Jord- och skogsbruk,

fiske med anslutande

näringar

23

Förslag till statsbudget för 2001

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 9

2 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 11

2.1 Omfattning 11

2.2 Utgiftsutveckling 12

2.3 Skatteavvikelser 12

3 Skogspolitik 15

3.1 Omfattning 15

3.2 Utgiftsutveckling 15

3.3 Mål 16

3.4 Politikens inriktning 16

3.5 Insatser 17

3.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 17

3.5.2 Insatser utanför politikområdet 17

3.6 Resultatbedömning 18

3.6.1 Resultat 18

3.6.2 Analys och slutsatser 18

3.7 Revisionens iakttagelser 19

3.8 Budgetförslag 19

3.8.1 41:1 Skogsvårdsorganisationen 19

3.8.2 41:2 Insatser för skogsbruket 19

3.8.3 41:3 Internationellt skogssamarbete 20

3.8.4 41:4 Från EG-budgeten finansierade medel för

skogsskadeövervakning 21

4 Djurpolitik 23

4.1 Omfattning 23

4.2 Utgiftsutveckling 24

4.3 Mål 24

4.4 Politikens inriktning 24

4.5 Insatser 25

4.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 25

4.6 Resultatbedömning 27

4.6.1 Resultat 27

4.6.2 Analys och slutsatser 29

4.7 Revisionens iakttagelser 30

4.8 Budgetförslag 30

4.8.1 42:1 Statens veterinärmedicinska anstalt 30

4.8.2 42:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen 31

4.8.3 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder 32

4.8.4 42:4 Centrala försöksdjursnämnden 33

4.8.5 42:5 Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar 34

4.8.6 42:6 Ersättningar för viltskador 35

5 Livsmedelspolitik 37

5.1 Omfattning 37

5.2 Utgiftsutveckling 38

5.3 Mål 38

5.4 Politikens inriktning 39

5.5 Insatser 41

5.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 41

5.5.2 Insatser utanför politikområdet 47

5.6 Resultatbedömning 47

5.6.1 Resultat 47

5.6.2 Analys och slutsatser 51

5.7 Revisionens iakttagelser 54

5.8 Budgetförslag 55

5.8.1 43:1 Statens jordbruksverk 55

5.8.2 43:2 Statens utsädeskontroll 57

5.8.3 43:3 Statens växtsortnämnd 58

5.8.4 43:4 Bekämpande av växtsjukdomar 59

5.8.5 43:5 Arealersättningar och djurbidrag m.m. 59

5.8.6 43:6 Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter 61

5.8.7 43:7 Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m. 61

5.8.8 43:8 Fiskeriverket 62

5.8.9 43:9 Strukturstöd till fisket m.m. 63

5.8.10 43:10 Från EG-budgeten finansierade strukturstöd

till fisket m.m. 63

5.8.11 43:11 Fiskevård 64

5.8.12 43:12 Statens livsmedelsverk 64

5.8.13 43:13 Livsmedelsekonomiska institutet 65

5.8.14 43:14 Livsmedelsstatistik 66

5.8.15 43:15 Jordbruks- och livsmedelsstatistik finansierad från EG-

budgeten 66

5.8.16 43:16 Åtgärder på livsmedelsområdet 66

5.8.17 43:17 Bidrag till vissa internationella organisationer m.m. 67

6 Landsbygdspolitik 69

6.1 Omfattning 69

6.2 Utgiftsutveckling 69

6.3 Mål 70

6.4 Politikens inriktning 70

6.5 Insatser 70

6.5.1 Statliga insatser inom politikområdet 70

6.5.2 Insatser utanför politikområdet 72

6.6 Resultatbedömning 73

6.6.1 Resultat 73

6.6.2 Analys och slutsatser 74

6.7 Revisionens iakttagelser 75

6.8 Budgetförslag 75

6.8.1 44:1 Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur 75

6.8.2 44:2 Från EG-budgeten finansierade åtgärder för

landsbygdens miljö och struktur 77

6.8.3 44:3 Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket 78

6.8.4 44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m. 78

6.8.5 44:5 Stöd till innehavare av fjällägenheter m.m. 79

7 Samepolitik 81

7.1 Omfattning 81

7.2 Utgiftsutveckling 81

7.3 Mål 82

7.4 Politikens inriktning 82

7.5 Resultatbedömning 82

7.6 Revisionens iakttagelser 84

7.7 Budgetförslag 84

7.7.1 45:1 Främjande av rennäringen 84

8 Politikområdena Forskningspolitik och Utbildningspolitik under

utgiftsområdena 16 och 20 87

8.1 Budgetförslag 87

8.1.1 25:1 Sveriges lantbruksuniversitet 87

8.1.2 26:1 Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Forskning och kollektiv forskning 89

8.1.3 26:2 Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien 91

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 10

Utgiftsutvecklingen budgetåren 1994/95 2001 12

2.2 Skatteavvikelser 12

2.1 Utgiftsutvecklingen på utgiftsområdesnivå 12

3.1 Utgiftsutvecklingen 15

3.2 Anslagsutvecklingen 19

3.3 Offentligrättslig verksamhet 19

3.4 Uppdragsverksamhet 19

3.5 Beräkning av anslaget för 2001 19

3.6 Anslagsutvecklingen 19

3.7 Beräkning av anslaget 20

3.8 Anslagsutvecklingen 20

3.9 Anslagsutvecklingen 21

4.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet 24

4.2 Anslagsutvecklingen 30

4.3 Uppdragsverksamhet 30

4.4 Beräkning av anslaget för 2001 31

4.5 Anslagsutvecklingen 31

4.6 Uppdragsverksamhet 32

4.7 Beräkning av anslaget för 2001 32

4.8 Anslagsutvecklingen 32

4.9 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 33

4.10 Beräkning av anslaget för 2001 33

4.11 Anslagsutvecklingen 33

4.12 Beräkning av anslaget för 2001 33

4.13 Anslagsutvecklingen 34

4.14 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 34

4.14 Anslagsutvecklingen 35

5.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet 38

5.2 Anslagsutvecklingen 55

5.3 Offentligrättslig verksamhet 56

5.4 Uppdragsverksamhet 56

5.5 Beräkning av anslaget för 2001 57

5.6 Anslagsutvecklingen 57

5.7 Offentligrättslig verksamhet 58

5.8 Uppdragsverksamhet 58

5.9 Beräkning av anslaget för 2001 58

5.10 Anslagsutvecklingen 58

5.11 Beräkning av anslaget för 2001 58

5.12 Anslagsutvecklingen 59

5.13 Anslagsutvecklingen 59

5.14 Stödbelopp per hektar för grödor1 59

5.15 Djurbidrag 59

5.16 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 60

5.17 Anslagsutvecklingen 61

5.18 Anslagsutvecklingen 61

5.19 Anslagsutvecklingen 62

5.20 Uppdragsverksamhet 62

5.21 Beräkning av anslaget för 2001 63

5.22 Anslagsutvecklingen 63

5.23 Anslagsutvecklingen 63

5.24 Anslagsutvecklingen 64

5.25 Anslagsutvecklingen 64

5.26 Offentligrättslig verksamhet 64

5.27 Uppdragsverksamhet 65

5.28 Beräkning av anslaget för 2001 65

5.29 Anslagsutvecklingen 65

5.30 Beräkning av anslaget för 2001 66

5.31 Anslagsutvecklingen 66

5.32 Anslagsutvecklingen 66

5.33 Anslagsutvecklingen 66

5.34 Anslagsutvecklingen 67

6.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet 69

6.2 Anslagsutvecklingen 75

6.3 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser 75

6.4 Anslagsutvecklingen 77

6.5 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 77

6.6 Anslagsutvecklingen 78

6.7 Beräkning av anslaget för 2001 78

6.8 Anslagsutvecklingen 78

6.9 Beräkning av anslaget för 2001 79

6.10 Anslagsutvecklingen 79

7.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet 81

7.4 Anslagsutvecklingen 84

7.5 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser 85

8.1 Anslagsutvecklingen 87

8.2 Uppdragsverksamhet 88

8.3 Beräkning av anslaget för 2001 89

8.4 Anslagsutvecklingen 89

8.5 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 91

8.6 Beräkning av anslaget för 2001 91

8.7 Anslagsutvecklingen 91

8.8 Beräkning av anslaget för 2001 92

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner de föreslagna målen för politik-

områdena Djurpolitik (avsnitt 4.3), Livs-

medelspolitik (avsnitt 5.3), Landsbygds-

politik (avsnitt 6.3) och Samepolitik

(avsnitt 7.3),

2. godkänner att Statens jordbruksverk skall

ha tillgång till en kredit på myndighetens

särskilda räntekonto för EU-verksamhet i

Riksgäldskontoret på 5 500 000 000 kronor

(avsnitt 5.8.1),

3. godkänner vad som anförts om en utveck-

lingsfond för trädgårdsnäringen (avsnitt

6.8.3 och 6.8.4),

4. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 42:3 Djurhälsovård

och djurskyddsfrämjande åtgärder, fatta be-

slut som inklusive tidigare åtaganden inne-

bär utgifter på högst 5 600 000 kronor

under 2002 (avsnitt 4.8.3),

5. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 42:5 Bekämpande av

smittsamma husdjurssjukdomar, fatta beslut

som inklusive tidigare åtaganden innebär

utgifter på högst 5 000 000 kronor efter

2001 (avsnitt 4.8.5),

6. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 43:5 Arealersättning

och djurbidrag m.m., fatta beslut som in-

klusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 4 600 000 000 kronor under 2002

(avsnitt 5.8.5),

7. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 43:6 Intervention och

exportbidrag för jordbruksprodukter, fatta

beslut som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 1 600 000 kronor

under 2002 (avsnitt 4.8),

8. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 44:1 Åtgärder för

landsbygdens miljö och struktur, fatta beslut

om stöd som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 2 950 000 000

kronor efter 2001 (avsnitt 6.8.1),

9. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 44:2 Från EG-budge-

ten finansierade åtgärder för landsbygdens

miljö och struktur, fatta beslut som inklusive

tidigare åtaganden innebär utgifter på högst

3 515 000 000 kronor efter 2001 (avsnitt

6.8.2),

10. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 45:1 Främjande av

rennäringen m.m., fatta beslut om stöd som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

på högst 8 000 000 kronor efter 2001

(avsnitt 7.7),

11. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 26:1 Forskningsrådet

för miljö, areella näringar och samhällsbyg-

gande: Forskning och kollektiv forskning,

fatta beslut om stöd som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst

140 000 000 kronor efter 2001 (avsnitt

8.1.2),

12. för 2001 anvisar anslagen under utgiftsom-

råde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med an-

slutande näringar enligt följande uppställ-

ning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

41:1

Skogsvårdsorganisationen

ramanslag

290 056

41:2

Insatser för skogsbruket

ramanslag

180 700

41:3

Internationellt skogssamarbete

ramanslag

1 405

41:4

Från EG-budgeten finansierade medel för

skogsskadeövervakning

ramanslag

6 000

42:1

Statens veterinärmedicinska anstalt

ramanslag

93 706

42:2

Bidrag till distriktsveterinärorgnisationen

obetecknat anslag

85 753

42:3

Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande åtgärder

ramanslag

22 303

42:4

Centrala försöksdjursnämnden

ramanslag

8 283

42:5

Bekämpande av smittsamma husdjurssjukdomar

ramanslag

90 950

42:6

Ersättningar för viltskador m.m.

ramanslag

71 000

43:1

Statens jordbruksverk

ramanslag

300 456

43:2

Statens utsädeskontroll

ramanslag

1 073

43:3

Statens växtsortnämnd

ramanslag

1 449

43:4

Bekämpande av växtsjukdomar

ramanslag

2 629

43:5

Arealersättning och djurbidrag m.m.

ramanslag

5 269 500

43:6

Intervention och exportbidrag för jordbruksprodukter

ramanslag

1 526 000

43:7

Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m.

ramanslag

79 700

43:8

Fiskeriverket

ramanslag

66 516

43:9

Strukturstöd till fisket m.m.

ramanslag

30 890

43:10

Från EG-budgeten finansierade strukturstöd till fisket m.m.

ramanslag

80 000

43:11

Fiskevård

ramanslag

20 000

43:12

Statens livsmedelsverk

ramanslag

119 655

43:13

Livsmedelsekonomiska institutet

ramanslag

8 156

43:14

Livsmedelsstatistik

ramanslag

22 624

43:15

Jordbruks- och livsmedelsstatistik finansierad från

EG-budgeten

ramanslag

3 700

43:16

Åtgärder inom livsmedelsområdet

ramanslag

25 000

43:17

Bidrag till vissa internationella organisationer m.m.

ramanslag

37 089

44:1

Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur

ramanslag

2 203 000

44:2

Från EG-budgeten finansierade åtgärder för landsbygdens

miljö och struktur

ramanslag

1 500 922

44:3

Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket

reservationsanslag

29 429

44:4

Stöd till jordbrukets rationalisering m.m.

ramanslag

20 000

44:5

Stöd till innehavare av fjällägenheter m.m.

ramanslag

1 538

45:1

Främjande av rennäringen m.m.

ramanslag

37 000

25:1

Sveriges lantbruksuniversitet

ramanslag

1 199 121

26:1

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande: Forskning och kollektiv forskning

ramanslag

240 263

26:2

Bidrag till Skogs- och lantbruksakademien

obetecknat anslag

1 149

Summa

13 677 015

2 Jord- och skogsbruk, fiske med

anslutande näringar

2.1 Omfattning

Utgiftsområdet omfattar 35 anslag fördelade på

sju politikområden. Det mest omfattande av

dessa är Livsmedelspolitikområdet som omfattar

i första hand verksamhet som avser jordbruks-

och trädgårdsnäringarna, fiskerinäringen samt

livsmedel. Övriga politikområden är Lands-

bygdspolitik, Djurpolitik, Samepolitik, Skogs-

politik, Utbildningspolitik och Forskningspoli-

tik. Inom utgiftsområdet ryms följande

myndigheter: Statens jordbruksverk, Statens ut-

sädeskontroll, Statens växtsortnämnd, Fiskeri-

verket, Statens veterinärmedicinska anstalt,

Centrala försöksdjursnämnden, Statens livsme-

delsverk, Livsmedelsekonomiska institutet, Sve-

riges lantbruksuniversitet samt Skogsstyrelsen

och skogsvårdsstyrelserna.

Jordbruksdepartementet ansvarar för utgifts-

område 23. För frågor som rör skogsnäringen

och Skogsvårdsorganisationen ansvarar dock

Näringsdepartementet. Jordbruksdepartementet

har vidare ett samordningsansvar för frågor som

rör samerna. Detta politikområde omfattar också

anslag under andra utgiftsområden. Anslagen för

utbildning och forskning ingår i politikområden

för vilka Utbildningsdepartementet ansvarar.

För budgetåret 2001 föreslås att sammanlagt

13 677 miljoner kronor anslås för utgiftsområ-

det. Anslagna medel för utgiftsområdet ökar

med ca 4 miljarder kronor jämfört med budget-

året 2000. Ungefär 62 procent av utgifterna

finansieras från EU-budgeten. Merparten av EU-

stödet avser obligatoriska åtgärder såsom

arealersättning, djurbidrag, intervention och

exportbidrag. Därtill kommer delfinansierade

stöd och ersättningar som förutsätter nationell

medfinansiering. Till dessa hör det nya lands-

bygdsprogrammet och den nya strukturplanen

för fiskerinäringen i Sverige.

Utgiftsområde 23 år 2000 (prognos)

- EU-stöd (4,91 miljarder kronor): Finansie-

ring från EU-budgeten. Arealstöd, inter-

vention, miljöersättningar, m.m. En del av

EU-stödet förutsätter nationell medfinansi-

ering.

- Nationell medfinansiering av EU-stöd

(2,56 miljarder kronor): T.ex. strukturstöd,

miljöersättningar och regionalstöd.

- Forskning och utbildning (1,39 miljarder

kronor): SLU och stöd till forskning.

- Myndigheter (0,91 miljarder kronor): Jord-

bruksverket, Skogsvårdsorganisationen,

m.fl. (ej SLU).

- Övrigt (0,67 miljarder kronor): Nationellt

stöd, bekämpande av smittsamma husdjurs-

sjukdomar, m.m.

Utgifterna inom utgiftsområdet styrs till stor del

av EU:s regelverk och kan påverkas endast

genom förändringar av den gemensamma jord-

brukspolitiken (Common Agriculture Policy

CAP). Återflödet från EU bruttoredovisas i den

svenska statsbudgeten, dvs. intäkterna från EU

redovisas som inkomst på inkomsttitel och ut-

gifterna, utbetalningar, redovisas som en kostnad

på statsbudgeten. Anslag för EU-finansierade

stöd skall med viss tidsförskjutning motsvara in-

betalningar från EU-budgeten till statsbudgetens

inkomstsida.

2.2 Utgiftsutveckling

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Utgifterna inom utgiftsområdet har ökat konti-

nuerligt sedan Sverige blev medlem i EU och är

nu mer än dubbelt så höga jämfört med åren före

EU-medlemskapet (löpande priser). Till stor del

förklaras detta av att ett antal nya EU-stöd in-

förts 1996 2001. Nedgången i utgifterna 2000 är

följden av en senare utbetalning av arealstödet

inom jordbruket.

Utgiftsutvecklingen budgetåren 1994/95 2001

2.3 Skatteavvikelser

Tabell 2.2 Skatteavvikelser

Miljarder kronor

2000

2001

Uttag av bränsle m.m.

0,12

0,12

Avverkningsrätt till skog

-

-

Avgångsvederlag till jordbrukare

-

-

Anläggning av skog m.m.

0,27

0,28

Skogsavdrag

-

-

Skogs- och skogsskadekonto

0,05

0,05

Ingående skatt på jordbruksarrende

-

-

Bränsleförbrukning i växthus- och

jordbruksnäringen

0,07

0,07

Elförbrukning i växthus- och

jordbruksnäringen

0,03

0,03

Summa

0,54

0,55

varav saldopåverkande avvikelser

0,54

0,55

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen på utgiftsområdesnivå

Miljoner kronor

Politikområde

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Livsmedelspolitik

6 242

3 692

3 597

7 594

7 734

7 726

Landsbygdspolitik

3 575

3 871

4 568

3 755

3 784

3 833

Djurpolitik

395

345

360

372

391

396

Samepolitik

39

36

39

37

37

37

Skogspolitik

354

394

429

478

467

478

Utbildningspolitik

1 081

1 175

1 166

1 199

1 224

1 251

Forskningspolitik

239

220

225

241

246

246

Totalt för utgiftsområde 23

11 925

9 733

10 370

13 677

13 883

13 997

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

De redovisade avvikelserna som har kunnat

kvantifieras avser främst värdet av undantag från

skatteplikt vid uttag ur näringsverksamhet av

bränsle om fastigheten är taxerad som lantbruks-

enhet samt värdet av att bl.a. anläggning av ny

skog omedelbart får kostnadsföras.

Uttag av bränsle

Enligt huvudregeln i kommunalskattelagen (KL

22 § 1 st 1 p anv) är uttag ur näringsverksamhet

skattepliktigt. Uttag av bränsle för uppvärmning

är dock undantaget från skatteplikt om fastig-

heten är taxerad som lantbruksenhet. Skatteav-

vikelsen avser inkomstskatt och särskild

löneskatt.

Avverkningsrätt till skog mot betalning som skall

erläggas under flera år

Enligt god redovisningssed uppkommer intäkten

när bindande avtal träffats. Enligt gällande lag-

stiftning (KL 24 § 5 st p 1 anv) tillämpas dock i

detta fall kontantprincipen, vilket innebär att be-

skattningen uppskjuts, varför en räntefri kredit

uppstår i näringsverksamhet. Räntan på krediten

bör utgöra underlag för inkomstskatt och sär-

skild löneskatt.

Avgångsvederlag till jordbrukare

I vissa fall är avgångsvederlag till jordbrukare inte

skattepliktigt. Skatteavvikelsen avser inkomst-

skatt och särskild löneskatt.

Anläggning av ny skog

Utgifter för anläggning av ny skog och dikning

som främjar skogsbruk får omedelbart kost-

nadsföras. Samma avdragsmöjligheter gäller även

för bär- och fruktodlingar för inköp och plante-

ring av träd och buskar. Skatteavvikelsen utgörs

av ränteeffekten på den omedelbara avskriv-

ningen.

Skogsavdrag

Vid avyttring av skog medges fysisk person

under innehavstiden avdrag med högst 50 pro-

cent av anskaffningsvärdet, medan avdraget för

juridiska personer är begränsat till 25 procent.

Vid taxeringen för ett visst beskattningsår med-

ges avdrag med högst halva den avdragsgrun-

dande skogsintäkten. Syftet med avdragsrätten är

att undanta rena kapitaluttag från beskattning. Å

andra sidan saknas anledning att medge avdrag

när värdeökningen på skogstillväxten överstiger

gjorda uttag. Skatteavvikelsen uppkommer

genom den schablon som är vald för beräkning

av avdragets storlek och avser inkomstskatt och

särskild löneskatt.

Skogs- och upphovsmannakonto

Skogskontolagen ger möjlighet till uppskov av

beskattning av de intäkter som är hänförliga till

skogsbruk. De medel som sätts in på skogskonto

utgör underlag för avdrag vid taxeringen. Av-

sättningen begränsas i tid till 10 år på skogskonto

och 20 år på skogsskadekonto. Avkastningen på

skogskonto beskattas med 15 procent. Skatte-

avvikelsen avser räntan på skattekrediten. Räntan

på krediten bör utgöra underlag för inkomstskatt

och särskild löneskatt.

Ingående skatt på jordbruksarrende

Avdragsrätten omfattar hela den ingående

skatten på jordbruksarrende, även om värdet av

bostad ingår i arrendet.

Bränsleförbrukning inom växthusnäringen

Från och med 1996 är växthusnäringen skatte-

befriad från energiskatt för all användning av fos-

sila bränslen. Före 1996 debiterades 15 procent

av energiskattesatserna. Normen utgörs av full

skattesats på dessa bränslen.

Elförbrukning inom växthusnäringen

Växthusnäringen är skattebefriad för all använd-

ning av elektrisk kraft. Normen utgörs av nor-

malskattesatsen på el.

3 Skogspolitik

3.1 Omfattning

Området skogspolitik omfattar den skogspolitik

som riksdagen har beslutat, senast 1993.

Skogspolitiken följs upp i särskild ordning och

en redovisning med eventuella förslag till

justeringar görs till riksdagen vart fjärde år.

Inom politikområdet ryms de flesta statliga

ekonomiska medel som har beslutats för att nå

de skogspolitiska målen. I budgetpropositionen

behandlas särskilt Skogsvårdsorganisationen som

består av Skogsstyrelsen och skogsvårdsstyrel-

serna. Skogsstyrelsen är central förvaltnings-

myndighet för frågor om skogsbruket och

chefsmyndighet för de tio regionala skogsvårds-

styrelserna. På Gotland fullgör länsstyrelsen

skogsvårdsstyrelsens uppgifter under en för-

söksperiod t.o.m. den 31 december 2002.

De anslag som finns inom politikområdet av-

ser i huvudsak Skogsvårdsorganisationens för-

valtningsanslag och anslag till miljöinriktade

insatser i skogsbruket. Därtill kommer ett

mindre anslag för vissa svenska åtgärder på det

internationella skogsområdet. Skogsvårdsorgani-

sationen finansieras även med uppdragsin-

komster. Vissa åtgärder på skogsområdet med-

finansieras av EU inom ramen för

strukturfondsprogram och EU:s miljö- och

landsbygdsprogram.

3.2 Utgiftsutveckling

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

41:1 Skogsvårdsorganisationen

273

281

290

290

279

290

41:2 Insatser för skogsbruket

76

106

111

181

181

181

41:3 Internationellt skogssamarbete

1

1

1

1

1

1

41:4 Från EG-budgeten finansierade medel för

skogsskadeövervakning

4

6

5

6

6

6

1999 H5 Skogsvårdsavgiftsprojekt

0

0

12

0

0

0

Totalt för politikområde Skogspolitik inom

utgiftsområde 23

354

394

419

478

467

478

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Skillnaden mellan det totala anslaget 2000 och de

beräknade utgifterna hänför sig i huvudsak till

fördröjningar i utbetalning av beslutade insatser

för biotopskydd och naturvårdsavtal under ett

uppbyggnadsskede. Förändringarna i beräkning-

arna för anslaget 41:1 beror dels på att de tidsbe-

gränsade, extra insatserna för rådgivning upphör

2002 och att försöksverksamheten för

Skogsvårdsstyrelsen Gotland upphör vid utgång-

en av samma år.

3.3 Mål

Skogen är en nationell tillgång som skall skötas så

att den uthålligt ger en god avkastning samtidigt

som den biologiska mångfalden behålls. Vid sköt-

seln skall hänsyn tas även till andra allmänna in-

tressen.

Skogspolitiken har två mål fastlagda av riks-

dagen, ett produktionsmål och ett miljömål. De

båda målen skall väga lika tungt. Produktions-

målet är att skogen och skogsmarken skall ut-

nyttjas effektivt och ansvarsfullt så att den ger en

uthållig god avkastning. Skogsproduktionens in-

riktning skall ge handlingsfrihet i fråga om an-

vändningen av vad skogen producerar. Miljö-

målet är att skogsmarkens naturgivna

produktionsförmåga skall bevaras. En biologisk

mångfald och en genetisk variation i skogen skall

säkras. Skogen skall brukas så att växt- och

djurarter som naturligt hör hemma i skogen ges

förutsättningar att fortleva under naturliga be-

tingelser och i livskraftiga bestånd. Hotade arter

och naturtyper skall skyddas. Skogens kultur-

miljövärden samt dess estetiska och sociala vär-

den skall värnas.

Skogspolitikens mål beslutades av riksdagen

1993 (prop. 1992/93:226, bet. 1992/93:JoU15,

rskr. 1992/93:352). Skogspolitiken utvärderas

varje mandatperiod och en första utvärdering

redovisades för riksdagen våren 1998 (prop.

1997/98:158, bet. 1998/99:MJU3, rskr.

1998/99:32). Regeringen gjorde därvid den

bedömningen att skogspolitikens mål skulle ligga

fast. Riksdagen hade ingen erinran häremot.

3.4 Politikens inriktning

I 1993 års skogspolitiska beslut slogs det fast att

skogspolitiken måste ges en långsiktig och eko-

logisk inriktning. Det anfördes också att det inte

är möjligt och rimligt att med alltför korta inter-

valler ändra grunderna för skogspolitiken mot

bakgrund av det grundläggande kravet på god

hushållning och med hänsyn till de långa växt-

tider som gäller för den svenska skogen. Beslut

som fattas i dag och åtgärder som vidtas i vår

generation ger resultat först för kommande

generationer. Å andra sidan måste nya kunskaper

och värderingar få komma till uttryck i den kon-

kreta utformningen och tillämpningen av skogs-

politiken. Enligt regeringens uppfattning bör

mot den bakgrunden de skogspolitiska besluten

följas upp fortlöpande och redovisas vart fjärde

år, dvs. en gång per mandatperiod. Härigenom

blir det möjligt att göra de nödvändiga redo-

visningar som riksdagen behöver och de anpass-

ningar som är angelägna. Detta synsätt har riks-

dagen ställt sig bakom 1998.

Som nämnts redovisades den första uppfölj-

ningen av 1993 års skogspolitik för riksdagen

våren 1998. Det gjordes då den bedömningen att

inget av de båda skogspolitiska målen hade nåtts

men att målen borde ligga fast. De brister som

kunde konstateras vad gällde lagstiftning, eko-

nomiska resurser för områdesskydd och kunska-

per hos skogsägarna föranledde förändringar i

skogsvårdslagen, skogsvårdsförordningen och i

Skogsstyrelsens föreskrifter och allmänna råd till

dessa. Vidare förstärktes Skogsvårdsorganisatio-

nens resurser för rådgivning till skogsägare under

en treårsperiod. Möjligheter skapades för med-

finansiering från EU av den omfattande infor-

mationskampanjen Grönare skog, en kampanj

som också ingår i det nya miljö- och landsbygds-

programmet. Resurserna för områdesskydd i

form av reservat, biotopskydd och naturvårds-

avtal har förstärkts mycket kraftigt, förstärk-

ningar som beräknats även för de närmaste åren.

På forskningens område har regeringen tagit ini-

tiativ till en massiv satsning tillsammans med

skogsbranschen på FoU-program för en breddad

användning av träfiber som bas för olika pro-

dukter och att öka förädligsvärdet hos skogsin-

dustriprodukterna. Särskild tyngdpunkt har lagts

på den trämekaniska industrin. Dessa program

pågår och finansieras av skogsbranschen och

staten gemensamt.

Nästa uppföljning av skogspolitiken skall

redovisas av Skogsstyrelsen före utgången av

2001. Det är regeringens avsikt att 2002 för riks-

dagen redovisa denna uppföljning och de förslag

till åtgärder som den kan föranleda. Dessför-

innan kan det bli aktuellt att besluta om sådana

åtgärder som kan följa av ställningstagandena till

Miljömålskommitténs förslag till delmål, etapp-

mål och åtgärder för främst miljökvalitetsmålet

Levande skogar. Även Rennäringspolitiska

kommitténs förslag kan komma att beröra

skogspolitiken.

Internationellt kommer regeringen att fort-

sätta att verka för ett ekonomiskt, ekologiskt och

socialt hållbart skogsbruk i alla delar av världen.

Under det kommande året kommer flera viktiga

förhandlingar att äga rum på det globala planet.

Som ordförandeland i EU under första hälften av

2001 kommer Sverige att ha ett stort ansvar för

starkt och enigt agerande från EU:s sida.

3.5 Insatser

3.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Statens insatser inom politikområdet utgörs av

de medel som har beslutats för att nå skogspoli-

tikens mål. Grundläggande medel sedan länge är

rådgivning, information och utbildning. Dessa

medel har fått ökad betydelse genom 1993 års

skogspolitiska beslut som starkt betonar skogs-

ägarnas frihet och eget ansvar för att målen nås.

Skogsvårdsorganisationens viktigaste uppgift är

mot denna bakgrund att ge skogsägarna råd och

informera om hur olika skogsbruksåtgärder skall

vidtas för att de båda skogspolitiska målen skall

tillgodoses. Den senaste utvärderingen visade att

det behövs särskilda rådgivningsinsatser på både

produktions- och miljöområdet. En tidsbegrän-

sad resursförstärkning har därför beslutats för

treårsperioden 1999 2001. Därtill kommer att

miljörådgivning har lyfts fram i det av EU med-

finansierade miljö- och landsbygdsprogrammet.

Skogsvårdslagstiftningen uttrycker statens

minimikrav på skogsbruket. Den kompletteras

av miljöbalken som innehåller vissa bestämmel-

ser som skall medverka till att skogspolitikens

miljömål tillgodoses. Skogsvårdsorganisationen

är tillsynsmyndighet utom vad gäller miljöbal-

kens bestämmelser om reservat och markavvatt-

ning. Skogsvårdslagstiftningen skärptes den 1 ja-

nuari 1999 som en följd av bl.a. uppföljningen.

Det gällde särskilt bestämmelser om återväxt-

åtgärder och miljöhänsyn.

Statligt ekonomiskt stöd till skogsbruket är av

begränsad omfattning. Det lämnas i princip

endast till natur- och kulturvårdsåtgärder som

har en omfattning som går utöver de krav som

ställs i skogsvårdslagstiftningen. Denna princip

kännetecknar även de inslag av skogsbruksstöd

som finns i de svenska strukturfondsprogram-

men och i miljö- och landsbygdsprogrammet.

Motsvarande begränsning görs inte av andra

medlemsstater. Anslagen för ersättningarna till

skogsbruket för det intrång i pågående

markanvändning som beslut om reservat eller

biotopskydd kan innebära har ökats väsentligt de

senaste åren. De nivåer som nu gäller motsvarar i

stort vad som behövs för att tillgodose Miljö-

målskommitténs förslag i denna del.

Kraven på Skogsvårdsorganisationen vad gäl-

ler rådgivning och tillsyn motiverar en lokalt för-

ankrad organisation med nära och direkta kon-

takter med skogsägarna. I de senaste årens

rationaliseringar och organisationsförändringar

har detta betonats. Ett viktigt komplement till

den statsfinansierade verksamheten inom politik-

området är den uppdragsverksamhet som organi-

sationen bedriver och som omfattar viktiga

skogspolitiska åtgärder och åtgärder inom ar-

betsmarknadspolitiska program.

3.5.2 Insatser utanför politikområdet

Utbildning och forskning för skogsbrukets

behov finansieras till stor del inom detta utgifts-

område men inom politikområdena Utbildnings-

politik och Forskningspolitik. Stora insatser för

skogsindustriell forskning görs också inom

utgiftsområde 24 och av löntagarfondsstiftelser-

na. Natur- och kulturvårdsåtgärder inom arbets-

marknadspolitikens ram har stor betydelse för

skogspolitikens miljömål. Förvärv, intrångser-

sättningar och skötsel vad gäller skogsreservat

finansieras över anslag inom utgiftsområde 20.

Som nämnts i det föregående spelar skogs-

ägarnas egna insatser en alltmer viktig roll för att

nå skogspolitikens mål. Den ökade betydelsen är

särskilt markant när det gäller miljömålet. Frivil-

liga hänsynstaganden i form av begränsningar

och totalskydd kompletteras av en alltmer ut-

vecklad landskapsekologisk planering av verk-

samheten.

3.6 Resultatbedömning

3.6.1 Resultat

Som nämnts i det föregående utvärderas skogs-

politiken, trots sin långsiktighet, vart fjärde år.

Den utvärderingen avser även Skogsvårdsorgani-

sationens verksamhet. Förutom att det är svårt

att för skogspolitiken göra resultatbedömningar

för ett enskilt år råder det vissa svårigheter att

särskilja effekterna av myndighetens verksamhet

från effekterna av andra faktorer och andra aktö-

rers verksamhet.

Produktionen av svenska skogsindustripro-

dukter fortsatte att öka under 1999. Sammanlagt

var produktionen av papper och papp 10,1 miljo-

ner ton, av massa 10,7 miljoner ton och av sågade

trävaror 15,6 miljoner kubikmeter. Exportvär-

dena uppgick till respektive 50,7, 10,6 och 17,5

miljarder kronor. Det samlade exportvärdet var

94 miljarder kronor eller drygt 13 procent av det

totala exportvärdet för landet. Nettoexporten av

skogsindustriprodukter uppgick till ca 75 miljar-

der kronor motsvarande drygt 55 procent av den

samlade nettoexporten. Sysselsättningen i skogs-

näringen beräknas till ca 95 000 personer 1998.

Den har minskat med 45 procent sedan 1980 och

med 28 procent sedan 1990. Minskningen av

antalet produktionsenheter i skogsindustrin sker

numera främst i sågverkssektorn.

Den sammanlagda avverkningen 1999 beräk-

nas till ca 72 miljoner kubikmeter, en minskning

med 2 miljoner kubikmeter sedan 1998. Sam-

tidigt ökade importen av rundvirke och flis med

1,5 miljoner kubikmeter. Importen svarade för

ca 15 procent av industrins råvaruanvändning.

Enligt helt nya konsekvensanalyser som utförts i

Skogsstyrelsens regi bör det vara möjligt att

successivt öka den uthålliga årliga avverknings-

nivån under den närmaste 100-årsperioden från

ca 80 miljoner kubikmeter nu till ca 100 miljoner

kubikmeter. Även med dessa höga avverknings-

nivåer kommer virkesförrådet att fortsätta öka

liksom andelarna lövträd, äldre lövträdsrik skog,

äldre skog och antalet gamla grova träd. Grund-

läggande förutsättningar är en fortsatt strävan att

nå de skogspolitiska målen.

I den utvärdering av skogspolitiken som redo-

visades för riksdagen 1998 konstaterades det att

varken produktionsmålet eller miljömålet hade

nåtts. De förändringar av lagstiftningen och de

tillfälliga resursförstärkningar som därför beslu-

tades gäller fr.o.m. den 1 januari 1999. Insats-

områdena är rådgivning i produktions- och mil-

jöfrågor, tillsyn särskilt vad gäller återväxt-

åtgärder och ökade insatser för områdesskydd.

Effekterna av dessa insatser är svåra att avläsa

redan efter ett år. En redovisning skall som

nämnts göras till riksdagen 2002.

Som exempel på utvecklingen hittills kan föl-

jande nämnas. Hösten 1999 startade Skogsvårds-

organisationen en ny landsomfattande informa-

tionskampanj, Grönare skog. Kampanjen

behandlar skogspolitikens båda mål och har hit-

tills engagerat mer än 60 000 personer verk-

samma i skogsbruket. Den medfinansieras av

EU. Skogsstyrelsen har redovisat hur återväxt-

åtgärderna har förändrats sedan mitten av 1990-

talet. I den tidigare utvärderingen betonades

angelägenheten av förbättrade åtgärder och en

inriktning mot plantering i stället för naturlig

föryngring på för den senare metoden olämpliga

områden. Den senaste uppföljningen visar att

storskogsbruket går i denna riktning men att

utvecklingen i övrigt är otillfredsställande. En

annan undersökning för samma period visar att

naturhänsynen vid slutavverkning visserligen har

förbättrats men att skogsvårdslagens krav inte

nås på 20 procent av arealen. De områdesskydd

som administreras av Skogsvårdsorganisationen

är naturvårdsavtal och biotopskydd. Totalt upp-

gick arealerna av dessa vid utgången av 1999 till

10 290 respektive 3 132 hektar, varav 7 865

respektive 804 hektar tillkom under 1999. Den

största delen av biotoparealen var urskogsartade

objekt. Anslagsförstärkningen för dessa ändamål

var endast marginell 1999.

Under 1999 har skogsbruket på eget initiativ

miljöcertifierat sin verksamhet i stor utsträck-

ning. Cirka 9 miljoner hektar, i huvudsak stor-

skogsbrukets marker, har certifierats enligt den

s.k. FSC-standarden. Cirka 800 000 hektar mark

tillhörande småskogsbruket har certifierats

genom skogsägareföreningarna enligt den s.k.

PEFC-standarden.

Enligt en undersökning som Riksantikvarie-

ämbetet har gjort i några län har hänsynen till

kulturmiljön i skogsbruket varit bristfällig.

3.6.2 Analys och slutsatser

Av redovisningen i det föregående framgår att

väsentliga slutsatser får dras 2002 sedan nästa

utvärdering av skogspolitiken har redovisats.

Skogsstyrelsens redovisningar för 1999 antyder

att det fortfarande inte har skett några väsentliga

positiva förändringar i linje med slutsatserna av

den förra utvärderingen. Stora insatser görs

emellertid nu både av skogsnäringen själv och av

Skogsvårdsorganisationen i syfte att nå de båda

skogspolitiska målen. Efter att ha genomfört de

omfattande organisationsförändringarna inom

myndigheten kan Skogsvårdsorganisationen mer

aktivt arbeta med sina huvuduppgifter. Det

starkt minskade förvaltningskostnadsanslaget

ställer dock krav på fortsatt utveckling av arbets-

metoderna.

3.7 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några invänd-

ningar i revisionsberättelsen för 1999 avseende

Skogsvårdsorganisationen.

3.8 Budgetförslag

3.8.1 41:1 Skogsvårdsorganisationen

Tabell 3.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

272 515

Anslags-

sparande

7 102

2000

Anslag

280 584

Utgifts-

prognos

290 000

2001

Förslag

290 056

2002

Beräknat

278 683

1

2003

Beräknat

289 666

2

1 Motsvarar 272 798 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Motsvarar 277 342 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras av Skogsstyrelsen som är

central förvaltningsmyndighet för skogsfrågor

och chefsmyndighet för skogsvårdsstyrelserna.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.3 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-

rättslig

verksamhet

Intäkter till

inkomsttitel

(som inte får

disponeras)

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

-

147

203

-56

Prognos 2000

-

200

200

0

Budget 2001

-

200

200

0

Tabell 3.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

310 698

302 734

7 852

(varav tjänsteexport)

7 702

8 299

-597

Prognos 2000

280 200

284 000

-3 800

(varav tjänsteexport)

10 200

10 000

200

Budget 2001

184 300

185 000

-700

(varav tjänsteexport)

10 300

10 000

300

Utfallet av uppdragsverksamheten 2000 och

2001 är till största del beroende av de insatser

som görs inom arbetsmarknadspolitikens ram.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer anslagsbehovet för 2001 till

290 056 000 kronor. Därvid har ytterligare

5 000 000 kronor tillförts anslaget för den sär-

skilda rådgivningsinsatsen under perioden 1999

2001. För 2002 och 2003 beräknas anslagsbeho-

ven till 278 683 000 kronor respektive

289 666 000 kronor.

Tabell 3.5 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

280 584

Pris- och löneomräkning

4 472

Ökat resursbehov

5 000

Förslag 2001

290 056

3.8.2 41:2 Insatser för skogsbruket

Tabell 3.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

75 859

Anslags-

sparande

29 325

2000

Anslag

105 700

Utgifts-

prognos

111 389

2001

Förslag

180 700

2002

Beräknat

180 700

2003

Beräknat

180 700

Anslaget som disponeras av Skogsstyrelsen

täcker kostnaderna för statsbidrag enligt förord-

ningen (1993:555) om statligt stöd till skogs-

bruket och förordningen (2000:577) om stöd för

miljö- och landsbygdsutvecklingsåtgärder.

Anslaget finansierar bidrag till sådant ädellöv-

skogsbruk som regleras särskilt i skogsvårdslagen

(1979:429) och vissa natur- och kulturvårds-

åtgärder. Vidare täcker det statens kostnader för

biotopskydd, naturvårdsavtal och försöksverk-

samhet med skogsmarkskalkning m.m.

Anslaget finansierar sedan sin tillkomst 1994

vissa administrationskostnader hos Skogsvårds-

organisationen. De får 2001 uppgå till samman-

lagt högst 1,8 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Skogsstyrelsen har i sitt budgetunderlag redo-

visat ett förslag till statsbidrag till plantering av

ädellövskog på stormfällda granskogsarealer i

Sydsverige. Förslaget innebär att ca 2 000 hektar

blir föremål för bidrag med 50 procent av an-

läggningskostnaden. Detta motsvarar samman-

lagt 40 miljoner kronor som enligt förslaget bör

fördelas på fem år med vardera 8 miljoner kro-

nor. Förslaget har stöd hos företrädare för mark-

ägare och kommuner.

Regeringen anser att den möjlighet som nu

skapats för att ersätta stormfälld granskog i syd-

ligaste Sverige med mer stormfast ädellövskog

bör tas till vara. En sådan åtgärd innebär bl.a.

också ett led i insatserna för en ökad biologisk

mångfald och att för områdena mera naturliga

trädslag planteras. Staten bör genom ett bidrag i

enlighet med Skogsstyrelsens förslag medverka

till att vissa merkostnader täcks genom ett sär-

skilt bidrag. Totalt bör ca 2 000 hektar planteras

med ädellövskog. Åtgärden bör begränsas till en

treårsperiod. Som villkor för bidrag bör det krä-

vas att skogsägaren stormskadeförsäkrar sin

skog, en möjlighet som redan i dag står till buds.

I övrigt bör de regler gälla som framgår av för-

ordningen (1993:555) om statligt stöd till skogs-

bruket. Anslaget bör mot denna bakgrund för-

stärkas med 10 miljoner kronor om året under

perioden 2001 2003. Förstärkningen finansieras

genom en omfördelning från utgiftsområde 18,

anslaget Stöd till lokala investeringsprogram för

ekologisk hållbarhet.

Skogsvårdsorganisationen har som underlag

för sina beslut om skyddsvärda småbiotoper

gjort en landsomfattande inventering. För att

öka kvaliteten på denna och för att möjliggöra en

förstärkning av skyddsåtgärderna, bl.a. av s.k.

jätteträd, bör anslaget tillföras ytterligare 10

miljoner kronor om året under en treårsperiod.

Även denna förstärkning finansieras genom om-

fördelning från nyss nämnda anslag. I enlighet

med vad som beräknades i 2000 års ekonomiska

vårproposition bör anslaget för biotopskydd och

naturvårdsavtal dessutom räknas upp med 55

miljoner kronor.

Regeringen bedömer anslagsbehovet för 2001

till 180 700 000 kronor. För budgetåren 2002 och

2003 beräknas anslagsbehoven till vardera

180 700 000 kronor.

Tabell 3.7 Beräkning av anslaget

Tusental kronor

Anslag 2000

105 700

Ökat resursbehov

75 000

Förslag 2001

180 700

3.8.3 41:3 Internationellt

skogssamarbete

Tabell 3.8 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

779

Anslags-

sparande

 1 882

2000

Anslag

1 405

Utgifts-

prognos

1 447

2001

Förslag

1 405

2002

Beräknat

1 405

2003

Beräknat

1 405

De utgifter som belastar anslaget är alleuropeiskt

skogssamarbete, uppföljning av FN:s miljö- och

utvecklingskonferens i Rio de Janeiro 1992 och

vissa projektkostnader och resekostnader vid

deltagande i Internationella tropiska timmer-

organisationen.

Regeringens överväganden

För budgetåret 2001 bedöms anslagsbehovet till

1 405 000 kronor. För budgetåren 2002 och 2003

beräknas anslagsbehoven vara oförändrade

3.8.4 41:4 Från EG-budgeten

finansierade medel för

skogsskadeövervakning

Tabell 3.9 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

3 737

Anslags-

sparande

4 630

2000

Anslag

6 000

Utgifts-

prognos

5 100

2001

Förslag

6 000

2002

Beräknat

6 000

2003

Beräknat

6 000

Anslaget disponeras av Skogsstyrelsen och an-

vänds för kartläggning av skogens miljötillstånd

på över 200 observationsytor spridda över landet.

Den nationella delen av finansieringen av denna

verksamhet sker över anslaget Skogsvårdsorgani-

sationen. Det anslagssparande 1999 som översti-

ger 3 procent har dragits in.

Regeringens överväganden

Det pågår en översyn av innehållet i och reglerna

för den verksamhet som finansieras över detta

anslag. Översynen beräknas vara klar under

första halvåret 2001. För budgetåret 2001 be-

döms anslagsbehovet till 6 000 000 kronor. För

2002 och 2003 beräknas anslagsbehoven vara

oförändrade

4 Djurpolitik

4.1 Omfattning

Politikområdet omfattar verksamhet som avser

djur i människans tjänst samt den del av fauna-

vården som avser viltvård.

Verksamheten inom djurskydds- och djurhäl-

soområdet syftar till att upprätthålla ett gott häl-

sotillstånd och ett gott djurskydd bland husdjur,

försöksdjur, vilda djur som hålls i fångenskap

eller som används som försöksdjur samt att be-

gränsa användningen av försöksdjur. Verksam-

heten syftar också till att åstadkomma sunt och

bra djurfoder, vilket är viktigt för djurens hälso-

tillstånd liksom för det slutliga livsmedlet. Likaså

utgör hanteringen i Sverige av animaliskt avfall

en viktig gren av verksamhetsområdet.

Djurområdet omfattar verksamhet vid Jord-

bruksverket med distriktsveterinärorganisatio-

nen, Statens veterinärmedicinska anstalt (SVA),

Centrala försöksdjursnämnden (CFN), Natur-

vårdsverket och Sametinget.

Inom politikområdet Djurpolitik disponerar

Jordbruksverket medel för djurskyddsfrämjande

åtgärder samt för forskning och utveckling vad

gäller sådana åtgärder, bl.a. när det gäller alterna-

tiva inhysningssystem för värphöns och prov-

ning av nya tekniska system (anslag 42:3). Dess-

utom disponeras medel till beredskap mot och

bekämpande av smittsamma djursjukdomar,

obduktioner samt till olika djurhälsovårdsaktivi-

teter när det gäller nötkreatur, svin, får, häst och

fisk (anslag 42:5).

Jordbruksverkets veterinära fältverksamhet

upprätthålls genom den statliga distriktsveteri-

närorganisationen med ca 250 distriktsveteri-

närer fördelade över hela landet (anslag 42:2).

Verksamheten utgår från ca 80 veterinärstatio-

ner.

SVA är veterinärmedicinskt expert- och ser-

viceorgan för myndigheter och enskilda och ut-

reder bl.a. smittsamma djursjukdomars upp-

komst, orsak och spridningssätt.

CFN samordnar och planerar frågor som rör

försöksdjur i syfte att begränsa antalet djur som

används i djurförsök.

På regional nivå medverkar länsstyrelserna till

upprätthållande och förbättring av djurhälsan

och djurskyddet samt tillsynen därav.

Naturvårdsverkets och Sametingets uppgifter

är att lämna bidrag till åtgärder för att förebygga

skada av vilt och ersättning för sådan skada enligt

29 a § jaktförordningen (1987:905) samt för ska-

dor som rovdjur orsakar på renar.

4.2 Utgiftsutveckling

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

42:1 Statens veterinärmedicinska anstalt

81

85

85

94

96

98

42:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisationen

80

76

76

86

87

89

42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande

åtgärder

20

22

28

22

23

23

42:4 Centrala försöksdjursnämnden

8

8

8

8

8

9

42:5 Bekämpande av smittsamma

husdjurssjukdomar

126

91

100

91

91

91

42:6 Ersättningar för viltskador

59

63

63

71

86

86

Totalt för utgiftsområde 23

373

345

360

372

391

396

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

4.3 Mål

Regeringens förslag: Målet för djurpolitiken är ett

gott djurskydd och ett gott djurhälsotillstånd

bland djur i människans tjänst och att viltstam-

marna förvaltas på ett sådant sätt att oacceptabla

skador på människor och egendom inte uppstår.

Detta mål nås genom bl.a.

- förbättring av djurskyddet,

- kontroll av att det i Sverige inte tillverkas

och/eller marknadsförs foder som är skadligt

för djur, människor eller miljö,

- förebyggande diagnosticerande och bekäm-

pande av infektionssjukdomar hos djur,

- samordning av försöksdjursverksamheten i

syfte att begränsa antalet djur som används i

djurförsök,

- stöd till forskning samt utbildnings- och in-

formationsinsatser,

- att populationen av vilda fåglar och däggdjur

skall hållas på en sådan nivå att oacceptabla

skador av vilt inte uppkommer. Risken för

viltskador skall i första hand motverkas

genom skadeförebyggande åtgärder och i

andra hand genom jakt. Om det är uppenbart

oskäligt att den skadelidande själv svarar för

kostnaden kan ersättning erhållas ur anslaget

42:6 Ersättning för viltskador.

4.4 Politikens inriktning

Djurskydd och djurhälsa

Det svenska synsättet när det gäller djurhälsa och

djurskydd är präglat av höga etiska ambitioner.

När den nya djurskyddslagen kom 1988 blev de

svenska reglerna ledande på djurskyddsområdet.

Även om många länder inom EU nu har förbätt-

rat sin lagstiftning måste Sverige ändå betraktas

som ledande i många avseenden. Bland annat är

den svenska grundtanken att det är den omgiv-

ning som djuren placeras i som skall göras så

djurvänlig som möjligt i syfte att djuren skall må

bra, ha god hälsa och ges möjlighet att tillfreds-

ställa sina behov av naturligt beteende.

Avelsverksamheten bör inte enbart syfta till att

förbättra produktionsegenskaperna utan även till

att komma till rätta med problem som förloss-

ningssvårigheter och sjukdomsfrekvens och syfta

till att ge djuren ett friskt liv samt att ta till vara

och bevara det genetiska kulturarvet.

En god djurhälsa är också avgörande för eko-

nomin i jordbruksföretagen. Transporten till

slakteriet måste ske under så lite stress som möj-

ligt. Även i slakteriet måste djurskyddet vara bra

och djuren behandlas väl. Genom detta synsätt

skapas en etiskt god djurhållning vars goda

djurmiljö är en förutsättning för bl.a. en liten an-

vändning av antibiotika i djurskötseln. Varje

moment i djurhållningen och livsmedelsproduk-

tionen bör följas upp av en god och väl funge-

rande tillsyn.

Sverige har ett mycket gott smittskyddsläge.

Att behålla och förbättra denna unika situation

är synnerligen angeläget. Även det allmänna

djurskyddet är prioriterat. Sverige arbetar stän-

digt med att se över djurskyddslagen (1988:534)

och djurskyddsförordningen (1988:539) och

t.ex. ny teknikprovning ger förutsättningar för

att låta djurens behov gå i första rummet och an-

passa reglerna till dessa.

En bra djurskötsel och god hygien i djurhåll-

ningen ger också hög livsmedelskvalitet. Det är

inte bara i livsmedelsindustrin och i butikerna

som det krävs rätt hantering för att ett livsmedel

skall vara en bra produkt. Redan från första ledet

i produktionen krävs noggrannhet och efter-

tanke. För att exempelvis få fram en bra kött-

produkt krävs att djuret föds upp rätt, ges ett

sunt och bra foder som varken innehåller kada-

vermjöl, tillväxtbefrämjande antibiotika eller

andra olämpliga tillsatser. God etik i djurhåll-

ningen har dessutom stor betydelse för hur kon-

sumenterna värdesätter livsmedlen.

Problematiken kring det animaliska avfallet

återstår att lösa. Bestämmelser om kvittblivning,

bearbetning, hantering och användning av avfall,

biprodukter och kadaverprodukter står i fokus i

EU-arbetet eftersom det är högst väsentligt från

folkhälsosynpunkt att komma till rätta med

olämplig användning av sådana produkter.

Sakkunskap avseende smittspridningsriskerna

vid recirkulation och återanvändning av sådana

restprodukter i jordbruket efterfrågas i stor om-

fattning. Det är nödvändigt att genomföra

forskning under svenska förhållanden då över-

levnadstider m.m. för olika smittsamma agens

kan variera mycket beroende på klimat, neder-

börd m.m. Området har betydande utvecklings-

potential där samlad kompetens, framför allt

kopplingen veterinärmedicin biologi mikro-

biologi kemi är av stor betydelse.

Sverige har även en politisk ambition om en

ökad andel ekologisk produktion inom lantbru-

ket. För animalieproduktionens del innebär detta

bl.a. väsentliga omställningar vad avser fodrets

sammansättning och hygien. Även när det gäller

foderfrågor finns det därför ett stort behov av

ökad forskning och utveckling utifrån ett ekolo-

giskt perspektiv.

Ordförandeskapet

På djurskydds- och djurhälsoområdet arbetar

Sverige intensivt, inte minst med de frågor som

väntas bli aktuella för behandling i EU under

Sveriges ordförandeskapstid. Frågor om foder-

säkerhet prioriteras högt, bl.a. mot bakgrund av

den s.k. dixoinkrisen under 1999. En gemensam

lagstiftning om hur kontrollen skall vara organi-

serad på djurfoderområdet håller på att utarbetas

inom EU.

Vidare kan det förväntas att förslag kommer

på olika områden rörande skyddet för animalie-

produktionens djur, bl.a. djurskyddskrav i svin-

uppfödningen. Plågsamma djurtransporter har

rönt stor uppmärksamhet gång på gång trots att

det finns djurskyddsregler för att undvika detta.

Från svensk sida anses att de svenska bestämmel-

serna på djurskyddsområdet många gånger kan

tjäna som en vägledning för arbetet inom EU.

Sverige skall även arbeta för att kunskaperna

skall spridas om betydelsen av en god djurhåll-

ning för att t.ex. bekämpa salmonella och för att

möjliggöra en uppfödning av djur utan att dessa

ges antibiotika i tillväxtbefrämjande syfte.

Ett intensivt arbete pågår inom EU för att

skärpa zoonoslagstiftningen som rör de sjuk-

domar som kan smitta från djur till människa

och tvärtom. Sverige tar aktivt del och informe-

rar om den svenska synen på salmonella som

innebär att konsumenterna måste ha tillgång till

säkra livsmedel och att inte någon salmonella-

smitta får förekomma i något led i produktions-

kedjan.

EU:s Vitbok om livsmedelssäkerhet innehåller

förslag om hur livsmedelsframställningen skall

kunna förbättras så att konsumenterna erhåller

livsmedel som är säkra att äta och som är fram-

ställda på ett hållbart sätt.

Sverige är angeläget om att under halvåret som

unionens ordförande driva arbetet med genom-

förandet av de förslag som finns i kommissio-

nens Vitbok framåt.

EU:s medlemsstater kommer att bli ålagda att

se över hela området vad gäller avfall från livs-

medelsindustrin som används för eller kan

komma att användas för recirkulering till foder.

SVA:s uppgift är att utgöra en vetenskaplig bas

inom området fodersäkerhet.

4.5 Insatser

4.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Regeringen tillsatte den 10 december 1998 en

särskild utredare med uppgift att allsidigt belysa

alternativmedicinska behandlingsformer för djur

och att föreslå åtgärder för att säkerställa att djur

inte utsätts för onödigt lidande. I uppdraget in-

går bl.a. att utreda omfattningen samt kon-

sekvenserna av befintlig alternativmedicinsk be-

handling, att redogöra och utvärdera dagens

utbildningar för alternativmedicinsk behandling

av djur och att bedöma behovet av sådan utbild-

ning. Uppdraget skall redovisas den 31 januari

2001.

Regeringen gav den 10 juni 1999 CFN i upp-

drag att utreda förutsättningarna för en kvanti-

fierad bedömning av smärta och andra obehag.

CFN överlämnade utredningen den 8 mars 2000.

CFN föreslår att den djurförsöksetiska pröv-

ningen förstärks genom införandet av ett klassi-

ficeringssystem som tar hänsyn till smärt- och

lidandefaktorerna i ett försök. De djurförsöks-

etiska nämnderna skulle genom ett klassifice-

ringssystem få bättre grundade ansökningar att

utgå från och kunna göra riktigare bedömningar

om vad försöket betyder för djuret. Indelningen

föreslås ske i tre kategorier ringa, måttlig res-

pektive avsevärd svårighetsgrad.

Regeringen beslutade den 22 december 1999

om kommittédirektiv för en översyn av förut-

sättningarna för den djurförsöksetiska pröv-

ningen. Utredaren skall analysera de etiska be-

dömningsgrunder som nu tillämpas och överväga

förbättringar av prövningen. I uppdraget ingår

även att belysa de etiska frågor som kan upp-

komma i samband med användning av bl.a. ge-

netiskt modifierade djur. Uppdraget skall redovi-

sas senast den 1 juni 2001.

Jordbruksverket gavs den 16 december 1999 i

uppdrag att utvärdera tillgängliga forsknings-

resultat beträffande minkar, se över befintligt

regelverk och om möjligt föreslå förbättringar i

minkhållningen. Uppdraget skall redovisas den

1 september 2001.

Regeringen har även gett Jordbruksverket i

uppdrag att kartlägga förekomsten av chin-

chillafarmer i Sverige. Syftet är att säkerställa att

hållande av chinchilla sker enligt djurskydds-

lagens krav och även att bedöma behovet av före-

skrifter på området. Uppdraget skall redovisas

den 1 november 2000.

Regeringen beslutade den 17 februari 2000 att

tillkalla en särskild utredare med uppgift att ut-

arbeta förslag till en sammanhållen svensk häst-

politik. Syftet med utredningen är att skapa för-

utsättningar för att bevara och utveckla

hästsektorn i Sverige. Utredaren skall bl.a.

undersöka förutsättningarna för organisationers

och företags konkurrensförmåga inom hästsek-

torn samt för hästens roll i den gemensamma

jordbrukspolitiken. Uppdraget skall redovisas

senast den 1 december 2000.

Regeringen tillkallade den 19 april 2000 en sär-

skild utredare för att se över hur djurskyddet

skulle kunna organiseras i Sverige genom in-

rättandet av en fristående djurskyddsmyndighet.

Uppdraget skall redovisas senast den 1 december

2000.

Frågan om konkurrens mellan statliga och

privatpraktiserande veterinärer är aktuell efter att

Konkurrensrådet i ett yttrande i februari 2000

haft synpunkter på konkurrensförhållandena

mellan de statligt anställda distriktsveterinärerna

och privatpraktiserande veterinärer. Jordbruks-

verket tillsatte i september 1999 en arbetsgrupp

bestående av representanter från alla parter i vil-

ken man verkar för att lösa frågorna (bl.a. om

jourtjänstgöring och om hur omfattande det

offentliga åtagandet skall vara). Arbetsgruppen

kommer att lämna en rapport under hösten 2000.

Riksdagen har beslutat om en ny lag om

märkning och registrering av hundar (2000:537).

Hundar skall märkas så att hunden kan identifie-

ras och ägarskapet skall registreras i ett för landet

centralt register. Enligt förslaget skall hundar,

som påträffas utan märkning eller som inte har

någon ägare registrerad, i vissa fall kunna om-

händertas av polismyndigheten. Om ägaren till

en omhändertagen hund inte inom viss tid låter

märka hunden och anmäler sitt ägarskap till det

centrala registret får polismyndigheten besluta

vad som skall ske med hunden. Lagen kommer

att träda i kraft den 1 januari 2001 och reglerna

för omhändertagande tillämpas fr.o.m. den

1 april 2001.

I februari 1999 anordnade Sverige ett semina-

rium för övriga medlemsländer och EG-kom-

missionen för att studera hur alternativa system

för att hålla värphöns kan utformas. Detta ledde

till att medlemsländerna kunde enas om nya

gemensamma bestämmelser för värphöns.

På svenskt initiativ har jordbruksministrarna i

EU aktiverat frågan om ny teknikprovning. Av

den anledningen arrangerade Sverige i september

1999 ett seminarium i Jönköping om ny teknik-

provning med deltagare från medlemsländerna

och några tredje länder för att belysa frågan och

påskynda arbetet med gemensamma EU-regler.

Jordbruksdepartementet har i maj 1999 gett ut

skriften Ät rätt rätt!. Skriften belyser synen på

livsmedelsproduktion med råvaror producerade

på ett miljöenligt, djurskyddsvänligt och biolo-

giskt riktigt sätt.

SJV och CFN fortsätter samarbetet med att

gemensamt stärka djurskyddet för försöks-

djuren. Den åtgärdsplan som utarbetats innebär

att myndigheterna skall anta bindande föreskrif-

ter om djurförsök till stöd för de djurförsöks-

etiska nämnderna vid den etiska bedömningen av

djurförsök. Detta medför att de djur som an-

vänds får ett starkare skydd. De två myndig-

heterna arbetar vidare med att ta fram ett nytt

informationsmaterial som bl.a. skall beskriva det

djurskydd som försöksdjuren har i den svenska

djurskyddslagstiftningen och övriga regler om

försöksdjursanvändningen. Vidare undersöks

möjligheten till ett centralt register över försök

som prövats av de djurförsöksetiska nämnderna.

Det landsomfattande projekt med syfte att

förbättra djurskyddstillsynen, särskilt när det

gäller djurtransporter, har fortsatt under 1999

och beräknas avslutas under 2000. Särskilt stude-

ras rentransporter under 2000.

Regeringen anser att det är viktigt att konti-

nuerligt förbättra djurskyddet. Inte minst kräver

detta att SJV intensifierar arbetet med djur-

skyddsfrämjande åtgärder. Inom en rad områden

finns behov av en anpassning av gällande be-

stämmelser till nya vetenskapliga rön. Bland

annat bör en översyn och förstärkning av djur-

skyddsreglerna i samband med slakt göras.

Likaså bör bestämmelserna om hållande av slakt-

kycklingar ses över i syfte att förbättra djurens

situation. Regeringen kommer fortlöpande att

pröva möjligheterna till omfördelning av resurser

för förstärkning av djurskyddsarbetet.

4.6 Resultatbedömning

4.6.1 Resultat

Resultatinformation rörande smittskydd

Statens veterinärmedicinska anstalt ansvarar för

Sveriges beredskap mot smittsamma djursjuk-

domar, bl.a. genom att medverka i ett världsom-

fattande informationsnät för kartläggning av all-

varliga epizootiska sjukdomar. I det

förebyggande arbetet är SVA rådgivare till Jord-

bruksverket och Svenska djurbönders smitt-

skyddskontroll rörande införsel av levande djur.

Vid utbrott av epizootisk sjukdom ansvarar SVA

för diagnostiken och bidrar med expertis vid ut-

redning och sanering.

Regeringen bedömer att SVA:s arbete i bered-

skapshänseende och med att medverka till att

förhindra spridning av allvarliga smittsamma

djursjukdomar till Sverige är mycket viktigt.

Från och med 1997 har särskilda medel avsatts

för att driva Zoonoscenter vid SVA. Detta utgör

nu en central instans för insamling och analys av

zoonosdata i enlighet med EG:s zoonosdirektiv.

Inrättandet av Zoonoscenter har lett till en

ökning av uppdragsverksamheten. Zoonoscenter

lämnar årligen en rapport till EU om zoonos-

läget i Sverige. Rapporten tas fram i samarbete

med Jordbruksverket, Livsmedelsverket och

Smittskyddsinstitutet.

Smittskyddssituationen i Sverige och i Europa

har under 1999 varit jämförelsevis lugn. Utveck-

lingen inom EU visar dock på en ökad före-

komst av multiresistent salmonella. Av den an-

ledningen är det viktigt att Sverige fortlöpande

dokumenterar den inhemska salmonellasituatio-

nen på human- och djursidan för att kunna be-

hålla den goda svenska situationen och som stöd

för att få behålla salmonellagarantierna gentemot

EU.

I Sverige har antalet EHEC-infektioner hos

människa minskat under 1999. Undersökningar

utförda av SVA visar dock att Escherichia Coli av

serotyp O157, som kan orsaka EHEC-infektio-

ner hos människan, förekommer i upp till 10

procent av de svenska mjölkkobesättningarna.

Rabiesläget övervakas kontinuerligt, främst i

Skåne med tanke på att Öresundsbron eventuellt

kan underlätta att smittade djur tar sig från

Danmark till Sverige.

Bibehållande av kompetensen hos SVA är

viktig för att SVA skall kunna hålla en hög veten-

skaplig profil i EU-arbetet. De kunskaper som

inhämtas genom EU:s forskningsprogram ger

värdefulla kunskaper om sjukdomar som inte

förekommer i Sverige och bidrar till att förbättra

den svenska beredskapen. SVA har regelbundet

utbyte på forskningsområdet med sina mot-

svarigheter i Storbritannien och Frankrike. Vi-

dare har SVA under 1999 aktivt deltagit i utar-

betandet av EG:s nya zoonosdirektiv.

Resultatinformation rörande djurhälsovård och

djurskydd

Distriktsveterinärorganisationen har under bud-

getåren 1997 och 1998 uppvisat en positiv eko-

nomisk utveckling av verksamheten i jämförelse

med tidigare år och med ett ekonomiskt över-

skott för verksamheten. Årsredovisningen för

1999 visar emellertid ett avbrott i denna trend

och uppvisar ett underskott om ca 14,1 miljoner

kronor. Underskottet kan huvudsakligen hän-

föras till en kraftig förändring av semester-

löneskulden. Av årsredovisningen framgår vidare

bl.a. att antalet debiterade förrättningar ökade

från ca 278 400 under 1998 till ca 301 700 under

1999, dvs. antalet förrättningar ökade med ca

23 300.

I årsredovisningen för 1999 har Jordbruks-

verket uppfyllt de återrapporteringskrav som

regeringen angett i regleringsbrevet. Av anslags-

beloppet för budgetåret har ca 6 miljoner kronor

utgått som ersättning för veterinärvård till avläg-

set boende djurägare. I likhet med föregående år

har ersättningen främst utgått till djurägare i de

mera nordligt belägna och djurglesa länen.

Dioxinskandalen i Belgien ledde till kontroller

av svenska foderföretag. Jordbruksverkets in-

venteringar visade dock att det inte förekommit

någon införsel till Sverige av belgiskt foder som

kunde knytas till dioxinproblematiken och som

använts till nötkreatur, svin, fjäderfä eller

kläckägg.

Den totala förbrukningen av läkemedel som

distribueras genom foder har minskat jämfört

med 1998. En fullständig rapport över läkeme-

delsanvändning i foder för samtliga djurslag och

relaterat till den totala fodertillverkningen kom-

mer att presenteras i SJV:s rapportserie.

Det goda svenska djurhälsoläget har kunnat

behållas under 1999. Ersättning har emellertid

utbetalats på grund av statliga ingripanden enligt

epizootilagen (1980:369) med ca 25 miljoner

kronor. Den nya epizootilagen (1999:657), som

trädde i kraft den 1 oktober 1999, innebär en för-

stärkning i smittskyddsarbetet genom att

djurägarens anmälningsskyldighet vid misstänkt

sjukdom skärps samtidigt som den enskilde

djurägaren och jordbruksnäringen får ta ett

större ekonomiskt ansvar för sjukdomsbekämp-

ningen än tidigare.

Jordbruksverket rapporterar att andelen häl-

sokontrollerade slaktsvin har ökat från 73 till 75

procent av totala antalet uppfödda slaktsvin och

andelen hälsokontrollerade kor har ökat till 87

procent. Totalantalet djur har minskat i Sverige. I

fårhälsovården ökar anslutningen till fårkontroll

och fårhälsovård och var under 1999 uppe i 15

procent av antalet får. I fiskhälsokontroll-

programmet ingår 65 procent av de fiskodlingar

som har en årsproduktion på över 5 ton. Rap-

porteringen om sjukdomsanmärkningar i an-

slutna besättningar anger en svag minskning för

såväl svin som för nöt, vilket innebär en positiv

tendens.

Det utvecklade djursjukdataprogram, kallat

Vet@, som SJV tagit i drift under våren 1999

kommer att bli ett viktigt hjälpmedel i den före-

byggande djurhälsovården och i den direkta djur-

sjukvården och innebär bl.a. att sjukdoms-

utveckling och läkemedelsanvändning kommer

att kunna följas på ett ändamålsenligt sätt. Data-

uppgifterna är framför allt viktiga för ett sunt

och framgångsrikt avelsarbete och som underlag

för arbetet med att förebygga antibiotika-

resistensutveckling i den svenska djurhållningen.

Av de medel som särskilt avsatts för att ersätta

producenter för vissa kostnader vid upptäckt av

EHEC-smitta i samband med verkets besätt-

ningstudier har 1 018 000 kronor utbetalats till

olika slakterier för ökade kostnader vid slakt.

Vidare har smittskyddsutredningar företagits i 11

besättningar. Allmänna råd avseende djurhåll-

ning och gårdsbesök har utfärdats.

Såvitt gäller burhöns har utvecklingen av och

omställningen till alternativa system gått framåt

under 1999, antalet höns i lösdriftsystem har

ökat och ny teknikprovning av de inredda

burarna har tagit fart.

Jordbruksverket startade den 1 augusti 1998

ett landsomfattande transportprojekt som

planeras att avslutas under 2000. Projektet syftar

till att förbättra djurskyddet i samband med

transporter av djur, t.ex. vid slakttransporter och

export av djur, transport av ren från sommar- till

vinterbete, djurtransporter till marknader och

under båt- eller färjetransporter samt till att öka

samarbetet mellan olika myndigheter så att be-

dömningarna blir likartade över hela landet.

Projektet skall också höja kompetensen när det

gäller tillsynen av djurtransporter hos samtliga

tillsynsmyndigheter och inom polisen. Under

1999 har två centrala utbildningar för länsstyrel-

ser och representanter för polisen hållits. En

rapport som speglar situationen vid transport av

levande djur skall avsluta projektet.

Anslaget 42:3 bekostar utbildning av djur-

skyddsinspektörer som anordnas av Sveriges

lantbruksuniversitet i samarbete med Jordbruks-

verket. Verkets tjänstemän deltar också som

föreläsare. För djurskyddsinspektörer har anord-

nats en grundkurs i djurskydd för lantbrukets

djur och en fördjupningskurs i djurskydd för

olika djurslag. Det har även anordnats en för-

djupningkurs i hantering av djurskyddsärenden

för inspektörer och veterinärer samt en kurs i

djurskydd och förprövning för länsveterinärer

och byggnadsrådgivare.

Genom inrättandet av en särskild djurskydds-

enhet på Jordbruksverket fick djurskyddet under

1999 en organisatoriskt framskjuten position

inom verket. Vidare har verket i en åtgärdsplan,

utarbetad tillsammans med CFN, tagit ett samlat

grepp för att stärka skyddet för försöksdjuren.

Resultatinformation rörande försöksdjursprövning

Centrala försöksdjursnämnden skall åstad-

komma en effektiv, enhetlig och god etisk pröv-

ning av ansökningar om planerade djurförsök

som de djurförsöksetiska nämnderna har att

pröva. Under 1999 behandlade nämnderna 1 512

ansökningar om planerade djurförsök. Av dessa

godkändes 290 sedan nämnderna i sina beslut

angett en modifiering av försöket, 39 av ansök-

ningarna avslogs medan resterande ansökningar

godkändes utan modifieringar.

Jämfört med 1997 ökade försöksdjursanvänd-

ningen enligt EU:s och Europarådskonventio-

nens definition av djurförsök under 1998 med ca

25 000 möss medan användningen av råttor

minskade med 3 000. Totalt användes 301 000

djur, varav 16 000 var fiskar. Under hand har

CFN också överlämnat siffrorna över försöks-

djursanvändningen 1999. Den totala använd-

ningen av försöksdjur har fortsatt att öka och

uppgick detta år till 324 000 djur. Också för detta

år har antalet använda möss ökat och antalet an-

vända råttor minskat med 27 000 respektive

11 000 djur.

CFN:s finansiella stöd till forskning har under

budgetåret 1999 uppgått till 4 744 000 kronor till

37 forskningsprojekt. Stöden har främst riktats

mot forskningsområden som bedömts vara sär-

skilt viktiga för att nå försöksdjursbesparande

effekter.

CFN har under 1999 träffat en överenskom-

melse med läkemedelsföretagen Astra Zeneca

AB och Pharmacia resurspolitik, strukturpolitik

och marknadspolitik samt, i syfte att övervaka

efterlevnaden av regelverket, bestämmelser om

kontroll. De allmänna målen är att skydda och

bevara de levande marina akvatiska resurser som

är tillgängliga och får utnyttjas. Dessa resurser

skall långsiktigt nyttjas på ett ändamålsenligt och

ansvarsfullt sätt med hänsyn tagen till fiskets

sociala och regionalekonomiska betydelse.

I den pågående översynen av den gemen-

samma fiskeripolitiken, som skall leda till ett

ställningstagande under 2002, kommer rege-

ringen att verka för att den skall utvecklas till att

i högre grad bidra till att fisket bedrivs på ett

långsiktigt hållbart sätt. Två av de huvudsakliga

instrumenten som gemenskapen använder sig av

är långsiktiga förvaltningsstrategier och införan-

det av nya tekniska bevarandeåtgärder. För att

säkerställa efterlevnaden av regelverket är det

viktigt med en effektiv fiskerikontroll. Inom

ramen för denna övergripande målsättning skall

en ökad marknadsanpassning och ett förenklat

regelverk, ge producenterna möjlighet att ut-

veckla sin näring samtidigt som hänsyn tas till

konsumenternas behov.

Samma villkor bör gälla vare sig fisket bedrivs

i EU-vatten eller inom ramen för regionalt sam-

arbete eller avtal med tredje land. De beslut som

fattats inom EU och som rör frågor om nyttjan-

det av fiskresurserna har tagit sin utgångspunkt i

att genomföra den internationellt stadfästa för-

siktighetsprincipen, vilken Sverige ställer sig

bakom. Regeringens förslag för att åstadkomma

ett hållbart fiske har redovisats i propositionen

Hållbart fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2,

bet. 1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116).

Det svenska ordförandeskapet

Sverige kommer att inneha ordförandeskapet i

EU första halvåret 2001. Ambitionen för det

svenska ordförandeskapet är att det skall

genomföras väl, vilket betyder att det skall vara

effektivt, resultatinriktat och flexibelt. Ett väl

genomfört ordförandeskap skall stärka Sveriges

roll i EU och övriga medlemsländers syn på Sve-

rige som medlemsland. Sverige skall efter ord-

förandeskapet uppfattas som en seriös och kom-

petent medlem.

En viktig del av det svenska arbetsprogrammet

under ordförandeskapet kommer att vara arbetet

med förslagen i Vitboken om livsmedelssäkerhet

och reformering av marknadsordningarna för

olivolja, ris, socker samt frukt och grönt. Vidare

inleds diskussionerna rörande översynen av den

gemensamma fiskeripolitiken.

Säkra livsmedel

Konsumenten skall kunna lita på att de livsmedel

som konsumeras är säkra. För att en konsument

skall kunna göra ett medvetet val av livsmedel

krävs att denne besitter en viss kunskap och har

tillgång till information. Regeringen verkar där-

för för att generellt förstärka konsumentpers-

pektivet i jordbrukspolitiken. När det gäller ar-

betet på EU-nivå och i andra internationella

sammanhang är regeringen särskilt angelägen om

att driva frågor som gynnar konsumenterna.

Livsmedelsverket, som är den myndighet under

regeringen som har särskilt ansvar för livsme-

delsfrågorna, har också konsumenten i centrum

för sin verksamhet.

I januari 2000 presenterade Europeiska kom-

missionen en s.k. Vitbok om livsmedelssäkerhet.

I denna föreslogs en lång rad av förbättringar

som man vill få till stånd på livsmedelsområdet i

EU. Den svenska regeringen har välkomnat detta

initiativ och kommer att vara mycket aktiv i ar-

betet med att få till stånd de ändringar som avise-

ras i vitboken. Särskilt glädjande är att man nu-

mera framhåller att livsmedelskedjan måste ses

som en helhet från primärproduktion och fram

till konsumentens tallrik. Detta synsätt har länge

varit en hörnsten i den svenska politiken.

Kostens betydelse för hälsa och välbefinnande

är sedan länge känd. Detta gäller särskilt för våra

barn och ungdomar. Maten har också en social

dimension. Matkultur och måltidens betydelse

får allt större uppmärksamhet. Det är därför

glädjande att se hur olika verksamheter bedrivs i

syfte att främja måltidskunskapen. Ett bra exem-

pel är det arbete som pågår för att bilda en mål-

tidsakademi vars syfte är att, med stöd av veten-

skap och praktisk erfarenhet, främja detta

område.

Innevarande år anvisades ett särskilt anslag i

syfte att möjliggöra satsningar på bl.a. konsu-

mentstärkande åtgärder. Regeringens avsikt är

att fortsätta denna satsning och med dessa medel

stödja projekt och åtgärder som syftar till att be-

vara och vidareutveckla en ekologiskt, ekono-

miskt och socialt hållbar livsmedelssektor.

Livsmedelsindustrin svarar för ungefär 62 000

anställda eller ca 10 procent av antalet sysselsatta

inom hela industrin. Därmed är livsmedelsin-

dustrin den tredje största branschen i Sverige

från sysselsättningssynpunkt. Konkurrensförut-

sättningarna efter EU-inträdet har ändrats i stor

utsträckning för den svenska livsmedelsindust-

rin. För att bevara och förstärka konkurrens-

kraften också på den inhemska marknaden är det

av stor vikt att söka och etablera sig på nya

exportmarknader. Regeringen vill genom att

främja exportsatsningar bidra till en positiv ut-

veckling inom sektorn.

Livsmedelsberedskap

I totalförsvarsbeslutet 1996 föreslås det civila

försvaret inriktas utifrån en helhetssyn. Den vid-

gade hotbilden och helhetssynen på beredskaps-

åtgärderna för en säkerhetspolitisk kris och krig

samt för svåra påfrestningar på samhället i fred

innebär att förberedelserna för att kunna klara

svåra fredstida påfrestningar har fått en ökad

betydelse.

Internationellt arbete

Sveriges internationella samarbete på jordbruks-,

fiske- och livsmedelsområdena följer samma

riktlinjer som lagts fast för Sveriges arbete med

jordbruks- och livsmedelsproduktionen inom

EU. I det globala perspektivet är det framför allt

två olika aspekter av jordbrukspolitiken och dess

målsättningar som är av betydelse. Dels skall

produktionen genom riktade åtgärder utvecklas

till att bli långsiktigt hållbar från både ekologisk

och ekonomisk utgångspunkt, dels skall pro-

duktionen ske på marknadens villkor i enlighet

med frihandelns principer. Båda dessa målsätt-

ningar är bl.a. nödvändiga delar av arbetet med

att förbättra den globala livsmedelssituationen. I

globala fiskerisammanhang verkar Sverige för ett

genomförande av de internationella avtal som

syftar till ett långsiktigt hållbart resursutnytt-

jande. Det internationella samarbetet, bl.a. inom

FAO, bör främst syfta till att skapa ett långsik-

tigt hållbart nyttjande av de globala naturresur-

serna på jordbrukets, fiskets och skogens områ-

den samt en friare handel med livsmedel.

5.5 Insatser

5.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

Jordbrukspolitiska området

Sverige har sedan den 1 januari 1995 då vi blev

medlemmar i EU fullt ut tagit del av EU:s stöd-

system. Det nationellt medfinansierade stödsys-

temet har undan för undan byggts ut till att bli

mer komplext, vilket medfört en ökad administ-

ration. Ändringar i stödsystemet ger upphov till

mycket stora informationsinsatser både mellan

myndigheter och mellan myndigheter och jord-

brukare. Betänkandet Effektivare hantering av

EU:s direktstöd till jordbruket (SOU 1998:147)

från utredningen om myndighetsorganisation på

jordbrukets område mot bakgrund av det

svenska EU-medlemskapet presenterades i de-

cember 1998. Utredningen konstaterade att det

råder stora skillnader i länsstyrelsernas effekti-

vitet vid hanteringen av EU:s jordbruksstöd.

Mot denna bakgrund tillsatte regeringen därför

en arbetsgrupp inom Regeringskansliet under

våren 2000 med uppgiften att se över hur pro-

blemen inom jordbruksadministrationen skall

lösas. Arbetsgruppen överlämnade skrivelsen

Rapport om effektivisering och finansiering av

jordbruksadministrationen till statsrådet och

chefen för Jordbruksdepartementet i augusti

2000. Arbetsgruppens slutsatser är att reglerna

inom den gemensamma jordbrukspolitiken är av

central betydelse för bedömningen av jord-

bruksadministrationens organisation och finan-

siering. Beslut om de centrala reglerna inom

CAP fattas inom EU och inte av Sveriges riks-

dag, regering eller myndigheter. Beräkningen av

kostnaderna för administrationen har varit svår-

bedömd dels på grund av att länsstyrelsernas re-

dovisning av kostnaderna uppvisar ett stort mått

av osäkerhet, dels på grund av att tänkta rationa-

liseringsvinster till följd av bättre rutiner och

större kunskaper uteblivit eftersom det skett

ständiga förändringar i stödsystemen. I rappor-

ten konstateras att de medel som hittills ställts

till förfogande måste anses ha varit tillräckliga

eftersom målsättningen att helt undvika sanktio-

ner hittills i stort sett kunnat nås. Länsstyrelserna

anser sig sakna resurser för att hantera återkravs-

ärenden. I rapporten dras slutsatsen att högre

kostnadseffektivitet, förenklingar i administra-

tionen, förbättringar av databaser och IT-stöd,

ändringar av regelverk och ökad kunskap hos

jordbrukarna bör leda till ytterligare effektivise-

ringar eller minskade kostnader i verksamheten.

På några års sikt bör, enligt rapporten, ge-

nomförandet av administrativa förenklingar och

införandet av ett nytt miljö- och landsbygdspro-

gram leda till att resursbehoven bör kunna klaras

med oförändrade ramanslag om inte några för-

ändringar i regelverket inträffar. Det pågående

kvalitetsprojektet inom Jordbruksverket och

länsstyrelserna har förutsättningar att leda till att

hanteringen av jordbrukarstöden både blir mer

effektiv och att kvaliteten i arbetet blir bättre.

Strukturutvecklingen inom jordbruket tillsam-

mans med utökade kommunikationsmöjligheter

mellan jordbruksföretag och myndigheter gör att

förutsättningarna för jordbruksadministrationen

ändras. En organisation bestående av tjugotvå

från varandra fristående myndigheter är i det

perspektivet inte någon långsiktigt stabil lösning

enligt rapporten. Stordriftsfördelar vad gäller så-

väl stödhanteringen som en långtgående rationa-

lisering av ledningsfunktioner och kommunika-

tioner bör enligt rapporten ge väsentliga

besparingar oavsett om en sådan organisation är

en del av Jordbruksverket eller utvecklas inom

ramen för länsstyrelseorganisationen.

Rapporten har remissbehandlats. En samman-

ställning av remissvaren finns tillgänglig i Jord-

bruksdepartemententet (dnr Jo2000/1892).

Regeringen delar den i rapporten redovisade

bedömningen att de nya förutsättningar som nu

gäller och de förändringar som kan förutses

innebär att jordbruksadministrationen behöver

anpassas och förändras. Bland annat bör en kon-

centration av handläggningen av ärenden efter-

strävas. Det är angeläget att det påbörjade effek-

tiviseringsarbetet som nu bedrivs av SJV och

länsstyrelserna ges hög prioritet och att fortsatta

åtgärder till förenklingar och rationaliseringar

vidtas.

Regeringen kommer snarast att ta ställning till

den närmare organisatoriska lösningen för hur

arbetet skall bedrivas.

Inom jordbruksområdet är arbetet för en

miljöanpassad livsmedelsproduktion som leder

till ekologiskt hållbar utveckling av jordbruket av

central betydelse. Detta sker genom att mini-

mera jordbrukets negativa miljöpåverkan sam-

tidigt som de positiva effekterna förstärks. För

att nå detta mål arbetar verket med nationella

handlingsprogram för att minska riskerna med

bekämpningsmedel, minska växtnäringsförlus-

terna från jordbruket, främja den ekologiska

produktionen, bevara och förstärka den biolo-

giska mångfalden och odlingslandskapets kultur-

värden.

För att nå ett långsiktigt ekonomiskt bärkraf-

tigt jordbruk utnyttjas olika medel, i första hand

lagstiftning och ekonomiska styrmedel i form av

avgifter eller bidrag (ersättningar). För att mini-

mera jordbrukets negativa effekter på miljön an-

vänds även här likartade medel. De avgiftssystem

på kväve i handelsgödsel och bekämpningsmedel

som tillämpats sedan länge i Sverige har varit

föremål för diskussioner såväl vad gäller avgifter-

nas konstruktion som deras effektivitet. Behovet

av att förstärka de miljöstyrande effekterna av

avgifter inom jordbruket i syfte att nå målet om

reduktion av växtnäringsläckaget behandlas i

SOU 2000:52 Miljön allas vårt ansvar. Nöd-

vändiga miljöförbättringar på mest effektiva sätt

till lägsta kostnad bör utredas med beaktande av

lantbrukarnas ekonomiska förutsättningar.

Effektiviteten i dessa system är avgörande för

måluppfyllelsen. Regeringens arbete måste där-

för inriktas på att kondinuerligt utvärdera de

olika medlens effekter och därvid också vid be-

hov föreslå eller besluta om sådana förändringar

som kan leda till ett effektivare utnyttjande av

medlen. Frågan om avgifternas konstruktion och

disposition är föremål för beredning inom Rege-

ringskansliet och regeringen avser att återkomma

till frågan i vårpropositionen 2001.

Växtskydd

Det fytosanitära läget är i stort sett gott. Växt-

material som når Sverige är generellt av hög

sundhetsstatus. Inom EU har en begränsad etab-

lering av tallvedsnematod skett i trakterna runt

Lissabon. Beslut om gemenskapsåtgärder har

fattats i syfte att kartlägga och begränsa riskerna.

Mot bakgrund av fynd av tallvedsnematod och

andra skadeinsekter sker en speciell sundhets-

mässig uppföljning av förpackningsvirke från

tredje land i samverkan med Tullverket. Inom

ramen för Internationella växtskyddskonventio-

nen (IPPC) utarbetas för närvarande också en

internationell standard för förpackningsvirke.

Vidare diskuteras med berörda parter inom EU

frågan om gränsdragningen mellan IPPC och

Biodiversitetskonventionen och hur samarbetet

kan stärkas med avseende på bl.a. genetiskt mo-

difierade organismer. Samtliga frågor rörande

IPPC kommer att behandlas inom ramen för

FAO:s beslutsprocess under Sveriges ordföran-

deskap. Gemenskapsregler på området saknas

men håller för närvarvarande på att arbetas fram.

Utsäde

Certifieringen av utsäde innebär att det utsäde

som skall saluföras i landet skall ha genomgått en

oberoende och noggrann kvalitetskontroll. En-

dast sorter som finns intagna på en nationell

sortlista eller gemenskapens sortlista får certifie-

ras. Ett fullgott utsäde minskar behovet av att

använda bekämpningsmedel för att på så sätt

främja en effektiv och hållbar växtodling i landet.

Det saknas, såväl inom gemenskapen som na-

tionellt, regler rörande renhetskrav m.m. vad

gäller oavsiktlig förekomst av genetiskt modifie-

rat utsäde i traditionella växtsorter. På verkstäl-

lighetskommitténivå inom EU diskuteras för

närvarande i avvaktan på ett permanent regelverk

en plan som bl.a. ålägger medlemsstaterna att i

samverkan med näringen organisera en offentlig

kontroll syftande till att säkerställa frihet från

otillåtna inblandningar. I kommissionens Vitbok

om livsmedelssäkerhet framhålls denna kontroll

som ett viktigt område för gemenskapens lag-

stiftningsärenden. Kommissionen förväntas

också att snart presentera ett lagstiftningsförslag.

Godkännande av växtsorter

För att säkerställa att växtodlingen har tillgång

till sådana växtsorter som möjliggör en anpass-

ning till de allmänna odlingsförutsättningarna i

landet och till behovet av uthållig växtodling

prövas bl.a. för intagning av en sort i en officiell

sortlista om sorten har tillfredsställande odlings-

och bruksvärde. Som ett minimum skall följande

egenskaper prövas i detta sammanhang: avkast-

ningsförmåga, resistens mot skadliga sjukdomar,

reaktioner på odlingsmiljön och kvalitetsegen-

skaper.

Fiskeripolitiska området

Budgetåret 1999 präglades av ytterligare effekti-

visering av tillämpningen av EU:s gemensamma

fiskeripolitik. Detta arbete medförde ett antal

förändringar, bl.a. beslut om

- långsiktiga förvaltningsstrategier för en rad

bestånd i Nordsjön,

- en långsiktig förvaltningsstrategi för öster-

sjötorsken,

- ytterligare regleringar i förordningen om

nya tekniska bevarandeåtgärder i Väster-

havet,

- fortsatt införande av det satellitbaserade po-

sitionsövervakningssystemet (VMS) för

fiskefartyg med en längd över 24 meter,

- en ny rådsförordning avseende föreskrifter

och villkor för gemenskapens strukturstöd

inom fiskerisektorn,

- en ny marknadsordning för fiskeri- och

vattenbruksprodukter.

År 2002 kommer ett beslut att fattas avseende

fiskeripolitikens framtida inriktning. Kommis-

sionen har dock på många områden inte velat av-

vakta till dess utan har redan föreslagit eller tagit

upp till diskussion sådana förändringar som man

har ansett och anser vara nödvändiga för att få

fiskeripolitiken att fungera bättre. Detta avser

bl.a. ökad integrering av miljöhänsyn i fiskeripo-

litiken samt nya regler för marknads- och struk-

turpolitiken.

I maj 1998 tillsatte Jordbruksdepartementet en

arbetsgrupp för att bl.a. ta fram förslag till över-

gripande policy för vattenbruket. Arbetsgrup-

pens rapport har överlämnats till regeringen och

remissbehandlas för närvarande.

Regeringen har uppdragit åt Fiskeriverket att

analysera situationen inom det småskaliga kust-

fisket. Verket skall därvid bl.a. belysa vilken be-

tydelse olika typer av lokalt bedrivet fiske har ur

biologisk, ekonomisk och regionalpolitisk syn-

vinkel. Vidare skall verket analysera vilka för-

valtningsåtgärder som kan genomföras i syfte att

ge det småskaliga kustfisket möjligheter att be-

driva sin verksamhet under så stor del av fiske-

året som möjligt. Uppdraget omfattar även en

analys av insjöfisket.

En översyn av det fria handredskapsfisket

kommer att genomföras. I samband härmed

kommer också frågan om en alternativ finansie-

ring av fiskevård genom fiskevårdsavgifter att

behandlas.

Inom resurspolitiken har under 1999 bl.a. en

långsiktig strategi för nyttjande och vård av ös-

tersjötorsken antagits. Arbetet med en plan an-

gående sill och skarpsill i Östersjön har fortsatt.

Gemenskapen har även enats med Norge om

långsiktiga förvaltningsplaner för en rad viktiga

bestånd i Nordsjön och konsultationer pågår om

andra bestånd. Gemenskapen har vidare kommit

överens med Norge och Färöarna om en lång-

siktig förvaltningsplan för makrill i Nordost-

atlanten. Inom Nordostatlantiska fiskerikom-

missionen har EU medverkat till en förvalt-

ningsplan för atlantoskandisk sill. Genom

förvaltningsplanerna utformas strategier för

nyttjande och vård av bestånden. Sverige verkar

för att fler bestånd skall regleras genom förvalt-

ningsplaner baserade på försiktighetsprincipen.

Vid toppmötet i Köln i juni 1999 utpekades fis-

ket som en av de sektorer inom vilka en strategi

för integrering av miljöhänsyn och hållbar ut-

veckling skall utvecklas genom den s.k. Cardiff-

processen. En rapport redovisades för Euro-

peiska rådet i Portugal i juni 2000. Utifrån denna

skall kommissionen utforma en strategi för in-

tegrering av miljöhänsyn och hållbart fiske som

under det svenska ordförandeskapet skall be-

handlas vid toppmötet i Göteborg i juni 2001.

Arbetet med den nationella integreringen av

miljö- och fiskefrågor fortsatte under 1999, bl.a.

med definition av sektorsmål och miljökvali-

tetsmål.

Fiskerikontrollen skall säkerställa att fis-

kekvoter inte överskrids och att såväl gemen-

skapslagstiftning som nationell lagstiftning

efterlevs även i övrigt. Fiskeriverket som har det

övergripande myndighetsansvaret för fiskeri-

kontrollen, genomför själv den administrativa

delen av fiskerikontrollen, bl.a. genom kontroll

av loggböcker, fångstuppgifter m.m. Inom ra-

men för det satellitbaserade övervakningssyste-

met kontrollerar verket positionsuppgifter.

Kustbevakningen utför kontroll av fisket till

sjöss samt en samordnad landnings- och kvali-

tetskontroll i svenska hamnar.

Huvudsyftet med strukturpolitiken är att om-

strukturera fiskerinäringen och att anpassa kapa-

citeten hos gemenskapens fiskeflotta till tillgäng-

liga resurser. För detta ändamål har s.k. fleråriga

utvecklingsprogram (FUP) upprättats för re-

spektive medlemsstat. I det för perioden 1997

2001 löpande programmet (FUP IV) för dimen-

sionering av fiskeflottans kapacitet har överför-

ingar skett mellan olika segment inom den

svenska fiskeflottan. Efter denna omfördelning

ligger den svenska fiskeflottans kapacitet inom

ramen för programmet.

Det stöd som i enlighet med EU:s struktur-

politik beviljats till fiskerinäringen under perio-

den 1995 1999 har speglat det uppdämda inves-

teringsbehovet inom näringen. För att motverka

de regionala skillnader som tidigare noterats har

särskilda insatser gjorts. Vid stödgivning har in-

vesteringar inom det småskaliga fisket priorite-

rats. Fiskeriverket har under året även gjort sär-

skilda insatser för att följa upp och övervaka

strukturstödsprogrammen. År 1999 var det sista

året för programperioden och de för Sverige till-

gängliga EU-medlen har i det närmaste utnytt-

jats fullt ut. Av 415,9 miljoner kronor från Fon-

den för fiskets utveckling (FFU) har 410,7

miljoner kronor beviljats i stöd. Den 31 decem-

ber 1999 återstod att utbetala 158,2 miljoner

kronor av detta.

En tillämpningsförordning för strukturåtgär-

der inom fiskerinäringen för perioden 2000 2006

antogs vid fiskeministerrådet den 22 november

1999. Förordningen innehåller regler om vilken

typ av åtgärder som är stödberättigade inom

respektive verksamhetsgren, bl.a. fiskeflottan,

vattenbruket och beredningsindustrin. Förord-

ningen reglerar även maximalt finansiellt bidrag

som får beviljas till enskilda projekt.

Medlemsstaterna har därefter kunnat lämna in

sina programförslag för perioden 2000 2006.

Sveriges program för mål 1-regionen, vari stöd

till fiskerinäringen ingår, godkändes i maj 2000.

Det horisontella programmet för fiskerinäringen

utanför mål 1 lämnades in av regeringen till

Europeiska kommissionen i april 2000. Rege-

ringen föreslår i programmet att de horisontella

målen för fiskerinäringen skall vara långsiktigt

och effektivt resursutnyttjande, miljöanpassning

av näringen, regional balans, utveckling av kust-

och insjöfisket samt förstärkning av konsument-

perspektivet.

Förslaget innebär att fördelningen mellan de

olika sektorerna inom fiskerinäringen

(yrkesfisket, beredningsindustrin och vattenbru-

ket) i stort sett bibehålls. Fördelningen mellan

olika stödområden har dock förändrats något.

Övriga förändringar, som påverkar behovet av

medel, är en ökad satsning på kollektiva projekt,

bl.a. småskaligt kustfiske och åtgärder som ge-

nomförs av branschen, som bedöms mycket vik-

tiga ur strategiska och strukturella utvecklings-

behov. En nationell medfinansiering om 51

procent kommer att krävas för programmets ge-

nomförande.

Sverige har tilldelats 62,3 miljoner euro från

Fonden för fiskets utveckling under perioden.

Med en eurokurs på 8,50 kronor uppgår detta till

ca 530 miljoner kronor, vilket är drygt 75 miljo-

ner kronor per år. Tillkommer gör även EU-me-

del till fiskerinäringen inom mål 1 med ca 14,4

miljoner kronor per år. Under föregående pro-

gramperiod uppgick EU-medel till ca 85,6 miljo-

ner kronor per år (inklusive mål 6 och Pesca på

respektive ca 6,8 miljoner konor per år).

Strukturplanens förslag till fördelning mellan

olika åtgärder och finansiering innebär att beho-

vet av offentlig medfinansiering uppgår till 306

miljoner kronor. Av dessa medel beräknas en del

finansieras av offentliga organ som genomför

projekt eller åtgärder.

Inom marknadspolitiken antogs en ny mark-

nadsordning för fiske och vattenbruk vid fiske-

ministermötet i december 1999. Förordningen

träder i kraft den 1 januari 2001, med undantag

för bestämmelsen om konsumentinformation

som träder i kraft den 1 januari 2002.

Målsättningen i den nya marknadsordningen

är förbättrad överskådlighet, ökad marknadsan-

passning och förbättrad balans mellan tillgång

och efterfrågan. Marknadsordningen innebär

bl.a. ökade bidrag till förädlingsindustrin för att

kunna ta till vara det överutbud som eventuellt

kan uppstå vid neddragna ersättningsnivåer en-

ligt återtagssystemet. En bättre balans mellan

tillgång och efterfrågan är tänkt att uppnås ge-

nom att producentorganisationerna ges ett ökat

ansvar. För att garantera en råvaruförsörjning till

beredningsindustrin motsvarande behoven på

gemenskapsmarknaden innehåller förordningen

bestämmelser om avskaffande av tullar för vissa

produkter från tredje land.

Säkra livsmedel m.m.

Skolmåltiderna har en viktig funktion att fylla

inte bara för att ge barnen näringsriktig lunch

utan de kan också användas som ett pedagogiskt

instrument i skolelevernas utbildning kring mat.

Det är därför angeläget att skolmåltiden ses som

en resurs och utformas på ett sätt så att den för-

medlar en positiv syn på måltiden. Livsmedels-

verket driver på regeringens uppdrag sedan 1998

ett projekt om skolmåltider.

Många människor har i dag tillgång till Inter-

net och att informera den vägen är ofta ett effek-

tivt sätt att nå ut till både företag och allmänhet.

Livsmedelsverket öppnade den 8 maj 1999 en ny

version av sin webbplats på Internet. Här läggs

alltid aktuell information ut i dagsaktuella frågor.

Genom en sökfunktion finns också möjlighet att

hitta t.ex. Livsmedelsverkets föreskrifter på livs-

medelsområdet eller bakgrundsinformation.

Antalet besökare på webbplatsen var under 1999

i genomsnitt 500 per dag och både privatperso-

ner och t.ex. kommunala inspektörer besöker

hemsidan. De mest populära sidorna var de med

olika former av kostråd till gravida och ammande

kvinnor. Webbplatsen är i dag utvecklad främst

för livsmedelsproducenter och tillsynsmyndig-

heter. Livsmedelsverkets ambition är att utveckla

en informativ och innehållsrik mötesplats även

för konsumenter.

Livsmedelsverket överlämnade den 1 april

2000 sin utredning "Livsmedel för hälsa och långt

liv? utredning om produktspecifika hälsopåstå-

enden" till regeringen. Här presenteras ett antal

möjligheter till reglering på nationell nivå av s.k.

produktspecifika hälsopåståenden. Ett regelverk

på EU-nivå förväntas först om några år. För när-

varande finns en branschöverenskommelse som

tillåter påståenden om åtta olika samband som är

utformade i två steg på följande sätt:

"Att äta tillräckligt med fibrer är viktigt för att

hålla magen igång. Produkten X har hög fiber-

halt."

Den svenska industrin har hittills varit fram-

gångsrik i utvecklingen av s.k. functional foods-

produkter, dvs. livsmedel som anses ha förmåga

att exempelvis minska risken för sjukdomar. I

dag är möjligheten att marknadsföra dessa pro-

dukter genom att göra produktspecifika hälsopå-

ståenden begränsad. Detta verkar dels häm-

mande på utvecklingen, dels riskerar det att

medföra att oseriösa påståenden används i mark-

nadsföringen.

I slutet av maj 2000 överlämnade Livsme-

delsverket sin utredning "Effektivare livsmedels-

tillsyn förslag till arbetssätt, organisation och

finansiering". Uppdraget gavs efter det att betän-

kandet Livsmedelstillsyn i Sverige (SOU

1998:61) överlämnats till regeringen. Frågan om

tillsynens finansiering har ytterligare belysts i

den nya utredningen. Dessutom lämnar utred-

ningen förslag om förstatligande av livsmedels-

tillsynen. Utredningen remissbehandlas för när-

varande.

Regeringens satsning på konsumentstärkande

och livsmedelsrelaterade åtgärder har mötts av

ett stort intresse hos organisationer som verkar

inom området. Under 2000 har en rad projekt

startat som bl.a. syftar till att öka barns och ung-

domars kunskaper om livsmedel, kostvanor och

matlagning. Även konsumentperspektivet på

livsmedelsområdet liksom måltidens betydelse

har uppmärksammats genom projekt. Flertalet

projekt är i sin inledningsfas och kommer allt-

eftersom att avrapporteras.

Särskilda satsningar görs med statliga medel

för att främja export av livsmedelsprodukter.

Verksamheten bedrivs i ett särskilt projekt, Food
[REDACTED_EFTERNAMN] Sweden. En del av medlen har anvisats från

det särskilda programmet för regional närings-

politik och särskilda regionalpolitiska åtgärder

inom UO 19. Målsättningen med verksamheten

är att medverka till en ökad export av i Sverige

förädlade livsmedel. Huvudinriktningen på verk-

samheten är kompetens- och kunskapsutveck-

ling, mässdeltagande samt åtgärder för att profi-

lera den svenska jordbruks- och livsmedel-

smodellen.

Internationellt arbete

Den internationella verksamhet som ligger inom

Jordbruksdepartementets ansvarsområde är av

central betydelse för arbetet avseende hållbart

globalt resursutnyttjande i enlighet med interna-

tionella åtaganden och regeringens målsättning. I

detta sammanhang spelar arbetet inom FAO en

betydande roll. Internationella handlingsplaner,

bl.a. avseende fiskerikapacitet samt olagligt fiske,

är för närvarande aktuella. Sverige har bl.a. ge-

nom EU verkat för att innehållet i FAO:s nya

strategiska långsiktsplan överensstämmer med

regeringens syn på FAO som fackorgan. Under

året har regeringen aktivt verkat för att bl.a. kon-

sumentfrågor, djurskydd och ekologisk produk-

tion lyfts fram i olika FAO-sammanhang.

Codex Alimentarius är ett regelverk för livs-

medel under the Joint FAO/WHO Food Stan-

dards Program. Syftet är att skydda konsumen-

ters hälsa och säkerställa redlighet i handeln. För

detta ändamål utarbetas internationella standar-

der, rekommendationer och riktlinjer. Codex

omfattar alla livsmedel, såväl råa som processade,

för vidare distribution till konsumenten. I frågor

som rör livsmedelssäkerhet utpekas i SPS-avtalet

Codex Alimentarius som den organisation vars

standarder och rådgivande texter skall vara nor-

merande i internationell handel. När det gäller

TBT-avtalet skall länderna följa standarder, rikt-

linjer och tekniska föreskrifter som utfärdats av

erkända internationella organ, bl.a. Codex. Sve-

rige deltar aktivt i arbetet inom Codex.

Inom verksamhetsområdet återfinns en rad

andra internationella samarbeten. Inom OECD

stöder Sverige den kontinuerliga uppföljningen

av den jordbrukspolitiska utvecklingen, mot

bakgrund av uppgjorda åtaganden om reforme-

ring av jordbrukspolitiken. Detta inbegriper vik-

tiga frågor som bl.a. strävan mot ökad konsu-

ment-, miljö- och djurhänsyn genom jordbruks-

politiska reformer. Inom OECD:s fiskeverksam-

het stöder Sverige främst arbetet med att

analysera dels fiskesubventionernas effekter på

bestånden, dels de ekonomiska effekterna av en

övergång till ansvarsfullt fiske, särskilt när det

gäller effekterna på fiskarenas inkomster av ett

återuppbyggande av överutnyttjade bestånd.

Internationella havsforskningsrådets (ICES)

verksamhet avser främst arbetsgruppsmöten för

att utarbeta biologiskt underlag för beslut om

förvaltning av fiskbestånd. Det nordiska sam-

arbetet har bl.a. avsett foderantibiotika och sal-

monella, förvaltning av genetiska resurser, ut-

bildning och forskning samt miljöaspekter

knutna till jord- och skogsbrukssektorn. Gen-

bankens arbete i närområdet har hittills bl.a. bi-

dragit till att dessa länder kunnat ta sitt ansvar att

följa biodiversitetskonventionen i en svår eko-

nomisk situation. Den nordiska kontaktgruppen

för internationell skogspolitik, vars mandat ut-

vidgades 1997 till att omfatta alla internationella

skogsfrågor inklusive handel, har bl.a. tagit initia-

tiv till en nordisk studie för att bygga upp en

kunskapsbas om livscykelanalys och träproduk-

ter som skall kunna utnyttjas av nordisk träin-

dustri.

I det svenska arbetet inom ramen för FAO

prioriteras uppföljningen av världslivsmedels-

toppmötet och genomförandet av Uppförande-

koden för ansvarsfullt fiske, förstärkning av de

regionala fiskekommissionerna samt förbättring

av den globala beståndsövervakningen.

På Världslivsmedelstoppmötet som anordna-

des av FAO i Rom 1996 fastställde stats- och re-

geringschefer och andra regeringsmedlemmar

från världens länder målet att minska världens

svältande befolkning med hälften till 2015 och

att utveckla en hållbar livsmedelsproduktion för

att kunna trygga livsmedelsförsörjningen för

världens växande befolkning. En strategisk lång-

siktsplan för perioden 2000 2015 har arbetats

fram som en uppföljning till toppmötet. Rege-

ringen lägger stor vikt vid ett aktivt svenskt del-

tagande i Världslivsmedelstoppmötets uppfölj-

ningsarbete.

5.5.2 Insatser utanför politikområdet

Energibeskattning

Riksdagen beslutade den 7 juni om skattelättna-

der på bränslen (prop. 1999/2000:105, bet.

1999/2000:SkU22, rskr. 1999/2000:246). Skatte-

lättnaderna gavs uttryck i borttagen energiskatt

och en 50-procentig reducering av koldioxid-

skatten för bränslen som används för uppvärm-

ning och drift av stationära motorer i yrkesmäs-

sig skogs-, jord- och vattenbruksverksamhet.

Beslutet innebar också skattebefrielse för el som

förbrukats i annan yrkesmässig jordbruksverk-

samhet än vid växthusodling eller i yrkesmässig

skogs- eller vattenbruksverksamhet. Genom

skatteomläggningen jämställs jordbruket i ener-

giskattesammanhang med tillverkningsindustrin.

Livsmedelsberedskap

Enligt 1996 års totalförsvarsbeslut skall funk-

tionsmålet säkerställas genom i huvudsak andra

åtgärder än beredskapslagring, utgiftsområde 6

Totalförsvar. Genom propositionen Förändrad

omvärld omdanat försvar (prop. 1998/99:74)

ändrades förutsättningarna för funktionen Livs-

medelsförsörjning m.m. Ett närmast obefintligt

hot om väpnad invasion den närmaste tioårs-

perioden, en förlängd anpassningsperiod från ett

till fem och tio år samt ett lägre krav på uthållig-

het innebär att motiv saknas för fortsatt lagring.

Lageravvecklingen kommer att slutföras under

2001.

5.6 Resultatbedömning

5.6.1 Resultat

Jordbrukspolitiska området

De mål som angavs i budgetpropositionen för

2000 för de delar av utgiftsområdet som rör det

jordbrukspolitiska området var

- en reformerad gemensam jordbrukspolitik,

- en hållbar livsmedelsproduktion för ökad

miljöanpassning, sysselsättning, regional

balans och uthållig tillväxt,

- en produktion av säkra livsmedel med hög

kvalitet och förstärkning av konsument-

perspektivet.

Det första steget mot en reformerad gemensam

jordbrukspolitik togs genom beslutet om

Agenda 2000. Den svenska uppfattningen var att

kommissionens förslag var ett steg i rätt riktning.

Resultatet blev emellertid inte lika långtgående

som förslaget. Regeringen fortsätter därför ar-

betet enligt de riktlinjer för Sveriges arbete med

jordbruks- och livsmedelspolitiken inom EU

som riksdagen angav 1998 (prop. 1997/98:142,

bet. 1997/98:JoU23, rskr. 1997/98:241).

I sektorskalkylen beräknas jordbrukssektorns

totala intäkter och kostnader. Enligt sektorskal-

kylen ökade produktionen i det svenska jord-

bruket under perioden 1994 1999 med knappt 2

procent mätt i värdevolym, exklusive intern om-

sättning i jordbruket av foderspannmål för 1999.

Jordbrukets totala intäkter beräknas preliminärt

till 30,2 miljarder kronor och jordbrukets totala

kostnader till preliminärt 26,5 miljarder kronor.

Driftsöverskottet för 1999 var sålunda 3,7 mil-

jarder kronor, vilket är en ökning med 500 mil-

joner kronor jämfört med 1997 och 1998. Jord-

brukarhushållens inkomster utanför jordbruket

omfattas inte av sektorskalkylen. Direktstöden,

bl.a. arealersättningar och djurbidrag, utgjorde 24

procent av intäkterna 1999. Animalieproduktio-

nen står för 57 procent av intäkterna 1999 där

mjölken står för 32 procent av de totala intäk-

terna. Spannmål svarar 1999 för 5 procent av de

totala intäkterna medan de övriga vegetabilierna

potatis, sockerbetor, oljeväxter m.m. svarar för

13 procent. Beaktas enbart utvecklingen av ve-

getabilie- och animalieproduktionens värdevo-

lymer under perioden 1994 1999 skiljer sig dessa

väsentligt från värdevolymen för den totala pro-

duktionen. Värdet av vegetabilieproduktionen

har ökat med 4 procent, vilket främst förklaras av

en ökad spannmålsodling, medan animaliepro-

duktionen visar en ökning med 0,5 procent.

Sockerkvoten utnyttjas till fullo och ett näst

intill fullt utnyttjande sker av stärkelse- och

mjölkkvoterna. Utnyttjandet av djurbidragsrät-

ter har stadigt ökat och uppgick 1999 till 100

procent för handjur, 87 procent för am- och di-

kor och 89 procent för tackor. Sveriges kvot för

oljeväxter, vilken ingår som en avgränsad del av

basarealen, har visat en kraftigt nedåtgående

trend under perioden 1995 1998. Odlingen

ökade dock under 1999 för att sedan falla tillbaka

något under 2000 som en konsekvens av Agenda

2000. Utnyttjandet av basarealen för grödor har

de senaste åren varit drygt 90 procent. Medelare-

alen ökade i Sverige mellan 1995 och 1999 med

2,6 hektar. Andelen av åkerarealen vid företag

med över 100 hektar har ökat från 27,9 till 32,1

procent mellan 1995 och 1999. Åkerarealen är till

stor del koncentrerad till slättbygderna i södra

och mellersta Sverige.

Spannmålsodlingen har ökat efter medlem-

skapet i EU i hela landet utom i delar av Norr-

land och skogsbygderna i Småland. Spannmål-

sarealen minskade med 10 procent mellan 1998

och 1999. Minskningen beror till stor del på en

ovanligt liten areal med höstsådda grödor 1998.

Totalskörden av spannmål 1999 blev 4,9 miljoner

ton, vilket är den minsta skörden sedan 1995.

Skörden av höstvete blev 20 procent lägre än

femårsgenomsnittet. Skörden av vårvete 1999

ligger 63 procent över femårsgenomsnittet.

Skörden av vårkorn och havre 1999 ligger 5

respektive 15 procent under femårsgenomsnittet.

1999 års totalskörd av oljeväxter beräknas till

162 000 ton, vilket är 15 procent över femårs-

genomsnittet. För 1999 uppgår de höstsådda

arealerna till 435 000 hektar, vilket är 10 procent

över genomsnittet de senaste fem åren. Att så

stora arealer kunde sås blev möjligt tack vare en

tidig skörd och en efterföljande höst med gynn-

sam väderlek. Bland höstsädesgrödorna 1999 är

höstvete helt dominerande. Spannmålsodlingen

uppgår 2000 preliminärt till 1,22 miljoner hektar.

Skördeprognosen för 2000 uppgår till 6,2 miljo-

ner ton spannmål. Ersättning för gräsensilage

som ersättningsberättigad gröda kommer att

medföra att basarealen utnyttjas fullt ut under

2000.

Totalskörden av matpotatis på odlingar om

minst 0,5 hektar uppgick till 675 000 ton 1999,

vilket är en minskning jämfört med 1998. Total-

skörden av potatis för stärkelseframställning

uppgick till 316 000 ton, vilket är 90 000 ton

lägre än 1998. Totalskörden av sockerbetor blev

nästan 2,8 miljoner ton, vilket är en marginell

ökning jämfört med 1998. Produktionen inom

trädgårdsnäringen mätt i produktionsvärde har

varit stabil. Efter mindre minskningar under

1995 och 1996 har produktionen ökat svagt un-

der 1998 och 1999.

Mjölkproduktionens storlek regleras inom

EU genom ett system med mjölkkvoter. Sveriges

mjölkkvot har utnyttjats till 99 procent mellan

1995 och 1999. Prognosen för 2000 tyder på ett

fortsatt högt utnyttjande. Antalet nötkreatur och

mjölkkor har minskat marginellt 1999 jämfört

med 1998. Det största antalet mjölkkor fanns i

besättningar med mellan 25 och 49 mjölkkor.

Medelantalet mjölkkor på mjölkföretagen ökade

mellan 1995 och 1999 med 4,9 kor. Under

samma tidsperiod har andelen kor i besättningar

med mer än 50 mjölkkor ökat från 27,0 till 37,3

procent. Sveriges handel med nöt- och griskött

visar på ett underskott i utrikeshandeln. Maskin-

investeringarna i jordbruket (fast pris) visar en

uppåtgående trend efter 1993. Traktorinveste-

ringar visar t.o.m. 1997 upp en starkare trend än

övriga maskiner för att sedan falla tillbaka under

1998 och 1999 till förmån för investeringar i öv-

riga maskiner. Totalt sett har investeringsnivån

varit oförändrad under 1997 1999. Jordbruket

skapar också sysselsättning i angränsande nä-

ringar, såsom handel, livsmedelsindustri och

verkstadsindustri.

Inom funktionen livsmedelsberedskap har

ökad vikt lagts vid analyser av den nationella och

internationella utvecklingen samt information

och övning. Avvecklingen av beredskapslagren

har utvidgats. Jordbruksverket och Livsme-

delsverket har analyserat behovet av fortsatt be-

redskapslagring efter 2000. Slutsatsen har varit

att det inte finns några skäl för en fortsatt lagring

och att lagerverksamheten därför skall upphöra.

Avvecklingen beräknas vara klar under 2001.

Intäkterna från lagerutförsäljningarna har inleve-

rerats till statskassan.

Fiskeripolitiska området

Den svenska fiskeripolitiken och Fiskeriverkets

verksamhet syftar till att på ett långsiktigt, håll-

bart sätt verka för en ansvarsfull hushållning med

fiskresurserna så att

- de ger en god långsiktig avkastning,

- den biologiska mångfalden säkerställs,

- konkurrenskraftiga företag utvecklas,

- tillgången på fisk av god kvalitet till fördel

för konsumenterna säkras.

Såväl en god avkastning som bevarandet av den

biologiska mångfalden är aspekter på en an-

svarsfull hushållning med fiskresurserna. Infö-

randet av nya förvaltningsåtgärder, ett aktivt

miljövårdsarbete, särskilda åtgärder för vård av

vissa bestånd samt ett allmänt fiskevårdsarbete är

viktiga verksamheter.

Inom resursförvaltningen har utgångspunkten

för beslut varit den internationellt erkända för-

siktighetsprincipen.

Tekniska bevarandeåtgärder avser exempelvis

redskapsbegränsningar, maskstorleksbestämmel-

ser och minimimått på fångad fisk. De effekter

som uppnåtts inom vissa fisken av införda regler

är bl.a. en större flexibilitet i fisket samtidigt med

en väsentlig förbättring i skyddet av ung icke

lekmogen fisk.

Fiskerikommissionen för Östersjön beslutade

1997 om en internationell aktionsplan för den

vilda östersjölaxen. Det beslutade fångstuttaget i

egentliga Östersjön samt Sveriges och Finlands

nationella fredningsregler har inneburit att den

naturliga produktionen av lax har ökat kraftigt i

flertalet av vildlaxälvarna.

Det nationella arbetet med integrering av

miljö- och fiskefrågor har resulterat i att Fiskeri-

verket definierat sin roll som sektorsmyndighet

samt sin roll i en miljöpolicy som innebär att

verket skall driva på utvecklingen inom yrkesfis-

ket, fritidsfisket och vattenbruket i riktning mot

ökad hänsyn till de ekologiska system som på-

verkas.

På regional nivå är länsstyrelserna viktiga ak-

törer. Länsstyrelsernas arbete på fiskeområdet

syftar till att medverka till

- ansvarsfull hushållning med fiskresurserna,

- utveckling av konkurrenskraftiga företag

inom fiskerinäringen.

Regeringens bedömning är att länsstyrelserna har

bidragit till att uppnå dessa syften dels genom att

fördela EU-stöd till bl.a. fiskberedningsindustrin

och vattenbruk, dels genom sitt fiskevårdsarbete.

Enligt regeringens uppfattning är det angeläget

att arbetet med att öka mätbarheten i resultaten

fortsätter.

Fiskevårdsarbetet syftar till en god miljö,

effektiv användning av resurserna och en hållbar

försörjning och ingår som en del i ansträngning-

arna att bygga ett ekologiskt hållbart samhälle. I

detta arbete måste långsiktiga åtgärder priorite-

ras. Huvuddelen av anslaget för fiskevård har

gått till länsstyrelserna för arbetet med biologisk

mångfald, biotopvård och bevarande av hotade

arter. Återstoden av medlen har fördelats på ut-

sättningar, bildande av fiskevårdsområden, fis-

ketillsyn och fiskevårdsplanering. Utöver

nämnda åtgärder har Fiskeriverket, i samarbete

med Naturvårdsverket, utarbetat nya åtgärds-

program för bevarande av hotade fiskarter och

biotoper.

Fiskeriverket fortsätter sin översyn av an-

vändningen av fiskeavgifter fastställda enligt 6

kap. 5 § lagen (1998:812) med särskilda bestäm-

melser om vattenverksamhet.

Avseende kontrollverksamheten har de för-

bättringar som genomförts i kontrollen av

fångstkvoter resulterat i att antalet kvoter som

överutnyttjats fortsatt att minska. Bakgrunden är

förbättrad och effektivare hantering av rapporter

med fångstdata, som loggböcker m.m. Av Kust-

bevakningens fiskerikontroll under 1999 resulte-

rade ca 1 procent i att någon form av förseelse

rapporterades avseende yrkesfisket. Det är så-

ledes i begränsad utsträckning som Kustbevak-

ningen konstaterat att det förekommer brott

mot fångstbegränsningarna och övriga delar av

fiskeriregleringen. Införandet av det satellitbase-

rade positionsövervakningssystemet har fortsatt.

Fas I som genomförts under 1998 och 1999 om-

fattade endast fartyg som fiskar för framställning

av fiskmjöl och olja eller fiskar på det fria havet

eller i tredje lands vatten där systemet krävs en-

ligt avtal. Vid utgången av 1999 hade 32 fartyg

tillhöriga fas I försetts med den tekniska utrust-

ningen. I december 1999 påbörjades installatio-

nerna inför fas II som berörde ytterligare ca 60

svenska fartyg. Vid utgången av året hade cirka

hälften av dessa installationer genomförts.

EG:s finansiella instrument för att uppnå de

strukturpolitiska målen på fiskets område är

Fonden för fiskets utveckling (FFU). De mål

som har lagts fast för FFU är att bidra till att

uppnå en varaktig balans mellan resurser och de-

ras nyttjande, stärka utvecklingen av ekonomiskt

livskraftiga företag inom sektorn samt förbättra

marknadsutbudet och förädlingsvärdet för

fiskets och vattenbrukets produkter.

Fiskerinäringen har under programperioden

1995 1999 beviljats stöd inom ramen för mål 5a-

fiske, såväl inom som utanför mål 6, och gemen-

skapsinitiativet Pesca. Beträffande mål 5a-åtgär-

der, vilka omfattar den huvudsakliga delen av

strukturstödet, kan konstateras att investerings-

viljan inom fiskerinäringen genomgående varit

stor, främst för investeringar i beredningsindust-

rin, i fiskehamnar och inom flottan. Inom mål 6

har investeringarna främst avsett vattenbruksan-

läggningar.

Utnyttjandegraden var vid programperiodens

slut 97 procent för mål 5a utanför mål 6, 99 pro-

cent inom mål 6 och 93 procent för Pesca-pro-

grammet. Särskilt positiv var utvecklingen av

Pesca-programmet som vid förra årsskiftet en-

dast hade en utnyttjandegrad på 44 procent. Såväl

beviljat stöd som utbetalningstakten har ökat vä-

sentligt under året.

Utfallet av programperioden visar fortfarande

på en stor koncentration till västkusten av bevil-

jade stöd. Utvärderingarna visar dock också på

att det varit en stor regional skillnad när det gäl-

ler efterfrågan på strukturstöd. De regionala

skillnaderna har varit särskilt markanta för stöd-

åtgärder avseende nybyggnation och modernise-

ring av fiskeflottan.

Från ett producentperspektiv har marknaden

för fisk och skaldjur varit gynnsam under 1999

och marknadspriserna har varit fortsatt höga, i

synnerhet för vitfisk. Denna utveckling har re-

sulterat i minskade återtag. Återtag under 1999

har främst avsett sill.

En ny förordning om den gemensamma

marknaden för fiskeri- och vattenbruksproduk-

ter antogs i december 1999. Förordningen träder

i kraft den 1 januari 2001, med undantag för be-

stämmelsen om konsumentinformation som trä-

der i kraft den 1 januari 2002. Förslaget innebar

inte den marknadsanpassning som hade varit

eftersträvansvärd.

Den EU-reglerade kontrollen av handelsstan-

dard som skall säkra en god och likvärdig kvalitet

på produkterna har bedrivits på ungefär samma

nivå som föregående år. Resultatet av den ge-

nomförda kontrollen visar att andelen anmärk-

ningar minskat radikalt. De anmärkningar som

gjorts gäller oftast att säljaren angett felaktig

storlekssortering på produkten.

Det nordiska samarbete om miljömärkning av

fisk, som startade 1996, har bedrivits vidare un-

der året. Parallellt med det nordiska arbetet finns

sedan hösten 1998 ett kompletterande nationellt

arbete under ledning av Fiskbranschens Riksför-

bund. Det nationella arbetet har utmynnat i ett

policy- och måldokument samt i en schematisk

beskrivning av relevanta miljöaspekter som kan

tjäna som underlag för ett kommande kriterie-

arbete.

År 1998 beslöt riksdagen att Svensk Fisk i

framtiden skall bedrivas i en fristående organisa-

tion. Verksamheten har under 1999 därför till

stor del präglats av detta beslut. Nya aktiviteter

och projekt har endast i begränsad omfattning

initierats. Fiskeriverket har slutredovisat verk-

samheten som har avvecklats. Näringen har för-

klarat sig vara beredd att överta verksamheten

och överläggningar rörande organisationsform

pågår.

Säkra livsmedel, m.m.

Målet för området som anges i budgetproposi-

tionen för 2000 var produktion av säkra livsme-

del med hög kvalitet och förstärkning av konsu-

mentperspektivet.

Livsmedelsverket

En väl fungerande tillsyn är viktig för att konsu-

menten skall kunna lita på att de livsmedel som

denne konsumerar är säkra. Tillsynsverksamhe-

ten är också den största funktionen inom Livs-

medelsverket. Stora delar av tillsynsverksamhe-

ten är avgiftsfinansierad. Det gäller t.ex.

köttkontrollen, kontroll av rester av läkemedel i

animaliska livsmedel och viss kontroll av be-

kämpningsmedelsrester i vegetabilier. Kontrollen

på dessa områden har effektiviserats de senaste

åren. I köttkontrollen har kostnaden i öre per

kilo sjunkit och kontrollen av bekämpningsme-

delsrester har blivit effektivare, bl.a. på grund av

en koordinering med Jordbruksverket av den lö-

pande provtagningen. Livsmedelsverket skall

även stödja och hjälpa kommunerna i den kom-

munala tillsynen. I detta arbete har man konsta-

terat att kvaliteten i tillsynen varierar i alltför hög

grad mellan olika kommuner och att tillsyns-

frekvensen är låg. Den obligatoriska egen-

kontrollen uppvisar brister särskilt vid de mindre

företagen.

Ett annat område av stor vikt för det offent-

liga åtagandet är arbetet med att utveckla nya och

säkrare metoder för kontroll av livsmedel. I den

kunskapsuppbyggande verksamheten vid Livs-

medelsverket arbetar man med detta. Dessutom

bedriver man forskning och utveckling inom fyra

expertområden; kemi, mikrobiologi, näringslära

och toxikologi. Livsmedelsverket deltar i ett

flertal forskningsprojekt inom EU:s femte ram-

program tillsammans med deltagare från forsk-

ningsinstitutioner och företag från Sverige och

övriga EU.

En stor del av lagstiftningen på livsmedelsom-

rådet är harmoniserad i EU. En stor del av Livs-

medelsverkets normgivningsarbete består därför

i att, genom utarbetande av föreskrifter, ge-

nomföra EU:s regelverk i svensk lagstiftning.

Codexkommissionen, som är Codex Ali-

mentarius beslutande organ, fattade i juli 1999

beslut om att anta en lista med allergiframkal-

lande ingredienser som måste innehållsdeklareras

och beslöt vidare att sänka gränsen från 25 till 5

procent för sammansatta ingredienser som inte

behöver deklareras. I praktiken innebär det se-

nare exempelvis att om en pytt-i-panna innehål-

ler 5 procent korv eller mer måste även korvens

ingredienser deklareras. För allergiker och även

andra konsumenter innebär detta utförligare in-

formation om produkten. Arbetet med att ändra

reglerna på EU-nivå har påbörjats. Gränsen är

för närvarande 25 procent i EU.

Livsmedelsverkets information till allmänhet

och professionella aktörer är omfattande och be-

står dels av tryckt material, dels av information

på webbplatsen. Under 1999 togs exempelvis

trycksaken "Mat för spädbarn" fram som består

av en föräldrabroschyr och en broschyr till vård-

personal.

Konsumentstärkande och exportfrämjande åtgärder

Jordbruksdepartementet har låtit genomföra en

utvärdering av Food[REDACTED_EFTERNAMN] Sweden avseende

verksamhetsperioden 1992 1996. Enligt utvärde-

ringen har projekt inom ramen för Food[REDACTED_EFTERNAMN]

Sweden förvaltats väl. Enligt utvärderingen finns

det ett tydligt intresse från företagen att verk-

samheten fortsätter att bedrivas. Flera företag

tycker att de ansvariga för Food[REDACTED_EFTERNAMN] Sweden

har lyckats förvalta och utveckla projektet väl

trots begränsade resurser. Efter denna period har

verksamheten utvecklats ytterligare i omfattning

med oförändrade administrativa resurser. Verk-

samheten bedrivs huvudsakligen på Europa-

marknaden med särskilt fokus på marknaderna i

Tyskland och Storbritannien.

5.6.2 Analys och slutsatser

Jordbrukspolitiska området

I Jordbruksverkets rapport 1999:27 Hur går det

för svenskt jordbruk? analyseras det svenska jord-

bruket i jämförelse med några EU-länder. Enligt

rapporten är ökningen av arbetsproduktiviteten i

Sverige under 1990-talet på samma nivå eller

något långsammare jämfört med EU-15. I rap-

porten redovisas även hur förhållandet utvecklats

under 1990-talet mellan de priser som jordbru-

karna fått för försäljning av jordbruksprodukter

och de priser som jordbrukarna betalat för olika

produktionsmedel. Utvecklingen är sämre i Sve-

rige än i de flesta jämförda länderna. Denna kvot

har fallit med 25 procent för Sverige men endast

med 15 procent för EU-15. Utbetalningarna av

direktstöd har blivit allt viktigare både sett som

andel av de totala intäkterna och sett som andel

av nettoförädlingsvärdet. Under 1998 uppgick

direktutbetalningarna i relation till nettoföräd-

lingsvärdet till ca 90 procent i Sverige medan

motsvarande andel för Danmark var ca 30 pro-

cent och i Nederländerna under 10 procent.

Basarealen för spannmål utnyttjades 1999 till

ca 90 procent medan Danmark, Tyskland och

Storbritannien utnyttjande hela sin basareal.

Produktionen av mjölk är hårt reglerad inom EU

genom ett kvotsystem som i princip omöjliggör

produktion utanför kvoten. Sverige utnyttjar, i

likhet med de flesta övriga medlemsländerna, i

stort sett hela kvoten. Produktionen av nötkött

inom EU har genomgått en kris på grund av

sjukdomen BSE. Minskad efterfrågan på EU-

marknaden i kombination med allt mindre möj-

ligheter till subventionerad export har skärpt

konkurrensen på EU-marknaden, vilket pressat

lönsamheten.

I Jordbruksverkets och Livsmedelsekono-

miska institutets rapport 2000:10 Analys av un-

derlag för ekonomiska jämförelser mellan jordbru-

ket i Sverige och andra länder analyseras frågan

om det statistiska underlaget och den beräk-

ningsmetod som används ger en rättvisande bild

av det svenska jordbrukets inkomster per årsar-

bete i för hållande till övriga länder i EU.

Bakgrunden är att enligt den beräkningsmetod

som används så har det svenska jordbruket låga

inkomster per årsarbete i förhållande till sina

kollegor i EU. Sålunda har en källkritisk gransk-

ning, tillsammans med en genomgång av den

svenska metoden, gjorts. Rapporten jämför

också med Danmark och Finland. Eftersom be-

tydelsen av jordbrukets traditionella produk-

tionsgrenar skiljer sig åt mellan olika länder kan

det orsaka skillnader i beräkningsresultat. För

Sveriges del är beräkningsunderlaget generellt

sett betydligt bättre för de verksamheter som av-

ser traditionellt jordbruk än för övriga verksam-

heter. När det gäller att lokalisera felkällor så är

felen på intäktssidan relativt små både till kvan-

titeter och priser. Beräkningarna på kostnadssi-

dan är mer komplicerade, vilket leder till upp-

komsten av större felkällor bl.a. på kostnader för

drift och maskinlegor. Slutsatsen är att när fel-

källor i datainsamlingen och felaktigheter i me-

toden uppmärksammats så visar preliminära

jämförelser mellan Sverige och Danmark och

Finland att skillnaderna inte längre är så stora.

Fortsatta anlyser kommer att göras när statistik

finns tillgänglig.

Jordbrukets strukturomvandling mot färre

och större enheter fortsätter. År 1999 fanns det

80 400 jordbruksföretag jämfört med 1998 då det

fanns 85 600. Minskningen beror framför allt på

ett minskat antal företag med djur. Sysselsätt-

ningen domineras av män både vad det gäller

personer och antalet arbetskraftsenheter. Män-

nen utgör 67 procent medan kvinnorna utgör 33

procent av antalet sysselsatta. Produktiviteten

har ökat i de kvarvarande jordbruksföretagen.

Produktionsresurserna har utnyttjats i hög

grad de senaste åren. För 1999 har dock ogynn-

samma väderleksförhållanden för höstsådd

(hösten 1998) och en ökad areal i träda bidragit

till att vegetabilieproduktionen minskat. Pro-

duktionen av socker, stärkelse, spannmål, mjölk,

fågelkött och ägg har sedan EU-inträdet hävdat

sig väl. Produktionen av nötkött samt får- och

lammkött visar en marginell minskning efter

EU-inträdet.

Den framtida utvecklingen för den svenska

produktionen av griskött, fågelkött och ägg,

torde i hög grad komma att bero på i vilken om-

fattning som svenskt jordbruk och svensk livs-

medelsindustri lyckas visa de mervärden som

konsumenterna efterfrågar. För produktionsgre-

narna nötkött och mjölk blir det också viktigt att

kunna visa på mervärden för att kunna ta ut

högre priser än konkurrenterna. Grisköttspro-

duktionen har under 1998 och 1999 varit eko-

nomiskt ansträngd i hela EU. Den svenska pro-

duktionen bedöms minska med ca 3 procent

1999 och med 6 procent 2000 samtidigt som den

inte minskar inom flera andra EU-länder.

Det är viktigt för svenskt jordbruk att vara

konkurrenskraftigt i förhållande till övriga EU-

länders jordbruk. Utvecklingen går också i rikt-

ning mot att det i framtiden i högre grad blir än

viktigare att vara konkurrenskraftig i ett vidare

internationellt sammanhang på grund av globali-

seringen genom EU:s östutvidgning och kom-

mande WTO-avtal.

Räknat på det totala antalet jordbruksföretag

har 89 procent fått minst en stödutbetalning

1999, vilket är en ökning från 83 procent jämfört

med 1998. Den höga graden av utnyttjande av

olika produktionskvoter kan ses som en indika-

tor på lönsamheten inom jordbruket. De höjda

mark- och arrendepriserna indikerar en ökad

efterfrågan på åkermark. Produktiviteten i jord-

bruket fortsätter att öka. Inom EU tillhör Sve-

rige de länder med låg andel av arbetskraften

sysselsatta i jordbruket. Det är endast 1,7 pro-

cent av den totalt sysselsatta arbetskraften som

arbetar i jordbruket. Investeringarna i bl.a. trak-

torer har ökat de senaste åren, vilket tyder på en

framtidstro hos Sveriges bönder. Nästan vart

tredje lantbruksföretag har investerat det senaste

året, vilket är fler än i mitten på 1990-talet. Fler

lantbrukare än tidigare planerar också att nyin-

vestera. För första gången sedan EU-inträdet

kommer Sverige 2000 att utnyttja sin basareal för

grödor fullt ut i och med att arealersättning nu

även ges för gräsensilage. Prognosen för utnytt-

jandet av Sveriges mjölkkvot pekar mot en fort-

satt hög utnyttjandegrad, vilket torde innebära

att stödsystemet ger tillräcklig lönsamhet för att

upprätthålla den svenska produktionen.

Fiskeripolitiska området

Den svenska fiskerinäringen omfattar yrkesfisket

som består av havsfiske, kustfiske och insjöfiske

samt landning, förstahandsmottagning av fisk,

lagring, beredning, vattenbruk samt import och

export av fisk och fiskeriprodukter. Vidare ingår

i verksamhetsområdet fritidsfisket och fiskevår-

den.

Den svenska fiskerinäringen ger arbetstillfäl-

len och inkomster till framför allt kustsamhäl-

lena. Antalet yrkesfiskare har under den senaste

25-årsperioden mer än halverats och uppgick i

januari 2000 till drygt 2 300. Samtidigt som an-

talet fiskare har minskat har medelåldern ökat

från 44 år 1995 till 48 år 1998. Det är framför allt

i Göteborgsområdet som man finner de yngre

fiskarena. Det är också där som de mest kapi-

talintensiva och högteknologiska fiskefartygen

finns registrerade. Nyrekryteringen till fiskar-

kåren är ett stort problem. Möjligheterna till ut-

bildning är begränsade medan kraven på fiskare-

nas kunskaper inom exempelvis biologi,

fiskeriekonomi och teknik ökar.

Svenskt havsfiske utnyttjar de levande resur-

serna (fisk och skaldjur) i framför allt den

svenska fiskezonen i Östersjön samt i Kattegatt

och Skagerrak. I den delen av Nordsjön som ut-

gör EU-vatten har Sverige rätt till ett begränsat

fiske. För övrigt ges fisket vissa möjligheter att,

efter förhandlingar och byten, utnyttja andra

staters fiskezoner, företrädesvis i Östersjön. EU

har ett avtal med Norge som medger uttag i

norsk nordsjözon.

Under 1990-talet har landningarna av svensk-

fångad fisk ökat med närmare 160 000 ton, vilket

motsvarar en ökning med ca 65 procent, och

landningar i utlandet har minskat. Värdet på

landningarna har under 1990-talet ökat med 18

procent till 1 045 000 kronor 1998.

Under 1999 har en nedgång i priset på foder-

fisk samt en viss ökning av avsättningsmöjlighe-

ten av sill till Östeuropa bidragit till en ökning av

landningarna av färsk sill för konsumtion.

I en internationell jämförelse är den svenska

fiskeflottan småskalig och karakteriseras av en

relativt hög ålder. Flottans totala kapacitet, mätt

såväl i bruttoton som i motorstyrka, har minskat

sedan 1995 med ca 10 procent.

I det svenska vattenbruket sker produktion

både för konsumtionsändamål och för utsätt-

ningar. Enligt den officiella statistiken fanns det

under 1998 sammanlagt 405 producerande od-

lingar inom det svenska vattenbruket och antalet

sysselsatta uppgick till ca 1 000 personer. Total

produktionsvolym för matfisk, kräftdjur och

blötdjur uppgick 1998 till 5 500 ton motsvarande

ett värde av 124,2 miljoner kronor. Statistiken

omfattar inte vattenkraftföretagens odling av lax-

och havsöringsungar för utsättning. Sedan 1990

har antalet aktiva matfiskodlingar successivt bli-

vit färre medan storleken på kvarvarande od-

lingar har ökat. Den absolut största volymen

inom matfiskodlingen avser odling av regnbåge. I

övrigt är det främst musslor, röding, ål och

kräftor som odlas för konsumtion. Genom bil-

dandet av Matfiskodlarnas producentorganisa-

tion under 1998 har näringens möjligheter att i

framtiden få en stabilare avsättning för sin pro-

duktion förbättrats.

Under 1998 fanns det ca 180 fiskberedningsfö-

retag som sysselsatte drygt 2 000 personer. Den

totala omsättningen uppgick till ca 2 500 miljo-

ner kronor (exklusive företag med mindre än 10

anställda), vilket gör sektorn till den värdemäs-

sigt viktigaste inom fiskerinäringen. Ett företag

står för knappt hälften av denna omsättning. I

jämförelse med övrig livsmedelsindustri är för-

ädlingsvärdet lågt inom den svenska fiskbered-

ningsindustrin. En orsak till detta kan vara att

priset på råvarorna är relativt högt. Kostnaden

för råvarorna har bedömts utgöra närmare hälf-

ten av de totala rörelsekostnaderna.

Generellt sett är fiskberedningsindustrin i hög

grad beroende av tillgång på importerade råvaror

samtidigt som den är starkt exportorienterad.

Under 1998 var värdet av Sveriges totala import

ca 5 000 miljoner kronor. För merparten av

företagen har tillträdet till den gemensamma

marknaden inneburit ökade möjligheter till av-

sättning för produkterna. Cirka 40 procent av

produktionen inom beredningsindustrin expor-

teras. Sedan Sveriges inträde i EU har exportvär-

det av beredda produkter mer än fördubblats.

Värdet av Sveriges totala export av fisk och fisk-

produkter uppgick under 1998 till 2 900 miljoner

kronor. Antalet anställda har ökat sedan med-

lemskapet dels beroende på den ökade exporten,

dels på att vissa företag valt att flytta produk-

tionsenheter till Sverige.

För flertalet långsiktiga förvaltningsstrategier

föreligger ännu inte erfarenheter för att kunna

bedöma effekterna. Etablerandet av dessa, inom

ramen för försiktighetsprincipen, skapar emel-

lertid ökade förutsättningar för att de i dag rå-

dande beståndsfluktuationerna, och därmed för-

knippade variationer i TAC, dämpas till förmån

för stabilare och uthålligare fisken inom ramen

för balanserade ekosystem.

Hand i hand med denna förvaltning är fort-

satta insatser för ökad kunskap och förbättrat

vetenskapligt underlag av stor betydelse liksom

en effektivare fiskerikontroll. Fiskerikontrollen

har sedan Sveriges inträde i EU successivt för-

bättrats. Det är väsentligt att kontrollen även

framledes kan bibehållas på dagens nivå och vida-

reutvecklas. Arbetet med att ta fram system och

rutiner för att ytterligare effektivisera fiskeri-

kontrollens samtliga delar och för att uppnå mer

kostnadseffektiva lösningar bör därför fortsatt

ges hög prioritet. Kontrollen av osorterad pela-

gisk fisk skall fortsatt prioriteras.

En väsentlig del av Fiskeriverkets och länssty-

relsernas arbete med resursförvaltning och fiske-

vård gynnar även fritidsfisket. I arbetet med fis-

kevård ingår bl.a. bildandet av fiskevårdsom-

råden. Dessa områden har stor betydelse för

såväl fritidsfisket som för fiskevården.

Inom såväl yrkesfisket som inom bered-

ningsindustrin har investeringarna som beviljats

EU-medel främst avsett kvalitets- och hygien-

förbättrande åtgärder samt insatser för arbets-

miljön. För fiskeflottans del har stödåtgärderna

syftat till att hålla flottans kapacitet på en lång-

siktigt hållbar nivå samtidigt som en förnyelse

och modernisering för att öka de svenska fiske-

företagens konkurrenskraft krävts. Detta gäller i

synnerhet mot bakgrund av att de svenska fiske-

fartygen har en relativt hög medelålder. Genom

stöd till förnyelse och modernisering har fiskeri-

näringen fått del av den utveckling som skett på

fartygssidan vad gäller förbättrad säkerhet, möj-

ligheter till mer rationell hantering av fångsten

samt möjlighet att kunna leverera fångst med

högre kvalitet. Detta är en förutsättning för en

bättre lönsamhet i fiskeföretagen. Inom bered-

ningsindustrin har investeringarna resulterat i

snabb anpassning till EG:s bestämmelser på hy-

gienområdet, produktionsökning och ökat antal

sysselsatta.

Den totala produktionen från vattenbruket

har successivt minskat under de senaste åren. För

att långsiktigt ha god lönsamhet och effektivt

kunna möta konkurrens från utländska företag

behöver genomsnittsproduktionen per odling

öka.

Åtgärderna inom strukturprogrammen som

vidtagits för att öka den regionala spridningen

har gett positiva resultat. Utnyttjandegraden får

också betraktas som mycket god. Enligt den

oberoende utvärdering som den 31 december

1998 gjorts av programmet är uppfyllelsen av de

övergripande målen genomgående god. Stödets

effekter bedöms som goda och en tredjedel av

projekten bedöms ha haft större effekt än för-

väntat.

Den för producenterna under de senaste åren

positiva stora efterfrågan på vitfisk och skaldjur

förelåg även under 1999, vilket resulterade i rela-

tivt små återtag.

Den nya förordningen för marknaden för fi-

skeri- och vattenbruksprodukter anger inom

vilka ramar den gemensamma organisationen av

marknaden kommer att verka de närmaste åren.

För att fastställa närmare bestämmelser krävs

emellertid att ett antal tillämpningsförordningar

utfärdas, vilket beräknas ske under 2000. Först

när dessa förordningar slutligt är utfärdade är det

möjligt att göra en mer fullständig analys över de

förväntade konsekvenserna av den nya huvud-

förordningen.

En miljömärkning av fisk är ett nytt fenomen

för framtidens fiskmarknad. För kommissionen

är den primära målsättningen att inom ramen för

den nya marknadsordningen sätta regler för

miljömärkning så att det kan fungera på ett en-

hetligt sätt inom unionen. Det arbete som be-

drivs i Sverige och i nordisk regi är därför av

stort intresse och bör kunna leda fram till ett al-

ternativ som passar inom den gemensamma fis-

keripolitikens ram.

Säkra livsmedel

Livsmedelsverkets mål att i konsumenternas in-

tresse verka för säkra livsmedel av god kvalitet,

redlighet i livsmedelshanteringen och bra matva-

nor kräver ett långsiktigt arbete. Under 1999 har

säkra livsmedel varit i fokus i alla former av me-

dia eftersom det, trots att de livsmedel som kon-

sumeras aldrig har varit så säkra som i dag, har

inträffat ett antal "skandaler" på området.

Under året har Livsmedelsverket på ett fram-

gångsrikt sätt deltagit i ett stort antal forsknings-

projekt. Detta arbete ger en viktig grund i arbetet

med utformning och förbättring av regelverket

på livsmedelsområdet inom EU och på interna-

tionell nivå i Codex Alimentarius.

Under 1999 exporterade Sverige jordbruksva-

ror och livsmedel för 19,2 miljarder kronor, vil-

ket innebar en ökning i löpande priser med 4

procent jämfört med föregående år. Det är

främst en positiv utveckling för export av föräd-

lade produkter som exempelvis bakverk och

bröd, sockerkonfektyrer, choklad, vissa matfet-

ter, olika typer av fisk och vodka. Samtidigt

minskade exportvärdet för en rad obearbetade

produkter, bl.a. nötkött, smör, ost, vete, havre

och vetemjöl. Andelen jordbruksvaror och livs-

medel i den totala varuexporten har sedan EU-

inträdet ökat från 2,2 procent till 2,7 procent.

Såväl livsmedelsföretag som detaljhandel är för

närvarande inne i en kraftig strukturomvand-

lingsfas. Fortsatta och fördjupade exportsats-

ningar är nödvändiga för att svenska livsmedels-

företag skall bli framgångsrika på exportmarkna-

derna och samtidigt behålla sin konkurrens-

förmåga på hemmamarknaden. Från regeringens

sida föreslås ytterligare medel till export-

främjande verksamhet för att stödja livsmedels-

industrin i detta arbete.

5.7 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte haft några invänd-

ningar i revisionsberättelsen för 1999 avseende

Jordbruksverket, Fiskeriverket, Livsmedelsver-

ket, Livsmedelsekonomiska institutet, Statens

utsädeskontroll och Statens växtsortnämnd.

5.8 Budgetförslag

5.8.1 43:1 Statens jordbruksverk

Tabell 5.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

244 516

Anslags-

sparande

596

2000

Anslag

255 706

1

Utgifts-

prognos

255 100

2001

Förslag

300 456

2002

Beräknat

307 563

2

2003

Beräknat

314 314

2

1 Varav 6 610 000 kr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 301 261 tkr i 2001 års prisnivå.

Jordbruksverket skall verka för en konkurrens-

kraftig miljö- och djurskyddsanpassad livsme-

delsproduktion till nytta för konsumenterna.

Jordbruksverket skall medverka till en korrekt

tillämpning av EU:s regelverk så att finansiella

sanktioner undviks. Jordbruksverket är fondko-

ordinator för EU-stöden. För 2000 anvisades

255 706 000 kronor varav 19 070 000 kronor av-

såg justering av premieavgiften till Statens pen-

sionsverk som är en ökad kostnad för 2000.

Under 1998, 1999 och 2000 har Jordbruksverket

fått disponera 20 miljoner kronor, 35 miljoner

kronor respektive 35 miljoner kronor för admi-

nistrativ hantering av landsbygdsprogrammet

m.m. Från och med budgetåret 2001 upphör an-

slagen B3 Djurregister, B13 Jordbrukets blockda-

tabas samt F3 Kostnader för livsmedelsberedskap

att vara enskilda anslag för att i stället ingå i an-

slaget 43:1 Statens jordbruksverk.

Djurregister

Sedan 1998 finns en databas för registrering av

nötkreatur. Ansvaret för databasen bärs av Jord-

bruksverket och Svensk mjölk. Under 2000 på-

går arbetet med att utveckla ett register över för-

flyttningar av grupper av grisar. Syftet med

grisregistret är att möjliggöra en spårning av

smittade djur vid ett eventuellt sjukdomsutbrott.

Grisregistret införs stegvis. Under 2000 kommer

registret över produktionsplatser att uppdateras.

Under 2001 och 2002 kommer ett nytt register

över innehavet av grisar att införas och vara i full

drift 2003.

Hundregister

Den nya lagen om märkning och registrering av

hundar (2000:537) träder i kraft den 1 januari

2001. Enligt 2 § skall ägaren av en hund låta re-

gistrera sitt ägarskap i ett för landet centralt re-

gister. Hundägaren skall betala en avgift för

registreringen och för utrustning för att läsa av

märkningen. Jordbruksverket är personupp-

giftsansvarig för registret och får besluta att

överlåta driften av registret till en annan myn-

dighet eller till en organisation. Jordbruksverket

skall redovisa avgifterna under anslaget.

Jordbrukets blockdatabas

Kostnaderna för den digitala blockdatabas varpå

de arealbaserade EU-stöden beräknas föreslås

fr.o.m. 2001 redovisas under anslaget 43:1. Kost-

naden för uppbyggnad av blockdatabasen har

blivit något högre än de ursprungliga beräkning-

arna beträffande digitaliseringsarbetet och

utvecklandet av ett IT-system. Kartavgiften en-

ligt förordningen (1997:183) om kartavgift i

ärenden om jordbruksstöd som skulle finansiera

uppbyggnaden av blockdatabasen är borttagen

fr.o.m. innevarande år. Beslutet att upphäva för-

ordningen fattades av regeringen under våren

2000.

Livsmedelsberedskap

Funktionen Livsmedelsförsörjning m.m. är en

särskild funktion inom det civila försvaret. Enligt

beredskapsförordningen (1993:242) ansvarar

funktionen för försörjning av livsmedel inklusive

vatten, reglerings- och ransoneringsåtgärder för

livsmedel, livsmedelshygien och civil veterinär-

verksamhet. Målet för funktionen är att befolk-

ningen under höjd beredskap kan få tillgång till

livsmedel inklusive dricksvatten i tillräcklig om-

fattning. Vid svåra fredstida påfrestningar skall

konsekvenserna för samhället minskas.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Jordbruksverket har till följd av medlemskapet i

EU ålagts ansvar för en mängd nya arbetsupp-

gifter. Under budgetperioden är ambitionsnivån

fortsatt hög för en rad arbetsuppgifter. Förutom

det svenska ordförandeskapet skall Jordbruks-

verket fortlöpande analysera internationella frå-

gor, bl.a. med koppling till de kommande WTO-

förhandlingarna, östutvidgningen samt OECD

och redovisa dessa till Jordbruksdepartementet.

Vidare skall Jordbruksverket bistå regeringen

och aktivt medverka i det internationella arbetet

inom FAO, OECD och Agenda 21 för Öster-

sjön. Utbyggnad och fortsatt utveckling av IT-

baserade stödsystem samt informationsverksam-

het gentemot länsstyrelser och jordbrukare i

syfte att undgå finansiella korrigeringar från

kommissionen prioriteras.

Under 1999 har både Jordbruksverket och

länsstyrelserna inom den fysiska kontrollverk-

samheten satsat stora resurser på kvalitets-

höjande åtgärder. Jordbruksverket har genom-

fört 29 st utbildningar mot brukare. Nya

datafångstmetoder har medfört snabbare regist-

rering i stödprocessen. Nya föreskrifter om ge-

mensamma administrativa riktlinjer har ökat

enhetligheten i handläggningen och varit ett stöd

i länsstyrelsernas administration. De administra-

tiva kontrollerna mellan stödansökningar och

den centrala djurdatabasen har emellertid utökats

och därmed inneburit en ökad resursinsats.

Jordbruksverket har i mars 2000 avdelat en

särskild arbetsgrupp för hanteringen av de po-

tentiella återkraven för felaktigt utbetalda miljö-

stöd. De potentiella återkraven, som härrör från

1995 1999, har tidigare bedömts vara ca 19 000

ärenden. Då denna siffra i första hand avsåg an-

talet brukare torde antalet ärenden stiga kraftigt

eftersom flertalet brukare har mer än ett poten-

tiellt återkravsärende. Den nya programperioden

för miljö- och landsbygdprogrammet som börjar

2001 samt behovet av en bättre blockdatabas

kräver att en satsning görs under det närmaste

året. I och med att 2001 är det första året i den

nya programperioden kommer korrekta ansök-

ningar från lantbrukarna att betala sig i form av

lägre kostnader kommande år.

Under 2001 kommer arbetet med att utveckla

grisregistret, som skall upprättas i enlighet med

direktiv 97/12/EG av den 17 mars 1997 om änd-

ring och uppdatering av direktiv 64/432/EEG

om djurhälsoproblem som påverkar handeln med

nötkreatur och svin inom gemenskapen, att fort-

sätta. I likhet med databasen för registrering av

nötkreatur kommer grisregistret att finansieras

genom avgifter som inlevereras på inkomsttitel.

Ett bemyndigande att ta ut sådana avgifter finns i

lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m.

Till följd av att högre kvalitetskrav ställts på da-

tabasen för registrering av nötkreatur fr.o.m.

1999 samt att underlaget för avgiftsfinansie-

ringen varit mindre än beräknat har Jordbruks-

verket utnyttjat en anslagskredit på 592 000 kro-

nor.

Jordbruksverket är funktionsansvarig myn-

dighet för livsmedelsberedskapen. Även Livsme-

delsverket, Naturvårdsverket och Fiskeriverket

har uppgifter inom funktionen. Basen för funk-

tionens verksamhet är näringarna, dvs. jordbru-

ket, fisket, livsmedelsindustrin, handeln och

vattenverken. Avvecklingen av beredskapslagren

har utvidgats. I enlighet med uppdrag i regle-

ringsbrevet för innevarande budgetår har Jord-

bruksverket och Livsmedelsverket analyserat be-

hovet av fortsatt beredskapslagring efer år 2000.

Slutsatsen har varit att det inte finns några skäl

för en fortsatt lagring och att lagerverksamheten

därför skall upphöra. Avvecklingen beräknas vara

klar under 2001.

Resursåtgången i Jordbruksverkets verksam-

het uppgick 1999 till 823 årspersoner. Fördel-

ningen på funktioner var 53 procent till ärende-

hantering, 20 procent till analys/utredning, 17

procent till information, 8 procent till kont-

roll/tillsyn och 2 procent till normering.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 5.3 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentligrättslig

verksamhet1

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

32 703

29 444

3 259

Prognos 2000

37 288

43 010

-5 722

Budget 20012

40 500

44 500

-4 000

1 Den offentligrättsliga verksamheten gäller områdena växtinspektion, kvali-

tetsinspektion av frukt och grönsaker, foderkontroll, införsel av djur,

köttklassi-

ficering, hundregister m.m. Distriktsveterinärorganisationens offentligrättsliga

avgifter redovisas under anslaget 42:2 Bidrag till

distriktsveterinärorganisatio-

nen.

2 Hänsyn tagen till avgiftsöversyn för införsel av djur under 2000.

Tabell 5.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet1

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

9 033

9 392

-359

Prognos 2000

9 900

9 900

0

Budget 2001

10 000

10 000

0

1 Uppdragsverksamheten utgörs av vattenhushållning. Distriktsveterinärverk-

samheten redovisas under anslaget 42:2 Bidrag till distriktsveterinärorganisa-

tionen.

Avgiftsinkomsterna härrör från växtinspektion,

kvalitetskontroll av frukt och grönt, vattenhus-

hållning, foderkontroll, införsel av djur, köttklas-

sificering m.m. Under 2001 skall den avgifts-

finansierade verksamheten bedrivas i oförändrad

omfattning. För perioden beräknas intäkterna

och kostnaderna till 40,5 respektive 44,5 miljoner

kronor.

Eftersom utbetalningar av EU-stöd ersätts i

efterskott från EU-budgeten uppstår ett kredit-

behov för Jordbruksverket. Regeringen bedömer

detta kreditbehov till 5,5 miljarder kronor för

2001.

Slutsatser

Implementeringen av Agenda 2000 och det nya

landsbygdsprogrammet ställer fortsatta krav på

utveckling och effektivisering av administratio-

nen. Jordbruksverket och länsstyrelserna bör i

likhet med innevarande år inom ramen för anvi-

sade medel på anslag 44:1 Åtgärder för lands-

bygdens miljö och struktur få disponera resurser

för sådana åtgärder.

Anslaget till Jordbruksverket justeras fr.o.m.

2001 med de belopp som tidigare anvisats under

anslagen Djurregister, Jordbrukets blockdatabas

samt Kostnader för livsmedelsberedskap. Juste-

ringen innebär inte någon förändring av verkets

uppgifter.

Av anvisade medel skall 11 050 000 kronor

disponeras för bekämpning och kontrollprogram

inom ramen för verkets verksamhet inom områ-

det bekämpning av smittsamma husdjurssjuk-

domar. Regeringen kommer senare att meddela

de närmare villkoren för dispositionen. För ini-

tialkostnader i samband med införandet av ett

hundregister överförs 1 miljon kronor till ansla-

get Polisorganisationen under utgiftsområde 4

varav 805 000 kronor utgör ett engångsbelopp.

En justering av premierna för avtalsförsäk-

ringarna bör också göras.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

300 456 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven

för 2002 och 2003 beräknas till 301 261 000 kro-

nor räknat i fasta priser.

Tabell 5.5 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

255 706

Pris- och löneomräkning

4 249

Överföring Djurregister

15 993

Överföring Jordbrukets block-

databal

17 990

Överföring Kostnader för livs-

medelsberedskap

16 518

Justering av premier (till 42:2)

-9 000

Överföring till UO 4 anslaget

Polisorganisationen

-1 000

Förslag 2001

300 456

5.8.2 43:2 Statens utsädeskontroll

Tabell 5.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

927

Anslags-

sparande

865

2000

Anslag

1 058

Utgifts-

prognos

1 058

2001

Förslag

1 073

2002

Beräknat

1 095

2003

Beräknat

1 119

1 Motsvarar 1 073 tkr i 2001 års prisnivå.

Den totala certifierade kvantiteten utsäde i landet

har kvarstått på ungefär samma nivå under de tre

senaste åren. Användningen av eget utsäde har

inte bedömts öka. Systemet med obligatorisk

certifiering innebär att huvuddelen av det utsäde

som används i landet har genomgått en obero-

ende och noggrann kvalitetskontroll. Den andel

av det totala utsädesbehovet som täcks av

certifierat utsäde varierar mellan olika växtslag.

Statens utsädeskontroll (SUK) är ett centralt

organ för certifiering av utsädesvaror. Verksam-

heten finansieras till största delen med avgifter,

ca 98 procent av den totala omsättningen. Den

avgiftsfinansierade verksamheten skall drivas

med full kostnadstäckning. Under 1999 upp-

visade SUK ett bättre resultat än förväntat. Re-

sultatet är till sin helhet hänförligt till ökade

verksamhetsvolymer, bl.a. en ökad interven-

tionsprovtagning. Avtal har under året också

träffats med den Europeiska växtförädlar-

rättsmyndigheten (CPVO) med innebörden att

SUK svarar för all provning av sockerbetor för

vilka europeisk växtförädlarrätt söks.

Den internationella verksamheten som SUK

bedriver finansieras av anslagsmedel. SUK var

bl.a. värd för EU:s samtliga certifieringsorgans

årliga sammankomst, där bl.a. frågor om regel-

tillämpning m.m. diskuteras. I regeringens pro-

position 1999/2000:12 föreslås att den kvalitets-

kontroll som föreskrivs i rådets direktiv

98/56/EG av den 20 juni 1998 om saluföring av

förökningsmaterial av prydnadsväxter inte längre

skall vara anslagsfinansierad utan skall finansieras

med avgifter.

Med anledning av det arbete som pågår inom

gemenskapen med att reglera frågan om otillåtna

inblandningar av genmodifierat utsäde i traditio-

nella växtsorter kommer regeringen senare att

uppdra åt SUK att ansvara för denna kontroll.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 5.7 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentligrättslig

verksamhet

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

20 831

20 781

50

Prognos 2000

21 770

21 620

150

Budget 2001

21 770

21 610

160

Tabell 5.8 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

7 918

7 777

141

Prognos 2000

7 010

6 685

325

Budget 2001

7 010

6 674

336

Regeringens överväganden

Enligt regeringens bedömning finns det inte

någon anledning att ändra inriktning på verk-

samheten. Regeringen bedömer anslagsbehovet

till 1 073 000 kronor för 2001 och beräknas vara

oförändrat i fasta priser 2002 och 2003.

Tabell 5.9 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 058

Pris- och löneomräkning

15

Förslag 2001

1 073

5.8.3 43:3 Statens växtsortnämnd

Tabell 5.10 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 463

Anslags-

sparande

625

2000

Anslag

1 410

Utgifts-

prognos

1 494

2001

Förslag

1 449

2002

Beräknat

1 480

1

2003

Beräknat

1 512

1

1 Motsvarar 1 449 tkr i 2001 års prisnivå.

Statens växtsortnämnd handlägger ärenden om

växtförädlarrätt enligt växtförädlarrättslagen

(1997:306) och är behörig myndighet i frågor

som rör Internationella unionen för skydd av

växtförädlingsprodukter (UPOV). Växtsort-

nämnden fullgör vidare de uppgifter som får ut-

föras av ett nationellt organ enligt rådets

förordning (EG) nr 2100/94 om gemenskapens

växtförädlarrätt. Nämnden handlägger också

ärenden enligt utsädesförordningen (1993:1375)

om intagning av växtsorter i sortlistan.

Växtsortnämndens verksamhet för 1999 visar

ett negativt resultat, 71 000 kronor. Det försäm-

rade resultatet beror bl.a. på ADB-kostnader

samt ökade utgifter för ekonomisk administra-

tion. Nämnden har ett ackumulerat anslagsspa-

rande på 625 000 kronor, vilket nämnden på

grund av de ökade kostnaderna fått behålla under

2000.

Regeringens överväganden

Nämndens hela verksamhet bedrivs med full

kostnadstäckning. Av nämndens uppdragsgivare

är 98 procent andra än staten. Enligt regeringens

bedömning finns det inte någon anledning att

ändra inriktning på nämndens verksamhet.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 449 000 kronor för 2001 och beräknas vara

oförändrat i fasta priser 2002 och 2003.

Tabell 5.11 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 410

Pris- och löneomräkning

39

Förslag 2001

1 449

5.8.4 43:4 Bekämpande av

växtsjukdomar

Tabell 5.12 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

2 414

Anslags-

sparande

711

2000

Anslag

2 629

Utgifts-

prognos

2 629

2001

Förslag

2 629

2002

Beräknat

2 629

2003

Beräknat

2 629

Anslaget belastas med kostnader för åtgärder

mot växtskadegörare enligt växtskyddslagen

(1972:318) samt för vissa förluster till följd av

sådana åtgärder. Kostnader för beredskapsåtgär-

der mot karantänskadegörare finansieras också

med detta anslag, liksom kostnaderna för under-

sökningar av växtprover som av Jordbruksver-

kets växtinspektion överlämnas för laboratorie-

mässig diagnostisering. Vidare har efter

medlemskapet i EU tillkommit kostnader för

verifiering av de svenska skyddade zonerna.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

2 629 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas vara oförändrade.

5.8.5 43:5 Arealersättningar och

djurbidrag m.m.

Tabell 5.13 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

3 910 080

Anslags-

sparande

847 142

2000

Anslag

1 321 000

Utgifts-

prognos

1 395 000

2001

Förslag

5 269 500

2002

Beräknat

5 407 400

2003

Beräknat

5 407 400

Från anslaget utbetalas direktbidrag i form av

arealersättning, djurbidrag m.m. Anslaget är ob-

ligatoriskt för alla medlemsländer inom EU och

finansieras helt från EU-budgeten. Utbetal-

ningen av arealersättning för 2000 kommer att

ske först i januari 2001, jämfört med november

tidigare år. Arealersättning lämnas för odling av

spannmål, oljeväxter, baljväxter, oljelin, gräsen-

silage och areal tagen ur produktion. Vidare finns

arealbaserade ersättningssystem för bl.a. spå-

nadslin, vicker m.m. Ett villkor för ersättning är

att åkermark tas ur livsmedels- eller foderpro-

duktion. För 1999 och 2000 gällde att 10 procent

skulle tas ur produktion. Det totala bidraget är

begränsat till en maximiareal, kallad basareal. För

svenskt vidkommande uppgår basarealen till

drygt 1,73 miljoner hektar. Av denna betalades

1999 ersättning till jordbrukarna för 1,6 miljoner

hektar. Av anslagssparandet 1999 har

647 142 000 kronor dragits in 2000.

Följande stödbelopp per hektar för grödor

tilldelades Sverige 2000 (preliminära belopp).

Tabell 5.14 Stödbelopp per hektar för grödor1

Grödor

Antal hektar

Genomsnittligt

stödbelopp

Spannmål

1 220 000

1 962 kr/ha

Baljväxter

28 000

2 425 kr/ha

Oljelin

11 000

2 952 kr/ha

Oljeväxter

45 000

2 734 kr/ha

Gräsensilage

270 000

981 kr/ha

Uttagen areal

268 000

1 962 kr/ha

1 Stödbeloppen är beräknade med en genomsnittsavkastning på 4,02 ton/ha och

en eurokurs på 8,32 kr.

Djurbidrag lämnas för am- och dikor, handjur av

nöt, tackor och getter samt slaktbidrag för stor-

boskap och kalvar. Bidraget baseras på tilldelade

bidragsrätter. Sverige tilldelades följande bidrags-

rätter för 2000.

Tabell 5.15 Djurbidrag

Djur

Bidragsrätter

Bidrag från EU

Am- och dikor

155 000

1 400 kr/ko

Handjur

250 000

1 374 kr/tjur

1 029 kr/stut

Tackor

180 000

186 kr/tacka

Slaktbidrag, nötkreatur

502 063

232 kr/djur

Slaktbidrag, kalv

29 933

146 kr/kalv

Utöver bidragen per djur betalades 2000 extensi-

fieringsbidrag ut till producenter av handjur och

am- och dikor om djurtätheten på företaget var

högst 1,4 djurenheter per hektar. Sverige har

dessutom tilldelats en summa pengar, ett s.k na-

tionellt kuvert, som skall fördelas efter medlems-

statens eget val. Det har beslutats att detta be-

lopp, som uppgår till 26,6 miljoner kronor, skall

lämnas som ett tilläggsbelopp till slaktbidraget.

Det agromonetära systemet innehåller regler

om kompensation då valutakursförändringar le-

der till lägre stödbelopp i nationell valuta. Detta

inträffade både 1998, 1999 och 2000, vilket inne-

bär att agromonetära kompensationsstöd, som

finansieras av EU-budgeten, kan beviljas under

tre år. Kompensationsstödet är uppdelat i tre

delbetalningar där den andra och tredje delbetal-

ningen kan reduceras eller utebli helt beroende

på hur valutakursförhållandet mellan kronan och

euron utvecklas.

Regeringens överväganden

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Arealersättning avseende 2001 om ca 3,9 miljar-

der kronor utbetalas först i januari 2002. Det in-

nebär att staten åtar sig framtida ekonomiska

förpliktelser som inte ryms inom ramen för re-

dan anvisade anslagsmedel. Av denna anledning

föreslås riksdagen bemyndiga regeringen att

godkänna stöd som innebär utgifter på högst 4,6

miljarder kronor efter 2001.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

5 269 500 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven

för 2002 och 2003 beräknas till 5 407 400 000

kronor.

Tabell 5.16 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

523 000

4 294 000

Nya förpliktelser

4 730 000

5 152 000

Infriade förpliktelser

959 000

4 848 000

-4 600 000

-

Utestående förpliktelser vid årets slut

4 294 000

4 598 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

4 300 000

4 600 000

5.8.6 43:6 Intervention och exportbidrag

för jordbruksprodukter

Tabell 5.17 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 585 519

Anslags-

sparande

1 166 109

2000

Anslag

1 546 600

Utgifts-

prognos

1 406 600

2001

Förslag

1 526 000

2002

Beräknat

1 516 000

2003

Beräknat

1 516 000

Under anslaget finansieras kostnader för inter-

vention, stöd i form av produktions-, konsum-

tions- och marknadsföringsbidrag, exportbidrag

samt stöd till biodling i enlighet med EU:s reg-

ler. Anslaget är obligatoriskt och finansieras från

EU-budgeten, förutom vissa s.k. tekniska kost-

nader till följd av offentlig lagring, vilka för när-

varande är högre än den schablonersättning som

ersätts av EU. Dessa merkostnader regleras

under anslaget 43:7 Räntekostnader för förskotte-

rade arealersättningar m.m. Exportbidrag lämnas

för att täcka skillnaden mellan gemenskapspris

och världsmarknadspris och därmed för att möj-

liggöra export till tredje land.

Av anslagssparandet 1999 har 500 miljoner

kronor dragits in 2000.

Det totala medelsbehovet för anslaget är bero-

ende av flera svårkontrollerbara och oförutsäg-

bara faktorer. Ett exempel är variationer i

skördeutfall som uppkommer inom gemenska-

pen av t.ex. spannmål, vilket återspeglas i att

skörden 1999 i Sverige uppgick till 4,9 miljoner

ton medan prognosen för skörden 2000 ligger på

6,2 miljoner ton. En annan faktor är differensen

mellan hemmamarknads- och världsmarknads-

pris. Kronans förhållande till euron spelar också

en roll, vilket får direkta effekter på hur mycket

som måste betalas ut som exportbidrag och i

form av olika interventionsåtgärder i Sverige.

Stödet till biodlingen uppgår till sammanlagt

3,2 miljoner kronor. Hälften, dvs. 1,6 miljoner

kronor finansieras av EU och redovisas under

detta anslag. Den svenska medfinansieringen

belastar anslaget 42:3 Djurhälsovård och djur-

skyddsfrämjande åtgärder.

Regeringens överväganden

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Det av EU till hälften medfinansierade stödet till

biodlingen, totalt omfattande 3,2 miljoner kro-

nor, beviljas för ett år i taget och löper under pe-

rioden den 16 oktober den 15 oktober. Den

svenska medfinansieringen anvisas under ansla-

get 42:3 Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande

åtgärder. För att beslut för 2001 skall kunna fat-

tas om stöd till biodlingen fordras bemyndi-

gande för utestående förpliktelser. Av denna an-

ledning föreslås riksdagen bemyndiga regeringen

att under 2001, i fråga om anslaget 43:6 Interven-

tion och exportbidrag för jordbruksprodukter, fatta

beslut som inklusive tidigare åtaganden innebär

utgifter på högst 1,6 miljoner kronor under 2002.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 526 000 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven

för 2002 och 2003 beräknas till 1 516 000 000

kronor.

5.8.7 43:7 Räntekostnader för

förskotterade arealersättningar

m.m.

Tabell 5.18 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

66 050

Anslags-

sparande

86 495

2000

Anslag

79 700

Utgifts-

prognos

78 000

2001

Förslag

79 700

2002

Beräknat

79 700

2003

Beräknat

79 700

Under anslaget redovisas de räntor som uppstår

för staten till följd av att ersättningen från EU:s

jordbruksfonds garanti- och utvecklingssektion

inte sker vid samma tidpunkt som utbetalningen.

Ersättning från garantisektionen erhålls normalt i

efterskott medan det från utvecklingssektionen

är fråga om förskott. Anslaget får även belastas

med eventuella finansiella sanktioner och straff-

avgifter som Europeiska kommissionen kan

komma att ålägga Sverige. Anslaget får också

tillföras kursvinster och belastas med kursför-

luster som uppstår till följd av att medlemsstaten

bär kursrisken inom EU:s jordbruksfonds ut-

vecklingssektion. Anslaget får dessutom belastas

med s.k. tekniska kostnader för offentlig lagring

i den mån ersättning inte erhålls från EU-bud-

geten. Vid ett omvänt förhållande, dvs. om EU:s

schablonersättning för de tekniska kostnaderna

överstiger de faktiska kostnaderna, tillförs ansla-

get medel från inkomsttitel 6116 Offentlig lag-

ring.

Ersättningar för stöd m.m. som finansieras

från jordbruksfondens garantisektion men som

förskotteras från statbudgeten avräknas i princip

inom 35 60 dagar. De stöd som är aktuella är

arealersättningar, djurbidrag, intervention, pro-

duktions- och konsumtionsstöd m.m., miljöer-

sättningar, kompensationsbidrag samt övriga

stöd inom förordningen för landsbygdsutveck-

ling i den mån utbetalningar av dessa sker till

stödmottagare utanför mål 1-området. Medels-

behovet på anslaget kan variera mellan olika år.

Detta beror på svårigheter att uppskatta i vilken

utsträckning som jordbrukarna kommer att ut-

nyttja aktuella stödformer, osäkerhet om fram-

tida räntenivåer samt eventuella finansiella sank-

tioner.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer anslagsbehovet till oför-

ändrat 79 700 000 kronor för 2001. För 2002 och

2003 beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

5.8.8 43:8 Fiskeriverket

Tabell 5.19 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

60 239

Anslags-

sparande

2 950

2000

Anslag

68 074

Utgifts-

prognos

65 125

2001

Förslag

66 516

2002

Beräknat

67 909

1

2003

Beräknat

69 401

1

1 Motsvarar 66 516 tkr i 2001 års prisnivå.

Kraven på verksamheten har ökat på fiskeri-

kontrollens område och genom att verkets utta-

lade roll på miljöområdet förstärkts. Dessa fakto-

rer har i hög grad påverkat arbetet under 1999.

År 1999 (1998) hade Fiskeriverket 254 (252)

årsarbetskrafter och verksamhetens totala om-

slutning 180,1 (183,8) miljoner kronor, varav 33

(31) procent eller 60,1 (63,6) miljoner kronor

finansierades av anslagsmedel.

Vid utgången av budgetåret 1999 utnyttjade

Fiskeriverket anslagskrediten i sin helhet.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Fiskeriverket bedriver uppdragsverksamhet och

tjänsteexport. För budgetåret 1999 erhöll Fiske-

riverket 45,1 miljoner kronor i avgiftsintäkter

från sin uppdragsverksamhet och tjänsteexport.

Avgiftsintäkterna får disponeras av Fiskeriver-

ket.

Avgiftsintäkterna i uppdragsverksamheten (se

tabell 5.20) härrör från Fiskeriverkets undersök-

ningsfartyg och utredningskontoren. Undersök-

ningsfartygen svarar för ca 9 procent av de totala

intäkterna.

Fiskeriverkets tjänsteexport är hänförlig till

Swedmars (Swedish Centre for Coastal Deve-

lopment and Management of Aquatic Resour-

ces) internationella konsultverksamhet, bl.a.

grundat på ett avtal med Sida. En viss minskning

av omslutningen har skett under 1999.

För budgetåren 2000 och 2001 förväntas en

viss fortsatt minskning avseende Swedmar. Ingen

förändring i inriktningen bedöms ske under de

närmaste åren.

Tabell 5.20 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

45 065

45 111

46

(varav tjänsteexport)

20 703

20 709

6

Prognos 2000

40 000

40 000

0

(varav tjänsteexport)

15 000

15 000

0

Budget 2001

40 500

40 500

0

(varav tjänsteexport)

15 000

15 000

0

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Fiskeriverket har utförligt redovisat sina presta-

tioner, resultatet av dessa och kopplingen till de

operativa målen. Av resultatredovisningen fram-

går att verket har arbetat i linje med de övergri-

pande målen i regleringsbrevet.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

66 516 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas vara oförändrade.

Tabell 5.21 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

65 514

Pris- och löneomräkning

1 002

Förslag 2001

66 516

5.8.9 43:9 Strukturstöd till fisket m.m.

Tabell 5.22 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

21 373

Anslags-

sparande

35 136

2000

Anslag

30 890

Utgifts-

prognos

0

2001

Förslag

30 890

2002

Beräknat

30 890

2003

Beräknat

30 890

Från anslaget lämnas framför allt stöd till åtgär-

der som medfinansieras av EU inom ramen för

såväl de gamla gemenskapsprogrammen som för

strukturåtgärder inom fiskerinäringen även

under den nya programperioden 2000 2006. An-

slaget kan även användas för medfinansiering av

andra EG-projekt som ligger i linje med struk-

turprogrammen.

Anslaget får också disponeras för äldre stöd-

former som inte omfattas av strukturprogram-

men. Bestämmelser finns i förordningen

(1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskeri-

näringen. Anslaget kan bl.a. användas för att

täcka förluster vid statlig kreditgaranti till fiske-

och fiskberedningsföretag. En jämförelse mellan

budget och utfall för 1999 visar på ett underut-

nyttjande på 7 miljoner kronor, medan det ac-

kumulerade anslagssparandet uppgår till drygt 35

miljoner kronor. Anslagssparandet avser dock

beslutade men inte utbetalda medel. Tillgängliga

medel beräknas således komma att utnyttjas. För

2000 beräknas kvarvarande regleringsmedel täcka

hela anslagsbehovet.

Regeringens överväganden

En ny strukturfondsperiod inleds 2000. Försla-

get till Sveriges strukturplan innebär att behovet

av offentlig medfinansiering uppgår till totalt 306

miljoner kronor under perioden.

Anslaget får även användas för att täcka

eventuella förluster orsakade av lämnade fiske-

rilån och kreditgarantier för lån. Detta påverkar

hur mycket av anslaget som kan utnyttjas till

strukturstöd. För budgetåret 1998 uppgick kre-

ditförlusterna till 300 000 kronor och återbetal-

ning av infriade garantier till 170 000 kronor.

Fiskeriverket har bedömt att ca 2 miljoner kro-

nor sannolikt kommer att återbetalas, medan

osäkra fordringar uppgår till 5,7 miljoner kronor.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

30 890 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas vara oförändrade.

5.8.10 43:10 Från EG-budgeten

finansierade strukturstöd till fisket

m.m.

Tabell 5.23 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

74 960

Anslags-

sparande

112 873

2000

Anslag

80 000

Utgifts-

prognos

102 000

2001

Förslag

80 000

2002

Beräknat

80 000

2003

Beräknat

80 000

Under anslaget anvisas det belopp som motsva-

rar EU:s medfinansiering av strukturstöd till fis-

ket m.m. som redovisas under anslaget 43:9

Strukturstöd till fisket m.m. För svenska struk-

turåtgärder har i Fonden för fiskets utveckling

för perioden 1995 1999 avsatts 48,2 miljoner

euro, vilket motsvarar ca 409,7 miljoner kronor.

Av dessa medel avser 42 miljoner euro mål 5a-

åtgärder utanför mål 6-området, 4 miljoner euro

är bidrag för mål 5a-åtgärder inom mål 6-områ-

det och 2,18 miljoner euro avser Pesca-pro-

grammet. Pesca-programmet finansieras även

med 590 000 euro från Europeiska regionalfon-

den och med 990 000 euro från Europeiska

socialfonden, vilka administreras av NUTEK

respektive AMS.

Sverige har tilldelats 62,3 miljoner euro från

Fonden för fiskets utveckling under den nya pe-

rioden, 2000 2006. Med en eurokurs på 8,50

kronor uppgår detta till ca 530 miljoner kronor,

vilket är drygt 75 miljoner kronor per år. Till-

kommer gör även EU-medel till fiskerinäringen

inom mål 1 med ca 14,4 miljoner kronor per år.

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1999, visar på ett underutnyttjande på

ca 5 miljoner kronor medan det ackumulerade

anslagssparandet uppgår till drygt 110 miljoner

kronor. Anslagssparandet avser dock beslutade

men inte utbetalda medel. Tillgängliga medel be-

räknas således komma att utnyttjas.

Regeringens överväganden

Sverige har tilldelats 62,3 miljoner euro från

Fonden för fiskets utveckling under den nya

strukturfondsperioden. Med en eurokurs på 8,50

kronor uppgår detta till ca 530 miljoner kronor,

vilket är drygt 75 miljoner kronor per år. Till-

kommer gör även EU-medel till fiskerinäringen

inom mål 1 med ca 14,4 miljoner kronor per år.

Strukturplanens förslag till fördelning mellan

olika åtgärder och finansiering innebär att beho-

vet av offentlig medfinansiering uppgår till totalt

306 miljoner kronor under perioden.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

80 000 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas vara oförändrade.

5.8.11 43:11 Fiskevård

Tabell 5.24 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

20 176

Anslags-

sparande

3 245

2000

Anslag

20 000

Utgifts-

prognos

20 000

2001

Förslag

20 000

2002

Beräknat

20 000

2003

Beräknat

20 000

Allmän fiskevård finansieras för närvarande del-

vis av anslaget för fiskevård men också av vatten-

avgiftsmedel i enlighet med vattendomar. Ansla-

get används till fiskevård, främst i allmänna och

enskilda vatten med fritt handredskapsfiske i

kustområdena och i sjöarna Vänern, Vättern,

Hjälmaren, Mälaren samt Storsjön i Jämtland.

Regeringen redovisade i propositionen Hållbart

fiske och jordbruk (prop. 1997/98:2, bet.

1997/98:JoU9, rskr. 1997/98:116) en ökad sats-

ning på en förbättrad fiskevård. I detta samman-

hang bör även kulturmiljövärden beaktas. Ansla-

get för fiskevård disponeras av Fiskeriverket och

används bl.a. för bildande av fiskevårdsområden,

fisketillsyn, främjande av den biologiska mång-

falden och biotopvård, insatser för bevarandet av

hotade arter och utsättning av fisk.

En jämförelse mellan budget och utfall för

budgetåret 1999 visar på ett anslagssparande på

ca 3 miljoner kronor, vilket avser beslutade men

ej utbetalda medel.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer anslagsbehovet för 2001 till

20 000 000 kronor. Anslagsbehoven för 2002 och

2003 beräknas vara oförändrade.

5.8.12 43:12 Statens livsmedelsverk

Tabell 5.25 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

113 477

Anslags-

sparande

2 990

2000

Anslag

121 089

Utgifts-

prognos

117 500

2001

Förslag

119 655

2002

Beräknat

122 140

1

2003

Beräknat

124 810

1

1 Motsvarar 119 655 tkr i 2001 års prisnivå

Livsmedelsverket skall i konsumenternas intresse

verka för säkra livsmedel av god kvalitet, ärlighet

i livsmedelshanteringen och bra matvanor. Dess

främsta uppgifter är att utarbeta föreskrifter

inom livsmedelsområdet, utöva tillsyn enligt

livsmedelslagen (1971:511) samt leda och sam-

ordna livsmedelskontrollen, informera om vik-

tiga förhållanden på livsmedelsområdet, aktivt

medverka till att riksdagens och regeringens

riktlinjer i fråga om kost och hälsa fullföljs, verk-

ställa utredningar och vetenskapliga undersök-

ningar om livsmedel och matvanor samt att ut-

veckla metoder för livsmedelskontrollen.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 5.26 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentligrättslig

verksamhet

Intäkter

som får

disponeras

Kostnader

Resultat

(intäkt -

 kostnad)

Utfall 1999

122 375

119 350

3 025

Prognos 2000

115 000

125 500

-10 500

Budget 2001

127 550

127 550

0

Tabell 5.27 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

4 954

3 143

1 811

Prognos 2000

5 000

4 500

500

Budget 2001

4 000

4 000

0

Livsmedelsverkets avgiftsfinansierade verksam-

het har under ett antal år gått med överskott. För

att minska överskottet har verksamheten fått gå

med underskott 2000. Under 2001 bör balans

mellan intäkter och kostnader eftersträvas. Rege-

ringen kommer senare att fatta beslut om dispo-

sitionen av eventuella överskott i verksamheten.

Regeringens överväganden

Inom ramen för regeringens satsning på forsk-

ning och utveckling av ekologisk produktion och

ekologiska produkter förslår regeringen att

Livsmedelsverket tillförs 2 miljoner kronor per

år under tre år till studier om säkra ekologiska

livsmedel och kost helt eller delvis baserad på

ekologiska livsmedel.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

119 655 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven

för 2002 och 2003 beräknas till 122 140 000

respektive 124 810 000 kronor.

Tabell 5.28 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

121 089

Pris- och löneomräkning

1 566

Bortfall engångsanslag

-5 000

Medel för FoU rörande ekologisk

produktion

2 000

Förslag 2001

119 655

5.8.13 43:13 Livsmedelsekonomiska

institutet

Tabell 5.29 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

3 337

1

Anslags-

sparande

663

2000

Anslag

8 045

Utgifts-

prognos

8 045

2001

Förslag

8 156

2002

Beräknat

8 306

1

2003

Beräknat

8 474

1

1 Motsvarar 8 156 tkr i 2001 års prisnivå.

Livsmedelsekonomiska institutet, vars verksam-

het omfattar analyser och utredningar inom det

jordbrukspolitiska området och livsmedelsområ-

det, har varit verksamt i drygt ett år. Det bildades

den 1 juli 1999.

Livsmedelsekonomiska institutet skall förse

regeringen med kvalificerat analytiskt underlag

inför ställningstaganden inom jordbruks- och

livsmedelsområdet samt att bland allmänheten

öka kunskapen om de ekonomiska aspekterna på

området.

Arbetet på institutet syftar till att belysa frågor

bl.a. rörande CAP:s effekter och olika styrme-

dels effektivitet, landsbygdens utveckling,

strukturutvecklingen, miljön, djurskyddet, kon-

sumentintresset, den globala livsmedelssituatio-

nen, handeln med livsmedel samt utvidgningen

av EU. Analyserna skall avse såväl nationella som

internationella aspekter.

Regeringens överväganden

Den analysverksamhet som myndigheten bedri-

ver utgör ett viktigt komplement till verksam-

heten vid övriga myndigheter och utgör ett vik-

tigt underlag för regeringens ställningstaganden i

frågor på det livsmedelspolitiska området.

Största delen av de nuvarande resurserna an-

vänds till analyser rörande CAP, WTO och ut-

vidgningen av EU.

Regeringen föreslår att ett ramanslag på

8 156 000 kronor anvisas för 2001. För 2002 och

2003 beräknas anslagsbehoven till 8 306 000

respektive 8 474 000 kronor.

Tabell 5.30 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

8 045

Pris- och löneomräkning

111

Förslag 2001

8 156

5.8.14 43:14 Livsmedelsstatistik

Tabell 5.31 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

25 917

Anslags-

sparande

4 195

2000

Anslag

22 290

Utgifts-

prognos

26 485

2001

Förslag

22 290

2002

Beräknat

22 624

2003

Beräknat

22 624

Anslaget disponeras av Jordbruksverket för sta-

tistik inom jordbruksområdet inklusive kostna-

den för en statistisk årsbok inom jordbruks- och

livsmedelsområdet samt sammanställningar och

kartläggningen av statistik i senare led i livsme-

delskedjan.

Regeringens överväganden

Under 1999 eller 2000 skall Sverige liksom övriga

medlemsstater ha genomfört en totalundersök-

ning på strukturområdet. Undersökningen i Sve-

rige är genomförd och resultaten har publicerats i

Sverige. På grund av att stora resurser kommer

att avsättas under 2000 för att bygga upp ett nytt

lantbruksregister finns behov av att utnyttja an-

slagssparandet från 1999. Regeringen beslutade

den 4 maj 2000 att myndigheten får disponera ett

belopp om 3 457 000 kronor från anslagssparan-

det. Regeringen bedömer, trots uppbyggnaden

av ett nytt lantbruksregister, att en besparing är

möjlig tack vare viss effektivisering och förenk-

ling av statistikproduktionen.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

22 290 000 kronor för 2001. För 2002 och 2003

bedöms anslagsbehoven vara 22 624 000 kronor.

5.8.15 43:15 Jordbruks- och

livsmedelsstatistik finansierad från

EG-budgeten

Tabell 5.32 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

7 190

Anslags-

sparande

10

2000

Anslag

3 700

Utgifts-

prognos

3 710

2001

Förslag

3 700

2002

Beräknat

3 700

2003

Beräknat

3 700

Anslaget disponeras av Jordbruksverket. An-

slagsbeloppet motsvarar EU:s finansiering av

jordbruks- och livsmedelsstatistiken.

Regeringens överväganden

Årligen beräknas en medfinansiering av bok-

föringsundersökningen med 1,2 miljoner kronor.

Bokföringsundersökningen genomförs i första

hand för att tillgodose EU-kraven. Till detta

kommer en medfinansiering med ca 5 miljoner

kronor för den EU-anpassade strukturunder-

sökningen 1999, som dock inte beräknas utbeta-

las förrän 2001.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

3 700 000 kronor för 2001. För 2002 och 2003

beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

5.8.16 43:16 Åtgärder på

livsmedelsområdet

Tabell 5.33 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

15 000

Anslags-

sparande

-

2000

Anslag

30 000

Utgifts-

prognos

30 000

2001

Förslag

25 000

2002

Beräknat

25 000

2003

Beräknat

5 000

Anslaget disponeras för att främja export av

livsmedel samt för andra åtgärder på livsmedels-

området med särskild tonvikt på konsument-

perspektivet under perioden 2000 2002.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

25 000 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas till 25 000 000 kronor

respektive 5 000 000 kronor.

5.8.17 43:17 Bidrag till vissa

internationella organisationer m.m.

Tabell 5.34 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

35 560

Anslags-

sparande

1 454

2000

Anslag

37 089

Utgifts-

prognos

38 543

2001

Förslag

37 089

2002

Beräknat

37 089

2003

Beräknat

37 089

De utgifter som belastar anslaget är huvudsakli-

gen medlemsavgifter och kostnader för delta-

gande i olika möten som de internationella orga-

nisationerna anordnar. Den dominerande posten

är kostnaden för FAO-medlemskapet.

Vidare används anslaget till att finansiera del-

tagande i vissa internationella konferenser och

dylikt. En del av anslaget avser kostnader för

bilateralt forskarutbyte med länder i Central-

och Östeuropa.

Regeringens överväganden

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

37 089 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas vara oförändrade.

6 Landsbygdspolitik

6.1 Omfattning

Politikområdet omfattar verksamhet för en håll-

bar utveckling av landsbygden. Åtgärderna är i

stor utsträckning riktade till lantbruksföretag

men också till andra företag på landsbygden. Av-

gränsningen följer i huvudsak rådets förordning

(EG) nr 1257/99 av den 17 maj 1999 om stöd till

utveckling av landsbygden samt åtgärder som

syftar till att underlätta genomförandet av denna.

Politikområdet omfattar också försöks- och ut-

vecklingsverksamhet inom ramen för de skilda

nationella handlingsprogrammen för jordbrukets

miljöpåverkan.

6.2 Utgiftsutveckling

Tabell 6.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

44:1 Åtgärder för landsbygdens miljö och struktur

1 968

2 103

2 512

2 203

2 203

2 223

44:2 Från EG-budget finansierade åtgärder för

landsbygdens miljö och struktur

1 553

1 718

1 993

1 501

1 529

1 558

44:3 Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket

35

22

39

29

30

31

44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering

18

22

22

20

20

20

44:5 Stöd till innehavare av fjällägenheter

2

2

2

2

2

2

Totalt för utgiftsområde 23

3 575

3 871

4 568

3 755

3 784

3 883

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

6.3 Mål

Regeringens förslag: Målet är en ekologiskt, eko-

nomiskt och socialt hållbar utveckling av lands-

bygden.

Målet inbegriper en hållbar livsmedelsproduk-

tion med ökad miljöanpassning, sysselsättning,

regional balans och uthållig tillväxt. Vidare skall

jordbrukets natur- och kulturvärden värnas samt

jordbrukets negativa miljöpåverkan minimeras i

syfte att bidra till att de nationella miljökvali-

tetsmålen uppnås inom en generation.

6.4 Politikens inriktning

Kommissionens förslag i Agenda 2000 syftade

bl.a. till att öka jordbrukets konkurrenskraft

genom en ökad marknadsorientering med sänkta

administrativa priser. Förslagen syftade också till

att minska jordbrukets negativa effekter på mil-

jön och att förenkla regelverket. För att under-

lätta jordbrukets anpassning och strukturföränd-

ring i samband med reformeringen av marknads-

ordningarna föreslogs en integrerad landsbygds-

politik. Efter den s.k. Berlinöverenskommelsen

1999 innebär detta att nuvarande regional- och

strukturstöd inom jordbrukssektorn (de tidigare

mål 5a-åtgärderna och Jordbruksfondens

åtgärder i mål 5b) samt s.k. kompletterande

åtgärder (miljöersättningar, förtidspension och

skogsplantering) m.m. sammanförts i en enda

förordning för landsbygdsutveckling i rådets

förordning (EG) nr 1257/99 om stöd till

utveckling av landsbygden.

I förordningen fastställs ramarna för EU:s

stöd till en hållbar utveckling av landsbygden.

Åtgärder för landsbygdsutveckling skall komp-

lettera andra delar i den gemensamma jord-

brukspolitiken. Ett särskilt miljö- och lands-

bygdsprogram omfattande en rad miljö- och

strukturåtgärder har antagits för perioden 2000

2006. Miljöersättningarna inom jordbruket ingår

som en obligatorisk del i programmet. I enlighet

med rådsförordningen (EG) nr 1257/99 samt rå-

dets förordning (EG) nr 1260/99 om allmänna

bestämmelser för strukturfonderna genomförs

vissa av struktur- och miljöåtgärderna i norra

Sverige inom ramen för de två mål 1-program-

men för Norra Norrland och Södra skogsläns-

regionen.

Miljö- och landsbygdsprogrammet är inriktat

på effektivare miljöåtgärder och fortsatta anpass-

ningsåtgärder i syfte att skapa förutsättningar för

en framtida mer långtgående reform av jord-

brukspolitiken. Miljö- och landsbygdsprogram-

met samt övriga nationella handlingsprogram för

jordbrukets miljöpåverkan, bl.a. försöks- och ut-

vecklingsverksamhet, bidrar till att de av riksda-

gen beslutade miljökvalitetsmålen bör kunna

uppnås inom en generation. Miljö- och lands-

bygdsprogrammet i samverkan med mål 1- och

mål 2-programmen, LEADER+ och det natio-

nella stödet till jordbruket i norra Sverige med-

verkar vidare till att det finns en livskraftig

landsbygd och till en ekologiskt, ekonomiskt och

socialt hållbar utveckling av jordbruket i landets

alla delar.

Sverige verkar för en jordbruks- och livsme-

delspolitik inom EU vars övergripande mål bl.a.

är att främja en hållbar produktion. I rådsslutsat-

serna från toppmötet i Cardiff i juni 1998 peka-

des jordbrukssektorn ut som en av de sektorer

inom vilka en strategi för integrering av miljö-

hänsyn och hållbar utveckling skulle utvecklas.

Jordbruksrådet antog i november 1999 en stra-

tegi för integrering av miljöhänsyn i jordbruks-

politiken. En prioritering under det svenska

ordförandeskapet är att en plan för det fortsatta

arbetet med indikatorer för hållbar utveckling tas

fram i syfte att utveckla integreringen av miljö-

hänsyn i jordbrukspolitiken och politikens in-

verkan på landsbygdens ekonomiska och sociala

utveckling.

6.5 Insatser

6.5.1 Statliga insatser inom

politikområdet

En ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar

utveckling av landsbygden

Miljö- och landsbygdsprogrammet

Riksdagen har bemyndigat regeringen att till-

lämpa ett miljö- och landsbygdsprogram för

perioden 2000 2006 enligt rådets förordning

(EG) nr 1257/99 om stöd till utveckling av

landsbygden. Programmet, som medfinansieras

över EU-budgeten, har godkänts av EG-kom

missionen. Landsbygdsprogrammet skall främja

en ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar ut-

veckling av jordbruket, livsmedelsproduktionen,

skogsbruket och landsbygden.

Riksdagens ställningstagande till propositio-

nen Hållbart fiske och jordbruk (prop.

1997/98:2, bet. 1997/98:JoU9, rskr.

1997/98:116) tillsammans med skrivelsen En

hållbar utveckling av landsbygden m.m. (skriv.

1999/2000:14, bet. 1999/2000:MJU2, rskr.

1999/2000:91) är de viktigaste underlagen för

regeringens bedömningar och förslag till åtgärder

för att uppnå ett ekologiskt hållbart jordbruk

och fiske.

Åtgärder som syftar till att ta till vara jordbru-

kets positiva miljöeffekter och minimera dess

negativa spelar en framträdande roll i miljö- och

landsbygdsprogrammet. Samtidigt omfattas åt-

gärder som syftar till att förbättra landsbygdens

konkurrenskraft genom att underlätta en nöd-

vändig anpassning av jordbrukssektorn till nya

förutsättningar.

Åtgärderna inom ramen för landsbygdspro-

grammet är uppdelade på två insatsområden.

Under insatsområde 1, Åtgärder för ett ekolo-

giskt hållbart jordbruk, ingår miljöersättningar,

kompetensutveckling, kompensationsbidrag i

mindre gynnade områden, stöd till investeringar

i jordbruksföretag, åtgärder som syftar till att

främja en anpassning och utveckling av lands-

bygden samt åtgärder för att öka skogsmarkens

ekologiska värde. Insatsområde 2, Åtgärder för

ekonomiskt och socialt hållbar utveckling på

landsbygden, innehåller startstöd till unga jord-

brukare, stöd till investeringar i jordbruksföre-

tag, åtgärder för förbättrad bearbetning och

saluföring av jordbruksprodukter, kompetensut-

veckling samt åtgärder som syftar till att främja

en anpassning och utveckling av landsbygden.

Landsbygdsprogrammet kompletteras av det

nationella stödet till norra Sverige, mål 1- och

mål 2-programmen och gemenskapsinitiativet

LEADER+.

Det samlade miljö- och landsbygdsprogram-

met införs för perioden 2000 2006 med en

beräknad kostnadsram på 22 945 miljoner kro-

nor totalt för perioden. I kostnadsramen ingår

även utbetalningar för kvarvarande flerårsåtagan-

den för miljöersättningar från den tidigare perio-

den 1995 1999. Miljö- och landsbygds-

programmet skall främja en ekologiskt,

ekonomiskt och socialt hållbar utveckling av

jordbruket, livsmedelsproduktionen, skogs-

bruket och landsbygden. Lika möjligheter till ut-

veckling för kvinnor och män skall främjas. Åt-

gärder som syftar till att ta till vara jordbrukets

positiva miljöeffekter och minimera dess nega-

tiva spelar en framträdande roll i det samlade

landsbygdsprogrammet. Miljöåtgärderna har

samtidigt reformerats i linje med Miljöprogram-

utredningens förslag. De nya miljöåtgärderna

införs i full utsträckning fr.o.m. 2001. Kompen-

sationen till de mindre gynnade områdena i norra

Sverige och i skogsbygderna har fått en starkare

miljöprofil. Kompetensutveckling fortsätter att

vara ett strategiskt viktigt instrument för att bl.a.

öka måluppfyllelsen i programmet. Det är sam-

tidigt viktigt med åtgärder som syftar till att

förbättra landsbygdens konkurrenskraft genom

att underlätta en nödvändig anpassning av jord-

brukssektorn och därtill kopplat företagande på

landsbygden till nya förutsättningar.

Ekologiska produktionsformer

Den ekologiskt odlade åkerarealen bör fördubb-

las (20 procent) till år 2005 och den ekologiska

animalieproduktionen bör öka. Tio procent av

antalet mjölkkor och slaktdjur av nöt och lamm

bör finnas i ekologisk produktion år 2005. Den

ekologiska produktionen stöds genom åtgärder i

det kommande landsbygdsprogrammet liksom

genom försöks- och utvecklingsverksamhet samt

marknadsstödjande åtgärder. Vidare har 35 mil-

joner kronor per år under tre år avsatts för

forskning och utveckling rörande ekologisk pro-

duktion genom 2000 års ekonomiska vårpropo-

sition (prop. 1999/2000:100, bet.

1999/2000:FiU20, rskr. 1999/2000:261). Dessa

medel anser regeringen bör användas för åtgärder

under anslaget 43:12 Statens livsmedelsverk om-

fattande 2 miljoner kronor, anslaget 42:1 Statens

veterinärmedicinska anstalt omfattande 5 miljo-

ner kronor samt anslaget 26:1 Forskningsrådet

för miljö, areella näringar och samhällsbyggande:

Forskning och kollektiv forskning omfattande

28 miljoner kronor varav 5 miljoner kronor skall

disponeras av Sveriges lantbruksuniversitet för

verksamheter som bedrivs av Centrum för uthål-

ligt lantbruk (CUL).

Försöks- och utvecklingsverksamhet

I syfte att underlätta genomförandet av åtgärder

inom miljö- och landsbygdsprogrammet samt

inom olika nationella handlingsprogram för att

minimera jordbrukets negativa miljöpåverkan

avsätts medel för försöks- och utvecklingsverk-

samhet (FoU). FoU utgör en viktig grund för

att kontinuerligt utveckla och förbättra olika åt-

gärder. Denna verksamhet är även nödvändig för

informationsverksamhet riktad mot olika aktö-

rer.

Fjällägenheter

Fjällägenheter är en upplåtelseform för mark och

byggnader på statens mark på renbetsfjällen i

Jämtlands län samt ovanför odlingsgränsen i

Västerbottens och Norrbottens län. Upplåtelse-

formen har sina rötter i lagstiftning från början

av 1900-talet. År 1998 fanns det 113 fjällägenhe-

ter som staten har ett underhållsansvar för, de

flesta i Jämtlands län. Staten lämnar bidrag för

investeringar i och underhåll av byggnader m.m.

på fjällägenheterna.

Geografiskt avgränsade åtgärder för norra Sverige

Det är viktigt att hela Sverige utvecklas. Jordbru-

ket i norra Sverige har en särskild regionalpoli-

tisk betydelse genom den mångfald av värden

som jordbruksnäringen och dess verksamheter

förknippas med. Jordbruket och skogsbruket

bidrar till att upprätthålla livsmedelsproduktion,

sysselsättning, befolkning och samhällsstruktur i

dessa delar av landet.

Efter beslutet om Agenda 2000 ingår fr.o.m.

2000 norra Sverige i mål 1. Området motsvarar

tidigare mål 6 samt kustområdena i Norrbottens,

Västerbottens och Västernorrlands län och har

delats upp i två separata mål 1-program, Norra

Norrland respektive Södra skogslänsregionen.

Båda programmen har arbetats fram regionalt

med utgångspunkt i bl.a. de länsvisa priorite-

ringar som lyfts fram i de regionala tillväxtavta-

len och innehåller särskilda insatsområden för

jordbruk och landsbygdsutveckling. Program-

men omfattar även åtgärder riktade till fiskeri-

näringen, finansierade genom Fonden för fiskets

utveckling. Stöd ges vidare i programmen till

rennäringen och särskilda insatser avses att ge-

nomföras för det fjällnära jordbruket.

Miljö- och landsbygdsprogrammets åtgärder

för ett ekologiskt hållbart jordbruk, såsom kom-

pensationsbidrag i mindre gynnade områden och

olika miljöersättningar, särskilt bevarandet av ett

öppet odlingslandskap, är betydelsefulla i norra

Sverige. Ett antal stödformer som i södra Sverige

genomförs inom ramen för miljö- och lands-

bygdsprogrammet ingår i norra Sverige i stället i

mål 1-programmen. Det gäller stöd till investe-

ringar i jordbruksföretag, kompetensutveckling,

startstöd till unga jordbrukare, stöd till förbätt-

rad bearbetning och saluföring av jordbrukspro-

dukter samt åtgärder för att främja anpassning

och utveckling av landsbygden. Vissa åtgärder

med utpräglad miljöprofil som återfinns under

Insatsområdena 1 och 2 i miljö- och landsbygds-

programmet, återfinns även inom mål 1-pro-

grammen. Därtill får Sverige enligt anslut-

ningsfördraget lämna ett nationellt stöd för att

upprätthålla produktionen i norra Sverige

(stödområdena 1 3). Detta stöd kan lämnas för

slaktsvin, suggor, getter, ägg, potatis, bär och

grönsaker samt som pristillägg och transportstöd

för mjölk. Stödet är beräknat utifrån förutsätt-

ningen att den totala stödnivån före EU-med-

lemskapet skall kunna upprätthållas.

Som en konsekvens av Berlinöverenskommel-

sen 1999 fick Sverige också del av vissa ytterli-

gare medel genom att ett stöd för torknings-

kostnader vid spannmåls- och oljeväxtodling i

norra Sverige införs samt viss arealersättning för

odling av gräsensilage. Dessa nya stöd ger ett

ekonomiskt tillskott till jordbruket i norra Sve-

rige.

6.5.2 Insatser utanför politikområdet

Även insatser inom ramen för regionalpolitiken

är av betydelse för landsbygdens utveckling.

Exempelvis kan insatser inom ramen för EU:s

strukturfondsprogram som medfinansieras ge-

nom Europeiska regionalfonden (ERF) och

Europeiska socialfonden (ESF) nämnas. Dessa

omfattar bl.a. åtgärder för att främja infrastruk-

tur- och kompetensutveckling som särskilt

kommer näringsliv och befolkning på landsbyg-

den och därmed även jordbruket till godo.

Gemenskapsinitiativet LEADER+ medfinan-

sieras helt från Jordbruksfondens utvecklings-

sektion. Även vissa regionalpolitiska företags-

stöd främjar utvecklingen av landsbygden.

Landsbygdsstödet och stöd till kommersiell ser-

vice är exempel på sådana stödformer. Dessa bi-

drar till att stimulera näringslivet samt upprätt-

håller en godtagbar servicenivå på landsbygden.

För en utförlig redovisning av regionalpolitiska

insatser hänvisas till utgiftsområde 19.

Statliga bidrag till lokala investeringsprogram

som ökar samhällets ekologiska hållbarhet berör

även jordbrukets miljöeffekter. Detta gäller i

synnerhet olika typer av naturvårdande åtgärder

såsom anläggning av våtmarker, vilket dels leder

till minskade utsläpp av näringsämnen i vatten-

drag, dels till bevarande av den biologiska mång-

falden och kulturvärden.

Inom Regeringskansliet har dessutom ett ar-

bete med att införa miljöledningssystem påbör-

jats, baserat på ISO-standarden och EU:s system

för miljöstyrning och miljörevision EMAS.

Detta berör även en rad myndigheter under

Jordbruksdepartementets ansvarsområde såsom

Jordbruksverket, Livsmedelsverket, Fiskeriver-

ket och Lantbruksuniversitetet.

Arbetet med naturvårdsnätverket Natura 2000

och EU:s naturvårdsfond Life ger tillsammans

med miljö- och landsbygdsprogrammet goda

förutsättningar för att bevara odlingslandskapets

biologiska mångfald.

6.6 Resultatbedömning

6.6.1 Resultat

En ekologiskt, ekonomiskt och socialt hållbar

utveckling av landsbygden

Miljöfrågor

Jordbruksverket har använt sig av ett antal indi-

katorer för att bedöma miljöpåverkan.

Hävden av betesmarkerna är av central bety-

delse för att bevara och stärka den biologiska

mångfalden och kulturmiljövärdena. Inom ra-

men för uppdraget att följa och utvärdera miljö-

effekterna av den gemensamma jordbrukspoliti-

ken har Jordbruksverket, Naturvårdsverket och

Riksantikvarieämbetet visat att arealen hävdad

betesmark sannolikt har ökat sedan EU-inträdet.

Detta bidrar både till att bevara den biologiska

mångfalden och det öppna odlingslandskapet.

Miljöstöden för skötsel av betesmarker är enligt

verken av avgörande betydelse för möjligheterna

att upprätthålla den hävdade arealen betesmark.

Kulturmiljövärdena i odlingslandskapet har beva-

rats och stärkts genom att landskapselement fått

förbättrad skötsel.

Handlingsprogrammet för bekämpningsme-

del syftar till att hälso- och miljöriskerna skall

fortsätta att minska. Resultatet av handlingspro-

grammet 1986 1998 är att miljö- och hälsoris-

kerna reducerats med 62 respektive 75 procent

(beräknat som miljö- respektive hälsoindex

gånger försåld volym bekämpningsmedel). Un-

der de senaste åren har dock en viss ökning av

miljöriskindikatortalen skett. Orsaken till en

ökad försåld volym är främst en förändrad

grödfördelning till följd av den gemensamma

jordbrukspolitiken samt en förändrad prisrela-

tion mellan mekanisk och kemisk ogräsbekämp-

ning. Det nuvarande handlingsprogrammet för

bekämpningsmedel löper ut 2001. Ett samlat ar-

bete med att reducera miljö- och hälsoriskerna

utgör en bra arbetsform.

Ambitionen att halvera den mänskligt orsa-

kade kvävebelastningen på havet från jord-

bruksmark mellan 1985 och 1995 har inte nåtts.

Belastningen beräknas ha minskat med ca 25

procent 1998. Däremot har en 20-procentig

minskning av försäljningen av kväve i form av

handelsgödsel skett mellan 1986 och 1999, vilket

överensstämmer med riksdagens beslut. Ammo-

niakförlusterna från jordbruket skall minska från

1995 års nivå. Till 1998 var minskningen ca 5

procent. Fosforeffektiviteten har ökat avsevärt

sedan 1985 från 34 procent till 56 procent 1997.

Det av riksdagen fastställda målet om ekolo-

gisk produktion på 10 procent av den totala åker-

arealen är uppnått. Den ökade efterfrågan på

ekologiskt producerade livsmedel har varit en

viktig drivkraft för utvecklingen. Ytterligare

orsaker till ökningen har varit miljöersättningen

till ekologisk odling, fortsatt hög ambitionsnivå i

rådgivningsaktiviteter samt fortsatt tilldelning av

medel till försöks- och utvecklingsverksamhet.

Jordbrukets miljöersättningsprogram

Erfarenheterna av det tidigare miljöersättnings-

programmet har varit goda. Miljöåtgärder åter-

finns från 2000 som en integrerad del i miljö-

och landsbygdsprogrammet. Inom programmet

kan olika former av miljöåtgärder samordnas så

att miljönyttan förstärks och administrativa för-

enklingar uppnås. Åtgärderna har till innehåll

och inriktning reformerats i linje med Miljöpro-

gramutredningens förslag i betänkandet Jord-

bruk och miljönytta (SOU 1999:78). För

löpande flerårsåtaganden enligt det tidigare

miljöprogrammet gäller att dessa får fullföljas.

En övergång mellan de olika programmen kom-

mer att vara möjlig i de fall detta medför en ökad

miljönytta. Därigenom kan även administrativa

förenklingar uppnås.

Bevarande av biologisk mångfald och

kulturmiljövärden i odlingslandskapet

Anslutningen till åtgärderna för att främja biolo-

gisk mångfald och kulturmiljövärden har varit

god. Arealmålen för ersättningarna till slåtter-

ängar och kulturmiljöer är uppnådda och flertalet

betesmarker, motsvarande 385 000 hektar eller ca

85 procent av arealer, omfattas numera av någon

av miljöersättningarna. Kompetensutveckling i

form av utbildning, information och demonstra-

tionsprojekt har varit mycket uppskattade av

både deltagare och aktörer. Verksamheten har

därmed bidragit till bättre kunskaper om

odlingslandskapets värden och bevarandet av den

biologiska mångfalden, kulturmiljön m.m. Det

har bl.a. genomförts utbildningsinsatser om

möjligheterna till lönsam och uthållig kött- och

mjölkproduktion kombinerad med landskaps-

vård och miljönytta.

Miljövänlig vallodling

Anslutningen till miljöersättningen för flerårig

vallodling är god. Detta gäller även öppet

odlingslandskap, den andra stora ersättningsfor-

men till vallproduktion. Inom båda dessa ersätt-

ningsformer är anslutningen i förhållande till

arealmålet över 80 procent.

Miljöanpassat jordbruk

Anslutningen i förhållande till målet för de mil-

jöersättningar som syftar till att minska växt-

näringsförluster är lägre än motsvarande siffror

för ovan nämnda ersättningar, men anslutningen

ökar stadigt. Insatserna inom utbildning, infor-

mation och demonstrationsprojekt har lett till en

ökad medvetenhet om jordbrukets negativa

miljöeffekter, både vad gäller växtnäringsförlus-

ter och bekämpningsmedelsanvändning. Ett vik-

tigt inslag i denna verksamhet är rådgivning och

kursverksamhet för de lantbrukare som anslutit

sig till miljöersättningsprogrammet.

Strukturfonderna

Beslut om stöd till åtgärder inom ramen för olika

strukturfondsprogram och stödordningar för

perioden 1995 1999 motsvarar i stort sett de

budgeterade beloppen. Utbetalningstakten har

ökat efter hand som åtgärder och projekt

genomförts och avslutats. De budgeterade

ramarna förväntas i princip komma att utnyttjas

till utgången av 2001. Utvärderingar kommer att

genomföras av stödordningarna. Sverige har till-

lämpat horisontella strukturstöd inom jord-

bruket som tidigare ingick i EU:s strukturstöd

för mål 5a (kompensationsbidrag, investerings-

stöd till lantbrukare, startstöd till yngre jord-

brukare samt stöd till bearbetning och avsättning

av jord- och skogsbruksprodukter). För struk-

turstöden under anslaget gäller att utbetalningar

oftast sker senare än under ansökningsåret. Åta-

ganden ingångna 1999 kommer alltså att belasta

anslaget även under 2000 och 2001.

Intresset för investeringsstöd till lantbrukare

har varit stort. Under 1999 beviljades totalt 1 297

stöd om totalt ca 150 miljoner kronor, vilket är

en viss ökning (5 procent) mot 1998. År 1999

beviljades 264 startstöd till yngre jordbrukare.

Detta innebär en ökning med 80 beviljade stöd

jämfört med 1998. Intresset för att ansöka om

stöd för bearbetning och saluföring av jord- och

skogsbruksprodukter har hittills varit mycket

stort, främst inom mjölk- och köttsektorerna.

Inom mål 6-området har dock intresset varit

mindre än förväntat. Under 1999 beviljades 126

nya stöd om 64 miljoner kronor. Totalt under

programperioden har stöd om 333 miljoner kro-

nor beviljats, vilket motsvarar det avsatta belop-

pet. De största sektorerna har varit mjölk och

kött. Kompensationsbidrag lämnas som areal-

eller djurbidrag i de områden som fastställts som

bergsområden eller mindre gynnade områden

(s.k. LFA-områden). Stödet säkerställer fortsatt

markanvändning för jordbruksändamål och bi-

drar därmed till en livskraftig landsbygd. För

stödåret 1999 har beviljats 586 miljoner kronor

för 23 400 brukare, vilket är en minskning med 2

procent jämfört med 1998.

Inom ramen för programarbetet för de nya

strukturfondsprogrammen har s.k. förhandsut-

värderingar genomförts. Beslut om de nya mål 1-

programmen har fattats under våren 2000.

6.6.2 Analys och slutsatser

I arbetet med miljö- och landsbygdsprogrammet

har tidigare erfarenheter av tillämpningen av

motsvarande stöd och ersättningar tagits till vara.

I analysen av för Sverige lämpliga åtgärder har

regeringen utgått från den faktiska miljösituatio-

nen i odlingslandskapet, förutsättningarna för att

leva på landsbygden och lämpliga åtgärder för att

förbättra dessa förutsättningar och miljön. En

integration mellan olika åtgärder och delar i pro-

grammet har eftersträvats för att på ett samlat

sätt åtgärda landsbygdsspecifika problem och för

att optimera förutsättningarna för att lösa dessa.

Det är angeläget att avsatta medel för miljö- och

landsbygdsprogrammet leder till eftersträvade

resultat. I linje med EU:s regler skall en halvtids-

och slututvärdering av programmet genomföras.

Miljöarbetet inom jordbruket har länge bedri-

vits i nationella handlingsprogram vars syfte är

att reducera jordbrukets negativa miljöpåverkan

såväl som för att förstärka dess positiva effekter.

Programmen innehåller såväl mål som en bredd

av åtgärder. Ett sammanhållet arbete liksom

kontinuerliga utväderingar och uppföljningar av

detta är viktiga instrument i miljöarbetet. Miljö-

och landsbygdsprogrammets olika åtgärder för

att miljöanpassa jordbruket utgör ett viktigt

styrmedel i detta arbete. Inte minst gäller detta

informations- och utbildningsinsatserna som kan

samverka med övriga insatser. Försöks- och ut-

vecklingsverksamhet inom de nationella hand-

lingsprogrammen bör utgöra ett viktigt

kunskapsunderlag i arbetet med att kontinuerligt

förbättra åtgärder liksom utgöra en bas för

informationsspridning till olika aktörer.

Sammantaget bidrar de olika programmen till att

de av riksdagen beslutade miljökvalitetsmålen

bör kunna uppnås inom en generation.

Miljöersättningarna till jordbruket har visat sig

vara av stor betydelse för att uppnå miljökvali-

tetsmålet "Ett rikt odlingslandskap". Detta gäller

framför allt ersättningarna för skötsel av betes-

marker och slåtterängar samt ersättningarna till

natur- och kulturmiljövärden. Därför har sådana

miljöersättningar en betydande omfattning även

inom det nya miljö- och landsbygdsprogrammet.

De nya ersättningarna introduceras under 2001.

För att kunna säkerställa att miljöersättningen

för bevarande av biologisk mångfald i slåtter-

ängar och betesmarker riktas till de marker där

behovet av sådana åtgärder är störst samt för att

möta de ökade kraven på uppföljning och utvär-

dering av miljö- och landsbygdsprogrammet be-

hövs en ökad kunskap om landets slåtter- och

betesmarker. I mars 2000 lämnade därför Jord-

bruksverket, på uppdrag av regeringen, ett för-

slag till inventering av värdefulla ängs- och be-

tesmarker. I förslaget redogörs för förutsättning-

arna, formerna och kostnaderna för en invente-

ring av de från naturvårds- och kulturmiljösyn-

punkt värdefullaste betesmarkerna och slåtter-

ängarna. Verket skall påbörja en sådan

inventering med medel från miljö- och lands-

bygdsprogrammets budgeterade medel för ut-

värdering.

6.7 Revisionens iakttagelser

Beträffande revisionens iakttagelser hänvisas till

avsnitt 5.7.

6.8 Budgetförslag

6.8.1 44:1 Åtgärder för landsbygdens

miljö och struktur

Tabell 6.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 968 354

Anslags-

sparande

1 111 319

2000

Anslag

2 103 000

Utgifts-

prognos

2 511 600

2001

Förslag

2 203 000

2002

Beräknat

2 203 000

2003

Beräknat

2 223 000

Anslaget används i huvudsak för att finansiera

strukturstöd och miljöersättningar med anknyt-

ning till jordbruket inklusive det nationella stö-

det till jordbruket i norra Sverige. Från anslaget

utbetalas även ersättningar för löpande åtaganden

från den tidigare programperioden.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tabell 6.3 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

2 706 611

2 561 000

1 466 910

Nya förpliktelser

131 294

285 460

3 677 760

Infriade förpliktelser

276 905

1 379 550

1 505 360

1 422 850

1 205 200

Utestående förpliktelser vid årets slut

2 561 000

1 466 910

3 639 310

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

2 555 000

2 555 000

2 950 000

Startstöd till yngre jordbrukare, stöd till investe-

ringar i jordbruksföretag, stöd till bearbetning

och saluföring av jordbruksprodukter samt mil-

jöåtgärder och åtgärder för landsbygdens ut-

veckling är stödformer som bygger på fleråriga

åtaganden. Detsamma gäller åtgärder inom

ramen för strukturfondsprogrammen i mål 1 och

gemenskapsinitiativet LEADER+. Detta inne-

bär att staten åtar sig framtida ekonomiska för-

pliktelser som inte ryms inom ramen för redan

anvisade anslagsmedel. Regeringen bör därför

bemyndigas att under 2001 i fråga om ramansla-

get Åtgärder för landsbygdens miljö och struk-

tur, besluta om bidrag som inklusive tidigare åta-

ganden innebär utgifter på högst 2,95 miljoner

kronor efter 2001. Vid beräkningen har beaktats

tillgängligt anslagssparande.

Regeringens överväganden

Under anslaget har anvisats medel för de av Sve-

rige tillämpade miljö- och strukturstöden med

anknytning till jordbruket samt för det nationella

stödet till jordbruket i norra Sverige. Bestämmel-

ser om investeringsstöd till lantbrukare, startstöd

till yngre jordbrukare, stöd till bearbetning och

saluföring av jordbruksprodukter, regionala stöd,

kompensationsbidrag till jordbruk i bergsområ-

den och mindre gynnade områden, kompe-

tensutveckling, miljöåtgärder i jord- och skogs-

bruket, åtgärder som främjar anpassning och

utveckling av landsbygden m.m. återfinns nu-

mera i rådets förordning (EG) nr 1257/99 om

stöd till utveckling av landsbygden. Rådsförord-

ningen ersätter därmed nio tidigare förordningar

om struktur-, miljö- och landsbygdsåtgärder

med anknytning till den gemensamma jord-

brukspolitiken. Nationella bestämmelser finns i

förordningen (2000:577) om stöd för miljö- och

landsbygdsutvecklingsåtgärder.

Åtgärderna har prövats av EG-kommissionen

inom ramen för antagandet av Sveriges miljö-

och landsbygdsprogram, som trätt i kraft under

2000. Målet för åtgärderna är att bidra till en

rationell produktion av säkra livsmedel med hög

kvalitet och att utveckla livsmedelsproduktionen

så att ökad sysselsättning, regional balans och ut-

hållig tillväxt erhålls. Vidare lämnas kompensa-

tionsbidrag i de områden som fastställts som

bergsområden eller mindre gynnade områden.

Bidraget säkerställer fortsatt markanvändning för

jordbruksändamål och bidrar därmed till en livs-

kraftig landsbygd och bevarande av odlingsland-

skapet.

Kompetensutveckling syftar till att bidra till

bättre kunskaper om odlingslandskapets och

skogens värden och bevarandet av den biologiska

mångfalden, kulturmiljön m.m. och hur negativa

miljöeffekter kan minimeras. Vidare skall kom-

petensutvecklingsåtgärderna bidra till att ge-

nomföra investeringar och projekt och upp-

muntra utveckling och sysselsättning på

landsbygden.

Miljöåtgärder i jordbruket är det enda som

förblir obligatoriskt för EU:s medlemsstater.

Dessa syftar till att ytterligare miljöanpassa jord-

bruket så att dess positiva miljöeffekter förstärks

samtidigt som de negativa minimeras. Drygt

hälften av kostnaderna för miljöåtgärderna finan-

sieras av EU.

Enligt anslutningsfördraget får Sverige lämna

nationellt stöd för att upprätthålla produktionen

i norra Sverige (stödområdena 1 3). Stöd kan

lämnas för slaktsvin, suggor, getter, ägg, potatis,

bär och grönsaker samt som pristillägg och

transportstöd för mjölk. Stödet är beräknat uti-

från förutsättningen att den totala stödnivån före

EU-medlemskapet skall kunna upprätthållas.

Jordbruksverket och länsstyrelserna bör i lik-

het med tidigare år inom ramen för anvisade me-

del få disponera resurser för återkrav av ersätt-

ningar, implementeringen av Agenda 2000 och

det nya landsbygdsprogrammet. Högst 45 miljo-

ner kronor får disponeras 2001.

Inom anslaget har också t.o.m. 2000 finansie-

rats ett nationellt anläggningsstöd för plantering

av energiskog i enlighet med rådets förordning

(EEG) nr 1765/92 om upprättande av ett stöd-

system för producenter av vissa jordbruksgrö-

dor. Närmare bestämmelser finns i förordningen

(1997:75) om anläggningsstöd till plantering av

fleråriga grödor för produktion av biomassa.

I den ekonomiska vårpropositionen för 2000

(prop. 1999/2000:100, bet. 1999/2000:FiU20,

rskr. 1999/2000:261) angav regeringen att man

bl.a. mot bakgrund av de statliga insatserna för

forskning och utveckling av energiskogsproduk-

tion avsåg återkomma till frågan om fortsatt stöd

till energiskogsodling i samband med budget-

propositionen för 2001. Regeringen föreslår att

anläggningsstöd för plantering av energiskog

skall kunna lämnas t.o.m. 2003. Dessa åtgärder

skall finansieras inom ramen för detta anslag.

Högst 5 miljoner kronor per år får användas för

ändamålet.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

2 203 000 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven

för 2002 och 2003 beräknas till 2 203 000 000

kronor respektive 2 223 000 000 kronor.

6.8.2 44:2 Från EG-budgeten

finansierade åtgärder för

landsbygdens miljö och struktur

Tabell 6.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 552 627

Anslags-

sparande

1 199 667

2000

Anslag

1 717 500

Utgifts-

prognos

1 992 850

2001

Förslag

1 500 922

2002

Beräknat

1 529 469

2003

Beräknat

1 557 951

Anslaget används i huvudsak för att finansiera

struktur- och miljöstöden med anknytning till

jordbruket och de regionala stöden till jordbru-

ket i norra Sverige. Till anslaget förs även Jord-

bruksfondens utvecklingssektions finansiering av

mål 1- och LEADER+programmen. Från ansla-

get utbetalas även ersättningar för löpande åta-

ganden från den tidigare programperioden.

Av anslagssparandet har 188 miljoner kronor

dragits in 2000.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Startstöd till yngre jordbrukare, investeringsstöd,

stöd till bearbetning och saluföring av jord-

bruksprodukter samt miljöersättningar och

andra kompletterande åtgärder är stödformer

som bygger på fleråriga åtaganden. Detsamma

gäller åtgärder inom ramen för struktur

fondsprogrammen i mål 1 och gemenskapsinitia-

tivet LEADER+. Detta innebär att staten åtar

sig framtida ekonomiska förpliktelser som inte

ryms inom ramen för redan anvisade anslags-

medel. Regeringen bör därför bemyndigas att

under 2001 i fråga om ramanslaget Från EG-

budgeten finansierade åtgärder för landsbygdens

miljö och struktur besluta om bidrag som inklu-

sive tidigare åtaganden innebär utgifter på högst

3 515 miljoner kronor efter 2001. Vid beräk-

ningen har beaktats tillgängligt anslagssparande.

Regeringens överväganden

Under anslaget har anvisats ett belopp motsva-

rande EU:s finansiering av strukturstöden inom

jordbruket, investeringsstöd till lantbrukare,

startstöd till yngre jordbrukare, stöd till bearbet-

ning och saluföring av jordbruksprodukter,

regionala stöd, kompensationsbidrag till jord-

bruk i bergsområden och mindre gynnade

områden, kompetensutveckling, miljöåtgärder i

jord- och skogsbruket, åtgärder som främjar an-

passning och utveckling av landsbygden m.m.

som redovisas under anslaget 44:1 Åtgärder för

landsbygdens miljö och struktur. Åtgärderna åter-

finns inom ramen för Sveriges miljö- och lands-

bygdsprogram, som trätt i kraft under 2000. Den

nationella finansieringen av vissa informations-,

utbildnings- och rådgivningsinsatser för skogs-

ägare sker över anslaget 44:1 och anslaget 41:1

Skogsvårdsorganisationen samt anslaget 41:2 In-

satser för skogsbruket.

Från anslaget finansieras de s.k. gemenskaps-

initiativen, LEADER II, LEADER+ och IN-

TERREG II, som delfinansieras av EG:s jord-

bruksfond. Utbetalningar av beslutade medel

avseende strukturfondsperioden 1995 1999

fortgår t.o.m 2001.

Tabell 6.5 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

2 837 608

2 905 000

1 520 830

Nya förpliktelser

381 691

235 180

4 339 400

Infriade förpliktelser

314 299

1 619 350

1 652 180

1 539 650

1 347 300

Utestående förpliktelser vid årets slut

2 905 000

1 520 830

4 208 050

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

2 769 000

2 769 000

3 515 000

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 500 922 000 kronor för 2001. För 2002 och

2003 beräknas anslagsbehoven till 1 529 469 000

kronor respektive 1 557 951 000 kronor.

6.8.3 44:3 Miljöförbättrande åtgärder

i jordbruket

Tabell 6.6 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

34 986

Reserva-

tion

36 169

2000

Anslag

26 934

Utgifts-

prognos

39 100

2001

Förslag

29 429

2002

Beräknat

29 933

1

2003

Beräknat

30 505

1

1 Motsvarar 29 429 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras av Jordbruksverket för att

inom skilda nationella handlingsprogram, huvud-

sakligen genom försöks- och utvecklingsverk-

samhet, styra utvecklingen inom jordbruket och

trädgårdsnäringen mot minskat växtnärings-

läckage, minskad ammoniakavgång, säkrare och

minskad användning av kemiska bekämp-

ningsmedel, bevarande av biologisk mångfald

och tillvaratagande av kulturvärden samt ökad

andel ekologisk produktion. Likaså disponeras

anslaget för uppföljning och utvärdering av den

gemensamma jordbrukspolitikens miljöeffekter,

m.m.

Regeringens överväganden

Regeringens förslag: Medel avsätts för en utveck-

lingsfond för trädgårdsnäringen.

Skälen för regeringens förslag: Företrädare för

trädgårdsnäringen har vid flera tillfällen gjort

framställningar till regeringen om inrättandet av

en trädgårdsnäringsfond för åtgärder till stöd för

näringen, t.ex. FoU-verksamhet. Olika lösningar

på frågan har övervägts inom Regeringskansliet.

Riksdagens Miljö- och jordbruksutskott har

(1999/2000:MJU11) förutsatt att regeringen

återkommer med förslag till utvecklingsfond för

trädgårdsnäringen.

Regeringen föreslår nu att medel för ända-

målet avsätts inom ramen för detta anslag. För

finansieringen bör bl.a. utnyttjas medel som fri-

görs genom att kreditgarantigivningen till träd-

gårdsnäringen upphör som föreslås i det följande

(avsnitt 6.8.4). På sikt bör en bidragsnivå på 8

miljoner kronor per år eftersträvas. För 2000 be-

räknas 5 miljoner kronor kunna avsättas för

ändamålet.

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

29 429 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas oförändrade i fasta

priser.

Tabell 6.7 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

26 934

Pris- och löneomräkning

495

Ökat resursbehov (från 44:4)

2 000

Förslag 2001

29 429

6.8.4 44:4 Stöd till jordbrukets

rationalisering m.m.

Tabell 6.8 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

17 766

Anslags-

sparande

17 551

2000

Anslag

22 000

Utgifts-

prognos

22 000

2001

Förslag

20 000

2002

Beräknat

20 000

2003

Beräknat

20 000

Från anslaget betalas bidrag till yttre och inre

rationalisering enligt förordningen (1978:250)

om statligt stöd till jordbrukets rationalisering

(omtryckt 1988:999). Enligt tidigare regerings-

beslut lämnas även statsbidrag för åtgärder mot

översvämningar i Emån. Bidrag lämnas också en-

ligt förordningen (1987:606) om statligt regio-

nalt stöd till jordbruks- och trädgårdsföretag.

Jordfondens verksamhet regleras i förordningen

(1989:281) om jordfonden.

Bidrag till jordbrukets rationalisering

Från anslaget görs utbetalningar endast för tidi-

gare beslutade stödåtgärder. Stöd lämnas framför

allt till vissa omarronderingsprojekt i Dalarnas

län. Projektens slutförande är beroende av bl.a.

om fastighetsbildningsförättningarna överklagas

till domstol. Från tidigare års bidragsramar finns

reserverade medel som ingår som upparbetade

kostnader i framför allt de äldre projekten.

Täckande av förluster på grund av statlig

kreditgaranti

Från anslaget finansieras utgifter för att täcka

förluster på grund av statlig garanti för lån till

jordbrukets yttre och inre rationalisering, förvärv

och drift av jordbruk, maskinhållning inom

jordbruket, trädgårds- och rennäringens rationa-

lisering, regionalt stöd till trädgårdsföretag i

norra Sverige m.m.

Det finns en möjlighet att lämna kreditgaran-

tier till trädgårds- och rennäringsföretag. Garan-

tilånestocken minskar i dagsläget nästan lika

mycket som det amorteras, dvs. i ökande takt

eftersom amorteringarnas relativa andel ökar

med tiden.

Jordfonden

På Jordfonden bokförs kostnader för förvärv,

överlåtelse och förvaltning av jordfondsfastig-

heter samt köpeskilling för sålda fastigheter.

Överskott och underskott i verksamheten regle-

ras mot statsbudgetens inkomstsida. Så länge det

finns en inlösenskyldighet vid vissa fall av vägrat

förvärvstillstånd måste Jordfonden finnas kvar.

Bokföringsrutinerna för fonden ändrades fr.o.m.

den 1 januari 1998 för att ge en klarare överblick

av fondens innehav av fastigheter och pengar.

Bokfört värde beräknas uppgå till ca 130 miljoner

kronor.

Riksdagen har beslutat att utvärdera vissa be-

stämmelser i jordförvärvslagen och fastighets-

bildningslagen. Regeringen har därefter beslutat

om kommittédirektiv (Dir. 1999:40) för en

sådan utvärdering och tillsatt en särskild utredare

som skall redovisa resultatet senast i januari 2001.

Regeringens överväganden

Behovet av medel för utbetalning av tidigare be-

slutade stöd bedöms bli begränsat. Regeringen

beräknar kostnaderna till 5 miljoner kronor för

2001.

Kreditgarantigivningen vad gäller trädgårds-

företag bör upphöra den 1 januari 2001. Statens

kostnader för verksamheten kommer därmed

gradvis att minska. Medel kan därigenom över-

föras till anslaget Miljöförbättrande åtgärder i

jordbruket för finansieringen av en fond för

trädgårdsnäringen. För 2001 uppgår över-

föringen till 2 miljoner kronor.

Regeringen beräknar således kostnaderna för

täckande av förluster på grund av statliga garanti-

åtaganden till 15 miljoner kronor.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

20 000 000 kronor för 2001. För 2002 och 2003

beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

Tabell 6.9 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

22 000

Överföring till anslaget 44:4

-2 000

Förslag 2001

20 000

6.8.5 44:5 Stöd till innehavare av

fjällägenheter m.m.

Tabell 6.10 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 649

Anslags-

sparande

784

2000

Anslag

1 538

Utgifts-

prognos

2 235

2001

Förslag

1 538

2002

Beräknat

1 538

2003

Beräknat

1 538

De utgifter som belastar anslaget utgör i huvud-

sak bidrag till investeringar i byggnader och

andra fasta anläggningar på fjällägenheter, under-

håll och upprustning av dessa lägenheter, av-

vecklingsbidrag och avträdesersättning åt inne-

havare av fjällägenheter, gästgiveribestyr samt

inlösen av byggnader m.m. i vissa fall.

Regeringens överväganden

Anslaget används främst för underhåll och upp-

rustning av fjällägenheter. Fjällägenhet är en

upplåtelseform som har sina grunder i lagstift-

ning från 1915. Det fanns 1998 totalt 113 fjällä-

genheter i Sverige, de flesta i Jämtlands län.

Frågor om nedläggning och friköp av fjällä-

genheter prövas av Jordbruksverket, medan läns-

styrelsen beslutar om upplåtelser.

Jordbruksverket, Naturvårdsverket och Riks-

antikvarieämbetet gjorde 1998 en inventering av

kvarvarande fjällägenheter. Hälften bedömdes ha

högsta bevarandevärde och borde enligt verkens

mening behållas i statlig ägo. Av inventeringen

framgår att det då bland de mest bevarandevärda

fjällägenheterna fanns omkring femton levande

aktiva fjälljordbruk. En del av de övriga perma-

nent bebodda fjällägenheterna har fortfarande

viss hävd av marker och bevarade landskapsele-

ment. Många har representativ kulturhistorisk

bebyggelse.

Miljömålskommittén anser i betänkandet

Storslagen fjällmiljö (SOU 2000:52) att fortsatta

systematiska inventeringar bör ske av fjällens

kulturmiljöer. Ett tillfredsställande kunskapsun-

derlag bör finnas senast 2010.

I avvaktan på ett ställningstagande till Miljö-

målskommitténs förslag bedömer regeringen att

anslaget bör föras upp med oförändrat belopp,

1 538 000 kronor för 2001. För 2002 och 2003

beräknas anslagsbehoven vara oförändrade.

7 Samepolitik

7.1 Omfattning

Samepolitiken i Sverige omfattar Sametinget som

regleras i sametingslagen (1992:1433) och för-

ordningen (1993:327) med instruktion för

Sametinget, rennäringen som regleras i ren-

näringslagen (1971:437) och i rennäringsförord-

ningen (1993:384), stödet till det samiska

språket, vilket regleras i lagen (1999:1175) om

rätt att använda samiska hos förvaltnings-

myndigheter och domstolar samt stödet till

samisk kultur.

Ersättning för stöd till Sametinget anvisas över

utgiftsområde 1 anslaget Sametinget. Medel för

att främja rennäringen anvisas över utgifts-

område 23 anslaget 45:1 Främjande av ren-

näringen m.m. Bidrag till samisk kultur anvisas

som en anslagspost under anslaget 28:2 Bidrag

till allmän kulturverksamhet, utveckling samt

internationellt kulturutbyte och samarbete över

utgiftsområde 17.

7.2 Utgiftsutveckling

Tabell 7.1 Utgiftsutvecklingen inom politikområdet

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

45:1 Främjande av rennäringen m.m.

39

36

39

37

37

37

Totalt för utgiftsområde 23

39

36

39

37

37

37

45:2 Sametinget

12

15

16

15

15

15

Totalt för utgiftsområde 1

51

51

55

52

52

52

7.3 Mål

Regeringens förslag: Målet för samepolitiken skall

vara att verka för levande samisk kultur byggd på

en ekologiskt hållbar rennäring och andra

samiska näringar.

7.4 Politikens inriktning

Sametinget är en statlig förvaltningsmyndighet

och samtidigt ett samiskt folkvalt organ. Same-

tinget inledde sin verksamhet i augusti 1993. De

övergripande målen är enligt sametingslagen att

verka för en levande samisk kultur och därvid ta

initiativ till verksamheter och föreslå åtgärder

som främjar denna kultur. Sametinget skall bl.a.

medverka i samhällsplaneringen och bevaka att

samiska behov beaktas. För att göra en översyn

av Sametingets organisation och dess rättsliga

status kommer en utredare att tillsättas under

hösten 2000 som bl.a. skall beakta behovet av en

tydligare åtskillnad mellan myndighet och folk-

valt organ.

Rennäringen är en viktig del av det samiska

kulturarvet. Staten har ett övergripande ansvar

för att rennäringen kan fortleva som en del av det

arvet. Rennäringen skall bedrivas så att den ger

ett rimligt antal samer en tryggad försörjning.

Renskötseln skall bedrivas på ett ekologiskt,

ekonomiskt och kulturellt långsiktigt bärkraftigt

sätt.

Inom Rennäringspolitiska kommittén (Dir.

1997:2) pågår ett arbete med att lämna förslag till

en rennäringspolitik som ger underlag för den

angivna inriktningen. I kommitténs arbete ingår

att göra en översyn av stödet till rennäringen och

samisk kultur, rennäringsadministrationen och

rennäringslagstiftningen.

Betänkandet Samerna ett ursprungsfolk i

Sverige: Frågan om Sveriges anslutning till ILO:s

konvention nr 169 (SOU 1999:25), som över-

lämnades i mars 1999, innehåller åtskilliga förslag

som rör rennäringens rättsliga förhållanden. Be-

tänkandet och dess förslag är för närvarande

föremål för beredning inom Regeringskansliet.

Sameskolstyrelsen är förvaltningsmyndighet

för de statliga sameskolorna och den integrerade

samiska undervisningen i den kommunala

grundskolan inom ramen för det offentliga skol-

väsendet och hör till politikområdet Utbild-

ningspolitik. Utbildningen har som mål att

bevara och utveckla det samiska språket och den

samiska kulturen genom att ge samiska barn en

utbildning med samisk inriktning.

Statens bidrag till samisk kultur syftar till att

bevara, stärka och sprida kunskap om samisk

slöjd, bild- och formkonst, musik, scenkonst,

litteratur samt andra samiska kulturyttringar och

delar av det samiska kulturarvet.

Inom ramen för minoritetspolitiken görs in-

satser till stöd för det samiska språket. Sverige

godkände i februari 2000 Europarådets konven-

tion om den europeiska stadgan om landsdels-

eller minoritetsspråk. Därmed förbinder sig

regeringen att ge stöd och skydd åt minoritets-

språken i Sverige, av vilka samiska (alla former)

är ett. Den 1 april 2000 trädde lagen (1999:1175)

om rätt att använda samiska hos förvaltnings-

myndigheter och domstolar i kraft. I Kiruna,

Gällivare, Jokkmokks och Arjeplogs kommuner

har den enskilde, oavsett om hon eller han

behärskar svenska, rätt att tala samiska vid

muntlig förhandling inför domstol och rätt att ge

skriftliga inlagor på samiska. Beträffande förvalt-

ningsmyndigheter har den enskilde rätt att

använda samiska vid sina muntliga och skriftliga

kontakter om ärendet rör myndighetsutövning

och har anknytning till förvaltningsområdet.

Myndigheten är skyldig att ge muntliga svar på

samiska.

Lagstiftningen innebär också att den enskilde i

dessa kommuner har rätt att få förskole- eller

äldreomsorg helt eller delvis på samiska.

7.5 Resultatbedömning

Resultatinformation

I mars 1999 överlämnade ILO-utredningen sitt

betänkande Samerna ett ursprungsfolk i Sve-

rige (SOU 1999:25). Utredningen föreslår en

ratificering på fem års sikt för att utestående

frågor först måste lösas. Dessa frågor handlar om

jakten och fisket, gränsdragning och ett utökat

skydd mot inskränkningar i renskötselrätten.

Utredningen har remissbehandlats under hösten

1999 och bereds för närvarande i Regerings-

kansliet. Departementet genomförde ett antal

seminarier under våren 1999 i Norrlands inland

för att informera om utredningens resultat och

har också kontinuerligt informerat bl.a. parti-

grupper i riksdagen, olika organisationer och

föreningar om utredningens bedömningar.

Regeringens urbefolkningsdelegation, som

tillsattes 1995 som ett resultat av FN:s urbefolk-

ningsårtionde, hade bl.a. ett två dagars semina-

rium för riksdagsledamöter i Jokkmokk i maj

1999. Delegationen inledde också ett samarbete

med Sida under året för att utarbeta en tydligare

policy om urbefolkningar och bistånd. Detta

resulterade bl.a. i seminarium i december 1999

om mål och metoder för biståndet till urbefolk-

ningar och senare en resa till Kolahalvön för att

etablera en kontakt med de ryska samerna. Dele-

gationen var också representerad i FN:s olika

arbetsgrupper för urbefolkningsfrågor.

På det nordiska planet inleddes ett närmare

samarbete mellan Norge, Sverige och Finland

som syftar till regelbundna sameministermöten

och ett fördjupat samarbete mellan länderna, bl.a.

avseende frågan om en gemensam nordisk same-

konvention. Efter ett möte med generalsekrete-

raren i Nordiska ministerrådet har det beslutats

att även ministerrådet skall vara representerat i

detta nordiska samarbete.

Jordbruksdepartementet har tillsammans med

Utrikes- och Miljödepartementen representerat

Sverige i olika internationella fora som rör

urbefolkningar bl.a. FN:s arbetsgrupp om tradi-

tionell kunskap, ad hoc-arbetsgruppen för bil-

dandet av ett permanent forum för urbefolk-

ningar inom FN och FN:s arbetsgrupp för en

urbefolkningsdeklaration.

Sametingets övergripande mål är att verka för

en levande samisk kultur. Verksamheten är

indelad i följande grenar:

- samiska språk,

- medverkan i samhällsplaneringen, inklusive

nordiskt och internationellt arbete,

- information om samiska förhållanden,

- samiska näringar,

- kultur, inklusive litteratur- och biblioteks-

frågor, utbildning och forskning.

Sametinget har inte ålagts att redovisa effekterna

däremot volym och kvalitet och väsentliga pres-

tationer under de senaste två åren.

I årets redovisning saknas information beträf-

fande återrapporteringskravet "utvecklingen av

väsentliga prestationer inom respektive verksam-

hetsgren under de senaste två åren". Avsaknaden

av denna information försvårar bedömningen av

1999 års resultat. Sametinget anger som skäl att

vissa prestationer varierar eller inte kan uppnås

enbart av det svenska Sametinget beroende på att

viss verksamhet fördelas olika mellan Sametingen

år från år.

Ledning och styrning har varit ett problem

inom tinget, vilket också påtalats av RRV vid de

analyser som gjorts. Sametinget har i reglerings-

brevet ålagts att arbeta även med denna fråga och

inkom med en utredning angående ansvars- och

befogenhetsfördelning mellan styrelse, plenum

och kansli.

Sametinget har nyligen inlett sitt arbete med

att kvalitetssäkra sin verksamhet. Det är svårt att

bedöma kvalitet utifrån årsredovisningen.

Språkarbetet är kostnadsmässigt den dyraste

grenen. Eftersom man inte gör någon jämförelse

bakåt i tiden är det emellertid svårt att ha någon

uppfattning om det faktiska utfallet inom

samtliga verksamhetsgrenar.

EU-arbetet inom mål 6 och INTERREG II

bedrivs med 4 visstidsanställda. Redovisningen i

denna del är bra. Det går att utläsa kvalitet, pres-

tationer, effekter samt utbetalningsläget. Gene-

rellt kan man säga att det finns fler ansökningar

än medel. Informationsinsatserna har således

burit frukt. De resultat som uppnåtts tyder på

ökade arbetstillfällen, gränsöverskridande effek-

ter, bättre resursutnyttjande och kompe-

tensöverföring. Stödet från sekretariatet har varit

godkänt från mottagarsidan. Enligt länsstyrelser

och övervakningskommittén har Sametinget en

hög kvalitet på sitt arbete.

I regleringsbrevet fanns också en målsättning

att tinget skulle minska kostnaderna för plenum

och styrelse. År 1997 var kostnaderna 1 949 000

kronor, 1998 1 765 000 kronor och 1999

1 726 000 kronor. Tinget har därmed minskat

kostnaderna med ca 11 procent. Disponibla

medel som därigenom blivit tillgängliga har av-

satts till valet år 2001.

Riksgränsstängsel m.m.

Enligt ett till konventionen (SÖ 1972:15) mellan

Sverige och Norge om renbetning m.m. anslu-

tande protokoll skall Sverige och Norge bekosta

och underhålla vissa stängsel. Stängslen utsätts

för stora påfrestningar, vilket leder till avsevärda

skador, främst i samband med snösmältningen.

Staten har även skyldighet att svara för under-

hållet av vissa andra renskötselanläggningar.

Konventionen gäller t.o.m. den 30 april 2002.

Regeringen har ingått ett avtal med Norge om

upprättande av och mandat för en blandad

svensk-norsk renbeteskommission. Kommissio-

nens arbete pågår och ett betänkande kommer

att avges senast den 30 april 2001.

Renbeteskommissionen utreder frågan om det

ena landets renskötande samer har behov av fort-

satt renbetning i det andra landet. Kommissio-

nen undersöker betestillgångarna och driftsför-

hållandena i de aktuella områdena i Sverige och

Norge samt klarlägger hur betestillgångarna

använts och hur de mest rationellt skall kunna

utnyttjas på ett sätt som ger ett långsiktigt

underlag för en ekologiskt, ekonomiskt och

kulturellt bärkraftig rennäring.

Samebyarnas utvecklings- och

markanvändningsplanering

Länsstyrelserna är klara med den grundläggande

redovisningen av samebyarnas markanvänd-

ningsanspråk och arbetet med rennäringens riks-

intressen. Länsstyrelserna kompletterar redovis-

ningarna med information om speciellt

värdefulla eller känsliga områden för renskötseln,

naturvården och kulturmiljövården samt àjour-

håller dessa.

Renbetesinventeringar

Arbetet med att ta fram en ny metod för ren-

betesinventering har visat sig oväntat komplice-

rat.

Regeringen avser att, mot bakgrund av läm-

nade uppdrag till den svensk-norska renbetes-

kommissionen och den utvecklingsverksamhet

som pågår bl.a. i Fjäll-MISTRA, senare åter-

komma till riksdagen i fråga om lämplig metod

för renbetesinventering.

Prisstöd till rennäringen

Enligt förordningen (1986:255) om pristillägg på

renkött lämnas pristillägg för renkött som god-

känts vid köttbesiktning. Pristillägget lämnas

med 9 kronor per kilo för vuxen ren och med

14,50 kronor per kilo för renkalv. Avräknings-

priset var nämare 40 kronor per kilo exklusive

mervärdesskatt och prisstöd. Antalet slaktade

renar uppgick slaktåret 1999/2000 till knappt

46 900 renar medan det året innan slaktades ca

49 000 djur. Prisstöd lämnades med 14,2 miljo-

ner kronor för knappt 1 300 ton renkött.

Tjernobylolyckan

Konsekvenserna av nedfallet av radioaktivt

cesium till följd av Tjernobylolyckan fortsätter

att påverka i första hand rennäringen. I vissa

delar av norra Sverige påverkas emellertid även

insjöfisket samt produktionen av nöt och får.

Genom avtagande cesiumhalter, tidigareläggning

av renslakt och utfodring av renar uppgår antalet

kasserade slaktkroppar numera endast till ett tju-

gotal om året.

Övriga åtgärder för främjande av rennäringen

m.m.

En del av anslaget bör användas för andra åtgär-

der för främjande av rennäringen. Medlen för-

delas på användningsområden genom beslut av

Jordbruksverket efter överläggningar mellan

verket och Sametinget. Medlen används bl.a. för

katastrofskadeskydd vid svåra betesförhållanden.

Användningen bör i görligaste mån samordnas

med verksamheter som kan erhålla stöd enligt

mål 1-programmet, exempelvis verksamheter

som är direkt inriktade på att utveckla näringen.

Under 1999 lämnades ca 8 miljoner kronor i

bidrag till projekt som samfinansieras med EU.

Jordbruksverket har vidare fattat beslut om

medfinansiering som innebär utbetalningar från

anslaget på ca 8 miljoner kronor under 2000.

7.6 Revisionens iakttagelser

Enligt Riksrevisionsverkets revisionsberättelse

fick Sametinget en invändning eftersom årsredo-

visningen inte hade beslutats av Sametinget. Års-

redovisningen skulle enligt dåvarande lydelse av

förordningen (1993:327) med instruktion för

Sametinget beslutas av Sametinget och inte av

dess styrelse. Under 2000 har förordningen änd-

rats så att styrelsen numera har den uppgiften.

7.7 Budgetförslag

7.7.1 45:1 Främjande av rennäringen

Tabell 7.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

39 098

Anslags-

sparande

46 915

2000

Anslag

35 700

Utgifts-

prognos

38 595

2001

Förslag

37 000

2002

Beräknat

37 000

2003

Beräknat

37 000

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tabell 7.5 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

8 000

8 000

Nya förpliktelser

59 000

51 000

Infriade förpliktelser

59 000

51 000

-

-8 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

8 000

8 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

8 000

8 000

De utgifter som belastar anslaget är

- underhåll av vissa riksgränsstängsel och ren-

skötselanläggningar för vilka staten har

underhållsansvaret,

- statens del av kostnaderna för redovisning

av markanvändningen, riksintressen och

marker som är värdefulla eller känsliga för

renskötseln, natur- och kulturmiljövården,

- framtagande av en ny inventeringsmetod

för renbetet,

- prisstöd till rennäringen enligt förord-

ningen (1986:255) om pristillägg på ren-

kött,

- ersättning till följd av Tjernobylolyckan

som kan lämnas till jordbruksföretag, ren-

skötselföretag och till den som helt eller

delvis försörjer sig på att fiska till husbehov

eller för försäljning enligt förordningen

(1994:246) om ersättning för vissa mer-

kostnader och förluster med anledning av

Tjernobylolyckan,

- kostnader för medlare i tvister mellan

samebyar och jordbrukare när det gäller

skadeersättning vid renbetning på åker-

mark,

- övriga åtgärder för främjande av ren-

näringen som beslutas efter överläggningar

mellan staten och rennäringen,

- samfinansiering av EU-projekt för utveck-

ling av rennäringen.

Regeringens överväganden

I betänkandet Samerna ett ursprungsfolk i

Sverige (SOU 1999:25) behandlas ett flertal

frågor som rör rennäringen och samerna.

Regeringen beslöt den 19 april 2000 att

48 737 000 kronor av anslagssparandet under

anslaget Främjande av rennäringen m.m. skulle

ställas till regeringens disposition. För det

fortsatta arbetet med betänkandets olika förslag

inför ett ställningstagande till om Sverige kan

ratificera konventionen, bör del av anslags-

sparandet kunna disponeras även för detta ända-

mål.

Under 1990-talet har antalet slaktade renar

minskat. Detta har bidragit till ett högt anslags-

sparande. Regeringen bedömer anslagsbehovet

till 37 000 000 kronor för 2001. För vardera 2002

och 2003 beräknas anslagsbehoven vara oför-

ändrade.

8 Politikområdena

Forskningspolitik och Utbildningspolitik

under utgiftsområdena 16 och 20

Politikområde Utbildning inom UO 23

Verksamheten vid Sveriges lantbruksuniversitet

(SLU) ingår som en del i politikområdet Utbild-

ning som presenteras inom UO 16. Verksam-

heten utgör också ett viktigt medel för att för-

verkliga målen inom livsmedelspolitiken,

landsbygdspolitiken, djurpolitiken, samepoliti-

ken samt skogspolitiken och miljöpolitiken.

Politikområde Forskning inom UO 23

Med anledning av den nya forskningsrådsorgani-

sationen flyttas det tidigare anslaget G2 till ut-

giftsområde 20 anslaget Forskningsrådet för

miljö, areella näringar och samhällsbyggande;

förvaltning.

Det tidigare anslaget G3 Skogs- och jordbru-

kets forskningsråd byter namn till Forsknings-

rådet för miljö, areella näringar och samhälls-

byggande: Forskning och kollektiv forskning.

Medlen till stöd för forskningen inom de areella

näringarna anvisas under utgiftsområde 23.

Verksamheten vid Forskningsrådet ingår som

en del i politikområdet Forskning. Verksam-

heten utgör också ett viktigt medel för att för-

verkliga målen inom livsmedelspolitiken, lands-

bygdspolitiken, djurpolitiken, samepolitiken

samt skogspolitiken.

8.1 Budgetförslag

8.1.1 25:1 Sveriges lantbruksuniversitet

Tabell 8.1 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

1 080 919

Anslags-

sparande

0

2000

Anslag

1 175 012

Utgifts-

prognos

1 175 012

2001

Förslag

1 199 121

2002

Beräknat

1 224 286

1

2003

Beräknat

1 251 215

1

1 Motsvarar 1 199 121 tkr i 2001 års prisnivå.

SLU skall utveckla kunskapen om de biologiska

naturresurserna och människans hållbara nytt-

jande av dessa. Detta sker genom utbildning,

forskning, fortlöpande miljöanalys och informa-

tion.

Anslaget finansierar grundutbildning, forskar-

utbildning, forskning, fortlöpande miljöanalys

samt information och fortbildning. Verksam-

heten bedrivs utifrån ett sektorsansvar, som pre-

ciseras av ansvarsområdena jord- och trädgårds-

bruk, landskapsplanering, livsmedelsproduktion,

naturvård, skogsbruk och vedråvarans förädling,

vattenbruk samt veterinärmedicin och husdjurs-

skötsel.

Grundutbildningen bedrivs inom fyra långa

och åtta korta yrkesprogram samt inom de fyra

magisterprogrammen skogsvetar-, bioteknologi-

och naturresursprogrammen samt ekonompro-

grammet med naturresursinriktning. Forsk-

ningen bedrivs utifrån de riktlinjer som angetts i

den forskningspolitiska propositionen Forskning

och samhälle (prop. 1996/97:5, bet.

1996/97:UbU3, rskr. 1996/97:99).

Av anslaget har 3 miljoner kronor ställts till

regeringens disposition.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 8.2 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

189 448

189 448

0

(varav tjänsteexport)

(12 400)

(12 400)

Prognos 2000

215 000

215 000

0

(varav tjänsteexport)

(13 000)

(13 000)

Budget 2001

215 000

215 000

0

(varav tjänsteexport)

(14 000)

(14 000)

Beräknat 2002

220 000

220 000

0

(varav tjänsteexport)

(14 000)

(14 000)

Beräknat 2003

225 000

225 000

0

Avgiftsintäkterna disponeras av SLU.

Regeringens överväganden

SLU har, sedan 1995/96 års stora sparbeting,

vidtagit kraftiga åtgärder för att komma till rätta

med de ekonomiska svårigheter som detta förde

med sig. De åtgärder som styrelsen vidtagit för

att komma till rätta med den negativa kapitalför-

ändring som SLU uppvisade för 1997 har gett

resultat och kapitalförändringen uppvisar ett

positivt resultat för de senaste budgetåren.

Stor vikt fästs vid arbetet med kvalitets-

utveckling. Ett kvalitetsutvecklingsprogram har

utvecklats omfattande såväl samtliga SLU:s verk-

samhetsgrenar som stödjande funktioner såsom

laboratorieverksamhet och administration. Pro-

grammet integreras med övrig verksamhets-

utveckling och implementeras i verksamheten

under hösten 2000.

Genom statsmakternas beslut har SLU till-

delats ett antal nya utbildningsplatser. Detta har

lett till att en allt större andel av anslaget går till

grundutbildning.

I regleringsbrev för SLU specificeras utbild-

ningsuppdraget till SLU genom ett mål för anta-

let helårsprestationer. Målet för treårsperioden

1997 1999 fastslogs till 8 600 helårsprestationer

varav 1 100 i fristående kurser. SLU har uppnått

det fastställda målet genom att under perioden

ha presterat 8 852 helårsprestationer varav 1 093 i

fristående kurser. Målet för perioden 2000 2002

skall vara 9 000 helårsprestationer varav 1 100

inom fristående kurser.

I enlighet med tidigare beslut anvisas medel

för 450 nya utbildningsplatser som tilldelades

SLU under 1998, 200 nya platser 1999 samt för

ytterligare 420 nya utbildningsplatser som SLU

tilldelats fr.o.m. hösten 2000.

Genomströmningen av studenter varierar

mycket mellan olika program. Andelen agrono-

mer som examinerades på nominell studietid var

16 procent medan lantmästare och veterinärer

ligger på ca 75 procent. Totalt utexaminerades

endast 36 procent av studenterna på nominell

studietid. Drygt var fjärde examinerad har en

studietid som överstiger den nominella med mer

än ett år. En möjlig förklaring till resultatet kan

vara att de studerande är eftertraktade på arbets-

marknaden och därför väljer att börja arbeta

framför att omedelbart avsluta sina studier.

Veterinärer med utbildning från land utanför

EU hade tidigare små möjligheter att få en

kompletterande utbildning för att därigenom er-

hålla legitimation och kunna utöva sitt yrke i

Sverige. I syfte att tillvarata den resurs som dessa

personer utgör, anvisades SLU för budgetåret

1999 3 125 000 kronor per år för att genomföra

en kompletterande utbildning för utländska

veterinärer. Utbildningen, som anpassas indivi-

duellt till den antagnes bakgrund, har förlagts till

Skara. Den startade 1999 och 17 veterinärer med

utbildningar från olika länder kunde påbörja sin

kompletterande utbildning. En ny antagning

gjordes höstterminen 2000.

För forskarutbildningen angavs 270 examina

för perioden 1997 1999 som mål vad gäller lägsta

antalet examina. Under treårsperioden har 371,5

examina avlagts, vilket innebär att målet uppfyllts

med god marginal. För perioden 2001 2004

föreslår regeringen att målet för antal forskar-

examina vid SLU skall vara 400.

SLU har redovisat exempel på regional sam-

verkan som även sträcker sig över nations-

gränsen. Tillsammans med den Kgl. Veterinær-

og Landbohøjskole i Danmark har SLU planerat

en gemensam hortonomutbildning. Avtalet om

den dansk-svenska utbildningen undertecknades

under våren 2000 och utbildningsstarten är utsatt

till höstterminen 2001.

I budgetpropositionen för 1998 (prop.

1997/98:1, UO16, bet. 1997/98:FiU1, rskr.

1997/98:117) sattes preliminära mål avseende

andelen kvinnor bland nyrekryterade professorer

för samtliga universitet. De definitiva rekryte-

ringsmålen angavs sedan i regleringsbrev. För

SLU sattes målet för perioden 1997 1999 till

minst en fjärdedel kvinnor bland de nyrekryte-

rade professorerna. Under perioden har andelen

kvinnor bland de nyrekryterade professorerna

uppgått till 41 procent, vilket bedöms vara ett

mycket bra resultat. Det preliminära målet för

2001 2004 skall vara att 34 procent av de nyre-

kryterade professorerna skall vara kvinnor. En

vägledande princip i arbetet med rekyteringsmål

är att målen bör höjas för att fungera som en

sporre i jämställdhetsarbetet. Definitivt mål

kommer att fastställas i regleringsbrev.

Under 1999 har 17 lektorer/forskningsledare

efter ansökan blivit befordrade till professorer.

Fyra av de befordrade är kvinnor.

Som ett led i att stärka djurskyddets ställning

förstärktes anslaget för 1999 engångsvis med 3

miljoner kronor för delfinansiering av en profes-

sur i djurskydd vid veterinärmedicinska fakulte-

ten vid SLU för kommande femårsperiod. Pro-

fessuren är under tillsättning.

SLU har under året inkommit till regeringen

med en forskningsstrategi. I strategin föreslår

SLU att de nuvarande ansvarsområdena omde-

finieras för att bättre spegla det uppdrag som

SLU har utifrån sitt sektorsansvar. SLU föreslår

att de fem ansvarsområdena skall vara kvalitet i

livsmedelskedjan; djurhållning, djurhälsa och

djurskydd; skog, skogsbruk och förädling av

skogsråvara; naturresurser för landsbygds-

utveckling, rekreation och fritid samt land-

skapsplanering och markanvändning. Regeringen

har inte något att erinra mot detta förslag. An-

svarsområdena har formulerats om sedan före-

gående budgetår och avser att ge SLU en tydlig

profil, integrera produktions- och miljömål sam-

tidigt som de tar hänsyn till allt viktigare upp-

levelsemål. De understryker också vikten av

kopplingen mellan areell råvaruproduktion, pro-

dukt och marknad.

ArtDatabanken är en särskild enhet vid SLU.

Dess viktigaste uppgifter är att samla in, lagra,

utvärdera och tillhandahålla information om

hotade och sällsynta växter och djur. ArtData-

banken utarbetar utifrån denna information

nationella rödlistor som beskriver arternas status.

ArtDatabanken skall också initiera forskning och

inventeringar samt samarbeta internationellt med

motsvarande organisationer. För att verksam-

heten skall bedrivas på bästa sätt krävs mycket

specialkompetens om samtliga växt- och djur-

grupper. För att ge ArtDatabanken möjlighet att

förstärka kompetensen och utveckla verksam-

heten föreslås en ökning av SLU:s anslag med 5

miljoner kronor per år. Resursförstärkningen

finansieras genom en omfördelning från utgifts-

område 23 anslaget Stöd till lokala investerings-

program för ekologisk hållbarhet.

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet för 2001 till

1 199 121 000 kronor. För 2002 och 2003 beräk-

nas anslagsbehoven vara oförändrade i fasta

priser.

Tabell 8.3 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

1 175 012

Pris- och löneomräkning

20 465

Överföring till anslaget 42:1

-1 321

Överföring till UO 17 anslaget Riksarkivet

-35

Ökat resursbehov

5 000

Förslag 2001

1 199 121

8.1.2 26:1 Forskningsrådet för miljö,

areella näringar och

samhällsbyggande: Forskning och

kollektiv forskning

Tabell 8.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

227 762

1

Anslags-

sparande

7 493

2000

Anslag

208 320

1

Utgifts-

prognos

212 400

2001

Förslag

240 263

2002

Beräknat

244 593

2

2003

Beräknat

245 453

3

1 Anslaget Skogs- och jordbrukets forskningsråd: Forskning och kollektiv

forskning.

2 Motsvarar 240 263 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 236 263 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar forskningsstöd samt stöd till

kollektiv forskning om de areella näringarna

inom Forskningsrådet för miljö, areella näringar

och samhällsbyggande. Den tidigare verksam-

heten inom området bedrevs av Skogs- och

jordbrukets forskningsråd (SJFR) som avvecklas.

Den kollektiva forskningen omfattar jord-

bruksteknisk forskning, viss skogsforskning,

trädgårdsforskning samt växtförädling.

Regeringens överväganden

SJFR:s verksamhet överförs med anledning av

den nya forskningsrådsorganisationen till Forsk-

ningsrådet för miljö, areella näringar och sam-

hällsbyggande. Resultatbedömningen beträf-

fande denna verksamhet redovisas därför under

detta anslag.

Genom regeringens proposition Forskning

och samhälle (prop. 1996/97:5, bet.

1996/97:UbU3, rskr. 1996/97:99) uppdrogs åt

SJFR att planera och genomföra ett forsknings-

program för ekologisk jordbruks- och träd-

gårdsproduktion och för detta ändamål anvisades

46,5 miljoner kronor. Programmet avslutades

under 1999 och en slutrapport har avgetts. Pro-

grammet har utvärderats med relativt goda vits-

ord.

SJFR har för den kollektiva forskningen

träffat avtal med Stiftelsen Jordbruks- och Miljö-

teknisk forskning om gemensam finansiering av

forsknings- och utvecklingsverksamhet på det

jordbrukstekniska området. Ansvaret för pro-

grammets genomförande ligger hos Jord-

brukstekniska institutet (numera Institutet för

jordbruks- och miljöteknik). SJFR har vidare

träffat avtal med Stiftelsen Skogsbrukets Forsk-

ningsinstitut om gemensam finansiering av viss

skogsforskning. Avtalen har omfattat perioden

1997 2000 för verksamhetens inriktning, men

den ekonomiska delen har, på grund av struk-

turförändring av det statliga stödet till den kol-

lektiva forskningen, omfattat ett år i taget.

Insatserna inom trädgårdsforskningen avser

områdena hemträdgårdar och grönytemiljöer,

inklusive verksamheten inom MOVIUM-sekre-

tariatet vid SLU i Alnarp. Växtförädlings-

programmet avser icke kommersiella jordbruks-

och trädgårdsgrödor.

Anslaget till den kollektiva forskningen var

för 2000 48,4 miljoner kronor.

I 2000 års ekonomiska vårproposition (prop.

1999/2000:100, bet. 1999/2000:FiU20, rskr.

1999/2000:261) föreslogs i tilläggsbudgeten en

ökning av SJFR:s anslag om 15 miljoner för

forskning om ekologisk produktion. I samma

proposition föreslogs att 35 miljoner kronor per

år under perioden 2001 2003 skall avsättas för

samma ändamål. Bakgrunden är riksdagens am-

bition att den ekologiskt odlade arealen bör för-

dubblas (20 procent) till 2005 samt att den eko-

logiska animalieproduktionen bör öka. Det är

angeläget att det nyligen avslutade forsknings-

programmet för ekologisk jordbruks- och träd-

gårdsproduktion får en uppföljning och rege-

ringen föreslår därför att 28 miljoner kronor

avsätts för detta ändamål. Härav skall 5 miljoner

kronor disponeras av SLU för den verksamhet

som bedrivs av Centrum för uthålligt lantbruk

(CUL). CUL har till syfte att utveckla

universitetets samlade resurser till en kraftfull

samverkan för att utveckla det ekologiska

lantbruket och för att långsiktigt utveckla ett

hållbart och ekosystemförstärkande lantbruk.

SLU och CUL har en viktig funktion till stöd för

forskningen inom området. Medlen för

verksamheten skall efter 2001 anvisas under

anslaget 25:1 Sveriges lantbruksuniversitet.

Regeringen avser att uppdra åt Forsknings-

rådet att planera och genomföra ett forsknings-

program för ekologisk jordbruks- och träd-

gårdsproduktion för perioden 2001 2003 med

målet att bidra till att skapa förutsättningarna för

att uppnå såväl riksdagens ambition som att de

övergripande miljökvalitetsmålen kan nås inom

en generation.

Programmets resultat bör kunna utgöra värde-

fulla kunskapsunderlag för såväl den ekologiska

som för den konventionella produktionens ut-

veckling.

Anslagssparandet uppgick vid ingången av

innevarande budgetår till knappt 7,5 miljoner

kronor. Genom regeringsbeslut om disposition

av anslagssparande har indragits anslagssparandet

överstigande 3 procent av anslaget, omfattande

drygt 1,5 miljoner kronor till statskassan.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och

samhällsbyggande bör ges möjlighet att åta sig

mer långsiktigt forskningsstöd för projekt inom

de areella näringarna. Regeringen föreslår därför

att riksdagen bemyndigar regeringen att under

2001 låta staten ta på sig ekonomiska förpliktel-

ser i samband med stöd till forskning och kol-

lektiv forskning som finansieras över anslaget

som innebär utgifter på högst 140 miljoner kro-

nor efter 2001.

Tabell 8.5 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Miljoner kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

205

154

104

-

-

Nya förpliktelser

115

181

225

-

-

Infriade förpliktelser

181

230

193

-85

-55

Utestående förpliktelser vid årets slut

140

104

137

-

-

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

155

155

140

-

-

Slutsatser

I anslaget har beräknats en ökning med 28 miljo-

ner kronor för forskning om ekologisk produk-

tion.

Regeringen bedömer anslagsbehovet för 2001

till 240 263 000 kronor för Forskningsrådet för

miljö, areella näringar och samhällsbyggande:

Forskning och kollektiv forskning. För 2002

beräknas anslaget vara oförändrat och för 2003

beräknas anslaget till 236 263 000 kronor i fasta

priser.

Tabell 8.6 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

223 320

Pris- och löneomräkning

3 943

Ökning av anslaget för forskning

om ekologisk produktion

28 000

Förslag 2001

240 263

8.1.3 26:2 Bidrag till Skogs- och

lantbruksakademien

Tabell 8.7 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1999

Utfall

920

Anslags-

sparande

2000

Anslag

929

Utgifts-

prognos

929

2001

Förslag

1 149

2002

Beräknat

1 170

1

2003

Beräknat

1 194

1

1 Motsvarar 1 149 tkr i 2001 års prisnivå.

Kungl. Skogs- och Lantbruksakademiens

(KSLA) uppgift är att med stöd av vetenskap och

praktisk erfarenhet till samhällets gagn främja

jordbruk och skogsbruk samt därtill knuten

verksamhet.

Anslaget finansierar kostnader för akademiens

ordinarie tjänstemän, ersättning åt skoglig exper-

tis, bidrag till bibliotek m.m. samt vissa kostna-

der för utländskt forskarutbyte och utländska

forskarkontakter.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

KSLA har en stor betydelse som diskussions-

plattform för ledande företrädare inom de areella

näringarna och livsmedelssektorn. I konferens-

och seminarieverksamheten tas för dessa verk-

samheter angelägna frågor upp, såsom livs-

medelssäkerhet och skogsfrågor.

Under det gångna budgetåret har akademien

belyst aktuella jordbruks- och skogsbruksfrågor

vid ordinarie månadssammankomster och semi-

narier, genom arbete inom utskott, kommittéer

och arbetsgrupper samt genom utgivande av rap-

porter. Exempel på områden som behandlats

under 1999 är EU-politiken och den svenska

landsbygdsutvecklingen, växtgenetik som red-

skap för en bättre livsmedelsråvara och struktur-

frågor inom jord- och skogsbruket samt i livs-

medels- och skogsindustrierna. De ämnesområ-

den som akademien har valt för sina konferenser

och seminarier speglar väl aktuella diskussions-

ämnen och problemställningar inom verksam-

hetsområdet. Akademiens ambition är att ha

visioner för framtiden, att analysera och vara en

plattform för en dialog i samhället.

KSLA har sedan länge åtagit sig att utveckla

samarbetet med Central- och Östeuropa. Denna

uppgift upprätthålls och utvecklas med hjälp av

särskilda medel från Jordbruksdepartementet

Slutsatser

Regeringen bedömer anslagsbehovet till

1 149 000 kronor för 2001. Anslagsbehoven för

2002 och 2003 beräknas vara oförändrade i fasta

priser.

Tabell 8.8 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

929

Pris- och löneomräkning

18

Förslag 2001

1 149

Bilaga 1

Nya anslagsbenämningar

Bilaga 1. Nya anslagsbenämningar

Av tabellen nedan framgår benämningen på anslagen 2000 och 2001. Syftet med

tabellen är att

underlätta övergången till de nya benämningar som följer av att politikområden

införts.

Tabell 1. Nya anslagsbenämningar 2000 och 2001

Benämning

2000

Benämning

2001

Anslagets namn

G1

25:1

Sveriges lantbruksuniversitet

G2

Forskningsrådet för miljö, areella

näringar och samhällsbyggande:

Förvaltningskostnader (UO 20 26:1)

G3

26:1

Forskningsrådet för miljö, areella

näringar och samhällsbyggande:

Forskning och kollektiv forskning

G4

26:2

Bidrag till Skogs- och

lantbruksakademien

H1

41:1

Skogsvårdsorganisationen

H2

41:2

Insatser för skogsbruket

H3

41:3

Internationellt skogssamarbete

H4

41:4

Från EG-budgeten finansierade medel

för skogsskadeövervakning

D2

42:6

Ersättningar för viltskador m.m.

E1

42:1

Statens veterinärmedicinska anstalt

E2

42:2

Bidrag till distriktsveterinär-

organisationen

E3

42:3

Djurhälsovård och djurskyddsfrämjande

åtgärder

E4

42:4

Centrala försöksdjursnämnden

E5

42:5

Bekämpande av smittsamma

husdjurssjukdomar

B1

43:1

Statens jordbruksverk

B3

Ingår i 43:1 Statens jordbruksverk

B13

Ingår i 43:1 Statens jordbruksverk

F3

Ingår i 43:1 Statens jordbruksverk

B4

43:2

Statens utsädeskontroll

B5

43:3

Statens växtsortnämnd

B7

43:4

Bekämpande av växtsjukdomar

B10

43:5

Arealersättning och djurbidrag m.m.

B11

43:6

Intervention och exportbidrag för

jordbruksprodukter

B12

43:7

Räntekostnader för förskotterade

arealersättningar m.m.

C1

43:8

Fiskeriverket

C2

43:9

Strukturstöd till fisket m.m.

C3

43:10

Från EG-budgeten finansierade

strukturstöd till fisket m.m.

C4

43:11

Fiskevård

F1

43:12

Statens livsmedelsverk

F2

43:13

Livsmedelsekonomiska institutet

F4

43:14

Livsmedelsstatistik

F5

43:15

Jordbruks- och livsmedelsstatistik

finansierad från EG-budgeten

F6

43:16

Åtgärder inom livsmedelsområdet

A1

43:17

Bidrag till vissa internationella

organisationer m.m.

B8

44:1

Åtgärder för landsbygdens miljö och

struktur

B9

44:2

Från EG-budgeten finansierade

åtgärder för landsbygdens miljö och

struktur

B6

44:3

Miljöförbättrande åtgärder i jordbruket

B2

44:4

Stöd till jordbrukets rationalisering

m.m.

D3

44:5

Stöd till innehavare av fjällägenheter

m.m.

D1

45:1

Främjande av rennäringen m.m.

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

10

9

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

12

13

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

20

21

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

34

35

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

66

67

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

80

79

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

84

85

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

94

93

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 BILAGA 1

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23 BILAGA 1

2

3

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 23

96

95