Regeringens proposition

1994/95:174

Vissa betygsfrågor m.m.

Prop.

1994/95:174

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 mars 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Ylva[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utbildningsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen tar regeringen upp vissa frågor om begränsning av rätten att

genomgå prövning för att höja betyg under pågående gymnasieskolstudier samt om

avgift för prövning.

 Svenska som andraspråk skall enligt propositionen betraktas som ett eget ämne i

alla skolformer. I de frivilliga skolformerna skall det vara ett kärnämne som

alternativ till ämnet svenska.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.............. 3

2 Lagtext.................................. 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om ändring i

 skollagen (1985:1100)................ 5

3 Ärendet och dess beredning............... 8

 3.1 Komplettering av betyg............... 8

 3.2 Svenska som andraspråk............... 8

4 Komplettering av betyg................... 8

5 Begreppen studieförberedande och yrkesförberedande 12

6 Svenska som andraspråk................... 13

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 1995 15

Rättsdatablad................................. 16

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till

 -lag om ändring i skollagen (1985:1100),

 -lag om ändring i lagen (1995:000) om ändring i skollagen (1985:1100),

 2. godkänner det som regeringen förordar om att svenska som andraspråk skall

 vara ett eget ämne (avsnitt 6).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100)

 Härigenom föreskrivs att 5 kap. 19 § skollagen (1985:1100)[1] skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 kap.

 19 §[2]

 Regeringen eller den Regeringen eller den

myndighet som myndighet som regeringen

regeringen bestämmer får bestämmer får meddela

meddela föreskrifter om föreskrifter om vad som

vad som krävs för att krävs för att få påbörja en

flytta till högre årskurskurs och om begränsningar

och om begränsningar i i rätten att gå om en

rätten att gå om kurs.

årskurser.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1] Lagen omtryckt 1991:1111.

 [2] Senaste lydelse 1992:232.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om ändring i skollagen

(1985:1100)

 Härigenom föreskrivs att bilaga 2 till lagen (1995:000) om ändring i skollagen

(1985:1100)[3] skall ha följande lydelse.

 **Fotnot**

 [3] Lagen omtryckt 1991:1111.

 Nuvarande lydelse Bilaga 2[4]

Minsta garanterade undervisningstid i timmar om 60 minuter för gymnasieskolans

treåriga nationella program för ämnen och totalt

 Estetiskt Naturveten- Samhällsvetenskaps- Övriga

 program skapsprogram program program

 Natur- Teknisk Ekono- Huma- Sam-

 veten- gren misk nistisk hällsve-

 skaplig gren gren tenskap-

 gren lig gren

Ämnen:

Svenska 200 200 200 200 200 200 200

Engelska 150 150 150 150 150 150 110

Samhällskunskap90 90 90 90 90 300 90

Religionskunskap30 30 30 60 60 60 30

Matematik 150 300/240 300/240 200 150 200 110

Naturkunskap 30 30 30 100 100 100 30

Idrott och hälsa 80130 80 130 130 130 80

Estetisk verksamhet 30 30 30 30 30 30 30

Historia 80 80 80 80 190 190

Filosofi 40/0 40/0 40 40

Psykologi 0/40 0/40 40 40

Geografi 50 140

Språk 2 190 190 190 190 190

Språk 3 0/190 190

Latin med allmän

språkkunskap/språk 4 240/190

Fördjupning i humaniora

eller samhällsvetenskap 60/110 60

Fysik 220 220

Kemi 180 140

Biologi 110 50

Estetiska ämnen990

Ekonomiska ämnen 510/320

Miljökunskap 0/60 0/60

Tekniska ämnen 60 270

Yrkesämnen 1370

Individuella val190 190 190 190 190 190 190

Lokalt tillägg/ämnes-

anknuten praktik110 100 80 110 80 110 110

Summa under-

visningstid 2130 2130 2130 2130 2130 2130 2350

Specialarbete 20 20 20 20 20 20 20

Totalt 2150 2150 2150 2150 2150 2150 2370

Alternativstreck innebär val mellan alternativ inom gren av program.

 **Fotnot**

 [4] Lydelse enligt prop. 1994/95:100 bil. 9.

 Föreslagen lydelse Bilaga 2

Minsta garanterade undervisningstid i timmar om 60 minuter för gymnasieskolans

treåriga nationella program för ämnen och totalt

 Estetiskt Naturveten- Samhällsvetenskaps- Övriga

 program skapsprogram program program

 Natur-Teknisk Ekono- Huma- Sam-

 veten-gren misk nistisk hällsve-

 skaplig gren gren tenskap-

Ämnen: gren lig gren

Svenska/Svenska

som andraspråk 200 200 200 200 200 200 200

Engelska 150 150 150 150 150 150 110

Samhällskunskap 90 90 90 90 90 300 90

Religionskunskap30 30 30 60 60 60 30

Matematik 150 300/240 300/240 200 150 200 110

Naturkunskap 30 30 30 100 100 100 30

Idrott och hälsa80 130 80 130 130 130 80

Estetisk

verksamhet 30 30 30 30 30 30 30

Historia 80 80 80 80 190 190

Filosofi 40/0 40/0 40 40

Psykologi 0/40 0/40 40 40

Geografi 50 140

Språk 2 190 190 190 190 190

Språk 3 0/190 190

Latin med allmän

språkkunskap/språk 4 240/190

Fördjupning i humaniora

eller samhällsvetenskap 60/110 60

Fysik 220 220

Kemi 180 140

Biologi 110 50

Estetiska ämnen 990

Ekonomiska ämnen 510/320

Miljökunskap 0/60 0/60

Tekniska ämnen 60 270

Yrkesämnen 1370

Individuella val190 190 190 190 190 190 190

Lokalt tillägg/ämnes-

anknuten praktik 110 100 80 110 80 110 110

Summa under-

visningstid 2130 2130 2130 2130 2130 2130 2350

Specialarbete 20 20 20 20 20 20 20

Totalt 2150 2150 2150 2150 2150 2150 2370

Alternativstreck innebär val mellan alternativ inom gren av program.

3 Ärendet och dess beredning

3.1 Komplettering av betyg

Enligt riksdagens beslut infördes ett mål- och kunskapsrelaterat betygssystem i

gymnasial utbildning den 1 juli 1994 (prop. 1992/93:250, bet. 1993/94:UbU2,

rskr. 1993/94:93). I propositionen redovisade regeringen sin avsikt att införa

möjlighet till konkurrenskomplettering av betyg. Så skedde genom

förordningsändringar som trädde i kraft den 1 juli 1994. Eftersom förändringarna

har lett till vissa icke önskvärda konsekvenser, bör möjligheterna till sådan

komplettering begränsas.

 Frågan om komplettering av betyg berördes även i propositionen om en ny

läroplan och ett nytt betygssystem för grundskolan, sameskolan, specialskolan

och den obligatoriska särskolan (prop. 1992/93:220, bet. 1993/94:UbU1, rskr.

1993/94:82). Riksdagen hade därvid ingen invändning mot den dåvarande

regeringens bedömning att slutbetyg från det obligatoriska skolväsendet får

kompletteras och därmed förbättras. Någon ändring i rätten att komplettera och

förbättra ett grundskolebetyg är inte aktuell.

3.2 Svenska som andraspråk

I propositionen om en ny läroplan och ett nytt betygssystem för grundskolan,

sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan (prop. 1992/93:220)

gjorde den förutvarande regeringen bedömningen att undervisningen i svenska som

andraspråk inte borde ha en egen kursplan. Riksdagen beslöt att undervisningen i

svenska som andraspråk i stället skulle integreras och markeras i den reguljära

kursplanen i svenska (bet. 1993/94:UbU1, rskr.1993/94:82). Med anledning av

riksdagens beslut utfärdades inte heller kursplaner i svenska som andraspråk,

när nya kursplaner infördes för de frivilliga skolformerna.

 I inledningen till avsnittet Skolväsendet i budgetpropositionen 1995 tog vi upp

frågan om invandrarelevernas kunskaper i svenska m.m. (prop. 1994/95:100 bil. 9

s. 27 f). Där framhålls att svenska som andraspråk måste ses som ett eget ämne.

En ny kursplan i svenska som andraspråk för grundläggande vuxenutbildning

fastställdes av regeringen den 9 februari 1995. Det skall nämnas att Statens

skolverk har fått i uppdrag att under våren 1995 utarbeta kursplaner för övriga

skolformer så att undervisning kan ske efter nya kursplaner redan under hösten

1995, om riksdagen bifaller regeringens förslag i det följande.

4 Komplettering av betyg

Regeringens bedömning: Möjligheterna för elever att

under studietiden i gymnasieskolan genom prövning

höja ett minst godkänt betyg bör avskaffas. Den bör

finnas kvar för de elever som slutfört sin

utbildning i gymnasieskolan.

 Några skäl att förändra grundskoleelevers rätt till

prövning finns inte.

 Regeringens förslag: Bemyndigandet i 5 kap. 19 §

skollagen (1985:1100) om rätten att meddela

föreskrifter om vad som krävs för att flytta till

högre årskurs och begränsningar i rätten att gå om

årskurser ändras så att bemyndigandet avser vad som

krävs för att få påbörja kurser och rätten att gå om

kurser.

Skälen för regeringens bedömning och förslag:

Bakgrund

Övergången till en mål- och resultatstyrd skola har bekräftats genom nya

läroplaner, nya kursplaner och nya betygssystem. Samtidigt har gymnasieskolan

reformerats. I den nya gymnasieskolan är ämnen och ämnesblock indelade i

påbyggbara kurser. Betyg sätts på varje kurs och relateras till kraven i

kursplanen. Till varje kursplan har fogats betygskriterier. Betyg sätts efter en

fyragradig skala, Icke godkänd, Godkänd, Väl godkänd och Mycket väl godkänd. I

slutbetyget redovisas betygen på samtliga kurser. Den tidigare formen av

terminsbetyg har avskaffats.

 En arbetsgrupp inom Utbildningsdepartementet har till uppgift att bl.a. bedöma

behovet av justeringar och förtydliganden i betygssystemet för de frivilliga

skolformerna. I arbetsgruppen ingår också företrädare för Skolverket och Verket

för högskoleservice. Arbetsgruppen har bl.a. haft en överläggning kring

betygsfrågor med ett antal skolledare inom gymnasieskolan och komvux.

Arbetsgruppen har också fortlöpande kontakt med utredningen om uppföljning av

1993 års universitets- och högskolereform, som bl.a. har i uppdrag att lägga

fram förslag till förändringar i högskoleförordningens regler om tillträde till

grundläggande högskoleutbildning.

 Diskussionerna i skolorna om de nya kursplanerna med sina målskrivningar, det

nya betygssystemet och betygskriterierna har på många håll startat en pedagogisk

förnyelse, som regeringen finner mycket lovande.

 Införandet av ett nytt betygssystem i gymnasial utbildning ger dock

inledningsvis upphov till ett antal problem. Flertalet avser det betygssystem

som gäller för de elever som nu går det andra och det tredje året av

gymnasieskolans program. Dessa problem är således av övergångskaraktär.

 Några problem av principiell karaktär finns dock. Exempel på sådana är frånvaro

av definition på fullständigt slutbetyg och betygsättning då betygsunderlag

saknas (tidigare kryssbetyg). Regeringen har för avsikt att reglera dessa frågor

genom förordningsändringar.

Komplettering av betyg

I gymnasial utbildning sätts vanligen betyg på kurs efter det att eleven

slutfört den aktuella kursen. Det är emellertid också möjligt att få betyg på

kurs genom prövning. Elever har redan tidigare haft rätt att pröva för ett nytt

betyg. Det har däremot inte varit tillåtet att få det höjda betyget infört i

avgångsbetyget eller slutbetyget. Det höjda betyget fick dock användas då detta

fordrades för att eleven skulle uppfylla kraven för behörighet till högre

studier.

 I samband med beslutet om att ersätta det relativa betygssystemet med ett mål-

och kunskapsrelaterat betygssystem aktualiserades frågan om

konkurrenskomplettering av betyg. Frågan redovisades för riksdagen i

propositionen (prop. 1992/93:250) om en ny läroplan och ett nytt betygssystem

för gymnasieskolan, komvux, gymnasiesärskolan och särvux. Som den dåvarande

regeringen anförde är betyget i ett kunskapsrelaterat system ett "kvitto" på

vissa definierade kunskaper. Därför borde den verkliga nivån på kunskaperna

dokumenteras i slutbetyget. Regeringen anmälde sin avsikt att slopa de dåvarande

begränsningarna i rätten att beakta kompletterade betyg när slutbetyget

utfärdas. Så skedde också genom förordningsändringar, som trädde i kraft den 1

juli 1994.

 Vi anser det vara en demokratisk rättighet att man skall kunna reparera

tidigare mindre goda resultat från skolan, att man genom förnyade studier skall

kunna vidga och fördjupa sitt kunnande och också få bevis för sina aktuella

kunskaper. Skolsystemet skall således konstrueras så att återvändsgränder

undviks. Det är därför angeläget att behålla möjligheterna att höja betyg som

man fått i tidigare studier.

 De nyligen införda möjligheterna för gymnasieelever att höja betyg under tiden

de går i gymnasieskolan har dock lett till vissa problem. Dessa möjligheter bör

därför begränsas under den tid de är elever i gymnasieskolan.

 Det är i dag möjligt att pröva för högre betyg hur många gånger som helst under

gymnasietiden. Det är också i dag fullt möjligt för en elev att efter fullföljda

studier i en högre kurs utan större svårigheter tentera upp betyget i en lägre

kurs i samma ämne. Det finns tendenser till att detta har satts i system i vissa

skolor. Betygssystemet kommer därmed att urholkas. Kommunerna tar visserligen ut

en avgift för prövningen, men denna utgör inget hinder för elever som har råd

att betala den. Betygssystemets ändamålsenlighet kan därmed ifrågasättas.

 Det finns också pedagogiska nackdelar med upprepade prövningar under

studietiden. Elevernas studier i andra kurser riskerar att bli lidande och den

naturliga rytmen i studierna störd.

 En helt annan fråga är fallet med elever som inte har blivit godkända på en

kurs. Dessa måste självfallet även i fortsättningen få möjlighet att redan under

gymnasietiden genom prövning eller genom förnyad genomgång av kursen kunna få

ett minst godkänt betyg.

 Regeringen har således för avsikt att göra sådana ändringar av bestämmelserna

att det för elever som fått minst betyget Godkänd på en kurs blir tillåtet att

pröva för högre betyg endast efter slutförd gymnasieutbildning, dvs. sedan

slutbetyg utfärdats.

 Några ändringar i rätten att pröva för elever som går i grundskolan eller

komvux är inte aktuella.

 I dag får enligt 5 kap. 19 § skollagen (1985:1100) regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om vad som krävs för att

flytta till högre årskurs och om begränsningar i rätten att gå om årskurser.

Denna bestämmelse bör ändras så att den bättre stämmer med indelningen i kurser

i den nya gymnasieskolan. I stället för flyttning till högre årskurs föreslår

regeringen att det talas om rätt att påbörja kurs samt rätten att gå om kurs.

 Med stöd av detta bemyndigande avser regeringen att ge eleverna rätt att gå om

kurs en gång, om de inte fått minst betyget Godkänd på kursen. Därefter bör som

i dag rektorn kunna medge att eleven går om kursen ytterligare en gång, om det

finns särskilda skäl. Om en elev har mycket stor andel underkända kurser, bör

rektor på begäran av eleven kunna medge denne rätt att gå om ett helt år. Denna

repetition bör i normalfallet inte omfatta redan godkända kurser men skulle, om

det finns särskilda skäl, kunna göra det. Denna bedömning bör göras av rektor.

Avgift för prövning

Som framgått finner vi det vara en demokratisk rättighet att man skall kunna

reparera sina bristande kunskaper från skolan och därför kunna genomgå prövning

för att få möjlighet att höja ett betyg. En viktig förutsättning för att alla

skall kunna utnyttja denna möjlighet är att inte avgiften blir ett hinder.

Regeringen överväger att begränsa rätten att avgiftsbelägga prövningar.

Huvudmannen för en utbildning får för närvarande ta ut en avgift av den som vill

gå igenom en prövning. Sådan avgift skall vara skälig.

 För grundskolan överväger regeringen att begränsa rätten för huvudmannen att ta

ut avgift för prövning av elever som inte uppnått kursplanens mål för det nionde

skolåret. Dessa elever skall ha rätt att utan avgift genomgå prövning i det

aktuella ämnet. Riksdagen har i samband med beslut om betyg i det obligatoriska

skolväsendet (prop. 1994/95:85, bet. 1994/95: UbU6, rskr. 1994/95:136) givit

regeringen ett tillkännagivande med denna innebörd.

 Elev i gymnasieskolan som inte blivit godkänd på en kurs bör likaledes få rätt

till avgiftsfri prövning.

 Regeringen överväger även åtgärder för att göra möjligheterna att delta i

prövningar mer ekonomiskt jämlika, t.ex. genom att maximera avgiftens storlek. I

samband därmed kommer vi också att överväga hur kommunerna skall få begränsa

antalet prövningstillfällen.

5 Begreppen studieförberedande och yrkesförberedande

Regeringens bedömning: Benämningarna

studieförberedande och yrkesförberedande bör inte

längre användas.

 Skälen för regeringens bedömning: Frågan om de båda benämningarnas relevans har

aktualiserats genom uppdraget att lägga förslag om förändringar i

högskoleförordningens regler om tillträde till grundläggande högskoleutbildning.

Detta uppdrag har getts till den särskilde utredaren som har till uppgift att

följa 1993 års universitets- och högskolereform. Benämningarna

studieförberedande och yrkesförberedande används för närvarande ofta för att

karakterisera de olika nationella programmen i gymnasieskolan. Detta är en

kvarleva från det gamla linjegymnasiet och stämmer inte med den nya

gymnasieskolan, där samtliga program innehåller både studieförberedande och

yrkesförberedande inslag.

 Gymnasieskolan skall förbereda för ett arbetsliv, där de traditionella

gränserna mellan arbetare och tjänstemän, mellan teori och praktik och mellan

olika sektorer håller på att suddas ut. Gymnasieskolan skall också förbereda för

högre studier med högst skiftande krav på förkunskaper. Detta återspeglas i

organisationen av gymnasieskolan, där teoretiska och praktiska inslag blandas,

där både studieförberedande och yrkesförberedande inslag förekommer inom

samtliga nationella program. Det är inte längre ändamålsenligt att karakterisera

ett bestämt program som antingen studieförberedande eller yrkesförberedande.

 Samtliga nationella och specialutformade program innehåller en kärna av

studieförberedande ämnen. Detta innebär att alla nationella och specialutformade

program ger allmän behörighet för högskolestudier. I den meningen är alla

nationella och specialutformade program studieförberedande. Detta betyder dock

inte att alla program ger lika möjligheter vid antagning till högskolan. Det är

t.ex. uppenbart att elever som har gått naturvetenskapligt eller

samhällsvetenskapligt program i realiteten har fler högskoleutbildningar att

välja mellan.

 Det finns också i den nya gymnasieskolan med dess kursutformade organisation

stora möjligheter - både för enskilda elever och för kommuner - att kombinera

olika delar av nationella program till ett s.k. specialutformat program. I

gymnasieskolans flexibilitet ligger också möjligheten att efter avslutad

utbildning komplettera och bygga på sin utbildning, både med studieförberedande

och yrkesförberedande inslag.

 Det är angeläget att man inte genom missvisande benämningar på gymnasieskolans

program snävar in rekryteringsunderlaget till högre studier och försvårar

rekryteringen till högskolan för stora grupper av elever.

 Regeringen kommer därför att ta bort de missvisande begreppen

studieförberedande och yrkesförberedande ur gymnasieförordningen (1992:394).

6 Svenska som andraspråk

Regeringens förslag: Svenska som andraspråk skall

betraktas som ett eget ämne i alla skolformer.

 Timplanen för gymnasieskolan skall ändras så att

svenska som andraspråk utgör ett kärnämne och ett

alternativ till kärnämnet svenska.

 Skälen för regeringens förslag: Invandrareleverna på alla stadier och nivåer,

både barn, ungdomar och vuxenstuderande, är en tillgång i vårt skolväsende. De

bidrar bl.a. till att skolan blir en mötesplats, där förmågan att leva med

kulturell mångfald kan utvecklas och stärkas. Människor med annan språklig och

kulturell bakgrund berikar vårt samhälle genom att föra med sig kunskaper och

erfarenheter som vi bör ta till vara. Men det finns problem som hänger samman

med invandrarnas språkliga handikapp i utbildningen, inte minst det tydliga

samband mellan studieresultat och språkfärdighet i svenska som redovisas i en

rad undersökningar.

 Undervisning i svenska som andraspråk förekommer i alla skolformer för de

elever som behöver det. Ändå kommer det signaler om att språkfärdighetsnivån hos

många barn och ungdomar i invandrartäta områden är oroväckande låg och tenderar

att sjunka. Vi nås också av informationen att många vuxna invandrare, som ibland

kan ha varit länge i Sverige, har alltför dålig språkfärdighet i svenska för att

behålla fotfästet eller ens komma in på arbetsmarknaden. Det blir särskilt

märkbart under en lågkonjunktur. Det är därför väsentligt att kraftfulla

insatser görs vad gäller svenskundervisningen.

 Mot bakgrund av den skisserade situationen vad gäller bristfälliga

språkfärdigheter i svenska bland invandrarelever är det betydelsefullt att se

svenska som andraspråk som ett eget ämne. Att läsa svenska när man har ett annat

modersmål är något helt annat än att läsa modersmålssvenska. Genom en egen

kursplan i ämnet ökar lärarnas förutsättningar att ge en undervisning i svenska

som är direkt anpassad efter elevernas behov. Därmed ökar också elevernas

möjligheter att uppnå en god språkfärdighet i svenska. Lärarna får det stöd som

en kursplan ger för att erbjuda en likvärdig undervisning i svenska som

andraspråk, oavsett var i landet undervisningen bedrivs.

 Ämnet bör alltså få en egen kursplan för respektive skolform med en tydlig

beskrivning av ämnets syfte, karaktär och struktur samt mål. Kursplanens krav

bör särskilt inriktas på att eleverna skall uppnå en god kommunikationsförmåga

samt en begreppsbildning och en djupförståelse, som ger dem goda möjligheter att

fortsätta sina studier på efterföljande nivå.

 I grundskolan och övriga skolformer inom det obligatoriska skolväsendet kommer

svenska som andraspråk, i och med att det får en nationellt fastställd kursplan,

att vara ett ämne med samma status som övriga ämnen i grundskolan. De nationella

målen för varje ämne i grundskolan finns fastlagda i kursplanerna, som utgör det

främsta instrumentet för den statliga styrningen av undervisningens inriktning i

grundskolan.

 Den nya grundskoleförordningen (1994:1194, ändrad 1995:207) definierar ämne som

"ämne för vilket regeringen fastställt en kursplan". Skyldigheten att anordna

undervisning i svenska som andraspråk föreskrivs i 5 kap. 12 - 13 §§. Där

föreskrivs att undervisning i svenska som andraspråk anordnas inom ramen för

undervisning i svenska eller som språkval. Enligt 7 kap. grundskoleförordningen

skall betyg ges i grundskolans ämnen. I och med fastställandet av en kursplan

kommer alltså svenska som andraspråk att behandlas på samma sätt som övriga

ämnen i grundskolan.

 För de frivilliga skolformerna bör svenska som andraspråk vara ett kärnämne.

Ämnet svenska som andraspråk bör utgöra ett alternativ till ämnet svenska för

elever som har ett annat förstaspråk än svenska och som ännu inte har nått så

långt i sin språkfärdighet i svenska att de obehindrat kan följa undervisningen

i ämnet svenska. De elever som under studietidens gång uppnår god språkfärdighet

i svenska bör liksom hittills kunna gå över till ämnet svenska. Avsikten är att

göra det möjligt för de elever i gymnasieskolan och gymnasial vuxenutbildning

som har betyg från kurser i både svenska och svenska som andraspråk, att

tillgodoräkna sig betyg och gymnasiepoäng i båda ämnena.

 De ämnen som ingår i de frivilliga skolformerna framgår i regel av respektive

timplan. Dessa bör därför kompletteras med ämnet svenska som andraspråk.

 Ämnet svenska som andraspråk har redan återinförts som kärnämne i timplanerna

för grundläggande vuxenutbildning och för den del av särvux som motsvarar

grundsärskolan. Regeringens beslut därom fattades mot bakgrund av bedömningen i

propositionen om en ny läroplan och ett nytt betygssystem för gymnasieskolan,

komvux, gymnasiesärskolan och särvux (prop. 1992/93:250, bet. 1993/94:UbU2,

rskr. 1993/94:93), där den dåvarande regeringen redovisade att timplanerna

skulle vara oförändrade.

 Timplanen för gymnasieskolan är fastställd av riksdagen och finns i bilaga 2

till skollagen. Vi föreslår att ämnet svenska som andraspråk införs i timplanen

för gymnasieskolan som ett alternativ till ämnet svenska. Beträffande övriga

timplaner för frivilliga skolformer ankommer det på regeringen att göra de

ändringar som behövs.

 Den föreslagna ändringen i skollagen bör träda i kraft den 1 juli 1995.

UTBILDNINGSDEPARTEMENTET

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:174 Vissa betygsfrågor m.m.

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp-bakomliggande EG-

 häver eller regler

 upprepar ett

 normgivnings-

 bemyndigande

Lag om ändring i 5 kap. 19 §

skollagen

(1985:1100)