsberedskapen medför

att ordinarie budget och budgetar för särskilda

insatser preliminärt beräknas uppgå till 33

miljoner kronor för budgetåret 1999, en ökning

med 16,5 miljoner kronor jämfört med anslaget

belopp 1998.

Den gemensamma utrikes- och

säkerhetspolitiken inom EU (GUSP)

Från anlaget betalas obligatoriska kostnader för

Sveriges deltagande i det mellanstatliga

samarbetet inom EU:s gemensamma utrikes-

och säkerhetspolitik (GUSP). Genomförandet

sker genom beslut om gemensamma åtgärder

och ståndpunkter. Särskilda sändebud kan också

utses med mandat att följa en viss fråga.

När Amsterdamfördraget träder i kraft 1999

införs ett nytt GUSP-instrument, s.k.

gemensamma strategier. Den tänkta innebörden

av dessa är att fastställa mer omfattande och

detaljerade riktlinjer för EU:s agerande i frågor

av gemensamt intresse och de kan även förmodas

ha finansiella implikationer. Genomförandet av

Amsterdamfördraget ökar även sannolikheten

för EU-insatser inom ramen för krishantering.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Sverige har verkat för att effektivisera

beslutsfattandet inom GUSP. I syfte att

möjliggöra ett aktivt svenskt engagemang inom

GUSP-samarbetet måste finansieringen av för

Sverige prioriterade insatser säkerställas.

Anslaget har i enlighet med uppställda mål

använts för att täcka kostnaderna för insatser i de

fall där enhälligt beslut av EU:s medlemsstater

fattats om nationell finansiering av det

gemensamma EU-agerandet. Hittills har detta

främst gällt uttaxeringar avseende ECMM, dvs.

gemenskapens övervakningsgrupp i det f.d.

Jugoslavien, vars mandat har breddats till att

omfatta Albanien och Makedonien, samt

gemensamma åtgärder avseende val-observation,

t.ex. i Bosnien. Under 1998 har en särskild

uppgift varit att bevaka händelseutvecklingen i

Kosovo.

I Amsterdamfördraget beslutades att

finansiering av gemensamma insatser som

huvudregel ska ske genom EU-budgeten. EU:s

medlemsstater kan dock även i fortsättningen

enhälligt besluta om nationell finansiering av

gemensamma insatser. Kostnader för

krishanteringsinsatser kommer enligt

huvudregeln att uttaxeras medlemsstaterna.

Införandet av det nya GUSP-instrumentet i

Amsterdamfördraget, s.k. gemensamma

strategier, kan också förmodas ha finansiella

implikationer för medlemsstaterna.

Slutsatser

En fortsatt beredskap för nationell finansiering

av insatser inom GUSP bör finnas. Nuvarande

nivå, 8,4 miljoner kronor, bör bibehållas.

Övriga internationella organisationer

Övriga internationella organisationer innefattar

de obligatoriska bidragen till Permanenta

skiljedomstolen i[REDACTED_EFTERNAMN], den s.k. Fact Finding

Commission under första tilläggsprotokollet till

Genève-konventionerna, havsrättsdomstolen i

Hamburg, havsbottenmyndigheten i Kingston,

Jamaica, del av regeringens bidrag till Arktiska

rådet, sekretariatet för Östersjöstaternas råd,

deltagande i Wassenaar-arrangemanget och andra

internationella exportkontrollarrangemang samt

eventuella kostnader för skattejustering av

pensioner för svensk personal som arbetat i de

s.k. koordinerade organisationerna. Hit hör

också Sveriges bidrag till Haagakademien för

internationell rätt och till Internationella

institutet för humanitär rätt i San Remo.

Sverige kommer i egenskap av observatör i

Västeuropeiska unionen (VEU) att erlägga en

särskild avgift, vars fördelningsnyckel kommer

att förhandlas under hösten.

Preliminärt beräknas bidragen till 32,3

miljoner kronor för budgetåret 1999.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

464 161

Pris- och löneomräkning

+ 10 247

Valutakompensation

+ 18 640

Överföring till uo 4

- 1 440

Förslag 1999

491 608

B2 Nordiska ministerrådet

Tabell 4.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

267 933

1998

Anslag

274 300

Utgifts-

prognos

267 744

1999

Förslag

290 043

2000

Beräknat

281 744

2001

Beräknat

293 779

Från anslaget betalas kostnader för Sveriges

andel till Nordiska ministerrådets budget.

Faktorer som styr utgifterna under detta

anslag är utvecklingen av organisationens budget,

Sveriges andel av budgeten samt

valutaförändringar. Utgifterna betalas till större

delen i danska kronor.

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1997 visar att utgifterna blev ca 36

miljoner kronor lägre än det budgeterade

beloppet. Detta beror på att den nordiska

budgetramen minskat som ett resultat av de

svenska sparkraven, att den svenska

budgetandelen minskat samt att avräkning gjorts

för den nordiska betalningsordningen för högre

utbildning.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Sverige har aktivt verkat för att utveckla det

nordiska samarbetet på de tre huvudområdena

inom-nordiskt samarbete, Norden-EU/EES och

Norden-närområdet. Arbetet inom

ministerrådet är en integrerad del av de nordiska

relationer och kontakter som bidrar till att forma

vår politik för närområdet, för det vidare

Europasamarbetet liksom för globalt samarbete.

Det är Sveriges strävan att samarbetet inom

ministerrådet koncentreras till områden där

samnordiska lösningar ger fördelar framför

nationella eller bredare internationella

arrangemang, att nordiska samarbetsstrukturer

kan utnyttjas för informations-utbyte och/eller

samstämt agerande i aktuella EU-/EES-frågor

och att verka för att nordiskt

närområdessamarbete blir ett strategiskt

komplement till bilaterala insatser och annat

regionalt samarbete.

EU/EES-frågorna har blivit en stående punkt

på dagordningen vid Nordiska ministerrådets

möten. Den nordiska samarbetsorganisationen

utnyttjas löpande för avstämning och agerande i

europafrågor. De nordiska samarbetsministrarna

har årliga möten med de nordiska EU-

ambassadörerna. En utbytesordning har inrättats

för att göra det möjligt för tjänstemän från

ministerrådet att en tid tjänstgöra på en nordisk

representation i Bryssel.

Samarbetet med närområdet har intensifierats.

Det är ett led i ett utvidgat Östersjösamarbete.

Stora insatser görs över ministerrådets budget

vid sidan av Närområdesprogrammet. Även

utanför ministerrådets budget görs betydande

nordiska satsningar, främst genom Nordiska

investeringsbanken m.fl. institutioner. Efter

förhandlingar med Ryssland har

informationskontoret i S:t Petersburg fått

officiellt erkännande. Det har därmed blivit

möjligt att driva verksamheten på ett

ändamålsenligt sätt.

Arbetet med att förnya det nordiska

samarbetet har gått vidare. Genom besparingar

och effektivitetsuttag på budgeten har

verksamheten utsatts för ett krav på omvandling.

Regelverken för styrning och kontroll har setts

över i syfte att säkra kvalitet och effektivitet. En

del institutioner har avvecklats och medel har

frigjorts för satsningar på nya verksamheter. Den

budgetmässiga tyngdpunkten ligger fortsatt på

kultur, utbildning och forskning.

Under innevarande år har Sverige

ordförandeskapet i Nordiska ministerrådet och i

det mesta av nordiskt regeringssamarbete i

övrigt. Sverige har lagt vikt på att aktivt utöva sitt

ordförandeskap. Frågor som lyfts fram inom

ministerrådets ram är sysselsättningen,

omställningen till ett ekologiskt hållbart Norden

och gränsregionala frågor med avseende på

rörligheten inom Norden.

Nordiska ministerrådet fastställde i november

1997 ministerrådets budget för år 1998.

Budgeten uppgår till totalt 717 miljoner danska

kronor. Sveriges andel av Nordiska

ministerrådets budget för verksamhetsåret 1998

är 34,9 % enligt den fördelningsnyckel som

tillämpas.

Slutsatser

I det budgetförslag som ministerrådet utarbetat

för år 1999 uppgår budgeten till oförändrat 717

miljoner danska kronor. Sveriges andel av

budgeten minskar till 34,1%. Områden som

prioriteras är miljöfrågor, frågor som rör

rörligheten i Norden, insatser för barn och unga,

IT-frågor och folkligt kultursamarbete.

Satsningarna på närområdet ökar markant, som

ett led i ett utvidgat Östersjösamarbete.

Nordiska ministerrådets budget för 1999

kommer, efter behandling i Nordiska rådet, att

fastställas i november 1998. Då kommer också

prisomräkning att ske.

Som närmare redogjordes för i

budgetpropositionen för år 1997 sker en

justering av kostnaderna för studentutbyte i de

nordiska länderna över Nordiska ministerrådets

budget. Vanligtvis erlägger Sverige därmed en

lägre avgift.

Anslaget har beräknats till 290 miljoner

kronor för budgetåret 1999.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

274 300

Pris- och löneomräkning

+ 6 034

Valutakompensation

+ 9 704

Förslag 1999

290 043

B3 Organisationen för ekonomiskt

samarbete och utveckling

(OECD)

Tabell 4.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

18 512

1998

Anslag

24 400

Utgifts-

prognos

22 000

1999

Förslag

26 300

2000

Beräknat

25 254

2001

Beräknat

25 504

OECD är ett samarbetsorgan för regeringarna i

världens ledande industriländer till stöd för deras

ekonomiska utveckling. I OECD:s stadga

fastställs att OECD:s kompetensområde är

ekonomisk analys i vid bemärkelse och

främjande av internationell handel på multilateral

icke-diskriminerande basis. OECD har under

årens lopp successivt tillförts nya uppgifter så att

organisationen idag täcker nästan alla

samhällsområden. Den ursprungliga

medlemskretsen utgjordes av 20 medlemmar, 18

europeiska länder samt USA och Canada. I

början av 1990-talet inledde OECD en process

som innebar vidgade relationer med omvärlden

och en gradvis utökning av medlemskretsen. Det

senaste tillkomna med-lemslandet är Sydkorea.

OECD har idag 29 medlemmar.

Samtidigt som OECD:s budget har ökat som

en följd av en utvidgning av medlemskretsen har

det varit en medveten politik att söka nedbringa

den totala kostnaden för den ordinarie budgeten

med 10% över en treårsperiod.

Nedskärningsprocessen har inte löpt utan

svårigheter. Ännu i september har inte enighet

kunnat nås om 1998 års budget. Huvudorsakerna

till att man inte kunnat enas om budgeten är att

de större medlemsländerna önskar en revidering

av den skala, framräknad på basis av BNP,

enligt vilken samtliga medlemsländer bidrar till

finansieringen.

Utöver den egna budgeten administrerar

OECD bidragen till vissa närstående

internationella organ och aktiviteter. I anslaget

inkluderas därför även Sveriges bidrag till det

internationella energiprogrammet (International

Energy Agency; IEA), Europeiska

Transportministerkonferensen (European

Conference of Ministers of Transport; ECMT),

Centret för Utbildningsforskning (Centre for

Educational Research and Innovation; CERI)

samt olika specialprogram.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Svenska departement och myndigheter gör

bedömningen att de får en mycket god utdelning

av OECD-samarbetet. På flertalet områden är

detta samarbete unikt och röner stor

uppskattning. Under året kommer utöver det

årliga ministerrådsmötet och högnivåmötet i

DAC fyra möten med specialministrar att

avhållas. Ett tydligt mått på den uppskattning

OECD-verksamheten röner är det mycket stora

mötesdeltagandet från departementet och

myndigheter, ett deltagande som i strikta

budgettider inför varje möte måste vägas mot

sina kostnader.

Slutsatser

OECD:s budget löper under kalenderåret och

fastställs i december. Faktorer som styr

utgifterna under detta anslag är dels utvecklingen

av organisationens budget, dels

valutakursförändringar. Beloppet betalas i

franska franc. Med ledning av tillgängligt

underlag har anslaget beräknats till 26,3 miljoner

kronor för budgetåret 1999.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

24 400

Pris- och löneomräkning

+ 545

Valutakompensation

+ 1 355

Förslag 1999

26 300

B4 Fredsfrämjande verksamhet

Tabell 4.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

94 750

Anslags-

sparande

51 263

1998

Anslag

143 409

Utgifts-

prognos

105 000

1999

Förslag

146 333

2000

Beräknat

148 937

2001

Beräknat

151 330

Anslaget finansierar svensk medverkan i

internationella fredsfrämjande insatser samt

studier, seminarier och annan verksamhet inom

området. Anslaget B4 Fredsfrämjande

verksamhet uppgick 1997 till 150,2 miljoner

kronor. Cirka en tredjedel återstod som

behållning vid utgången av året. Under 1998 har

anslaget på 143,4 miljoner kronor hittills

utnyttjats i planerad omfattning avseende

pågående eller redan beslutade insatser. Anslaget

har i övrigt, bl.a. med hänsyn till Sveriges

nuvarande medlemskap i säkerhetsrådet,

disponerats så att det ger regeringen visst

handlingsutrymme för oförutsedda behov.

Genom att regeringen i regleringsbrevet för 1998

beslutade att Försvarsmakten, utöver 49,5

miljoner kronor från anslaget B4, fick disponera

också visst utrymme (37,3 miljoner kronor) av

den ingående reservationen på äldreanslaget B9

för finansiering av redan pågående insatser, har

ett relativt omfattande belopp kunnat reserveras

för eventuellt nya/utökade missioner under

anslagsposten B 4.6 Till regeringens disposition.

Denna möjlighet till omfördelning mellan

anslaget och äldreanslaget B9 kommer inte att

finnas 1999.

Beträffande äldreanslaget B9 Fredsbevarande

verksamhet, var den ingående reservationen från

budgetåret 1995/96 ca 166 miljoner kronor.

Genom regeringsbeslut i december 1996 samt

februari 1997 omfördes 18 resp 67,2 miljoner

kronor till Försvarsmakten avseende kostnader

under budgetåret 1995/96. I övrigt utnyttjades

inte anslaget under 1997. Anslaget har, som

redan nämnts, genom regleringsbrevet för 1998

belastats med 37,3 miljoner kronor som ställts

till Försvarsmaktens disposition för finansiering

av pågående insatser med militärobservatörer och

poliser. I regeringsbeslut våren 1998 om svensk

minröjningsinsats i Västsahara har anslaget

härutöver belastats med 15 miljoner kronor. I

nuläget bedöms anslaget inte komma att

utnyttjas ytterligare under budgetåret 1998.

Efterfrågan på svensk medverkan i

internationella insatser styrs till tid och omfång

av faktorer till största delen utanför vår egen

kontroll. Anslagsförbrukningen är visserligen

någorlunda förutsägbar vad gäller pågående

missioner där Sverige redan medverkar. Däremot

kan den fluktuera och är svårförutsägbar när det

gäller nya insatser.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

De mål som angavs i regleringsbrevet för 1998,

uttryckta som anslagets del av effektmålet inom

utgiftsområde 5, var att möjliggöra för Sverige

 att genom deltagande i fredsfrämjande insatser,

i första hand inom ramen för FN och

Organisationen för säkerhet och samarbete i

Europa, medverka till att stärka FN:s och

OSSE:s möjligheter att bidra till regional

konfliktlösning, skydd av mänskliga rättigheter

samt humanitär verksamhet,

 att med bred geografisk spridning stödja

konkreta fredsfrämjande insatser genom att på

begäran av FN, enligt beslut av OSSE, EU eller

annat mellanstatligt organ, ställa observatörer,

civilpoliser m.fl. till förfogande för

konfliktförebyggande, fredsbevarande och annan

fredsfrämjande verksamhet inklusive

sanktionsövervakning, planerings- och

förhandlingsarbete eller övervakningsverksamhet

(insatser med väpnad trupp finansieras över

utgiftsområde 6),

 att verka för att synen på fredsfrämjande

breddas, främja en bättre samverkan mellan alla

relevanta komponenter och aktörer i

internationella insatser och medverka till att

frågor om förebyggande av konflikter ges större

uppmärksamhet,

 att stödja studier, seminarier eller annan

verksamhet inom området fredsfrämjande.

Verksamhetsmålet uttrycktes i

regleringsbrevet enligt följande: Personal som

deltar i internationella fredsfrämjande insatser

skall rekryteras, utbildas och utrustas så att de

kan lösa de uppgifter som ålagts dem, oavsett var

i världen uppgifterna utförs.

Då finansieringsansvaret för insatser med

väpnad trupp fr.o.m. 1997 övergick till

utgiftsområde 6 har det fortsatta svenska

deltagandet med militära enheter i Bosnien och

Makedonien inte påverkat anslaget B4. Anslaget

har möjliggjort för regeringen att under en

period då Sverige också fortsatt är medlem i

FN:s säkerhetsråd, visa ett bibehållet starkt

engagemang i internationella fredsfrämjande

insatser genom konkret deltagande med

observatörer, poliser och experter i ett stort antal

missioner med bred geografisk spridning. Sådan

personal har deltagit i missioner i bl.a.

Guatemala, Angola, Bosnien, Kroatien,

Albanien, Indien-Pakistan, Georgien, Västsahara

och i Mellanöstern. Totalt deltar Sverige f.n. med

knappt 800 personer (militära och civila) i olika

fredsfrämjande insatser.

Det arbete som inleddes 1995 i syfte att öka

FN:s kapacitet för snabba insatser genom att

skapa en multinationell snabbinsatsstyrka till

FN:s förfogande (SHIRBRIG) fortsätter och

har nu samlat tio deltagarnationer, bland dem

Sverige. Fr.o.m. 1998 finansieras de svenska

officerare som ingår i planeringsstaben över

utgiftsområde 6.

 Sverige har under våren aktivt medverkat i

förberedelser och genomförande av det första

FN-seminariet i sitt slag om en ökad framtida

roll för civilpoliser i fredsfrämjande insatser.

Seminariet var ett led i uppföljningen av det

svenska initiativet i frågan i säkerhetsrådet under

sommaren 1997. Sverige kommer under 1999 att

fortsatt verka härför, bl.a. övervägs möjligheten

att stödja länderna i Södra Afrika när det gäller

att utveckla deras kapacitet på området. Sverige

avser under 1999 i enlighet med

rekommendationerna i utredningen om

civilpoliser i internationell verksamhet (SOU

1997:104) öka sin kapacitet för deltagande med

svenska poliser i internationella insatser. I

sammanhanget kan noteras att

huvudmannaskapet för svenska poliser i

internationella insatser sannolikt kommer att

överföras från Försvarsmakten till

Rikspolisstyrelsen.

Anslaget kommer vidare att utnyttjas för stöd

till olika utbildningsinsatser inom området

fredsfrämjande, dels i form av finansiering av

utländska elevers deltagande i förberedande

kurser för FN-tjänstgöring arrangerade av

Sverige men också genom direkt stöd till

internationella seminarier, konferenser och

forskningsprojekt. Finansiellt stöd kan vidare

lämnas till enskilda organisationer som bedriver

verksamhet med anknytning till området.

Slutsatser

De mål som hänvisats till ovan kommer att vara

vägledande för användande av anslaget också

under 1999. Omfattningen av det svenska

deltagandet i internationella insatser blir

sannolikt oförändrat eller något större nästa år.

Dessutom kommer arbetet med att i högre grad

inrikta den fredsfrämjande verksamheten på

konfliktförebyggande åtgärder att fortsätta, bl.a.

genom det handlingsprogram för

konfliktförebyggande verksamhet som nu tas

fram. Sverige kommer vidare att under de

närmaste tre åren att stödja ett projekt med syfte

att etablera en mekanism för tidig information

kring framväxande kriser och konflikter i Afrika.

Mot bakgrund av ovanstående resonemang

beräknas anslaget för 1999 till 146,3 miljoner

kronor. I sammanhanget bör framhållas att

efterfrågan på svensk såväl militär, polisiär som

annan civil personal ökat från FN:s, OSSE:s,

VEU:s, EU:s (ECMM) och andra

organisationers sida. Finansiering av svensk

medverkan i internationella fredsfrämjande

insatser sker även genom utnyttjande av anslag

inom utgiftsområde 6, Totalförsvar samt

utgiftsområde 7, Internationellt bistånd.

5 Information om Sverige i utlandet

5.1 Omfattning

Verksamhetsområdet Information om Sverige i

utlandet omfattar

1) anslaget till Svenska institutet för att sprida

kunskap om Sverige i utlandet och svara för

utbyte med andra länder inom kultur, utbildning,

forskning och samhällsliv i övrigt samt

2) anslaget till de svenska utlandsmyndigheterna

för informations- och kulturutbytesverksamhet,

pressverksamhet och intregrerade

främjandeinsatser.

Ändamålet med verksamheten är att skapa

goodwill och förtroende för Sverige som

samarbetspartner och därmed främja svenska

intressen och bidra till tillväxt och sysselsättning.

De svenska utlandsmyndigheterna utgör

regeringens främsta instrument för att

genomföra detta mål i enskilda länder.

5.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 5.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

65,3

60,6

60,4

66,7

66,6

65,5

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Målsättningarna för verksamheten bedöms ha

uppfyllts väl. Verksamhetens övergripande mål

och inriktning har legat fast. Kraven och

förväntningarna har ökat betydligt under senare

år. Genomförandet av informations- och

kulturinsatser samt integrerade sverigefrämjande

insatser i utlandet är starkt beroende av

nationella och lokala samarbetspartners.

Förändringar

Den uppbyggnad av sverigefrämjandet inom

Regeringskansliet och på utlandsmyndigheterna

som påbörjats 1997 innebär att ett samlat

tänkande och planerande har vuxit fram som gör

att politisk, kommersiell, kulturell och

vetenskaplig information kan samverka på ett

nytt sätt. Nämnden för Sverigefrämjande i

utlandet har befäst sin roll som samarbetsforum

för sverigefrämjande.

Myndigheten Svenska institutet (SI) bildades

den 1 januari 1998. Tidigare bedrevs

verksamheten i stiftelseform. I instruktionen

markeras den nya myndighetens roll att genom

kulturutbyte, samhällsinformation och utbyte

inom studier och forskning främja svenska

intressen och bidra till tillväxt, sysselsättning och

kulturell utveckling i Sverige. Detta innebär en

utökad roll för Svenska institutet.

För att leva upp till de ökade och nya kraven

har SI genomfört en omorganisation som trädde

i kraft den 1 april 1998. Därigenom har bl.a.

bättre förutsättningar att tillgodose

departementets önskemål om kapacitet för

projektsamordning skapats.

Prioriteringar

Inom anslaget C1 Svenska institutet skall

insatser i Västeuropa prioriteras, då behovet av

information accentuerats genom medlemskapet i

EU. Under anslaget C2 Övrig information om

Sverige i utlandet skall insatser i Västeuropa,

Nordamerika och vissa länder i Asien prioriteras.

Informationen om Sverige i utlandet måste

fortsätta att utvecklas för att möta nya behov och

krav föranledda av omvärldsförändringar.

Millenniumskiftet och Sveriges ordförandeskap i

EU första halvåret 2001 är informationstillfällen

att uppmärksamma redan 1999. Kulturens

centrala roll i presentationen av Sverige i utlandet

bör framhävas.

5.3 Resultatbedömning

Bedömningen är att insatserna inom

verksamhetsområdet har bidragit till att

säkerställa Sveriges intressen i förbindelserna

med andra länder och till att göra

utrikespolitiken till ett bättre instrument i

näringspolitiken.

5.4 Revisionens iakttagelser

Revisorerna har i revisionsberättelse den 31 mars

1998 beträffande Svenska institutet påpekat

behovet av en omläggning av Svenska institutets

redovisning för att tillgodose redovisningskraven

för myndigheter. Riksrevisionsverket har

granskat SI:s delårsrapport för första hälften av

1998 och konstaterat att rapporten uppfyller

kraven på att ge en rättvisande bild av

verksamhetens kostnader och inräkter och den

ekonomiska ställningen.

5.5 Anslag

C1 Svenska institutet

Tabell 5.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

55 113

Anslags-

sparande

124

1998

Anslag

50 748

Utgifts-

prognos

50 400

1999

Förslag

51 826

2000

Beräknat

52 729

1

2001

Beräknat

53 628

2

1 Motsvarar 51 826 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 51 826 tkr i 1999 års prisnivå

Anslaget, som är Svenska institutets

huvudanslag, finansierar Sverigeinformation i

olika former, kulturutbyte med andra länder,

utbildnings- och forskningsutbyte (stipendier,

stöd till svenskundervisning i utlandet) samt

Svenska kulturhuset i Paris. Genomförandet av

verksamheten sker i samverkan med bl.a. den

svenska utrikesförvaltningen samt nationella och

utländska samarbetsparter.

Svenska institutet har därutöver anslag och

uppdrag för biståndsrelaterade insatser i Central-

och Östeuropa samt utvecklingsländer (utgifts-

område 7), för uppdrag på utbildnings- och

forskningsområdet (utgiftsområde 16. resp.

utgiftsområde 14) och för insatser som rör

internationellt kulturutbyte (utgiftsområde 17).

Till detta kommer ett antal särskilda uppdrag.

Den totala budgeten uppgick 1997 till ca 194,9

miljoner kronor, varav anslaget C1 utgjorde 55,2

miljoner.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Svenska institutets verksamhetsredovisning för

budgetåret 1997 visar att antalet inkommande

och behandlade ärenden med önskemål om stöd

och service från Svenska institutet ökat. SI har

dock inte kunnat ställa upp med resurser som

motsvarar denna ökning; antalet utbytesprojekt

och produktioner finansierade via SI:s

huvudanslag C1, inom vilket Västeuropa skall

prioriteras, har minskat. Inkomsterna från

Sverigebokhandeln som institutet driver, visar en

ökning om tolv procent.

 På grundval av årsredovisningen och den mer

detaljerade verksamhetsredovisningen för 1997

är bedömningen att Svenska institutet 1997 väl

uppfyllt sin del av effektmålet. Institutet har

tillhandahållit en bred och saklig information om

Sverige som svarat mot utländska målgruppers

efterfrågan, upprätthållit en serviceroll gentemot

de svenska utlandsmyndigheterna samt

medverkat till utbyten inom kultur och

samhällsliv samt utbildning och forskning. SI:s

stöd i olika former till den akademiska

svenskundervisningen vid universitet och

högskolor i utlandet har gjort det möjligt för ett

stort antal utländska studenter att lära sig

svenska. De medel som SI fördelat till kulturellt

utbyte har gått till kontaktresor och

projektförberedelser som i många fall resulterat i

konkret samarbete mellan svenska och utländska

parter. Bedömningen är att SI:s insatser bidragit

till att skapa förtroende och goodwill för Sverige

som internationell samarbetspartner samt

bidragit till ökat internationellt utbyte på

väsentliga områden.

Resultatbedömning av institutets övriga

verksamhet finns under respektive

utgiftsområde.

Slutsatser

För budgetåret 1999 föreslås ett oförändrat

anslag plus pris- och löneomräkning och

justering av premier för avtalsförsäkringar.

Under utgiftsområde 24 har i den ekonomiska

vårpropositionen 1998 (prop. 1997/98:150) för

budgetåren 1999-2001 också avsatts medel för

östersjöregionen, som kan användas för vissa

främjande- och informationsinsatser, inklusive

specifika personalförstärkningar, och som efter

förslag från Utrikesdepartementet skulle kunna

användas för SI:s verksamhet.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

50 748

Pris- och löneomräkning

+ 951

Justering av premier

+ 127

Förslag 1999

51 826

C2 Övrig information om Sverige i

utlandet

Tabell 5.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

10 138

Anslags-

sparande

128

1998

Anslag

9 835

Utgifts-

prognos

9 963

1999

Förslag

14 835

2000

Beräknat

13 835

2001

Beräknat

11 835

Anslaget används till att finansiera särskilda, av

regeringen prioriterade, informations- och

främjandeinsatser genom de svenska

utlandsmyndigheterna. Det har använts även till

journalistinbjudningar samt seminarier och visst

person-utbyte. Insatser i Västeuropa,

Nordamerika och Ostasien har prioriterats.

Anslagsbehållningen vid bokslutet och

reservationen om 128 000 kronor på ett s.k.

äldreanslag avsåg medel som beslutats för

informationssatsningar under 1997, men där en

viss del av betalningarna sker 1998.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Kraven och förväntningarna på de svenska

utlandsmyndigheterna att på olika vägar skapa

goodwill och förtroende för Sverige har ökat

markant de senaste två åren.

Informations- och kulturutbytesverksamhet,

pressaktiviteter samt integrerade

sverigefrämjande aktiviteter har blivit allt

viktigare för att presentera Sverige och skapa

uppmärksamhet för vårt land i andra länder. I ett

internationellt perspektiv kan konstateras att

främjandefrågorna i bred bemärkelse har fått en

väsentligt ökad roll inom många

utrikesförvaltningar. Allt fler länder, inte minst

de övriga EU-länderna, inser också den betydelse

som informations- och kultursatsningar samt

pressverksamhet har för att presentera landet

liksom för att nå mer definierade mål. Sådana

aktiviteter kan utöver sina andra syften

fungera både som export- ochkulturfrämjare, ha

en funktion som mötesplats för att skapa

nätverk, bidra till opinionsbildning osv.

Utifrån utlandsmyndigheternas rapportering

av genomförda evenemang och aktiviteter är

bedömningen att anslaget under 1997 fyllt sin del

av effektmålet på ett utmärkt sätt. Den

finansiering som anslagits har i många projekt

runt om i världen utgjort en bas för samarbete

med nationella och lokala samarbetspartners. På

så sätt har de statliga medlen ofta genererat

större insatser och kunnat resultera i viktiga

Sverigepresentationer, bl.a. utställningar och

evenemang i Storbritannien, Tyskland, Turkiet,

Kanada, Japan och Sydafrika.

Slutsatser

Med anledning av regeringens satsning på

Europafrågor i den ekonomiska

vårpropositionen 1998 (prop. 1997/98:150) för

budgetåren 1999-2001 föreslås anslaget tillföras 3

miljoner kronor budgetåret 1999 för Nämnden

för Sverigefrämjande i utlandet för att initiera

eller medverka i särskilda samarbetsprojekt med

inriktning på Europa mellan sverigefrämjandets

huvudaktörer. För budgetåren 2000 och 2001

tillförs anslaget 2 miljoner kronor per år för

samma ändamål. För budgetåren 1999 och 2000

tillförs anslaget 2 miljoner kronor per år för

Sveriges bidrag till ett gemensamt nordiskt

centrum, Scandinavia House i New York.

Under utgiftsområde 24 har i

vårpropositionen också avsatts medel för

Östersjöregionen, som kan användas för vissa

främjande- och informationsinsatser, inklusive

specifika personalförstärkningar, enligt förslag

från Utrikesdepartementet.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

9 835

Överföring från anslaget A1

+ 2000

Framtidsområdet Europeiskt

samarbete

+ 3000

Förslag 1999

14 835

6 Nedrustnings- och säkerhetspolitiska

frågor m.m.

6.1 Omfattning

Målsättningarna för verksamhetsområdet är att

främja information och forskning om

nedrustnings- och säkerhetspolitiska frågor samt

att tillförsäkra Utrikesdepartementet teknisk och

vetenskaplig sakkunskap vid förhandlingar om

nedrustning och rustningskontroll samt vid

internationellt samarbete för att motverka

spridning av massförstörelsevapen. Inom ramen

härför lämnas stöd till utredningar, seminarier,

utgivande av publikationer m.m., organisationer

och stiftelser för information och studier om

global och europeisk säkerhetspolitik och

fredsfrämjande utveckling, Stockholms

internationella fredsforskningsinstitut (SIPRI),

Försvarets forskningsanstalt (FOA),

Utrikespolitiska Institutet (UI) och

forskningsverksamhet av särskild utrikes- och

säkerhetspolitisk betydelse.

6.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 6.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

55,2

57,4

56,6

58,4

59,2

60,1

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Förhandlingarna i Genève om ett kontrollsystem

för 1972 års konvention om förbud mot

bakteriologiska (biologiska) vapen och

toxinvapen har intensifierats under 1997 och

första halvåret 1998. Sverige agerar pådrivande i

förhandlingarna för att få till stånd ett effektivt

kontrollsystem, bl.a. med tekniskt stöd från

FOA. I Wien pågår sedan våren 1997 ett arbete

för att förbereda ikraftträdandet för Förenta

nationernas fördrag om fullständigt förbud mot

kärnsprängningar (provstoppsavtalet). Sverige

leder genom företrädare för FOA arbetet för

upprättande av ett kontrollsystem för fördraget.

Under 1997 och första halvåret 1998 har Sverige i

ökande utsträckning bidragit med FOA-expertis

till FN:s säkerhetsråds särskilda kommission för

eliminering av Iraks massförstörelsevapen

(UNSCOM). Nedrustningskonferensen (CD) i

Genève har i augusti i år beslutat att inleda

förhandlingar om ett avtal om förbud mot

produktion av klyvbart material för

vapenändamål. Avseende anslaget D1

Utredningar och andra insatser på det

utrikespolitiska området har ett anslagssparande

skett under budgetåret 1997 bl.a. till följd av att

ett äldreanslag i första hand tagits i anspråk.

Förändringar

Verksamhetens övergripande målsättningar och

inriktning ligger fast. Några större förändringar

har därför inte skett i verksamheten jämfört med

närmast föregående budgetår. Stöd till olika

projekt inom anslagsområdet Utredningar och

andra insatser på det utrikespolitiska området har

dock ökat i omfattning innevarande budgetår.

Prioriteringar

Följande frågor avses särskilt prioriteras under

budgetåret 1999:

Förhandlingarna i Genève om ett

kontrollsystem för konventionen om förbud

mot biologiska vapen, vilka avses slutföras under

året. Arbetet i CD rörande ett avtal om förbud

mot produktion av klyvbart material för

vapenändamål. Uppbyggnad av ett svenskt

nationellt datacenter för provstoppsavtalet.

Upprätthållande av FOA:s tekniska och

vetenskapliga kompetens för området

nedrustning och icke-spridning av kärnvapen.

Fortsatt tillhandahållande av svensk expertis till

UNSCOM. Möjligheterna för SIPRI och UI att

utöka externfinansieringen av sin verksamhet.

6.3 Resultatbedömning

Sammantaget bedöms målsättningarna för

verksamhetsområdet ha uppfyllts väl under

budgetåret 1997 och första halvåret 1998.

Främst är detta en kvalitativ bedömning av

genomförda insatser. Verksamhetens art är

överlag sådan att effekterna svårligen kan

kvantifieras. Det kan dock konstateras att t.ex.

FOA:s tekniska och vetenskapliga stöd till

Utrikesdepartementet är en grundläggande

förutsättning för att Sverige skall kunna spela en

aktiv och pådrivande roll i internationella

förhandlingar rörande nedrustnings- och icke-

spridningsfrågor.

6.4 Revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att det vid granskning av

SIPRI:s och UI:s bokslut och redovisning för

budgetåret 1997 inte framkommit några

anmärkningar som föranlett ytterligare åtgärder.

6.5 Anslag

D1 Utredningar och andra insatser

på det utrikespolitiska området

Tabell 6.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

141

Anslags-

sparande

2 181

1998

Anslag

1 759

1

Utgifts-

prognos

1 500

1999

Förslag

1 409

2000

Beräknat

2 259

2001

Beräknat

2 259

1 Till följd av förslag på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1998 minskades anslaget med 500 tkr.

Ändamålet med anslaget är att ge stöd till

verksamhet som främjar svensk utrikespolitik,

framför allt vad gäller nedrustnings- och

säkerhetspolitik. Under budgetåret 1997 förelåg

ett förhållandevis begränsat antal lämpliga

projekt att stödja. Vidare utnyttjades i första

hand medel från ett äldreanslag. Till följd härav

kunde ett anslagssparande ske avseende anslaget

D1. Dessa medel beräknas dock tas i anspråk

under budgetåren 1998, 1999 och 2000.

Resterande medel på äldreanslaget, 1,4 miljoner

kronor, beräknas tas i anspråk under 1998 och

1999. Genom en tilläggsbudget har 500 000

kronor överförts från anslaget D1 till anslaget

D4 Forskning till stöd för nedrustning och

internationell säkerhet under 1998 för att möta

ökade kostnader för tillhandahållande av svensk

expertis - genom företrädare för FOA - till FN:s

säkerhetsråds särskilda kommission för

eliminering av Iraks massförstörelsevapen

(UNSCOM).

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Projekt m.m. som finansierats inom anslaget har

legat inom prioriterade områden för svensk

utrikespolitik. Som exempel på bidrag som

beslutats under innevarande budgetår kan

nämnas stöd till internationella seminarier

syftande till att främja universell anslutning till

Ottawakonventionen om totalförbud mot

antipersonella minor (truppminor) och till

kemvapenkonventionen samt stöd till svenska

och internationella projekt rörande

problematiken med lätta vapen. Stöd har också

utgått till seminarier rörande frågor om

kärnvapennedrustning.

Slutsatser

Stöd åt utredningar, seminarier, utgivande av

publikationer m.m. ger en flexibel möjlighet att

genom anlitande av insatser utanför

Utrikesdepartementet främja och informera om

den svenska utrikespolitiken. Ändamålet med

anslaget bedöms ha uppfyllts väl.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

1 759

Återställande av

engångsminskning i

tilläggsbudget

+ 500

Överföring till anslaget D4

- 600

Överföring till anslaget D6

- 250

Förslag 1999

1 409

D2 Information och studier om

säkerhetspolitik och

fredsfrämjande utveckling

Tabell 6.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

8 860

Anslags-

sparande

390

1998

Anslag

9 000

Utgifts-

prognos

8 800

1999

Förslag

9 000

2000

Beräknat

9 000

2001

Beräknat

9 000

Ändamålet med anslaget är att genom stöd till

organisationer och stiftelser främja studier och

information om nedrustnings- och

säkerhetspolitiska frågor. Regeringen beslutar,

efter yttrande av en beredningsgrupp, om

fördelning av medel från anslaget i enlighet med

förordningen (1993:983) om statligt stöd för

information och studier om säkerhetspolitik och

fredsfrämjande utveckling, samt de ändringar

som införts i denna genom förordning

(1996:824). Bidrag lämnas till organisationer och

stiftelser som organisationsstöd eller

projektbidrag. Stödet omfattar ämnesområdena

nedrustning och rustningskontroll,

konflikthantering samt andra säkerhetspolitiska

ämnen inom ramen för ett vidgat

säkerhetspolitiskt synsätt. Outnyttjade medel

som återbetalats i samband med

slutredovisningar av tidigare beslutade projekt,

139 000 kronor, finns på ett särskilt äldreanslag

och beräknas tas i anspråk under budgetåren

1998 och 1999.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Stöd enligt förordningen utgick under

budgetåret 1997 till tretton organisationer och

102 projekt. För budgetåret 1998 har fattats

beslut om stöd till femton organisationer och 79

projekt.

Slutsatser

Regeringen finner det väsentligt att kunskap,

intresse och engagemang för frågor som rör

global och europeisk säkerhet stimuleras. Stödet

till organisationer och stiftelser för detta ändamål

fyller därför en viktig funktion. En förutsättning

för att stöd skall lämnas är att det främjar

verksamhet som är av allmänt intresse och har en

god spridningseffekt. Sammantaget bedöms

uppställda mål ha uppfyllts väl inom den givna

budgetramen. Stödet bedöms ha haft god

spridningseffekt.

D3 Bidrag till Stockholms

internationella

fredsforskningsinstitut (SIPRI)

Tabell 6.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

20 571

1998

Anslag

20 324

Utgifts-

prognos

20 324

1999

Förslag

20 755

2000

Beräknat

21 107

2001

Beräknat

21 529

Stockholms internationella

fredsforskningsinstitut (SIPRI) har till ändamål

att i enlighet med de grunder som riksdagen

fastställt bedriva forskning i konflikt- och

samarbetsfrågor. Syftet med forskningen är att

ge bidrag till förståelsen av betingelserna för

fredliga lösningar av konflikter och för en stabil

fred.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Institutets forskning under budgetåret 1997 och

första halvåret 1998 har främst inriktats på

följande huvudområden: förebyggande av

konflikter, konflikthantering och regional

säkerhet, militärutgifter, vapenproduktion och

vapenhandel samt massförstörelsevapen och

internationell säkerhet. Inte minst det senaste

årets utveckling har givit förnyad aktualitet åt

icke-spridningsproblematiken, med

konsekvenser bl.a. för Sydasien och

Mellanöstern.

SIPRI:s forskning åtnjuter ett högt

internationellt anseende. Genom framför allt en

omfattande publikationsverksamhet, men även

genom anordnande av seminarier m.m. ges

forskningsresultaten en god spridning. SIPRI har

under året vidgat sitt finansieringsunderlag.

Slutsatser

SIPRI har väl uppfyllt uppställda mål för

verksamheten. Med hänsyn till den på senare tid

ökade betydelsen av SIPRI:s huvudområden bör

SIPRI öka sin verksamet. Det är emellertid

angeläget att institutet fortsatt verkar för att en

ökande del av dess verksamhet kan finansieras

från andra källor än statliga medel. SIPRI bör

också i ökad grad kunna få tillgång till

projektmedel från andra anslag.

D4 Forskning till stöd för

nedrustning och internationell

säkerhet

Tabell 6.5 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

12 002

Anslags-

sparande

233

1998

Anslag

10 762

1

Utgifts-

prognos

10 995

1999

Förslag

11 080

2000

Beräknat

10 662

2001

Beräknat

10 852

1 Varav 500 tkr i tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen.

Ändamålet med anslaget är att tillföra

Utrikesdepartementet teknisk och vetenskaplig

sakkunskap från Försvarets forskningsanstalt

(FOA) vid förhandlingar om nedrustning,

rustningsbegränsning, internationell säkerhet

samt vid internationellt samarbete för att

motverka spridning av massförstörelsevapen.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

I de internationella förhandlingarna i Genève om

ett kontrollsystem för konventionen om förbud

mot biologiska vapen agerar Sverige aktivt för att

få till stånd ett så effektivt system som möjligt.

Detta arbete möjliggörs bl.a. av det tekniska stöd

som lämnas av FOA. I den förberedande

kommissionen i Wien för provstoppsavtalets

ikraftträdande leder Sverige genom företrädare

för FOA arbetet för att upprätta ett

kontrollsystem för avtalet. Under innevarande

budgetår har FOA påbörjat upprättandet av ett

svenskt nationellt datacenter för

provstoppsavtalet. Häri ingår också att ansluta en

station för mätning av luftburen radioaktivitet

och en seismisk mätstation till avtalets

internationella övervakningssystem. FOA har

vidare inlett visst förberedande arbete inför

internationella förhandlingar om ett avtal om

förbud mot produktion av klyvbart material för

vapenändamål.

För Sveriges deltagande i internationella

exportkontrollarrangemang lämnar FOA

fortlöpande tekniskt stöd.

Genom företrädare för FOA har Sverige det

senaste året i ökande utsträckning bidragit med

expertis till FN:s särskilda kommission för

eliminering av Iraks massförstörelsevapen

(UNSCOM). För att möta de stigande

kostnaderna härför har anslaget D4 tillförts 500

000 kronor genom 1998 års tilläggsbudget.

Denna ökning har finansierats genom en

motsvarande minskning av anslaget D1

Utredningar och andra insatser på det

utrikespolitiska området. För budgetåret 1999

beräknas 600 000 kronor behöva tas i anspråk för

att täcka kostnader för Sveriges bidrag med

expertis till UNSCOM.

Slutsatser

Verksamhetens mål bedöms ha uppfyllts väl.

Tillgång på teknisk och vetenskaplig expertis är

en nödvändighet för att Sverige på ett aktivt och

trovärdigt sätt skall kunna delta i det

internationella arbetet för nedrustning,

rustningskontroll och främjande av

internationell säkerhet. Under budgetåret 1999

kommer Sverige också att delta i förhandlingar i

CD om ett avtal om förbud mot produktion av

klyvbart material för vapenändamål. Därvid

aktualiseras tekniskt stöd från FOA till

Utrikesdepartementet även på detta område.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

10 762

Neddragning av engångsökning

i tilläggsbudget

- 500

Pris- och löneomräkning

+ 218

Överföring från anslaget D1

+ 600

Förslag 1999

11 080

D5 Utrikespolitiska Institutet

Tabell 6.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

10 112

1998

Anslag

10 004

Utgifts-

prognos

10 004

1999

Förslag

10 216

2000

Beräknat

10 389

2001

Beräknat

10 597

Ändamålet med anslaget till Utrikespolitiska

Institutet (UI) är att främja intresse för

internationella frågor samt att öka kunskapen

om detta ämne genom forskning och

information till allmänheten.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Utrikespolitiska Institutets verksamhet har

under budgetåret 1997 och första halvåret 1998

främst bedrivits inom följande områden:

 Forskning inriktad på bl.a. kärnvapenrisker,

mänskliga rättigheter, internationella

förhandlingar och den säkerhetspolitiska

situationen i Europa, Ryssland och runt

Östersjön.

 Utbildning, program- och

seminarieverksamhet.

 Utgivning av publikationer, däribland

Världspolitikens dagsfrågor, Internationella

Studier, Samhällsmagasinet Epok och Länder i

fickformat.

Effekterna av institutets verksamhet är svåra

att mäta med bestämdhet. Det kan dock

konstateras att UI bidrar med viktig och

uppskattad information inom sitt

verksamhetsområde, bl.a. genom den alltmer

välbesökta programverksamheten. Likaså har

institutets forskning tilldragit sig stort intresse;

denna utgör basen för den breda

informationsverksamhet institutet bedriver.

Slutsatser

Utrikespolitiska Institutets information genom

publikationer, seminarier m.m. riktad till en bred

svensk allmänhet fyller en viktig funktion genom

att främja intresset och kunskapen för

utrikespolitiska frågor. Institutet har väl uppfyllt

målsättningarna för verksamheten. Det är dock

av fortsatt stor vikt att institutet säkerställer en

högre grad av extern finansiering för att minska

beroendet av statliga medel.

D6 Forskningsverksamhet av särskild

utrikes- och säkerhetspolitisk

betydelse

Tabell 6.7 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

3 477

Anslags-

sparande

120

1998

Anslag

5 524

Utgifts-

prognos

5 000

1999

Förslag

5 891

2000

Beräknat

5 736

2001

Beräknat

5 851

Huvuddelen av medlen under anslaget

finansierar ett särskilt säkerhetspolitiskt

forskningsprogram vid Utrikespolitiska

Institutet. Därutöver fördelar regeringen direkt

stöd åt framför allt yngre forskare inom utrikes-

och säkerhetspolitik från detta anslag. En del av

medlen används också för forskning om

europeisk säkerhet i samarbete med Försvarets

forskningsanstalt eller andra uppdragstagare.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Sammanlagt har ett 20-tal forskningsprojekt

erhållit stöd, ofta som ett led i förberedelser för

att söka mångdubbelt större anslag från

Humanistiskt-samhällsvetenskapliga

forskningsrådet, Riksbanksfonden eller privata

stiftelser. Därmed bidrar anslaget till att

underlätta för forskare att inrikta större

forskningsprojekt på frågor som är av särskild

betydelse för svensk utrikes- och

säkerhetspolitik.

Vad gäller de medel som används för

forskning om europeisk säkerhetspolitik i

samarbete med Försvarets forskningsanstalt eller

andra uppdragstagare har dessa främjat de i

regleringsbrevet uppställda målen. Bl.a. har en av

FOA:s tjänstemän tjänstgjort vid

Utrikesdepartementet år 1998 och tematiska

studier har presenterats. Samarbetet med FOA

kommer att fortsätta med såväl regelbundna

konsultationer som tjänsteutbyte och särskilda

studier.

Slutsatser

Alla beviljade ansökningar syftar till att stimulera

forskning om förutsättningarna att uppnå målen

för vår utrikes- och säkerhetspolitik och om de

sätt på vilka dessa mål kan främjas. Bedömningen

är - på grundval av insända forskarrapporter och

avrapportering i andra former - att

forskningsanslaget under budgetåret 1997 väl

uppfyllt målet för anslaget såväl vad gäller UI-

forskningen som direktstöden. Det är angeläget

att denna forskning bereds fortsatta

verksamhetsmöjligheter.

Behovet av inträngande studier om europeisk

säkerhetspolitik är stort och i växande, varför

anslaget föreslås tillföras 250 000 kronor år 1999

från anslaget D1.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

5 524

Pris- och löneomräkning

+ 117

Omföring från anslaget D1

+ 250

Förslag 1999

5 891

7 Övriga utrikespolitiska frågor

7.1 Omfattning

I detta verksamhetsområde ingår anslagen för

Inspektionen för strategiska produkter (ISP),

Europainformation m.m. samt, fr.o.m.

budgetåret 1999, Föreningen Norden, som

tidigare budgeterats under utgiftsområde 17

Kultur, medier, trossamfund och fritid.

7.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 7.1Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1997

Anslag

1998

Utgifts-

prognos

1998

Förslag

anslag

1999

Beräknat

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

22,1

23,6

20,8

45,0

45,1

45,2

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

ISP

Verksamheten vid Inspektionen för strategiska

produkter (ISP) har för 1997 redovisat ett

underskott uppgående till 102 000 kronor.

Orsaken till denna utveckling kan i första hand

härledas till att myndigheten är nystartad och

kostnader på IT-området.

Europainformation

Informationsverksamheten har under 1997 och

första halvåret 1998 varit starkt inriktad på att

informera den breda allmänheten om EU:s

regeringskonferens och Amsterdamfördraget,

som godkändes av riksdagen i april 1998. En klar

majoritet av befolkningen känner i dag till

Amsterdamfördraget.

En reservation har funnits på anslaget sedan

budgetåret 1995/96, dels på grund av

organisatoriska förändringar, dels på grund av att

den parlamentariska EU 96-kommittén bedrev

en omfattande informationsverksamhet om

EU:s regeringskonferens.

Förändringar

ISP

Verksamhetens övergripande målsättningar och

inriktning ligger fast. Några större förändringar

har därför inte skett i verksamheten jämfört med

närmast föregående budgetår.

Europainformation

Verksamhetens inriktning och målsättningar

ligger fast.

Proriteringar

ISP

ISP installerar under 1998 ett nytt

ärendehanteringssystem. Under 1999 bör

inkörningen av det nya systemet prioriteras

liksom information till företag, myndigheter och

allmänheten om den exportkontroll som

myndigheten bedriver.

Europainformation

Under 1999 kommer verksamheten att

intensifieras för att öka kunskaperna i

Europafrågorna. Antalet mottagare av

informationsmaterial bör öka. I detta arbete

behöver den moderna tekniken utnyttjas i större

utsträckning än hittills och även marknadsföring

användas. Ytterligare en del av strävan att öka

kunskaperna utgör det stöd i form av

projektbidrag för informations- och

kunskapshöjande insatser som kan ges till ideella

organisationer och stiftelser. Regeringen

kommer fortsatt att prioritera information om

EU:s utvidgning och om reformarbetet i EU

samt om EMU-frågan.

7.3 Resultatbedömning

ISP

Sammantaget bedöms målen för

verksamhetsområdet i huvudsak ha uppfyllts

under budgetåret 1997 och första halvåret 1998.

Europainformation

Det informationsarbete som bedrivits om EU:s

regeringskonferens och om Amsterdamfördraget

har i stort uppfyllt de mål som sattes upp för

verksamheten. Kännedomen om

Amsterdamfördraget har ökat. Antalet

mottagare av regeringens information har ökat.

7.4 Revisionens iakttagelser

ISP

Regeringen konstaterar att det vid granskning av

ISP:s bokslut och redovisning för budgetåret

1997 framkommit anmärkningar, vilket framgår

under Regeringens överväganden.

7.5 Anslag

E1 Inspektionen för strategiska

produkter

Tabell 7.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

13 659

Anslags-

kredit

102

1998

Anslag

15 801

Utgifts-

prognos

15 550

1999

Förslag

16 027

2000

Beräknat

16 209

1

2001

Beräknat

16 262

2

1 Motsvarar 15 927 tkr i 1999 års prisnivå

2 Motsvarar 15 727 tkr i 1999 års prisnivå

Inspektionen för strategiska produkter (ISP)

inrättades den 1 februari 1996 genom att

Krigsmaterielinspektionen (KMI) inom

Utrikesdepartementets handelsavdelning

ombildades till en myndighet (prop. 1995/96:31,

bet. 1995/96:UU3, rskr. 1995/96:93).

ISP skall sköta tillsyn och annan kontroll

enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel och

lagen (1998:397) om strategiska produkter.

Inspektionen skall också vara nationell

myndighet enligt Sveriges åtaganden inom ramen

för icke-spridning av kemiska vapen.

Inspektionen prövar förvaltningsärenden om

kontroll över krigsmateriel och varor med

dubbla användningsområden.

Inspektionen har till sitt förfogande dels det

parlamentariskt sammansatta

exportkontrollrådet (EKR), dels det teknisk-

vetenskapliga rådet (TVR).

Kostnaden för verksamheten täcks av avgifter

som redovisas mot särskild inkomsttitel på

statsbudgeten. Avgiften tas ut av företag vars

produkter omfattas av kontrollen över

krigsmateriel och varor med dubbla

användningsområden.

Inspektionen har varit tvungen att utnyttja

102 000 kronor av anslagskrediten under 1997

för att klara sina ekonomiska åtaganden.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Såvitt kan bedömas har ISP säkerställt att

exportkontrollens syften uppnåtts samt att

Sveriges internationella åtaganden fullföljts inom

ramen för ISP:s verksamhetsområde. De relativt

stora arbetsbalanser m.m. som fanns för ett år

sedan har undanröjts.

Antalet beviljade utförseltillstånd på

krigsmaterielsidan och värdet av dessa ökade

kraftigt under 1997. Under första halvåret 1998

har värdet av beviljade utförseltillstånd dock

minskat jämfört med motsvarande period under

1997. Samtidigt har flera ansökningar blivit allt

mer komplicerade och kräver längre

handläggningstid än förr. Till detta kommer ett

stort antal tillstånd att tillverka och

tillhandahålla krigsmateriel m.m. Antalet

tillstånd avseende export av varor med dubbla

användningsområden var i stort sett oförändrat

jämfört med samma period under närmast

föregående år.

Eftersom ISP inrättades så sent som under

budgetåret 1995/96 är det svårt att göra några

kvantitativa jämförelser med tidigare år.

Myndigheten har dock under ett intensivt

uppbyggnadsskede på ett effektivt sätt kunnat

sköta sina löpande åligganden av vilka

tillståndsgivningen utgör myndighetens

kärnverksamhet. I samband med övergången till

en självständig myndighet har vissa problem bl.a.

avseende datasystemet kunnat konstateras. Efter

upphandling av ett nytt ärendehanteringssystem

under 1998 förestår ett omfattande arbete med

inkörning av detta under 1999.

I syfte att förstärka myndighetens

internationella kontaktnät, som är en viktig

förutsättning för ett effektivt internationellt

samarbete på exportkontrollområdet, har ISP

inlett ett ökat besöksutbyte med främst länder i

Västeuropa och Nordamerika.

Under första halvåret 1998 har en omfattande

hemsida gjorts tillgänglig på Internet, vilket

representerar en ny möjlighet att sprida

information till allmänheten.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

RRV har riktat invändningar mot ISP:s

årsredovisning. Enligt RRV uppfyller ISP:s

resultatredovisning för 1997 inte väsentliga

återrapporteringskrav enligt regleringsbrevet.

Även på delårsrapporten för första halvåret 1998

har ISP fått en invändning. Vidare har RRV vid

sin årliga ekonomisk-administrativa värdering,

s.k. EA-värdering, givit ISP omdömet ej

tillfredsställande. Regeringen ser allvarligt på

denna kritik och har uppmanat ISP att snarast

undanröja de konstaterade bristerna i

myndighetens redovisning. Utvecklingen

kommer noggrant att följas.

Slutsatser

Regeringen finner det väsentligt att ISP

fortsätter att förstärka sin beredskap för att möta

tidens krav på information om dels

myndighetens tillståndsverksamhet, dels

information till företag, andra myndigheter och

allmänheten. Ett enigt konstitutionsutskott har

ställt sig bakom önskemålet att ISP "förses med

särskilda resurser för insatser avseende

möjligheten att förse allmänheten med

basinformation om krigsmaterielexporten". Mot

denna bakgrund föreslås anslaget uppgå till 16

027 000 kronor budgetåret 1999.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts med anledning av att en korrigering

har gjorts av den justering som genomfördes av

anslagen för år 1998 med anledning av att sättet

att finansiera avtalsförsäkringar på det statliga

området förändrades (se bilaga 1, avsnitt 4).

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

15 801

Pris- och löneomräkning

+ 199

Justering av premier

+ 27

Förslag 1999

16 027

E2 Europainformation m.m.

Tabell 7.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

8 396

Anslags-

sparande

404

1998

Anslag

7 800

Utgifts-

prognos

5 204

1999

Förslag

21 800

2000

Beräknat

21 800

2001

Beräknat

21 800

Regeringskansliet bedriver sedan flera år genom

Utrikesdepartementet en bred och saklig

informationsverksamhet om den europeiska

integrationen riktad till den svenska allmänheten.

Det är en viktig del av den svenska öppenheten

att medborgarna på ett enkelt sätt kan få

information om den politik regeringen för i EU-

arbetet. Verksamheten, som bl.a. består av

dokumentation om svensk EU-politik och

pågående förändringar inom EU-samarbetet,

framtagande av publikationer och arrangerandet

av seminarier och hearings, syftar till att öka

kunskaperna om EU och den politik regeringen

för i EU-samarbetet. Därigenom stimuleras även

debatten om EU-frågorna.

En reservation från budgetåret 1995/96 finns

bl.a. på grund av organisatoriska förändringar

1995 kvar på anslaget. Reservationen har använts

för information om regeringskonferensen 1996,

som resulterade i Amsterdamfördraget. Under

1998 används den också för projektbidrag för

informations- och kunskapshöjande insatser om

EU, eftersom inga extra medel har anslagits för

detta ändamål.

Som ett led i regeringens besparingsåtgärder

minskades anslaget för Europainformation m.m.

år 1998 med en miljon kronor.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Regeringen prioriterade under 1997 en

omfattande informationsverksamhet om EU:s

regeringskonferens och Amsterdamfördraget.

Syftet var att informera om sakfrågorna och att

stimulera debatten. Ett nyhetsbrev gavs ut och

stora seminarier arrangerades. I samband med

undertecknandet av Amsterdamfördraget

genomfördes den breda informationssatsningen

"Jag är nyfiken EU", som gav information om det

nya fördraget i broschyrer, på kassett och på

Internet. Informationssatsningen resulterade i

ett dokumenterat ökat intresse och en ökad

kännedom om EU och Amsterdamfördraget.

Informationssatsningen kunde genomföras då

det fanns en reservation på anslaget.

Utgivningen av nyhetsbrevet har fortsatt

under 1998 med en övergripande inriktning på

regeringens EU-politik och aktuella EU-frågor.

Intresset är stort och antalet prenumeranter ökar

kontinuerligt bland såväl enskilda som

organisationer, skolor, studieförbund, företag

m.fl. Omkring 14 000 privatpersoner har tecknat

sig för en prenumeration, vilket är en ökning

från förra året med 4 000.

Seminarieverksamheten fortsätter också under

1998. Populärversioner av skrivelser och

utredningar produceras kontinuerligt och sprids i

en bred krets. De faktapromemorior

Regeringskansliet producerar om viktigare EU-

förslag har under 1997 också gjorts tillgängliga

för allmänheten. Under våren 1998 erbjöds

vidare alla gymnasieskolor en film, där olika

personer ger sina synpunkter på EU, och ett

material avsett för grupparbeten, där

hänvisningar finns till organisationer som är såväl

positiva som kritiska till EU-samarbetet.

Regeringen har under 1998 infört nya

möjligheter för ideella organisationer och

stiftelser att söka projektbidrag för informations-

och kunskapshöjande insatser om EU.

Projektbidragen är ytterligare ett sätt att försöka

öka kunskaperna om EU och att därigenom

stimulera debatten kring de europeiska

framtidsfrågorna. Intresset bland

organisationerna är mycket stort.

Slutsatser

Sverige är relativt ny som EU-medlem.

Kunskaperna om vad EU-medlemskapet innebär

behöver öka i vårt land. Kännedom om

medlemskapets möjligheter är en förutsättning

för att medlemskapet skall utnyttjas till fullo av

såväl enskilda som företag och organisationer

m.fl. Omfattande informationsinsatser om vad

medlemskapet innebär kommer därför att krävas

under flera år framöver. Ökade kunskaper kan

också bidra till en ökad debatt om det framtida

Europa, som det är angeläget att medborgarna

deltar i.

Anslaget för 1999 är beräknat så att regeringen

skall kunna bedriva en mer aktiv

informationsverksamhet till den svenska

allmänheten, bestående av bl.a. seminarier,

hearings, materialproduktion i olika former, en

mer omfattande distribution samt

marknadsföring. Det är angeläget att den nya

tekniken utnyttjas i större omfattning än hittills.

I den ekonomiska vårpropositionen avsattes

särskilda medel för att öka kunskapen om

Europapolitiken och dess möjligheter. Av dessa

föreslås anslaget för Europainformation tillföras

14 miljoner kronor.

Det ökade anslaget motiveras av behovet av

ökad kunskap i Europafrågorna och om de

rättigheter och skyldigheter medlemskapet ger.

Ökade kunskaper är en förutsättning för att

medlemskapet skall utnyttjas till fullo. Till de

prioriterade frågorna hör informationsinsatser

om EU:s utvidgning, om EU:s inre marknad, om

EMU och de praktiska konsekvenserna i Sverige

av att elva av EU:s femton medlemsländer ingår

en valutaunion. Anslaget skall även användas till

de projektbidrag för informations- och

kunskapshöjande insatser om EU som började

delas ut 1998, trots att inga medel då anslagits för

detta.

Anslaget kan även användas för information

om Sverige som EU-land i andra EU-länder.

Anslaget beräknas för år 2000 och 2001 uppgå

till samma belopp som 1999. En ökad satsning på

kunskapshöjande och intresseväckande

informationsinsatser om Europafrågorna kräver

ett långsiktigt arbete.

Beräkning av anslaget för 1999

tusental kronor

Anslag 1998

7 800

Framtidsområdet Europeiskt

samarbete

+ 14 000

Förslag 1999

21 800

E3 Föreningen Norden

Tabell 7.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1997

Utfall

7 128

1

1998

Anslag

7 128

1

Utgifts-

prognos

7 128 1

1999

Förslag

7 128

2000

Beräknat

7 128

2001

Beräknat

7 128

1 under utgiftsområde 17

Över anslaget utbetalas medel till Föreningen

Nordens verksamhet. Anslaget uppgår

budgetåret 1998 till 7,1 miljoner kronor.

Anslaget till Föreningen Norden överförs från

budgetåret 1999 från utgiftsområde 17 Kultur,

medier, trossamfund och fritid (Kultur-

departementet) till utgiftsområde 5 (den

nordiska samarbetsministerns ansvarsområde).

Bakgrunden till denna ändring är att ett nära

samarbete med frivilligorganisationer, där

Föreningen Norden intar en särställning, är ett

viktigt inslag i det nordiska samarbetet.

Föreningen Norden bedriver en omfattande

informationsverksamhet som kan utnyttjas för

att göra det nordiska regeringssamarbetet mer

känt. Från Föreningen Nordens sida har

framförts att stödet till dess verksamhet bör bli

en integrerad del av regeringens samlade insatser

för nordiskt samarbete.

Regeringens överväganden

Föreningen Norden har i anslagsframställning

för år 1999 begärt en uppräkning av anslaget till

7,8 miljoner kronor samt därutöver begärt

särskilda medel till informationsverksamheten

vid Arena Norden m.m.

Regeringen anser att Föreningen Nordens

verksamhet är värdefull och fyller en väsentlig

funktion då det gäller att sprida information och

ge det nordiska samarbetet en folklig förankring.

Föreningen är också en central samarbetspartner

vid genomförandet av samnordiska

aktiviteter/program.

Regeringen har under 1998 genom särskilda

beslut beviljat stöd till

informationsverksamheten vid Arena Norden

med 1 miljon kronor. Behovet av ytterligare

sådant stöd, liksom stöd till andra aktiviteter av

betydelse för det nordiska samarbetet, kommer

att prövas i särskild ordning.

Anslaget har beräknats till 7,1 miljoner kronor

för budgetåret 1999

Bilaga 5.1

Sveriges

samlade

bidrag till

FN

Bilaga 5.1

Sveriges samlade bidrag till FN

Innehållsförteckning

5.1 Sveriges samlade bidrag till FN 49

5.1 Sveriges samlade bidrag till FN

O= obligatoriskt bidrag

F = frivilligt bidrag

Myndighet FN-organisation Utfall 94/95 Utfall 95/96 Utfall 1997

O/F (18 mån.)

 Milj. kr Milj. kr Milj. kr

1. JUSTITIEDEPARTEMENTET

 WIPO 1,3 1,3 1,1 O

2. UTRIKESDEPARTEMENTET

 FN:s reguljära budget 100,2 89,0 93,5 O

 FN:s fredsbevarande operationer 247,6 245,0 92,8 O

 UNIDO 10,0 11,0 10,5 O

 Kemvapenkonventionen 1,2 2,7 5,7 O

 Övriga obligatoriska bidrag 0,2 0,9 2,5 O

 Fredsbevarande insatser 806,7 1 463,0 623,0 F

 Fred och återuppbyggnad 20,4 24,0 22,0 F

 Kvinnokonferensen i Peking 1,0 - - F

 DHA 3,7 5,0 - F

 GEF 264,0 117,6 151,0 F

 HABITAT 5,0 7,5 5,0 F

 IFAD 0,02 65,3 38,0 F

 ITC 7,5 8,0 5,0 F

 UNAIDS 10,0 20,0 25,0 F

 UNCDF 40,0 64,0 40,0 F

 UNCTAD 0,9 - - F

 UNDCP 46,5 56,0 32,0 F

 UNDP 573,0 920,0 460,0 F

 UNESCO 2,0 3,0 2,0 F

 UNFPA 140,0 232,0 116,0 F

 UNHCR 219,6 497,0 248,5 F

 UNICEF 350,0 566,0 283,0 F

 UNIFEM 5,0 8,0 5,0 F

 UNRWA 96,0 275,0 130,0 F

 Världsbanken/IDA 648,7 1 372,0 966,0 F

 WFP inkl. IEFR/PRO 270,0 434,0 200,0 F

 WHO/PSA 4,0 6,0 3,0 F

 WMU 18,4 27,0 - F

 UNEP (ny för 1997) 20,0 F

 Övrigt 39,4 26,1 34,0 F

 Sida FAO 100,8 39,0 46,0 F

 HABITAT 0,9 4,7 0,6 F

 IAEA 7,0 4,5 3,1 F

 ICTP 4,2 6,6 5,0 F

 ILO 19,1 20,0 20,0 F

 IMO 4,1 - - F

Myndighet FN-organisation Utfall 94/95 Utfall 95/96 Utfall 1997

O/F

 (18 mån.)

 Milj. kr Milj. kr Milj. kr

 Sida ITC 6,2 7,7 2,9 F

 IUCN 16,4 48,3 33,5 F

 Mekong k 8,9 - 14,5 F

 UNDCP 1,7 1,7 1,9 F

 UNDESD 1,1 - - F

 UNDHA 31,2 42,6 45,0 F

 UNDP 119,2 297,0 264,0 F

 UNEP 5,0 10,4 3,3 F UNESCO 5,8

9,8 13,5 F

 UNESCO 5,8 9,8 13,5

 UNFPA 3,0 0,5 9,0 F

 UNHCR 238,8 347,0 96,0 F

 UNICEF 538,9 469,0 340,0 F

 UNIDO 0,1 2,0 2,2 F

 UNIFEM 1,0 - 1,7 F

 UNOCHA 9,0 18,5 19,5 F

 UNRISD 5,0 8,2 5,3 F

 UNRWA 24,9 19,8 10,7 F

 UNSO 5,7 0,6 - F

 UNV 6,0 3,0 5 F

 Världsbanken/IDA 107,5 593,0 212,0 F

 WFP 65,8 85,0 62,0 F

 WHO/PSA 83,9 97,0 102,0 F

 WIPO 1,5 0,7 - F

 WMU 19,6 23,7 17,2 F

 " PAHO (ej inkl.. tidigare) 64,4 80,0 F

 Övrigt 131,5 90,0 62,1 F

 _______ _______ ______

 5 504,8 8 859,8 5 091,5

3. SOCIALDEPARTEMENTET

 WHO 32,6 67,1 38,4 O

 för rapportering om

läkemedels-

 biverkning 2,6 3,9 2,6 O

 _____ _____ _____

 35,2 71,0 41,0

4. KOMMUNIKATIONSDEPARTEMENTT

 IMO 1,2 1,5 1,5 O

 OTIF 2,3 0,6 1,3 O

 IRCA 0,02 0,02 - O

Luftfartsverket

 ICAO 3,2 3,3 3,2 O

Post- & Telestyrelsen

 ITU 18,6 24,6 13,8 O

 UPU 3,1 4,8 3,0 O

 SMHI 4,3 4,6 4,1 O

 _______ ______ ______

 32,8 39,4 26,9

5. UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

 UNESCO 33,9 33,3 33,1 O

Myndighet FN-organisation Utfall 94/95 Utfall 95/96 Utfall 1997

O/F

 (18 mån.)

 Milj. kr Milj. kr Milj. kr

6. JORDBRUKSDEPARTEMENTET

 FAO 29,2 28,1 31,3 O

7. ARBETSMARKNADSDEPARTEMENTET

 ILO 21,1 23,1 20,5 O

8. NÄRINGSDEPARTEMENTET

 WIPO 3,6 3,6 3,1 O

 Internat. Studiegruppen för bly

 och zink 0,2 0,2 0,2 O

 Internat. Studiegruppen för

nickel 0,2 0,2 0,2 O

 _______ ______ _____ 4,0

4,0 3,5

 4,0 4,0 3,5

9. MILJÖDEPARTEMENTET

 Miljöfonden 22,0 20,0 20,0 F

 Övrigt - 4,2 3,1 F

 _____ _____ _____

 22,0 24,2 23,1

TOTALT SUMMA 5 684,3 9 084,2 5 272,0

Bilaga 5.2

Förteckning

över Sveriges

utlandsmynd

igheter samt

ackreditering

ar för de

Stockholmsb

aserade

ambassadöre

rna

Bilaga 5.2

Förteckning över Sveriges utlandsmyndigheter samt

ackrediteringar för de Stockholmsbaserade

ambassadörerna

Innehållsförteckning

5.2 Förteckning över Sveriges utlandsmyndigheter samt ackrediteringar för de

Stockholmsbaserade ambassadörerna 55

5.2 Förteckning över Sveriges utlandsmyndigheter samt ackrediteringar för de

Stockholmsbaserade ambassadörerna

I.

I. Beskickningar

 (sidoackrediteringar inom parentes)

 Abidjan

 (Lomé, Ouagadougou, Porto Novo)

 Addis Abeba

 (Djibouti, Asmara)

 Alger

 Amman

 Ankara

 (Baku)

 Athén

 Bagdad**)

 Bangkok

 (Rangoon, Vientiane, Phnom-Penh)

 Beirut*)

 Belgrad

 (Skopje)

 Bern

 (Vaduz)

 Bissau*)

 Bonn

 Brasilia

 Bryssel

 Budapest

 Buenos Aires

 (Asunción, Montevideo)

 Bukarest

 Canberra

 (Wellington)

 Caracas

 (Port of Spain, Georgetown, Paramaribo)

 Colombo*)

 Damaskus

 Dar es Salaam

 Dhaka

 Dublin

 Gaborone

 (Maseru)

 Guatemala

 (San Salvador, Tegucigalpa, Belmopan)

[REDACTED_EFTERNAMN]

 Hanoi

 Harare

 Havanna

 Heliga Stolen

 (San Marino)

 Helsingfors

 Islamabad

 Jakarta

 Kairo

 (Khartoum)

 Kiev

 (Chisinau)

 Kuala Lumpur

 Kuwait

 (Abu Dhabi, Doha, Manama)

 Köpenhamn

 Lagos

 (Accra)

 Lima

 (La Paz)

 Lissabon

 London

 Luanda

 (Sao Tomé)

 Lusaka

 (Lilongwe)

 Luxemburg

 Madrid

 (Andorra la Vella)

 Managua

 (San José, Panamá)

 Manila

 (Koror)

 Maputo

 (Mbabane)

 Mexico

 Moskva

 (Alma-Ata, Asjchabad, Bisjkek, Jerevan,

 Minsk, Tasjkent, Tbilisi, Dusjanbe)

 Nairobi

 (Bujumbura, Kampala, Kigali)

 New Delhi

 (Colombo, Kathmandu, Thimphu, Malé)

 Oslo

 Ottawa

 (Nassau)

 Paris

 Peking

 (Pyongyang***), Ulan Bator)

 Prag

 (Bratislava)

 Pretoria

 Rabat

 Reykjavik

 Riga

 Riyadh

 (Muscat, Sana)

 Rom

 (Tirana, Valletta)

 Santafé de Bogotá

 (Quito)

 Santiago de Chile

 Sarajevo

 Seoul

 Singapore

 (Bandar Seri Bagawan)

 Sofia

 Tallinn

 Teheran

 Tel Aviv

 (Nicosia)

 Tokyo

 (Majuro, Pohnpei)

 Tunis

 Vientiane*)

 Vilnius

 Warszawa

 Washington

 Wien

 (Ljubljana)

 Windhoek

 Zagreb

II. Ambassadkansli

 Berlin

III. Delegationer

Sveriges ständiga representation vid Europeiska

Unionen (EU) i Bryssel

Sveriges ständiga representation vid Förenta

nationerna i New York

Sveriges ständiga representation vid de internationella

organisationerna i Genève

Sveriges delegation vid Organisationen för

ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) i Paris

Sveriges delegation vid Europarådet i Strasbourg

Sveriges ständiga delegation vid Organisationen för

säkerhet och samarbete i Europa (OSSE) i Wien

IV. Karriärkonsulat

a) Generalkonsulat

 Gdansk

 Hamburg

 Hongkong (Macau)

 Istanbul

 Jerusalem

 Los Angeles

 New York

 S:t Petersburg

 Shanghai

b) Konsulat

 Mariehamn

V. Stockholmsbaserade ambassadörer

De sex sändebuden har följande ackrediteringar:

1. Bangui (Centralafrikanska Republiken), Brazza-

ville, (Folkrepubliken Kongo), Kinshasa***)

(Demokratiska Republiken Kongo), Libreville

(Gabon), Malabo (Ekvatorialguinea), Yaoundé

(Kameroun), Bissau (Guinea-Bissau), Praia (Kap

Verde), N Djamena (Tschad).

2. Banjul (Gambia), Freetown (Sierra Leone),

Monrovia (Liberia).

3. Bamako (Mali), Conakry (Republiken Guinea),

Dakar (Senegal), Niamey (Niger), Nouakchott

(Mauretanien), Tripoli (Libyen).

4. Antananarivo (Madagaskar), Mogadishu (Somalia),

Moroni (Comorerna), Port Louis (Mauritius),

Victoria (Seychellerna).

5. Basseterre (St Christopher och Nevis),

Bridgetown (Barbados), Castries (St Lucia)

Kingston (Jamaica), Kingstown (St Vincent och

Grenadinerna), Port-au-Prince (Haiti), Roseau

(Dominica), Santo Domingo (Dominikanska

Republiken), St George s (Grenada), St John s

(Antigua och Barbuda).

6. Apia (Västra Samoa), Nuku alofa (Tonga), Suva

(Fiji), Honiara (Salomonöarna), Port Moresby

(Papua Nya Guinea), Port Vila (Vanuatu).

 *) Beskickningen förestås av en chargé d affaires

 **) Beskickningen är tills vidare obemannad

 ***) Har utsänd personal

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

2

5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

46

45

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

52

51

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

PROP. 1998/99:1 UTGIFTSOMRÅDE 5

56

55