Regeringens proposition 1994/95:156

Godkännande av överenskommelse mellan Sverige      |~~

och Finland om avgränsning i Ålands hav och norra     1994/95:156

Östersjön, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 9 mars 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Lena Hjelm-Wallén (Utrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner en överenskommelse mellan Sverige och Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon.

Det föreslås vidare att riksdagen godkänner ett protokoll om att 1972 års överenskommelse med Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bot­tenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön skall tillämpas som avgränsning av Sveriges ekonomiska zon och Finlands kond-nentalsockel och fiskezon norr om ön Märket i avvaktan på en teknisk revi­sion.

I propositionen lämnas vidare förslag till en ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Genom den föreslagna lagändringen utsträcks det svenska territorialhavet något i Bottenviken utanför Haparanda, i Norra Kvar-ken, i Bottenhavets sydligaste del samt i Ålands hav. Lagändringen föreslås träda i kraft den dag regeringen bestämmer. Avsikten är att detta skall kunna ske i anslutning till att överenskommelsen med Finland ttäder i kraft.

1 Riksdagen 1994/95. 1 saml. Nr 156 Omtryckt

Innehållsförteckning

Prop. 1994/95:156

1

Förslag till riksdagsbeslut.............................. 

3

2

Lagtext..................................................... 

3

3

Ärendet och dess beredning.......................... 

4

4

Bakgmnd.................................................... 

4

5

Närmare om det rättsliga läget....................... 

4

6

Ingångna avgränsningsavtal.......................... 

6

7

Överläggningama med Finland........................ 

6

8

Överenskommelsen och protokollet................. 

8

9

Överväganden............................................ 

9

9.1

Överenskommelsen................................. 

9

9.2

Protokollet............................................ 

....... 

9

9.3

Lagen om Sveriges sjöterritorium............... 

..... 

10

Bilaga 1  Överenskommelsen............................... 

..... 

11

Bilaga 2 Protokollet........................................... 

..... 

14

Bilaga 3 Kartskiss över avgränsningama i Ålands hav och norra

Östersjön före ikraftttädandet av 1994 års överenskom­

melse................................................... 

..... 

14

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde........ 

..... 

16

1 Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 1994/95:156

Regeringen föreslår att riksdagen

1.

godkänner överenskommelsen den 2 juni 1994 mellan Sverige och Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon,

2.

godkänner protokollet om tillämpning av överenskommelsen den 29 sep­tember 1972 mellan Sverige och Finland om avgränsning av kontinental­sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön såsom avgränsning av svensk ekonomisk zon och av finländsk kon­tinentalsockel och fiskezon i avvaktan på att en teknisk revision av avgräns­ningen har genomförts,

3.

antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om ändring i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium

Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3§'

Till territorialhavet räknas det utanför Sveriges landområden och inre vat­ten belägna vattenområdet med en bredd av tolv nautiska mil eller 22 224 me­ter frän de baslinjer som anges i 4 §.

Territorialhavet sträcker sig dock

f) i Bottenviken, Bottenhavet,

O i Bottenviken, Bottenhavet,

Ålands hav och nordligaste delen av

Ålands hav och nordligaste delen av

Östersjön ej utöver den fastställda

Östersjön ej utöver den fastställda

gränsen mot Finland och, i de områ-

gränsen mot Finland och, i de områ­

den där sådan gräns saknas, ej utöver

den där sådan gräns saknas, ej utöver

någon av de gränslinjer för kontinen-

någon av de gränslinjer för kontinen­

talsockeln och Sveriges ekonomiska

talsockeln och Sveriges ekonomiska

zon som överenskommits med Fin-

zon som överenskommits med Fin­

land och ej heller utöver mittlinjen

land.

mellan de svenska och finska baslin­

jerna.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

' Senaste lydelse 1993:786.

3 Ärendet och dess beredning

Prop. 1994/95:156

Regeringen beslutade den 26 maj 1994 - efter överläggningar med utrikes-nämnden - att underteckna en överenskommelse med Finland om avgräns­ning i Ålands hav och norra Östersjön av svensk ekonomisk zon och av fin­ländsk kontinentalsockel och fiskezon.

Regeringen beslutade vidare att underteckna ett protokoll till överenskom­melsen den 29 september 1972 om avgränsning av kontinentalsockeln i Bot­tenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön. I proto­kollet fastställs att avgränsningslinjen norr om ön Märket mellan den svenska ekonomiska zonen och den finländska fiskezonen, i avvaktan på en teknisk revision, skall följa den kontinentalsockelgräns som avtalats mellan Sverige och Finland i 1972 års överenskommelse.

Överenskommelsen och protokollet undertecknades i Stockholm den 2 juni 1994.

Avtalshandlingama är upprättade på svenska och finska språken. Båda tex­terna äger lika giltighet. Överenskommelsen och protokollet finns i bilaga 1 respektive bilaga 2. Den finska texten finns tillgänglig i Utrikesdepartemen­tet.

Beredning har skett med Fiskeriverket, Kustbevakningen och Sjöfartsver­ket.

4 Bakgrund

Sveriges sjöterritorium regleras i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterrito­rium. Av 1 § i denna lag framgår att sjöterritoriet omfattar inre vatten och territorialhavet.

Utanför territorialhavsgränsen har Sverige inrättat en ekonomisk zon ge­nom lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon. Enligt 1 § i denna lag föreskriver regeringen om zonens närmare avgränsning. Sådana föreskrifter har beslutats genom förordningen (1992:1226) om Sveriges ekonomiska zon. 1 den ekonomiska zonen har Sverige suveräna rättigheter bl.a. när det gäller utnyttjande av naturresurser. Sverige har även skyldighet att bevara och för­valta dessa resurser samt att svara för viss tillsyn och övervakning i zonen.

Enligt gällande folkrätt får en ekonomisk zon omfatta högst 200 nautiska mil från de baslinjer vid kusten varifrån bredden av territorialhavet räknas. Inte någonstans längs Sveriges kust kan Sverige i full utsträckning göra gäl­lande en zon om 200 nautiska mil utan att möta andra staters anspråk på lik­nande zonen En avgränsning måste således ske.

Den fråga som nu aktualiseras är avgränsningen mellan Sverige och Fin­land i Ålands hav och norra Östersjön.

5 Närmare om det rättsliga läget

Två intemationella konventioner är relevanta för bedömningen av det rättsliga läget, nämligen 1958 års Genévekonvention om kontinentalsockeln och 1982 års havsrättskonvention.

1958 års Genévekonvention om kontinentalsockeln har tillträtts såväl av Prop. 1994/95:156 Sverige (prop. 1964:197, bet. 1964:UU12, rskr. 1964:400, SÖ 1966:24) som av Finland (år 1965). Den berättigar en strandstat att utöva suveräna rättighe­ter över kontinentalsockeln i fråga om utforskning och utvinning av minera-liska och andra icke-levande naturtillgångar Enligt konventionen anses sockeln sträcka sig ut till djupkurvan för 200 meter eller, utanför detta om­råde, till det djup där tillgodogörande av naturresurser är möjligt.

I Sverige regleras frågorom kontinentalsockeln i lagen (1966:314) om kon­tinentalsockeln. I lagen definieras kontinentalsockeln som havsbottnen och dess underlag inom allmänt vattenområde samt inom det havsområde utanför Sveriges territorialgräns som regeringen bestämmer i enlighet med 1958 års Genévekonvention.

På grund av närheten till andra staters kuster kan Sverige inte fullt ut göra gällande anspråk på en kontinentalsockel enligt Genévekonventionen utan att möta motsvarande anspråk från andra staten I sådana fall skall, enligt Genéve-konventionens artikel 6, avgränsningen mellan de berörda statemas sock­elområden bestämmas genom avtal dem emellan. I avsaknad av avtal och så­vida särskilda omständigheter inte föranleder annan avgränsningslinje, skall gränsen bestämmas med tillämpning av mitUinjeprincipen. Denna innebär att avgränsningen skall göras på lika avstånd från de närmaste punktema på de baslinjer varifrån bredden på vardera statens territorialhav beräknas.

1982 års havsrättskonvention trädde i kraft den 16 november 1994. Sverige och Finland har undertecknat men ännu inte ratificerat denna konvention. I betydelsefulla avseenden anses 1982 års konvention återspegla folkrättslig sedvana. Konventionen är avsedd att behandla alla havsrättsliga frågor om havens fredliga utnyttjande. Den är bl.a. tänkt att mellan fördragsslutande par­ter ersätta 1958 års Genévekonvention om kontinentalsockeln.

1982 års havsrättskonvention introducerar begreppet ekonomisk zon ("ex-clusive economic zone"). Inom en ekonomisk zon ges kuststaten dels rättig­heter och skyldigheter som motsvarar de sedan tidigare gällande bestämmel­sema om fiskezon och kontinentalsockel, dels vissa andra rättigheter och skyldigheter på bl.a. miljörättens område. En ekonomisk zon får ha en bredd av högst 200 nautiska mil räknat från baslinjerna vid sttandstatens kust. Bero­ende på geografiska omständigheter förekommer det att en kuststat inte kan göra anspråk på en 200 nautiska mil bred ekonomisk zon utan att möta ett motsvarande krav från en annan kuststat. 1 en sådan situation måste en av­gränsning av den ekonomiska zonen göras.

Artikel 74 i 1982 års havsrättskonvention ger inte någon precis vägledning för hur avgränsningstvister rörande ekonomiska zoner skall lösas. Partema har att i enlighet med folkrätten sträva efter en "skähg lösning".

Enligt 1 § lagen (1992:1140) om Sveriges ekonomiska zon får den ekono­miska zonen inte utsträckas över en avgränsningslinje som överenskommits med annan stat eller, i avsaknad av en sådan överenskommelse, över mittlin­jen i förhållande till den andra staten. En avgränsning av den svenska ekono­miska zonen innebär även en avgränsning av den svenska kontinentalsockeln.

I fråga om fiske i den svenska ekonomiska zonen finns föreskrifter i fiskela­gen (1993:787) och när det gäller utvinning av mineraliska naturresurser på

havsbottnen i zonen är den tidigare nämnda lagen (1966:314) om kontinental-     Prop. 1994/95:156 sockeln tillämplig.

6 Ingångna avgränsningsavtal

Sverige träffade år 1968 avtal med Norge om avgränsning av kontinentalsock­eln i Skagerack (prop. 1968:152, bet. I968:UU14, rskr. 1968:413, SÖ 1969:3). Vidare ingick Sverige år 1978 avtal med dåvarande Tyska Demokra­tiska Republiken om avgränsning av kontinentalsockeln i Östersjön (prop. 1978/79:14, bet. I978/79:UU7, rskn 1978/79:47, SÖ 1978:42). Detta avtal gäller alltjämt i förhållande till Förbundsrepubliken Tyskland. Med Danmark slöts år 1984 avtal om avgränsning av kontinentalsockeln och fiskezonema i Skagerack, Kattegatt och Östersjön (prop. 1984/85:131, bet. 1984/85:UU15, rskn 1984/85:239, SÖ 1985:54).

Med dåvarande Sovjetunionen träffades år 1988 en överenskommelse om principer för avgränsning av vissa havsområden i Östersjön. Denna följdes av en överenskommelse om avgränsning av kontinentalsockeln samt av den svenska fiskezonen och den sovjetiska ekonomiska zonen i Östersjön, liksom av en överenskommelse om ömsesidiga relationer på fiskets område i det tidi­gare omtvistade området i Östersjön (prop. 1987/88:175, bet. 1987/88:UU33, rskn 1987/88:378, SÖ 1988:3, SÖ 1988:38 resp. SÖ 1988:39). Genom upp­lösningen av Sovjetunionen har dess traktaträttsliga förpliktelser vad gäller avgränsningen övertagits av de baltiska staterna och Ryska federationen.

Mellan Sverige och Polen slöts år 1989 en överenskommelse om avgräns­ning av kontinentalsockeln (prop. 1988/89:87, bet. 1988/89:UU13, rskn 1988/89:162,50 1989:27).

Med Finland finns sedan tidigare ett avtal från år 1972 om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och ned till en punkt i nordligaste delen av Östersjön (prop. 1972:123, bet. 1972:UU21, rskn 1972:324, SÖ 1973:1). Denna avgränsning gäller sedan år 1977 även som avgränsning av Sveriges och Finlands fiskezoner i Bottenhavet och Bottenvi­ken fram till en punkt strax norr om Södra Kvarken (prop. 1977/78:107, bet. I977/78:JoU19, nskn 1977/78:235,50 1978:16).

De svensk-finländska kontinentalsockel- och fiskezonsgränsema samman­faller därför från Bottenviken i norr ned till en punkt norr om ön Märket.

Från denna punkt norr om ön Märket och ned till en punkt i nordligaste delen av Östersjön, avtalad genom 1972 års överenskommelse, utgörs den ge­mensamma fiskezonsgränsen av mittlinjen medan avgränsningen av konti­nentalsockeln har en annan sträckning. Vid ön Märket i Södra Kvarken sam­manfaller gränsema för territorialhav, kontinentalsockel och fiskezon.

Avgränsningen av området vid Bogskär, som behandlas i denna proposi­tion, har tidigare inte reglerats i avtal mellan Sverige och Finland.

7 Överläggningarna med Finland

Den fråga som nu aktualiseras är avgränsningen mellan Sverige och Finland i Ålands hav och norra Östersjön.

Sedan avgränsningsförhandlingama med dåvarande Sovjetunionen och Po- Prop. 1994/95:156 len avslutats, inledde Sverige år 1989 på nytt förhandlingar med Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön. Vid den första förhandlings­omgången kom partema överens om att förhandlingarna inte enbart skulle omfatta ett mellan Sverige och Finland omtvistat område söder om Bogskär utan också sträckan från den punkt norr om ön Märket där kontinentalsockel-gränsen och avgränsningen av fiskezonen mellan Sverige och Finland har olika sträckning.

Till följd av upplösningen av Sovjetunionen och Finlands behov av att reda ut de nya gränsförhållandena med Ryska federationen och Estland, kom par­tema år 1991 överens om att låta de svensk-finländska förhandlingarna vila till dess att de nya gränsförhållandena var reglerade.

Under år 1993 återupptogs förhandlingarna mellan Sverige och Finland. Förhandlingarna omfattade dels en revision av avgränsningslinjema i Ålands hav, dels avgränsningen i det mellan Sverige och Finland omtvistade området söder om Bogskär (1 559,6 km).

Kontinentalsockellinjen i Bottenhavet enligt 1972 års avtal sträcker sig norrifrån mot ön Märket.[REDACTED_EFTERNAMN] om Märket fortsätter linjen rakt södemt och sedan i sydöstiig riktning i en rak sträckning till en punkt strax sydväst om Bogskär. Den tillämpade fiskegränsen utgörs emellertid av mittlinjen mellan Sverige och Finland, vilket medför att fiskezonsgränsen slingrar sig fram och tillbaka över kontinentalsockelgränsen. Detta har fått till följd att det finns sex områden - s.k. fiskefickor - som ligger på den andra statens kontinental­sockel. I fyra fall ligger dessa fickor på svensk kontinentalsockel. Två fickor är svensk fiskezon på finländsk kontinentalsockel. Båda parter har kommit överens om att fickorna skall elimineras och att fiskegränsen skall följa konti­nentalsockellinjen. Områdena har ytberäknats. Det "ägoutbyte" som äger mm då fiskefickoma elimineras innebär att Sverige fär 335,8 km fiskezon, medan Finland får 122,5 km.

Resultatet blir att Sverige erhåller ett överskott om 213,3 km fiskezon. För detta överskott kompenseras Finland vid fördelningen av det omtvistade om­rådet söder om Bogskän På svensk sida har tagits till utgångspunkt att kom­pensation skall ske till 50 procent, eftersom havsområdet redan delvis tillhör Sverige (kontinentalsockeln är svensk). Denna ståndpunkt har accepterats av Finland. För en sjunde ficka, som är helt finländsk, belägen inom tolv nautiska mil från Bogskär och som Finland avstår till Sverige, lämnas ersättning till 100 procent.

En kartskiss över avgränsningama i Ålands hav och rtorra Östersjön före ikraftträdandet av 1994 års överenskommelse finns i bilaga 3.

Finland har inlett en översyn av sina bestämmelser rörande territorialhavet. En proposition innehållande förslag till ändringar i lagen om gränsema för Finlands territorialvatten har förelagts den finländska riksdagen. 1 propositio­nen föreslås bl.a. att bredden av det finländska territorialhavet skall utvidgas från fyra till tolv nautiska mil. Vidare genomför Finland en översyn av sina baslinjen

Sverige och Finland har i överiäggningar varit ense om att respektive lands gränsdragning i görligaste mån bör förenklas. Av hänsyn till Finland har Sve-

rige i Bottenviken, Norra Kvarken, Bottenhavet och Ålands hav på några plåt- Prop. 1994/95:156 ser hållit tillbaka terrorialhavets utsträckning. Det har ansetts att om kontinen­talsockelgränsen och fiskezonsgränsen ligger utanför mittiinjen mellan de svenska och finländska baslinjerna, så bör det svenska territorialhavet ändå inte utan avtal med Finland utsträckas över mittlinjen (prop. 1978/79:27, s. 11). Begränsningen framgår av 3 § andra stycket f i lagen (1966:374) om Sveriges sjöterritorium. Partema har enats om att skäl saknas att behålla denna begränsning.

8 Överenskommelsen och protokollet

I inledningen till överenskommelsen konstaterar partema att de enats om av­gränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av svensk ekonomisk zon och finländsk kontinentalsockel och fiskezon. Parterna beaktar även de begräns­ningslinjer som fastställts dels i den topografiska gränsbeskrivningen som un­dertecknades i Torneå den 19 januari 1811 efter freden i Fredrikshamn år 1809, dels de begränsningslinjer som fastställts i konventionen från år 1921 angående Ålandsöamas icke-befästande och neutralisering.

I artikel 1 beskrivs avgränsningsUnjen som de räta linjer (geodetiska linjer) som förbinder de i artikel 2 angivna punktema. Positionema för dessa punkter har bestämts med avseende på geografisk längd och bredd i enlighet med det internationella geografiska systemet "Worid Geodetic System 1984". Av­gränsningslinjen har åskådliggjorts på den till överenskommelsen fogade kar­tan.

I artikel 2 finns en uppräkning av de i artikel 1 nämnda koordinatema. Den norra utgångspunkten för avgränsningslinjen utgörs av den punkt söder om Märket där Sveriges och Finlands sjöterritorier upphör att gränsa till varandra. Därefter följer avgränsningslinjen ett antal punkter fram till punkt 5. Denna koordinat kommer att utgöra utgångspunkt för fastställandet av en s.k. trestatspunkt mellan Sverige, Finland och Estland. Punktema 2, 3 och 4 i överenskommelsen motsvarar punktema 15, 14 respektive 13 i 1921 års Ålandskonvention.

I artikel 3 förbinder sig partema att inte utan föregående konsultationer utvidga respektive lands sjöterritorier i Ålands hav norr om Svenska Bjöm. Finland förbinder sig att vid Bogskär inte utvidga sitt sjöterritorium väster om den i artikel 2 överenskomna avgränsningslinjen.

Av artikel 4 följer att överenskommelsen träder i kraft trettio dagar efter det att partema meddelat varandra att överenskommelsen godkänts. När avta­let träder i kraft upphör tillämpligheten av överenskommelsen av den 29 sep­tember 1972 mellan Sverige och Finland om avgränsning av kontinental­sockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön, i den utsträckning överenskommelsen avser området söder om Märket, samt överenskommelsen den 2 december 1977 mellan Sverige och Finland om vissa gränsfrågor (SÖ 1978:16).

I ett protokoU överenskommer partema att koordinatpunktema 1 till 10 i 1972 års avtal om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenha­vet Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön, i avvaktan på en teknisk

revision av avgränsningen norr om Märket, skall tiUämpas som avgränsning av svensk ekonomisk zon och finländsk fiskezon och kontinentalsockel mel­lan nämnda koordinaten

Prop. 1994/95:156

9 Överväganden 9.1 Överenskommelsen

Regeringens förslag: Regeringen föreslår att riksdagen godkänner överenskommelsen den 2 juni 1994 mellan Sverige och Finland om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekono­miska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon.

Skälen för regeringens förslag: Överenskommelsen innebär en tillfreds­ställande lösning av gränsproblemen i Ålands hav och norra Östersjön. Över­enskommelsen får anses vara väl förankrad i gällande folkrätt. Den uppdel­ning av det omtvistade området, som nu uppnåtts med Finland, motsvarar den uppdelning - 75 procent för Sverige och 25 procent för den andra parten -som Sverige under år 1988 uppnådde med dåvarande Sovjetunionen bebäf­fande det tidigare omtvistade området öster om Gotiand.

Eftersom avgränsningslinjen kommer att gå närmare Bogskär än tolv sjö­mil bör observeras att avtalet innehåller en klausul i vilken Finland förbinder sig att inte utsträcka sitt territorialhav väster om den avgränsningslinje som de båda ländema nu har kommit överens om.

Nuvarande avgränsningar i Ålands hav och norra Östersjön är svåra att övervaka för svenska myndigheten När 1994 års överenskommelse ttäder i kraft erhålls en enda avgränsning, vilket underiättar övervakningen.

Genom avgransningsöverenskommelsen med Finland har Sverige kommit ytterligare ett steg mot det slutliga målet, som är aU få yttergränsema för den svenska ekonomiska zonen fastställda i förhållande till alla grannländer.

9.2 Protokollet

Regeringens förslag: Regeringen föreslår att riksdagen godkänner protokollet om tillämpning av överenskommelsen den 29 september 1972 mellan Sverige och Finland om avgränsning av kontinentalsock­eln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön såsom avgränsning av svensk ekonomisk zon och finländsk kontinentalsockel och fiskezon intill dess att en teknisk revision av av­gränsningen har genomförts.

Skälen för regeringens förslag: Antagandet av protokollet medför att 1972 års avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet och Ålands hav norr om ön Märket skall tillämpas som avgränsning av den

svenska ekonomiska zonen och av den finländska fiskezonen och kontinental­sockeln. Denna avgränsning kommer i ett senare skede bli föremål för en tek­nisk revision. Med teknisk revision avses att koordinatema skall definieras med modem mätteknik.

Prop. 1994/95:156

9.3 Lagen om Sveriges sjöterritorium

Regeringens förslag: I 3 § andra stycket f lagen (1966:374) om Sveri­ges sjöterritorium skall hänvisningen till respektive lands baslinjer tas

bort

Skälen för regeringens förslag: Lagen (1966:374) om Sveriges sjöterrito­rium anger avgränsningen av det svenska sjöterritoriet. 3 § första stycket i lagen fastställer huvudprincipen att det svenska territorialhavet får ha en bredd av högst tolv nautiska mil. Pä gmnd av avståndet till angränsande sta­ters kuster kan dock Sverige inte alltid göra anspråk på ett tolv nautiska mil brett territorialhav utan att stöta på motsvarande krav från andra länden Ett antal undantag från huvudprincipen i 3 § första stycket har därför meddelats i paragrafens andra stycke. Det nu relevanta undantaget återfinns i andra stycket punkten f. Enligt detta stadgande kan det svenska territorialhavet i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön inte utsträckas utöver den fastställda gränsen med Finland och, i områden där så­dan gräns saknas, inte utöver någon av de gränslinjer för kontinentalsockeln och Sveriges ekonomiska zon som överenskommits med Finland. Svenskt ter­ritorialhav kan inte heller utsträckas över mittlinjen mellan de svenska och finländska baslinjerna.

3 § andra stycket I" i lagen anger således tre fall där territorialhavet irite får uppgå till tulla tolv nautiska mil. Det tredje av dessa undantag föreskriver att territorialhavet inte får utsträckas utöver mittlinjen mellan de svenska och finländska baslinjerna. Undantaget tar sikte på de fall där de överenskomna kontinentalsockel- och fiskezonsgränsema löper bortom mittlinjen från svensk sida sett och har införts av hänsyn till Finland. I överläggningar har partema enats om att skäl saknas att behålla denna begränsning.

Genom att begränsningen tas bort utvidgas det svenska territorialhavet nå­got dels i Bottenviken utanför Haparanda, dels i Norra Kvarken, dels i Botten­havets sydligaste del, dels i Ålands hav. Några hinder mot dessa förändringar har i överläggningar med Finland inte ansetts föreligga ur folkrättslig eller annan synvinkel.

Vidare kan lagrummet i sin nuvarande lydelse tolkas så att en eventuell förändring av de finländska baslinjerna skulle fä omedelbar effekt för ut­sträckningen av det svenska sjöterritoriet. I syfte att undvika oklarheter i denna fråga är det regeringens bedömning att 3 § andra stycket f också av detta skäl bör ändras så att hänvisningen till respektive lands baslinjer tas bort.

Lagändringen bör träda i kraft i anslutning till ikraftträdandet av överens­kommelsen med Finland. Det föreslås att regeringen ges befogenhet att ge­nom förordning besluta om lagens ikraftträdande.

10

överenskommelse mellan Konungariket Sverige

Prop. 1994/95:156

och Republiken Finland om avgränsningen i

Bilaga i

Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon

Konungariket Sveriges regering och Republiken Finlands regering,

som har beslutat att enas om avgränsningen i Ålands hav och norra Öster­sjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiske­zon,

som beaktar de begränsningslinjer, som fastställts dels år 1811 i den efter freden i Fredrikshamn upprattade topografiska gränsbeskrivningen, dels ge­nom konventionen den 20 oktober 1921 angående Ålandsöamas icke-befäs­tande och neutralisering,

har kommit överens om följande:

Artikel 1

Avgränsningslinjen mellan å ena sidan Sveriges ekonomiska zon och å andra sidan de områden av kontinentalsockeln där Finland utövar suveräna rättighe­ter i fråga om utforskning och utvinning av naturtillgångar samt Finlands fis­kezon utgörs av räta linjer (geodetiska linjer), som förbinder de i artikel 2 angivna punktema.

Positionema för dessa punkter har bestämts med avseende på geografisk längd och bredd i enlighet med "World Geodetic System 1984".

Avgränsningslinjen återges pä en till denna överenskommelse fogad karta.

Artikel 2

Den norra utgångspunkten för avgränsningslinjen är den punkt söder om Mär­ket där Sveriges och Finlands sjöterritorier upphör aH gränsa till varandra. Punkten har koordinatema 60°14,115' N 19°06,162' O (punkt 1).

Från punkt 1 går avgränsningslinjen genom följande punkter i angiven ord­ningsföljd:

latitud

longitud

Punkt 2

60° 11,501'N

19°04,992'O

Punkt 3

59°47,50rN

19°39,497'0

Punkt 4

59°26,701'N

20°09,200' 0

Punkts

58°51,776'N

20°28,276' 0
[REDACTED_EFTERNAMN] om punkt 5 skall avgränsningslinjen sträcka sig fram till den punkt varom överenskommelse träffas med berörd tredje stat.

De i denna artikel angivna punktema 2, 3 och 4 motsvarar de i 1921 års Ålandskonvention såsom 15, 14 respektive 13 betecknade punktema.

11

Artikels

Prop. 1994/95:156

Sveriges regering och Finlands regering förbinder sig att inte utvidga länder-     Bilaga I nas respektive sjöterritorier i Ålands hav norr om Svenska Bjöm utan före­gående konsultationer med varandra.

Finland förbinder sig att inte vid Bogskär utvidga sitt sjöterritorium väster om den i artikel 2 överenskomna avgränsningslinjen.

Artikel 4

Denna överenskommelse ttäder i kraft ttettio dagar efter den dag då avtalspar-tema meddelat varandra om överenskommelsens godkännande. När denna överenskommelse ttäder i kraft upphör

-

överenskommelsen den 29 september 1972 mellan Sverige och Finland om avgränsning av kontinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön, i den utsträckning överenskommelsen avser området söder om Märket samt

-

överenskommelsen den 2 december 1977 mellan Sverige och Finland om vissa gränsfrågon

Upprättad i Stockholm den 2 juni 1994 i två exemplar, vart och ett på svenska och finska språken, vilka båda texter äger lika giltighet.

För Konungariket

För Republiken

Sveriges regering

Finlands regering

Margaretha af[REDACTED_EFTERNAMN]

Matti Kahiluoto

12

Prop. 1994/95:156 Bilaga 1

-                            .... 

. ,.   .   *

I..      

j:-:y.      . .'

*>.>

30

I       I

18'

19'

90'

13

Protokoll

I anslutning till den i dag undertecknade överenskommelsen mellan Konung­ariket Sveriges regering och Republiken Finlands regering om avgränsningen i Ålands hav och norra Östersjön av Sveriges ekonomiska zon och av Finlands kontinentalsockel och fiskezon har de båda partema avtalat följande i avvak­tan på en teknisk revision av avgränsningslinjen norr om Märket.

Från punkt 65°31,8' N 24°08,4' O till punkt 60°22,3' N 19°09,5' O (punkt 1 och 10 i överenskommelsen den 29 september 1972 om avgränsning av kon­tinentalsockeln i Bottenviken, Bottenhavet, Ålands hav och nordligaste delen av Östersjön) skall gränsen för Sveriges ekonomiska zon och Finlands fiske­zon följa den kontinentalsockelgräns som avtalats genom överenskommelsen den 29 september 1972.

Upprättat i Stockholm den 2 juni 1994 i två exemplar, vart och ett på svenska och finska språken, vilka båda texter äger lika giltighet.

Prop. 1994/95: Bilaga 2

156

För Konungariket Sveriges regering

För Republiken Finlands regering

Margaretha af[REDACTED_EFTERNAMN]

Matti Kahiluoto

Kartskiss över avgränsningama i Ålands hav och norra Östersjön före ikraftträdandet av 1994 års överenskommelse

Av kartskissen Framgår nu gällande svenska respektive finländska baslinjer och territorialgränsen Dessutom framgår mittlinjen som slingrar sig över 1972 års raka kontinentalsockelgräns. Tillsammans skapar dessa båda linjer sex av de så kallade fiskefickoma (I-

VI).

Även det mellan Sverige och Finland tidigare omtvistade området framgår av kartskissen. Den avgränsningslinje som avtalats den 2 juni 1994 följer 1972 års raka kontinentalsockelgräns och löper vidare söderut genom det tidigare omtvistade området. Den sjunde fis-ketickan uppstår mellan 1994 års avgränsningslinje och den norra begräns­ningen av det tidigare omtvistade området.

Prop. 1994/95:156 Bilaga 3

14

Prop. 1994/95:156 Bilaga 3

19° 00'

20

°

 00'

21

°

 00'

Bottenhavet

6     n

fl    K 

f

feg

Sfc*       .fancthami

C?-'

Östersjön

19° 00'

(|I

Ö

FARrSVERK

£

T

20-= 00'

21° 00' Godkänd för spridning 1605-9560115.

Prop. 1994/95:156

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 1995.

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], HeUsttöm, Freivalds, Wallsttöm,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Ulv­skog,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Hjelm-Wallén

Regeringen beslutar proposition 1994/95:156 Godkännande av överenskom­melse mellan Sverige och Finland om avgränsning i Ålands hav och norra Östersjön, m.m.

gotab  48110. Stockholm 1995                                                                                                                      ' "