Regeringens proposition

2000/01:95

Lag om vägtrafikregister, m.m.

Prop.

2000/01:95

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 8 mars 2001

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Näringsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I syfte att förenkla, modernisera och effektivisera regelsystemet föreslås en ny

 lag om vägtrafikregister och en ny lag om vägtrafikdefinitioner.

En registerlag för hela trafikregisterområdet föreslås, lag om

vägtrafikregister. De från integritetssynpunkt viktiga gränserna för

personregistreringen regleras i den nya lagen, som innehåller regler om

registrets ändamål och de övergripande registerfrågorna i anslutning till

personuppgiftslagens (1998:204) reglering. Eftersom fordonsregistreringen utgör

grunden för uttaget av fordonsskatt och föreskrifter om skatt enligt

regeringsformen skall meddelas genom lag anges även de grundläggande kriterierna

 för fordonsregistrering i lagen.

Propositionen innehåller vidare förslag om de centrala definitionerna på

vägtrafikområdet. Grundläggande fordons- och viktbegrepp sammanförs till en lag

om vägtrafikdefinitioner.

Lagarna föreslås träda i kraft den 1 oktober 2001.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om vägtrafikregister 5

2.2 Förslag till lag om vägtrafikdefinitioner 14

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för

trafikbrott som begåtts utomlands 21

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

22

2.5 Förslag till lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343) 23

2.6 Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410) 25

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift

26

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt

27

2.9 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 28

2.10 Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343) 29

2.11 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid

olovlig parkering 30

2.12 Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327) 31

2.13 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) 33

2.14 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

 34

2.15 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa

tunga fordon 35

2.16 Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488) 36

2.17 Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490) 38

2.18 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning 39

2.19 Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister

40

3 Ärendet och dess beredning 41

4 Behovet av en ny reglering 41

5 Allmänt om trafikregistren 42

5.1 Inledning 42

5.2 Myndighetsorganisationen 42

5.3 Bilregistret 44

5.4 Körkortsregistret 45

5.5 Yrkestrafikregistret 46

5.6 Övriga register 47

6 Rättslig reglering till skydd för den personliga integriteten 47

6.1 EG:s dataskyddsdirektiv 47

6.2 Offentlighetsprincipen 49

6.3 Integritetsskyddslagstiftningen 50

7 En ny lag om vägtrafikregister 52

7.1 Den nuvarande registreringen 52

7.2 De nuvarande registrens ändamål 53

7.3 En registerlag för vägtrafikområdet 53

7.4 Närmare om fordonsregistreringen 57

7.5 Fordon i internationell vägtrafik i Sverige 60

7.6 Saluvagnslicens 63

7.7 Tillfällig registrering m.m. 66

7.8 Personuppgiftsansvaret 73

7.9 Vägtrafikregistrets ändamål för behandlingen av personuppgifter 74

7.10 Övrig användning av personuppgifter i registret 78

7.11 Sekretessfrågor 81

7.12 Bevarande och gallring 84

7.13 Straffbestämmelser 85

7.14 Förfarandet vid beslut och bestämmelser om över- klagande 88

7.15 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 91

8 En ny lag om vägtrafikdefinitioner, m.m. 92

9 Ytterligare lagstiftningsåtgärder 95

10 Kostnader och ikraftträdande 96

11 Författningskommentar 97

11.1 Förslaget till lag om vägtrafikregister 97

11.2 Förslaget till lag om vägtrafikdefinitioner 109

11.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

109

11.4 Förslaget till lag om ändring i körkortslagen (1998:488) 110

11.5 Övriga lagförslag 110

Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet Vägtrafikregistrering (SOU

1998:162) 112

Bilaga 2 Lagförslagen i SOU 1998:162 116

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanser 136

Bilaga 4 Lagförslag i lagrådsremiss den 27 april 2000 137

Bilaga 5 Lagrådets yttrande den 22 maj 2000 165

Bilaga 6 Lagförslag i lagrådsremiss den 1 februari 2001 170

Bilaga 7 Lagrådets yttrande den 15 februari 2001 205

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 2001. 208

Rättsdatablad 209

1

Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. Lag om vägtrafikregister,

2. Lag om vägtrafikdefinitioner,

3. Lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts

utomlands,

4. Lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift,

5. Lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343),

6. Lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410),

7. Lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift,

8. Lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt,

9. Lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

10. Lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

11. Lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering,

12. Lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327),

13. Lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

14. Lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

15. Lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon,

16. Lag om ändring i körkortslagen (1998:488),

17. Lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490),

18. Lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning,

19. Lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister.

2

Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om vägtrafikregister

Härigenom föreskrivs följande.

Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om registrering av uppgifter om personer

samt om motordrivna fordon och släpfordon i ett vägtrafikregister.

Lagen gäller dock inte

1. fordon som tillhör Försvarsmakten, Försvarets materielverk eller Försvarets

radioanstalt,

2. motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående eller släpfordon som

har kopplats till något sådant fordon, eller

3. mopeder klass II.

2 § I personuppgiftslagen (1998:204) finns bestämmelser som tillämpas på

personuppgifter i vägtrafikregistret i den mån det inte finns några avvikande

bestämmelser i denna lag eller i en förordning som har beslutats med stöd av

den.

Med personuppgifter avses i denna lag detsamma som i personuppgiftslagen.

3 § Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

4 § Bestämmelserna i denna lag om ägaren av ett fordon tillämpas på

innehavaren, när det är fråga om fordon som innehas

1. på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt, eller

2. med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år.

Vägtrafikregistrets ändamål och innehåll

5 § I fråga om personuppgifter skall vägtrafikregistret ha till ändamål att

tillhandahålla uppgifter för

1. verksamhet, för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan

 författning, i fråga om

a) fordonsägare,

b) den som ansöker om, har eller har haft behörighet att framföra fordon eller

luftfartyg enligt körkortslagen (1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490),

luftfartslagen (1957:297) eller någon annan författning eller den som har rätt

att utöva viss tjänst enligt luftfartslagen,

c) annan person om det behövs för att underlätta handläggningen av ett körkorts-

 eller yrkestrafikärende, eller

d) den som ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig

trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon annan författning eller biluthyrning

enligt lagen (1998:492) om biluthyrning,

2. försäkringsgivning eller annan allmän eller enskild verksamhet där uppgifter

om personer under 1 a), b) och d) utgör underlag för prövningar eller beslut,

3. information om fordonsägare för trafiksäkerhets- eller miljöändamål samt för

att i den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott,

4. aktualisering, komplettering eller kontroll av information om fordonsägare

som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register, samt

5. uttag av urval för direkt marknadsföring av information om fordonsägare, dock

 med den begränsning som följer av 11 § personuppgiftslagen (1998:204).

6 § I vägtrafikregistret förs det in uppgifter som avser

1. motordrivna fordon och släpfordon samt ägare till dessa,

2. a) behörighet enligt körkortslagen (1998:488) att föra fordon,

 b) förarutbildning och förarprov,

 c) det som i övrigt behövs för tillämpningen av körkortslagen och av

föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen,

3. a) behörighet att föra fordon i yrkesmässig trafik och rätten att bedriva

yrkesmässig trafik och biluthyrning,

 b) det som i övrigt behövs för tillämpningen av yrkestrafiklagen (1998:490)

och lagen (1998:492) om biluthyrning samt av föreskrifter som meddelats i

anslutning till lagarna och för tillämpningen av bestämmelser om tillstånd till

internationella person- eller godstransporter, samt

4. innehav av särskilda behörighetshandlingar som krävs för att föra ett visst

slag av motordrivet fordon eller luftfartyg i andra fall än som avses i 2 a) och

 3 a) eller för att utöva viss tjänst eller genomgå viss utbildning.

I registret förs det dessutom in uppgifter som behövs för kontroll av att

felparkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift betalas och

 att influtna medel redovisas.

Personuppgifter får endast föras in för de ändamål som anges i 5 §.

Ansvaret för behandlingen av personuppgifter

7 § Vägverket för vägtrafikregistret med hjälp av automatiserad behandling och

är personuppgiftsansvarigt för registret enligt personuppgiftslagen (1998:204).

Direktåtkomst

8 § Direktåtkomst till personuppgifter får medges endast för sådana ändamål som

 anges i 5 § 1-3 i enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen.

Samkörning

9 § Vägverket får endast för de ändamål som anges i 5 § 1-3 hämta uppgifter

till registret genom samkörning.

Sökbegrepp

10 § För sökning i vägtrafikregistret får endast användas de sökbegrepp som

regeringen beslutar om.

Rättelse och skadestånd

11 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd

 gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Registrering som förutsättning för rätt att bruka fordon

12 § Följande fordon skall med de undantag som anges i 13-16 och 18 §§ vara

registrerade i vägtrafikregistret för att få brukas.

1. Bilar, motorcyklar, mopeder klass I, traktorer, motorredskap klass I och

terrängmotorfordon.

2. Motorredskap klass II när de används

a) för persontransport på en väg som inte är enskild, om det sker i annat fall

än vid passage över vägen, vid färd kortaste sträcka till eller från ett

arbetsställe för fordonet eller liknande, eller undantagsvis vid färd kortare

sträcka i andra fall än som nu har nämnts,

b) för transport av gods på en väg som inte är enskild i andra fall än som avses

 i 22 § fordonsskattelagen (1988:327).

3. Släpfordon som dras av bilar.

4. Släpvagnar som dras av trafiktraktorer, motorredskap klass I eller tunga

terrängvagnar.

5. Släpvagnar som dras av ett sådant motorredskap klass II som används på det

sätt som anges i 2, om motorredskapets tjänstevikt är över två ton eller om

motorredskapet är en till motorredskap ombyggd bil.

Undantag från registreringsplikten

13 § Bestämmelserna i 12 § gäller inte i fråga om

1. fordon som används uteslutande inom inhägnade järnvägs- eller industriområden

 eller inom inhägnade tävlingsområden eller andra liknande inhägnade områden,

2. släpvagnar som dras av traktorer, motorredskap klass II eller sådana tunga

terrängvagnar som är konstruerade för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen, om fordonen i det enskilda fallet används endast på motsvarande sätt som

 en jordbrukstraktor enligt fordonsskattelagen (1988:327),

3. fordon som brukas kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan

enligt 2 § lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för

registreringsbesiktning,

4. fordon som provkörs vid besiktning eller inspektion av polisman,

besiktningsorgan enligt 2 § lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet,

bilinspektör eller tekniskt biträde i den utsträckning som behövs för att

förrättningen skall kunna genomföras,

5. fordon som provkörs av den som Vägverket särskilt förordnat att utföra

haveriundersökning, att utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604)

eller att handlägga ett ärende, eller

6. fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens enligt 18 §.

I fall som avses i första stycket 3 skall handlingar som visar avtalad tid hos

besiktningsorganet medföras och på tillsägelse visas upp för en polisman eller

en bilinspektör.

Finner polisman anledning att anta att fordon som han anträffar i trafik inte är

 i föreskrivet skick tillämpas första stycket 4 på motsvarande sätt.

14 § Bestämmelserna i 12 § gäller inte i fråga om fordon i internationell

vägtrafik i Sverige.

Ett fordon anses vara i internationell vägtrafik i Sverige om

1. fordonet ägs av en fysisk eller juridisk person som har sitt huvudsakliga

hemvist utomlands,

2. fordonet inte är registrerat i Sverige, och

3. fordonet har förts in till Sverige för att tillfälligt brukas här.

15 § Bestämmelserna i 12 § gäller inte motordrivna fordon som är registrerade i

 Danmark, Finland eller Norge och till dem kopplade släpfordon, om fordonen

brukas i Sverige under högst ett år.

Vad som sägs i första stycket gäller även danska fordon som får brukas i Danmark

 med "faste prøveskilter", finska fordon som får brukas i Finland med

"provnummerskyltar" och norska fordon som får brukas i Norge med

"prøvekjennemerke".

Om det i Danmark, Finland eller Norge har meddelats ett särskilt tillstånd att

där tillfälligt bruka ett fordon som inte är registrerat i landet, får fordonet

under den tid som tillståndet avser brukas i Sverige.

16 § Den som har sitt egentliga hemvist i Sverige och som förvärvat ett fordon

som avses i 12 § men som inte är registrerat här, får under en vecka från det

att fordonet fördes in i Sverige bruka fordonet med stöd av en giltig utländsk

registrering. Detta gäller dock endast den som inte yrkesmässigt tillverkar,

transporterar eller handlar med motordrivna fordon eller med släpfordon.

Brukande av avställt fordon

17 § Ett avställt fordon får inte brukas annat än

1. i den omfattning som enligt 12 § 2 och 5 och 13 § första och tredje styckena

får ske i fråga om ett fordon som inte är registrerat,

2. under tid då fordonet är taget i anspråk med nyttjanderätt enligt

förfogandelagen (1978:262) eller då fordonet brukas för att avlämnas enligt den

lagen eller föras hem efter förfogande eller då det brukas i samband med

besiktning enligt förordningen (1992:391) om uttagning av egendom för

totalförsvarets behov,

3. under tid då fordonet innehas av Försvarsmakten enligt ett skriftligt avtal

eller brukas för att avlämnas eller föras hem enligt ett sådant avtal, under

förutsättning att fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning eller

tagits upp i ett typintyg eller i ett intyg om överensstämmelse,

4. om det har ställts av på ägarens begäran, för färd kortaste lämpliga väg till

 eller från närmaste besiktningsorgan enligt 2 § lagen (1994:2043) om vissa

besiktningsorgan på fordonsområdet för besiktning, dock inte om brukandeförbud

enligt 64 § fordonsskattelagen (1988:327), enligt 18 § bilskrotningslagen

(1975:343) eller enligt 25 § lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon skulle ha gällt för fordonet om det hade varit skatte- eller

avgiftspliktigt enligt nämnda lagar, samt

5. med stöd av saluvagnslicens enligt 18 §.

Saluvagnslicens

18 § Med stöd av en saluvagnslicens får fordon som licenshavaren yrkesmässigt

tillverkar, transporterar eller handlar med och som inte är registrerade i

vägtrafikregistret eller som är avställda brukas för

1. provkörning i samband med tillverkning eller reparation,

2. färd kortaste lämpliga väg från hamn, järnvägsstation, fabrik,

reparationsverkstad, förvaringslokal eller liknande till sådan plats eller lokal

 eller till garage,

3. färd kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan enligt 2 §

lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för besiktning,

och

4. körning i den omfattning som behövs för demonstration eller försäljning.

19 § Saluvagnslicens kan meddelas den som yrkesmässigt tillverkar,

transporterar eller handlar med motordrivna fordon eller med släpfordon.

Licens får inte meddelas om det skäligen kan antas att den kommer att missbrukas

 eller om det finns något annat särskilt skäl mot att den meddelas.

Med tillverkning avses i första stycket även sådan påbyggnad eller lackering som

 ingår som ett led i arbetet med att färdigställa fordonen.

20 § En saluvagnslicens skall återkallas om

1. licensen inte har utnyttjats under de senaste tolv månaderna,

2. saluvagnsskatten inte har betalats,

3. licensen har utnyttjats i strid med bestämmelserna om sådan licens, eller

4. licenshavaren på något annat sätt har visat sig olämplig eller det annars

finns någon särskild anledning att återkalla licensen.

Återkallelse enligt 3 eller 4 skall inte ske i ringa fall.

Tillfällig registrering

21 § Tillfällig registrering kan meddelas för motordrivna fordon och för

släpfordon.

Vid tillämpningen av bestämmelserna om tillfällig registrering avses med nytt

fordon ett fordon som inte är, har varit eller bort vara registrerat här i

landet annat än i förening med avställning.

22 § Tillfällig registrering får meddelas för ett fordon som förs in till

Sverige för att brukas stadigvarande här, om

1. fordonet inte är registrerat här,

2. fordonets ägare har sitt egentliga hemvist här, och

3. fordonets ägare inte yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med

 motordrivna fordon eller med släpfordon.

Tillfällig registrering enligt första stycket gäller under tre månader från den

dagen den meddelades. Den upphör dock att gälla två veckor efter det att

fordonet godkänts vid registreringsbesiktning.

23 § Tillfällig registrering får meddelas för ett fordon som inte skall

registreras för att stadigvarande brukas i Sverige, om

1. sökanden inte har sitt egentliga hemvist i landet men här förvärvar ett

fordon,

2. sökanden har sitt egentliga hemvist i landet och här förvärvar ett nytt

fordon men avser att flytta från landet inom tre månader från den dag då den

tillfälliga registreringen meddelas,

3. sökanden är en svensk utlandsmyndighet som här förvärvar ett nytt fordon som

skall brukas utanför landet, eller

4. sökanden inte har sitt egentliga hemvist eller, i fråga om en juridisk

person, sin ledning i Sverige och sökanden eller den som representerar den

juridiska personen endast tillfälligt skall vistas i landet samt fordonet har

förts in för enskilt bruk eller för testkörning eller annat liknande ändamål och

 endast tillfälligt skall användas i Sverige.

Tillfällig registrering enligt första stycket gäller under tolv månader från den

 dag den meddelades. Tillfällig registrering enligt första stycket 1 av ett

fordon som inte är nytt gäller dock endast under en månad.

24 § Tillfällig registrering får meddelas på nytt för ett visst fordon först

sedan tolv månader har förflutit efter utgången av närmast föregående period av

en sådan registrering.

25 § Ett enligt 22 § tillfälligt registrerat fordon, som har förts in från ett

annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och har en giltig

registrering i det landet som innebär att det får brukas obegränsat enligt det

landets bestämmelser, får brukas utan någon annan inskränkning än den som avses

i 27 §.

26 § Ett enligt 22 § tillfälligt registrerat fordon får i andra fall än som

avses i 25 § brukas

1. för färd kortaste lämpliga väg från en hamn, järnvägsstation, plats för

tullklarering, reparationsverkstad, förvaringslokal eller liknande till en sådan

 plats eller lokal eller till någon annan plats där fordonet kan ställas upp i

avvaktan på registreringsbesiktning, eller

2. för färd kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan enligt 2

§ lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för besiktning.

Sedan fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning får det dock brukas

här för andra ändamål än som avses i första stycket. Detta gäller dock inte om

fordonet efter besiktningen har ändrats så att det inte längre överensstämmer

med utförandet vid besiktningen eller det i övrigt har ändrats så att dess

beskattningsförhållanden påverkats.

27 § Ett tillfälligt registrerat fordon får inte användas i yrkesmässig trafik.

28 § Om de i 22 eller 23 § angivna förutsättningarna inte är uppfyllda skall

det beslutas att den tillfälliga registreringen skall upphöra.

Straffbestämmelser

29 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brukar ett fordon i strid med 12,

17, 18, 26 eller 27 § döms till penningböter.

Till samma straff döms ägaren, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har

underlåtit att göra vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att hindra

att fordonet brukades.

Den som innehar ett fordon med nyttjanderätt för obestämd tid eller för en

bestämd tid som understiger ett år och har befogenhet att bestämma om förare av

fordonet eller anlitar någon annan förare än den som ägaren har utsett döms i

ägarens ställe enligt andra stycket.

30 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 13 § andra stycket döms

 till penningböter.

31 § Bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av

lagen om ansvar för ägare eller brukare av fordon tillämpas i fråga om ett

fordon som ägs eller brukas av staten eller en kommun på förarens närmaste

förman. Om denne har gjort vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att

förebygga en förseelse och sker ändå en sådan på grund av en överordnads åtgärd

eller vållande, tillämpas bestämmelserna om ansvar för ägare eller brukare på

den överordnade.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett oskiftat dödsbo eller ett

konkursbo tillämpas de bestämmelser om ansvar som anges i första stycket på den

eller dem som har rätt att företräda boet.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett bolag, en förening, en

stiftelse eller någon annan juridisk person tillämpas de bestämmelser om ansvar

som anges i första stycket på den eller dem som har rätt att företräda den

juridiska personen eller på den som Vägverket på begäran har godtagit som

ansvarig företrädare för denna.

Hindrande av fortsatt färd

32 § Om ett fordon brukas i strid med 12, 17, 18, 26 eller 27 § eller en

föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag skall en polisman hindra

fortsatt färd, om den skulle utgöra en väsentlig olägenhet.

Förfarande och överklagande

33 § Frågor om saluvagnslicens och tillfällig registrering prövas av Vägverket.

34 § Ett beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med

stöd av lagen eller ett beslut om rättelse eller information enligt

personuppgiftslagen (1998:204) får överklagas hos Länsrätten i Örebro län om

inte något annat följer av andra föreskrifter.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

35 § Ett beslut av Vägverket gäller omedelbart, om inte något annat förordnats.

Bemyndiganden

36 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda

fall medge undantag från plikten att registrera fordon samt från regler om

brukande av fordon i denna lag. Undantag får förenas med villkor.

37 § Regeringen får meddela föreskrifter om begränsning av

1. rätten att hämta uppgifter till registret genom samkörning enligt 9 §, samt

2. rätten att bevara uppgifter.

38 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, utöver vad

som anges i 37 §, meddela föreskrifter i fråga om

1. andra förpliktelser beträffande registrering av fordon och saluvagnslicens än

 dem som framgår av lagen, dock att föreskrifterna inte får avse skatt,

2. rätten att bruka fordon som hör hemma i något annat land, och

3. avgifter för registrering enligt denna lag.

39 § Om riket är i krig eller krigsfara eller om det råder sådana

utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som

riket har befunnit sig i får regeringen föreskriva att lagen helt eller delvis

inte skall tillämpas.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001. Genom lagen upphävs

exportvagnskungörelsen (1964:39), bilregisterkungörelsen (1972:599),

turistvagnskungörelsen (1972:601) och kungörelsen (1973:766) om interimslicens

för fordon.

2. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för en sådan registrering i

exportvagnsförteckning som har beviljats med stöd av exportvagnskungörelsen

(1964:39). Detsamma gäller för en turistvagnslicens som har meddelats enligt

turistvagnskungörelsen (1972:601) eller en interimslicens som har meddelats

enligt kungörelsen (1973:766) om interimslicens för fordon.

3. En saluvagnslicens som antingen har meddelats enligt bilregisterkungörelsen

(1972:599) eller har utfärdats enligt äldre föreskrifter skall gälla som en

saluvagnslicens enligt denna lag.

4. Äldre föreskrifter gäller fortfarande för körtillstånd som har meddelats

enligt bilregisterkungörelsen (1972:599).

2.2

Förslag till lag om vägtrafikdefinitioner

Härigenom föreskrivs följande.

1 § De beteckningar som finns i 2 § med den betydelse som där anges är avsedda

att användas i andra författningar i den utsträckning som föreskrivs i dessa.

Det som i denna lag eller i någon författning som avses i första stycket sägs i

fråga om ett visst slag av fordon tillämpas även på chassiet till ett sådant

fordon. Detta gäller dock inte i fall då något annat särskilt föreskrivs.

2 §

Beteckning

Betydelse

Axeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen på en hjulaxel för över till vägbanan.

Bil

Ett motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med

band och som inte är att anse som en motorcykel eller en moped. Bilar delas in i

 personbilar, lastbilar och bussar.

Boggi

Två hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd som är mindre än 2 meter.

Boggitryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en boggi för över till vägbanan.

Bruttovikt på fordon

Den sammanlagda statiska vikt som samtliga hjul, band eller medar på ett fordon

vid ett visst tillfälle för över till vägbanan.

Buss

En bil som är inrättad för transport av fler än åtta personer utöver föraren,

även om bilen dessutom är inrättad för något annat ändamål.

Cykel

1. Ett fordon som är avsett att drivas med tramp- eller vevanordning och inte är

 ett lekfordon.

2. En eldriven rullstol som förs av den åkande och är konstruerad för en

hastighet av högst 15 kilometer i timmen.

3. Ett eldrivet fordon med en tramp- eller vevanordning om elmotorn

a. endast förstärker kraften från tramp- eller vevanordningen,

b. inte ger något krafttillskott vid hastigheter över 25 kilometer i timmen, och

c. har en nettoeffekt som inte överstiger 250 watt.

Cykelkärra

Ett fordon som är avsett att dras av en moped klass II eller en cykel och inte

är en sidvagn. En tillkopplad cykelkärra anses inte som ett särskilt fordon.

Dolly

En släpkärra som är avsedd att vara styraxel för en påhängsvagn och som är

utrustad med en kopplingsanordning (vändskiva) för en påhängsvagn.

Efterfordon

Ett fordon som är kopplat till en bil, en traktor, ett motorredskap eller ett

terrängmotorfordon och som inte är ett släpfordon eller ett terrängsläp.

Fordon

En anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad för färd på

marken och inte löper på skenor. Fordon delas in i motordrivna fordon,

släpfordon, terrängsläp, efterfordon, sidvagnar, cyklar, hästfordon och övriga

fordon.

Fordonståg

Ett motordrivet fordon med ett eller flera tillkopplade fordon.

Hästfordon

Ett fordon som är förspänt med dragare.

Jordbrukstraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hör till klass II.

Lastbil

En bil som inte är att anse som en personbil eller en buss. Lastbilar delas in i

 lätta och tunga lastbilar.

Lekfordon

Ett fordon som är avsett uteslutande för lek.

Lätt lastbil

En lastbil med en totalvikt av högst 3,5 ton.

Lätt motorcykel

1. En motorcykel som drivs av förbränningsmotor med en slagvolym om högst 125

kubikcentimeter och en nettoeffekt av högst 11 kilowatt.

2. En motorcykel med annan motor än förbränningsmotor som har en nettoeffekt av

högst 11 kilowatt.

Lätt släpfordon

1. Ett släpfordon med en totalvikt av högst 750 kilogram.

2. Ett släpfordon med en totalvikt över 750 kilogram under förutsättning att

denna inte överstiger dragfordonets tjänstevikt och att dragfordonets och

släpfordonets sammanlagda totalvikt inte överstiger 3,5 ton.

Lätt terrängvagn

En terrängvagn vars tjänstevikt är högst 2 ton.

Maximilast för ett motorfordon, en traktor, ett motorredskap, ett terrängfordon,

 ett släpfordon eller en sidvagn

Skillnaden mellan fordonets totalvikt och tjänstevikt.

Moped

Ett motorfordon som är konstruerat för en hastighet av högst 45 kilometer i

timmen och som har

1. två eller tre hjul samt, om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en

slagvolym av högst 50 kubikcentimeter, eller

2. fyra hjul och en massa utan last som understiger 350 kilogram samt

a. om det drivs av en förbränningsmotor med tändsystem, denna har en slagvolym

av högst 50 kubikcentimeter, eller

b. om det är försett med någon annan typ av motor, denna har en maximal

nettoeffekt av högst 4 kilowatt.

Vid beräkningen av en mopeds massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Mopeder delas in i klass I och klass II.

Moped klass I

En moped som inte hör till klass II.

Moped klass II

En moped med pedaler som är konstruerad för en hastighet av högst 25 kilometer i

 timmen och som har en motor vars nettoeffekt inte överstiger 1 kilowatt.

Motorcykel

1. Ett motorfordon på två hjul eller tre symmetriskt placerade hjul som är

konstruerat för en hastighet som överstiger 45 kilometer i timmen eller, om det

drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym som överstiger 50

kubikcentimeter.

2. Ett motorfordon på fyra hjul och med en massa utan last som är högst 400

kilogram eller 550 kilogram om fordonet är inrättat för godsbefordran, och vars

maximala nettomotoreffekt inte överstiger 15 kilowatt, dock inte moped.

Vid beräkningen av en motorcykels massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Motorcyklar delas in i lätta och tunga motorcyklar.

Motordrivet fordon

Ett fordon som för framdrivande är försett med motor, dock inte ett flygplan

eller en sådan eldriven rullstol eller sådant eldrivet fordon med en tramp-

eller vevanordning som är att anse som cykel. Motordrivna fordon delas in i

motorfordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon.

Motorfordon

Ett motordrivet fordon som inte är ett terrängmotorfordon och som är inrättat

1. huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller

godsbefordran, eller

2. för något annat ändamål än som anges under 1, om fordonet inte är att anse

som en traktor eller ett motorredskap.

Motorfordon delas in i bilar, motorcyklar och mopeder.

Motorredskap

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som ett arbetsredskap eller

 för kortare förflyttningar av gods. Motorredskap delas in i klass I och klass

II.

Motorredskap klass I

Ett motorredskap som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 30

kilometer i timmen.

Motorredskap klass II

Ett motorredskap som är konstruerat för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen.

Personbil

En bil som är inrättad huvudsakligen för befordran av personer, dock högst

föraren och åtta passagerare.

Påhängsvagn

En släpvagn som är inrättad för att genom tapp med vändskiva eller liknande

anordning förenas med en bil, en traktor eller ett motorredskap och som är så

utförd att chassiet eller karosseriet vilar direkt på det dragande fordonet.

Sidvagn

Ett fordon som är inrättat för att kopplas vid sidan av en tvåhjulig motorcykel

eller en cykel. En tillkopplad sidvagn anses dock inte som ett särskilt fordon.

Släpfordon

Ett fordon som är inrättat för koppling till en bil, en motorcykel, en moped

klass I, en traktor eller ett motorredskap och är avsett för person- eller

godsbefordran eller för att bära en anordning för att driva dessa fordon.

Släpfordon delas in i släpvagnar och släpslädar samt lätta släpfordon och tunga

släpfordon.

Släpkärra

En släpvagn med oledad dragstång där den statiskt vertikala last som förs över

till dragfordonet inte överskrider 10 procent av släpvagnens totalvikt eller 1

ton.

Släpsläde

Ett släpfordon på medar.

Släpvagn

Ett släpfordon på hjul eller band.

Släpvagnsvikt

Den sammanlagda vikten av en släpvagns egenvikt och last.

Terrängfordon

Ett terrängmotorfordon eller ett terrängsläp.

Terrängmotor-fordon

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen för att självständigt

användas till person- eller godsbefordran i terräng. Terrängmotorfordon delas in

 i terrängvagnar och terrängskotrar.

Terrängskoter

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt av högst 400 kilogram.

Terrängsläp

Ett fordon som är inrättat för att dras av ett terrängmotorfordon och inte är

något släpfordon.

Terrängvagn

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt över 400 kilogram. Terrängvagnar delas

 in i lätta och tunga terrängvagnar.

Tjänstevikt för en bil, en traktor eller ett motorredskap

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det

tyngsta karosseri som hör till fordonet, verktyg och reservhjul som hör till

fordonet, bränsle, smörjolja och vatten, samt föraren.

Tjänstevikt för en motorcykel eller en moped

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick utan

sidvagn, med verktyg som hör till fordonet, bränsle, smörjolja och vatten.

Tjänstevikt för ett släpfordon, ett terrängsläp eller en sidvagn

Vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det tyngsta karosseri

 som hör till fordonet.

Tjänstevikt för ett terrängmotor-fordon

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det

tyngsta karosseri som hör till fordonet, verktyg som hör till fordonet, samt

bränsle, smörjolja och vatten. För en tung terrängvagn räknas även vikten av

föraren och reservhjul med.

Totalvikt för en bil, en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer utom föraren och den största mängd gods som fordonet är inrättat för.

Totalvikt för en motorcykel, ett terrängfordon utom en tung terrängvagn, ett

släpfordon eller en sidvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer och den största mängd gods som fordonet är inrättat för. I totalvikten

för en motorcykel ingår inte sidvagnens totalvikt.

Trafiktraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hör till klass I.

Traktor

Ett motordrivet fordon med minst två hjulaxlar som är inrättat huvudsakligen för

 att dra ett annat fordon eller ett arbetsredskap och som är konstruerat för en

hastighet av högst 40 kilometer i timmen och endast med svårighet kan ändras

till högre hastighet. En traktor får vara utrustad för transport av gods och för

 befordran av passagerare.

Traktortåg

En traktor med ett eller flera tillkopplade släpfordon.

Trippelaxel

Tre hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd mellan den första och den

tredje axeln som är mindre än 5 meter.

Trippelaxeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en trippelaxel för över till

vägbanan.

Tung lastbil

En lastbil med en totalvikt över 3,5 ton.

Tung motorcykel

En motorcykel vars motor har en slagvolym som överstiger 125 kubikcentimeter

eller en nettoeffekt som överstiger 11 kilowatt.

Tung terrängvagn

En terrängvagn med en tjänstevikt över 2 ton.

Tungt släpfordon

Ett annat släpfordon än ett lätt släpfordon.

3 § Om det inte med ledning av 2 § kan bestämmas till vilket slag av fordon som

 ett visst fordon eller en viss fordonstyp skall höra, beslutar den myndighet

som regeringen bestämmer i frågan.

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva

eller i enskilda fall medge undantag från denna lag.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2. För en moped som tagits upp i typintyg enligt 63 § fordonskungörelsen

(1972:595) i dess lydelse före den 1 november 1998 eller godkänts vid

mopedbesiktning enligt 48-54 §§ fordonskungörelsen i dess lydelse före den 1

november 1998 och därefter inte ändrats på sådant sätt som anges i 50 § nämnda

kungörelse, gäller vad som sägs om mopeder klass II.

2.3

Förslag till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

begåtts utomlands

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

begåtts utomlands skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

Bestämmelserna i 33 § trafikskadelagen (1975:1410) samt bestämmelse om straff

för överträdelse av föreskrift i terrängtrafikkungörelsen (1972:594),

fordonskungörelsen (1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599),

vägtrafikkungörelsen (1972:603), kungörelsen (1972:605) om införande av ny

vägtrafiklagstiftning, körkortslagen (1998:488) eller körkortsförordningen

(1998:980) tilllämpas även i fråga om gärning varigenom någon utomlands

överträtt motsvarande föreskrift som gällde på gärningsorten.

Bestämmelserna i 33 § trafikskadelagen (1975:1410) samt bestämmelse om straff

för överträdelse av föreskrift i terrängtrafikkungörelsen (1972:594),

fordonskungörelsen (1972:595), kungörelsen (1972:605) om införande av ny

vägtrafiklagstiftning, körkortslagen (1998:488), körkortsförordningen

(1998:980), trafikförordningen (1998:1276), lagen (0000:000) om

vägtrafikregister eller förordningen (0000:000) om vägtrafikregister tillämpas

även i fråga om gärning varigenom någon utomlands överträtt motsvarande

föreskrift som gällde på gärningsorten.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.4

Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift

dels att 8 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

8 §1

I fråga om motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller släpvagn,

som dras av sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av länsstyrelsen i

 det län där den i bilregistret antecknade ägaren av det motordrivna fordonet

har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon påförs avgiften av

länsstyrelsen i Stockholms län.

I fråga om ett motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller en

släpvagn, som dras av ett sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av

länsstyrelsen i det län där den i vägtrafikregistret antecknade ägaren av det

motordrivna fordonet har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon

påförs avgiften av Länsstyrelsen i Stockholms län.

Överlastavgift får nedsättas eller efterges om särskilda omständigheter

föreligger. Detta får ske såväl i samband med prövning av ärendet om påföring av

 överlastavgift som efter särskild ansökan hos länsstyrelsen.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.5

Förslag till lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343)

Härigenom föreskrivs i fråga om bilskrotningslagen (1975:343)1

dels att i 9, 12, 14 och 15 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1 och 4 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

I denna lag förstås med

bilskrotare: fysisk eller juridisk person som utför eller avser att utföra

bilskrotning,

bilskrotning: yrkesmässigt omhändertagande av skrotbilar för slutskrotning eller

 för tillvaratagande av delar av sådana bilar för försäljning,

skrotbil: utrangerad bil som enligt vad regeringen föreskriver skall anses som

skrotbil,

skrotningsintyg: intyg som visar att skrotbil har omhändertagits för skrotning

och som utfärdas för avregistrering enligt bilregisterkungörelsen (1972:599).

Skrotningsintyg: intyg som visar att skrotbil har omhändertagits för skrotning

och som utfärdas för avregistrering ur vägtrafikregistret.

Beteckning på fordon har i denna lag samma betydelse som i

bilregisterkungörelsen (1972:599).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

4 §2

Skrotningspremie betalas ut för sådana personbilar, bussar eller lastbilar som

har en totalvikt som inte överstiger 3 500 kilogram, om fordonet avregistreras

enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) på grund av skrotningsintyg från någon

som avses i 3 § första stycket.

Skrotningspremie betalas ut också för ett sådant fordon som anges i första

stycket och som har avregistrerats enligt 61 § bilregisterkungörelsen, om

fordonet lämnas till en auktoriserad bilskrotare och skrotningspremie inte

tidigare har betalats för fordonet.

Skrotningspremie betalas ut för sådana personbilar, bussar eller lastbilar som

har en totalvikt som inte överstiger 3 500 kilogram, om fordonet avregistreras

ur vägtrafikregistret på grund av skrotningsintyg från någon som avses i 3 §

första stycket.

Skrotningspremie betalas ut också för ett sådant fordon som anges i första

stycket och som har avregistrerats, om fordonet lämnas till en auktoriserad

bilskrotare och avregistreringen har skett på grund av att

1. den som varit eller borde ha varit införd i bilregistret eller

vägtrafikregistret som ägare av fordonet under tre år i följd inte kunnat

anträffas för uttagande av den skatt som avser fordonet för dessa år, eller

2. fordonet varit avställt under tre år i följd och omständigheterna vid

avregistreringen visade att fordonet sannolikt inte fanns i behåll.

Skrotningspremie betalas inte ut enligt andra stycket, om en sådan premie

tidigare har betalats ut för fordonet.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.6

Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410)

Härigenom föreskrivs att i 1, 2, 16, 24, 31, 32, 33 och 34 §§ trafikskadelagen

(1975:1410)1 ordet "bilregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.7

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift skall ha

följande lydelse.

1 §1

Regeringen får förordna att denna lag skall tillämpas i fråga om överträdelser

av föreskrifter som rör parkering eller stannande av

1. fordon som är upptagna i bilregistret eller motsvarande utländska register,

1. fordon som är upptagna i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska

register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagns-, turistvagns-, exportvagns- eller

interimslicens,

3. fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens,

om överträdelsen inte är belagd med straff.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.8

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1976:339) om saluvagnsskatt skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av saluvagnslicens

 enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599).

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av saluvagnslicens

 enligt lagen (0000:000) om vägtrafikregister.

När saluvagnslicens har meddelats påförs saluvagnsskatt. Beskattningsmyndighet

är Skattemyndigheten i Örebro.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.9

Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs att i 5 kap. 3 § och 7 kap. 18 § sekretesslagen (1980:100)1

 ordet "körkortsregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.10

Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

Härigenom föreskrivs att i 7 § skatteregisterlagen (1980:343)1 orden "centrala

bilregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.11

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering skall ha följande lydelse.

2 §

Med fordon avses i denna lag

1. fordon som är upptagna i bilregistret eller motsvarande utländska register,

1. fordon som är upptagna i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska

register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagns-, turistvagns-, exportvagns- eller

interimslicens.

3. fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens.

Bestämmelserna i denna lag om markägare gäller också den som på grund av avtal

har rätt att upplåta ett område för parkering eller att förbjuda parkering inom

området.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.12

Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327)

Härigenom föreskrivs i fråga om fordonsskattelagen (1988:327)1

dels att i 9, 10, 14, 36 och 41 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1, 6 och 66 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Fordonsskatt skall betalas till staten enligt denna lag.

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen (1972:595)

 och i bilregisterkungörelsen (1972:599), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

Med dieselolja avses i denna lag de produkter för vilka skatt skall betalas

enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 lagen (1994:1776) om skatt på energi.

6 §3

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

bilregistret och inte är avställda, nämligen

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

vägtrafikregistret och inte är avställda eller tillfälligt registrerade,

nämligen

1. motorcyklar,

2. personbilar,

3. lastbilar,

4. bussar,

5. traktorer,

6. tunga terrängvagnar,

7. motorredskap,

8. släpvagnar.

Dock är släpvagnar som dras av motorredskap eller tung terrängvagn

skattepliktiga endast om motorredskapet beskattas som trafiktraktor och

terrängvagnen beskattas enligt bilaga 1, E4.

Dock är släpvagnar som dras av motorredskap eller tung terrängvagn

skattepliktiga endast om motorredskapet beskattas som trafiktraktor eller

terrängvagnen beskattas enligt bilaga 1, E4.

66 §4

Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen

får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i bilregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter enligt

bilregisterkungörelsen (1972:599) som uppbärs i samband med uppbörd av

fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i vägtrafikregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter för registrering

enligt lagen (0000:000) om vägtrafikregister som uppbärs i samband med uppbörd

av fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att

betala skatt.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.13

Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200)

Härigenom föreskrivs att i 5 kap. 9 § första stycket 7 mervärdesskattelagen

(1994:200)1 orden "införd i exportvagnförteckning" skall bytas ut mot

"tillfälligt registrerad enligt 23 § första stycket 1, 2 eller 3 lagen

(0000:000) om vägtrafikregister".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.14

Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776)1 om skatt på energi

dels att i 10 kap. 5 § ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1 kap. 5 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

5 §2

Beteckningar i denna lag som förekommer i fordonskungörelsen (1972:595) och i

bilregisterkungörelsen (1972:599) har samma betydelse som i dessa kungörelser.

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.15

Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon1

dels att i 6, 7, 9, 14, 17 a och 32 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 2 och 5 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §2

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599) och trafikförordningen

(1998:1276), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

5 §

För fordon som är eller bör vara registrerat i det svenska bilregistret (svenskt

 fordon), och som inte är avställt, betalas vägavgift för rätten att använda det

 svenska vägnätet. För utländskt fordon betalas vägavgift för rätten att använda

 motorvägar och de vägar som anges i bilaga 1.

För fordon som är eller bör vara registrerat i det svenska vägtrafikregistret

(svenskt fordon), och som inte är avställt eller tillfälligt registrerat,

betalas vägavgift för rätten att använda det svenska vägnätet. För utländskt

fordon betalas vägavgift för rätten att använda motorvägar och de vägar som

anges i bilaga 1.

Avgiftsplikt gäller för motorfordon eller ledad motorfordonskombination med en

totalvikt på minst 12 000 kilogram om fordonet är avsett uteslutande för

godstransport på väg.

För svenskt fordon med draganordning grundas avgiftsplikten på den högsta

tillåtna totalvikt som fordonskombinationen kan ha.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.16

Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488)

Härigenom föreskrivs i fråga om körkortslagen (1998:488)

dels att rubriken till 1 kap. skall ha följande lydelse,

dels att 1 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 2 och 3 §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

Inledande bestämmelse

Inledande bestämmelser

1 §

Denna lag innehåller bestämmelser om behörighet att köra motorfordon,

terrängmotorfordon, traktor och motorredskap samt om handlingar som ger sådan

behörighet (körkort och traktorkort).

Denna lag innehåller bestämmelser om

1. behörighet att köra motorfordon, terrängmotorfordon, traktor och

motorredskap,

2. handlingar som ger sådan behörighet, nämligen körkort och traktorkort,

3. körkortstillstånd, varmed avses ett beslut om att sökanden uppfyller

medicinska och personliga krav för att körkort eller traktorkort skall få

utfärdas,

4. körkortshavare, varmed avses den som har körkortstillstånd eller körkort.

Bestämmelser om behörighet att köra vissa fordon i yrkesmässig trafik finns i

yrkestrafiklagen (1998:490).

2 §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

3 §

Med begreppet permanent bosättning avses i denna lag bosättning under minst 185

dagar varje kalenderår

1. till följd av personlig och yrkesmässig anknytning, eller

2. om yrkesmässig anknytning saknas, till följd av personlig anknytning som

präglas av nära band mellan en person och den plats där han bor.

En person som har yrkesmässig anknytning till en annan plats än den till vilken

han har personlig anknytning och som därför omväxlande bor på olika platser i

två eller flera stater skall dock anses vara permanent bosatt i den stat till

vilken han har personlig anknytning under förutsättning att han regelbundet

återvänder dit. Detta villkor behöver dock inte uppfyllas om personen bor i en

stat för att genomföra en tidsbegränsad uppgift.

Studier vid universitet eller annan utbildningsanstalt medför inte att den

permanenta bosättningen ändras.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.17

Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 6 kap. 7 § yrkestrafiklagen (1998:490)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

Med trafikhuvudman avses i denna lag detsamma som i lagen (1997:734) om ansvar

för viss kollektiv persontrafik.

6 kap.

7 §

En registreringsskylt som avses i 18 § tredje stycket bilregisterkungörelsen

(1972:599) får tas om hand av polisman

En särskild registreringsskylt för ett fordon som anmälts för användning i

taxitrafik enligt denna lag och som inte undantagits från skyldigheten att ha

taxameter får tas om hand av polisman

1. om fordonet utan tillstånd används i taxitrafik eller om det av annan

anledning inte längre finns förutsättningar för att fordonet skall ha en sådan

skylt,

2. om fordonet är belagt med körförbud enligt fordonskungörelsen (1972:595),

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt bilregisterkungörelsen eller

 fordonsskattelagen (1988:327), eller

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt en föreskrift som meddelats

med stöd av lagen (0000:000) om vägtrafikregister eller enligt

fordonsskattelagen (1988:327), eller

4. om fordonet saknar föreskriven trafikförsäkring.

Vid ett omhändertagande av registreringsskyltar tillämpas 6 § andra meningen på

motsvarande sätt.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.18

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1998:492) om biluthyrning skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

2.19

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister

Härigenom föreskrivs att i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:620) om

belastningsregister ordet "körkortsregistrets" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistrets".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

3

Ärendet och dess beredning

Den 19 december 1996 beslutade regeringen att tillkalla en särskild utredare för

 att göra en översyn av gällande författningar inom trafikregisterområdet och

utarbeta förslag till de författningsregleringar som bedömdes nödvändiga.

Utredningen, som antog namnet Trafikregisterutredningen, överlämnade i december

1998 sitt betänkande Vägtrafikregistrering (SOU 1998:162). Betänkandet har

remissbehandlats. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

Näringsdepartementet (N1999/1064/RS). Till denna lagrådsremiss fogas en

sammanfattning av betänkandet som bilaga 1, utredningens lagförslag som bilaga 2

 och en förteckning över remissinstanserna som bilaga 3.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 27 april 2000 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande av den 22 maj 2000 finns i

bilaga 5. Lagrådets synpunkter har bl.a. lett till att nya bestämmelser

inarbetats i lagen om vägtrafikregister. De nya bestämmelserna har till största

delen hämtats från betänkandets förslag till förordning om vägtrafikregister.

Bestämmelserna i den nya lydelsen har också ofta konkreta motsvarigheter i

gällande rätt. Regeringen beslutade den 1 februari 2001 att remittera det delvis

 nya förslaget till Lagrådet, bilaga 6. Lagrådet har avgett yttrande över

förslaget den 15 februari 2001, återgivet i bilaga 7. Synpunkterna i yttrandet

har följts. Viktigare ändringar jämfört med den till Lagrådet remitterade

lagtexten har kommenterats, huvudsakligen i den allmänna motiveringen.

4 Behovet av en ny reglering

Bestämmelser som reglerar registreringen av fordon finns i dag i en rad

författningar och det föreligger ett behov av att förenkla, modernisera och

effektivisera regelsystemet inom vägtrafikregisterområdet. Eftersom bl.a.

uttaget av fordonsskatt, som enligt regeringsformen skall meddelas genom lag,

grundar sig på fordonsregistreringen bör registreringsplikten lagfästas. En ny

reglering av författningarna på området har blivit nödvändig också därför att

EG:s dataskyddsdirektiv (95/46/EG) och personuppgiftslagen (1998:204)

förutsätter ett förstärkt författningsskydd för den personliga integriteten.

Åtskilliga definitioner på vägtrafikområdet förekommer i en rad olika

författningar och en förenkling av denna reglering är nödvändig. Vissa

definitioner är av sådan central betydelse bl.a. för uttaget av fordonsskatt att

 de bör finnas i lag.

5 Allmänt om trafikregistren

5.1 Inledning

Författningsregleringen på fordonsområdet är omfattande. Bestämmelser om

registrering av fordon och därmed sammanhängande frågor finns i

bilregisterkungörelsen (1972:599). Fordonskungörelsen (1972:595) innehåller

regler om utformning, utrustning och kontroll av fordon som har ett nära samband

 med frågor om registrering av fordon.

Bestämmelser om särskilda förfaranden rörande registrering av fordon finns även

i en rad andra författningar, exempelvis exportvagnskungörelsen (1964:39) och

förordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i Sverige.

Det finns särskilda regler i olika författningar som anknyter till bilregistret,

 t.ex. i bilskrotningslagen (1975:343) och fordonsskattelagen (1988:327).

För fordon som tillhör Försvarsmakten m.fl. försvarsmyndigheter finns regler om

registrering i militära vägtrafikkungörelsen (1974:97) och i förordningen

(1945:625) om registrering m.m. vid försäljning av vissa fordon som är införda i

 det militära fordonsregistret.

Körkortsområdet författningsregleras i huvudsak genom körkortslagen (1998:488)

och körkortsförordningen (1998:980). I den sistnämnda författningen finns

bestämmelser om registrering av bl.a. körkortsinnehav.

Yrkestrafiken regleras genom yrkestrafiklagen (1998:490),

yrkestrafikförordningen (1998:779) och förordningen (1998:786) om behöriga

myndigheter m.m. i fråga om internationella transporter inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet (EES). Frågor om registrering behandlas i

förordningen (1979:785) om yrkestrafikregister. Dessutom finns bestämmelser om

biluthyrning i lagen (1998:492) om biluthyrning respektive förordningen

(1998:780) om biluthyrning.

5.2 Myndighetsorganisationen

Vägverket har som statens företrädare på central nivå ett samlat ansvar för hela

 vägtransportsystemet. Vägverket är vidare central förvaltningsmyndighet för

frågor om bl.a. körkort, förarutbildning och förarprov, prov för blivande

taxiförare, fordons beskaffenhet och utrustning, yrkestrafikfrågor och

bilregisterfrågor.

Vägverket, avdelningen för trafikregistret, svarar för registerhållningen i

fråga om de trafikadministrativa registren, dvs. bil-, körkorts- och

yrkestrafikregistren. Registren förs med hjälp av ADB-teknik.

Fordonskontrollen utförs i dag av tre olika besiktningsorgan med var sitt

besiktningsområde, AB Svensk Bilprovning, SMP Svensk Maskinprovning AB och Det

Norske Veritas Inspection AB (med tidigare firma SAQ Kontroll AB).

Riksskatteverket är central förvaltningsmyndighet i fråga om bl.a. beskattning

och uppbörd av skatt samt för exekutionsväsendet hos landets

kronofogdemyndigheter, som driver in obetalda skatter och avgifter. I fråga om

fordonsskatt är Skattemyndigheten i Örebro förvaltningsmyndighet för hela

landet.

Länsstyrelserna är regionala myndigheter för körkorts- och yrkestrafikfrågor och

 för den regionala registerföringen i fråga om körkorts- och

yrkestrafikregistren. Länsstyrelserna är också användare av dessa register

exempelvis vid prövningen av frågor om återkallelse av körkort,

körkortstillstånd eller traktorkort och vid prövningen av ansökningar om

trafiktillstånd samt vid tillsynen av innehavare av tillstånd till yrkesmässig

trafik.

Bil-, körkorts- och yrkestrafikregistren är s.k. statsmaktsregister, dvs. de är

inrättade med stöd av författningar och förs också i enlighet med

författningsreglering. Regleringen är uppdelad på olika författningar för

respektive register, nämligen bilregisterkungörelsen, förordningen (1988:1108)

om direktregistrering i bilregistret, körkortsförordningen och förordningen om

yrkestrafikregister. För registerföringen gäller även särskilda föreskrifter,

som Datainspektionen tidigare meddelat med stöd av datalagen (1973:289). Den

lagen har numera ersatts av personuppgiftslagen (1998:204), men datalagen gäller

 fortfarande för dessa register med stöd av en övergångsbestämmelse till och med

 den 30 september 2001.

Trafikregistren har i hög grad samband med myndighetsutövning och återspeglar

innehållet i olika myndighetsbeslut med anknytning till respektive register.

Uppgifterna i bil-, körkorts- och yrkestrafikregistren är offentliga.

Allmänheten har alltså enligt offentlighetsprincipen, i den mån sekretesslagens

(1980:100) bestämmelser inte hindrar detta, rätt att ta del av uppgifterna i

respektive register.

I förordningen om direktregistrering i bilregistret regleras möjligheten att

lämna uppgifter till det registret via terminal. Antalet användare av

bilregistret, såväl uppgiftslämnare som användare av registrerade uppgifter, är

mycket stort. Körkorts- och yrkestrafikregistren används däremot i huvudsak

endast av Vägverket, länsstyrelserna och polisen.

Bilregistret är ett öppet register och dess uppgifter får enligt uttryckliga

författningsbestämmelser säljas till företag, organisationer och allmänheten,

medan uppgifterna i främst körkortsregistret till viss del är

integritetskänsliga och inte omfattas av någon rätt till försäljning. Inte

heller uppgifterna i yrkestrafikregistret är föremål för någon

författningsreglerad försäljningsverksamhet.

Förutom de nämnda registren för Vägverket även ett direktregistreringsregister,

ett register över felparkeringsavgifter (felparkeringsregistret) och ett

förarprovsregister. De två sistnämnda är inte författningsreglerade, utan förs

efter tillstånd från Datainspektionen.

Felparkeringsregistret används för att följa upp att felparkeringsanmärkningar

betalas samt för redovisning av influtna medel.

Förarprovsregistret används som stöd för Vägverkets administration av

förarprovsverksamheten i vid bemärkelse.

Slutligen bör nämnas att uppgifter om en persons bild och namnteckning har

ansetts som uppgifter i körkortsregistret som är offentliga och kan begäras

utlämnade. Foto och namnteckning digitaliseras i en databas, som finns hos

Vägverket. Uppgifterna bildar det s.k. bildregistret eller

tillverkningsregistret för körkort. Även det registret förs med tillstånd från

Datainspektionen. Själva fotot och namnteckningen i original förstörs när

körkortet tillverkats men bevaras i digitaliserad form.

5.3 Bilregistret

Bilregistret utgör underlag för den information om fordon och ägarförhållanden

som behövs för kontroll och administration av fordonsbeståndet. Bilregistret

utgör vidare underlag för uppbörd av fordonsskatt och bevakning av att

fordonsägarna fullgör sina förpliktelser. I registret finns uppgifter om fordons

 ägar-, besiktnings-, trafikförsäkrings- och skatteförhållanden.

Kontrollmärkessystemet spelar här en central roll.

Bilregistret innehåller också en mängd tekniska data om fordonen och registret

används för prognoser t.ex. över utveckling av fordonsbestånd, bilförsäljning

m.m.

Bilregisterkungörelsen reglerar registreringen av fordon och frågor som hänger

samman med denna. Vägverket har ett samlat ansvar för alla frågor som rör

fordonsregistrering i rollen som registreringsmyndighet och prövar, med vissa

smärre undantag, frågor som rör bestämmelserna i kungörelsen.

I bilregistret förs in data från AB Svensk Bilprovning och SMP Svensk

Maskinprovning AB som hämtas i samband med registrerings-, typ- eller

kontrollbesiktning. Registret tillförs också automatiskt från

skattemyndigheterna adressuppgifter om ägarna. Beträffande indelningen av bilar

i miljöklasser enligt bilavgaslagen (1986:1386) och bilavgasförordningen

(1991:1481) förs uppgift om miljöklass in i bilregistret via bilprovningen i

samband med registrerings- eller typbesiktning.

I bilregistret förs de uppgifter in som anges i bilaga 1 till

bilregisterkungörelsen. Vägverket svarar för att uppgifterna förs in i

registret. I de fall en uppgift avser en beteckning på en skylt för

beskickningsfordon eller skattebefrielse enligt lagen (1976:661) om immunitet

och privilegier i vissa fall svarar Utrikesdepartementet för att Vägverket

underrättas om uppgiften. I de fall en uppgift avser en anmälan enligt

yrkestrafikförordningen eller en anmälan enligt förordningen om biluthyrning

svarar länsstyrelsen för att Vägverket underrättas om uppgiften.

Ett år efter det att ett fordon har avregistrerats får Vägverket föra ur

registret alla uppgifter som rör fordonet utom uppgifterna om chassinummer,

motornummer, färg, modellkod, registreringsnummer och årsmodell. De sistnämnda

uppgifterna får föras ur registret sedan fem år har förflutit från

avregistreringen.

Beslut av Vägverket i fråga om registrering får överklagas hos Länsrätten i

Örebro län. Vid överklagande till kammarrätten krävs prövningstillstånd.

Information ur registret är av väsentlig betydelse för polisen i dess

trafikövervaknings- och spaningsarbete. Registerinnehållet tjänar också som

underlag för beredskapsplanläggningen på fordons- och transportområdet. Det

utgör vidare bl.a. underlag för debitering och uppbörd av fordonsskatt och för

kontroll av att trafikförsäkringsskyldigheten fullgörs. Registret ligger

slutligen till grund för viss fordonsstatistik.

Vem som äger ett fordon är av central betydelse i registreringssammanhang. Ett

fordon som omfattas av registreringsplikt får brukas endast om fordonet är

registrerat och en ägare till fordonet därmed förts in i registret.

Registreringen har även en direkt rättslig verkan när det gäller ansvar för fel

och brister i fordonets trafiksäkerhets- och miljöegenskaper samt skyldighet att

 se till att föreskrivna besiktningar genomförs, skyldighet att betala

fordonsskatt, skyldighet att betala felparkeringsavgift och överlastavgift. Vid

registreringen sker dock inte någon kontroll av vem som egentligen äger fordonet

 och registreringen har alltså inte någon civilrättslig rättsverkan.

Särskilda bestämmelser reglerar Vägverkets rätt att sälja uppgifter ur registret

 till myndigheter och enskilda. Enligt 8 § förordningen (1997:652) med

instruktion för Vägverket får verket, med de begränsningar som följer av

personuppgiftslagen och sekretesslagen, sälja uppgifter till myndigheter och

enskilda ur bilregistret. Uppgifterna får lämnas ut via något medium för

automatisk databehandling eller på annat sätt. Grunderna för prissättningen

bestäms av Vägverket.

Uppgifter som avser den registrerades personliga förhållanden får inte säljas,

om de kan antas utgöra ett hot mot den registrerades personliga integritet. Om

den registrerade har anmält till Vägverket att han eller hon önskar att

uppgifterna inte används för direktreklam, får de inte säljas för något sådant

ändamål.

Förordningen om direktregistrering i bilregistret reglerar Vägverkets rätt att

låta utomstående få direktåtkomst till registret och att få rätt att anmäla

uppgifter för registrering i bilregistret. Företag som bedriver yrkesmässig

verksamhet med fordon eller behöver information om fordon och dess ägare, har i

dag möjlighet att få direktåtkomst till bilregistret.

5.4 Körkortsregistret

Körkortsförordningen reglerar den registrering av körkortsinnehav m.fl.

uppgifter som behövs för tillämpningen av körkortslagen i ett för landet

gemensamt körkortsregister. Registret förs av Vägverket genom automatisk

behandling.

Körkortsregistret ingår i ett integrerat, rikstäckande ADB-system för

körkortskontroll och administration av körkort. Vägverket svarar för systemets

centrala funktioner, såsom programmering, underhåll och drift av maskiner och

system, produktion och distribution av handlingar, utveckling av rutiner m.m.

Körkortsregistret har en utpräglad karaktär av besluts- och ärendediarium.

Uppgifterna i registret är integritetskänsliga och vissa uppgifter är

sekretessbelagda enligt sekretesslagen. Tillgången är för allmänhetens del

begränsad till vad som kan begäras med stöd av offentlighetsprincipen, dvs.

personuppgifter (namn, personnummer och adress) och körkortsuppgifter (såsom

körkortsbehörighet, eventuella villkor förknippade med innehavet m.m.) medan det

 för vissa särskilt integritetskänsliga uppgifter, exempelvis en läkares anmälan

 att en körkortshavare av medicinska skäl är uppenbart olämplig att inneha

körkort, råder s.k. absolut sekretess.

Före den 1 januari 2000 förde Rikspolisstyrelsen i sitt ADB-system sådana

uppgifter om brott, som enligt dåvarande lydelse av 7 kap. 4 §

körkortsförordningen skulle ingå i körkortsregistrets belastningsdel. Sådana

uppgifter ingår inte längre i körkortsregistret. I stället underrättas Vägverket

 av Rikspolisstyrelsen om sådana uppgifter som antecknats i det register som

förs enligt lagen (1998:620) om belastningsregister enligt 7 kap. 4 §

körkortsförordningen. I de fall uppgifterna avser bl.a. körkortshavare skall

Vägverket, med vissa begränsningar, lämna uppgifterna vidare till berörd

länsstyrelse tillsammans med uppgifter som finns i körkortsregistret. När

Vägverket underrättat länsstyrelsen skall de uppgifter verket fått från

Rikspolisstyrelsen omedelbart förstöras. Vissa belastningsuppgifter förs dock i

registret såsom anmälan om när någon har omhändertagits enligt lagen (1976:511)

om omhändertagande av berusade personer m.m.

I 7 kap. 16 § körkortsförordningen regleras vilka uppgifter som skall föras in i

 registret och vilken myndighet som svarar för att uppgiften förs in. I fråga om

 identitetsuppgifter svarar Vägverket eller, beträffande uppgifter som en

länsstyrelse har tagit emot, vederbörande länsstyrelse för att uppgiften förs in

 i registret. Det är också fråga om olika typer av körkortsuppgifter,

beträffande vilka den länsstyrelse som skall besluta eller har beslutat i

ärendet för in uppgiften. Vidare finns uppgifter om innehav av ett utländskt

körkort eller om ett sådant som bytts ut mot ett svenskt, om anmaning att förnya

 ett körkort eller uppgift om villkor i fråga om körkortshavare eller innehavare

 av traktorkort och krav på nytt förarprov efter återkallelse. Ett beslut om

taxiförarlegitimation enligt yrkestrafiklagen eller om återkallelse av en sådan

legitimation samt vissa andra uppgifter enligt yrkestrafikförfattningarna förs

in av beslutande länsstyrelse. I körkortsregistret förs även uppgifter om

behörighet och tillstånd enligt luftfartslagen (1957:297). Bild och namnteckning

 för tillverkning av körkort finns inte upptagna i katalogen över de uppgifter

som skall föras in i registret.

Från körkortsregistret går en automatisk avisering till andra register, t.ex.

Totalförsvarets pliktregister.

Begäran om utdrag ur körkortsregistret görs hos länsstyrelse, 7 kap. 13 §

körkortsförordningen. I utdraget får belastningsuppgifter tas med endast om

utdraget begärts av den enskilde själv eller av vissa myndigheter.

5.5 Yrkestrafikregistret

Förordningen om yrkestrafikregister gäller registrering av tillståndsinnehav

enligt yrkestrafikförfattningarna i ett för landet gemensamt

yrkestrafikregister. Det rör sig om tillståndsinnehav enligt yrkestrafiklagen,

lagen om biluthyrning och förordningen om behöriga myndigheter m.m. i fråga om

internationella transporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

Vägverket är central registreringsmyndighet och för registret genom automatisk

databehandling. Länsstyrelserna är regionala registreringsmyndigheter. Den

länsstyrelse som är prövningsmyndighet svarar för att det i yrkestrafikregistret

 förs in uppgifter. Vägverket svarar dock för att åtgärder som har vidtagits av

verket förs in i registret.

I yrkestrafikregistret förs in uppgifter om tillståndshavaren, den myndighet som

 har meddelat tillståndet, slag av tillstånd samt i förekommande fall uppgift om

 den eller dem som har ansvaret för trafikutövningen eller

uthyrningsverksamheten, de övriga personer vars lämplighet har prövats, villkor

och begränsningar i tillståndet, varning och återkallelse eller annat upphörande

 av tillståndet.

Uppgifter om vilka fordon som enligt anmälan används i den yrkesmässiga trafiken

 finns i bilregistret. Genom att samköra bil- och yrkestrafikregistren kan

fullständiga uppgifter erhållas om meddelade tillstånd och om de fordon som

används enligt dessa.

Utdrag ur yrkestrafikregistret får innehålla de uppgifter om tillståndshavaren

och fordonet som finns i registret. Ett sådant utdrag begärs hos

prövningsmyndigheten.

Uppgifterna i registret om ett tillstånd skall gallras ut fem år efter det att

tillståndet har upphört att gälla.

5.6 Övriga register

Utöver de nu behandlade registren för Vägverket också ett antal andra register

eller delregister med stöd av tillstånd från Datainspektionen.

Identitetsuppgifter som Vägverket behöver för övrig registerföring läggs in i

namn- och adressregistret. Uppgifter om utfärdade parkeringsanmärkningar m.m.

förs in i registret över felparkeringsavgifter. Uppgifter som har relevans för

förarprov i körkortshanteringen samt vissa andra prov som Vägverket

administrerar förs in i förarprovsregistret.

6 Rättslig reglering till skydd för den personliga integriteten

6.1 EG:s dataskyddsdirektiv

Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG om skydd för enskilda personer

med avseende på behandlingen av personuppgifter och om det fria flödet av sådana

 uppgifter1 (i detta kapitel, EG-direktivet) antogs år 1995. Medlemsstaterna är

skyldiga att inom tre år från det att direktivet antogs införa den nationella

författningsreglering som är nödvändig för att detta skall kunna följas. Den

tidpunkten inföll den 24 oktober 1998. För register med en "behandling som

pågår" när direktivet genomförs genom nationell lagstiftning har medlemsstaterna

 ytterligare tre år på sig att anpassa regleringen till direktivet, dvs. till

den 24 oktober 2001. Direktivet har genomförts i svensk lagstiftning genom

personuppgiftslagen (1998:204). För statsmaktsregistrens del kan emellertid

ytterligare åtgärder krävas för att direktivet skall bli helt genomfört.

EG-direktivets syfte kommer till uttryck i direktivets artikel 1.

Medlemsstaterna skall enligt direktivet skydda fysiska personers grundläggande

fri- och rättigheter, särskilt rätten till privatliv, i samband med behandling

av personuppgifter. Medlemsstaterna får varken begränsa eller inskränka det fria

 flödet av personuppgifter mellan medlemsstaterna.

EG-direktivet är inte ett minimidirektiv och det är därför inte tillåtet att

föreskriva eller behålla vare sig ett bättre eller sämre skydd för den

personliga integriteten vid behandling av personuppgifter eller för det fria

flödet av sådana uppgifter som följer av direktivet. Medlemsstaterna ges dock

ett visst spelrum vid införandet av direktivet i nationell rätt, bl.a. när det

gäller att ta hänsyn till allmänhetens rätt att ta del av allmänna handlingar.

Enligt EG-direktivet får medlemsstaterna varken begränsa eller förbjuda det fria

 flödet av personuppgifter mellan sig med hänvisning till skyddet för enskilda

personers fri- och rättigheter. Överföring av personuppgifter till ett tredje

land får dock i princip endast ske om det mottagande landet har en acceptabel

skyddsnivå.

EG-direktivet gäller för behandling av personuppgifter som helt eller delvis

företas på automatisk väg. Det omfattar också icke automatisk behandling av

personuppgifter, men då endast om uppgifterna ingår i, eller är avsedda att ingå

 i, ett register. Det gäller dock inte behandling av personuppgifter som utgör

led i en verksamhet som inte omfattas av gemenskapsrätten. Med behandling av

personuppgifter avses varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas

beträffande uppgifterna oavsett om det sker på automatisk väg eller inte, t.ex.

insamling, registrering, bearbetning, utlämnande eller annat tillhandahållande

av uppgifter, sammanställning eller samkörning.

Personuppgifter får endast användas för särskilt uttryckligt angivna och

berättigade ändamål och uppgifterna får inte senare användas på ett sätt som är

oförenligt med ursprungsändamålet. Om den senare behandlingen sker för

historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål, förhåller det sig dock

annorlunda. Sådan senare behandling skall inte anses oförenlig med det

ursprungliga ändamålet även om det ursprungliga ändamålet var ett annat.

Registeransvarig är enligt direktivets huvudregel den fysiska eller juridiska

person, den myndighet, den institution eller det andra organ som ensamt eller

tillsammans med andra bestämmer ändamålen och medlen för behandling av

personuppgifter. När ändamålen eller medlen för behandlingen bestäms av

nationella lagar eller andra författningar eller av gemenskapsrätten, kan

emellertid den registeransvarige, eller de särskilda kriterierna för att utse

denne, anges i nationell rätt eller i gemenskapsrätten.

Behandling av personuppgifter är tillåten endast under vissa angivna

förutsättningar. Behandling är alltid tillåten, om den registrerade otvetydigt

har lämnat sitt samtycke. Vidare anges fall när behandlingen är nödvändig för

att fullgöra ett avtal eller en rättslig förpliktelse eller för att skydda

intressen som är av grundläggande betydelse för den registrerade. Behandling kan

 slutligen under vissa andra förutsättningar vara tillåten i allmän respektive

privat verksamhet. Såvitt gäller allmän verksamhet är behandling tillåten, om

behandlingen är nödvändig för att utföra en arbetsuppgift av allmänt intresse

eller om den är ett led i myndighetsutövning som utförs av den registeransvarige

 eller tredje man till vilken uppgifterna har lämnats ut. Känsliga uppgifter får

 i princip inte behandlas. Dock gäller vissa undantag.

6.2 Offentlighetsprincipen

Enligt tryckfrihetsförordningens bestämmelser har varje svensk medborgare rätt

att ta del av allmänna handlingar, inklusive register som innehåller

personuppgifter, s.k. handlingsoffentlighet. Därmed skall främjas ett fritt

meningsutbyte och en allsidig upplysning. Den rätten får, såsom framgår nedan,

begränsas om det är påkallat av hänsyn till vissa i tryckfrihetsförordningen

särskilt angivna intressen.

Handlingsoffentligheten gäller alltså inte utan inskränkningar. Det finns en

betydande mängd undantag som kan sägas vara en avvägning mellan motstående

intressen. Rätten att ta del av allmänna handlingar får därför begränsas - genom

 sekretess - bl.a. om det är påkallat av hänsyn till skyddet för enskilds

personliga eller ekonomiska förhållanden. Begränsningarna regleras uteslutande i

 sekretesslagen (1980:100) eller annan lag som sekretesslagen hänvisar till.

Offentlighetsprincipens reella omfattning är styrd primärt av vad som menas med

allmän handling och sekundärt av begränsningarna i sekretesslagen.

I 2 kap. 3 § tryckfrihetsförordningen sägs att med handling förstås

framställning i skrift eller bild samt upptagning som kan läsas, avlyssnas eller

 på annat sätt uppfattas endast med tekniskt hjälpmedel. Med upptagning avses

själva informationsinnehållet och inte den fysiska databäraren (magnetband,

skivminne e.d.).

En handling är allmän, om den förvaras hos en myndighet och är att anse som

inkommen till eller upprättad hos myndigheten. Inkommen anses handlingen när den

 har anlänt till myndigheten eller kommit behörig befattningshavare till handa.

Upprättad anses den när den har expedierats eller på annat särskilt angivet sätt

 färdigställts.

I fråga om upptagningar har förvaringskriteriet getts en speciell innebörd och

är i första hand uppfyllt om myndigheten har en faktisk och omedelbar tillgång

till upptagningen. Detsamma gäller dock även upptagningar som myndigheten med

rutinbetonade åtgärder kan ta fram som urval eller sammanställningar av data.

En viktig princip i sammanhanget är den om likställighet mellan allmänheten och

myndigheten i fråga om tillgång till en handling eller upptagning. Detta betyder

 att det som är tillgängligt för en myndighet skall vara tillgängligt för

allmänheten i den mån sekretess inte gäller.

Rätten att ta del av allmänna handlingar utgör också grunden för det offentliga

arkivväsendet.

Den som begär att få ta del av allmänna handlingar har i regel rätt att vara

anonym och behöver inte uppge syftet med begäran. Detta utgör det s.k.

anonymitetsskyddet i 2 kap. 14 § tredje stycket tryckfrihetsförordningen.

6.3 Integritetsskyddslagstiftningen

Inledning

Om man ser på integritetsskyddslagstiftningen i allmänhet finns ett antal lagar

som har ett mer eller mindre direkt syfte att skydda den personliga

integriteten, med utgångspunkt i grundlagsskyddet i regeringsformen.

Utöver grundlagsskyddet finns en rad bestämmelser som ger skydd för den

enskildes personliga integritet. Av generell betydelse på

integritetsskyddsområdet är föreskrifterna i brottsbalken och sekretesslagen. Av

 särskild betydelse i detta sammanhang är de bestämmelser till skydd för den

personliga integriteten som finns i personuppgiftslagen.

Regeringsformen

Den grundläggande bestämmelsen om skyddet för den enskildes personliga

integritet återfinns i 1 kap. 2 § tredje stycket regeringsformen vari bl.a. sägs

 att det allmänna skall värna den enskildes privatliv och familjeliv.

Den så kallade fri- och rättighetskatalogen i 2 kap. regeringsformen innehåller

sedan den 1 januari 1989 en grundregel om skydd för den enskildes personliga

integritet vid dataregistrering. Innebörden är att varje medborgare, i den

utsträckning som närmare anges i lag, skyddas mot att hans personliga integritet

 kränks genom att uppgifter om honom registreras med hjälp av automatisk

databehandling.

Regeringen kan efter bemyndigande i lag meddela föreskrifter om bl.a. skydd för

personlig integritet vid registrering av uppgifter med hjälp av automatisk

databehandling, 8 kap. 7 § regeringsformen.

Sekretesslagen

I sekretesslagen finns regler om sekretess m.m., som utgör ett skydd för den

personliga integriteten. Begreppet sekretess är förklarat i lagen och innebär

förbud att röja uppgifter, vare sig det sker muntligen eller genom att allmän

handling lämnas ut eller på annat sätt.

Det förekommer tre olika skaderekvisit i sekretessbestämmelserna. Vid ett rakt

skaderekvisit gäller sekretess om det kan antas att den enskilde eller någon

honom närstående lider skada eller men om uppgiften röjs. Ett starkare skydd ger

 ett omvänt skaderekvisit, då uppgifter får lämnas ut bara om det står klart att

 utlämnandet inte kan vålla men för den registrerade eller någon honom

närstående. Vid absolut sekretess får utlämnande över huvud taget inte ske, dvs.

 sekretessen är utan undantag.

Enligt den s.k. folkbokföringssekretessen, 7 kap. 15 § första stycket 1

sekretesslagen, gäller sekretess i verksamhet som avser folkbokföring eller

annan liknande registrering av befolkningen och, i den utsträckning regeringen

föreskriver det, i annan verksamhet som avser registrering av betydande del av

befolkningen, för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det av

särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom närstående lider

 men om uppgiften röjs dvs. ett rakt skaderekvisit.

I sekretessförordningen (1980:657) förtydligas att sådan sekretess gäller i

verksamhet som avser Vägverkets bil-, körkorts-, tillverknings- och

felparkeringsregister, 1 b § 6. Sekretess gäller vidare för personuppgift om det

 kan antas att ett utlämnande skulle medföra att uppgiften behandlas i strid med

 personuppgiftslagen, 7 kap. 16 § sekretesslagen. Bestämmelsen tillämpas bl.a.

vid s.k. massuttag och innehåller ett rakt skaderekvisit.

För körkortsregistrets del gäller absolut sekretess beträffande

belastningsuppgifter.

I sekretesslagen finns vidare särskilda bestämmelser som rör sekretess när

uppgifter förs till en arkivmyndighet.

Personuppgiftslagen

Personuppgiftslagen som trädde i kraft den 24 oktober 1998 ersätter datalagen

(1973:289) och bygger till största delen på det ovan beskrivna EG-direktivet.

Datalagen skall dock gälla i vissa fall till och med den 30 september 2001

enligt särskilda övergångsbestämmelser. Personuppgiftslagen - som i likhet med

EG-direktivet och datalagen bygger på att själva hanteringen av personuppgifter

regleras - är avsedd att vara en ramlag som ger generella riktlinjer för all

behandling av personuppgifter. Regeringen och Datainspektionen skall inom den

ram som lagen drar upp närmare precisera regleringen. I

personuppgiftsförordningen (1998:1191) ges kompletterande föreskrifter

beträffande sådan behandling av personuppgifter som omfattas av

personuppgiftslagen. Datainspektionen har därtill meddelat föreskrifter som rör

lagens tillämpningsområde.

Lagen definierar inledningsvis vissa begrepp. Med behandling av personuppgifter

avses exempelvis varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om

personuppgifter, såsom insamling eller registrering av uppgifter, vare sig detta

 sker på automatisk väg eller inte. Med personuppgift menas all slags

information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är

i livet.

Personuppgiftslagen är generell och gäller i princip för all behandling av

personuppgifter, med undantag för rent privat hantering. Särregler i lag eller

förordning gäller framför personuppgiftslagens bestämmelser om de inte strider

mot EG-direktivet. Lagen skall inte tillämpas om det skulle inskränka en

myndighets skyldighet enligt 2 kap. tryckfrihetsförordningen att lämna ut

personuppgifter.

Lagen anger när behandling av personuppgifter är tillåten och vad den som

behandlar uppgifterna skall iaktta. Den som avser att behandla personuppgifter

har enligt huvudregeln att ange ett ändamål för sina åtgärder och att vid

behandlingen hålla sig inom de ramar som lagen och anknytande författningar och

föreskrifter anvisar. Ändamålet anmäls till Datainspektionen, som utövar tillsyn

 av att lagen efterlevs.

Den som ensam eller tillsammans med andra bestämmer ändamålen med och medlen för

 behandlingen av personuppgifter är normalt personuppgiftsansvarig, men genom

lag eller förordning kan det bestämmas vem som är personuppgiftsansvarig för en

viss behandling.

När uppgifter behandlas får detta alltså i princip ske endast för de ändamål som

 angavs när uppgifterna samlades in och endast den behandling som är nödvändig

är tillåten. Exempelvis anges att den ansvarige är skyldig att se till att inte

fler uppgifter behandlas än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen och

att uppgifterna inte heller bevaras längre än nödvändigt med hänsyn till detta

ändamål. En behandling för historiska, statistiska och vetenskapliga ändamål

skall dock inte anses oförenlig med de ändamål för vilka uppgifterna samlades

in. För sådana ändamål får uppgifter också bevaras under längre tid än vad som

är nödvändigt för de ändamål för vilka de ursprungligen samlades in.

Behandling av känsliga personuppgifter är i princip inte tillåten. Det finns

dock en rad undantag, såsom den enskildes samtycke, behandling som är nödvändig

för hälso- och sjukvård eller för forsknings- och statistikändamål.

Uppgifter om personnummer får behandlas utan samtycke bara när det är klart

motiverat med hänsyn till ändamålet med behandlingen, vikten av en säker

identifiering, eller något annat beaktansvärt skäl. En sådan behandling kan

innebära att en uppgift om personnummer fästs på en utskrift eller visas upp på

en datorskärm. Beträffande bilregistret innebär Vägverkets nuvarande tillämpning

 i detta hänseende att uppgift om personnummer inte lämnas när en utskrift ur

registret begärs, medan en efterfrågad uppgift om personnummer på begäran lämnas

 ut per telefon. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

meddela närmare föreskrifter om i vilka fall användning av personnummer är

tillåten.

Personuppgiftslagen innehåller också bestämmelser om rättelse och skadestånd.

Den personuppgiftsansvarige är skyldig att rätta felaktiga personuppgifter i

registret. Denne skall också ersätta den registrerade för den skada och

kränkning av den personliga integriteten som en behandling av personuppgifter i

strid med lagen har orsakat. Ersättningsskyldigheten kan i den utsträckning som

det är skäligt jämkas, om den personuppgiftsansvarige visar att felet inte

berodde på honom.

7 En ny lag om vägtrafikregister

7.1 Den nuvarande registreringen

Inom vägtrafikregistreringen sker olika typer av registrering som bl.a.

fordonsregistrering, körkortsregistrering och registrering av

yrkestrafiktillstånd. Den samlade registreringen kan ses som ett enda register

bestående av flera delar med olika objekt för registreringen. De olika objekten

är fordon, behörighetshandlingar för att föra fordon, tillstånd att bedriva en

viss näring samt utfärdade parkeringsanmärkningar.

I begreppet behörighetshandlingar innefattas förutom körkort och traktorkort

även taxiförarlegitimation och särskilda förarbevis. Bestämmelser om behörighet

att föra vissa fordon i yrkesmässig trafik finns i yrkestrafiklagen (1998:490).

Registreringen av fordon och förhållanden som hänger samman med den skiljer sig

från övrig registrering i vägtrafikregistret på det sättet att den får

rättsverkan när fordonsuppgiften förs in. De författningar som rör

fordonsregistreringen innehåller bestämmelser såväl om själva förtecknandet,

dvs. registreringen av uppgiften, som om de materiella bestämmelser som rör de

förhållanden som hänger samman med registreringen och som är en följd av den.

Registreringen utgör en förutsättning för vissa andra förhållanden, däribland

uttaget av fordonsskatt. Själva skatteförutsättningarna regleras dock

uteslutande i fordonsskattelagstiftningen.

Registreringen av en behörighetshandling respektive ett tillstånd utgör däremot

endast en förteckning och registreringen saknar egen rättsföljd. I dessa fall är

 det huvudsakliga syftet med registreringen att föra en förteckning över

uppgifterna. För de materiella bestämmelser som har en egen rättsverkan hänvisas

 till de författningar som reglerar körkort, särskilda förarbevis,

trafiktillstånd eller tillstånd till biluthyrning.

Motsvarande synsätt som beskrivits beträffande behörighetshandlingar och

tillstånd kan anläggas på parkeringsanmärkningar, som utfärdas som bevis på

skyldigheten att betala en felparkeringsavgift.

7.2 De nuvarande registrens ändamål

De register som är avsedda att ingå i vägtrafikregistret utgör i dag ett samlat

trafikadministrativt system som är en samhällsresurs för hela vägtrafiksektorn.

De har karaktären av riksomfattande informationssystem. Registren fungerar som

administrativt stöd för samhällets styrning, kontroll och finansiering av

vägtrafiken samt som administrativt stöd i andra samhälleliga funktioner där det

 är lämpligt och ekonomiskt möjligt.

Systemet administrerar ett ändamålsstyrt flöde av information och därav beroende

 åtgärder. Åtgärderna kan ha formen av förvaltningsåtgärder eller ren

informationsförmedling för andras behov.

Innehållet i registren utnyttjas av en mängd externa användare, såväl för olika

slag av trafiksäkerhetsinsatser som för andra ändamål inom förvaltning och

näringsliv. Till de traditionella områdena för vilka trafikregisterinformationen

 är väsentlig kan i dag läggas även miljö- och konsumentintressena. Ett stort

antal enskilda, företag och offentliga organ är i dag i sin verksamhet beroende

av åtkomst till registerinformationen.

I takt med att registren har utvecklats i tekniskt avseende och mängden

insamlade, registrerade och bearbetade uppgifter ökat, har

författningsregleringen av verksamheten kommit att släpa efter alltmer. De

bestämmelser som nu gäller för förandet av registren beskriver endast till en

del uppbyggnaden av systemen och den i dag faktiskt bedrivna

registerverksamheten på området.

7.3 En registerlag för vägtrafikområdet

Regeringens förslag: En registerlag för hela trafikregisterområdet införs.

Kriterierna för när ett fordon skall vara registrerat för att få brukas anges i

den nya lagen. Även de från integritetssynpunkt viktiga gränserna för

personregistreringen regleras i den nya lagen. I lagen regleras vidare

registrets ändamål och andra övergripande registerfrågor.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att lagen skall ha utformningen

 av en registerramlag för vägtrafikområdet där endast de grundläggande

kriterierna för fordonsregistreringen anges. Utredningen har även föreslagit att

 vägtrafikregistret endast skall innehålla uppgifter om behörighetshandlingar

och tillstånd som hör till vägtrafikområdet.

Remissinstanserna: Remissinstanserna är huvudsakligen positiva till utredningens

 förslag. Kammarrätten i Jönköping har anfört att det i en inledande bestämmelse

 i lagen om vägtrafikregister bör anges att registret förs av Vägverket med

hjälp av automatiserad databehandling. Datainspektionen har ingen erinran mot

utredningens förslag att införa en samlad registerramlag för hela

vägtrafikregisterområdet men ifrågasätter dock om alla de databaser med

automatiserade behandlingar av personuppgifter på sätt utredningen föreslagit

skall omfattas av det föreslagna vägtrafikregistret. Inspektionen instämmer i

utredningens bedömning att de från integritetssynpunkt viktiga gränserna för

personuppgiftsregistrering bör anges i lag. Luftfartsverket motsätter sig av

flygsäkerhetsskäl förslaget att vägtrafikregistret inte skall innehålla några

uppgifter om innehav av luftfartscertifikat.

Skälen för regeringens förslag

En registerlag för vägtrafikområdet - Registreringsplikten

Föreskrifter om förhållandet mellan enskilda och det allmänna, som gäller

åligganden för enskilda eller i övrigt avser ingrepp i enskildas personliga

eller ekonomiska förhållanden, kan enligt regeringsformen endast meddelas genom

lag. Beträffande vissa områden kan riksdagen emellertid delegera

normgivningsmakten. Detta gäller dock inte ifråga om t.ex. skatt (8 kap. 3 och 7

 §§ regeringsformen).

Grunden för skattskyldighet för ett fordon är knuten till fordonets

registrering, vilken i dag regleras genom den av regeringen beslutade

bilregisterkungörelsen (1972:599). Detta får till följd att skattskyldighetens

omfattning kommer att bestämmas av regeringsbeslut. Denna ordning har i olika

sammanhang ansetts som mindre lämplig. Vid behandlingen av den lagrådsremiss som

 föregick prop. 1994/95:55 Försäljningsskatten på motorfordon anförde Lagrådet

att skattskyldigheten i lagen var anknuten till bilregistreringen på ett sådant

sätt att det inte stod i överensstämmelse med regeringsformens regler om

normgivningsmakten. Denna brist borde, enligt Lagrådet, kunna avhjälpas genom

att de grundläggande reglerna om registreringen togs in i lag, så att den

normgivning på området som regeringen kan behöva utfärda kunde få karaktären av

verkställighetsföreskrifter, a. prop. s. 41.

För att nå överensstämmelse mellan vad regeringsformen anvisar för

beskattningsfunktionen och kriterierna för fordonsregistreringen och därmed för

uttaget av fordonsskatt, bör de grundläggande reglerna om registreringsplikten

anges i lagform. Detta bör ske genom att kriterierna för när ett fordon skall

vara registrerat för att få brukas, liksom villkoren för undantag från

registreringsplikten, anges i den nya lagen.

Personuppgifterna

De bestämmelser som en registerförfattning bör innehålla styrs till stora delar

av de förhållanden som regleras i personuppgiftslagen (1998:204), såsom

registerändamål, registerinnehåll, bevarande och gallring. Det närmare

innehållet i personuppgiftslagen behandlas i avsnitt 6.3.

Det finns en rad förhållanden beträffande registreringen av uppgifter rörande

personer som kan behöva prövas ur en integritetsaspekt. Svensk rätt fordrar i

och för sig inte att regler av detta slag ges lagform, jfr 8 kap. 2 och 3 §§

regeringsformen. Regeringen, vars ställningstagande riksdagen sedermera ställde

sig bakom, har emellertid i ett tidigare sammanhang uttalat att en målsättning

bör vara att, i det fall ett register med ett särskilt känsligt innehåll

inrättas, bestämmelser skall meddelas i form av lag, se prop. 1990/91:60 om

offentlighet, integritet och ADB s. 58. De från integritetssynpunkt viktiga

gränserna för personuppgiftsregistreringen bör därför ges lagform.

Vägtrafikregistreringen är till sin natur vittomfattande och detaljrik. Den

kräver därför en tämligen komplex reglering. Genom en uppdelning av information

på olika register kombinerad med olika begränsningar i möjligheterna till

sambearbetning av uppgifter skulle man kunna förhindra från integritetssynpunkt

oönskade sammanställningar av information. En uppdelning skulle göra det möjligt

 att ange olika ändamål för olika register och därmed också begränsa

användningen av de uppgifter som ingår i registret.

Detta skulle dock endast innebära begränsade fördelar från integritetssynpunkt

jämfört med en modell med ett enda register eftersom varje register, för en

ändamålsenlig användning, skulle behöva innehålla för flera olika register

gemensam information. Med ett gemensamt register omfattande all

vägtrafikregistrering blir författningsmaterian mer överskådlig. En sammanhållen

 och moderniserad författningsreglering leder till enklare och mer enhetliga

regler, vilket i sin tur kan medföra högre effektivitet och minskade kostnader

för registreringsförfarandet.

Regleringen av vägtrafikregistreringen bör därför ske i en enda registerlag som

avses kompletteras med en särskild registerförordning. Registerlagen bör i nu

nämnda avseenden dra upp ramarna för reglering av personuppgifter. Härigenom

tillgodoses behovet av lagform samtidigt som den ger utrymme att komplettera

lagen med nödvändiga föreskrifter meddelade av regeringen eller den myndighet

regeringen bestämmer.

Personuppgiftslagen, som har ersatt datalagen (1973:289), bygger på EG:s

dataskyddsdirektiv, se avsnitt 6.1. Direktivet gäller för behandling av

personuppgifter som helt eller delvis företas på automatisk väg, oavsett om

uppgifterna ingår i ett register eller ej.

Förutom bestämmelser om registreringsplikten och undantagen från denna bör lagen

 om vägtrafikregister behandla främst regler om registrets ändamål och de

övergripande registerfrågorna i anslutning till personuppgiftslagens reglering.

En bestämmelse om det övergripande registerinnehållet bör tas in i lagen för att

 ge en tydlig bild av registrets innehåll. Det nya vägtrafikregistret skall

ersätta huvudsakligen de nuvarande bil-, körkorts-, yrkestrafik-, felparkerings-

 och förarprovsregistren och den generella bestämmelsen bör åskådliggöra vilka

uppgifter som är avsedda att föras i det nya registret.

Även om vägtrafikregistret är avsett att ha som huvudsakligt ändamål att

behandla uppgifter om fordon och olika till vägtrafiken knutna behörigheter bör

dock vissa från lagens huvudsakliga ändamål perifera behörigheter, såsom

registrering av behörigheter och tillstånd enligt luftfartslagen (1957:297),

också få behandlas. I dag registreras dessa förhållanden i körkortsregistret för

 att Luftfartsverket på ett tidigt stadium skall få underrättelser om

körkortsåterkallelser eller om det på något annat sätt har kommit fram någon

omständighet som bör föranleda att körkortet återkallas eller om ett ingripande

skett med stöd av lagen (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m.

Underrättelserna fyller en för flygsäkerheten mycket viktig funktion. Om

registreringen av dessa uppgifter skulle upphöra på sätt utredningen har

föreslagit skulle detta innebära att Luftfartsverkets möjligheter att få

kännedom om de fall som kan föranleda ingripanden minskar. Uppgifterna bör

därför alltjämt föras i vägtrafikregistret.

Regleringen av vägtrafikregistret ansluter, i den mån det är fråga om behandling

 av personuppgifter, till personuppgiftslagen. Samma terminologi bör användas

som i den lagen. Lagen om vägtrafikregister behöver därmed endast innehålla de

bestämmelser som krävs i stället för eller utöver reglerna i

personuppgiftslagen. Lagen om vägtrafikregister bör innehålla en hänvisning till

 personuppgiftslagen med innebörd att dess regler gäller i den mån lagen om

vägtrafikregister eller förordning som meddelats med stöd av den inte reglerar

något förhållande särskilt, se 2 § personuppgiftslagen. Lagen skall, liksom

personuppgiftslagen, gälla endast sådan behandling av personuppgifter som är

helt eller delvis automatisk samt annan behandling av personuppgifter som ingår

i eller är avsedda att ingå i ett register. Personuppgiftslagen innehåller inte

någon reglering som inte bör gälla även vägtrafikregistreringen.

En särskild bestämmelse bör dock behandla frågan om rättelse och skadestånd med

hänvisning till personuppgiftslagen.

Enligt övergångsbestämmelser till personuppgiftslagen skall till och med den 30

september 2001 för viss behandling av personuppgifter datalagen (1973:289)

tillämpas i stället för den nya lagen. De tillstånd och föreskrifter som

Datainspektionen med stöd av datalagen har meddelat för personuppgifter på

vägtrafikregisterområdet förlorar dock sin verkan per den 30 september 2001.

Avsikten är att behandlingen av sådana uppgifter därefter uttömmande skall

regleras genom lagen om vägtrafikregister och föreskrifter meddelade med stöd av

 den, samt av personuppgiftslagen och till den meddelade föreskrifter.

Bemyndiganden

Med registreringsplikten följer i dag en rad åligganden för den enskilde

föreskrivna av såväl regeringen som Vägverket. Dessa är inte att betrakta som

verkställighetsföreskrifter. För att sådana åligganden alltjämt skall kunna

meddelas måste bemyndiganden för dessa fall tas in i lagen.

7.4 Närmare om fordonsregistreringen

Regeringens förslag: De typer av fordon som i dag anges i 8 §

bilregisterkungörelsen (1972:599) omfattas av registreringsplikt och skall vara

upptagna i vägtrafikregistret. Registreringen skall även i fortsättningen vara

en förutsättning för att bruka sådana fordon i trafik. Under vissa i lagen

angivna förutsättningar skall dock fordon få användas även om de inte är

registrerade eller är avställda. Regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får i enskilda fall medge undantag från registreringsplikten.

Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer i sak med regeringens.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några synpunkter på den

grundläggande registreringsplikten m.m. Luftfartsverket har dock beträffande

undantag från registreringsplikten framhållit att begreppet inhägnat område bör

ges olika innebörd i fråga om körkortskrav för fordonsförare och

registreringsplikt för fordon.

Gällande rätt

Enligt huvudregeln i 8 § bilregisterkungörelsen skall ett fordon vara

registrerat för att få brukas. Ett fordon är registrerat när det är upptaget i

bilregistret (4 § bilregisterkungörelsen). Från registreringskravet finns

emellertid en rad undantag i såväl bilregisterkungörelsen som i andra

författningar.

Registreringsplikten gäller enligt 8 § bilregisterkungörelsen följande fordon

1. bil, motorcykel, traktor, motorredskap klass I, moped klass I och

terrängmotorfordon,

2. motorredskap klass II när det används

för persontransporter på väg, som inte är enskild, annat än om det sker vid

passage över vägen, vid färd kortaste sträcka till eller från arbetsställe för

fordonet eller liknande eller undantagsvis för färd kortare sträcka i andra fall

 än nu avsedda fall,

för transport av gods på väg som inte är enskild i andra fall än som avses i 22

§ fordonsskattelagen (1988:327),

3. släpfordon som dras av bil,

4. släpvagn som dras av trafiktraktor, motorredskap klass I eller tung

terrängvagn,

5. släpvagn som dras av motorredskap klass II, som används på sätt som anges i

2, om motorredskapets tjänstevikt är över 2 ton eller om motorredskapets

tjänstevikt är över 2 ton eller om motorredskapet är en till motorredskap

ombyggd bil.

Av 9 § bilregisterkungörelsen följer att ett fordon som inte är registrerat får

användas

1. uteslutande inom inhägnat järnvägs- eller fabriksområde eller inhägnat

tävlingsområde eller annat dylikt inhägnat område, och

2. om fordonet är en släpvagn som dras av traktor, motorredskap klass II eller

tung terrängvagn som är konstruerad för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen och fordonet endast används på motsvarande sätt som en jordbrukstraktor.

Vidare får ett oregistrerat fordon enligt 47 a § bilregisterkungörelsen brukas

kortaste lämpliga väg till och från ett besiktningsorgan enligt lagen

(1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för en sådan

registreringsbesiktning som avses i 37 § första stycket fordonskungörelsen. Vid

en sådan färd skall handlingar som visar avtalad tid hos besiktningsorganet

medföras och på tillsägelse visas upp för en bilinspektör eller en polisman.

För att polisen m.fl. vid kontroll av ett fordon skall kunna provköra fordonet

även om det inte är registrerat finns det i 35 § fordonskungörelsen och i 16 §

terrängtrafikkungörelsen ett undantag från registreringskravet vid sådana

kontroller. Enligt de nämnda lagrummen får polisman, besiktningsorgan enligt 2 §

 lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet, bilinspektör, tekniskt

biträde och den som Vägverket särskilt har förordnat vid besiktning eller

inspektion av ett fordon enligt fordonskungörelsen provköra fordonet trots att

hinder mot att bruka det föreligger enligt bilregisterkungörelsen. Provkörning

for dock ske endast i den utsträckning som behövs för att förrättningen skall

kunna genomföras.

I förordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i Sverige finns

bestämmelser om att fordon som är registrerat utomlands i vissa fall får

användas i Sverige trots att det inte är registrerat i bilregistret. En

förutsättning för detta är att fordonet har förts in till Sverige för

tillfälligt brukande här (se vidare avsnitt 7.5).

Förutom de nu nämnda undantagen från registreringsplikten finns det möjlighet

att i vissa närmare angivna fall bruka ett fordon som inte är registrerat med

stöd av olika typer av interimistisk registrering. Dessa är saluvagnslicens,

turistvagnslicens, interimslicens och att fordonet införs i

exportvagnsförteckning (se vidare avsnitt 7.6 och 7.7).

Skälen för regeringens förslag

Fordonsregistreringen och undantagen från denna

Utgångspunkten skall vara att registrering i vägtrafikregistret är en

förutsättning för att bruka ett fordon i trafik inom Sveriges gränser. En sådan

ordning gäller också redan i dag. Härifrån föreskrivs en rad undantag som är

nödvändiga för att fordonsägaren eller annan i viss situation skall kunna

använda fordon som inte är ordinärt registrerade. Dessa undantag är inbördes

olika i så motto att de är medgivna av mycket varierande skäl. Gemensamt för

bruket av oregistrerade fordon är att det är fråga om ett inskränkt bruk eller

att fordonet används endast under en begränsad tid.

Vissa undantag är betingade av att det är nödvändigt av trafiksäkerhetsskäl att

ta fordonet i tillfälligt bruk för kontroll av funktionen. Andra betingas av att

 fordonet endast används inom område med begränsad trafik. Användning av

oregistrerat fordon i Sverige under en begränsad tid kan ske med stöd av

internationella åtaganden som också motsvaras av en likvärdig behandling av ett

i Sverige registrerat fordon i annat land. Om ett fordon tagits ur bruk genom

avställning skall det i princip inte få brukas annat än då något undantag från

registreringsplikten är tillämpligt. Fordon som tillverkas här för export bör

kunna användas för kortare färd utan att träffas av ett registreringstvång. Det

finns även möjlighet att använda oregistrerade fordon med stöd av olika licenser

 i samband med att fordon förs in i eller förs ut ur landet.

De grundläggande principerna för fordonsregistreringen har gällt under lång tid

och har tillsammans med de undantag som efterhand tillkommit visat sig fungera

väl. Regeringen anser inte att det för närvarande finns anledning att ändra

principerna för fordonsregistreringen. Inte heller är aktuellt att justera de

huvudsakliga undantag från registreringsplikten som redan gäller.

Utredningen (och även regeringen i lagrådsremissen den 27 april 2000) har

föreslagit att endast de grundläggande reglerna om registreringsplikten tas in i

 lagen och att regeringen bemyndigas att medge undantag från

registreringsplikten. Lagrådet har i yttrandet den 22 maj 2000 påpekat att om

den föreslagna lagen skall anses falla inom skatteområdet så uppstår det problem

 med den föreslagna ordningen eftersom regeringsformen i princip inte tillåter

delegation av normgivningsmakt inom skatteområdet. Lagrådet har vidare uttalat

att den paragraf i lagrådsremissen den 27 april 2000 (16 §), enligt vilken

regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fick föreskriva eller i

enskilda fall medge undantag från registreringsplikten, bör ändras så att

bemyndigandet inte avser föreskriftsrätt. En konsekvens av en sådan koppling

till skattelagstiftningen som Lagrådet funnit föreligga blir att såväl

registreringsplikten som undantag från denna kräver lagform.

De fordon som skall vara registrerade för att få brukas anges i dag i 8 §

bilregisterkungörelsen. Undantag från registreringsplikten förekommer i bl.a.

bilregisterkungörelsen, fordonskungörelsen (1972:595), terrängtrafikkungörelsen

(1972:594) och förordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i

Sverige. Det är fråga om undantag som spänner över ett vitt fält och av den

anledningen är detaljerade.

I 6 § fordonsskattelagen (1988:327) anges att vissa där särskilt upptagna

fordonstyper är skattepliktiga om de är eller bör vara upptagna i bilregistret

och inte är avställda. Eftersom oregistrerade respektive avställda fordon

således är skattebefriade blir de grundläggande reglerna om när sådana avställda

 fordon får användas av betydelse för skattskyldighetens avgränsning. Även dessa

 regler bör mot denna bakgrund finnas i lagen om vägtrafikregister.

Som ett exempel på möjligheten att tillfällig bruka ett oregistrerat eller

avställt fordon kan nämnas institutet saluvagnslicens i bilregisterkungörelsen.

Denna licensgivning för tillfälligt bruk av oregistrerat fordon bör också räknas

 till fordonsregistreringen i vid mening, trots att licensen inte avser ett

specifikt fordon. Ett skäl härför är att fordon som får brukas med stöd av

licensen är skattepliktigt enligt lagen (1976:339) om saluvagnsskatt.

För bruk av fordon som omfattas av registreringkrav eller licenser enligt

exportvagnskungörelsen (1964:39), turistvagnskungörelsen (1972:601) eller

kungörelsen om interimslicens för fordon (1973:766) föreslår regeringen ett krav

 på tillfällig registrering (se vidare avsnitt 7.7).

Genom föreslagna bestämmelser är det regeringens avsikt att lagreglera allt

brukande av fordon som inte omfattas av skatteplikt enligt fordonsskattelagen.

Det är dock av praktiska skäl nödvändigt att överlåta åt förvaltningsmyndighet

att i enskilt fall medge undantag från registreringsplikten. Bemyndigandet bör

även ge en möjlighet att medge undantag från regler om brukande av fordon. En

undantagsmöjlighet av det slaget bedöms inte stå i strid med regeringsformen.

Med bemyndigandet ges en möjlighet att på nödvändiga villkor tillåta exempelvis

tillfällig användning eller användning inom ett avgränsat område av oregistrerat

 fordon. Det kan anmärkas att sådant körtillstånd för avställt fordon i visst

fall som avses i 45 § bilregisterkungörelsen inte bör få någon motsvarighet i de

 föreslagna bestämmelserna. För de situationer där körtillstånd i dag kan

lämnas, och där ett fordon framgent tillfälligt behöver användas, förutsätter

regeringen att undantag kommer att kunna medges från registreringsplikten i

enskilt fall. Likaledes bör undantag kunna medges för exempelvis vissa

specialfordon som används på flygplatser även om flygplatsen i fråga inte är att

 anse som inhägnat område. Det ligger i sakens natur att varje sådant enskilt

fall inte kan förutses och därmed regleras i lag.

7.5 Fordon i internationell vägtrafik i Sverige

Regeringens förslag: De nuvarande reglerna i förordning (1987:27) om fordon i

internationell vägtrafik i Sverige förs, till den del de innebär undantag från

registreringsplikten, över till lagen om vägtrafikregister. I lagen anges att

fordon som förs i internationell vägtrafik i Sverige inte behöver vara

registrerade i vägtrafikregistret för att få brukas här. Vidare anges

uttryckligen att motordrivna fordon som är registrerade i Danmark, Finland eller

 Norge får brukas här under högst ett år.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att ett i ett annat land

registrerat privat fordon skall få brukas tillfälligt i Sverige under högst sex

månader under en tolvmånadersperiod under förutsättning bl.a. att den som

använder fordonet har sitt normala hemvist utomlands och att fordonet används

endast för privat bruk. Sexmånadersperioden skall i vissa fall, t.ex. för den

som studerar här i landet, kunna förlängas till nio månader. Kommersiella

fordon, innefattande fordon som förs i s.k. cabotagetrafik, skall enligt

förslaget få användas i Sverige med stöd av en utländsk registrering högst sex

månader under en tolvmånadersperiod.

Remissinstanserna: Några remissinstanser har haft invändningar mot utredningens

förslag. Tullverket har pekat på den osäkerhet som föreligger kring utformningen

 av det skattedirektiv utredningen grundar sitt förslag på samt problemet med

att fastställa när fordonet importerades. Länsstyrelsen i Södermanlands län

anser att den föreslagna regeln avseende kommersiella fordon kan ge en alltför

stor tyngd åt tidsbegreppet mot det angivna syftet med vägtransporten och anför

att den föreslagna regeln ytterligare bör förtydligas. Svenska Åkeriförbundet

och Biltrafikens Arbetsgivareförbund anser att frågorna om cabotage blivit för

ytligt behandlade i utredningen och att det finns skäl att avvakta en mer

genomgripande analys och även domstolsprövningar samt ställningstaganden i andra

 europeiska länder kring definitionen av cabotage. Svenska

Transportarbetareförbundet anser att det behövs en definition av vad cabotage

innebär men att konsekvenserna av den föreslagna sexmånadersregeln är

bristfälligt utredd och att frågan kräver en mer omfattande utredning.

Gällande rätt

Om ett fordon är registrerat i något annat land kan det under vissa

förutsättningar användas i Sverige enligt bestämmelser i förordningen (1987:27)

om fordon i internationell trafik i Sverige. I 2 § förordningen anges villkoren

för att ett fordon skall anses vara i internationell trafik. Fordon i sådan

trafik får brukas i Sverige under vissa särskilt angivna förutsättningar. Som

huvudregel anges att det utländska fordonet skall vara registrerat i en annan

stat, 4 §. Ett fordon skall anses vara i internationell vägtrafik i Sverige om

fordonet ägs av en fysisk eller juridisk person som har sitt huvudsakliga

hemvist utomlands, fordonet inte är registrerat i Sverige och fordonet införts i

 Sverige för tillfälligt brukande här. Vad om avses med begreppet tillfälligt

brukande har överlämnats åt rättstillämpningen.

Avgörande för gränsdragningen mellan begreppet tillfälligt och begreppet

stadigvarande bruk är avsikten med brukandet och förhållandena när inresan

skedde. Om avsikten vid införseln eller inresan är att bruka fordonet här i

landet under en längre tid än vad som avses med tillfälligt blir fordonet

registreringspliktigt här fr.o.m. den första dag då fordonet befinner sig här.

I förordningen finns också specifika regler om "nordiska fordon". Dessa regler

grundar sig på en överenskommelse mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige som

 trädde i kraft den 1 juli 1986 (SÖ 1985:91). På grundval härav föreskrivs i

förordningen att motordrivna fordon som förs i internationell vägtrafik i

Sverige och är registrerade i Danmark, Finland eller Norge och till dem kopplade

 släpfordon får brukas i Sverige under högst ett år. Fordon som är registrerade

i dessa länder får även brukas med stöd av de nordiska motsvarigheterna till

saluvagnsskyltar. Vidare får sådana fordon brukas i Sverige under viss tid om

ett särskilt tillstånd meddelats att där tillfälligt bruka ett fordon som inte

är registrerat i landet eller som är tillfälligt registrerat i landet. Ett

arbete med en ny överenskommelse mellan de nordiska länderna inklusive Island

och Färöarna pågår för närvarande inom de nordiska regeringskanslierna.

Frågor om tillfälligt brukande av utländska fordon i Sverige regleras även av

EG-rätten. Med cabotage avses, enligt rådets förordning (EEG) nr 3118/93 av den

25 oktober 1993 om förutsättningar för transportföretag att utföra inrikes

godstransporter på väg i en medlemsstat där de inte är etablerade2, rätten att

utföra tillfälliga inrikes vägtransporter i en annan medlemsstat utan att ha

säte eller vara etablerad i den staten.

Med verkan från och med den 11 juni 1999 är cabotage i fråga om viss

persontrafik fri, se artikel 3 i rådets förordning (EG) nr 12/98 av den 11

december 1997 om villkoren för att transportföretag skall få utföra nationella

persontransporter på väg i en annan medlemsstat än den där de är hemmahörande3.

Genom en bestämmelse i förordningen (EEG) nr 3118/93 är cabotage i fråga om

godstrafiken fritt sedan den 1 juli 1998. Detta innebär att den kvotordning som

tidigare gällt för cabotagetrafiken beträffande gods har avskaffats inom EU.

Utredningens överväganden

Som en utgångspunkt i sina överväganden konstaterar utredningen att begreppet

tillfälligt i förordningen om internationell vägtrafik i Sverige under

inflytande av bl.a. bestämmelser i 1949 års Genèvekonvention rörande vägtrafik

(SÖ 1952:66) i praxis - om än med viss tvekan - tolkats som ett år.

Vid tiden för utredningen pågick ett arbete med ett förslag från EG-kommissionen

 till rådets direktiv om skattebehandling av privata motorfordon vid permanent

införsel till en annan medlemsstat i samband med byte av hemvist eller vid

tillfälligt bruk i en annan medlemsstat än den registrerade. Utredningens

förslag beträffande fordon i internationell vägtrafik i Sverige bygger på detta

förslag till direktiv. Mot bakgrund av det nära samband som råder mellan

fordonsbeskattning och registrering av fordon anser utredningen att

registreringsreglerna beträffande privata fordon borde bygga på detta förslag

till skattedirektiv.

Utredningen föreslår att samma regler även skulle gälla för kommersiella fordon

dvs. dels fordon som genom sin generella konstruktion eller utrustning är

lämpade för och avsedda att transportera mer än nio personer, inräknat föraren,

eller gods, vare sig det sker mot betalning eller inte, och dels fordon lämpade

och avsedda för annat särskilt ändamål än transport.

Utredningen har från svenska åkare uppmärksammats på att särskilda problem

hänger samman med den fria cabotagetrafiken och dess förhållande till

bestämmelserna i förordningen om fordon i internationell vägtrafik i Sverige.

Utrymmet för tillämpningen av förordningen innebär enligt åkarna allvarliga

konkurrensproblem för den svenska åkeribranschen och klara regler har efterlysts

 i fråga om skyldigheten att registrera ett fordon i Sverige när det brukas här.

 Utövarna har önskat exakta besked när det gäller frågan om hur länge ett

utländskt fordon får utöva cabotagetrafik i Sverige innan registreringsplikt

inträder här.

Utredningen har gjort den bedömningen att dess förslag avseende kommersiella

fordon inte strider mot EG:s regler om cabotagetrafik.

Skälen för regeringens förslag

Innebörden av begreppet cabotagetrafik enligt förordningen (EEG) nr 3118/93

förutsätter att det är fråga om tillfälliga transporter. I EG-förordningens

artikel 1 punkt 1 definieras cabotage som rätt att utföra tillfälliga inrikes

vägtransporter. Vad som skall läggas i begreppet tillfälliga är avhängigt av hur

 detta begrepp i förordningen tolkas. Det är en uppgift för de nationella

domstolarna och i sista hand EG-domstolen att tolka bestämmelserna i en

EG-förordning.

Det förslag till direktiv utredningen hänför sig till har under den senaste

tvåårsperioden inte behandlats inom EU och det är oklart vad förslaget kommer

att resultera i.

Med den osäkerhet som råder om det förslag till direktiv utredningen utgått

ifrån framstår det som olämpligt att lägga det förslaget till grund för

ändringar i befintligt regelsystem för fordon i internationell vägtrafik i

Sverige. De nu gällande svenska reglerna kan inte heller bedömas stå i strid med

 befintliga EG-förordningar som reglerar s.k. cabotagetrafik. Någon närmare

praxis finns ännu inte i fråga om tolkningen av förordningarna. Det framstår mot

 denna bakgrund som olämpligt att nu ändra reglerna om internationell vägtrafik

i Sverige. Utredningens förslag bör därför inte genomföras i denna del.

Vad beträffar nordiska fordon pågår ett arbete med en översyn av den

överenskommelse mellan Danmark, Finland, Norge och Sverige som trädde i kraft

den 1 juli 1986 (SÖ 1985:91). Överenskommelsen gäller dock alltjämt, varför de

särskilda reglerna för fordon från dessa länder för närvarande inte bör ändras.

De nu berörda reglerna, som i dag återfinns i förordning, innebär undantag från

den grundläggande registreringsplikten. Bestämmelserna bör därför inarbetas i

lagen om vägtrafikregister.

7.6 Saluvagnslicens

Regeringens förslag: De nuvarande bestämmelserna om saluvagnslicens i 38-40 §§

bilregisterkungörelsen (1972:599) förs något modifierade över till lagen om

vägtrafikregister. Fordon skall även framgent kunna användas med stöd av

saluvagnslicens. För viss yrkesmässig verksamhet finns således en rätt att med

stöd av sådan licens bruka fordon som inte är registrerade i vägtrafikregistret

eller fordon som är avställda. En saluvagnslicens skall meddelas en sökande,

t.ex. en bilhandlare eller en tillverkare, om det inte kan antas att licensen

kommer att missbrukas eller om det inte finns något annat särskilt skäl att

avslå en ansökan. Vidare regleras i lagen möjligheten att återkalla en meddelad

saluvagnslicens.

Utredningens förslag: Utredningens förslag stämmer väsentligen med regeringens.

Utredningen har dock föreslagit att institutet skall kallas för

saluvagnregistrering och att bestämmelser härom skall tas in i en förordning om

vägtrafikregister.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft något att erinra mot

utredningens förslag i nu aktuella delar. Riksskatteverket anser dock att ordet

licens bättre beskriver vad det är fråga om, nämligen ett tillstånd för att

bruka oregistrerade eller avställda fordon. Riksskatteverket och

Skattemyndigheten i Örebro delar utredningens uppfattning att utebliven

saluvagnsskatt bör utgöra grund för återkallelse av saluvagnsregistrering.

Gällande rätt

Genom institutet saluvagnslicens ges licenshavaren en möjlighet att tillfälligt

bruka oregistrerade eller avställda fordon. Institutet regleras i 38-47 a §§

bilregisterkungörelsen.

Saluvagnslicens får meddelas den som yrkesmässigt tillverkar eller transporterar

 eller driver handel med motordrivna fordon, släpfordon eller terrängsläp. Med

tillverkning avses även sådan påbyggnad eller lackering som ingår som ett led i

arbetet med att färdigställa fordonen, 38 § bilregisterkungörelsen. Licensen

innebär att vederbörande får bruka oregistrerade eller avställda fordon.

Det är endast vissa typer av körningar som är tillåtna. Med stöd av licensen

får, enligt 40 § bilregisterkungörelsen, sådana fordon som tillståndshavaren

yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med brukas

1. för provkörning i samband med tillverkning eller reparation,

2. för färd kortaste lämpliga väg från hamn, järnvägsstation, fabrik,

reparationsverkstad, förvaringslokal eller liknande till sådan plats eller lokal

 eller till garage,

3. för färd kortaste lämpliga väg till och från besiktning,

4. för körning i den omfattning som behövs för demonstration eller försäljning.

Ett fordon som brukas med stöd av en saluvagnslicens skall vara försett med en

saluvagnsskylt. En sådan skylt är inte knuten till något visst fordon utan

används för det fordon som för tillfället behöver köras. Vid ett och samma

tillfälle kan därmed endast ett fordon köras med skylten. Licenshavaren skall

till Vägverket anmäla det antal motordrivna fordon, släpfordon eller terrängsläp

 som han önskar använda samtidigt med stöd av licensen och lämna in bevis om

trafikförsäkring, som avser samtliga motordrivna fordon som skall användas med

saluvagnsskylt. I fråga om fordon som är skattepliktigt enligt lagen (1976:339)

om saluvagnsskatt, skall den skatten ha betalats innan skyltar lämnas ut. Enligt

 saluvagnsskattelagens bestämmelser utgår saluvagnsskatt i stället för

fordonsskatt.

Ansökan om saluvagnslicens görs hos Vägverket och den gäller tills vidare. En

licens kan dock återkallas under vissa omständigheter. Det kan ske om

tillståndshavaren lämnat oriktig uppgift i ett intyg om att ett kontrollmärke

har förstörts, om licensen har utnyttjats i strid med de bestämmelser som rör

saluvagnslicensen, om licensen inte utnyttjats under de senaste tolv månaderna

eller om det finns annan anledning att återkalla licensen. Någon karenstid eller

 spärrtid finns inte, utan en sökande kan i princip omgående ansöka om en ny

licens sedan återkallelse skett.

Annan anledning att återkalla licensen har ansetts vara exempelvis att

saluvagnsskatt inte betalats i tid, att försäkring saknats, att vederbörande

företag gått i konkurs eller att saluvagnsskylten använts på ett felaktigt sätt.

En beviljad saluvagnslicens registreras i bilregistret på innehavaren med

angivande av organisations- eller personnummer.

Skälen för regeringens förslag

Allmänt

De särskilda bestämmelserna om saluvagnslicens, som utgör en egen form av

tillfälligt brukande av fordon, har kommit till eftersom fordonen i

bilhandlarnas lager till största delen är oregistrerade eller avställda. För att

 tillfälligt kunna köra enskilda fordon kan bilhandlaren i stället ha en

saluvagnslicens, som inte är knuten till ett visst fordon, och betala

saluvagnsskatt efter det antal skyltar som han efter ansökan har fått ut.

Särskilda bestämmelser om saluvagnslicens fyller således en viktig funktion för

bilhandelns hantering av fordon i lager och också för den som tillverkar främst

tyngre fordon - bussar och lastbilar - där den slutliga utformningen av fordonen

 varierar efter beställarens önskemål och fordonens kommande användningsområde.

Därmed kommer tillverkningsprocessen att innefatta transporter av fordon utanför

 själva fabriken.

Med dagens beskattningssystem för fordon finns alltjämt ett behov av ett till

detta anpassat särskilt system för bilhandlare och tillverkare, som möjliggör

tillfälliga provkörningar, förflyttningar etc. av fordon vilka i annat fall

skulle behöva registreras på ordinärt sätt eller ställas på för att få användas.

 Dagens bestämmelser om saluvagnslicens bör därför föras över till lagen om

vägtrafikregister. Utredningen har föreslagit att institutet kallas för

saluvagnsregistrering, för att understryka att det är fråga om en form av

registrering och för att knyta an till andra registreringsformer, som samlas i

vägtrafikregistrets fordonsregisterdel. Regeringen delar emellertid

Riksskatteverkets uppfattning att den nuvarande benämningen saluvagnslicens

bättre speglar det förhållandet att det är fråga om oregistrerade eller

avställda fordon. Licensen är inte heller knuten till ett specifikt fordon

vilket termen registrering kan antyda, utan till ett bestämt företag som kan

utnyttja licensen för körning av olika fordon i den närmare omfattning som

regleras i lagen och i en kommande förordning om vägtrafikregister.

För fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens tas saluvagnsskatt ut med stöd

 av lagen om saluvagnsskatt. Ett brukande med stöd av saluvagnslicens utgör ett

undantag från den registreringsplikt som gäller för att få bruka fordon, vilket

innebär att meddelande av saluvagnslicens på samma sätt som registreringsplikten

 har skatteanknytning. Av samma skäl som Lagrådet anfört när det gäller behovet

av att ge registreringsplikten lagform bör därför även reglerna om meddelande

och återkallelse av saluvagnslicens samt brukande av fordon med stöd av licensen

 regleras i lagen. Närmare regler om förfarandet vid licensgivning samt

användandet av de särskilda saluvagnsskyltarna bör regleras särskilt.

Meddelande av saluvagnslicens och brukande av fordon med stöd av denna

De verksamheter som i dag kan komma i fråga för saluvagnslicens bör alltjämt ha

denna möjlighet.

För närvarande saknas bestämmelser om lämplighetsprövning av en sökande. Det har

 visat sig vara en brist i systemet bl.a. då det varit fråga om en sökande som

tidigare fått sin saluvagnslicens återkallad. Utredningen har föreslagit att

registrering inte skall få meddelas om det skäligen kan antas att

saluvagnslicensen kommer att missbrukas eller om det föreligger något annat

särskilt skäl mot att meddela den. Regeringen delar utredningens uppfattning att

 en möjlighet till en sådan lämplighetsprövning bör finnas. Det skall på goda

grunder kunna antas att saluvagnslicensen inte kommer att missbrukas. Någon mer

ingående personutredning skall dock inte krävas. Vid tillämpningen av dessa

bestämmelser får bl.a. vägas in en sådan omständighet som att en licens tidigare

 blivit återkallad.

Saluvagnslicens bör kunna användas för brukande i samma omfattning som tidigare,

 varför nuvarande regler härom bör överföras till lagen om vägtrafikregister.

Återkallelse av saluvagnslicens

En ansökan om saluvagnslicens kan i dag återkallas under de omständigheter som

nämnts ovan.

Även i fortsättningen bör det finnas en möjlighet att återkalla

saluvagnslicensen. En sådan möjlighet kan tjäna som påtryckningsmedel bl.a. mot

den som lånar ut sina saluvagnsskyltar för olika typer av körningar. De grunder

för återkallelse som finns för närvarande bör gälla även fortsättningsvis. De

bör emellertid kompletteras med en återkallelsegrund som uttryckligen tar sikte

på det fallet att innehavaren av licensen på annat sätt visat sig vara olämplig.

 För den som inte betalat saluvagnsskatt enligt dagens regler gäller ett förbud

att använda saluvagnsskylten och det har också ansetts utgöra en anledning att

återkalla licensen. Även utebliven betalning bör därför uttryckligen anges som

skäl för återkallelse.

Ringa fall, där licensen utnyttjats i strid med bestämmelserna och då

innehavaren visat sig olämplig eller det annars finns anledning att överväga att

 återkalla licensen, bör dock inte föranleda återkallelse.

7.7 Tillfällig registrering m.m.

Regeringens förslag: De skilda formerna av interimistisk registrering av fordon

- exportvagnsregistrering, interimslicens och turistvagnslicens - förs i lagen

om vägtrafikregister samman till en enhetlig registreringsform som kallas

tillfällig registrering. Bestämmelserna differentieras beroende på om fordonet

efter viss tid ordinärt skall registreras i vägtrafikregistret eller inte.

Förfarandet omfattar även begagnade fordon som skall registreras här eller

exporteras.

Ett tillfälligt registrerat fordon får med vissa inskränkningar brukas i

Sverige. Inskränkningarna avser huvudsakligen sådan tillfällig registrering som

omfattar privatimporterade fordon, dock att övriga tillfälligt registrerade

fordon i likhet med de förstnämnda inte får brukas i yrkesmässig trafik.

Den som har sitt egentliga hemvist i Sverige får utan stöd av en svensk

registrering under en vecka från det att ett fordon förts in i Sverige bruka

fordonet med stöd av en giltig utländsk registrering. Detta gäller dock endast

den som inte yrkesmässigt driver tillverkning av eller handel med motorfordon

eller släpfordon.

Utredningens förslag: Överensstämmer väsentligen med regeringens. Utredningen

har dock föreslagit att nu berörda frågor skall regleras i förordning.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har huvudsakligen varit positivt inställda

till utredningens förslag i dessa delar. Vissa synpunkter har dock framförts.

Vägverket har anfört att även fordon som tidigare varit registrerade i landet

samt egentillverkade fordon bör få brukas i samma omfattning som tillfälligt

registrerade fordon som förts in från ett annat land inom EES med stöd av giltig

 registrering. Vidare har verket i anslutning till att utredningen föreslagit

att uttrycket egentligt hemvist skall användas anfört att det är viktigt att

samordna centrala begrepp och att redan etablerade begrepp bör användas i

möjligaste mån. Aktiebolaget Svensk Bilprovning anser att definitionen av nytt

fordon är otydlig och att det behövs enhetliga definitioner som håller i

skatte-, vägtrafik- och registreringshänseende. Bolaget har påpekat att i dag

avses med nytt fordon ett fordon som brukats mindre än 6 månader och körts

mindre än 600 mil. Svenska Försäkringsförbundet har ifrågasatt om det finns

möjligheter att kontrollera hur länge ett fordon befunnit sig i Sverige när det

förts in i Sverige och brukas utan stöd av en svensk registrering i enlighet med

 den föreslagna regeln om en veckas brukande. Enligt förbundets bedömning

föreligger en risk för att regeln kommer att missbrukas och att antalet

oförsäkrade fordon kommer att öka på svenska vägar. Tullverket anser att, när

det är fråga om import av ett fordon från tredje land, det bör framgå av

bestämmelsen att ett fordon får brukas med stöd av giltig utländsk registrering

under en vecka från importtillfället.

Gällande rätt

I vägtrafiklagstiftningen finns bestämmelser om olika former av tillfälligt

brukande av fordon. Tillfälligt brukande av fordon utan stöd av registrering i

bilregistret kan bl.a. ske med stöd av bestämmelserna i exportvagnskungörelsen

(1964:39), turistvagnskungörelsen (1972:601) och kungörelsen (1973:766) om

interimslicens för fordon.

Ett oregistrerat fordon kan således under vissa förutsättningar brukas med stöd

av licens enligt turistvagnskungörelsen och kungörelsen om interimslicens för

motorfordon. Detsamma gäller fordon infört i exportvagnsförteckning enligt

exportvagnskungörelsen.

Exportvagnskungörelsen

Enligt exportvagnskungörelsen kan den som inte har sitt egentliga hemvist i

Sverige men här har förvärvat en personbil eller en motorcykel, som han ämnar

föra ut ur landet, tillfälligt få bruka fordonet i Sverige utan att det är

registrerat enligt bilregisterkungörelsen. Förutsättningen är att det är infört

i en s.k. exportvagnsförteckning och är försett med särskilda

exportvagnsskyltar. Förfarandet syftar till att underlätta för personer som inte

 har sitt egentliga hemvist i Sverige att köpa ett fordon tull- och skattefritt

i Sverige och föra det med sig hem.

Exportvagnsregistrering medges endast för fordon som inte har varit i trafik,

dvs. en förutsättning är att fordonet inte är, har varit eller bort vara

registrerat här i landet annat än i förening med avställning och att fordonet

inte heller förut har förts in i exportvagnsförteckning, således nya fordon.

Även den som har sitt egentliga hemvist här men som avser att flytta från landet

 inom tre månader får tillfälligt bruka ett sådant fordon i Sverige enligt dessa

 bestämmelser.

Exportvagnskungörelsen gäller även personbil eller motorcykel som skall brukas

utanför landet av en svensk utlandsmyndighet.

Rätten att bruka fordonet upphör när de nämnda förhållandena inte längre

föreligger eller om fordonet överlåts, hyrs ut eller lånas ut till någon som

inte endast tillfälligt vistas här.

Den särskilda exportvagnsförteckningen förs hos Tullverket.

Turistvagnskungörelsen

Ett annat slag av tillfälligt brukande av fordon i Sverige medges enligt

bestämmelserna i turistvagnskungörelsen. Turistvagnslicens får meddelas den som

inte har sitt egentliga hemvist i Sverige och endast tillfälligt skall vistas i

landet och som här skall bruka en bil, motorcykel eller släpvagn som inte är

registrerad i landet. Sådan licens får meddelas under förutsättning att fordonet

 har förts in för enskilt bruk, för testkörning eller för något annat liknande

ändamål. Det krävs vidare att fordonet endast tillfälligt skall användas inom

landet och att temporär tullfrihet har medgetts för fordonet eller att fordonet

har kontrollerats av tullen på annat sätt.

Temporär import har numera ersatt begreppet temporär tullfrihet, vilket dock

fortfarande används i en del författningar. Temporär import innebär ett

tullförfarande för den som vill använda en vara tillfälligt i något land inom

gemenskapen och därefter föra ut den igen. Förfarandet tillämpas efter

EU-inträdet alltså endast gentemot tredje land, dvs. ett icke EU-land, och

används för utländska medborgare som tillfälligt vill arbeta i Sverige och som

inte uppfyller kraven för att få använda fordon enligt förordningen om

internationell vägtrafik i Sverige, se avsnitt 7.5.

Frågor om turistvagnslicens prövas av Tullverket, som också för ett särskilt

register över de fordon för vilka licens har utfärdats. Enligt 7 § tredje

stycket turistvagnskungörelsen kan turistvagnslicensen återkallas om det finns

skälig anledning.

Kungörelsen om interimslicens

För ett fordon som inte är registrerat i Sverige men som förs in i landet för

att stadigvarande brukas här får interimslicens meddelas. Bestämmelser om

interimslicens finns i kungörelsen om interimslicens för fordon. Licensen

meddelas den som inte yrkesmässigt driver tillverkning av eller handel med

motordrivna fordon, släpfordon eller terrängsläp.

Med stöd av en interimslicens får fordonet brukas i viss begränsad omfattning

för förvaring och besiktning. Sedan fordonet efter införseln har registrerats

och godkänts vid registreringsbesiktning eller tagits upp i typintyg får det

dock brukas även för andra ändamål.

Det är Tullverket som meddelar interimslicens, under förutsättning att fordonet

är trafikförsäkrat eller att en särskild gränsförsäkring har tecknats för det,

12 § trafikförsäkringsförordningen (1976:359). Licensen gäller under en månad

från den dag den meddelades. För att erhålla licensen skall sökanden betala en

avgift om 150 kronor.

Skälen för regeringens förslag

Lagreglering av tillfällig registrering

Enligt fordonsskattelagen är vissa uppräknade fordonsslag skattepliktiga endast

om de är eller bör vara upptagna i bilregistret och inte är avställda. Fordon

som är föremål för någon av de ovan nämnda formerna av interimistisk

registrering som finns i dag är inte upptagna i bilregistret och därmed inte

skattepliktiga. Eftersom fordonen enligt regeringens förslag kommer att föras in

 i vägtrafikregistret bör det särskilt i fordonsskattelagen anges att

tillfälligt registrerade fordon undantas från skatteplikten. Även frågor om

registrering och brukande av fordon med stöd av tillfällig registrering har

skatteanknytning varför bestämmelser härom, av samma skäl som Lagrådet anfört

när det gäller den grundläggande registreringsplikten, bör få lagform. Övriga

bestämmelser om tillfällig registrering bör tas in i en förordning om

vägtrafikregister.

Regeringen föreslår således att samtliga former av tillfällig registrering skall

 regleras i den nya lagen om vägtrafikregister. Vidare bör tidsgränserna för den

 tillfälliga registreringens giltighet framgå av de lagregler som avser

tillfällig registrering.

Tillfälligt brukande vid privatimport

Hemtransporten av fordon som privatimporteras och som innehar en giltig utländsk

 registrering bör enligt regeringens mening förenklas och avse såväl fordon som

förs in från annat EU-land som tredjelandsfordon. Detta kan ske genom en regel

om att fordonet utan någon omedelbar åtgärd får brukas under viss kortare tid.

Privatimporterade fordon bör få brukas i Sverige med stöd av en giltig utländsk

registrering under en vecka från det att fordonet fördes in i landet. Det finns

flera fördelar med en sådan tidsfrist som föreslagits, bl.a. genom att ansökan

om tillfällig registrering skulle kunna ske inom den tiden. Den enskilde får med

 andra ord ett visst rådrum för att klara av formaliteter och praktiska bestyr i

 samband med registreringen. Nackdelen är att utgångspunkten för veckofristen

inte på ett enkelt sätt kan dokumenteras i vissa fall, dvs. i fråga om fordon

som kommer från EU-länderna och som tullen numera i allmänhet inte kontrollerar.

 Regeringen delar utredningens uppfattning att sådana förfaranden emellertid får

 motverkas med kontroll på annat sätt, främst i samband med trafikövervakning.

Beträffande fordon som kommer direkt från länder utanför EU finns inte

motsvarande problem, eftersom dessa fordon regelmässigt kontrolleras av tullen.

Någon anledning att låta dessa fordon stå utanför veckofristen finns därför

inte.

Eftersom denna regel är ett undantag från registreringskravet bör den ha

lagform.

Ett enhetligt system för tillfälligt brukande och tillfällig registrering

I de direktiv regeringen givit utredningen konstateras att Sveriges inträde i EU

 har aktualiserat frågor om i vilket land ett fordon rätteligen skall vara

registrerat och hur länge ett fordon som är registrerat i ett annat land skall

få användas i Sverige. Utvecklingen inom en gemensam europeisk marknad torde

komma att ställa krav på en enkel och tydlig avgränsning av

registreringsplikten, varför utredningen gavs i uppdrag att lämna ett förslag

till ett samlat regelsystem för olika former av tillfälligt brukande av fordon.

Utredningen har föreslagit att de skilda formerna av interimistisk registrering

av fordon förs samman till i stort sett ett system, kallat tillfällig

registrering, där så få fordon som möjligt står utanför systemet. Regeringen

anser detta vara en lämplig ordning. Det av utredningen föreslagna uttrycket

tillfällig registrering bör användas.

Bestämmelserna bör så långt som möjligt vara lika för de olika formerna av

tillfälligt brukande och tillfällig registrering. Samtidigt bör reglerna

förenklas i största möjliga utsträckning. Karaktären och varaktigheten av

tillfälligt bruk av fordon i landet varierar starkt. Därför kan reglerna av

naturliga skäl inte bli identiska för alla former av tillfällig registrering.

En allmän utgångspunkt är att en fordonsägare skall registrera sitt fordon i det

 land där ägaren har sitt huvudsakliga hemvist. Bestämmelserna bör utformas så

att de förhindrar att fordon registreras i det land som exempelvis har lägst

fordonsskatt.

Utredningen har föreslagit att begreppet egentligt hemvist, som i dag används i

de författningar som reglerar frågor om interimistisk registrering, alltjämt

skall användas. Det kan noteras att det i denna proposition föreslås att

begreppet permanent bosättning skall införas i körkortslagen efter förebild i

ett EG-direktiv på området. Regeringen ser dock ingen anledning att i

registreringssammanhang använda ett annat begrepp än egentligt hemvist som

används i 7 § folkbokföringslagen (1991:481).

Förutsättningar för tillfällig registrering

Förutsättningarna för tillämpningen av exportvagns- och turistvagnskungörelserna

 har förändrats efter EU-inträdet, främst på grund av de ändrade

tullförutsättningarna. Ett fordons gemenskapsstatus fastställs vid dess

registrering. Sådana fordon undergår därmed normalt inte någon gränskontroll.

Turistvagnslicens meddelas i dag till övervägande del för olika slag av

testfordon - fordon under utveckling - som saknar registrering i något annat

land. Licens kan meddelas även i de fall ett fordon har förlorat sina ordinarie

skyltar. Efter EU-inträdet saknas det möjlighet att medge licens för fordon med

gemenskapsstatus eftersom gränsformaliteter för sådana fordon i princip inte får

 förekomma. De nuvarande möjligheterna till exportvagnsregistreringar och

turistvagnslicenser bör dock inbegripas i förfarandet för tillfällig

registrering. Det innebär bl.a. att testfordon från andra länder än EU-länder

kan föras in i landet med stöd av en tillfällig registrering. Regeringen anser

dock att det skall vara möjligt att tillfälligt registrera även ett testfordon

från annat EU-land. Det kan ske om villkoren för sådan tillfällig registrering

förändras något. Tullbehandling skall därför inte vara ett villkor för

tillfällig registrering av testfordon och de övriga fordon som kan komma i

fråga.

Utredningen har föreslagit att fordon av det här slaget skall vara tillfälligt

registrerade under maximalt tolv månader. Tillfällig registrering bör härefter

på nytt kunna ske för fordonet. Eftersom fordonet inte skall stadigvarande

brukas i Sverige bör förnyelse inte få ske förrän viss tid förflutit från

närmast föregående period. Regeringen återkommer till den sistnämnda frågan, och

 instämmer i utredningens bedömning att giltighetstiden bör kunna uppgå till

tolv månader. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer bör dock i

 enskilt fall kunna medge undantag med stöd av bemyndigande i lagen om

vägtrafikregister.

Fordon som kommer från, eller förs till, ett land utanför EU omfattas

fortfarande av tullbehandling. Det finns emellertid inte någon anledning att ha

andra regler för dessa fordon än för s.k. EU-fordon. Även tredjelandsfordonen

bör därför omfattas av bestämmelserna om tillfällig registrering.

Som framgått kan endast fordon som inte varit i trafik, dvs. i praktiken

fabriksnya fordon, tas in i exportvagnsförteckningen. Frågan om registreringen

vid köp av ett begagnat fordon som förs ut ur landet på egna hjul är för

närvarande oklar. Eftersom export av såväl nya som begagnade fordon bör

underlättas kan exportvagnsförfarandet inom ramen för den tillfälliga

registreringen omfatta även begagnade fordon. Utredningen har framhållit att den

 utländske köparen bör kunna klara av alla formaliteter och föra fordonet ur

landet inom kortare tid än den som föreslås för andra former av tillfällig

registrering. För undvikande av att en utlandsbosatt frestas att missbruka

möjligheten att tillfälligt registrera ett begagnat fordon för annat än

tillfällig användning här i landet bör den tillfälliga registreringstiden i

dessa fall vara tämligen kort. Enligt regeringens mening skall sådan

registrering i enlighet med utredningens förslag gälla endast en månad.

Beträffande nya exportvagnar kan däremot den nu gällande fristen om tolv månader

 behållas.

Definitionen av nya fordon bör ske utifrån de hittills gällande kriterierna för

exportvagnsförfarandet. Med ett nytt fordon menas därvid ett fordon som inte är,

 har varit eller bort vara registrerat här i landet annat än i förening med

avställning.

Nu gällande exportvagnsregistrering kan även användas av den som har sitt

egentliga hemvist i Sverige och som avser att flytta från landet inom viss tid.

Denna registrering har giltighet längst till och med den månad då tolv månader

förflutit sedan fordonet infördes i exportvagnsförteckningen. För den som

fortfarande bor i Sverige - har sitt "egentliga hemvist" här - kan

exportvagnsregistrering komma i fråga endast om fordonsägaren avser att flytta

inom tre månader. Det innebär bl.a. att fordonet kan brukas i Sverige i avvaktan

 på avflyttning från landet inom tre månader från den dag då fordonet förts in i

 exportvagnsförteckning. Utredningen har inte funnit anledning att ändra någon

av dessa tidsfrister. Enligt förslaget skall dock giltighetstiden om tolv

månader räknas från den dag tillfällig registrering meddelades. Regeringen delar

 utredningens uppfattning.

I fråga om privatimporterade fordon från tredje land gäller en interimslicens i

dag endast under en månad. Utredningen har föreslagit att giltighetstiden för

tillfällig registrering av det här slaget bör begränsas till tre månader. Inte

minst av skatteskäl är det enligt utredningens mening viktigt att den ordinära

registreringen kommer till stånd ganska snart. Samtidigt skall innehavaren av

fordonet ha rimlig tid för att hinna med de moment som krävs för att fordonet

skall godkännas och bli klart för ordinär registrering. Regeringen anser i

likhet med utredningen att giltighetstiden för den här typen av tillfällig

registrering bör förlängas till tre månader. Det skall dock inte finnas några

möjligheter till förlängning av giltighetstiden omedelbart efter att tiden

förflutit. Härför talar inte minst administrativa skäl.

För att förhindra missbruk av systemet med tillfällig registrering, som innebär

att fordonen inte omfattas av fordonsskattelagens bestämmelser, bör tillfällig

registrering för ett visst fordon få meddelas på nytt först sedan tolv månader

förflutit från utgången av närmast föregående period av en sådan registrering.

Villkor för bruk av tillfälligt registrerat fordon

För att kunna inordna nuvarande exportvagnsregistrering och turistvagnslicens i

systemet bör brukandereglerna differentieras. Brukande med stöd av den

tillfälliga registreringen av fordon, som inte senare skall registreras ordinärt

 i vägtrafikregistret, bör liksom hittills tillåtas utan inskränkningar. Detta

kan ske, eftersom den tillfälliga registreringen i vägtrafikregistret kommer att

 tjäna ett kontrollsyfte. Några stora olägenheter med en sådan ordning behöver

då inte uppstå.

När det gäller brukande med stöd av en tillfällig registrering innan fordonet

har godkänts vid registreringsbesiktning för fordon som senare skall registreras

 ordinärt i vägtrafikregistret, bör det göras viss skillnad beroende på bl.a.

varifrån fordonet förs in och hur registreringsförhållandena för fordonet ser ut

 vid införseltillfället.

Ett fordon som förs in från ett annat EU-land och därvid har en giltig

registrering i det landet bör, även innan fordonet har godkänts vid en

registreringsbesiktning, få brukas här utan inskränkning. För fordon från andra

EU-länder som saknar giltig registrering samt för tredjelandsfordon har

utredningen ansett att brukandet med stöd av den tillfälliga registreringen

innan fordonet har godkänts vid registreringsbesiktning, liksom är fallet i dag,

 bör vara inskränkt. Regeringen delar utredningens uppfattning härvidlag. När

fordonet har godkänts vid registreringsbesiktning bör brukande kunna tillåtas

utan inskränkningar, förutsatt att fordonet efter besiktningen inte har ändrats

på ett sådant sätt att fordonet skall inställas för ny registreringsbesiktning.

Lagrådet har i sitt yttrande den 15 februari 2001 påpekat att det bör vara

medgivet att ett direktimporterat fordon förs till ägarens hem eller företag,

även om där inte finns vad som kan betecknas som "förvaringslokal eller

liknande". Lagrådet har därför föreslagit att efter orden "sådan plats eller

lokal" läggs till "eller till någon annan plats där fordonet kan ställas upp i

avvaktan på registreringsbesiktning". Regeringen är av samma uppfattning som

Lagrådet, dvs. att fordonet skall kunna föras hem och ställas upp i avvaktan på

registreringsbesiktning oavsett om ägaren har tillgång till förvaringslokal

eller liknande eller inte. Nu gällande författningstext torde också i praktiken

ha tillämpats så. För att detta tydligare skall komma till uttryck i lagtexten

bör den emellertid ändras på sätt Lagrådet föreslagit.

Ett fordon som brukas med stöd av exportvagnsregistrering får i dag inte

användas i yrkesmässig trafik. Detta motiveras av de särskilda krav som bör

ställas inom den yrkesmässiga trafiken liksom av att tillfälligt registrerade

tunga fordon är undantagna från avgiftsplikt enligt lagen (1997:1137) om

vägavgift för vissa tunga fordon. Dessa skäl gör sig gällande även för övrig

tillfällig registrering varför ett generellt förbud mot att använda tillfälligt

registrerade fordon i yrkesmässig trafik bör gälla.

Upphörande av tillfällig registrering

För de olika formerna av tillfällig registrering finns i dag möjlighet till

återkallelse endast enligt turistvagnskungörelsen (7 § tredje stycket). Den

regeln har, såvitt utredningen kunnat utröna, i stort sett inte tillämpats. I 1

§ tredje stycket exportvagnskungörelsen finns i stället en regel av innebörd att

 rätten att bruka fordonet med stöd av kungörelsen upphör om förutsättningarna

inte längre är uppfyllda. Utredningen har föreslagit att denna senare regel ges

allmän giltighet så att registreringen alltid upphör att gälla om de angivna

förutsättningarna för registrering inte längre är uppfyllda. Även om det i många

 fall är fråga om kortvariga registreringsbeslut kan det uppkomma situationer

där det bör finnas en möjlighet att låta en mera långvarig tillfällig

registrering upphöra. Regeringen anser att en regel bör införas om att

tillfällig registrering skall upphöra om det föreligger en eller flera brister i

 förutsättningarna för att fordonet är tillfälligt registrerat. Däremot är det

tveksamt om det skall ha betydelse att en brist i förutsättningarna uppkommit

efter beslutet så att den inte längre är uppfylld. Det bör enligt regeringens

mening inte ha någon betydelse om bristen sedermera uppkommit eller om den

förelegat hela tiden. Beslut skall för sådant fall fattas om att den tillfälliga

 registreringen för fordonet skall upphöra.

7.8 Personuppgiftsansvaret

Regeringens förslag: Vägverket skall ha det övergripande ansvaret för

vägtrafikregistret och skall vara personuppgiftsansvarigt.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att regeringen skall bemyndigas

 att utse den myndighet som för vägtrafikregistret och har det övergripande

ansvaret för behandling av vägtrafikuppgifter.

Remissinstanserna: Datainspektionen anser att ansvaret för uppgifterna är oklart

 i förslaget och måste tydliggöras och att det bör anges i författningen att

Vägverket är personuppgiftsansvarigt. Därmed klargörs för den enskilde att denne

 kan vända sig till Vägverket i frågor om rättelse av uppgifter etc.

Kammarrätten i Jönköping anser att det i en inledande bestämmelse i lagen om

vägtrafikregister bör anges att Vägverket är personuppgiftsansvarigt beträffande

 sina uppgifter och en länsstyrelse ansvarig beträffande sina.

Skälen för regeringens förslag: Skyddet för den personliga integriteten

förutsätter tydliga regler om vem som ansvarar för behandling av

personuppgifter, personuppgiftsansvaret. Begreppet är avsett att ha samma

innebörd som begreppet registeransvarig i EG:s dataskyddsdirektiv.

Med uppgiften att vara personuppgiftsansvarig följer de skyldigheter av olika

slag som direktivet pekar ut, såsom att se till att behandlingen av

personuppgifter sker på ett korrekt och säkert sätt, att rätta oriktiga

uppgifter och att ersätta den registrerade för skada och kränkning som en

rättsstridig behandling av personuppgifter har förorsakat.

Både den nationella och den internationella regleringen lämnar ett stort utrymme

 när det gäller att i författning bestämma vem som skall bära

personuppgiftsansvaret för trafikregistret. Den lösning bör väljas som är

lämplig för såväl berörda myndigheter som för den enskilde.

Ett alternativ är att de olika myndigheter som för in uppgifter i registret är

personuppgiftsansvariga för de uppgifter som förs in medan en annan myndighet

ges ett övergripande men begränsat ansvar. Ett annat alternativ är att endast en

 myndighet är personuppgiftsansvarig. Om personuppgiftsansvaret delas upp mellan

 flera myndigheter kan det i många situationer framstå som oklart för den

enskilde vem han skall vända sig till. Regeringen förordar därför det senare

alternativet dvs. endast en personuppgiftsansvarig myndighet. Den

personuppgiftsansvariga myndigheten bör vara Vägverket.

7.9 Vägtrafikregistrets ändamål för behandlingen av personuppgifter

Regeringens förslag: Vägtrafikregistret skall i den utsträckning registret

behandlar personuppgifter ha till ändamål att tillhandahålla uppgifter för viss

statlig eller kommunal verksamhet och för annan särskilt angiven verksamhet, för

 aktualisering m.m. i kund- eller medlemsregister och för s.k. urvalsdragning.

Utredningens förslag: Utredningen föreslår att bestämmelsen avseende ändamålet

med registret ges en annan utformning, se 5 § i utredningens förslag till lag om

 vägtrafikregister.

Remissinstanserna: Datainspektionen anmärker att skyddet för den personliga

integriteten förutsätter tydliga regler om särskilda, uttryckligt angivna

ändamål för vilka behandling sker och anser därför att registrets ändamål måste

förtydligas och ges en mer stringent utformning med särskilda deländamål för

olika registerdelar. Även Vägverket anser att lagens ändamålsbeskrivning bör

utvecklas dels för att tydliggöra de nuvarande registrens funktion och syften,

dels för att stärka den enskildes möjlighet att få kännedom om vad uppgifterna

kan komma att användas till. Finansbolagens förening anmärker att

vägtrafikregistret är av intresse även i näringslivssammanhang, t.ex. för att

uppdatera kundregister, för att eftersöka gäldenärers tillgångar och för

marknadsföring m.m. Föreningen anser att det är ett samhällsintresse att

registret också utformas med beaktande av sådana intressen och anser att det

därför är lämpligt att klargöra även detta i definitionen av registrets ändamål.

Bakgrund

Med hänsyn till EG:s dataskyddsdirektiv är det nödvändigt att slå fast ändamålen

 för registret i lagen. Ändamålen styr användningen av uppgifterna och i stor

utsträckning även registrets innehåll. I den nya lagen är därmed

ändamålsbeskrivningen av central betydelse.

Vägtrafikregistret kommer att innehålla vad som enligt EG:s dataskyddsdirektiv

och personuppgiftslagen utgör personuppgifter. Ändamålen måste då vara

särskilda, uttryckligt angivna och berättigade. Personuppgifterna får inte

omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de har

 samlats in och för vilka de senare behandlas, se artikel 6 i direktivet.

Behandling av personuppgifter är enligt EG:s dataskyddsdirektiv tilllåten endast

 under vissa angivna omständigheter. När samtycke från den registrerade

föreligger, är behandling av personuppgifter alltid tillåten. Eftersom de

uppgifter som är avsedda att ingå i vägtrafikregistret är obligatoriska kan

emellertid inte samtycke utgöra en förutsättning för registrering. Behandling är

 emellertid tillåten även i andra fall t.ex. då behandlingen är nödvändig för

utförande av arbetsuppgifter som utgör led i myndighetsutövning m.m. samt då

behandlingen är nödvändig för ändamål som rör berättigade intressen hos den

registeransvarige. Senare behandling av uppgifterna får, med vissa undantag,

inte ske på ett sätt som är oförenligt med de ändamål som slagits fast.

Skälen för regeringens förslag

Den generella utformningen av ändamålsbestämmelsen

I utredningens förslag är ändamålsbestämmelsen vidsträckt, med angivande av

vilka uppgifter som skall eller får registreras. Den mängd uppgifter som förs in

 i registret kan sedan sammanställas till olika deländamål, beroende av hur

uppgifterna kombineras med varandra. Vägtrafikregistret skall, enligt

utredningens förslag, föras för att tillgodose de behov av kontroll,

identifiering och information som trafiksäkerhet, miljö och andra för

vägtrafiken betydelsefulla omständigheter föranleder i fråga om fordon och

fordonsägare samt vissa särskilt utpekade personkategorier. Ren

försäljningsverksamhet faller inte in under det registerändamål utredningen

föreslagit.

Ändamålsbestämmelsen i utredningens förslag är således tillämplig på såväl

personuppgifter som andra i registret förekommande uppgifter och lämnar enligt

regeringens uppfattning stora delar av användningsområdet öppet. Regeringen

delar därför Datainspektionens och Vägverkets synpunkter att

ändamålsbestämmelsen måste ges en mer stringent utformning. I det följande

redogörs närmare för hur en sådan ändamålsbestämmelse bör utformas. I många

delar ansluter den föreslagna lagtekniska utformningen till ändamålsbestämmelsen

 i 2 § lagen (2000:224) om fastighetsregister, se vidare prop. 1999/2000:39.

EG:s dataskyddsdirektiv ställer krav på precisering av ändamålen på sådant sätt

att regleringen kan utformas antingen så att viss användning förbjuds eller att

endast viss användning tillåts. Praktiska skäl talar för en utformning där viss

användning uttryckligen tillåts. Därtill kommer att denna lösning bör vara den

som är bäst med hänsyn till skyddet för den personliga integriteten. En lösning

där man i förväg har prövat om en användning skall tillåtas ger också bättre

kontroll över användningen av uppgifterna. En sådan lösning bör därför väljas.

Detta överensstämmer också med det sätt på vilket utredningen föreslagit att

bestämmelsen bör utformas.

Ändamålsbestämmelsens betydelse i förhållande till personuppgifter och andra

uppgifter

Kravet på preciserade ändamål i EG:s dataskyddsdirektiv och personuppgiftslagen

gäller när personuppgifter samlas in. Den personuppgiftsansvarige är sedan

skyldig att se till att personuppgifter inte behandlas för något ändamål som är

oförenligt med det för vilket uppgifterna samlades in. Att bestämmelserna endast

 avser personuppgifter beror på att det är för sådana uppgifter som det är

särskilt viktigt med ett starkt skydd för den personliga integriteten. Beroende

på vilken behandling som utförs är informationen i vissa avseenden att anse som

personuppgifter. Med personuppgifter avses enligt personuppgiftslagen all slags

information som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är

i livet.

Onödiga hinder bör emellertid inte ställas upp för användningen av den

information som finns i vägtrafikregistret. Längre gående begränsningar för

registret än EG:s dataskyddsdirektiv och personuppgiftslagen kräver bör därför

inte införas. Skälet härför är att informationen i registret skall kunna

utnyttjas på ett effektivt sätt.

I lagen bör det därför anges att personuppgifter i registret bara får behandlas

för vissa angivna ändamål. Utformning av ändamålsreglerna innebär härigenom att

hinder för spridande av uppgifter saknas så länge det inte rör sig om

personuppgifter.

Ändamålsbestämmelsens närmare utformning

För personuppgifternas del är det, som anförts ovan, nödvändigt att preciserade

ändamål anges. Enligt artikel 7 e) i EG:s dataskyddsdirektiv är behandling av

personuppgifter tillåten, om behandlingen är nödvändig för att utföra en

arbetsuppgift av allmänt intresse eller om den är ett led i myndighetsutövning

som utförs av den registeransvarige eller av tredje man till vilken uppgifterna

har lämnats ut. De nuvarande register som är avsedda att regleras i lagen

används av myndigheter där verksamheten i stor utsträckning styrs av

bestämmelser i författning. En stor del av den verksamhet som är kopplad till

registreringen innebär dessutom myndighetsutövning t.ex. uppbörd av

fordonsskatt. Denna verksamhet är uppenbart angelägen och har, genom

författningsstödet, ett fastställt allmänt intresse.

Ändamålsbestämmelsen, 5 § i regeringens förslag, bör utformas så att

vägtrafikregistrets uppgifter kan användas även för författningsreglerad

verksamhet som har delegerats till enskilda. Det kan vara fråga om verksamhet

för vilka myndigheter ansvarar men som många gånger överlåts till annan vad

gäller själva genomförandet.

Ändamålsbestämmelsen preciserar till vilka personer uppgifterna får hänföra sig

i anslutning till det specifika verksamhetsområdet. I verksamhet för vilken stat

 och kommun ansvarar finns ett behov av att i stor utsträckning få behandla

personuppgifter. Vilka personer uppgifterna får avse anges uttryckligen i

bestämmelsen. Detta innebär att verksamheten skall ha någon anknytning till de

särskilt angivna personerna, den skall exempelvis förutsätta tillgång till

information avseende fordonsägare. Detta regleras i bestämmelsens punkt 1.

Även beträffande andra ändamål än de ovan behandlade behöver personuppgifter

behandlas i trafikregistret. De personuppgifter som finns i registret behövs för

 att ge underlag för försäkringsgivning, exempelvis trafikförsäkring, eller

annan allmän eller enskild verksamhet där uppgift om de särskilt utpekade

personkategorierna utgör underlag för prövningar eller beslut. Tillgång till

uppgifterna för kontroll bör även vara möjlig då det är befogat på grund av en

affärsförbindelse eller rättstvist med viss person. Den som bedriver

biluthyrning måste exempelvis kunna kontrollera en uppgift om förarbehörighet.

Den nu beskrivna verksamheten regleras i ändamålsbestämmelsens punkt 2.

Som anförts ovan i avsnitt 7.2 utnyttjas innehållet i de nuvarande registren för

 en mängd olika ändamål bl.a. trafiksäkerhets- och miljöändamål. Genom

regleringen i punkten 3 avser regeringen att möjliggöra tillhandahållandet av

information om fordonsägare för sådana ändamål. Detta bedöms tillgodose viktiga

samhälleliga intressen. Även konsumenter använder i dag i stor utsträckning

bilregistret för att vid köp av begagnade fordon undersöka om överlåtaren har

rätt att förfoga över fordonet. Särskilt hög grad av aktsamhet krävs enligt

domstolarnas praxis av en köpare vid förvärv av bl.a. motorfordon, som

erfarenhetsmässigt är stöldbegärliga. Köparen har således en långtgående

undersökningsplikt härvidlag. Bilregistret har inte ansetts vara inrättat för

att skydda kommersiella intressen i samband med överlåtande av fordon.

Författningsregleringen av bilregistret har inte heller möjliggjort en

civilrättslig prövning av de ägaruppgifter som förs in i registret. Någon

ändring är inte åsyftad i detta avseende. Däremot anser regeringen att registret

 bör ha till ändamål att tillhandahålla personuppgifter avseende vem som är

registrerad som fordonsägare, även om denne inte i civilrättslig mening skulle

vara rätt ägare, för att förebygga brott i den allmänna omsättningen. Det bör

således vara möjligt att med stöd av denna punkt införa bestämmelser exempelvis

om anteckning i registret att ett fordon innehas med nyttjanderätt för bestämd

tid.

Ändamålsbestämmelsen bör utformas på ett sådant sätt att den möjliggör den

försäljningsverksamhet som i dag sker av uppgifter ur bilregistret, se punkterna

 4 och 5. Det rör sig för det första om aktualisering, komplettering och

kontroll av information om fordonsägare i kund- eller medlemsregister eller

liknande register. Vidare gäller det uttag av urval av personuppgifter, s.k.

urvalsdragning, vilket framförallt blir aktuellt vid direktreklam. Vid

urvalsdragning tas vissa uppgifter ut ur registret enligt särskilda

urvalskriterier. Det kan exempelvis vara frågan om ägarna till vissa personbilar

 valda efter kriterierna fabrikat, modell och kommun. I enlighet med regleringen

 i 11 § personuppgiftslagen bör dock en registrerad person kunna motsätta sig

behandling av personuppgifter för direkt marknadsföring.

Att uppgifterna i vägtrafikregistret kan användas för statistik och forskning

följer av 9 § tredje stycket personuppgiftslagen.

7.10 Övrig användning av personuppgifter i registret

Regeringens förslag: Endast de sökbegrepp regeringen beslutar om får användas

för sökning i vägtrafikregistret. Direktåtkomst för personuppgifter får medges

endast för vissa särskilt angivna ändamål. Samkörning för inhämtande av

uppgifter till registret tillåts endast inom ramen för samma ändamål. Regeringen

 får meddela föreskrifter om ytterligare begränsningar i nu nämnda avseenden.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att det som sökbegrepp i

vägtrafikregistret skall få användas de uppgifter som får ingå i registret och

att regeringen skall få föreskriva begränsningar av rätten att använda

sökbegrepp. Mot bakgrund av vägtrafikregistrets ändamål och innehåll har

utredningen inte funnit skäl att förbjuda direktåtkomst eller ange ytterligare

kriterier för direktåtkomst än de som följer av personuppgiftslagens generella

krav på behandling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer

föreslås dock få ett bemyndigande att meddela föreskrifter om utlämnande av

uppgifter i registret innefattande bl.a. att besluta om direktåtkomst.

Samkörning skall enligt utredningen vara tillåten inom ramen för registrets

ändamål med en rätt för regeringen att föreskriva de begränsningar som kan anses

 nödvändiga.

Remissinstanserna: Flera remissinstanser har invänt mot de begränsningar för

användningen som utredningen har föreslagit.

När det gäller den föreslagna bestämmelsen om sökbegrepp avstyrker

Datainspektionen utredningens förslag och förordar att frågan om vilka

sökbegrepp som skall få användas närmare utreds och övervägs, alternativt att

nuvarande sökbegrepp behålls. Vidare anför inspektionen att utredningens förslag

 att inte behålla tidigare sökbegränsningar innebär en omfattande utvidgning av

allmänhetens rätt att begära ut s.k. potentiella handlingar inklusive

sammanställningar som kan vara integritetskränkande och som inte är befogade med

 hänsyn till registrets ändamål. Vägverket anför att en grundläggande

sökbegränsning borde framgå redan av lagen och som alternativ menar verket att

nuvarande ordning skall kvarstå och att nödvändiga begränsningar förs in i

förordning.

Beträffande utredningens förslag om direktåtkomst anför Datainspektionen att det

 av integritetsskäl behövs gränser för i vilken utsträckning terminalåtkomst

skall få förekomma till uppgifterna i vägtrafikregistret och föreslår att det i

lagen anges att direktåtkomst till vägtrafikregistret endast får ske i den

omfattning som regeringen bestämmer.

Beträffande utredningens förslag i fråga om samkörning anför Datainspektionen

att det bör anges i lagen att samkörning får ske endast i den utsträckning som

regeringen bestämmer. Finansbolagens förening anser beträffande samkörning att

det inte föreligger något behov av att reglera uppgiftsanvändningen på sätt som

utredningen har föreslagit. Behandling av personuppgifter behandlas i

personuppgiftslagen på ett sätt som föreningen finner uttömmande i sammanhanget.

Skälen för regeringens förslag

Sökbegrepp

I en databas kan uppgifter sökas och sammanställas med hjälp av sökbegrepp.

Användaren bestämmer utfallet av sökningen genom de sökbegrepp han eller hon

väljer att använda.

Olika ord och beteckningar används som sökbegrepp för att ta fram enstaka

uppgifter eller sammanställningar av uppgifter ur ADB-register.

Vilka sökbegrepp som får användas för att ta fram uppgifter ur ett

personregister hos en myndighet har betydelse för frågan om vad som är att anse

som allmänna handlingar i registret och vad som därmed kan bli tillgängligt för

utomstående.

Användningen av registeruppgifter som sökbegrepp kan dock ibland få oönskade

konsekvenser. Från början harmlösa uppgifter kan genom sammanställningen framstå

 som integritetskränkande. Förekomsten av många sökbegrepp kan därför öka risken

 för integritetsintrång.

För personregister följer av 2 kap. 3 § andra stycket tryckfrihetsförordningen

att en myndighet - genom bestämmelser i lag, förordning eller särskilt beslut

som grundar sig på lag - kan vara rättsligt förhindrad att använda vissa

registeruppgifter som sökbegrepp. Konsekvensen av en sådan begränsning är att

varken myndigheten själv eller en enskild kan ta fram information den vägen.

Handlingen anses inte förvarad hos myndigheten. Härigenom uppnås ett ökat

integritetsskydd men samtidigt en begränsning av registrets användbarhet.

Utredningen har föreslagit att alla uppgifter som skall få ingå i registret

skall få användas som sökbegrepp med ett bemyndigande för regeringen att

föreskriva begränsningar i användandet av olika sökbegrepp. Som vissa

remissinstanser påpekat innebär emellertid det obegränsade antal sökmöjligheter

som en sådan lagreglering tillåter en betydande risk för integritetsintrång av

de skäl som anförs ovan. Om myndigheten däremot är förbjuden att för egen

räkning använda vissa sökbegrepp begränsas på motsvarande sätt vad som är att

anse som allmän handling, eftersom den upptagning, som skulle kunna tas fram om

sökbegreppet fick användas, inte kan anses förvarad hos myndigheten. Vid

bedömningen av vilka sökbegrepp som bör vara tillåtna måste en avvägning ske

mellan effektivitetskrav och risken för integritetsintrång.

Som bil-, körkorts-, yrkestrafik-, felparkerings- och förarprovsregistren i dag

är uppbyggda är det möjligt att använda sökbegreppen person-, samordnings-,

organisations- och registreringsnummer eller del av sådana nummer. I

yrkestrafikregistret är det även möjligt att använda andra sökbegrepp såsom namn

 eller del av namn. Såvitt kan bedömas föreligger det för närvarande inte något

behov av att utvidga dessa sökmöjligheter.

Regeringen delar remissinstansernas syn att den av utredningen föreslagna

regleringen skulle innebära en ökad risk för integritetsintrång och alltså inte

ge ett tillräckligt skydd för den enskilde. I stället bör endast vissa särskilt

angivna sökbegrepp tillåtas. Dessa sökbegrepp bör dock inte lagregleras eftersom

 det är svårt att förutse vad den tekniska utvecklingen kan föra med sig och

vilket behov som i framtiden kan finnas av tillåtna sökbegrepp. På grund härav

bör en bestämmelse tas in i lagen av innebörd att endast de sökbegrepp

regeringen beslutar om skall vara tillåtna.

Direktåtkomst

Direktåtkomst innebär att den som använder registret på egen hand kan söka i

detta och få svar på frågor, dock utan att själv kunna bearbeta eller på annat

sätt påverka innehållet. Det är fråga om åtkomst vid persondator eller särskild

terminal eller dylikt. Från effektivitetssynpunkt är det motiverat att vissa

användare har denna möjlighet, men samtidigt ökar riskerna för spridning av

uppgifterna. Användningsformen har i dag en utbredd användning. Företag som

bedriver yrkesmässig verksamhet med fordon eller behöver information om fordon

och dess ägare, har möjlighet att på detta sätt få tillgång till registret,

exempelvis bilhandlare med viss omsättning, finansbolag och försäkringsbolag med

 koncession för trafikförsäkring. Regeringen anser att det är viktigt att denna

användning kan fortsätta. Sökning medges i dag med hjälp av organisationsnummer

och fordons registreringsnummer. För sökning med personnummer krävs tillstånd av

 Datainspektionen. Denna möjlighet har för närvarande socialtjänsten, vissa

försäkringskassor och invandrarnämnder. Några problem från integritetssynpunkt

föreligger, såvitt känt, inte med den nuvarande tillgången till uppgifter via

direktåtkomst. Det finns således, som utredningen funnit, inte skäl att införa

ett förbud mot direktåtkomst.

Utredningen har dock valt att inte föreslå någon bestämmelse som reglerar frågan

 om direktåtkomst i lagen och har hänvisat till personuppgiftslagens generella

bestämmelser om behandling av personuppgifter samt anfört att det åligger den

personuppgiftsansvarige att tillse att behörighets- och säkerhetsfrågor löses på

 ett tillfredsställande sätt innan behandlingen godtas.

Som Datainspektionen anfört gör sig dock integritetsaspekterna starkt gällande

när det gäller möjligheter till direktåtkomst och regeringen anser att det är

viktigt att begränsningar i fråga om direktåtkomst alltjämt förekommer. Frågan

om möjlighet till direktåtkomst bör därför inte enbart överlåtas på den

personuppgiftsansvarige. I stället bör frågan regleras i författning. I lagen

bör därför tas in en bestämmelse som begränsar möjligheterna att medge

direktåtkomst till de för personuppgifter särskilt angivna ändamålen i enlighet

med föreskrifter meddelade av regeringen. Direktåtkomst bör dock inte tillåtas

om syftet med åtkomsten är att komplettera eller kontrollera kund- eller

medlemsregister eller om syftet är att göra en s.k. urvalsdragning.

Samkörning

Samkörning, eller sambearbetning, av uppgifter från två register krävde enligt

datalagen i princip tillstånd eller författningsstöd, eftersom det vid

bearbetningen i praktiken skapas ett nytt register. Personuppgiftslagen utgår

emellertid från ett tillståndslöst system varför samkörning inte är särskilt

reglerat i lagen. Den behandling som ligger i att två register körs mot varandra

 är från personuppgiftslagens utgångspunkt tillåten så länge den håller sig inom

 lagens ramar, bl.a. med avseende på registrens ändamål. Detta utesluter dock

inte att skyddet för den personliga integriteten kan motivera att samkörning

förbjuds eller på något annat sätt regleras explicit.

För vägtrafikregistrets del finns det behov av samkörning med register som förs

av polisen, Riksskatteverket, skattemyndigheter, bilprovningen,

försäkringsbolagen m.fl.

Vid övervägande av i vilken utsträckning samkörning bör tillåtas krävs det att

integritetsaspekterna beaktas och noga övervägs. Något generellt förbud mot

samkörning är enligt regeringens mening inte motiverat. På sätt utredningen

föreslagit är en rimlig avvägning att tillåta sådan behandling som sker inom

ramen för registrets ändamål. På samma sätt som gäller beträffande direktåtkomst

 bör dock samkörning inte tillåtas om syftet med åtkomsten är att komplettera

eller kontrollera kund- eller medlemsregister eller om syftet är att göra en

s.k. urvalsdragning. Eftersom lagen är avsedd att utgöra en yttre ram för

behandlingen av personuppgifter bör regeringen i lagen bemyndigas att till skydd

 för den enskildes integritet föreskriva de ytterligare begränsningar som kan

anses påkallade.

7.11 Sekretessfrågor

Regeringens bedömning: Någon förändring av sekretesskyddet för personnummer bör

inte göras. Frågan om ett starkare skydd för uppgifter om bild och namnteckning

i tillverkningsregistret för körkort som Vägverket för bör utredas vidare.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att det införs ett stärkt

sekretesskydd genom ett omvänt skaderekvisit i sekretesslagstiftningen för

uppgifter i vägtrafikregistret om personnummer och för uppgifter om bild och

namnteckning ur det s.k. bildregister (nedan benämnt tillverkningsregistret för

körkort) som Vägverket för. Samma regler har föreslagits gälla även i fråga om

underlag för taxiförarlegitimation.

Remissinstanserna: Många remissinstanser bl.a. Datainspektionen, Vägverket och

Åklagarmyndigheterna i Linköping och Malmö ställer sig positiva till förslaget

om införande av ett omvänt skaderekvisit för uppgifter i vägtrafikregistret om

personnummer. Svea hovrätt avstyrker emellertid förslaget ifråga om personnummer

 och pekar på att resultatet av ett sådant skaderekvisit kan bli att utlämnande

vägras trots att skälen är helt legitima och anför att uppgifter om personnummer

 är lätt tillgängliga på annat sätt. Domstolsverket anser att frågan om

utlämnande av fordonsägarens personnummer bör analyseras ytterligare och anför

att avsaknaden av personnummer utgör en brist i möjligheten till undersökning av

 ägarförhållandena och att förslaget lämnar öppet för oegentligheter och en

osäkerhet för köparen av begagnade fordon. Sveriges Radio anser att det

nuvarande raka skaderekvisitet inte bör ändras.

Skälen för regeringens bedömning

Sekretess för personnummer

Utredningen har konstaterat att när det gäller utlämnande av uppgifter ur de

olika trafikadministrativa registren bör registren bl.a. vara allmänt

tillgängliga och allmänheten skall kunna kontrollera uppgifter i registren för

att undvika rättsförluster. De uppgifter som den som begär ut uppgifterna kan ha

 ett legitimt och berättigat intresse av gäller, enligt utredningen, t.ex. namn-

 och adressuppgifter i kombination med ett fordons registreringsnummer. Detta

gäller enligt utredningen dock i allmänhet inte ifråga om personnummer. Att

minska den omedelbara tillgången till någons personnummer skulle enligt

utredningen få omedelbar effekt för den personliga integriteten då registren är

uppbyggda på ett sådant sätt att personnumret blir en självklar länk att komma

vidare med kartläggningen av en person. För att uppfylla ändamålet med det

nuvarande bilregistret har utredningen bedömt att personnumret är en för den

enskilde icke nödvändig uppgift och att registrets kontrollfunktion kan

uppfyllas genom att övriga relevanta uppgifter lämnas ut, dvs. i första hand

registreringsnummer, namn och adress. Detta anser utredningen i än högre grad

gäller övriga hos Vägverket förda register och därvid främst uppgift om namn och

 adress. Utredningen har mot denna bakgrund föreslagit att skärpt sekretess bör

gälla för uppgift om någons personnummer i det framtida vägtrafikregistret.

Frågan om sekretesskyddet för folkbokföringsuppgifter har övervägts vid ett

flertal tillfällen.

Regeringen behandlade bl.a. i propositionen 1997/98:9 Skydd för förföljda

personer, samordningsnummer, m.m. frågan om folkbokföringssekretessen och om det

 fanns något skäl att skärpa det allmänna sekretesskyddet för uppgifter om namn,

 personnummer, adress eller andra grundläggande förhållanden som registreras

inom folkbokföringen. Regeringen framhöll att Utredningen om vissa

folkbokföringsfrågor i betänkandet SOU 1996:68 hade funnit att det med hänsyn

till myndigheters och andras behov av uppgifter från folkbokföringen inte fanns

skäl att ändra sekretessen för uppgifterna inom folkbokföringen. Regeringen

anförde i det sammanhanget följande (s. 37).

"Folkbokföringsuppgifter överförs i stor utsträckning från skattemyndigheterna

till andra myndigheter men också till banker, försäkringsbolag och andra

företag. Användningen av folkbokföringsuppgifter i samhället har också kommit

att bli avgörande för att den enskilde på ett enkelt sätt skall kunna utöva sina

 rättigheter, bl.a. komma i åtnjutande av ekonomiska förmåner av olika slag.

Särskilt betydelsefullt är det att myndigheter och företag kan få tillgång till

aktuella och korrekta adressuppgifter. Om folkbokföringssekretessen skulle

förändras på ett påtagligt sätt, exempelvis genom att ett s.k. omvänt

skaderekvisit införs och presumtionen ändras från offentlighet till

hemlighållande, skulle den omfattande överföringen av folkbokföringsuppgifter

från skattemyndigheterna till andra myndigheter, företag och enskilda inte kunna

 fortgå. Myndigheternas och företagens verksamhet skulle därmed försvåras och

enskilda skulle förorsakas olägenheter och riskera rättsförluster. Regeringen

anser därför i likhet med utredningen att det inte finns skäl att skärpa

sekretessen för folkbokföringsuppgifterna."

Propositionen har antagits av riksdagen, bet. 1997/98:SkU5, rskr. 1997/98:76.

Med utgångspunkt i registeruppgifternas natur kan regeringen konstatera att det

i skyddslagstiftningen särskilt anges att försiktighet skall iakttas vid

behandlingen av personnummer. Personuppgiftslagen medger behandling av uppgift

om personnummer utan samtycke bara när det är klart motiverat med hänsyn till

ändamålet med behandlingen, vikten av en säker identifiering eller något annat

beaktansvärt skäl, se 22 §.

I förarbetena till personuppgiftslagen diskuterades frågan om personnumrens

behandling särskilt, prop. 1997/98:44 s. 76-77. De då gällande reglerna i

datalagen fördes i princip oförändrade över till den nya lagen. Regeringen

framhöll vid det tillfället att frågan om användningen av personnummer nyligen

utretts och att Personnummerutredningen våren 1994 lämnat förslag till

lagstiftning om personnummer, som den då nytillträdda regeringen i

budgetpropositionen för budgetåret 1995/96 inte ansåg skulle ligga till grund

för någon förändrad lagstiftning om personnummer. Regeringen ansåg att i prop.

1997/98:44 det inte fanns anledning att göra något annat ställningstagande.

För vägtrafikregistrets del kan personuppgiftslagens krav på behandlingen av

personnummer anses uppfyllda mot bakgrund av ändamålet med behandlingen.

Uppgifterna kan därmed också - med sekretesslagens nuvarande bestämmelser som

begränsning - lämnas ut, även om det finns begränsningar när det gäller

utlämnande i utskrift.

Som utredningen konstaterat kan en uppgift om personnummer antingen som en

separat uppgift eller i kombination med andra registrerade uppgifter utnyttjas

på ett icke önskvärt sätt. Utredningen har föreslagit ett omvänt skaderekvisit i

 sekretesslagens bestämmelser som en lösning på problemet.

Regeringen har dock, som redogjorts för ovan, vid upprepade tillfällen intagit

den ställningen att skärpt sekretess inte bör införas för uppgifter ur

folkbokföringsregistret däribland personnummer. Regeringen är inte av annan

uppfattning i dag.

Utredningens förslag innebär att det skall gälla ett omvänt skaderekvisit för

uppgift om personnummer i det nya vägtrafikregistret. För en uppgift om någons

personnummer i folkbokföringsregistret skulle det dock alltjämt gälla ett rakt

skaderekvisit i sekretesslagen. Ett personnummer skulle därvid vara möjligt att

komma åt på annat sätt än genom ett utlämnande av uppgiften ur

vägtrafikregistret. En förändring av skaderekvisitet gällande för åtkomst av

uppgift om personnummer i enbart vägtrafikregistret skulle därför i praktiken

inte innebära någon avgörande förstärkning av skyddet för den enskilda

integriteten.

Sammanfattningsvis finner regeringen att ett omvänt skaderekvisit för

personnummer i vägtrafikregistret inte bör införas. Det skydd som

personuppgiftslagen föreskriver för den integritetskänsliga uppgiften

personnummer och som ytterligare kan förstärkas av regeringen genom möjligheten

att föreskriva begränsningar i fråga om samkörning och direktåtkomst, bedöms ge

ett tillräckligt skydd för uppgiften.

Sekretess för bild och namnteckning

Utredningens förslag om att införa ett omvänt skaderekvisit för uppgifter om

bild och namnteckning i det tillverkningsregister för körkort som Vägverket för

och för bild i underlag för taxiförarlegitimation har fått ett huvudsakligen

positivt mottagande av remissinstanserna.

Uppgift om bild och namnteckning förekommer, förutom i dessa register, i

passregistret som förs av Rikspolisstyrelsen. Även i Pliktverkets register över

totalförsvarspliktiga ingår fotografier. Denna typ av uppgifter förekommer

således i relativt få register, men omfattar i gengäld en mycket stor del av

befolkningen.

Eftersom både pass- och körkortsregistret omfattar en mycket stor del av landets

 befolkning anser regeringen det vara av vikt att frågan om sekretess för bild

och namnteckning i de olika registren ses över i ett sammanhang. Ett arbete med

en sådan översyn pågår för närvarande inom Regeringskansliet. Utredningens

förslag bör således övervägas ytterligare och regeringen lämnar därför inget

förslag nu i denna del.

7.12 Bevarande och gallring

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att meddela närmare föreskrifter om

begränsning av rätten att bevara uppgifter i vägtrafikregistret.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att en bestämmelse tas in i

lagen av innebörd att uppgifter som inte längre behövs för sitt ändamål skall

gallras.

Remissinstanserna: Datainspektionen instämmer i att personuppgiftslagens

bestämmelser bör gälla i fråga om gallring dvs. att personuppgifter inte bevaras

 längre än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen.

Riksarkivet anser att det tydligare bör framgå vad som skall ske med uppgifterna

 när de avförts från registret och vänder sig mot att personuppgiftslagens

huvudregel används för samtliga i vägtrafikregistret ingående uppgifter.

Skälen för regeringens förslag: En författningsreglering om gallring av de

uppgifter som finns i vägtrafikregistret är viktig både från den enskildes och

från samhällets synpunkt. Å ena sidan kan en alltför omfattande gallring få till

 följd att det inte kommer att finnas tillräckligt material för utvärderingar av

 olika slag och för forskningsändamål. Å andra sidan kan en alltför begränsad

gallring medföra att känsliga uppgifter eller stora mängder av uppgifter sparas

i onödan.

Arten av uppgifter i vägtrafikregistret är varierande, vissa uppgifter är

personuppgifter av integritetskänslig art, andra är uppgifter som inte kan

knytas till någon person och som är neutrala vad avser integriteten. Vissa

uppgifter förlorar sin relevans relativt snabbt, medan andra typer av uppgifter

är av betydelse under relativt lång tid.

Bestämmelser om bevarande av uppgifter i myndigheters och vissa andra organs

arkiv samt bestämmelser om arkivmyndigheter finns i arkivlagen (1990:782) och

arkivförordningen (1991:446). Arkivlagen föreskriver att allmänna handlingar

skall bevaras så att de tillgodoser rätten att ta del av allmänna handlingar,

behovet av information för rättskipningen och förvaltningen samt forskningens

behov (3 §). Enligt 10 § arkivlagen får gallring ske med beaktande av dessa

ändamål och av att arkiven utgör en del av kulturarvet.

I 9 § första stycket i) personuppgiftslagen, som grundar sig på artikel 6 e) i

EG:s dataskyddsdirektiv, anges att personuppgifter inte får bevaras längre tid

än vad som är nödvändigt med hänsyn till ändamålen med behandlingen.

Personuppgifter får dock bevaras under längre tid för historiska, statistiska

eller vetenskapliga ändamål. I dessa fall får dock personuppgifterna inte

bevaras under längre tid än vad som är nödvändigt för dessa ändamål. Vidare

anges i 8 § andra stycket samma lag att bestämmelserna i lagen inte hindrar att

en myndighet arkiverar och bevarar allmänna handlingar eller att arkivmaterial

tas om hand av en arkivmyndighet.

De författningar som reglerar de nuvarande trafikregistren anvisar i viss

utsträckning när de registrerade uppgifterna skall tas bort ur registren.

Utredningen har föreslagit att det av lagen om vägtrafikregister uttryckligen

skall framgå att uppgifter som inte längre behövs för sitt ändamål skall

gallras. Enligt regeringens bedömning skulle det dock vara olyckligt med en

bestämmelse om gallring som avser samtliga i registret ingående uppgifter, inte

minst med hänsyn till forskningens behov.

Den föreslagna lagen är avsedd att utgöra en yttre ram för tillåten behandling

av personuppgifter. Mot bakgrund härav bör lagen inte innefatta särskilda

bestämmelser om gallring utan i stället ett bemyndigande för regeringen att,

till skydd för den enskildes integritet, inskränka rätten att bevara handlingar.

7.13 Straffbestämmelser

Regeringens förslag: Straffansvaret för brott mot bestämmelserna om

registreringsplikt regleras i lag. Bestämmelsen om rätt för polisman att hindra

fortsatt färd överförs något modifierad från bilregisterkungörelsen till lagen

om vägtrafikregister.

Utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regeringens. Utredningen

har dock föreslagit att brott mot de grundläggande bestämmelserna om

registreringsplikten skall kunna straffas med böter eller fängelse högst sex

månader.

Remissinstanserna: Riksåklagaren, Åklagarmyndigheten i Linköping/Åklagarkammaren

 i Norrköping och Åklagarmyndigheten i Västerås anser att utredningens argument

för en straffskärpning inte är övertygande och att en straffskärpning skulle få

den negativa konsekvensen att förseelsen inte skulle kunna lagföras med

ordningsbot. Riksåklagaren anför vidare att detta motverkar de strävanden som

Riksåklagaren och Rikspolisstyrelsen har att effektivisera och förenkla

trafikbrottsutredningarna. Åklagarmyndigheterna i Malmö och Umeå anser att

straffbestämmelsen bör delas upp i brott av normalgraden och grovt brott och att

 en straffskärpning endast skulle gälla de senare fallen för att

ordningsbotsföreläggande skulle kunna användas för brott av normalgraden.

Åklagarmyndigheten i Umeå anser vidare att endast yrkesmässig verksamhet bör

träffas av den skärpta straffbestämmelsen. Övriga remissinstanser har inte något

 att erinra mot förslaget. Åklagarmyndigheten i Västerås anser att det inte är

särskilt lyckat att koppla straffansvaret till den i lagen intagna allmänt

hållna bestämmelsen om registreringsplikten. Straffansvaret bör knytas direkt

till brukande i strid mot registreringsplikten genom att det i den allmänt

hållna bestämmelsen tas in en hänvisning till förordning.

Bakgrund

Straffbestämmelser inom vägtrafikregisterområdet i stort förekommer i dag i

huvudsak beträffande förfarandet rörande fordonsregistreringen och finns i

bilregisterkungörelsen (1972:599). Påföljden utgörs i princip av bötesstraff

(penningböter). När det gäller ansvar för överträdelser som rör behörigheten att

 föra fordon eller att driva yrkesmässig trafik återfinns dessa bestämmelser i

de författningar som reglerar det materiella förfarandet på respektive område,

dvs. körkorts- och yrkestrafikförfattningarna.

Enligt 87 och 88 §§ bilregisterkungörelsen döms ägare, förare och

nyttjanderättshavare under vissa närmare angivna omständigheter till

penningböter om fordonet brukas i strid mot bestämmelser om

registreringsplikten, bestämmelser om att fordon skall vara försett med

registreringsskylt eller saluvagnsskylt och bestämmelser om avställning.

Bestämmelser om s.k. delegerat ägaransvar finns i 92 § bilregisterkungörelsen.

Straffbestämmelser finns också i exportvagnskungörelsen (1964:39),

turistvagnskungörelsen (1972:601), kungörelsen (1973:766) om interimslicens för

fordon och i förordningen (1987:27) om fordon i internationell vägtrafik i

Sverige.

Om ett fordon framförs i strid med bilregisterkungörelsens bestämmelser eller

med en föreskrift som meddelats med stöd av kungörelsen, skall polisman hindra

fortsatt färd som inte kan ske utan påtaglig fara för trafiksäkerheten eller

annan väsentlig olägenhet, 93 § bilregisterkungörelsen.

Skälen för regeringens förslag

Straff för brott mot de grundläggande bestämmelserna om registreringsplikten

Utredningen anser att straffskalan för brott mot de grundläggande bestämmelserna

 om registreringsplikten bör vidgas till att förutom böter även omfatta fängelse

 högst sex månader. Som skäl anförs att det kan förekomma allvarliga fall som

motiverar högre straff än vad som är möjligt att döma ut idag. Som exempel nämns

 fall där någon systematiskt med ett eller flera fordon åsidosätter

bestämmelserna på området, ibland i yrkesmässig trafik. Vidare anges som exempel

 reglerna om saluvagnsregistrering som betraktas som brott mot bestämmelserna om

 registrering och avställning av fordon och som ett sista exempel anges körning

i strid med vad som gäller för utlandsregistrerade fordon. Utredningen påpekar

dock att de utdömda straffen i vissa fall är av underordnad betydelse, medan den

 i realiteten kännbara följden av ett straffbart beteende består i att

tillståndet att utöva en viss verksamhet återkallas. Detta kan vara fallet

exempelvis vid återkallelse av en meddelad saluvagnslicens. Sammantaget anser

utredningen dock att det finns skäl för en vidare straffskala än i dag vid brott

 mot registreringsplikten.

För att säkra efterlevnaden av de grundläggande bestämmelserna om registrering

har det befunnits nödvändigt med straffbestämmelser där påföljden utgörs av

penningböter. Det är regeringens uppfattning att en straffbestämmelse behövs.

Frågan är om det, som utredningen föreslagit, är motiverat att vidga

straffskalan för de allvarligaste fallen. Utredningen ger exempel på fall som

bör anses som särskilt allvarliga. Regeringen delar utredningens uppfattning att

 sådana förekommer. De typer av överträdelser det är fråga om har dock det

gemensamt att det allvarliga inte ligger i överträdelsen av själva

registreringsplikten som sådan, utan i stället i ett samtidigt åsidosättande av

till registreringen knutna rättsverkningar, såsom skattskyldighet enligt

fordonsskattelagen (1988:327) och skyldighet att återkommande kontrollera

fordonets beskaffenhet. För förseelser mot fordonsskattelagen och mot

fordonskungörelsen (1972:595), rörande förande av bristfälliga fordon, finns

straffbestämmelser i dessa författningar. Därtill kommer de andra sanktioner som

 kan drabba den skyldige i form av skattetillägg eller, som utredningen nämner,

återkallelse av tillstånd att utöva viss verksamhet. I de flesta av de särskilt

straffvärda fallen bör de påföljder den skyldige riskerar att drabbas av

sammantaget tillgodose samhällets behov av sanktioner för denna typ av

överträdelser.

Flera remissinstanser har påpekat att en straffskärpning skulle medföra att

brottet inte kan beivras genom ordningsbotsföreläggande. Institutet ordningsbot

infördes år 1966 i syfte att bl.a. ge möjlighet till ett snabbt beivrande av

trafikförseelser och därmed medverka till en förbättrad trafikdisciplin och ökad

 trafiksäkerhet. Ordningsbotsföreläggande är således ett viktigt inslag i ett

effektivt brottmålsförfarande. En vidgad straffskala skulle kräva åklagarens

medverkan vid varje överträdelse och ur effektivitetssynpunkt få en icke

önskvärd effekt. Detta skulle i och för sig delvis kunna avhjälpas genom en

uppdelning av brotten i olika svårhetsgrader. Regeringen bedömer dock att

tillämpningsområdet för de grövre brottet skulle bli mycket litet och i de

flesta fall framstår, som anförts ovan, de sanktioner den skyldige sammantaget

riskerar att drabbas av som tillräckliga. I resterande fall anser regeringen att

 ett ökat straffansvar för brott mot registreringsplikten inte är ett adekvat

sätt att komma till rätta med denna typ av överträdelser. Regeringen finner

därför inte skäl att föreslå ökat straffansvar för brott mot de grundläggande

bestämmelserna om registreringsplikten.

Eftersom bestämmelser om registreringsplikt tas in i lagen skall även

straffansvaret för brott mot dessa bestämmelser regleras i lag.

Hindrande av fortsatt färd

Den nuvarande bestämmelsen om rätt för polisman att hindra fortsatt färd, 93 §

bilregisterkungörelsen, avser såväl brott mot den i kungörelsen reglerade

registreringsplikten som brott mot föreskrifter som kan meddelas med stöd av

kungörelsen. Bestämmelsen föreslås överförd från bilregisterkungörelsen till

lagen om vägtrafikregister eftersom den bl.a. avser brott mot

registreringsplikten.

I sitt yttrande den 15 februari 2001 har Lagrådet framhållit att den

omständigheten att ett fordon är oregistrerat aldrig i sig torde kunna medföra

fara för trafiksäkerheten. Om paragrafen över huvud taget behövs bör enligt

Lagrådets mening i vart fall orden "medföra en påtaglig fara för

trafiksäkerheten eller annars" utgå. Regeringen anser att en bestämmelse som

innebär en möjlighet för polisman att hindra fortsatt färd utgör ett medel för

att förebygga ett otillåtet bruk av fordon som inte är registrerade och som

genom att de inte har något registreringsnummer inte är möjliga att identifiera.

 Det får förutsättas att en färd av detta slag som innebär ett bruk av fordon i

strid med lagen ibland utgör en så väsentlig olägenhet att polisman bör ha

möjlighet att hindra fortsatt färd. Regeringen anser att det rekvisit för

tillämpningen som avser påtaglig fara för trafiksäkerheten kan undvaras. Skälet

härför är att det - som Lagrådet påpekat - för att förebygga sådan fara finns

andra bestämmelser, t.ex. 114 § fordonskungörelsen (1972:595). Avviker ett

oregistrerat fordons beskaffenhet och utrustning från fordonskungörelsen skall

enligt den bestämmelsen polisman hindra fortsatt färd som inte kan ske utan

påtaglig fara för trafiksäkerheten.

Utredningen har förutsatt att det får anses ligga i sakens natur att det vid de

förseelser som kan komma i fråga i registreringshänseende i regel bör kunna

medges att fordonet får föras till närmaste lämpliga uppställningsplats.

Regeringen gör samma bedömning som utredningen vad gäller möjligheten att ta

fordonet till en uppställningsplats efter att polisman hindrat fortsatt färd.

7.14 Förfarandet vid beslut och bestämmelser om överklagande

Regeringens förslag: Vägverket är beslutsmyndighet vid prövning av frågor om

saluvagnslicens och tillfällig registrering. Besluten gäller omedelbart om inte

Vägverket förordnar något annat. Beslut enligt lagen eller enligt föreskrifter

som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos Länsrätten i Örebro län

om inte något annat följer av andra föreskrifter. Detsamma gäller beslut om

rättelse eller information enligt personuppgiftslagen (1998:204).

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Utredningens förslag: Utredningen anser att frågor om bilregistrering liksom i

dag bör handläggas av Vägverket. Utredningen föreslår även att Vägverket prövar

samtliga frågor om tillfällig registrering inkluderande saluvagnsregistrering.

Beslut som har fattats genom automatiserad behandling eller på annat sätt måste

kunna omprövas av beslutsmyndigheten. Det bör ske både på begäran av den

enskilde och på eget initiativ av myndigheten. Omprövningsbestämmelser av denna

innebörd bör träda i stället för de som finns i 27 § förvaltningslagen

(1986:223). Enligt nu gällande bestämmelser överklagas beslut enligt de olika

författningarna om tillfällig registrering till regeringen. I enlighet med den

allmänna strävan att avlasta regeringen den typen av avgöranden bör överklagande

 i stället ske till allmän förvaltningsdomstol. Endast i fråga om dispenser från

 författningsbestämmelser och dylikt är motiverat att överklagande får ske hos

regeringen. Alla ärenden inom vägtrafikregistreringsområdet som kan överklagas

till allmän förvaltningsdomstol skall överklagas hos Länsrätten i Örebro län.

Remissinstanserna: Länsrätten i Örebro län tillstyrker att det föreslagna

omprövningsförfarandet införs och framhåller att de ärenden som ändå når

domstolen i sådant fall bör bli bättre utredda än vad som är fallet i dag. I

författningen bör dock anges att beslut gäller omedelbart, såvida inte annat

beslutats. Domstolsverket delar utredningens uppfattning att samma besvärsväg

bör gälla för samtliga ärenden om vägtrafikregistrering. Verket utgår ifrån att

det kommer att röra sig om ett förhållandevis mindre antal ärenden som kommer

att flyttas till Länsrätten i Örebro län.

Skälen för regeringens förslag: I enlighet med utredningens förslag bör beslut

om saluvagnslicens och tillfällig registrering fattas av Vägverket. Till

förutsättningarna för att bruka oregistrerat fordon hör således reglerna om

saluvagnslicens och tillfällig registrering. Dessa institut omfattas därför av

lagförslaget. Vägverket kommer att fatta de beslut som gäller saluvagnslicens

och tillfällig registrering efter ansökan. Beslutsunderlaget skall, även vid

eventuell domstolsprövning, motsvara berättigade krav. Det är dock enligt

regeringens mening inte motiverat med en längre gående omprövningsskyldighet än

vad som normalt gäller för förvaltningsbeslut.

En stor andel av Vägverkets beslut kommer även framgent att fattas med hjälp av

automatisk behandling. Förfarandet omfattar att Vägverket avgör vem som skall

vara införd i registret som ägare till ett visst fordon, men också en lång rad

andra frågor. Utredningens utgångspunkt har varit att alla beslut om

registrering skall fattas med stöd av en förordning om vägtrafikregister. Detta

är utgångspunkten även för regeringens förslag. Ordningen för när och hur en

uppgift skall registreras omfattas således inte av lagstiftningsarbetet eftersom

 lagen om vägtrafikregister är avsedd att vara en ramlag för

vägtrafikregistreringen. Av de föreslagna bestämmelserna framgår således inte på

 vilka villkor exempelvis en ordinär registrering av fordon skall ske.

Utgångspunkten har i stället varit att i lagen ange vilka fordon som omfattas av

 registreringsplikt för att få brukas. Härutöver regleras även hur de fordon som

 inte är registreringspliktiga eller är avställda får brukas. Det är inte avsett

 att Vägverket skall fatta några beslut enligt lagen i dessa hänseenden. I

stället är avsett att beslut om exempelvis fordonsregistrering skall fattas

enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Till undvikande av missförstånd vad avser tidpunkten för beslutens verkan bör

införas en regel av innebörd att Vägverkets beslut enligt lagen gäller

omedelbart, om inte något annat förordnats.

Vägverket har såvitt avser den verksamhet som kommer att omfattas av den nya

lagen om vägtrafikregister en regional organisation med kontor, förutom i

Borlänge, även i Arjeplog, Visby och Örebro. Antalet beslut inkluderande de helt

 automatiserade är i storleksklassen 2 miljoner och antalet har varit i stigande

 under senare år. I flera tiotusentals ärenden fattas beslut först efter att

komplettering begärts på maskinell väg. Denna grupp ärenden kan exempelvis gälla

 fordonsägare som begärt att fordonet skall avställas men glömt att sända in

kontrollmärket. Härutöver finns en grupp ärenden som diarieförs och handläggs

vid respektive kontor. Enligt Vägverkets statistik uppgick antalet diarieförda

ärenden under år 1999 till 13083 stycken medan motsvarande siffra för år 2000

var 18130 stycken. Dessa senare ärenden kännetecknas också av att Vägverket

skiljer sig från dem genom "manuella" beslut. I riket överklagas f.n. årligen

mellan 350 och 600 beslut. Någon tydlig stigande tendens har inte noterats trots

 att den totala beslutsmängden ökat. Enligt Vägverkets statistik överklagades

568 ärenden under år 2000. Frågorna i dessa ärenden gäller bl.a. vem som skall

vara registrerad ägare till fordonet, avställning av fordon med retroaktiv

verkan, tidpunkt för avregistrering och begäran om att få saluvagnslicens.

Antalet överklaganden är litet med tanke på den totala beslutsvolymen i

diarieförda ärenden. Det bör dock beaktas att vissa vanliga typer av beslut över

 huvud taget inte är överklagbara. Det gäller bl.a. ärenden enligt 99 §

bilregisterkungörelsen om utformning av registreringsskyltar. Vägverket har

upplyst att de beslut som överklagas omprövas vid verkets centrala

trafikregisterfunktion i Örebro. Där beslutas också Vägverkets yttranden i

länsrättens mål. Vägverket skall vara den enskildes motpart sedan handlingarna

överlämnats till länsrätten (7 a § förvaltningsprocesslagen, 1971:291).

De av Vägverkets beslut enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) som är

överklagbara, med undantag för de som överklagas hos regeringen, prövas i dag

hos Länsrätten i Örebro län. Några skäl som ger anledning att ändra denna

ordning har inte framkommit. Visserligen vidgas möjligheterna till prövning i

allmän förvaltningsdomstol något, bl.a. till ärenden om tillfällig registrering.

 Inte sällan har dock registreringsfrågor samband med skattefrågor för vilka

prövning enligt 3 § fordonsskattelagen (1988:327) sker vid Skattemyndigheten i

Örebro. En sådan skattefråga överklagas hos Länsrätten i Örebro län. Även detta

talar för att frågor om registrering bör överklagas hos Länsrätten i Örebro län.

 Överklagandemöjligheten gäller såväl beslut som fattats med stöd av lagen som

de beslut som fattats med stöd av föreskrifter som meddelats med stöd av lagen.

Beslut om information enligt personuppgiftslagen (1998:204) bör få överklagas

hos Länsrätten i Örebro län. Lagrådet har i yttrande den 15 februari 2001

framhållit att det i andra förslag till lagar om behandling av personuppgifter

vanligen anges att rättelsebesluten skall överklagas i samma ordning som

informationsbesluten, och har förordat att aktuell paragraf ändras i enlighet

härmed. Samtidigt har Lagrådet rekommenderat regeringen att snarast överväga

möjligheten att i personuppgiftslagen införa överklagandebestämmelser i fråga om

 myndigheters rättelse- och informationsbeslut på personuppgiftsområdet. Som

framgår av avsnitt 7.3 har regeringen ansett att en särskild bestämmelse i lagen

 om vägtrafikregister bör behandla frågan om rättelse och skadestånd med

hänvisning till personuppgiftslagens bestämmelser. Frågan om att i

personuppgiftslagen eventuellt införa generella bestämmelser om överklagande

övervägs för närvarande inom Regeringskansliet. I förevarande fall bör såsom

Lagrådet ansett ett rättelsebeslut överklagas i samma ordning som ett

informationsbeslut. Skadeståndsanspråk mot staten skall dock handläggas i annan

form.

7.15 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

Regeringens förslag: Lagen träder i kraft den 1 oktober 2001. Vid samma tidpunkt

 upphävs exportvagnskungörelsen (1964:39), bilregisterkungörelsen (1972:599),

turistvagnskungörelsen (1972:601) och kungörelsen (1973:766) om interimslicens

för fordon. Övergångsvis skall dock äldre bestämmelser gälla för interimslicens

och turistvagnslicens som meddelats före ikraftträdandet samt för införande i

exportvagnsregistret före denna tidpunkt. En redan beviljad saluvagnslicens

anses efter ikraftträdandet meddelad med stöd av den nya lagen. För beslut om

körtillstånd som meddelas intill ikraftträdandet skall dock äldre bestämmelser

fortsätta att gälla.

Utredningens förslag: Utredningen tar inte ställning i frågan om tidpunkt för

ikraftträdande eftersom de förslag som lämnas är beroende av tillkomsten av och

ändringar i andra författningar. Till detta kommer de anpassningar som sker till

 EG-rätten.

Remissinstanserna: Riksskatteverket anser att det hade varit värdefullt med ett

förslag om ikraftträdandetidpunkt med hänsyn till att regler med betydelse för

beskattningen kan komma att ändras. Vägverket har framhållit att en avvägning

bör ske mellan de effekter som kan förväntas och behovet av samordning med andra

 förändringar inom verksamhetsområdet.

Skälen för regeringens förslag: Utredningens bedömning har utgångspunkt i det

betydligt mera detaljrika förordningsförslaget som omfattade även vissa av de

bestämmelser som nu är föreslagna i lag. Ikraftträdandet av lagen om

vägtrafikregister bör samordnas med den tidpunkt när övergångsbestämmelserna

till personuppgiftslagen (1998:204) upphör att gälla för behandlingen av vissa

personuppgifter. Detta innebär att lagen bör träda i kraft den 1 oktober 2001.

Nödvändiga förberedelser hos bl.a. Vägverket bedöms kunna ske för ett

ikraftträdande vid denna tidpunkt. Regeringen har i lagrådsremissen den 1

februari 2001 föreslagit att de kungörelser i vilka finns bestämmelser som

motsvarar tillfällig registrering skall upphävas genom bestämmelse i lagen om

vägtrafikregister. Lagrådet har i yttrande den 15 februari 2001 framhållit att

även föreskrifter i bilregisterkungörelsen som avser skatt eller annan

förpliktelse i princip måste upphävas genom lag, dock att kungörelsen av

praktiska skäl bör upphävas i ett sammanhang. Lagrådet har därför förordat att

bilregisterkungörelsen tas upp bland de kungörelser som skall upphävas genom

lagen. Regeringen konstaterar att en sådan lösning är möjlig under förutsättning

 att de körtillstånd som beviljas med stöd av 45 § bilregisterkungörelsen innan

bilregisterkungörelsen upphör att gälla övergångsvis får fortsatt giltighet

genom lag. Det bedöms i övrigt inte uppkomma övergångsvisa problem som inte kan

regleras i förordnings-form. Exportvagnskungörelsen, bilregisterkungörelsen,

turistvagnskungörelsen och kungörelsen om interimslicens för fordon skall

således upphävas genom lagen om vägtrafikregister.

Myndighetsansvaret för tillfällig registrering av fordon flyttas vid

ikraftträdandet från Tullverket till Vägverket. Varken i det avseendet eller i

övrigt bedöms ett ikraftträdande utan särskild övergångsvis reglering vålla

problem.

Tillfällig registrering motsvarar att registrera fordonet i

exportvagnsförteckning eller att meddela turistvagnslicens respektive

interimslicens. Dessa slag av beslut är alla tidsbegränsade. Det är efter

ikraftträdandet enligt regeringens bedömning lämpligt att de äldre

bestämmelserna enligt respektive författning tillämpas för de beslut som

motsvarar tillfällig registrering och som fattats med stöd av de bestämmelser

som gäller intill den 1 oktober 2001. Även beslut om körtillstånd enligt 45 §

bilregisterkungörelsen som fattas intill ikraftträdandet är tidsbegränsade och

bör omfattas av de äldre bestämmelserna efter ikraftträdandet. En

saluvagnslicens gäller enligt 39 § andra stycket bilregisterkungörelsen däremot

tills vidare. Därför bör en saluvagnslicens som meddelats med stöd av

kungörelsen eller utfärdats enligt motsvarande äldre bestämmelser efter

ikraftträdandet anses meddelad med stöd av lagen om vägtrafikregister.

8 En ny lag om vägtrafikdefinitioner, m.m.

Regeringens förslag: De centrala definitionerna av grundläggande fordons- och

viktbegrepp på vägtrafikområdet sammanförs till en lag om vägtrafikdefinitioner.

 Vissa centrala definitioner inom körkortsområdet förs in i körkortslagen.

Utredningens förslag: Överensstämmer huvudsakligen med regeringens.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser tillstyrker eller lämnar förslaget

utan erinran. Åklagarmyndigheten i Malmö anser att en hänvisning till lagen bör

göras i så många relevanta författningar som möjligt dvs. även sådana som i dag

inte innehåller några begreppsdefinitioner. Vägverket och Aktiebolaget Svensk

Bilprovning anför att definitionerna bör samordnas med EG:s regelverk.

Skälen för regeringens förslag

En samlad lag om vägtrafikdefinitioner

De grundläggande begreppen inom vägtrafikområdet definieras i ett flertal

kungörelser och förordningar. Dessa är främst terrängtrafikkungörelsen

(1972:594), fordonskungörelsen (1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599),

körkortsförordningen (1998:980) och trafikförordningen (1998:1276). I övriga

författningar, i såväl lag- som förordningsform, hänvisas i vissa fall till

definitionerna i de nämnda författningarna. I andra fall har frågan om den

närmare innebörden av använda begrepp behandlats enbart i lagförarbetena.

Lagrådet har i samband med ändringar av bl.a. lagen om straff för vissa

trafikbrott (1951:649), trafikskadelagen (1975:1410), körkortslagen (1998:488)

och yrkestrafiklagen (1998:490) uppehållit sig vid definitioner och hur

hänvisningar bör göras. Lagrådet har därvid ifrågasatt om det är förenligt med

regeringsformen att frågan om tolkningen och innebörden av begrepp som återfinns

 i lagar lämnas öppen för utfyllnad genom ännu inte beslutade bestämmelser av

lägre dignitet eller genom att i lag direkt hänvisa till en sådan bestämmelse. I

 samband med behandlingen av den lagrådsremiss som föregick prop. 1997/98:63 En

reformerad yrkestrafiklagstiftning förordade Lagrådet att de centrala

definitionerna på kommunikationsområdet på sikt skulle tas in i en lag, vartill

kunde hänvisas i övriga lagar (a. prop. s. 204).

De skäl som talar för att lagreglera den grundläggande registreringsplikten och

som behandlas i avsnitt 7.3 gör sig gällande även vad gäller

vägtrafikdefinitioner.

Allmänt sett kan det enligt regeringens mening vara fördelaktigt att ha

begreppsförklaringar på fordonsområdet samlade i en författning. Ett sådant

system är dels överskådligt, dels praktiskt vid författningsändringar.

EG-anknytningen, det ökade kravet på snabbhet i förändrings- och

anpassningsarbetet och praktiska förhållanden talar för att regeringen borde ges

 ett bemyndigande att definiera begrepp som är avsedda att användas i andra

författningar i den utsträckning som särskilt föreskrivs i respektive

författning. De olika definitionerna skulle då mot denna bakgrund kunna samlas i

 en regeringsförordning. Emellertid talar, som Lagrådet framhållit,

konstitutionella och andra skäl för att de centrala definitionerna ges lagform.

Om endast de centrala definitionerna lagfästs minskar de praktiska problem som

kan uppstå vid en reglering som behöver riksdagsbeslut. De centrala

definitionerna bör därför lagfästas.

Vilka definitioner bör lagfästas?

Flertalet fordonsbegrepp återfinns i de centrala författningarna på

vägtrafikområdet. De har stor betydelse för avgränsningen av rättigheter och

skyldigheter inom vägtrafiken. De flesta av dem är därför av sådan karaktär att

de bör definieras i lag. De centrala fordonsbegreppen bör inte splittras trots

att vissa, t.ex. lekfordon och cykelkärra, kan tyckas mer perifera.

Nära förbundna med fordonsbegreppen är de begrepp som reglerar fordons vikt.

Framför allt gäller detta begreppen tjänstevikt och totalvikt som återfinns i

ett flertal författningar, bl.a. fordonsskattelagen (1988:327). Andra

viktbestämmelser är de som tar sikte på den vikt som ett fordon för över till

vägbanan, t.ex. axeltryck och bruttovikt. Dessa begrepp bör finnas i en lag

tillsammans med fordonsbegreppen.

 Lagen om vägtrafikdefinitioner bör således endast innehålla de grundläggande

fordons- och viktbegreppen och avsikten är att dessa skall äga allmän giltighet.

Definitionerna bör huvudsakligen utan omarbetning överföras från gällande rätt.

Definitioner på körkortsområdet

Vad beträffar definitionerna inom körkortsområdet är dessa förhållandevis få och

 används inom ett relativt begränsat författningsområde. De grundläggande

begreppen - körkort, traktorkort, körkortstillstånd och körkortshavare - är

centrala. I 1 kap. 1 § första stycket körkortslagen anges visserligen redan nu

att lagen innehåller bestämmelser om behörighet att köra motorfordon,

terrängmotorfordon, traktor och motorredskap samt om handlingar som ger sådan

behörighet (körkort och traktorkort). I körkortsförordningen återfinns dock en

annan bestämning av körkort respektive traktorkort. Endast i den senare

återfinns definitionerna av körkortstillstånd och körkortshavare. Målet med den

nya regleringen är att den skall vara entydig och direktivenlig (jfr artikel 3

rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort) samt att den skall

återfinnas i lag. Begreppen bör därför definieras uteslutande i körkortslagen i

stället för i körkortsförordningen.

Att en person är permanent bosatt i Sverige utgör ett villkor för att ett

körkort skall få utfärdas enligt 3 kap. 1 § körkortslagen. Begreppet har

betydelse även för giltighet i Sverige och utbyte av utländska körkort enligt 6

kap. samma lag. Begreppet är i dag definierat i körkortsförordningen i

överensstämmelse med hur begreppet permanent bosättningsort (eng. "normal

residence") definieras i artikel 9 rådets direktiv 91/439/EEG av den 29 juli

1991 om körkort4. Direktivet talar också om personlig eller yrkesmässig

anknytning till en plats eller ort. Vilken enstaka ort eller plats en

körkortshavare har starkast anknytning till bör dock inte vara av någon

avgörande betydelse så länge han kan anses permanent bosatt i Sverige eller i

någon annan stat.

Regeringen kommenterade bosättningskravet i samband med förslaget att begränsa

utfärdandet av körkort till personer som är folkbokförda i riket sedan 185 dagar

 eller studerar här sedan minst sex månader (prop. 1995/96:118 s. 21 f.). Härvid

 framhöll regeringen bl.a. att Sverige för att uppfylla körkortsdirektivets krav

 vid utfärdande av körkort bör fordra att sökanden skall vara bosatt i den stat

som utfärdar körkortet (vår kursivering). Det har följaktligen inte varit fråga

om att införa ett krav för utfärdande av körkort av innebörd att sökanden måste

ha en stark anknytning till en enda ort eller plats i landet. Regeringen

uppfattar inte heller att det är innebörden av direktivet att ett sådant krav

skall uppställas i medlemsstaterna. Direktivet använder visserligen begreppet

bosättning på en ort men, som Lagrådet framhållit i sitt yttrande den 22 maj

2000, är av saklig betydelse endast i vilken av flera stater som personen bor.

Således bör det för utfärdande, utbyte och giltighet i Sverige av körkort gälla

en definition av begreppet permanent bosättning som innefattar bosättning här i

landet till följd av anknyning till en eller flera orter eller platser här.

Definitionen av permanent bosättning bör mot bakgrund av dess betydelse för

tillämpningen av bestämmelserna i körkortslagen föras över till denna lag.

Hänvisningar i andra författningar

I de lagar som för närvarande innehåller hänvisningar till trafikförordningarnas

 definitioner bör i stället hänvisning ske till den nu föreslagna lagen om

vägtrafikdefinitioner.

I fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift, som i dag saknar hänvisning, bör

en sådan hänvisning till lagen om vägtrafikdefinitioner tas in i enlighet med

utredningens förslag, eftersom fordons- och viktdefinitionerna är av central

betydelse vid tillämpning av lagens bestämmelser.

Vad beträffar övriga lagar som i dag inte innehåller några definitioner eller

hänvisningar i detta avseende t.ex. lagen om straff för vissa trafikbrott och

trafikskadelagen bör frågan om lämpligheten att hänvisa till lagen om

vägtrafikdefinitioner behandlas i samband med att respektive författning av

annan anledning blir föremål för översyn.

Anpassning till EG:s regelverk

Några entydiga definitioner används inte inom EU för hela det nu behandlade

författningsområdet. Ett arbete sker kontinuerligt med att anpassa de nationella

 författningarna till aktuella EG-dokument. Enligt utredningens bedömning behövs

 inte några speciella åtgärder för att anpassa de svenska begreppen på detta

område till EG:s regelverk. Utredningen har följaktligen inte lämnat något

sådant förslag. Det kan nämnas att en utredning om översyn av bestämmelserna

inom fordonsområdet m.m. (dir. 1999:66) har fått i uppdrag att bl.a. se över hur

 bestämmelserna överensstämmer med motsvarande EG-regler. Enligt regeringens

bedömning är en närmare anpassning till EG:s regler inom detta område för

närvarande inte nödvändig.

Övergångsbestämmelse

För vissa äldre mopeder, s.k. 30-kilometersmopeder, skall fortsatt gälla vad som

 sägs om moped klass II. Lagrådet har i yttrandet den 15 februari 2001

föreslagit att en övergångsbestämmelse som motsvarar den övergångsbestämmelse

som finns till förordningen (1998:1263) om ändring i fordonskungörelsen bör

fogas till lagförslaget. Regeringen delar Lagrådets uppfattning att en sådan

bestämmelse kan vara befogad. En motsvarande övergångsbestämmelse finns för

övrigt till flera andra författningar såsom förordningen (1998:1262) om ändring

i bilregisterkungörelsen, körkortsförordningen (1998:980) och trafikförordningen

 (1998:1276). Den nu aktuella övergångsbestämmelsen bör utformas med förebild i

övergångsbestämmelsen till förordningen (1998:1262) om ändring i

bilregisterkungörelsen.

9 Ytterligare lagstiftningsåtgärder

Med anledning av att ett nytt register tillskapas blir vissa följdändringar i

annan lagstiftning nödvändiga. Eftersom det närmare innehållet i det nya

vägtrafikregistret i stora delar kommer att beslutas genom förordning föreligger

 dock ett behov av ytterligare regeländringar som kräver särskilda överväganden.

 Dessa regeländringar bör anstå till dess att förordningens innehåll är

fastlagt.

Det nya vägtrafikregistret är avsett att innehålla de uppgifter som i dag

registreras huvudsakligen i bil-, körkorts-, yrkestrafik-, felparkerings- och

förarprovsregistren. Regeringen föreslår i denna lagrådsremiss att

vägtrafikregistret skall regleras genom en ny lag om vägtrafikregister.

Förslaget förutsätter att lagen kompletteras med en förordning om

vägtrafikregister. De bestämmelser som enligt förslaget kommer att återfinnas i

de nya registerförfattningarna finns i dag i bl.a. bilregisterkungörelsen

(1972:599) och förordningen (1979:785) om yrkestrafikregister. Dessa

författningar bör därför upphävas tillsammans med övriga författningar som kan

komma att bli obehövliga genom införandet av det nya registret. De författningar

 som beslutats av regeringen bör normalt också upphävas genom beslut av

regeringen. Lagrådet har i yttrandet den 15 februari 2001 påpekat att

föreskrifter i bilregisterkungörelsen som avser skatt eller annan förpliktelse

enligt 8 kap. 3 § regeringsformen i princip måste upphävas genom lag, dock att

kungörelsen från praktisk synpunkt bör upphävas i ett sammanhang. Regeringen har

 på denna inrådan bedömt att bilregisterkungörelsen i sin helhet kan upphävas

genom lagen om vägtrafikregister, se avsnitt 7.15.

Regeringen har i lagrådsremiss den 1 februari 2001 föreslagit att punkten 3 i

övergångsbestämmelserna till lagen (1998:620) om belastningsregister ändras så

att lagen även kan gälla för uppgifter i ett vägtrafikregisters belastningsdel.

Lagrådet har i yttrandet den 15 februari 2001 anfört att ändringen behövs endast

 under förutsättning att uppgifterna i körkortsregistrets belastningsdel inte

hunnit föras över till belastningsregistret före den 1 oktober 2001. Överföring

av uppgifter till belastningsregistret förutsattes vid lagens tillkomst ske

successivt (prop. 1997/98:97 s. 165). Lagen om belastningsregister och viss

följdlagstiftning trädde i kraft den 1 januari 2000 (SFS 1999:1133). Vissa

belastningsuppgifter som omfattas av lagen om belastningsregister fanns enligt

uppgift från Vägverket fortfarande kvar i körkortsregistret i mitten av februari

 2001, jfr för övrigt punkten 2 i övergångsbestämmelserna till förordningen

(1999:992) om ändring i körkortsförordningen. Den i lagrådsremissen föreslagna

ändringen är därför nödvändig.

10 Kostnader och ikraftträdande

För närvarande för Vägverket de register som kommer att regleras genom den

föreslagna lagen om vägtrafikregister. Vägverket utses i lagens 7 § att ansvara

för registret. Förändringarna i författningsstrukturen kommer att leda till

effektiviseringar, vilket bör kunna medföra förenklade rutiner för den

tillämpande myndigheten. Förslagen bör alltså medföra rationaliseringar av de

arbetsuppgifter som i dag åvilar Vägverket och någon ökad arbetsbelastning kan

därför inte förväntas. Vissa begränsade kostnader av engångskaraktär uppstår

dock till följd av reformen för Vägverket som t.ex. ändringar av dataprogram.

Dessa kostnader bör dock kunna tas ut inom ramen för det ordinarie anslaget för

utveckling och systemarbete. Den sambearbetning av register som föreslås kan

samtidigt förväntas leda till även tekniska rationaliseringar och därmed

minskade löpande kostnader för registerhållningen. Sammanfattningsvis bedöms de

föreslagna lagändringarna som helhet inte få några större statsfinansiella

konsekvenser.

I avsnitt 7.15 har föreslagits att lagen om vägtrafikregister skall träda i

kraft den 1 oktober 2001. Även lagen om vägtrafikdefinitioner och de

lagändringar som ansluter till de båda nya lagarna bör genomgående träda i kraft

 den 1 oktober 2001.

11 Författningskommentar

11.1 Förslaget till lag om vägtrafikregister

Allmänna bestämmelser

1 §

Första stycket motsvarar huvudsakligen 1 § första stycket bilregisterkungörelsen

 (1972:599).

Andra stycket motsvarar 1 § andra stycket bilregisterkungörelsen med tillägg att

 lagen inte gäller mopeder klass II. Punkten 1 uppställer förutsättningen att

ett fordon skall tillhöra någon av angivna myndigheter för att vara undantaget

från lagens bestämmelser. Genom denna bestämmelse undantas fordon som över huvud

 taget inte bör bli föremål för civil registrering, t.ex. stridsvagnar. Fordon

som i och för sig kan omfattas av civil registreringsplikt men som tillhör

Försvarsmakten, Försvarets materielverk och Försvarets radioanstalt är också

undantagna. Fordonen skall i stället registreras i militärt register med stöd av

 1 och 30 §§ militära vägtrafikkungörelsen (1974:97). Att de fordon som är i

fråga skall vara undantagna från civil registreringsplikt innebär i och för sig

inget förbud mot civil registrering. I punkten 2 undantas bl.a. motordrivna

fordon som är avsedda att föras av gående och släpfordon som har kopplats till

något sådant fordon. Det som avses är t.ex. mindre motordrivna snöplogar,

motordrivna jordfräsar och liknande. Punkten 3 undantar mopeder klass II, dvs.

mopeder med pedaler som är konstruerade för en hastighet av högst 25 kilometer i

 timmen och som har en motor vars nettoeffekt inte överstiger 1 kilowatt. De

äldre mopeder som är konstruerade för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen omfattas enligt övergångsbestämmelserna till fordonskungörelsen

(1972:595) också av kategorin moped klass II. Övriga mopeder hänförs till klass

I och faller således inom lagens tillämpningsområde.

2 §

Av 2 § personuppgiftslagen (1998:204) framgår att den lagen är subsidiär i

förhållande till andra författningar. Finns det bestämmelser i en annan lag

eller i en förordning som avviker från personuppgiftslagen, skall de

bestämmelserna tillämpas i stället. I första stycket erinras om att det finns

bestämmelser om personuppgifter i personuppgiftslagen, men att

personuppgiftslagen är subsidiär i förhållande till lagen om vägtrafikregister

på sätt som beskrivits ovan.

Andra stycket innehåller en erinran om innebörden av begreppet personuppgift. Av

 3 § personuppgiftslagen framgår att en personuppgift är all slags information

som direkt eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. På

vägtrafikområdet finns dels personuppgifter, dels rent fordonstekniska

uppgifter. Det kan dock i vissa fall vara svårt att avgöra till vilken kategori

en viss uppgift hör. En teknisk uppgift om ett fordon bör inte anses vara en

personuppgift om den inte kan kopplas till en uppgift om vem som äger fordonet.

En uppgift om att ett visst fordon är belagt med körförbud hänför sig däremot

till fordonsägaren på ett konkret sätt och det torde vara fråga om en

personuppgift.

3 §

Bestämmelsen hänvisar till lagen om vägtrafikdefinitioner, se avsnitt 8.

4 §

Bestämmelsen motsvarar 7 § bilregisterkungörelsen och innebär att den som

innehar ett fordon enligt avbetalnings- eller leasingkontrakt på sätt

bestämmelsen föreskriver i registreringshänseende skall behandlas som

fordonsägare och fullgöra de förpliktelser som åvilar en ägare.

Vägtrafikregistrets ändamål och innehåll

5 §

Paragrafen anger ändamålen för användningen av personuppgifter i registret.

Registret skall för de beskrivna ändamålen tillhandahålla vissa särskilt angivna

 uppgifter för olika verksamheter och liknande. Bestämmelsen behandlas i avsnitt

 7.9.

Ändamålsbeskrivningarna får genom den reglering som personuppgiftslagen

innehåller betydelse för vilken insamling och annan behandling av

personuppgifter i registret som är tillåten. Med personuppgifter avses i denna

lag detsamma som i personuppgiftslagen, se 2 § andra stycket. Det framgår av 3 §

 personuppgiftslagen att en personuppgift är all slags information som direkt

eller indirekt kan hänföras till en fysisk person som är i livet. Av samma

bestämmelse framgår att en behandling av personuppgifter innefattar varje åtgärd

 eller serie av åtgärder som vidtas i fråga om personuppgifter. Som exempel på

sådana åtgärder kan nämnas utlämnande av uppgift samt insamling, användning,

bearbetning och samkörning av uppgifter.

Några begränsningar när det gäller behandling av andra uppgifter i registret än

personuppgifter finns emellertid varken enligt personuppgiftslagen eller enligt

denna paragraf. Det finns således inget som hindrar att man behandlar en uppgift

 som inte är att anse som en personuppgift för något annat ändamål än de som

anges i lagen, t.ex. en teknisk uppgift om ett fordon. Utrymmet att betrakta en

uppgift i registret som annat än en personuppgift är dock tämligen begränsat, se

 kommentaren till 2 §.

I 9 § personuppgiftslagen uppställs vissa grundläggande krav för behandlingen av

 personuppgifter. Personuppgifter får exempelvis samlas in endast för särskilda

uttryckligt angivna och berättigade ändamål och personuppgifter får inte senare

behandlas för något ändamål som är oförenligt med det för vilka uppgifterna

samlades in. Uppgifter för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål

får dock behandlas oavsett för vilket ändamål de samlades in.

Ändamålsbeskrivningen hindrar inte heller en personuppgiftsansvarig att lämna ut

 uppgifter från registret till den som begär att få veta vilka uppgifter som

finns i registret om honom eller henne, eftersom den personuppgiftsansvarige

enligt 26 § personuppgiftslagen har en skyldighet att göra detta. Av

offentlighetsprincipen följer vidare att de i lagen uppställda ändamålen för

behandling av personuppgifter inte får inskränka skyldigheten för myndigheter

att lämna ut uppgifter.

Ändamålen enligt punkten 1 är att tillhandahålla uppgifter för verksamhet för

vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan författning. Den

verksamhet som avses skall bedrivas med stöd av författning. Vidare skall det

vara fråga om verksamhet som staten eller en kommun ansvarar för. Verksamheten

skall vidare avse de personer som särskilt anges under punkterna a)-d). Det

skall alltså vara fråga om personuppgifter där informationen direkt eller

indirekt kan hänföras till en person utpekad i någon av punkterna a)-d).

I begreppet fordonsägare innefattas de personer som med stöd av 4 § antecknats

som ägare i vägtrafikregistret. Bestämmelsen möjliggör registrering av

personuppgifter bl.a. i syfte att kontrollera att en fordonsägare fullgör de

skyldigheter som ålagts honom enligt olika författningar som exempelvis att

betala fordonsskatt enligt fordonsskattelagen (1988:327) och trafikförsäkring

enligt trafikskadelagen (1975:1410).

Personuppgifterna kan också vara att hänföra till den som ansöker om, har eller

har haft behörighet att framföra fordon eller luftfartyg enligt körkortslagen

(1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490), luftfartslagen (1957:297) eller någon

annan författning eller den som har rätt att utöva viss tjänst enligt

luftfartslagen. Genom denna bestämmelse kan personuppgifter angående behörighet

att framföra fordon, som nu återfinns i körkortsregistret, behandlas. Med

behörighet att framföra fordon enligt yrkestrafiklagen avses

taxiförarlegitimation. Vidare tillåter bestämmelsen registrering av innehav av

sådana certifikat som avses i 4 kap. 3 och 19 §§ eller 6 kap. 15 §

luftfartslagen (1957:297) eller av elevtillstånd som avses i 4 kap. 5 § samma

lag och som i dag förs i körkortsregistret. En registrering av dessa uppgifter

är nödvändig för att Luftfartsverket även fortsättningsvis skall kunna få

underrättelser om uppgifter om bl.a. körkortsåterkallelser och omhändertagande

enligt lag (1976:511) om omhändertagande av berusade personer m.m.

Registrering får även ske beträffande annan person om det behövs för att

underlätta handläggningen av ett körkorts- eller yrkestrafikärende. I anslutning

 till denna bestämmelse kan nämnas att i det nuvarande körkortsregistret

antecknas uppgifter exempelvis när någon har omhändertagits enligt lagen om

omhändertagande av berusade personer m.m. Detta gäller oavsett om personen har

eller har haft körkort eller inte. Genom denna bestämmelse tillåts sådan

behandling även fortsättningsvis då den behövs för att underlätta handläggningen

 av framtida körkortsärenden och ärenden där prövningar görs enligt

yrkestrafiklagen. Även uppgifter avseende personer som ännu inte uppnått

körkortsålder förs in i registret. Lydelsen har justerats på inrådan av

Lagrådet, som framhållit denna synpunkt i yttrande den 22 maj 2000, från att

avse handläggning av ett vägtrafikärende till att avse handläggningen av ett

körkorts- eller yrkestrafikärende.

Genom att registrera uppgifter om den som ansöker om, har eller har haft

tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon

annan författning eller biluthyrning enligt lagen (1998:492) om biluthyrning

möjliggörs den behandling av personuppgifter som sker i det nuvarande

yrkestrafikregistret. Det kan i sammanhanget nämnas att det i 5 kap. 3 §

yrkestrafiklagen finns en bestämmelse om olämplighetstid efter återkallelse av

tillstånd. Uppgift om tidigare tillståndsinnehav är därför av intresse vid ny

ansökan. Uppgifterna i denna punkt omfattar även olika typer av internationella

tillstånd avseende kommersiell vägtrafik.

Punkten 2 möjliggör tillhandahållande av uppgifter för försäkringsgivning eller

annan allmän eller enskild verksamhet där uppgift om personer som anges under 1

a), b) och d) utgör underlag för prövningar eller beslut. För försäkringsgivare

är det nödvändigt att få kännedom om fordonsägare i samband med beviljande av

trafikförsäkring. Även i andra fall kan personuppgifter behövas i

försäkringsverksamhet och annan allmän och enskild verksamhet. Tillhandahållande

 av uppgifter i dessa avseenden kan exempelvis behövas för kontroll på grund av

en rättstvist med en viss person eller kontroll av förarbehörighet vid

biluthyrning.

Punkten 3 tillåter behandling av uppgifter för att tillgodose behovet av

information om fordonsägare för trafiksäkerhets- och miljöändamål samt för att i

 den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott. Uppgifter hänförliga till

fordonsägare bör få föras även för att tillhandahålla uppgifter i syfte att

förebygga brottslig verksamhet i samband med överlåtelser av fordon. Denna punkt

 möjliggör anteckning om olika begränsningar i förfoganderätten över ett fordon,

 exempelvis en anteckning i registret om att en bil är leasad.

Enligt punkten 4 får registret användas för aktualisering, komplettering eller

kontroll av information om fordonsägare som finns i kund- eller medlemsregister

eller liknande register. Bestämmelsen får betydelse i fall då den som anlitar

vägtrafikregistret redan har ett eget personregister. Ett sådant register får

innefatta endast personer som redan står i någon etablerad förbindelse med den

som för registret. Däremot får vägtrafikregistret inte användas för att

aktualisera, komplettera eller kontrollera rena marknadsföringsregister.

I punkten 5 anges att vägtrafikregistret får användas för urvalsdragningar för

direkt marknadsföring. En hänvisning till 11 § personuppgiftslagen har tagits in

 i denna punkt. Enligt denna paragraf kan behandling av personuppgifter för

sådant ändamål ibland vara otillåten, nämligen om den registrerade hos den

personuppgiftsansvarige skriftligen har anmält att han eller hon motsätter sig

sådan behandling. Om någon har begärt en s.k. direktreklamspärr åligger det

således den personuppgiftsansvarige att se till att uttag av uppgifter för

direkt marknadsföring inte sker.

6 §

Vägtrafikregistret är avsett att ersätta bl.a. de nuvarande bil-, körkorts-,

yrkestrafik-, felparkerings- och förarprovsregistren. Bestämmelsen avser att ge

en tydlig bild av vägtrafikregistrets innehåll.

I första styckets punkt 3 b) åsyftas med bestämmelser om tillstånd till

internationella person- och godstransporter i första hand sådana som återfinns i

 förordningen (1998:786) om behöriga myndigheter m.m. i fråga om internationella

 transporter inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES).

Bland behörighetshandlingar som avses i punkt 4 kan nämnas sådana som krävs för

att transportera farligt gods samt s.k. yrkeskompetensbevis som med stöd av

EG-reglering krävs för vissa yngre och/eller oerfarna yrkesförare. Vidare

åsyftas certifikat och elevtillstånd enligt luftfartslagen.

I andra stycket nämns särskilt registrering av felparkeringsuppgifter som kan

sägas utgöra ett system som är en parallell till övrig registrering. Denna

registrering bygger helt på de registeruppgifter som finns i själva

fordonsregistreringen. Att särskilt nämna och författningsreglera denna

registrering bidrar till en tydlig bild av registerinnehållet.

Ansvaret för behandlingen av personuppgifter

7 §

Vägverket skall föra vägtrafikregistret och vara personuppgiftsansvarig för

detta. För att tydliggöra anknytningen till personuppgiftslagen anges, på

Lagrådets inrådan, att vägtrafikregistret förs med hjälp av automatiserad

behandling.

Innebörden av det ansvar som åvilar den personuppgiftsansvarige slås fast i

personuppgiftslagen. Den personuppgiftsansvarige skall exempelvis se till att

behandlingen av uppgifter sker på ett korrekt och säkert sätt, att information

lämnas till den registrerade, att oriktiga uppgifter rättas och att ersättning

betalas till registrerad för skada och kränkning av den personliga integriteten

som orsakats vid behandling i strid med lagen. En bestämmelse om rättelse och

skadestånd finns i 11 §.

Direktåtkomst

8 §

Bestämmelsen saknar motsvarighet i utredningens förslag. Frågan om direktåtkomst

 författningsregleras av integritetsskäl, se avsnitt 7.10. I paragrafen

begränsas möjligheten att bevilja direktåtkomst till registret. Med

direktåtkomst avses att den som använder registret på egen hand kan söka i detta

 och få svar på frågor, dock utan att själv kunna bearbeta eller på annat sätt

påverka innehållet. Direktåtkomst till personuppgifter får medges endast i

enlighet med av regeringen meddelade föreskrifter. Sådan åtkomst får beviljas

endast för de för personuppgifter särskilt angivna ändamålen, dock inte om

syftet är att komplettera eller kontrollera kund- eller medlemsregister eller om

 syftet är att göra en s.k. urvalsdragning. Frågan om möjligheten att tillgå

uppgifter via internet har tidigare behandlats av regeringen i propositionen

Registrering av fastighetsrättsliga förhållanden, m.m. (se prop. 1999/2000:39 s.

 101 f.).

Samkörning

9 §

Bestämmelsen överensstämmer huvudsakligen med utredningens förslag. Paragrafen

begränsar möjligheten att hämta uppgifter till registret genom samkörning.

Samkörning får endast ske för vissa för personuppgifter särskilt angivna

ändamål, jfr 8 §. I 37 § anges att regeringen ytterligare får begränsa rätten

till samkörning.

Sökbegrepp

10 §

I paragrafen begränsas användningen av sökbegrepp till de sökbegrepp regeringen

beslutar om, se avsnitt 7.10. Härigenom begränsas vad som är att anse såsom

allmän handling och vad som därigenom kan bli tillgängligt för utomstående.

Rättelse och skadestånd

11 §

Paragrafen behandlar rättelse och skadestånd och hänvisar till

personuppgiftslagens bestämmelser. Bestämmelser om rättelse finns i 28 §

personuppgiftslagen och om skadestånd i 48 § samma lag.

Beslut om rättelse skall kunna överklagas i samma ordning som beslut om

information enligt personuppgiftslagen, se 34 §. Bestämmelsen om skadestånd i

personuppgiftslagen bygger på ett strikt ansvar, dvs. det krävs inte vållande

för att skadeståndsskyldighet skall föreligga under förutsättning att övriga

rekvisit är uppfyllda. Bara om den personuppgiftsansvarige kan bevisa att felet

inte berodde på honom eller henne, finns det en möjlighet, men inte någon

skyldighet, att mildra skadeståndsansvaret.

Registrering som förutsättning för rätt att bruka fordon

12 §

I denna bestämmelse, som huvudsakligen motsvarar 8 § bilregisterkungörelsen,

regleras vilka fordon som skall vara registrerade för att få brukas.

Bestämmelsen kompletteras av undantag från registreringsplikten i 13-16 §§ från

registreringsplikten. Vidare kompletteras bestämmelsen av regler i 17 § om

brukande av avställt fordon och i 18-20 §§ om brukande av fordon med stöd av

saluvagnslicens.

Lagrådet har i yttrandet den 22 maj 2000 konstaterat att det viktigaste skälet

till det tidigare remitterade förslaget om lagreglering av ett nytt

vägtrafikregister angivits vara att grunden för skattskyldighet för ett fordon

är knuten till fordonets registrering. Lagrådet har vidare anfört att om den

föreslagna lagen skall anses falla inom skatteområdet uppstår problemet att

regeringsformen i princip inte tillåter delegation av riksdagens

normgivningsmakt inom skatteområdet. De bestämmelser som reglerar såväl

registreringsplikten som undantagen från denna har därför arbetats in i lagen om

 vägtrafikregister.

Undantag från registreringsplikten

13 §

Här anges de undantag från registreringsplikten som motsvaras av 9 och 47 a §§

bilregisterkungörelsen, 35 § fordonskungörelsen och 16 §

terrängtrafikkungörelsen. Till "andra liknande inhägnade områden" i punkt 1 kan

i särskilt fall hänföras exempelvis en flygplats, givet att området är inhägnat

på sådant sätt som förutsätts i bestämmelsen. I punkt 5 regleras bl.a.

situationen att fordon provkörs av den som Vägverket särskilt förordnat att

handlägga ett ärende. Det kan vara fråga om att pröva eller överpröva ärenden om

 EG-typgodkännande eller om typbesiktning av fordon enligt fordonskungörelsen

(55 a, 55, och 115 §§).

Förfaranden i strid med andra stycket straffbeläggs i 30 §. Om beviset utan

trovärdig förklaring visar en avtalad tid för besiktning annan dag än den

innevarande kan beviset naturligtvis inte godtas.

14 §

Bestämmelsen motsvarar 2 § förordningen (1987:27) om fordon i internationell

vägtrafik i Sverige och utgör ett undantag från registreringsplikten i 12 §.

Ägaren av fordonet skall ha sitt egentliga hemvist utomlands, jfr här

kommentaren till 22 §. Avsikten med begreppet tillfälligt brukande är att

möjliggöra turisttrafik och annan gränsöverskridande trafik. Avgörande för

bedömningen av begreppet är avsikten med brukandet och förhållandena när inresan

 skedde. Om avsikten vid införseln eller inresan är att bruka fordonet här i

landet under en längre tid blir fordonet registreringspliktigt här från och med

den första dag fordonet befinner sig här. För brukande av fordon i

internationell vägtrafik i Sverige uppställs ytterligare villkor i förordningen

om fordon i internationell vägtrafik i Sverige. Villkoren gäller registrering i

en främmande stat samt fordonets beskaffenhet och utrustning.

15 §

Paragrafen innehåller bestämmelser som reglerar brukandet av danska, finska och

norska fordon i Sverige och innebär undantag från den i 12 § reglerade

registreringsplikten. Bestämmelsen grundar sig på en överenskommelse med

Danmark, Finland och Norge (SÖ 1985:91) om godkännande av körkort och

registrering av fordon. Överenskommelsen omfattar även användande av de nordiska

 motsvarigheterna till saluvagnsskyltar - i Danmark "faste prøveskilter", i

Finland "provnummerskyltar" och i Norge "prøvekjennemerke" - samt brukande av

fordon i Sverige med stöd av särskilda tillstånd att i dessa länder tillfälligt

bruka fordon.

Motsvarande bestämmelser finns i dag i 10-12§§ förordningen om internationell

vägtrafik i Sverige.

16 §

Paragrafen är ny och innebär att utländska fordon som förs in i landet av en

privatperson med hemvist i Sverige med stöd av giltig utländsk registrering

under en kort övergångstid skall kunna bruka fordonet. Bestämmelsen behandlas

närmare i avsnitt 7.7.

Brukande av avställt fordon

17 §

Bestämmelsen motsvarar 37 § bilregisterkungörelsen. Varken denna bestämmelse

eller någon annan omfattar dock regler om sådant körtillstånd som avses i 45 §

bilregisterkungörelsen. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer får

dock enligt 36 § i enskilda fall medge undantag från regler om brukande av

fordon i denna lag.

Saluvagnslicens

18 §

Bestämmelser om saluvagnslicens finns i dag i 38-47 a §§ bilregisterkungörelsen.

 Bestämmelsen motsvarar nuvarande 40 § första stycket bilregisterkungörelsen.

Här anges i vilka fall ett fordon får brukas med stöd av saluvagnslicensen. Det

är alltså fråga om att den som redan innehar saluvagnslicens vidtar någon åtgärd

 med det eller de fordon som han yrkesmässigt bedriver tillverkning eller

transport av eller handel med, t.ex. en bilhandlare som demonstrerar ett fordon

som han har i lager.

19 §

Denna paragraf motsvarar huvudsakligen 38 § bilregisterkungörelsen med det

tillägget att licens inte får meddelas om det kan antas att den kommer att

missbrukas eller det föreligger något annat särskilt skäl mot att den meddelas.

Det förutsätts att saluvagnslicens gäller tills vidare, dock längst till dess

att den på någon grund återkallas.

De fordon som används med stöd av saluvagnslicensen kan antingen vara

oregistrerade eller avställda. En viktig skillnad mellan saluvagnslicens och

registrering är att det i det förstnämnda fallet inte är fråga om några

specifika utpekade fordon utan det rör sig om ett visst antal fordon som

samtidigt kan användas med stöd av licensen.

Det är behovet av att transportera fordon trots att de är avställda eller inte

är registrerade som skall beaktas i förekommande fall.

Tveksamhet har rått om bedömningen av ansökan från s.k.

rekonditioneringsföretag, som utför tvätt, dammsugning m.m. åt bilfirmor. Det är

 alltså fråga om åtgärder som vidtas med ett redan färdigtillverkat fordon, där

sökanden önskar använda saluvagnsskyltar för att hämta och lämna fordonet hos

sin uppdragsgivare, dvs. bilfirman. Sådana företag har hittills till övervägande

 delen nekats saluvagnslicens med hänvisning till att transporten mellan

bilfirman och företaget kan ske med bilfirmans saluvagnsskylt. Detsamma gäller

rena reparationsföretag för körningar med fordon som repareras i verksamheten.

Någon ändring av principerna för bedömning av sådana fall är inte åsyftad.

När det gäller transport av fordon skall transportbehovet ligga naturligt i

verksamheten, dvs. där det finns ett behov av att transportera fordon trots att

de inte är registrerade eller när de är avställda. Exempel härpå är fall av

renodlad transport av nya fordon t.ex. mellan tillverkare och hamnar,

uppställningsplatser och liknande.

Med begreppet påbyggnad avses ett led i tillverkningen, exempelvis när chassi

och hytt tillverkas hos ett företag medan flaket byggs hos ett annat företag,

eller ett busschassi tillverkas hos en leverantör medan karosseri och inredning

byggs på hos en annan. Med påbyggnad avses däremot inte utrustning som monteras

på ett färdigbyggt fordon, exempelvis montering av kran, skyddsutrustning,

ljusskylt eller liknande.

20 §

I dag återfinns bestämmelser om återkallelse av saluvagnslicens i 39 §

bilregisterkungörelsen.

Bestämmelsen motsvarar huvudsakligen vad som hittills gällt för återkallelse. I

första stycket punkt 2 anges dock att den omständigheten att inte

saluvagnsskatten betalats som en uttrycklig återkallelsegrund och i punkt 4

första ledet att en innehavare visat sig olämplig. Under det senare ledet av

punkt 4 ryms bl.a. det fallet att den som innehar saluvagnslicens själv begär

att den skall upphöra (återkallelse på egen begäran).

I andra stycket begränsas möjligheterna till återkallelse av skäl som anges i

punkterna 3 och 4 till att avse endast fall som inte kan betraktas som ringa.

Tillfällig registrering

21 §

Bestämmelserna om tillfällig registrering omfattar motordrivna fordon och

släpfordon. I dag gäller att exportvagnskungörelsen omfattar personbilar och

motorcyklar medan turistvagnskungörelsen omfattar bilar, motorcyklar samt

släpfordon. Det innebär att tillämpningsområdet för den tillfälliga

registreringen blir något vidare än i dag. Den nya bestämmelsen innefattar även

en definition av nya fordon eftersom olika regler gäller i visst avseende för

nya fordon respektive övriga.

22 §

Tillfällig registrering får enligt denna bestämmelse meddelas för fordon som

skall registreras i Sverige för att få brukas stadigvarande här under vissa

förutsättningar. Fordonet får inte vara registrerat här och fordonets ägare

skall ha sitt egentliga hemvist här i landet. Begreppet egentligt hemvist

ansluter till terminologin i 7 § första stycket folkbokföringslagen (1991:481).

För bilhandeln finns i stället möjlighet att använda institutet saluvagnslicens.

23 §

Paragrafen reglerar tillfällig registrering av fordon som i dag kan införas i

exportvagnsförteckning, punkterna 1-3, respektive som kan erhålla

turistvagnslicens, i praktiken s.k. testfordon, punkten 4. Begreppet egentligt

hemvist ansluter till terminologin i 7 § första stycket folkbokföringslagen

(1991:481). Någon möjlighet att använda sig av någon form av temporär

registrering vid export av begagnade fordon saknas i dag men införs genom denna

bestämmelse.

I de fall som avses i punkten 4 kan det bedömas förekomma att ansökan görs av en

 juridisk person. För registrering krävs att den juridiska personen inte har sin

 ledning i Sverige och att sökanden eller den som representerar denne - en

förare eller någon annan medlem av ett testteam eller liknande - endast

tillfälligt skall vistas i landet.

24 §

Genom bestämmelsen hindras missbruk av institutet tillfällig registrering.

25 §

Ett tillfälligt registrerat fordon som har förts in från ett annat EES-land och

uppfyller vissa krav får brukas med stöd av registreringen utan någon annan

inskränkning än att det inte får användas i yrkesmässig trafik.

26 §

Brukandet med stöd av den tillfälliga registreringen för ett fordon, som senare

skall föras in i vägtrafikregistret, i annat fall än som avses i 25 § är

inskränkt innan fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning. Paragrafen

 har justerats i enlighet med Lagrådets förslag i yttandet av den 15 februari

2001, se ovan avsnitt 7.7. Justeringen avser ett förtydligande vad gäller

möjligheten att föra hem och ställa upp ett tillfälligt registrerat fordon som

inte förts in i landet från ett annat land inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet och har en giltig registrering i det landet, jfr 25 §. Ett

enligt 22 § tillfälligt registrerat fordon får i de fall som är i fråga brukas

för färd kortaste lämpliga väg från en plats eller lokal av det slag som anges i

 paragrafen till en sådan plats eller lokal "eller till någon annan plats där

fordonet kan ställas upp i avvaktan på registreringsbesiktning". Sedan fordonet

har godkänts vid registreringsbesiktning får det enligt lagrummets andra stycke

användas utan inskränkningar förutsatt att fordonet efter besiktningen inte

ändrats på visst sätt, jfr 38 § fordonskungörelsen.

27 §

Den nuvarande bestämmelsen i 1 § fjärde stycket exportvagnskungörelsen om att

ett fordon som är infört i exportvagnsförteckning inte får föras i yrkesmässig

trafik gäller enligt bestämmelsen all tillfällig registrering mot bakgrund av de

 krav som bör ställas inom den yrkesmässiga trafiken.

28 §

Beslut om att en tillfällig registrering upphör kan fattas om de lagliga

villkoren för sådan registrering inte längre är uppfyllda, eller om sökanden

före beslut lämnat felaktiga uppgifter som vilselett beslutsmyndigheten om

huruvida villkoren varit uppfyllda.

Straffbestämmelser

29 §

Olika former av brukande av ett oregistrerat fordon träffas av bestämmelsen,

jämför 87 och 88 §§ bilregisterkungörelsen samt 13 § kungörelse (1973:766) om

interimslicens för fordon. Det gäller t.ex. den som obehörigen använder sig av

en saluvagnsskylt, vilket är en form av brukande av oregistrerat fordon.

Påföljden skall alltjämt vara penningböter. Av 4 § framgår att innehavare av

fordon i vissa fall jämställs med ägare, utöver de fall som nämns i tredje

stycket denna paragraf.

30 §

Motsvarar nuvarande 90 § bilregisterkungörelsen.

31 §

Paragrafen motsvarar 92 § bilregisterkungörelsen och har moderniserats till sin

utformning. De föreskrifter som meddelas med stöd av lagen kan exempelvis vara

överträdelser av föreskrifter om avställning av fordon. Andra juridiska personer

 som enligt tredje stycket kan tänkas träffas av bestämmelsen är europeiska

ekonomiska intressegrupperingar, EEIG, enligt lagen (1994:1927) om sådana

grupperingar.

Hindrande av fortsatt färd

32 §

Paragrafen motsvarar väsentligen 93 § bilregisterkungörelsen. Motsvarande

bestämmelse finns i andra trafikförfattningar, se bl.a. 5 kap. 8 §

körkortslagen, 6 kap. 6 § yrkestrafiklagen och 14 kap. 15 § trafikförordningen

(1998:1276). Bestämmelsens innehåll har justerats i enlighet med vad Lagrådet

anfört i yttrandet den 15 februari 2001 så att orden "medföra en påtaglig fara

för trafiksäkerheten eller annars" har utgått (se avsnitt 7.13). Det har vidare

 bedömts ligga i sakens natur att det vid de överträdelser som kan komma i fråga

 i registreringssammanhang bör kunna medges att fordonet får föras till närmaste

 lämpliga uppställningsplats etc. Någon särskild föreskrift härom har därför

inte tagits in i lagtexten.

Förfarande och överklagande

33 §

Utöver de frågor som Vägverket enligt bestämmelsen har att pröva är Vägverket

beslutsmyndighet även i fråga om godtagande av ansvarig företrädare för juridisk

 person enligt 31 § tredje stycket.

34 §

Överklagande kan ske till Länsrätten i Örebro län i bl.a. sådana frågor om

saluvagnslicens och tillfällig registrering m.m. som avses i 19-24, 28 och 31

§§. Det innebär att de möjligheter till överklagande till allmän

förvaltningsdomstol som i dag finns vad gäller motsvarigheten till tillfällig

registrering ersätts av en överklagandemöjlighet till en särskild allmän

förvaltningsdomstol. Såväl beslut om information enligt personuppgiftslagen

(1998:204) som beslut om rättelse enligt samma lag - de senare på inrådan av

Lagrådet - skall kunna överklagas i samma ordning (se avsnitt 7.14).

Bestämmelsen är i förhållande till lagrådsremissen den 1 februari 2001 justerad

så att orden "rättelse eller" har lagts till medan hänvisningen till "26 §"

personuppgiftslagen är borttagen. I fråga om talerätt och överklagandetid m.m.

finns regler i förvaltningslagen (1986:223). Undantag från de generellt gällande

 principerna är avsett endast i den mån det är angivet i lagen. Taleberättigad

är således exempelvis endast den som beslutet angår om det gått honom emot (22 §

 förvaltningslagen).

Bemyndiganden

36 §

Den nuvarande bilregisterkungörelsen reglerar såväl registreringsplikten som

undantag från denna. Lagrådet har i sitt yttrande den 22 maj 2000 påpekat att en

 generell möjlighet för regeringen att meddela undantag från

registreringsplikten torde ha omedelbar betydelse för skattskyldigheten och

därför inte är tillåten enligt regeringsformen. Registreringsplikten och

undantag från denna samt de särskilda brukanderegler som knutits till

registreringsplikten har därför arbetats in i lagen. Undantag kan dock meddelas

i enskilda fall enligt denna bestämmelse, jfr 86 § bilregisterkungörelsen, och

undantag får förenas med villkor. Bestämmelsen överensstämmer i så motto även

med vad som stadgas i 8 kap. 1 § yrkestrafiklagen (1998:490).

37 §

I paragrafen bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om särskilda

begränsningar i fråga om samkörning och avseende rätten att bevara uppgifter.

Den nya lagen om vägtrafikregister är avsedd att fastställa en yttre ram för

behandling av personuppgifter samtidigt som regeringen i nu nämnda avseenden

bemyndigas att meddela begränsningar till skydd för den enskildes integritet.

Frågan om samkörning behandlas i avsnitt 7.10. Frågan om bevarande och gallring

av uppgifter behandlas i avsnitt 7.12.

38 §

Bestämmelsen har ursprungligen utformats efter mönster i 10 kap. 1 §

körkortslagen (1998:488) och 8 kap. 2 § yrkestrafiklagen. Lagrådet anser i sitt

yttrande den 22 maj 2000 att det av bemyndigandet klart bör framgå vilka ämnen

de ytterligare föreskrifterna kan komma att reglera mot bakgrund av att vissa

föreskrifter avses vara straffsanktionerade (jfr även 8 kap. 3 och 7 §§

regeringsformen). Bestämmelsen gäller ett bemyndigande att meddela föreskrifter

i de avseenden som särskilt anges i bestämmelsen. Med ytterligare föreskrifter i

 fråga om registrering av fordon avses exempelvis bestämmelser om att viss

registreringsskylt är obligatorisk och att skylten skall vara möjlig att avläsa.

 Sådana bestämmelser om registreringen kan komma att bli straffsanktionerade.

Paragrafen avser således att klargöra att regeringen eller den myndighet

regeringen bestämmer kan meddela föreskrifter som går utöver rena

verkställighetsföreskrifter. Lagrådet har i yttrandet den 15 februari 2001

framhållit att bemyndigandet såvitt avser möjligheten att meddela ytterligare

föreskrifter i fråga om registrering av fordon som omfattas av lagen och i fråga

 om saluvagnslicens bör preciseras bättre. I enlighet med Lagrådets förslag har

därför i bestämmelsen angetts att föreskrifter får meddelas i fråga om andra

förpliktelser beträffande registrering av fordon och saluvagnslicens än dem som

framgår av lagen, dock att föreskrifterna inte får avse skatt.

39 §

Jämför t.ex. 8 kap. 3 § yrkestrafiklagen.

11.2 Förslaget till lag om vägtrafikdefinitioner

1 §

Första stycket anger i vilka fall lagen är avsedd att tillämpas.

I andra stycket föreskrivs att bestämmelserna i respektive författning för visst

 slag av fordon som huvudregel gäller även chassi till sådant fordon.

Motsvarande bestämmelse återfinns i samtliga de författningar lagen

huvudsakligen bygger på t.ex. 5 § fordonskungörelsen och 6 §

bilregisterkungörelsen. Bestämmelsen får generell giltighet och tas in i denna

lag.

2 §

I bestämmelsen har fordons- och viktbegrepp från främst terrängtrafikkungörelsen

 (1972:594), fordonskungörelsen, bilregisterkungörelsen, körkortsförordningen

(1998:980) samt trafikförordningen (1998:1276) förts samman. Den definition som

finns i författningarna av lätt motorcykel med förbränningsmotor har anpassats

till att lätt motorcykel kan ha motor av annan typ. För att motorcykel som drivs

 av en annan motor än förbränningsmotor skall betecknas som lätt motorcykel bör

nämligen endast en effektgräns gälla. Motorns nettoeffekt har genomgående

använts som kriterium för de fordon som definieras med ledning av motorstyrkan.

Vissa fordonsbegrepp av icke grundläggande karaktär kommer alltjämt att regleras

 i förordningsform t.ex. temperaturkontrollerat fordon och lastlängd.

3 §

Bestämmelsen motsvarar bestämmelserna i bl.a. 4 § första stycket

fordonskungörelsen och 5 § första stycket bilregisterkungörelsen. I allmänhet

torde ett fordon utan svårighet kunna hänföras till ett fordonsslag med

tillämpning av 2 §. Om detta inte skulle låta sig göras får beslut om

klassificering tas i det enskilda fallet. Om det i undantagsfall skulle finnas

fog för en annan lösning bör den kunna medges med tillämpning av 4 §.

4 §

Undantagsbestämmelsen är avsedd att inbegripa såväl de undantagsmöjligheter som

finns i dag t.ex. i de fall det finns skäl att hänföra ett visst fordon, en viss

 fordonstyp eller en viss grupp av fordon till ett annat slag av fordon än som

skulle bli fallet enligt 2 § (jfr t.ex. 4 § andra stycket fordonskungörelsen),

som andra former av undantag.

11.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

1 a §

En hänvisning till lagen om vägtrafikdefinitioner tas in i en ny paragraf i

lagen eftersom fordons- och viktdefinitionerna är av central betydelse vid

tillämpning av lagens bestämmelser.

8 §

Ändringarna är endast redaktionella.

11.4 Förslaget till lag om ändring i körkortslagen (1998:488)

1 kap.

1 §

I bestämmelsen preciseras respektive införs definitioner av begreppen körkort,

traktorkort, körkortstillstånd och körkortshavare, eftersom dessa begrepp är av

större betydelse. Definitionen av körkort och traktorkort ansluter till den

nuvarande lydelsen av 1 kap. 1 § körkortslagen och begreppen körkortstillstånd

och körkortshavare förs över till körkortslagen från körkortsförordningen.

2 §

Bestämmelsen är ny och hänvisar vad beträffar betydelsen av fordons- och

viktbegreppen till lagen om vägtrafikdefinitioner.

3 §

Definitionen av begreppet permanent bosättning återfinns i dag i

körkortsförordningen. Begreppet är av central betydelse och definieras därför i

lagen. Syftet med bestämmelsens andra stycke är att klargöra var en person kan

anses permanent bosatt om han har yrkesmässig anknytning till en annan stat än

den han har personlig anknytning till. För permanent bosättningsort (eng: normal

 residence) finns en liknande definition i artikel 9 i rådets direktiv

91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort. Jämfört med lydelsen i

körkortsförordningen har lydelsen ändrats något då den förstnämnda, som är

hämtad från den svenska språkversionen av direktivet, fokuserar på vilken plats

i ett land som är att anse som bosättningsort. Avsikten är dock att klargöra vad

 som är att anse som en permanent bosättning i körkortslagens mening. Som

Lagrådet framhållit i sitt yttrande den 22 maj 2000 är i sammanhanget av saklig

betydelse endast i vilken av flera stater som personen bor.

11.5 Övriga lagförslag

Vissa hänvisningar har ändrats med anledning av den föreslagna lagen om

vägtrafikdefinitioner.

Viss terminologi har ändrats på grund av att befintliga bil-, körkorts-,

yrkestrafik-, felparkerings- och förarprovsregistren slås samman till ett

vägtrafikregister, vilket föranleder vissa följdändringar. Särskilt bör här

nämnas ändringen i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:620) om

belastningsregister, se närmare avsnitt 9. Vad beträffar bilskrotningslagen

(1975:343) gäller att skrotningspremie kan betalas ut på grund av

skrotningsintyg (4 §). Regeringen har i prop. 2000/01:47 föreslagit bl.a. att

skrotningspremie skall kunna betalas även för bilar som avregistrerats enligt 61

 § bilregisterkungörelsen (1972:599). Miljö- och jordbruksutskottet har i

betänkande (2000/01:MJU13) instämt i regeringens förslag i denna del. I

yttrandet den 15 februari 2001 har Lagrådet förordat att bilregisterkungörelsen

upphävs genom lagen om vägtrafikregister. Som konsekvens härav föreslås nu 4 §

andra och tredje styckena bilskrotningslagen uppta de villkor för

skotningspremie som följer av 61 § bilregisterkungörelsen. Ändringen är av

redaktionell karaktär.

Vissa följdändringar har även gjorts med anledning av att de nuvarande

registerförfattningarna är avsedda att ersättas av, utöver den i lagrådsremissen

 behandlade lagen om vägtrafikregister, en förordning om vägtrafikregister.

Med anledning av att de nuvarande bestämmelserna om införande av fordon i

exportvagnsförteckning och om interims- och turistvagnslicenserna sammanförs

inom vägtrafikregistreringen i institutet tillfällig registrering ändras lagen

(1976:206) om felparkeringsavgift, lagen (1984:318) om kontrollavgift för

olovlig parkering, fordonsskattelagen (1988:327), mervärdesskattelagen

(1994:200) och lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon. Någon

ändring av nuvarande reglering i övrigt är inte avsedd.

Eftersom vägtrafikkungörelsen (1972:603) ersatts av trafikförordningen

(1998:1276) ändras hänvisningen i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

 begåtts utomlands.

Sammanfattning av betänkandet Vägtrafikregistrering (SOU 1998:162)

Utredningsuppdraget går ut på att göra en översyn av gällande författningar inom

 vägtrafikregisterområdet och utarbeta förslag till de författningsregleringar

som bedöms nödvändiga. Huvudsyftet är att förenkla, modernisera och

effektivisera regelsystemet.Vi har under utredningsarbetet gått igenom

författningsmaterian och gjort oss en bild av hur den tillämpas i praktiken. Vi

har analyserat luckor i regelverket och de problem som dessa och föråldrade och

otidsenliga bestämmelser ger upphov till. I samråd med de tillämpande

myndigheterna har vi tagit fram förslag till lösningar inom varje

verksamhetsdel.

Genomgången av författningsområdet och den redaktionella översynen har mynnat ut

 i en lag och en förordning om vägtrafikregister.

Våra förslag innehåller också en lag och en förordning om vägtrafikdefinitioner

samt en skiss till förordning om avgifter inom vägtrafikområdet.

De sakliga ändringar som föreslås inom de olika delområdena innebär i huvudsak

följande.

(Redogörelsen begränsas här till att huvudsakligen avse de delar som berör

utredningens lagförslag och föreslagna ändringar i förordningar som är av

betydelse för utformningen av viss lagtext.)

Författningsregleringen i stort

För att tillgodose regeringsformens krav på lagform anges de grundläggande

kriterierna för fordonsregistreringen och därmed bl.a. för uttaget av

fordonsskatt, dvs. registreringsplikten, i lagen om vägtrafikregister.

Även de från integritetssynpunkt viktiga ändamålen och avgränsningarna för

personregistreringen får lagform, liksom övergripande registerfrågor i

anslutning till personuppgiftslagens reglering.

Ett samlat vägtrafikregister föreslås för att tillgodose de behov som samhället

har av kontroll, identifiering och information på vägtrafikområdet utifrån de

krav som trafiksäkerheten, miljön och andra för vägtrafiken betydelsefulla

omständigheter ställer. De registrerade uppgifterna får för det första avse

fordon och fordonsägare, bl.a. uppgifter som behövs för trafikförsäkring, uttag

av fordonsskatt och kontroll av felparkeringsavgifter. Uppgifterna får för det

andra avse den som ansöker om, har eller har haft behörighet att föra fordon

eller någon annan person som registreras, om det behövs för att underlätta

handläggningen av körkortsärenden. Uppgifterna får för det tredje avse den som

ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig trafik eller

biluthyrning.

Övriga bestämmelser på området samlas i förordningen om vägtrafikregister.

Definitioner

De centrala definitionerna på vägtrafikområdet, dvs. främst fordons- och

viktbegreppen, lagfästs. Övriga definitioner samlas i en förordning.

De nu gällande definitionerna har, med endast mindre redaktionella justeringar,

förts över från gällande rätt. De i definitionsförfattningarna upptagna

definitionerna äger allmän giltighet. I vad mån man sedan på varje särskilt

område väljer att hänvisa till lagen eller helt enkelt förutsätter att lagens

begreppskatalog skall gälla får avgöras från fall till fall.

Tillgång till registeruppgifterna - integritetsfrågor

Integritets- och sekretessfrågor behandlas utförligt. Den för registret

huvudansvariga myndigheten Vägverket skall ansvara för avvägningen mellan

effektivitet, uppgiftsbehov och integritetsaspekter i samband med verksamheten.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer, dvs. i praktiken

Vägverket, bemyndigas att meddela föreskrifter om utlämnande av uppgifter ur

registret. Häri ingår bl.a. befogenhet att besluta om s.k. direktåtkomst till

registret i enlighet med vad som följer av personuppgiftslagens generella

bestämmelser om behandling av uppgifter.

Som sökbegrepp i vägtrafikregistret får användas de uppgifter som får ingå i

registret. Regeringen får föreskriva begränsningar av rätten att använda

sökbegrepp. Därvid måste en avvägning ske mellan effektivitetskraven och risken

för integritetsintrång.

För vägtrafikregistrets del finns det behov av samkörning i den utsträckning som

 gäller i dag, dvs. med polisen, skattemyndigheterna, bilprovningen,

försäkringsbolagen och ytterligare någon eller några myndigheter. Varje sådan

åtgärd kräver att integritetsaspekterna beaktas. Regeringen ges rätt att

föreskriva de begränsningar som kan anses påkallade.

Vi föreslår att det i sekretesslagstiftningen införs ett omvänt skaderekvisit

för uppgifter i vägtrafikregistret om personnummer och för uppgifter om bild och

 namnteckning i det s.k. bildregister som Vägverket för, dvs. nämnda uppgifter

skall få lämnas ut endast om det står klart att utlämnandet inte kan vålla men

för den registrerade eller någon honom närstående. Samma regler bör också gälla

i fråga om underlag för taxiförarlegitimation. Med hänsyn till den förestående

översynen av sekretesslagstiftningen i bl.a. redaktionellt hänseende lämnas inte

 något förslag till utformningen av de föreslagna ändringarna (främst 7 kap. 15

§ sekretesslagen).

Fordonsregistrering

Registrering i vägtrafikregistret är enligt den huvudregel som uttrycks i lagen

om vägtrafikregister en förutsättning för att bruka ett fordon i trafik i

landet. Förordningen om vägtrafikregister innehåller vissa undantag från den

regeln.

Saluvagnsregistrering

Reglerna om saluvagnslicens, som vi kallar saluvagnsregistrering, reformeras i

viss omfattning.

Tillfällig registrering

De skilda formerna av interimistisk registrering av fordon - exportvagnslicens,

interimslicens och turistvagnslicens - förs samman till ett enhetligt

regelsystem, tillfällig registrering. Bestämmelserna omfattar såväl

EU/EES-fordon som s.k. tredjelandsfordon och differentieras beroende på om

fordonet efter en viss tid skall ordinärt registreras i vägtrafikregistret eller

 ej. Förfarandet omfattar även begagnade fordon som skall exporteras.

Samtliga myndighetsuppgifter som rör tillfällig registrering läggs på Vägverket.

Giltighetstiden för tillfällig registrering differentieras mellan en månad och

ett år beroende på om fordonet skall registreras ordinärt i vägtrafikregistret

eller ej.

Bevarande och gallring av uppgifter - utdrag ur registret

Uppgifter som inte längre behövs för sitt ändamål skall gallras.

Straffbestämmelser m.m.

Det skall genomgående krävas subjektivt rekvisit (uppsåt eller oaktsamhet) i

fråga om brott mot bestämmelserna på vägtrafikregisterområdet.

En vidare straffskala än i dag föreslås vid brott mot de grundläggande

bestämmelserna om registreringsplikten. Med hänsyn till de allvarligare

överträdelserna - exempelvis fall där någon systematiskt med ett eller flera

fordon åsidosätter bestämmelserna på området, kanske i yrkesmässig verksamhet -

föreslås därför fängelse i högst sex månader ingå i straffskalan. För övriga

överträdelser föreslår vi böter eller penningböter.

Konsekvenser av förslagen

De förslag som vi lämnar innebär en rad förändringar av författningsstrukturen.

Dessa kommer på flera viktiga delområden att leda till effektiviseringar, vilket

 i sig kommer att medföra förenklade rutiner för de tillämpande myndigheterna

och i förlängningen också för allmänheten.

I ett övergångsskede kommer vissa investeringskostnader av engångsnatur för den

centrala myndigheten Vägverket att uppstå. Vi bedömer dock att dessa kan tas ut

inom ramen för Vägverkets ordinarie anslag för utveckling och systemarbete.

Förslagen kan därför som helhet inte väntas få några nämnvärda statsfinanisella

konsekvenser.

Förslagen kan i stort bedömas som regionalpolitiskt neutrala.

Förslagen kan inte heller, till följd av utredningsuppdragets och ämnesområdets

karaktär, väntas få några effekter på jämställdheten.

Förslagen om att införa ett omvänt skaderekvisit vid tillämpningen av

sekretesslagens bestämmelser för uppgift om personnummer och körkortsbild jämte

namnteckning kan förväntas få positiva effekter för brottsbekämpningen och det

brottsförebyggande arbetet i stort.

Ikraftträdande m.m.

Frågan om tidpunkten för ikraftträdande av de författningar som vi föreslår får

i nuläget lämnas öppen.

Lagförslagen i SOU 1998:162

Förslag till lag om vägtrafikregister

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag gäller registrering av uppgifter om personer samt motordrivna

fordon och släpfordon (vägtrafikuppgifter) i ett vägtrafikregister.

Lagen gäller dock inte

1. fordon, som tillhör staten och är tillverkade för särskilda militära ändamål,

2. motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående eller släpfordon som

har kopplats till något sådant fordon, eller

3. mopeder klass II.

2 § I personuppgiftslagen (1998:204) finns bestämmelser som tillämpas på

vägtrafikuppgifter som utgör personuppgifter i den mån det inte finns några

avvikande bestämmelser i denna lag eller i en förordning som har beslutats med

stöd av den.

Definitioner

3 § Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

4 § Bestämmelserna i denna lag om ägaren av ett fordon tillämpas på

innehavaren, när det är fråga om fordon som

1. innehas på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt, eller

2. innehas med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år.

Vägtrafikregistrets ändamål och innehåll

5 § Vägtrafikregistret förs för att tillgodose de behov av kontroll,

identifiering och information som trafiksäkerhet, miljö och andra för

vägtrafiken betydelsefulla omständigheter föranleder i fråga om

1. fordon och fordonsägare,

2. a) den som ansöker om, har eller har haft behörighet att föra fordon enligt

körkortslagen (1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490) eller någon annan

författning,

 b) annan person, om det behövs för att underlätta handläggningen av

körkortsärenden, samt

3. den som ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig

trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon annan författning eller biluthyrning

enligt lagen (1998:492) om biluthyrning.

Av trafikskadelagen (1975:1410) och fordonsskattelagen (1988:327) framgår att

uppgifter i vägtrafikregistret ligger till grund för trafikförsäkringsplikt och

beskattning av fordon.

6 § I vägtrafikregistret förs i enlighet med de i 5 § angivna ändamålen in

uppgifter som avser

1. motordrivna fordon och släpfordon samt ägare till dessa,

2. a) behörigheten enligt körkortslagen (1998:488) att föra fordon,

 b) förarutbildning och förarprov,

 c) det som i övrigt behövs för tillämpningen av körkortslagen och i

anslutning därtill meddelade föreskrifter,

3. a) behörigheten att föra fordon i yrkesmässig trafik och rätten att bedriva

yrkesmässig trafik och biluthyrning,

 b) det som i övrigt behövs för tillämpningen av yrkestrafiklagen (1998:490)

och lagen (1998:492) om biluthyrning samt i anslutning därtill meddelade

föreskrifter och för tillämpningen av bestämmelser om tillstånd till

internationella person- eller godstransporter,

4. innehav i andra fall än som avses ovan av särskilda behörighetshandlingar som

 krävs för att föra ett visst slag av motordrivna fordon.

Dessutom förs i registret in uppgifter som behövs för kontroll av att

felparkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift betalas och

 att influtna medel redovisas.

I registret får inte föras in uppgifter om sådana domar och beslut beträffande

påföljder för brott m.m. som avses i lagen (1998:620) om belastningsregister

eller om sådana misstankar om brott som avses i lagen (1998:621) om

misstankeregister.

Registrering som förutsättning för rätt att bruka fordon

7 § Ett motordrivet fordon skall vara registrerat i vägtrafikregistret för att

få brukas. Detsamma gäller i fråga om ett släpfordon som dras av ett motordrivet

 fordon.

Ansvaret för behandlingen av vägtrafikuppgifter

8 § Den myndighet som regeringen bestämmer för vägtrafikregistret och har det

övergripande ansvaret för behandlingen av vägtrafikuppgifter.

Samkörning

9 § En myndighet som ansvarar för behandlingen av uppgifter i

vägtrafikregistret får för de ändamål som anges i 5 § hämta uppgifter till

registret genom samkörning.

Sökbegrepp

10 § Som sökbegrepp får användas uppgifter som enligt 6 § får ingå i

vägtrafikregistret.

Gallring

11 § Uppgifter som inte längre behövs för sitt ändamål skall gallras.

Rättelse och skadestånd

12 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd

 gäller även vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Straffbestämmelser

13 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brukar ett fordon i strid mot 7 §

döms till böter eller fängelse i högst sex månader.

Till samma straff döms ägaren, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har

underlåtit att göra vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att hindra

att fordonet brukades.

Den som innehar fordonet med nyttjanderätt för obestämd tid eller för en bestämd

 tid som understiger ett år och har befogenhet att bestämma om förare av

fordonet eller anlitar någon annan förare än den som ägaren har utsett döms i

ägarens ställe enligt andra stycket.

14 § I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av staten eller en kommun

tillämpas bestämmelserna i denna lag eller med stöd därav meddelade föreskrifter

 om ansvar för ägare eller brukare av fordon på förarens närmaste förman. Om

denne har gjort vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att förebygga en

 förseelse och sker ändå en sådan på grund av en överordnads åtgärd eller

vållande, tillämpas bestämmelserna om ansvar för ägare eller brukare på den

överordnade.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett oskiftat dödsbo eller ett

konkursbo tillämpas de bestämmelser om ansvar som anges i första stycket på den

eller dem som har rätt att företräda boet.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett bolag, en förening, en

stiftelse eller någon annan juridisk person tillämpas de bestämmelser om ansvar

som anges i första stycket på den eller dem som har rätt att företräda den

juridiska personen eller på den som på begäran har godtagits som ansvarig

företrädare för denne.

Hindrande av fortsatt färd

15 § Om ett fordon brukas i strid mot 7 § eller en föreskrift som har meddelats

 med stöd av lagen skall en polisman hindra fortsatt färd, om den medför en

påtaglig fara för trafiksäkerheten eller annars utgör en väsentlig olägenhet.

Bemyndiganden

16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag, samt meddela

föreskrifter om

1. utlämnande av uppgifter ur vägtrafikregistret,

2. rätten att i Sverige bruka fordon som hör hemma i något annat land,

3. registrering av fordon i ett militärt fordonsregister,

4. registrering av fordon som används av räddningskåren under utbildning och

höjd beredskap,

5. avgifter för registrering enligt denna lag.

17 § Regeringen får föreskriva begränsningar av rätten till samkörning enligt 9

 § och av rätten att använda sökbegrepp enligt 10 §.

18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva

eller i enskilda fall medge undantag från registreringsplikten enligt 7 §.

Undantag får förenas med villkor.

19 § Om riket är i krig eller krigsfara eller om det råder sådana

utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara vari

riket har befunnit sig får regeringen föreskriva att lagen helt eller delvis

inte skall tillämpas.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den ...

2. Vad som i en lag eller någon annan författning sägs om bilregistret,

körkortsregistret, yrkestrafikregistret eller registret över

felparkeringsavgifter skall i stället avse vägtrafikregistret.

Förslag till lag om vägtrafikdefinitioner

Härigenom föreskrivs följande.

1 § De beteckningar som finns i 2 § med där angiven betydelse är avsedda att

användas i andra författningar i den utsträckning som föreskrivs i dessa.

Det som i denna lag eller i någon författning som avses i första stycket sägs i

fråga om ett visst slag av fordon tillämpas även på chassi till ett sådant

fordon. Detta gäller dock inte i fall då något annat särskilt föreskrivs.

2 §

Beteckning

Betydelse

Axeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen på en hjulaxel för över till vägbanan

Bil

Ett motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med

band och som inte är att anse som en motorcykel eller en moped.

Bilar delas in i personbilar, lastbilar och bussar

Boggi

Två hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd som är mindre än 2,0 meter

Boggitryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en boggi för över till vägbanan

Bruttovikt på fordon

Den sammanlagda statiska vikt som samtliga fordon på hjul, band eller medar på

ett fordon vid ett visst tillfälle för över till vägbanan

Buss

En bil som är inrättad för transport av flera än åtta personer utöver föraren,

även om bilen dessutom är inrättad för något annat ändamål

Cykel

1. Ett fordon som är avsett att drivas med tramp- eller vevanordning och inte är

 ett lekfordon.

2. En eldriven rullstol som förs av den åkande och är konstruerad för en

hastighet av högst 15 kilometer i timmen

Cykelkärra

Ett fordon som är avsett att dras av en moped klass II eller en cykel och inte

är en sidvagn. En tillkopplad cykelkärra anses dock inte som ett särskilt fordon

Dolly

En släpkärra som är avsedd att vara styraxel för en påhängsvagn och som är

utrustad med en kopplingsanordning (vändskiva) för en påhängsvagn

Efterfordon

Ett fordon som är kopplat till en bil, en traktor, ett motorredskap eller ett

terrängmotorfordon och som inte är ett släpfordon eller ett terrängsläp

Fordon

En anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad för färd på

marken och inte löper på skenor.

Fordon delas in i motordrivna fordon, släpfordon, terrängsläp, efterfordon,

sidvagnar, cyklar, hästfordon och övriga fordon

Fordonståg

Ett motordrivet fordon med ett eller flera tillkopplade fordon

Hästfordon

Ett fordon som är förspänt med dragare

Jordbrukstraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hänförs till klass II

Lastbil

En bil som inte är att anse som en personbil eller en buss.

Lastbilar delas in i lätta och tunga lastbilar

Lekfordon

Ett fordon som är avsett uteslutande för lek

Lätt lastbil

En lastbil med totalvikt av högst 3,5 ton

Lätt motorcykel

En motorcykel vars motor har en slagvolym av högst 125 kubikcentimeter och en

effekt av högst 11 kilowatt

Lätt släpfordon

1. Ett släpfordon med totalvikt av högst 750 kilogram

2. Ett släpfordon med totalvikt över 750 kilogram under förutsättning att den

inte överstiger dragfordonets tjänstevikt och att dragfordonets och

släpfordonets sammanlagda totalvikt inte överstiger 3,5 ton

Lätt terrängvagn

En terrängvagn vars tjänstevikt är högst 2 ton

Maximilast för ett motorfordon, en traktor, ett motorredskap, ett terrängfordon,

 ett släpfordon eller en sidvagn

Skillnaden mellan fordonets totalvikt och tjänstevikt

Moped

Ett motorfordon som är konstruerat för en hastighet av högst 45 kilometer i

timmen och som har

1. två eller tre hjul samt, om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en

slagvolym av högst 50 kubikcentimeter, eller

2. fyra hjul och en massa utan last som understiger 350 kilogram samt

a) om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym av högst 50

kubikcentimeter, eller

b) om det är försett med någon annan typ av motor, denna har en maximal

nettoeffekt av högst 4 kilowatt.

Vid beräkningen av en mopeds massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Mopeder delas in i klass I och klass II

Moped klass I

En moped som inte hör till klass II

Moped klass II

En moped med pedaler som är konstruerad för en hastighet av högst 25 kilometer i

 timmen och som har en motor vars effekt inte överstiger 1 kilowatt

Motorcykel

1. Ett motorfordon på två hjul eller tre symmetriskt placerade hjul som är

konstruerat för en hastighet överstigande 45 kilometer i timmen samt, om det

drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym överstigande 50

kubikcentimeter.

2. Ett motorfordon på fyra hjul och en massa utan last som understiger 400

kilogram eller 550 kilogram för transportfordon och vars maximala

nettomotoreffekt inte överstiger 15 kilowatt, dock ej moped.

Vid beräkningen av en motorcykels vikt skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Motorcyklar delas in i lätta och tunga motorcyklar

Motordrivet fordon

Ett fordon som för framdrivande är försett med motor, dock inte ett flygplan

eller en sådan eldriven rullstol som är att hänföra till cykel.

Motordrivna fordon delas in i motorfordon, traktorer, motorredskap och

terrängmotorfordon

Motorfordon

Ett motordrivet fordon som inte är ett terrängmotorfordon och som är inrättat

1. huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller

godsbefordran, eller

2. för något annat ändamål än som anges under 1, om fordonet inte är att anse

som en traktor eller ett motorredskap.

Motorfordon delas in i bilar, motorcyklar och mopeder

Motorredskap

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som ett arbetsredskap eller

 för kortare förflyttningar av gods.

Motorredskap delas in i klass I och klass II

Motorredskap klass I

Ett motorredskap som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 30

kilometer i timmen

Motorredskap-klass II

Ett motorredskap som är konstruerat för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen

Personbil

En bil som är inrättad huvudsakligen för befordran av personer, dock högst

förare och åtta passagerare

Påhängsvagn

En släpvagn som är inrättad för att genom tapp med vändskiva eller liknande

anordning förenas med en bil, en traktor eller ett motorredskap och som är så

utförd att chassiet eller karosseriet vilar direkt på det dragande fordonet

Sidvagn

Ett fordon som är inrättat för att kopplas vid sidan av en tvåhjulig motorcykel

eller en cykel. En tillkopplad sidvagn anses dock inte som ett särskilt fordon

Släpfordon

Ett fordon som är inrättat för koppling till en bil, en motorcykel, en moped

klass I, en traktor eller ett motorredskap och avsett för person- eller

godsbefordran eller för att bära en anordning för att driva dessa fordon.

Släpfordon delas in i släpvagnar och släpslädar

Släpsläde

Ett släpfordon på medar

Släpkärra

En släpvagn med oledad dragstång där den statiskt vertikala last som förs över

till dragfordonet inte överskrider 10 procent av släpvagnens totalvikt eller 1

ton

Släpvagn

Ett släpfordon på hjul eller band

Släpvagnsvikt

Den sammanlagda vikten av en släpvagns egenvikt och last

Terrängfordon

Ett terrängmotorfordon eller ett terrängsläp

Terrängmotor-fordon

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen för att självständigt

användas till person- eller godsbefordran i terräng. Terrängmotorfordon delas in

 i terrängvagnar och terrängskotrar

Terrängskoter

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt av högst 400 kilogram

Terrängsläp

Ett fordon som är inrättat för att dras av ett terrängmotorfordon och inte är

något släpfordon

Terrängvagn

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt över 400 kilogram.

Terrängvagnar delas in i lätta och tunga terrängvagnar

Tjänstevikt på en bil, en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn

Den sammanlagda vikten av

- fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det tyngsta karosseri som hör

 till fordonet,

- verktyg och reservhjul som hör till fordonet,

- bränsle, smörjolja och vatten, samt

- föraren

Tjänstevikt på en motorcykel eller en moped

Den sammanlagda vikten av

- fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick utan sidvagn,

- verktyg som hör till fordonet,

- bränsle, smörjolja och vatten

Tjänstevikt på ett släpfordon, ett terrängsläp eller en sidvagn

Vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det tyngsta karosseri

 som hör till fordonet

Tjänstevikt på ett terrängmotorfordon en terrängskoter eller en lätt terrängvagn

Den sammanlagda vikten av

- fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det tyngsta karosseri som hör

 till fordonet,

- verktyg som hör till fordonet, samt

- bränsle, smörjolja och vatten.

För en tung terrängvagn räknas även vikten av föraren och reservhjul med

Totalvikt på en bil, en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer utom föraren och den största mängd gods som fordonet är inrättat för

Totalvikt på en motorcykel, ett terrängfordon utom en tung terrängvagn, ett

släpfordon eller en sidvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer och den största mängd gods som fordonet är inrättat för. I totalvikten

för en motorcykel ingår inte sidvagnens totalvikt.

Trafiktraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hänförs till klass I

Traktor

Ett motordrivet fordon med minst två hjulaxlar som är inrättat huvudsakligen för

 att dra ett annat fordon eller ett arbetsredskap och som är konstruerat för en

hastighet av högst 40 kilometer i timmen och endast med svårighet kan ändras

till högre hastighet. En traktor får vara utrustad för transport av gods och för

 befordran av passagerare

Traktortåg

En traktor med ett eller flera tillkopplade släpfordon

Trippelaxel

Tre hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd mellan den första och den

tredje axeln som är mindre än 5,0 meter

Trippelaxeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en trippelaxel för över till vägbanan

Tung lastbil

En lastbil med totalvikt över 3,5 ton

Tung motorcykel

En motorcykel vars motor har en slagvolym som överstiger 125 kubikcentimeter

eller en effekt som överstiger 11 kilowatt

Tung terrängvagn

En terrängvagn med en tjänstevikt över 2 ton

Tungt släpfordon

Ett annat släpfordon än ett lätt släpfordon

3 § Om det i fråga om ett visst fordon eller en viss fordonstyp inte med

ledning av 2 § kan bestämmas till vilket slag av fordon som fordonet eller

fordonstypen skall höra, beslutar den myndighet som regeringen bestämmer i

frågan.

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva

eller i enskilda fall medge undantag från denna lag.

5 § Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om vägtrafikdefinitioner.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift

dels att 8 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

8 §1

I fråga om motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller släpvagn,

som dras av sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av länsstyrelsen i

 det län där den i bilregistret antecknade ägaren av det motordrivna fordonet

har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon påförs avgiften av

Länsstyrelsen i Stockholms län.

I fråga om ett motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller en

släpvagn, som dras av ett sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av

länsstyrelsen i det län där den i vägtrafikregistret antecknade ägaren av det

motordrivna fordonet har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon

påförs avgiften av Länsstyrelsen i Stockholms län.

Överlastavgift får nedsättas eller efterges om särskilda omständigheter

föreligger. Detta får ske såväl i samband med prövning av ärendet om påföring av

 överlastavgift som efter särskild ansökan hos länsstyrelsen.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter som avses i 8 kap. 3 § eller 5 §

regeringsformen, om föreskrifterna gäller

1. befordran i spårbunden trafik som är avsedd för allmänheten,

2. sådan befordran i vägtrafik som ombesörjes av järnvägsföretag till

komplettering av eller som ersättning för järnvägsbefordran som avses under 1,

4. postbefordran,

5. rätt att driva sjöfart inom Sveriges sjöterritorium med utländskt fartyg,

6. trafikregler, sjövägmärken eller säkerhetsanordningar för sjötrafiken inom

Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon eller för sjötrafiken med svenska

fartyg, sjöflygplan och svävare utanför dessa områden,

7. skeppsmätning,

8. trafik på väg eller i terräng,

9. fordons beskaffenhet och utrustning,

10. registrering eller annan kontroll av fordon,

10. besiktning eller annan kontroll av fordon,

11. skyldighet för kommunerna att tillhandahålla föreskrifter och andra

uppgifter som rör förhållandena i trafiken,

12. riksfärdtjänst,

13. tillstånd att bruka svävare,

14. kör- och vilotider vid vägtransporter samt förbud mot vissa typer av

beräkningar av lön till förare vid sådana transporter,

15. användning av vattenskotrar eller annan liknande vattenfarkost.

Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om avgifter för granskning eller

kontroll enligt bestämmelse som avses i första stycket 9, 10 eller 13.

Regeringen bemyndigas också att besluta om föreskrifter om avgifter för

farledsverksamheten samt om avgifter för skeppsmätning och avgifter för

tillstånd enligt första stycket 5.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt

Härigenom föreskrivs att 1-3 §§ lagen (1976:339) om saluvagnsskatt skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av saluvagnslicens

 enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599).

När saluvagnslicens har meddelats påförs saluvagnsskatt. Beskattningsmyndighet

är Skattemyndigheten i Örebro län.

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av

saluvagnsregistrering enligt 14 kap. förordningen (0000:000) om

vägtrafikregister.

När saluvagnsregistrering har meddelats påförs saluvagnsskatt.

Beskattningsmyndighet är Skattemyndigheten i Örebro län.

2 §

Skattskyldig är den för vilken saluvagnslicensen gäller.

Skattskyldig är innehavaren av saluvagnsregistreringen.

3 §2

Saluvagnsskatt utgår för helt kalenderår räknat med

715 kronor för bil,

125 kronor för motorcykel,

200 kronor för traktor, motorredskap eller släpvagn.

Saluvagnsskatt erlägges för det antal fordon av varje slag som den skattskyldige

 önskar använda med stöd av licensen.

Saluvagnsskatt erläggs för det antal fordon av varje slag som den skattskyldige

önskar använda med stöd av registreringen.

Skatt anges i helt krontal, så att öretal bortfaller.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327)

Härigenom föreskrivs i fråga om fordonsskattelagen (1988:327)

dels att i 9, 10, 14, 36 och 41 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1, 6 och 66 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Fordonsskatt skall betalas till staten enligt denna lag.

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen (1972:595)

 och i bilregisterkungörelsen (1972:599), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

Med dieselolja avses i denna lag de produkter för vilka skatt skall betalas

enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 lagen (1994:1776) om skatt på energi.

6 §2

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

bilregistret och inte är avställda, nämligen

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

vägtrafikregistret och inte är avställda eller tillfälligt registrerade,

nämligen

1. motorcyklar,

2. personbilar,

3. lastbilar,

4. bussar,

5. traktorer,

6. tunga terrängvagnar,

7. motorredskap,

8. släpvagnar

Dock är släpvagnar som dras av motorredskap eller tung terrängvagn

skattepliktiga endast om motorredskapet beskattas som trafiktraktor och

terrängvagnen beskattas enligt bilaga 1, E4.

66 §3

Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen

får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m. m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i bilregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter enligt

bilregisterkungörelsen (1972:599) som uppbärs i samband med uppbörd av

fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i vägtrafikregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter enligt förordningen

 (0000:000) om avgifter inom vägtrafikområdet som uppbärs i samband med uppbörd

av fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att

betala skatt.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska

fordon

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1988:328) om fordonsskatt på utländska

fordon skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

För lastbilar, bussar och andra släpvagnar än påhängsvagnar, som dras av

lastbilar eller bussar, skall betalas fordonsskatt enligt denna lag, om fordonen

 har förts in till Sverige för tillfälligt brukande här och inte är registrerade

 här.

Skatt tas ut endast för fordon med en totalvikt över 6 000 kilogram.

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonsskattelagen

(1988:327).

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i

fordonsskattelagen (1998:327) och i lagen (0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488)

Härigenom föreskrivs i fråga om körkortslagen (1998:488)

dels att rubriken till 1 kap. skall ha följande lydelse,

dels att 1 kap. 1 §, 2 kap. 1 § och 10 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 2 och 3 §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

Inledande bestämmelse

Inledande bestämmelser

1 §

Denna lag innehåller bestämmelser om behörighet att köra motorfordon,

terrängmotorfordon, traktor och motorredskap samt om handlingar som ger sådan

behörighet (körkort och traktorkort).

Denna lag innehåller bestämmelser om

1. behörighet att köra motorfordon, terrängmotorfordon, traktor och

motorredskap,

2. handlingar som ger sådan behörighet, nämligen körkort och traktorkort,

3. körkortstillstånd, varmed avses ett meddelat tillstånd om att sökanden

uppfyller medicinska och personliga krav för att körkort skall få utfärdas,

4. körkortshavare, varmed avses den som har körkortstillstånd eller körkort.

Bestämmelser om behörighet att köra vissa fordon i yrkesmässig trafik finns i

yrkestrafiklagen (1998:490).

2 §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

3 §

Med begreppet permanent bosättning avses i denna lag bosättning på en ort under

minst 185 dagar varje kalenderår

1. till följd av personlig och yrkesmässig anknytning eller

2. om yrkesmässig anknytning saknas, till följd av personlig anknytning som

präglas av nära band mellan person och den plats där han bor. För en person som

har yrkesmässig respektive personlig anknytning till olika platser och som

därför omväxlande bor på olika platser i två eller flera stater skall dock den

permanenta bosättningsorten anses vara den plats till vilken han har personlig

anknytning under förutsättning att han med regelbundna mellanrum återvänder dit.

 Detta villkor behöver dock inte uppfyllas om personen bor i en stat för att

genomföra en tidsbegränsad uppgift.

Studier vid universitet eller annan utbildningsanstalt medför inte att den

permanenta bosättningen ändras.

2 kap.

1 §

Personbil, lastbil, buss, motorcykel, terrängvagn och motorredskap klass I får

köras endast av den som har ett gällande körkort för fordonet. Har släpfordon

kopplats till en bil skall föraren ha körkortsbehörighet även för släpfordonet.

Personbil, lastbil, buss, motorcykel, terrängvagn och motorredskap klass I får

köras endast av den som har ett gällande körkort för fordonet. Har släpfordon

kopplats till en bil skall föraren, utom i fråga om dolly, ha körkortsbehörighet

 även för släpfordonet.

För övningskörning gäller bestämmelserna i 4 kap.

10 kap.

1 §

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela ytterligare

föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag samt meddela föreskrifter om

1. lagens tillämpning på andra i utlandet utfärdade behörighetshandlingar som

ger rätt att köra motordrivna fordon,

2. länsstyrelsens prövning av andra körkortsärenden än som anges i 7 kap.

3. registrering som behövs för tillämpningen av lagen.

Regeringen får meddela föreskrifter om undantag från lagen.

Regeringen får låta postbefordringsföretag lämna ut körkort.

_______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 6 kap. 7 § yrkestrafiklagen (1998:490)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595)

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

Med trafikhuvudman avses i denna lag detsamma som i lagen (1997:734) om ansvar

för viss kollektiv persontrafik.

6 kap.

7 §

En registreringsskylt som avses i 18 § tredje stycket bilregisterkungörelsen

(1972:599) får tas om hand av polisman

En registreringsskylt som avses i 7 kap. 9 § förordningen (0000:000) om

vägtrafikregister får tas om hand av polisman

1. om fordonet utan tillstånd används i taxitrafik eller om det av annan

anledning inte längre finns förutsättningar för att fordonet skall ha en sådan

skylt,

2. om fordonet är belagt med körförbud enligt fordonskungörelsen (1972:595),

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt bilregisterkungörelsen eller

 fordonsskattelagen (1988:327), eller

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt förordningen (0000:000) om

vägtrafikregister eller fordonsskattelagen (1988:327), eller

4. om fordonet saknar föreskriven trafikförsäkring.

Vid ett omhändertagande av registreringsskyltar tillämpas 6 § andra meningen på

motsvarande sätt.

______________

Denna lag träder i kraft den ...

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1998:492) om biluthyrning skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

_______________

Denna lag träder i kraft den...

Förteckning över remissinstanser

Följande remissinstanser har avgivit yttrande över betänkandet

Vägtrafikregistrering (SOU 1998:162). Svea Hovrätt, Kammarrätten i Jönköping,

Länsrätten i Örebro län, Justitiekanslern, Domstolsverket, Riksåklagaren,

Rikspolisstyrelsen, Datainspektionen, Försvarsmakten, Vägverket,

Luftfartsverket, Aktiebolaget Svensk Bilprovning, Generaltullstyrelsen,

Riksrevisionsverket, Riksskatteverket, Ekonomistyrningsverket, Riksarkivet,

Patent- och registreringsverket, Konsumentverket, Naturvårdsverket,

Länsstyrelsen i Skåne län Länsstyrelsen i Södermanlands län, Länsstyrelsen i

Jämtlands län, Länsstyrelsernas arbetsgrupp för yrkestrafik- och körkortsfrågor,

 Bilindustriföreningen, Kungliga Automobilklubben, Motorbranschens Riksförbund,

Motorhistoriska Riksförbundet, Motormännens Riksförbund, Svenska Bankföreningen,

 Svenska Bussbranschens Riksförbund, Svenska Åkeriförbundet, Sveriges

Försäkringsförbund, Trafikförsäkringsföreningen, Utredningen (K 1998:03) om

körkortsingripande.

Riksåklagaren har bifogat yttranden från Åklagarmyndigheterna i Stockholm,

Göteborg, Malmö, Västerås och Linköping, Åklagarkamrarna i Umeå samt Norrköping,

 Länsstyrelsen i Skåne län har bifogat yttrande från Polismyndigheten i Skåne -

trafiksektionen, Luftfartsverket har bifogat yttrande från Luftfartsinspektionen

 och Riksskatteverket har bifogat yttrande från Skattemyndigheten i Örebro,

Remissvar har även inkommit från Biltrafikens arbetsgivareförbund,

Finansbolagens Förening, Gold Wing Club Sweden AB, Släpvagnsbranschens

Riksförbund, Volvo Car International AB, Svenska Bilsportförbundet, Svenska

Transportarbetareförbundet samt Sveriges Radio.

Motormännens helnykterhetsförbund, Nationalföreningen för trafiksäkerhetens

främjande och Trafikbeskattningsutredningen (Fi 1996:11) har beretts tillfälle

att yttra sig men inte hörts av

Lagförslag i lagrådsremiss den 27 april 2000

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om vägtrafikregister

Härigenom föreskrivs följande.

Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om registrering av uppgifter om personer

samt om motordrivna fordon och släpfordon i ett vägtrafikregister.

Lagen gäller dock inte

1. fordon som tillhör staten och är tillverkade för särskilda militära ändamål,

2. motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående eller släpfordon som

har kopplats till något sådant fordon, eller

3. mopeder klass II.

2 § I personuppgiftslagen (1998:204) finns bestämmelser som tillämpas på

personuppgifter i vägtrafikregistret i den mån det inte finns några avvikande

bestämmelser i denna lag eller i en förordning som har beslutats med stöd av

den.

Med personuppgifter avses i denna lag detsamma som i personuppgiftslagen.

3 § Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

4 § Bestämmelserna i denna lag om ägaren av ett fordon tillämpas på

innehavaren, när det är fråga om fordon som innehas

1. på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt, eller

2. med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år.

Vägtrafikregistrets ändamål och innehåll

5 § I fråga om personuppgifter skall vägtrafikregistret ha till ändamål att

tillhandahålla uppgifter för:

1. Verksamhet för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan

författning. Uppgifterna får avse

a) fordonsägare,

b) den som ansöker om, har eller har haft behörighet att framföra fordon eller

luftfartyg enligt körkortslagen (1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490),

luftfartslagen (1957:297) eller någon annan författning eller den som har rätt

att utöva viss tjänst enligt luftfartslagen,

c) annan person om det behövs för att underlätta handläggningen av ett

vägtrafikärende, eller

d) den som ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig

trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon annan författning eller biluthyrning

enligt lagen (1998:492) om biluthyrning.

2. Försäkringsgivning eller annan allmän eller enskild verksamhet där uppgifter

om personer under 1 a), b) och d) ovan utgör underlag för prövningar eller

beslut.

3. Information om fordonsägare för trafiksäkerhets- eller miljöändamål samt för

att i den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott.

4. Aktualisering, komplettering eller kontroll av information om fordonsägare

som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register.

5. Uttag av urval för direkt marknadsföring av information om fordonsägare, dock

 med den begränsning som följer av 11 § personuppgiftslagen (1998:204).

6 § I vägtrafikregistret förs det in uppgifter som avser

1. motordrivna fordon och släpfordon samt ägare till dessa,

2. a) behörighet enligt körkortslagen (1998:488) att föra fordon,

 b) förarutbildning och förarprov,

 c) det som i övrigt behövs för tillämpningen av körkortslagen och av

föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen,

3. a) behörighet att föra fordon i yrkesmässig trafik och rätten att bedriva

yrkesmässig trafik och biluthyrning,

 b) det som i övrigt behövs för tillämpningen av yrkestrafiklagen (1998:490)

och lagen (1998:492) om biluthyrning samt av föreskrifter som meddelats i

anslutning till lagen och för tillämpningen av bestämmelser om tillstånd till

internationella person- eller godstransporter,

4. innehav av särskilda behörighetshandlingar som krävs för att föra ett visst

slag av motordrivet fordon eller luftfartyg i andra fall än som avses i 2 a) och

 3 a) eller för att utöva viss tjänst eller genomgå viss utbildning.

I registret förs det dessutom in uppgifter som behövs för kontroll av att

felparkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift betalas och

 att influtna medel redovisas.

Personuppgifter får endast föras in för de ändamål som anges i 5 §.

Ansvaret för behandlingen av personuppgifter

7 § Vägverket för vägtrafikregistret och är personuppgiftsansvarigt för

registret enligt personuppgiftslagen (1998:204).

Direktåtkomst

8 § Direktåtkomst till personuppgifter får medges endast för sådana ändamål som

 anges i 5 § 1-3 i enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen.

Samkörning

9 § Vägverket får endast för de ändamål som anges i 5 § 1-3 hämta uppgifter

till registret genom samkörning.

Sökbegrepp

10 § För sökning i vägtrafikregistret får endast användas de sökbegrepp som

regeringen beslutar om.

Rättelse och skadestånd

11 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd

 gäller även vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Registrering som förutsättning för rätt att bruka fordon

12 § Ett motordrivet fordon skall vara registrerat i vägtrafikregistret för att

 få brukas. Detsamma gäller ett släpfordon som dras av ett motordrivet fordon.

Straffbestämmelser

13 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brukar ett fordon i strid mot 12 §

 döms till penningböter.

Till samma straff döms ägaren, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har

underlåtit att göra vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att hindra

att fordonet brukades.

Den som innehar ett fordon med nyttjanderätt för obestämd tid eller för en

bestämd tid som understiger ett år och har befogenhet att bestämma om förare av

fordonet eller anlitar någon annan förare än den som ägaren har utsett döms i

ägarens ställe enligt andra stycket.

14 § Bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av

lagen om ansvar för ägare eller brukare av fordon tillämpas i fråga om ett

fordon som ägs eller brukas av staten eller en kommun på förarens närmaste

förman. Om denne har gjort vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att

förebygga en förseelse och sker ändå en sådan på grund av en överordnads åtgärd

eller vållande, tillämpas bestämmelserna om ansvar för ägare eller brukare på

den överordnade.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett oskiftat dödsbo eller ett

konkursbo tillämpas de bestämmelser om ansvar som anges i första stycket på den

eller dem som har rätt att företräda boet.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett bolag, en förening, en

stiftelse eller någon annan juridisk person tillämpas de bestämmelser om ansvar

som anges i första stycket på den eller dem som har rätt att företräda den

juridiska personen eller på den som på begäran har godtagits som ansvarig

företrädare för denne.

Hindrande av fortsatt färd

15 § Om ett fordon brukas i strid mot 12 § eller en föreskrift som har

meddelats med stöd av denna lag skall en polisman hindra fortsatt färd, om den

skulle medföra en påtaglig fara för trafiksäkerheten eller annars utgöra en

väsentlig olägenhet.

Bemyndiganden

16 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva

eller i enskilda fall medge undantag från registreringsplikten enligt 12 §.

Undantag får förenas med villkor.

17 § Regeringen får meddela föreskrifter om begränsningar av

1. möjligheten till direktåtkomst enligt 8 §,

2. rätten att hämta uppgifter till registret genom samkörning enligt 9 §,

3. vilka sökbegrepp som enligt 10 § får användas vid sökning i registret,

4. rätten att bevara uppgifter.

18 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, utöver vad

som anges i 16 och 17 §§, meddela ytterligare föreskrifter i de avseenden som

anges i denna lag, samt meddela föreskrifter om

1. rätten att bruka fordon som hör hemma i något annat land,

2. registrering av fordon i ett militärt fordonsregister,

3. registrering av fordon som används av räddningskåren under utbildning och

höjd beredskap,

4. avgifter för registrering enligt denna lag.

19 § Om riket är i krig eller krigsfara eller om det råder sådana

utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara får

regeringen föreskriva att lagen helt eller delvis inte skall tillämpas.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om vägtrafikdefinitioner

Härigenom föreskrivs följande.

1 § De beteckningar som finns i 2 § med den betydelse som där anges är avsedda

att användas i andra författningar i den utsträckning som föreskrivs i dessa.

Det som i denna lag eller i någon författning som avses i första stycket sägs i

fråga om ett visst slag av fordon tillämpas även på chassiet till ett sådant

fordon. Detta gäller dock inte i fall då något annat särskilt föreskrivs.

2 §

Beteckning

Betydelse

Axeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen på en hjulaxel för över till vägbanan.

Bil

Ett motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med

band och som inte är att anse som en motorcykel eller en moped. Bilar delas in i

 personbilar, lastbilar och bussar.

Boggi

Två hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd som är mindre än 2,0 meter.

Boggitryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en boggi för över till vägbanan.

Bruttovikt på fordon

Den sammanlagda statiska vikt som samtliga hjul, band eller medar på ett fordon

vid ett visst tillfälle för över till vägbanan.

Buss

En bil som är inrättad för transport av fler än åtta personer utöver föraren,

även om bilen dessutom är inrättad för något annat ändamål.

Cykel

1. Ett fordon som är avsett att drivas med tramp- eller vevanordning och inte är

 ett lekfordon.

2. En eldriven rullstol som förs av den åkande och är konstruerad för en

hastighet av högst 15 kilometer i timmen.

3. Ett eldrivet fordon med en tramp- eller vevanordning om elmotorn

a. endast förstärker kraften från tramp- eller vevanordningen,

b. inte ger något krafttillskott vid hastigheter över 25 kilometer i timmen, och

c. har en nettoeffekt som inte överstiger 250 watt.

Cykelkärra

Ett fordon som är avsett att dras av en moped klass II eller en cykel och inte

är en sidvagn. En tillkopplad cykelkärra anses dock inte som ett särskilt

fordon.

Dolly

En släpkärra som är avsedd att vara styraxel för en påhängsvagn och som är

utrustad med en kopplingsanordning (vändskiva) för en påhängsvagn.

Efterfordon

Ett fordon som är kopplat till en bil, en traktor, ett motorredskap eller ett

terrängmotorfordon och som inte är ett släpfordon eller ett terrängsläp.

Fordon

En anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad för färd på

marken och inte löper på skenor. Fordon delas in i motordrivna fordon,

släpfordon, terrängsläp, efterfordon, sidvagnar, cyklar, hästfordon och övriga

fordon.

Fordonståg

Ett motordrivet fordon med ett eller flera tillkopplade fordon.

Hästfordon

Ett fordon som är förspänt med dragare.

Jordbrukstraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hör till klass II.

Lastbil

En bil som inte är att anse som en personbil eller en buss. Lastbilar delas in i

 lätta och tunga lastbilar.

Lekfordon

Ett fordon som är avsett uteslutande för lek.

Lätt lastbil

En lastbil med en totalvikt av högst 3,5 ton.

Lätt motorcykel

En motorcykel vars motor har en slagvolym av högst 125 kubikcentimeter och en

effekt av högst 11 kilowatt.

Lätt släpfordon

1. Ett släpfordon med en totalvikt av högst 750 kilogram.

2. Ett släpfordon med en totalvikt över 750 kilogram under förutsättning att den

 inte överstiger dragfordonets tjänstevikt och att dragfordonets och

släpfordonets sammanlagda totalvikt inte överstiger 3,5 ton.

Lätt terrängvagn

En terrängvagn vars tjänstevikt är högst 2 ton.

Maximilast för ett motorfordon, en traktor, ett motorredskap, ett terrängfordon,

 ett släpfordon eller en sidvagn

Skillnaden mellan fordonets totalvikt och tjänstevikt.

Moped

Ett motorfordon som är konstruerat för en hastighet av högst 45 kilometer i

timmen och som har

1. två eller tre hjul samt, om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en

slagvolym av högst 50 kubikcentimeter, eller

2. fyra hjul och en massa utan last som understiger 350 kilogram samt

a. om det drivs av en förbränningsmotor med tändsystem, denna har en slagvolym

av högst 50 kubikcentimeter, eller

b. om det är försett med någon annan typ av motor, denna har en maximal

nyttoeffekt av högst 4 kilowatt.

Vid beräkningen av en mopeds massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Mopeder delas in i klass I och klass II.

Moped klass I

En moped som inte hör till klass II.

Moped klass II

En moped med pedaler som är konstruerad för en hastighet av högst 25 kilometer i

 timmen och som har en motor vars effekt inte överstiger 1 kilowatt.

Motorcykel

1. Ett motorfordon på två hjul eller tre symmetriskt placerade hjul som är

konstruerat för en hastighet som överstiger 45 kilometer i timmen eller, om det

drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym som överstiger 50

kubikcentimeter.

2. Ett motorfordon på fyra hjul och med en massa utan last som understiger 400

kilogram eller 550 kilogram om fordonet är inrättat för godsbefordran, och vars

maximala nettomotoreffekt inte överstiger 15 kilowatt, dock inte moped.

Vid beräkningen av en motorcykels massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Motorcyklar delas in i lätta och tunga motorcyklar.

Motordrivet fordon

Ett fordon som för framdrivande är försett med motor, dock inte ett flygplan

eller en sådan eldriven rullstol eller sådant eldrivet fordon med en tramp-

eller vevanordning som är att anse som cykel. Motordrivna fordon delas in i

motorfordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon.

Motorfordon

Ett motordrivet fordon som inte är ett terrängmotorfordon och som är inrättat

1. huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller

godsbefordran, eller

2. för något annat ändamål än som anges under 1, om fordonet inte är att anse

som en traktor eller ett motorredskap.

Motorfordon delas in i bilar, motorcyklar och mopeder.

Motorredskap

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som ett arbetsredskap eller

 för kortare förflyttningar av gods. Motorredskap delas in i klass I och klass

II.

Motorredskap klass I

Ett motorredskap som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 30

kilometer i timmen.

Motorredskap klass II

Ett motorredskap som är konstruerat för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen.

Personbil

En bil som är inrättad huvudsakligen för befordran av personer, dock högst

föraren och åtta passagerare

Påhängsvagn

En släpvagn som är inrättad för att genom tapp med vändskiva eller liknande

anordning förenas med en bil, en traktor eller ett motorredskap och som är så

utförd att chassiet eller karosseriet vilar direkt på det dragande fordonet.

Sidvagn

Ett fordon som är inrättat för att kopplas vid sidan av en tvåhjulig motorcykel

eller en cykel. En tillkopplad sidvagn anses dock inte som ett särskilt fordon.

Släpfordon

Ett fordon som är inrättat för koppling till en bil, en motorcykel, en moped

klass I, en traktor eller ett motorredskap och är avsett för person- eller

godsbefordran eller för att bära en anordning för att driva dessa fordon.

Släpfordon delas in i släpvagnar och släpslädar samt lätta släpfordon och tunga

släpfordon.

Släpkärra

En släpvagn med oledad dragstång där den statiskt vertikala last som förs över

till dragfordonet inte överskrider 10 procent av släpvagnens totalvikt eller 1

ton.

Släpsläde

Ett släpfordon på medar.

Släpvagn

Ett släpfordon på hjul eller band.

Släpvagnsvikt

Den sammanlagda vikten av en släpvagns egenvikt och last.

Terrängfordon

Ett terrängmotorfordon eller ett terrängsläp.

Terrängmotor-

fordon

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen för att självständigt

användas till person- eller godsbefordran i terräng. Terrängmotorfordon delas in

 i terrängvagnar och terrängskotrar.

Terrängskoter

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt av högst 400 kilogram.

Terrängsläp

Ett fordon som är inrättat för att dras av ett terrängmotorfordon och inte är

något släpfordon.

Terrängvagn

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt över 400 kilogram. Terrängvagnar delas

 in i lätta och tunga terrängvagnar.

Tjänstevikt på en bil, en traktor, eller ett motorredskap

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det

tyngsta karosseri som hör till fordonet, verktyg och reservhjul som hör till

fordonet, bränsle, smörjolja och vatten, samt föraren.

Tjänstevikt på en motorcykel eller en moped

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick utan

sidvagn, med verktyg som hör till fordonet, bränsle, smörjolja och vatten.

Tjänstevikt på ett släpfordon, ett terrängsläp eller en sidvagn

Vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det tyngsta karosseri

 som hör till fordonet.

Tjänstevikt på ett terrängmotor-fordon

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det

tyngsta karosseri som hör till fordonet, verktyg som hör till fordonet, samt

bränsle, smörjolja och vatten. För en tung terrängvagn räknas även vikten av

föraren och reservhjul med.

Totalvikt på en bil, en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer utom föraren och den största mängd gods som fordonet är inrättat för.

Totalvikt på en motorcykel, ett terrängfordon utom en tung terrängvagn, ett

släpfordon eller en sidvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer och den största mängd gods som fordonet är inrättat för. I totalvikten

för en motorcykel ingår inte sidvagnens totalvikt.

Trafiktraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hör till klass I.

Traktor

Ett motordrivet fordon med minst två hjulaxlar som är inrättat huvudsakligen för

 att dra ett annat fordon eller ett arbetsredskap och som är konstruerat för en

hastighet av högst 40 kilometer i timmen och endast med svårighet kan ändras

till högre hastighet. En traktor får vara utrustad för transport av gods och för

 befordran av passagerare.

Traktortåg

En traktor med ett eller flera tillkopplade släpfordon.

Trippelaxel

Tre hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd mellan den första och den

tredje axeln som är mindre än 5,0 meter.

Trippelaxeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en trippelaxel för över till

vägbanan.

Tung lastbil

En lastbil med totalvikt över 3,5 ton.

Tung motorcykel

En motorcykel vars motor har en slagvolym som överstiger 125 kubikcentimeter

eller en effekt som överstiger 11 kilowatt.

Tung terrängvagn

En terrängvagn med en tjänstevikt över 2 ton.

Tungt släpfordon

Ett annat släpfordon än ett lätt släpfordon.

3 § Om det inte med ledning av 2 § kan bestämmas till vilket slag av fordon som

 ett visst fordon eller en viss fordonstyp skall höra, beslutar den myndighet

som regeringen bestämmer i frågan.

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva

eller i enskilda fall medge undantag från denna lag.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

begåtts utomlands

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

begåtts utomlands skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

Bestämmelserna i 33 § trafikskadelagen (1975:1410) samt bestämmelse om straff

för överträdelse av föreskrift i terrängtrafikkungörelsen (1972:594),

fordonskungörelsen (1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599),

vägtrafikkungörelsen (1972:603), kungörelsen (1972:605) om införande av ny

vägtrafiklagstiftning, körkortslagen (1998:488) eller körkortsförordningen

(1998:980) tillämpas även i fråga om gärning varigenom någon utomlands överträtt

 motsvarande föreskrift som gällde på gärningsorten.

Bestämmelserna i 33 § trafikskadelagen (1975:1410) samt bestämmelse om straff

för överträdelse av föreskrift i terrängtrafikkungörelsen (1972:594),

fordonskungörelsen (1972:595), kungörelsen (1972:605) om införande av ny

vägtrafiklagstiftning, körkortslagen (1998:488), körkortsförordningen

(1998:980), trafikförordningen (1998:1276), lagen (0000:000) om

vägtrafikregister eller förordningen (0000:000) om vägtrafikregister tillämpas

även i fråga om gärning varigenom någon utomlands överträtt motsvarande

föreskrift som gällde på gärningsorten.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift

dels att 8 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

8 §1

I fråga om motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller släpvagn,

som dras av sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av länsstyrelsen i

 det län där den i bilregistret antecknade ägaren av det motordrivna fordonet

har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon påförs avgiften av

länsstyrelsen i Stockholms län.

I fråga om ett motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller en

släpvagn, som dras av ett sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av

länsstyrelsen i det län där den i vägtrafikregistret antecknade ägaren av det

motordrivna fordonet har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon

påförs avgiften av länsstyrelsen i Stockholms län.

Överlastavgift får nedsättas eller efterges om särskilda omständigheter

föreligger. Detta får ske såväl i samband med prövning av ärendet om påföring av

 överlastavgift som efter särskild ansökan hos länsstyrelsen.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om trafik, transporter och kommunikationer skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter som avses i 8 kap. 3 § eller 5 §

regeringsformen, om föreskrifterna gäller

1. befordran i spårbunden trafik som är avsedd för allmänheten,

2. sådan befordran i vägtrafik som ombesörjes av järnvägsföretag till

komplettering av eller som ersättning för järnvägsbefordran som avses under 1,

4. postbefordran,

5. rätt att driva sjöfart inom Sveriges sjöterritorium med utländskt fartyg,

6. trafikregler, sjövägmärken eller säkerhetsanordningar för sjötrafiken inom

Sveriges sjöterritorium och ekonomiska zon eller för sjötrafiken med svenska

fartyg, sjöflygplan och svävare utanför dessa områden,

7. skeppsmätning,

8. trafik på väg eller i terräng,

9. fordons beskaffenhet och utrustning,

10. registrering eller annan kontroll av fordon,

10. besiktning eller annan kontroll av fordon,

11. skyldighet för kommunerna att tillhandahålla föreskrifter och andra

uppgifter som rör förhållandena i trafiken,

12. riksfärdtjänst,

13. tillstånd att bruka svävare,

14. kör- och vilotider vid vägtransporter samt förbud mot vissa typer av

beräkningar av lön till förare vid sådana transporter,

15. användning av vattenskotrar eller annan liknande vattenfarkost.

Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om avgifter för

trafikövervakningstjänster samt för granskning eller kontroll enligt

bestämmelser som avses i första stycket 9, 10 eller 13. Regeringen bemyndigas

också att besluta om föreskrifter om avgifter för farledsverksamheten samt om

avgifter för skeppsmätning och avgifter för tillstånd enligt första stycket 5.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343)

Härigenom föreskrivs att 1 och 4 §§ bilskrotningslagen (1975:343) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

I denna lag förstås med

bilskrotare: fysisk eller juridisk person som utför eller avser att utföra

bilskrotning,

bilskrotning: yrkesmässigt omhändertagande av skrotbilar för slutskrotning eller

 för tillvaratagande av delar av sådana bilar för försäljning,

skrotbil: utrangerad bil som enligt vad regeringen föreskriver skall anses som

skrotbil,

skrotningsintyg: intyg som visar att skrotbil har omhändertagits för skrotning

och som utfärdas för avregistrering enligt bilregisterkungörelsen (1972:599).

skrotningsintyg: intyg som visar att skrotbil har omhändertagits för skrotning

och som utfärdas för avregistrering enligt förordningen (0000:000) om

vägtrafikregister.

Beteckning på fordon har i denna lag samma betydelse som i

bilregisterkungörelsen (1972:599).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

4 §1

Skrotningspremie utgår för

1. personbil med en tjänstevikt av mer än 400 kilogram,

2. buss med en totalvikt av högst 3 500 kilogram,

3. lastbil med skåpkarosseri och med en totalvikt av högst 3 500

kilogram,

om fordonet avregistreras enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) på grund av

skrotningsintyg från auktoriserad bilskrotare eller kommun som avses i 3 § denna

 lag.

om fordonet avregistreras enligt förordningen (0000:000) om vägtrafikregister på

 grund av skrotningsintyg från auktoriserad bilskrotare eller kommun som avses i

 3 § denna lag.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift skall ha

följande lydelse.

1 §1

Regeringen får förordna att denna lag skall tillämpas i fråga om överträdelser

av föreskrifter som rör parkering eller stannande av

1. fordon som är upptagna i bilregistret eller motsvarande utländska register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagns-, turistvagns-, exportvagns- eller

interimslicens,

om överträdelsen inte är belagd med straff.

Regeringen får förordna att denna lag skall tillämpas i fråga om överträdelser

av föreskrifter som rör parkering eller stannande av

1. fordon som är upptagna i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska

register, eller

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret,

om överträdelsen inte är belagd med straff.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt

Härigenom föreskrivs att 1-3 §§ lagen (1976:339) om saluvagnsskatt skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av saluvagnslicens

 enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599).

När saluvagnslicens har meddelats påförs saluvagnsskatt. Beskattningsmyndighet

är Skattemyndigheten i Örebro.

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av

saluvagnsregistrering enligt förordningen (0000:000) om vägtrafikregister.

När saluvagnsregistrering har meddelats påförs saluvagnsskatt.

Beskattningsmyndighet är Skattemyndigheten i Örebro.

2 §

Skattskyldig är den för vilken saluvagnslicensen gäller.

Skattskyldig är den för vilken saluvagnsregistreringen gäller.

3 §2

Saluvagnsskatt utgår för helt kalenderår räknat med

715 kronor för bil,

125 kronor för motorcykel,

200 kronor för traktor, motorredskap eller släpvagn.

Saluvagnsskatt erlägges för det antal fordon av varje slag som den skattskyldige

 önskar använda med stöd av licensen.

Saluvagnsskatt skall betalas för det antal fordon av varje slag som den

skattskyldige önskar använda med stöd av registreringen.

Skatt anges i helt krontal, så att öretal borfaller.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på

motorfordon

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1978:69) om försäljningsskatt på

motorfordon1

dels att i 4, 5, 7 och 9 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 2 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §2

Beteckningar som används i denna lag har samma betydelse som i

fordonskungörelsen (1972:595) och i bilregisterkungörelsen (1972:599).

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

I fråga om fordon, som är inrättat för drift med elektricitet från batterier,

skall vid beräkningen av tjänstevikten avdrag göras för vikten av batterierna

och de särskilda anordningar som fogar samman battericellerna.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs att i 5 kap. 3 § och 7 kap. 18 § sekretesslagen (1980:100)1

 ordet "körkortsregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering skall ha följande lydelse.

2 §

Med fordon avses i denna lag

1. fordon som är upptagna i bilregistret eller motsvarande utländska register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagns-, turistvagns-, exportvagns- eller

interimslicens.

Med fordon avses i denna lag

1. fordon som är upptagna i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska

register, eller

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret.

Bestämmelserna i denna lag om markägare gäller också den som på grund av avtal

har rätt att upplåta ett område för parkering eller att förbjuda parkering inom

området.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327)

Härigenom föreskrivs i fråga om fordonsskattelagen (1988:327)1

dels att i 9, 10, 14, 36 och 41 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1, 6 och 66 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Fordonsskatt skall betalas till staten enligt denna lag.

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen (1972:595)

 och i bilregisterkungörelsen (1972:599), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

Med dieselolja avses i denna lag de produkter för vilka skatt skall betalas

enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 lagen (1994:1776) om skatt på energi.

6 §3

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

bilregistret och inte är avställda, nämligen

1. motorcyklar,

2. personbilar,

3. lastbilar,

4. bussar,

5. traktorer,

6. tunga terrängvagnar,

7. motorredskap,

8. släpvagnar.

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

vägtrafikregistret och inte är avställda eller tillfälligt registrerade,

nämligen

1. motorcyklar,

2. personbilar,

3. lastbilar,

4. bussar,

5. traktorer,

6. tunga terrängvagnar,

7. motorredskap,

8. släpvagnar.

Dock är släpvagnar som dras av motorredskap eller tung terrängvagn

skattepliktiga endast om motorredskapet beskattas som trafiktraktor och

terrängvagnen beskattas enligt bilaga 1, E4.

66 §4

Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen

får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i bilregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter enligt

bilregisterkungörelsen (1972:599) som uppbärs i samband med uppbörd av

fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i vägtrafikregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter enligt förordningen

 (0000:000) om vägtrafikregister som uppbärs i samband med uppbörd av

fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att

betala skatt.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi1

dels att i 10 kap. 5 § ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1 kap. 5 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

5 §2

Beteckningar i denna lag som förekommer i fordonskungörelsen (1972:595) och i

bilregisterkungörelsen (1972:599) har samma betydelse som i dessa kungörelser.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon

dels att i 7, 9, 14 och 32 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 2 och 5 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599) och vägtrafikkungörelsen

(1972:603), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

5 §

För fordon som är eller bör vara registrerat i det svenska bilregistret (svenskt

 fordon), och som inte är avställt, betalas vägavgift för rätten att använda det

 svenska vägnätet. För utländskt fordon betalas vägavgift för rätten att använda

 motorvägar och de vägar som anges i bilaga 1.

För fordon som är eller bör vara registrerat i det svenska vägtrafikregistret

(svenskt fordon), och som inte är avställt eller tillfälligt registrerat,

betalas vägavgift för rätten att använda det svenska vägnätet. För utländskt

fordon betalas vägavgift för rätten att använda motorvägar och de vägar som

anges i bilaga 1.

Avgiftsplikt gäller för motorfordon eller ledad motorfordonskombination med en

totalvikt på minst 12 000 kilogram om

fordonet är avsett uteslutande för godstransport på väg.

För svenskt fordon med draganordning grundas avgiftsplikten på den högsta

tillåtna totalvikten som fordonskombinationen kan ha.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488)

Härigenom föreskrivs i fråga om körkortslagen (1998:488)

dels att rubriken till 1 kap. skall ha följande lydelse,

dels att 1 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 2 och 3 §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

Inledande bestämmelse

Inledande bestämmelser

1 §

Denna lag innehåller bestämmelser om behörighet att köra motorfordon,

terrängmotorfordon, traktor och motorredskap samt om handlingar som ger sådan

behörighet (körkort och traktorkort).

Denna lag innehåller bestämmelser om

1. behörighet att köra motorfordon, terrängmotorfordon, traktor och

motorredskap,

2. handlingar som ger sådan behörighet, nämligen körkort och traktorkort,

3. körkortstillstånd, varmed avses ett meddelat tillstånd om att sökanden

uppfyller medicinska och personliga krav för att körkort skall få utfärdas,

4. körkortshavare, varmed avses den som har körkortstillstånd eller körkort.

Bestämmelser om behörighet att köra vissa fordon i yrkesmässig trafik finns i

yrkestrafiklagen (1998:490).

2 §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

3 §

Med begreppet permanent bosättning avses i denna lag bosättning på en ort under

minst 185 dagar varje kalenderår

1. till följd av personlig och yrkesmässig anknytning eller

2. om yrkesmässig anknytning saknas, till följd av personlig anknytning som

präglas av nära band mellan en person och den plats där han bor.

För en person som har yrkesmässig respektive personlig anknytning till olika

platser och som därför omväxlande bor på olika platser i två eller flera stater

skall dock den permanenta bosättningsorten anses vara den plats till vilken han

har personlig anknytning under förutsättning att han med regelbundna mellanrum

återvänder dit. Detta villkor behöver dock inte uppfyllas om personen bor i en

stat för att genomföra en tidsbegränsad uppgift.

Studier vid universitet eller annan utbildningsanstalt medför inte att den

permanenta bosättningen ändras.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 6 kap. 7 § yrkestrafiklagen (1998:490)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

Med trafikhuvudman avses i denna lag detsamma som i lagen (1997:734) om ansvar

för viss kollektiv persontrafik.

6 kap.

7 §

En registreringsskylt som avses i 18 § tredje stycket bilregisterkungörelsen

(1972:599) får tas om hand av polisman

En registreringsskylt för ett fordon som anmälts för användning i taxitrafik

enligt denna lag och som inte undantagits från skyldigheten att ha taxameter

enligt yrkestrafikförordningen (1998:779) får tas om hand av polisman

1. om fordonet utan tillstånd används i taxitrafik eller om det av annan

anledning inte längre finns förutsättningar för att fordonet skall ha en sådan

skylt,

2. om fordonet är belagt med körförbud enligt fordonskungörelsen (1972:595),

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt bilregisterkungörelsen eller

 fordonsskattelagen (1988:327), eller

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt förordningen (0000:000) om

vägtrafikregister eller fordonsskattelagen (1988:327), eller

4. om fordonet saknar föreskriven trafikförsäkring.

Vid ett omhändertagande av registreringsskyltar tillämpas 6 § andra meningen på

motsvarande sätt.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1998:492) om biluthyrning skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

Lagrådets yttrande den 22 maj 2000

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2000-05-22

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 27 april 2000 (Näringsdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om vägtrafikregister,

2. lag om vägtrafikdefinitioner,

3. lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som begåtts

utomlands,

4. lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift,

5. lag om ändring i lagen (1975:88) med bemyndigande att meddela föreskrifter om

 trafik, transporter och kommunikationer,

6. lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343),

7. lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift,

8. lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt,

9. lag om ändring i lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon,

10. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

11. lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig parkering,

12. lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327),

13. lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

14. lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga fordon,

15. lag om ändring i körkortslagen (1998:488),

16. lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490),

17. lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Catharina

Joelsson.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om vägtrafikregister

5 §

Rubriken närmast före 5 § är "Vägtrafikregistrets ändamål och innehåll".

Ändamålen anges i 5 § och innehållet i 6 §. Genom att 5 § första stycket 1

indelats i två meningar varav den andra börjar med orden "Uppgifterna får avse"

ges emellertid läsaren det intrycket att i denna del även 5 § reglerar

registrets innehåll. Hithörande föreskrifter bör närmare knytas till

ändamålsbestämningen. Detta kan ske om paragrafen inleds på följande sätt:

"I fråga om personuppgifter skall vägtrafikregistret ha till ändamål att

tillhandahålla uppgifter för

1. verksamhet, för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan

 författning, i fråga om

 a) fordonsägare,

 -:-:- ".

Även övriga punkter i paragrafen inleds då med små bokstäver och åtskiljs med

kommatecken.

Punkten 1 c) "(uppgifter i fråga om) annan person om det behövs för att

underlätta handläggningen av ett vägtrafikärende" har fått en alltför vag

utformning för att tillgodose behovet att skydda integriteten hos registrerade

personer. Föreskriften kan i stort sett avse vem som helst. Den bör därför

konkretiseras.

7 §

För att tydliggöra anknytningen till personuppgiftslagen bör anges att

vägtrafikregistret förs med hjälp av automatiserad behandling. Helst borde detta

 ske i en inledande paragraf. Det kan emellertid också göras här, varvid efter

ordet "vägtrafikregistret" skjuts in orden "med hjälp av automatiserad

behandling".

16 - 19 §§

Det viktigaste skälet till att vägtrafikregistret föreslås skola regleras i en

lag är enligt vad som anges i lagrådsremissen att grunden för skattskyldighet

för ett fordon är knuten till fordonets registrering. Till det obligatoriska

lagområdet i 8 kap. 3 § regeringsformen räknas inte bara de materiella reglerna

om skatt utan också de regler som avser grunderna för taxerings- och

uppbördsförfarandet (prop. 1973:90 s. 302). Om den föreslagna lagen skall anses

falla inom skatteområdet, uppstår emellertid det problemet, att regeringsformen

i princip inte tillåter delegation av riksdagens normgivningsmakt inom

skatteområdet.

Beträffande de föreslagna bemyndigandena följer rätten att delegera

föreskriftsrätt i ämnen som anges i 19 § av en specialregel i 13 kap. 6 §

regeringsformen. Vidare får delegation av rätten att föreskriva avgifter med

tvångskaraktär ske med stöd av 8 kap. 9 § andra stycket regeringsformen. Det

medför att bemyndigandet i 18 § 4 är godtagbart.

De bemyndiganden som finns i 17 och 18 §§ i övrigt tycks inte avse

vägtrafikregistrets direkta funktion inom skatteområdet och kan därför så länge

lämnas åsido. Däremot torde delegationsregeln i 16 § ha omedelbar betydelse för

skattskyldigheten. Regeln kan inte anses avse sådant anstånd med betalning av

skatt som regleras i 8 kap. 8 § regeringsformen och är därför inte tillåten.

Inom skatteområdet är regeringen i princip endast berättigad att meddela

verkställighetsföreskrifter enligt 8 kap. 13 § första stycket 1 regeringsformen,

 vilket dock inte kräver något uttryckligt bemyndigande i lag.

I lagrådsremissen anges också ett annat skäl till att lagformen har valts. Det

sägs nämligen att registret kommer att innehålla så känsliga uppgifter om

enskilda att reglerna från integritetssynpunkt bör finnas i lag. Det påpekas

emellertid också att svensk rätt i och för sig inte fordrar att regler av detta

slag ges lagform. Vad gäller dessa regler i lagförslaget kommer riksdagen att

utnyttja sin rätt att enligt 8 kap. 14 § första stycket regeringsformen meddela

föreskrifter i ett ämne i vilket regeringen också har rätt att besluta

föreskrifter. Regeringsformen innehåller dock inte något om möjligheten att till

 regeringen delegera normgivningsmakt genom bemyndigande i en lag som riksdagen

stiftar med stöd av 8 kap. 14 §.

Frågan är om bemyndigandena i främst 17 § med hänsyn till det sist sagda är

nödvändiga. Om riksdagen inte har beslutat föreskrifter i ett ämne eller i en

fråga, har regeringen i vilket fall som helst rätt att meddela föreskrifter med

stöd av 8 kap. 13 § första stycket regeringsformen, i första hand inom ramen för

 sin restkompetens men naturligtvis också i form av verkställighetsföreskrifter.

 Mot bakgrund härav framstår de föreslagna bemyndigandena i 17 § närmast som

påminnelser om regeringens rätt att besluta föreskrifter enligt 8 kap. 13 §

första stycket 2 regeringsformen.

Trots regeringsformens ovan beskrivna innebörd anser Lagrådet att det i detta

fall är påkallat att föreskriva bemyndiganden i lagen. Lagen reglerar nämligen

sådana integritetskänsliga uppgifter för vilka enskilda skall beredas ett starkt

 skydd (jfr 2 kap. 3 § andra stycket regeringsformen). Det är då också naturligt

 att det i lagen preciseras i vilka hänseenden regeringen avses skola besluta

kompletterande föreskrifter. Lagförslagets bemyndiganden i detta ämne fyller

därför en viktig praktisk funktion.

Enligt Lagrådets mening är bemyndigandena som sådana i 17 § godtagbara. Däremot

torde inte samtliga bemyndiganden i paragrafen vara erforderliga. Bemyndigandena

 i punkterna 1 och 3 finns nämligen redan upptagna i 8 § respektive 10 § och

behöver därför inte upprepas i 17 §. Det anförda innebär att 17 § bör ges

följande lydelse: "Regeringen får meddela föreskrifter om begränsningar av

1. rätten att hämta uppgifter till registret genom samkörning enligt 9 §, samt

2. rätten att bevara uppgifter."

Vid föredragningen inför Lagrådet framfördes att avsikten med bemyndigandena i

18 § bl.a. var att skapa nödvändiga förutsättningar för regeringen att besluta

straffbestämmelser i förordning. Av denna upplysning framgår att den föreslagna

lagen egentligen tar sikte även på andra offentligrättsliga skyldigheter än

skattskyldighet. Det innebär med andra ord att i fråga om dessa skyldigheter

bestämmelserna i 8 kap. 3 § regeringsformen skulle komma att aktualiseras i

lagstiftningsärendet. Om riksdagen beslutar lagen med stöd av 8 kap. 3 § i ett

annat hänseende än skatt, kan rätten att besluta föreskrifter delegeras till

regeringen med stöd av 8 kap. 7 § första stycket regeringsformen. Tillämpligt

ämne skulle då vara trafikföreskrifter i punkten 5. På grund av det nu sagda

skulle bemyndigandena i 18 § i och för sig vara grundlagsenliga.

Ett av bemyndigandena i 18 § har getts en mycket vittomfattande lydelse på så

sätt att utöver vad som anges i 16 och 17 §§ beslutanderätten skall omfatta

"ytterligare föreskrifter i de avseenden som anges i denna lag". Mot bakgrund av

 att vissa av dessa föreskrifter skall vara straffsanktionerade anser Lagrådet

att det av bemyndigandet bör klart framgå vilka ämnen dessa föreskrifter kan

komma att reglera. Alla övriga bemyndiganden i lagförslaget har eljest ett

preciserat innehåll.

Två av de preciserade bemyndigandena i 18 § (punkterna 2 och 3) avser andra

register än vägtrafikregistret och har därför inte sin rätta plats i lagen.

Lagrådet anser således att dessa båda bemyndiganden bör strykas.

Sammanfattningsvis anser Lagrådet således att 16 § bör ändras så att

bemyndigandet inte avser föreskriftsrätt, att 17 § ges den lydelse som ovan

föreslagits samt att det opreciserade bemyndigandet i 18 § bör konkretiseras och

 paragrafen även i övrigt omarbetas enligt vad ovan föreslagits.

Förslaget till lag om ändring i bilskrotningslagen

1 och 4 §§

Det är i princip olämpligt att i en lag hänvisa till en regeringsförordning,

eftersom riksdagen då blir bunden av innehållet i förordningen utan att det är

fråga om någon normdelegation i egentlig mening och eftersom lagtexten måste

ändras om förordningen ersätts av en ny sådan. I förevarande lagstiftningsärende

 har genom förslaget till lag om vägtrafikdefinitioner på ett föredömligt sätt

anvisats en möjlighet att i lagtext bygga på föreskrifter i annan lag i ställer

för i förordning. Det är inte möjligt att i alla situationer undvika

hänvisningar i lag till regeringsförordningar. Som exempel i förevarande

lagstiftningsärende kan hänvisas till förslaget till lag om ändring i lagen om

straff för trafikbrott som begåtts utomlands. Såvitt möjligt bör man dock avstå

från sådana hänvisningar. En användbar teknik som används i lagstiftningsärendet

 är när det i vissa förslag talas om tillfälligt registrerade fordon utan

hänvisning, eftersom föreskrifter om dem är avsedda att tas upp i en förordning

som ännu inte existerar. Lagrådet förordar att i förevarande paragrafer används,

 i 1 § uttrycket "för avregistrering ur vägtrafikregistret" och i 4 § "fordonet

avregistreras ur vägtrafikregistret"

Förslaget till lag om ändring i lagen om saluvagnsskatt

1 §

Under hänvisning till vad som anförs beträffande förslaget till lag om ändring i

 bilskrotningslagen förordar Lagrådet att första stycket avslutas med uttrycket

"som får brukas med stöd av saluvagnsregistrering i vägtrafikregistret."

Förslaget till lag om ändring i fordonsskattelagen

66 §

Under hänvisning till vad som anförs beträffande förslaget till lag om ändring i

 bilskrotningslagen förordar Lagrådet att i andra stycket används uttrycket

"sådana avgifter för registrering enligt lagen (0000:000) om vägtrafikregister

som" (jfr 18 § 4 sistnämnda lag).

Förslaget till lag om ändring i körkortslagen

1 kap. 3 §

Begreppet permanent bosättning anges i författningskommentaren vara av central

betydelse i körkortslagen. Permanent bosättning i Sverige är med visst undantag

villkor, enligt 3 kap. 1 §, för erhållande av svenskt körkort, och begreppet

används också bl.a. i 6 kap. om utländska körkort. Definitionen, som förut fanns

 i körkortsförordningen, är hämtad ur den svenska versionen av rådets direktiv

91/439/EEG av den 29 juli 1991 om körkort. Den synes emellertid inte helt

rättvisande. Direktivet använder visserligen begreppet bosättning på en ort ("le

 lieu où une personne demeure habituellement", "the place where a person usually

 lives"), men av saklig betydelse är endast i vilken av flera stater som

personen bor. Det synes därför sakligt riktigare att låta orden "på en ort" i

första stycket utgå. Som en följd härav kan i andra stycket orden "den

permanenta bosättningsorten vara den plats till vilken han" ersättas med "han

dock anses vara permanent bosatt där".

I andra stycket anges som en förutsättning i visst fall att en person

"regelbundna mellanrum" återvänder till en plats. Detta synes inte helt

rättvisande eftersom mellanrummen mellan vistelserna inte behöver vara

regelbundna, dvs. lika långa. De franska och engelska versionerna använder

uttrycken "regulièrement" respektive "regularly", vilket bättre återges med

"regelbundet".

Förslaget till lag om ändring i yrkestrafiklagen

6 kap. 7 §

Under hänvisning till vad som anförs beträffande förslaget till lag om ändring i

 bilskrotningslagen förordar Lagrådet, att i första stycket dels används

uttrycket "taxameter får tas om hand", dels i punkten 3 används uttrycket

"gäller brukandeförbud enligt föreskrift som meddelats med stöd av lagen

(0000:000) om vägtrafikregister eller enligt fordonsskattelagen (1988:327)"

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran

Lagförslag i lagrådsremiss den 1 februari 2001

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om vägtrafikregister

Härigenom föreskrivs följande.

Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om registrering av uppgifter om personer

samt om motordrivna fordon och släpfordon i ett vägtrafikregister.

Lagen gäller dock inte

1. fordon som tillhör Försvarsmakten, Försvarets materielverk eller Försvarets

radioanstalt,

2. motordrivna fordon som är avsedda att föras av gående eller släpfordon som

har kopplats till något sådant fordon, eller

3. mopeder klass II.

2 § I personuppgiftslagen (1998:204) finns bestämmelser som tillämpas på

personuppgifter i vägtrafikregistret i den mån det inte finns några avvikande

bestämmelser i denna lag eller i en förordning som har beslutats med stöd av

den.

Med personuppgifter avses i denna lag detsamma som i personuppgiftslagen.

3 § Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

4 § Bestämmelserna i denna lag om ägaren av ett fordon tillämpas på

innehavaren, när det är fråga om fordon som innehas

1. på grund av kreditköp med förbehåll om återtaganderätt, eller

2. med nyttjanderätt för en bestämd tid om minst ett år.

Vägtrafikregistrets ändamål och innehåll

5 § I fråga om personuppgifter skall vägtrafikregistret ha till ändamål att

tillhandahålla uppgifter för

1. verksamhet, för vilken staten eller en kommun ansvarar enligt lag eller annan

 författning, i fråga om

a) fordonsägare,

b) den som ansöker om, har eller har haft behörighet att framföra fordon eller

luftfartyg enligt körkortslagen (1998:488), yrkestrafiklagen (1998:490),

luftfartslagen (1957:297) eller någon annan författning eller den som har rätt

att utöva viss tjänst enligt luftfartslagen,

c) annan person om det behövs för att underlätta handläggningen av ett körkorts-

 eller yrkestrafikärende, eller

d) den som ansöker om, har eller har haft tillstånd att bedriva yrkesmässig

trafik enligt yrkestrafiklagen eller någon annan författning eller biluthyrning

enligt lagen (1998:492) om biluthyrning,

2. försäkringsgivning eller annan allmän eller enskild verksamhet där uppgifter

om personer under 1 a), b) och d) utgör underlag för prövningar eller beslut,

3. information om fordonsägare för trafiksäkerhets- eller miljöändamål samt för

att i den allmänna omsättningen av fordon förebygga brott,

4. aktualisering, komplettering eller kontroll av information om fordonsägare

som finns i kund- eller medlemsregister eller liknande register, samt

5. uttag av urval för direkt marknadsföring av information om fordonsägare, dock

 med den begränsning som följer av 11 § personuppgiftslagen (1998:204).

6 § I vägtrafikregistret förs det in uppgifter som avser

1. motordrivna fordon och släpfordon samt ägare till dessa,

2. a) behörighet enligt körkortslagen (1998:488) att föra fordon,

 b) förarutbildning och förarprov,

 c) det som i övrigt behövs för tillämpningen av körkortslagen och av

föreskrifter som meddelats i anslutning till lagen,

3. a) behörighet att föra fordon i yrkesmässig trafik och rätten att bedriva

yrkesmässig trafik och biluthyrning,

 b) det som i övrigt behövs för tillämpningen av yrkestrafiklagen (1998:490)

och lagen (1998:492) om biluthyrning samt av föreskrifter som meddelats i

anslutning till lagen och för tillämpningen av bestämmelser om tillstånd till

internationella person- eller godstransporter, samt

4. innehav av särskilda behörighetshandlingar som krävs för att föra ett visst

slag av motordrivet fordon eller luftfartyg i andra fall än som avses i 2 a) och

 3 a) eller för att utöva viss tjänst eller genomgå viss utbildning.

I registret förs det dessutom in uppgifter som behövs för kontroll av att

felparkeringsavgifter enligt lagen (1976:206) om felparkeringsavgift betalas och

 att influtna medel redovisas.

Personuppgifter får endast föras in för de ändamål som anges i 5 §.

Ansvaret för behandlingen av personuppgifter

7 § Vägverket för vägtrafikregistret med hjälp av automatiserad behandling och

är personuppgiftsansvarigt för registret enligt personuppgiftslagen (1998:204).

Direktåtkomst

8 § Direktåtkomst till personuppgifter får medges endast för sådana ändamål som

 anges i 5 § 1-3 i enlighet med föreskrifter meddelade av regeringen.

Samkörning

9 § Vägverket får endast för de ändamål som anges i 5 § 1-3 hämta uppgifter

till registret genom samkörning.

Sökbegrepp

10 § För sökning i vägtrafikregistret får endast användas de sökbegrepp som

regeringen beslutar om.

Rättelse och skadestånd

11 § Bestämmelserna i personuppgiftslagen (1998:204) om rättelse och skadestånd

 gäller vid behandling av personuppgifter enligt denna lag eller enligt

föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen.

Registrering som förutsättning för rätt att bruka fordon

12 § Följande fordon skall med de undantag som anges i 13-16 och 18 §§ vara

registrerade i vägtrafikregistret för att få brukas.

1. Bilar, motorcyklar, mopeder klass I, traktorer, motorredskap klass I och

terrängmotorfordon.

2. Motorredskap klass II när de används

a) för persontransport på en väg som inte är enskild, om det sker i annat fall

än vid passage över vägen, vid färd kortaste sträcka till eller från ett

arbetsställe för fordonet eller liknande, eller undantagsvis vid färd kortare

sträcka i andra fall än som nu har nämnts,

b) för transport av gods på en väg som inte är enskild i andra fall än som avses

 i 22 § fordonsskattelagen (1988:327).

3. Släpfordon som dras av bilar.

4. Släpvagnar som dras av trafiktraktorer, motorredskap klass I eller tunga

terrängvagnar.

5. Släpvagnar som dras av ett sådant motorredskap klass II som används på det

sätt som anges i 2, om motorredskapets tjänstevikt är över två ton eller om

motorredskapet är en till motorredskap ombyggd bil.

Undantag från registreringsplikten

13 § Bestämmelserna i 12 § gäller inte i fråga om

1. fordon som används uteslutande inom inhägnade järnvägs- eller industriområden

 eller inom inhägnade tävlingsområden eller andra liknande inhägnade områden,

2. släpvagnar som dras av traktorer, motorredskap klass II eller tunga

terrängvagnar som är konstruerade för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen och fordonet i det enskilda fallet används endast på motsvarande sätt som

 en jordbrukstraktor enligt fordonsskattelagen (1988:327),

3. fordon som brukas kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan

enligt 2 § lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för

registreringsbesiktning,

4. fordon som provkörs vid besiktning eller inspektion av polisman,

besiktningsorgan enligt 2 § lagen om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet,

bilinspektör eller tekniskt biträde i den utsträckning som behövs för att

förrättningen skall kunna genomföras,

5. fordon som provkörs av den som Vägverket särskilt förordnat att utföra

haveriundersökning, att utöva tillsyn enligt produktsäkerhetslagen (1988:1604)

eller att handlägga ett ärende, eller

6. fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens enligt 18 §.

I fall som avses i första stycket 3 skall handlingar som visar avtalad tid hos

besiktningsorganet medföras och på tillsägelse visas upp för en polisman eller

en bilinspektör.

Finner polisman anledning anta att fordon som han anträffar i trafik inte är i

föreskrivet skick tillämpas första stycket 4 på motsvarande sätt.

14 § Bestämmelserna i 12 § gäller inte i fråga om fordon i internationell

vägtrafik i Sverige.

Ett fordon anses vara i internationell vägtrafik i Sverige om

1. fordonet ägs av en fysisk eller juridisk person som har sitt huvudsakliga

hemvist utomlands,

2. fordonet inte är registrerat i Sverige, och

3. fordonet har införts till Sverige för att tillfälligt brukas här.

15 § Bestämmelserna i 12 § gäller inte motordrivna fordon som är registrerade i

 Danmark, Finland eller Norge och till dem kopplade släpfordon, om fordonen

brukas i Sverige under högst ett år.

Vad som sägs i första stycket gäller även danska fordon som får brukas i Danmark

 med "faste prøveskilter", finska fordon som får brukas i Finland med

"provnummerskyltar" och norska fordon som får brukas i Norge med

"prøvekjennemerke".

Om det i Danmark, Finland eller Norge har meddelats ett särskilt tillstånd att

där tillfälligt bruka ett fordon som inte är registrerat i landet, får fordonet

under den tid som tillståndet avser brukas i Sverige.

16 § Den som har sitt egentliga hemvist i Sverige och som förvärvat ett fordon

som avses i 12 § men som inte är registrerat här, får under en vecka från det

att fordonet fördes in i Sverige bruka fordonet med stöd av en giltig utländsk

registrering. Detta gäller dock endast den som inte yrkesmässigt tillverkar,

transporterar eller handlar med motordrivna fordon eller med släpfordon.

Brukande av avställt fordon

17 § Ett avställt fordon får inte brukas annat än

1. i den omfattning som enligt 12 § 2 och 5 och 13 § första och tredje styckena

får ske i fråga om ett fordon som inte är registrerat,

2. under tid då fordonet är taget i anspråk med nyttjanderätt enligt

förfogandelagen (1978:262) eller då fordonet brukas för att avlämnas enligt den

lagen eller föras hem efter förfogande eller då det brukas i samband med

besiktning enligt förordningen (1992:391) om uttagning av egendom för

totalförsvarets behov,

3. under tid då fordonet innehas av Försvarsmakten enligt ett skriftligt avtal

eller brukas för att avlämnas eller föras hem enligt ett sådant avtal, under

förutsättning att fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning eller

tagits upp i ett typintyg eller i ett intyg om överensstämmelse,

4. om det har ställts av på ägarens begäran, för färd kortaste lämpliga väg till

 eller från närmaste besiktningsorgan enligt 2 § lagen (1994:2043) om vissa

besiktningsorgan på fordonsområdet för besiktning, dock inte om brukandeförbud

enligt 64 § fordonsskattelagen (1988:327), enligt 18 § bilskrotningslagen

(1975:343) eller enligt 25 § lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon skulle ha gällt för fordonet om det hade varit skatte- eller

avgiftspliktigt enligt nämnda lagar, samt

5. med stöd av saluvagnslicens enligt 18 §.

Saluvagnslicens

18 § Med stöd av en saluvagnslicens får fordon som licenshavaren yrkesmässigt

tillverkar, transporterar eller handlar med och som inte är registrerade i

vägtrafikregistret eller som är avställda brukas för

1. provkörning i samband med tillverkning eller reparation,

2. färd kortaste lämpliga väg från hamn, järnvägsstation, fabrik,

reparationsverkstad, förvaringslokal eller liknande till sådan plats eller lokal

 eller till garage,

3. färd kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan enligt 2 §

lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för besiktning,

och

4. körning i den omfattning som behövs för demonstration eller försäljning.

19 § Saluvagnslicens kan meddelas den som yrkesmässigt tillverkar,

transporterar eller handlar med motordrivna fordon eller med släpfordon.

Licens får inte meddelas om det skäligen kan antas att den kommer att missbrukas

 eller om det finns något annat särskilt skäl mot att den meddelas.

Med tillverkning avses i första stycket även sådan påbyggnad eller lackering som

 ingår som ett led i arbetet med att färdigställa fordonen.

20 § En saluvagnslicens skall återkallas om

1. licensen inte har utnyttjats under de senaste tolv månaderna,

2. saluvagnsskatten inte har betalats,

3. licensen har utnyttjats i strid med bestämmelserna om sådan licens, eller

4. licenshavaren på något annat sätt har visat sig olämplig eller det annars

finns någon särskild anledning att återkalla licensen.

Återkallelse enligt 3 eller 4 skall inte ske i ringa fall.

Tillfällig registrering

21 § Tillfällig registrering kan meddelas för motordrivna fordon och för

släpfordon.

Vid tillämpningen av bestämmelserna om tillfällig registrering avses med nytt

fordon ett fordon som inte är, har varit eller bort vara registrerat här i

landet annat än i förening med avställning.

22 § Tillfällig registrering får meddelas för ett fordon som förs in i Sverige

för att brukas stadigvarande här, om

1. fordonet inte är registrerat här,

2. fordonets ägare har sitt egentliga hemvist här, och

3. fordonets ägare inte yrkesmässigt tillverkar, transporterar eller handlar med

 motordrivna fordon eller med släpfordon.

Tillfällig registrering enligt första stycket gäller under tre månader från den

dag denna registrering meddelades. Den tillfälliga registreringen upphör dock

att gälla två veckor efter det att fordonet godkänts vid

registreringsbesiktning.

23 § Tillfällig registrering får meddelas för ett fordon om det inte skall

registreras för att stadigvarande brukas i Sverige, om

1. sökanden inte har sitt egentliga hemvist i landet men här förvärvar ett

fordon,

2. sökanden har sitt egentliga hemvist i landet och här förvärvar ett nytt

fordon men avser att flytta från landet inom tre månader från den dag då den

tillfälliga registreringen meddelas,

3. sökanden är en svensk utlandsmyndighet som här förvärvar ett nytt fordon som

skall brukas utanför landet, eller

4. sökanden inte har sitt egentliga hemvist eller, i fråga om en juridisk

person, sin ledning i Sverige och sökanden eller den som representerar den

juridiska personen endast tillfälligt skall vistas i landet samt fordonet har

förts in för enskilt bruk eller för testkörning eller annat liknande ändamål och

 endast tillfälligt skall användas i Sverige.

Tillfällig registrering enligt första stycket gäller under tolv månader från den

 dag registreringen meddelades. Tillfällig registrering enligt första stycket 1

av ett fordon som inte är nytt gäller dock endast under en månad.

24 § Tillfällig registrering för ett visst fordon får meddelas på nytt först

sedan tolv månader har förflutit efter utgången av närmast föregående period av

en sådan registrering.

25 § Ett enligt 22 § tillfälligt registrerat fordon, som har förts in från ett

annat land inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) och har en giltig

registrering i det landet som innebär att det får brukas obegränsat enligt det

landets bestämmelser, får brukas utan någon annan inskränkning än enligt 27 §.

26 § Ett enligt 22 § tillfälligt registrerat fordon i andra fall än som avses i

 25 § får brukas

1. för färd kortaste lämpliga väg från en hamn, järnvägsstation, plats för

tullklarering, reparationsverkstad, förvaringslokal eller liknande till en sådan

 plats eller lokal, eller

2. för färd kortaste lämpliga väg till eller från ett besiktningsorgan enligt 2

§ lagen (1994:2043) om vissa besiktningsorgan på fordonsområdet för besiktning.

Sedan fordonet har godkänts vid en registreringsbesiktning får det dock brukas

här för andra ändamål än som avses i första stycket. Detta gäller dock inte om

fordonet efter besiktningen har ändrats så att det inte längre överensstämmer

med utförandet vid besiktningen eller det i övrigt har ändrats så att dess

beskattningsförhållanden påverkats.

27 § Ett tillfälligt registrerat fordon får inte användas i yrkesmässig trafik.

28 § Om de i 22 eller 23 § angivna förutsättningarna inte är uppfyllda skall

det beslutas att den tillfälliga registreringen skall upphöra.

Straffbestämmelser

29 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet brukar ett fordon i strid med 12,

17, 18, 26 eller 27 § döms till penningböter.

Till samma straff döms ägaren, om han uppsåtligen eller av oaktsamhet har

underlåtit att göra vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att hindra

att fordonet brukades.

Den som innehar ett fordon med nyttjanderätt för obestämd tid eller för en

bestämd tid som understiger ett år och har befogenhet att bestämma om förare av

fordonet eller anlitar någon annan förare än den som ägaren har utsett döms i

ägarens ställe enligt andra stycket.

30 § Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot 13 § andra stycket döms

 till penningböter.

31 § Bestämmelserna i denna lag eller i föreskrifter som meddelats med stöd av

lagen om ansvar för ägare eller brukare av fordon tillämpas i fråga om ett

fordon som ägs eller brukas av staten eller en kommun på förarens närmaste

förman. Om denne har gjort vad som skäligen har kunnat krävas av honom för att

förebygga en förseelse och sker ändå en sådan på grund av en överordnads åtgärd

eller vållande, tillämpas bestämmelserna om ansvar för ägare eller brukare på

den överordnade.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett oskiftat dödsbo eller ett

konkursbo tillämpas de bestämmelser om ansvar som anges i första stycket på den

eller dem som har rätt att företräda boet.

I fråga om ett fordon som ägs eller brukas av ett bolag, en förening, en

stiftelse eller någon annan juridisk person tillämpas de bestämmelser om ansvar

som anges i första stycket på den eller dem som har rätt att företräda den

juridiska personen eller på den som Vägverket på begäran har godtagit som

ansvarig företrädare för denna.

Hindrande av fortsatt färd

32 § Om ett fordon brukas i strid med 12, 17, 18, 26 eller 27 § eller en

föreskrift som har meddelats med stöd av denna lag skall en polisman hindra

fortsatt färd, om den skulle medföra en påtaglig fara för trafiksäkerheten eller

 annars utgöra en väsentlig olägenhet.

Förfarande och överklagande

33 § Frågor om saluvagnslicens och tillfällig registrering prövas av Vägverket.

34 § Ett beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med

stöd av lagen eller ett beslut om information enligt 26 § personuppgiftslagen

(1998:204) får överklagas hos Länsrätten i Örebro län om inte något annat följer

 av andra föreskrifter.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

35 § Ett beslut av Vägverket gäller omedelbart, om inte något annat förordnats.

Bemyndiganden

36 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får i enskilda

fall medge undantag från plikten att registrera fordon samt från regler om

brukande av fordon i denna lag. Undantag får förenas med villkor.

37 § Regeringen får meddela föreskrifter om begränsning av

1. rätten att hämta uppgifter till registret genom samkörning enligt 9 §, samt

2. rätten att bevara uppgifter.

38 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får, utöver vad

som anges i 37 §, meddela ytterligare föreskrifter i fråga om

1. registrering av fordon som omfattas av denna lag,

2. saluvagnslicens,

3. rätten att bruka fordon som hör hemma i något annat land, och

4. avgifter för registrering enligt denna lag.

39 § Om riket är i krig eller krigsfara eller om det råder sådana

utomordentliga förhållanden som är föranledda av krig eller av krigsfara som

riket har befunnit sig i får regeringen föreskriva att lagen helt eller delvis

inte skall tillämpas.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001. Genom lagen upphävs

exportvagnskungörelsen (1964:39), turistvagnskungörelsen (1972:601) och

kungörelsen (1973:766) om interimslicens för fordon.

2. För en registrering i exportvagnsförteckning som beviljats med stöd av

exportvagnskungörelsen gäller fortfarande äldre föreskrifter. Detsamma gäller

för en turistvagnslicens som meddelats enligt turistvagnskungörelsen eller en

interimslicens som meddelats enligt kungörelsen om interimslicens för fordon.

3. Saluvagnslicens meddelad enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) skall gälla

 som motsvarande licens enligt denna lag.

Förslag till lag om vägtrafikdefinitioner

Härigenom föreskrivs följande.

1 § De beteckningar som finns i 2 § med den betydelse som där anges är avsedda

att användas i andra författningar i den utsträckning som föreskrivs i dessa.

Det som i denna lag eller i någon författning som avses i första stycket sägs i

fråga om ett visst slag av fordon tillämpas även på chassiet till ett sådant

fordon. Detta gäller dock inte i fall då något annat särskilt föreskrivs.

2 §

Beteckning

Betydelse

Axeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen på en hjulaxel för över till vägbanan.

Bil

Ett motorfordon som är försett med tre eller flera hjul eller medar eller med

band och som inte är att anse som en motorcykel eller en moped. Bilar delas in i

 personbilar, lastbilar och bussar.

Boggi

Två hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd som är mindre än 2,0 meter.

Boggitryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en boggi för över till vägbanan.

Bruttovikt på fordon

Den sammanlagda statiska vikt som samtliga hjul, band eller medar på ett fordon

vid ett visst tillfälle för över till vägbanan.

Buss

En bil som är inrättad för transport av fler än åtta personer utöver föraren,

även om bilen dessutom är inrättad för något annat ändamål.

Cykel

1. Ett fordon som är avsett att drivas med tramp- eller vevanordning och inte är

 ett lekfordon.

2. En eldriven rullstol som förs av den åkande och är konstruerad för en

hastighet av högst 15 kilometer i timmen.

3. Ett eldrivet fordon med en tramp- eller vevanordning om elmotorn

a. endast förstärker kraften från tramp- eller vevanordningen,

b. inte ger något krafttillskott vid hastigheter över 25 kilometer i timmen, och

c. har en nettoeffekt som inte överstiger 250 watt.

Cykelkärra

Ett fordon som är avsett att dras av en moped klass II eller en cykel och inte

är en sidvagn. En tillkopplad cykelkärra anses dock inte som ett särskilt

fordon.

Dolly

En släpkärra som är avsedd att vara styraxel för en påhängsvagn och som är

utrustad med en kopplingsanordning (vändskiva) för en påhängsvagn.

Efterfordon

Ett fordon som är kopplat till en bil, en traktor, ett motorredskap eller ett

terrängmotorfordon och som inte är ett släpfordon eller ett terrängsläp.

Fordon

En anordning på hjul, band, medar eller liknande som är inrättad för färd på

marken och inte löper på skenor. Fordon delas in i motordrivna fordon,

släpfordon, terrängsläp, efterfordon, sidvagnar, cyklar, hästfordon och övriga

fordon.

Fordonståg

Ett motordrivet fordon med ett eller flera tillkopplade fordon.

Hästfordon

Ett fordon som är förspänt med dragare.

Jordbrukstraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hör till klass II.

Lastbil

En bil som inte är att anse som en personbil eller en buss. Lastbilar delas in i

 lätta och tunga lastbilar.

Lekfordon

Ett fordon som är avsett uteslutande för lek.

Lätt lastbil

En lastbil med en totalvikt av högst 3,5 ton.

Lätt motorcykel

1. En motorcykel vars motor har en slagvolym av högst 125 kubikcentimeter och en

 effekt av högst 11 kilowatt om den drivs av förbränningsmotor.

2. En motorcykel med annan motor än förbränningsmotor vars motor har en effekt

av högst 11 kilowatt.

Lätt släpfordon

1. Ett släpfordon med en totalvikt av högst 750 kilogram.

2. Ett släpfordon med en totalvikt över 750 kilogram under förutsättning att den

 inte överstiger dragfordonets tjänstevikt och att dragfordonets och

släpfordonets sammanlagda totalvikt inte överstiger 3,5 ton.

Lätt terrängvagn

En terrängvagn vars tjänstevikt är högst 2 ton.

Maximilast för ett motorfordon, en traktor, ett motorredskap, ett terrängfordon,

 ett släpfordon eller en sidvagn

Skillnaden mellan fordonets totalvikt och tjänstevikt.

Moped

Ett motorfordon som är konstruerat för en hastighet av högst 45 kilometer i

timmen och som har

1. två eller tre hjul samt, om det drivs av en förbränningsmotor, denna har en

slagvolym av högst 50 kubikcentimeter, eller

2. fyra hjul och en massa utan last som understiger 350 kilogram samt

a. om det drivs av en förbränningsmotor med tändsystem, denna har en slagvolym

av högst 50 kubikcentimeter, eller

b. om det är försett med någon annan typ av motor, denna har en maximal

nettoeffekt av högst 4 kilowatt.

Vid beräkningen av en mopeds massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Mopeder delas in i klass I och klass II.

Moped klass I

En moped som inte hör till klass II.

Moped klass II

En moped med pedaler som är konstruerad för en hastighet av högst 25 kilometer i

 timmen och som har en motor vars effekt inte överstiger 1 kilowatt.

Motorcykel

1. Ett motorfordon på två hjul eller tre symmetriskt placerade hjul som är

konstruerat för en hastighet som överstiger 45 kilometer i timmen eller, om det

drivs av en förbränningsmotor, denna har en slagvolym som överstiger 50

kubikcentimeter.

2. Ett motorfordon på fyra hjul och med en massa utan last som är högst 400

kilogram eller 550 kilogram om fordonet är inrättat för godsbefordran, och vars

maximala nettomotoreffekt inte överstiger 15 kilowatt, dock inte moped.

Vid beräkningen av en motorcykels massa skall i fråga om ett eldrivet fordon

batterierna inte räknas in.

Motorcyklar delas in i lätta och tunga motorcyklar.

Motordrivet fordon

Ett fordon som för framdrivande är försett med motor, dock inte ett flygplan

eller en sådan eldriven rullstol eller sådant eldrivet fordon med en tramp-

eller vevanordning som är att anse som cykel. Motordrivna fordon delas in i

motorfordon, traktorer, motorredskap och terrängmotorfordon.

Motorfordon

Ett motordrivet fordon som inte är ett terrängmotorfordon och som är inrättat

1. huvudsakligen för att självständigt användas till person- eller

godsbefordran, eller

2. för något annat ändamål än som anges under 1, om fordonet inte är att anse

som en traktor eller ett motorredskap.

Motorfordon delas in i bilar, motorcyklar och mopeder.

Motorredskap

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen som ett arbetsredskap eller

 för kortare förflyttningar av gods. Motorredskap delas in i klass I och klass

II.

Motorredskap klass I

Ett motorredskap som är konstruerat för en högsta hastighet som överstiger 30

kilometer i timmen.

Motorredskap klass II

Ett motorredskap som är konstruerat för en hastighet av högst 30 kilometer i

timmen.

Personbil

En bil som är inrättad huvudsakligen för befordran av personer, dock högst

föraren och åtta passagerare.

Påhängsvagn

En släpvagn som är inrättad för att genom tapp med vändskiva eller liknande

anordning förenas med en bil, en traktor eller ett motorredskap och som är så

utförd att chassiet eller karosseriet vilar direkt på det dragande fordonet.

Sidvagn

Ett fordon som är inrättat för att kopplas vid sidan av en tvåhjulig motorcykel

eller en cykel. En tillkopplad sidvagn anses dock inte som ett särskilt fordon.

Släpfordon

Ett fordon som är inrättat för koppling till en bil, en motorcykel, en moped

klass I, en traktor eller ett motorredskap och är avsett för person- eller

godsbefordran eller för att bära en anordning för att driva dessa fordon.

Släpfordon delas in i släpvagnar och släpslädar samt lätta släpfordon och tunga

släpfordon.

Släpkärra

En släpvagn med oledad dragstång där den statiskt vertikala last som förs över

till dragfordonet inte överskrider 10 procent av släpvagnens totalvikt eller 1

ton.

Släpsläde

Ett släpfordon på medar.

Släpvagn

Ett släpfordon på hjul eller band.

Släpvagnsvikt

Den sammanlagda vikten av en släpvagns egenvikt och last.

Terrängfordon

Ett terrängmotorfordon eller ett terrängsläp.

Terrängmotor-fordon

Ett motordrivet fordon som är inrättat huvudsakligen för att självständigt

användas till person- eller godsbefordran i terräng. Terrängmotorfordon delas in

 i terrängvagnar och terrängskotrar.

Terrängskoter

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt av högst 400 kilogram.

Terrängsläp

Ett fordon som är inrättat för att dras av ett terrängmotorfordon och inte är

något släpfordon.

Terrängvagn

Ett terrängmotorfordon med en tjänstevikt över 400 ilogram. Terrängvagnar delas

in i lätta och tunga terrängvagnar.

Tjänstevikt för en bil, en traktor eller ett motorredskap

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det

tyngsta karosseri som hör till fordonet, verktyg och reservhjul som hör till

fordonet, bränsle, smörjolja och vatten, samt föraren.

Tjänstevikt för en motorcykel eller en moped

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick utan

sidvagn, med verktyg som hör till fordonet, bränsle, smörjolja och vatten.

Tjänstevikt för ett släpfordon, ett terrängsläp eller en sidvagn

Vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det tyngsta karosseri

 som hör till fordonet.

Tjänstevikt för ett terrängmotor-fordon

Den sammanlagda vikten av fordonet i normalt, fullt driftfärdigt skick med det

tyngsta karosseri som hör till fordonet, verktyg som hör till fordonet, samt

bränsle, smörjolja och vatten. För en tung terrängvagn räknas även vikten av

föraren och reservhjul med.

Totalvikt för en bil, en traktor, ett motorredskap eller en tung terrängvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer utom föraren och den största mängd gods som fordonet är inrättat för.

Totalvikt för en motorcykel, ett terrängfordon utom en tung terrängvagn, ett

släpfordon eller en sidvagn

Summan av fordonets tjänstevikt och den beräknade vikten av det största antal

personer och den största mängd gods som fordonet är inrättat för. I totalvikten

för en motorcykel ingår inte sidvagnens totalvikt.

Trafiktraktor

En traktor som enligt fordonsskattelagen (1988:327) hör till klass I.

Traktor

Ett motordrivet fordon med minst två hjulaxlar som är inrättat huvudsakligen för

 att dra ett annat fordon eller ett arbetsredskap och som är konstruerat för en

hastighet av högst 40 kilometer i timmen och endast med svårighet kan ändras

till högre hastighet. En traktor får vara utrustad för transport av gods och för

 befordran av passagerare.

Traktortåg

En traktor med ett eller flera tillkopplade släpfordon.

Trippelaxel

Tre hjulaxlar på ett fordon med ett inbördes avstånd mellan den första och den

tredje axeln som är mindre än 5,0 meter.

Trippelaxeltryck

Den sammanlagda statiska vikt som hjulen i en trippelaxel för över till

vägbanan.

Tung lastbil

En lastbil med en totalvikt över 3,5 ton.

Tung motorcykel

En motorcykel vars motor har en slagvolym som överstiger 125 kubikcentimeter

eller en effekt som överstiger 11 kilowatt.

Tung terrängvagn

En terrängvagn med en tjänstevikt över 2 ton.

Tungt släpfordon

Ett annat släpfordon än ett lätt släpfordon.

3 § Om det inte med ledning av 2 § kan bestämmas till vilket slag av fordon som

 ett visst fordon eller en viss fordonstyp skall höra, beslutar den myndighet

som regeringen bestämmer i frågan.

4 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva

eller i enskilda fall medge undantag från denna lag.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

begåtts utomlands

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

begåtts utomlands skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §1

Bestämmelserna i 33 § trafikskadelagen (1975:1410) samt bestämmelse om straff

för överträdelse av föreskrift i terrängtrafikkungörelsen (1972:594),

fordonskungörelsen (1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599),

vägtrafikkungörelsen (1972:603), kungörelsen (1972:605) om införande av ny

vägtrafiklagstiftning, körkortslagen (1998:488) eller körkortsförordningen

(1998:980) tilllämpas även i fråga om gärning varigenom någon utomlands

överträtt motsvarande föreskrift som gällde på gärningsorten.

Bestämmelserna i 33 § trafikskadelagen (1975:1410) samt bestämmelse om straff

för överträdelse av föreskrift i terrängtrafikkungörelsen (1972:594),

fordonskungörelsen (1972:595), kungörelsen (1972:605) om införande av ny

vägtrafiklagstiftning, körkortslagen (1998:488), körkortsförordningen

(1998:980), trafikförordningen (1998:1276), lagen (0000:000) om

vägtrafikregister eller förordningen (0000:000) om vägtrafikregister tillämpas

även i fråga om gärning varigenom någon utomlands överträtt motsvarande

föreskrift som gällde på gärningsorten.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1972:435) om överlastavgift

dels att 8 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 1 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

8 §1

I fråga om motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller släpvagn,

som dras av sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av länsstyrelsen i

 det län där den i bilregistret antecknade ägaren av det motordrivna fordonet

har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon påförs avgiften av

länsstyrelsen i Stockholms län.

I fråga om ett motordrivet fordon, som är registrerat här i landet, eller en

släpvagn, som dras av ett sådant fordon, påförs överlastavgift genom beslut av

länsstyrelsen i det län där den i vägtrafikregistret antecknade ägaren av det

motordrivna fordonet har sin adress enligt registret. I fråga om andra fordon

påförs avgiften av länsstyrelsen i Stockholms län.

Överlastavgift får nedsättas eller efterges om särskilda omständigheter

föreligger. Detta får ske såväl i samband med prövning av ärendet om påföring av

 överlastavgift som efter särskild ansökan hos länsstyrelsen.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343)

Härigenom föreskrivs i fråga om bilskrotningslagen (1975:343)

dels att i 9, 12, 14 och 15 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1 och 4 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

I denna lag förstås med

bilskrotare: fysisk eller juridisk person som utför eller avser att utföra

bilskrotning,

bilskrotning: yrkesmässigt omhändertagande av skrotbilar för slutskrotning eller

 för tillvaratagande av delar av sådana bilar för försäljning,

skrotbil: utrangerad bil som enligt vad regeringen föreskriver skall anses som

skrotbil,

skrotningsintyg: intyg som visar att skrotbil har omhändertagits för skrotning

och som utfärdas för avregistrering enligt bilregisterkungörelsen (1972:599).

skrotningsintyg: intyg som visar att skrotbil har omhändertagits för skrotning

och som utfärdas för avregistrering ur vägtrafikregistret.

Beteckning på fordon har i denna lag samma betydelse som i

bilregisterkungörelsen (1972:599).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

4 §1

Skrotningspremie utgår för

1. personbil med en tjänstevikt av mer än 400 kilogram,

2. buss med en totalvikt av högst 3 500 kilogram,

3. lastbil med skåpkarosseri och med en totalvikt av högst 3 500

kilogram,

om fordonet avregistreras enligt bilregisterkungörelsen (1972:599) på grund av

skrotningsintyg från auktoriserad bilskrotare eller kommun som avses i 3 § denna

 lag.

om fordonet avregistreras ur vägtrafikregistret på grund av skrotningsintyg från

 auktoriserad bilskrotare eller kommun som avses i 3 § denna lag.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410)

Härigenom föreskrivs att i 1, 2, 16, 24, 31, 32, 33 och 34 §§ trafikskadelagen

(1975:1410)1 ordet "bilregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1976:206) om felparkeringsavgift skall ha

följande lydelse.

1 §1

Regeringen får förordna att denna lag skall tillämpas i fråga om överträdelser

av föreskrifter som rör parkering eller stannande av

1. fordon som är upptagna i bilregistret eller motsvarande utländska register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagns-, turistvagns-, exportvagns- eller

interimslicens,

om överträdelsen inte är belagd med straff.

Regeringen får förordna att denna lag skall tillämpas i fråga om överträdelser

av föreskrifter som rör parkering eller stannande av

1. fordon som är upptagna i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska

register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens.

om överträdelsen inte är belagd med straff

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt

Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1976:339) om saluvagnsskatt skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §1

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av saluvagnslicens

 enligt 38 § bilregisterkungörelsen (1972:599).

När saluvagnslicens har meddelats påförs saluvagnsskatt. Beskattningsmyndighet

är Skattemyndigheten i Örebro.

Saluvagnsskatt skall betalas till staten enligt denna lag för bil, motorcykel,

traktor, motorredskap eller släpvagn, som får brukas med stöd av saluvagnslicens

 enligt lagen (0000:000) om vägtrafikregister.

När saluvagnslicens har meddelats påförs saluvagnsskatt. Beskattningsmyndighet

är Skattemyndigheten i Örebro.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs att i 5 kap. 3 § och 7 kap. 18 § sekretesslagen (1980:100)1

 ordet "körkortsregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343)

Härigenom föreskrivs att i 7 § skatteregisterlagen (1980:343)1 orden "centrala

bilregistret" skall bytas ut mot "vägtrafikregistret".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1984:318) om kontrollavgift vid olovlig

parkering skall ha följande lydelse.

2 §

Med fordon avses i denna lag

1. fordon som är upptagna i bilregistret eller motsvarande utländska register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagns-, turistvagns-, exportvagns- eller

interimslicens.

Med fordon avses i denna lag

1. fordon som är upptagna i vägtrafikregistret eller motsvarande utländska

register,

2. fordon som är upptagna i det militära fordonsregistret, eller

3. fordon som brukas med stöd av saluvagnslicens.

Bestämmelserna i denna lag om markägare gäller också den som på grund av avtal

har rätt att upplåta ett område för parkering eller att förbjuda parkering inom

området.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327)

Härigenom föreskrivs i fråga om fordonsskattelagen (1988:327)1

dels att i 9, 10, 14, 36 och 41 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1, 6 och 66 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Fordonsskatt skall betalas till staten enligt denna lag.

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen (1972:595)

 och i bilregisterkungörelsen (1972:599), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

Med dieselolja avses i denna lag de produkter för vilka skatt skall betalas

enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 lagen (1994:1776) om skatt på energi.

6 §3

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

bilregistret och inte är avställda, nämligen

1. motorcyklar,

2. personbilar,

3. lastbilar,

4. bussar,

5. traktorer,

6. tunga terrängvagnar,

7. motorredskap,

8. släpvagnar.

Följande fordon är skattepliktiga, om de är eller bör vara upptagna i

vägtrafikregistret och inte är avställda eller tillfälligt registrerade,

nämligen

1. motorcyklar,

2. personbilar,

3. lastbilar,

4. bussar,

5. traktorer,

6. tunga terrängvagnar,

7. motorredskap,

8. släpvagnar.

Dock är släpvagnar som dras av motorredskap eller tung terrängvagn

skattepliktiga endast om motorredskapet beskattas som trafiktraktor och

terrängvagnen beskattas enligt bilaga 1, E4.

66 §4

Om skatten inte betalas i rätt tid skall den lämnas för indrivning. Regeringen

får föreskriva att indrivning inte behöver begäras för ett ringa belopp.

Bestämmelser om indrivning finns i lagen (1993:891) om indrivning av statliga

fordringar m.m. Vid indrivning får verkställighet enligt utsökningsbalken ske.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i bilregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter enligt

bilregisterkungörelsen (1972:599) som uppbärs i samband med uppbörd av

fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Fordonsskatt som skulle ha betalats men inte har betalats får sättas ned genom

automatisk databehandling på grundval av uppgifter i vägtrafikregistret. Vid

återbetalning av fordonsskatt skall räknas av endast sådan fordonsskatt som är

förfallen till betalning och som inte har betalats samt dröjsmålsavgift och

skattetillägg som belöper på sådan skatt och sådana avgifter för registrering

enligt lagen (0000:000) om vägtrafikregister som uppbärs i samband med uppbörd

av fordonsskatt. I fråga om avräkningen skall 37, 38, 45 och 84 §§ tillämpas.

Begäran om omprövning eller överklagande inverkar inte på skyldigheten att

betala skatt.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200)

Härigenom föreskrivs att i 5 kap. 9 § mervärdesskattelagen (1994:200)1 orden

"införd i exportvagnsförteckning" skall bytas ut mot "tillfälligt registrerad

enligt 23 § första stycket 1-3 lagen (0000:000) om vägtrafikregister".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776)1 om skatt på energi

dels att i 10 kap. 5 § ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 1 kap. 5 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

5 §2

Beteckningar i denna lag som förekommer i fordonskungörelsen (1972:595) och i

bilregisterkungörelsen (1972:599) har samma betydelse som i dessa kungörelser.

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa tunga

fordon1

dels att i 6, 7, 9, 14, 17 a och 32 §§ ordet "bilregistret" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistret",

dels att 2 och 5 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §2

Beteckningar i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595), bilregisterkungörelsen (1972:599) och trafikförordningen

(1998:1276), om inte annat sägs.

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner, om inte annat sägs.

5 §

För fordon som är eller bör vara registrerat i det svenska bilregistret (svenskt

 fordon), och som inte är avställt, betalas vägavgift för rätten att använda det

 svenska vägnätet. För utländskt fordon betalas vägavgift för rätten att använda

 motorvägar och de vägar som anges i bilaga 1.

För fordon som är eller bör vara registrerat i det svenska vägtrafikregistret

(svenskt fordon), och som inte är avställt eller tillfälligt registrerat,

betalas vägavgift för rätten att använda det svenska vägnätet. För utländskt

fordon betalas vägavgift för rätten att använda motorvägar och de vägar som

anges i bilaga 1.

Avgiftsplikt gäller för motorfordon eller ledad motorfordonskombination med en

totalvikt på minst 12 000 kilogram om fordonet är avsett uteslutande för

godstransport på väg.

För svenskt fordon med draganordning grundas avgiftsplikten på den högsta

tillåtna totalvikt som fordonskombinationen kan ha.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i körkortslagen (1998:488)

Härigenom föreskrivs i fråga om körkortslagen (1998:488)

dels att rubriken till 1 kap. skall ha följande lydelse,

dels att 1 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 kap. 2 och 3 §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

Inledande bestämmelse

Inledande bestämmelser

1 §

Denna lag innehåller bestämmelser om behörighet att köra motorfordon,

terrängmotorfordon, traktor och motorredskap samt om handlingar som ger sådan

behörighet (körkort och traktorkort).

Denna lag innehåller bestämmelser om

1. behörighet att köra motorfordon, terrängmotorfordon, traktor och

motorredskap,

2. handlingar som ger sådan behörighet, nämligen körkort och traktorkort,

3. körkortstillstånd, varmed avses ett beslut om att sökanden uppfyller

medicinska och personliga krav för att körkort eller traktorkort skall få

utfärdas,

4. körkortshavare, varmed avses den som har körkortstillstånd eller körkort.

Bestämmelser om behörighet att köra vissa fordon i yrkesmässig trafik finns i

yrkestrafiklagen (1998:490).

2 §

Fordons- och viktbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen

(0000:000) om vägtrafikdefinitioner.

3 §

Med begreppet permanent bosättning avses i denna lag bosättning under minst 185

dagar varje kalenderår

1. till följd av personlig och yrkesmässig anknytning, eller

2. om yrkesmässig anknytning saknas, till följd av personlig anknytning som

präglas av nära band mellan en person och den plats där han bor.

 En person som har yrkesmässig anknytning till en annan plats än den till vilken

 han har personlig anknytning och som därför omväxlande bor på olika platser i

två eller flera stater skall dock anses vara permanent bosatt i den stat till

vilken han har personlig anknytning under förutsättning att han regelbundet

återvänder dit. Detta villkor behöver dock inte uppfyllas om personen bor i en

stat för att genomföra en tidsbegränsad uppgift.

Studier vid universitet eller annan utbildningsanstalt medför inte att den

permanenta bosättningen ändras.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490)

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 2 § och 6 kap. 7 § yrkestrafiklagen (1998:490)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

Med trafikhuvudman avses i denna lag detsamma som i lagen (1997:734) om ansvar

för viss kollektiv persontrafik.

6 kap.

7 §

En registreringsskylt som avses i 18 § tredje stycket bilregisterkungörelsen

(1972:599) får tas om hand av polisman

En särskild registreringsskylt för ett fordon som anmälts för användning i

taxitrafik enligt denna lag och som inte undantagits från skyldigheten att ha

taxameter får tas om hand av polisman

1. om fordonet utan tillstånd används i taxitrafik eller om det av annan

anledning inte längre finns förutsättningar för att fordonet skall ha en sådan

skylt,

2. om fordonet är belagt med körförbud enligt fordonskungörelsen (1972:595),

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt bilregisterkungörelsen eller

 fordonsskattelagen (1988:327), eller

3. om det för fordonet gäller brukandeförbud enligt en föreskrift som meddelats

med stöd av lagen (0000:000) om vägtrafikregister eller enligt

fordonsskattelagen (1988:327), eller

4. om fordonet saknar föreskriven trafikförsäkring.

Vid ett omhändertagande av registreringsskyltar tillämpas 6 § andra meningen på

motsvarande sätt.

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1998:492) om biluthyrning skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 §

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i fordonskungörelsen

(1972:595).

Fordonsbegreppen i denna lag har samma betydelse som i lagen (0000:000) om

vägtrafikdefinitioner.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Förslag till lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister

Härigenom föreskrivs att i övergångsbestämmelserna till lagen (1998:620) om

belastningsregister ordet "körkortsregistrets" skall bytas ut mot

"vägtrafikregistrets".

_______________

Denna lag träder i kraft den 1 oktober 2001.

Lagrådets yttrande den 15 februari 2001

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2001-02-15

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Leif[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Rune Lavin.

Enligt en lagrådsremiss den 1 februari 2001 (Näringsdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om vägtrafikregister,

2. lag om vägtrafikdefinitioner,

3. lag om ändring i lagen (1971:965) om straff för trafikbrott som

 begåtts utomlands,

4. lag om ändring i lagen (1972:435) om överlastavgift,

5. lag om ändring i bilskrotningslagen (1975:343),

6. lag om ändring i trafikskadelagen (1975:1410),

7. lag om ändring i lagen (1976:206) om felparkeringsavgift,

8. lag om ändring i lagen (1976:339) om saluvagnsskatt,

9. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

10. lag om ändring i skatteregisterlagen (1980:343),

11. lag om ändring i lagen (1984:318) om kontrollavgift vid

 olovlig parkering,

12. lag om ändring i fordonsskattelagen (1988:327),

13. lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

14. lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi,

15. lag om ändring i lagen (1997:1137) om vägavgift för vissa

 tunga fordon,

16. lag om ändring i körkortslagen (1998:488),

17. lag om ändring i yrkestrafiklagen (1998:490),

18. lag om ändring i lagen (1998:492) om biluthyrning,

19. lag om ändring i lagen (1998:620) om belastningsregister.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av departementsrådet Lennart Renbjer

och kammarrättsassessorn Lars[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om vägtrafikregister

26 §

Första stycket 1 synes inte medge att ett direktimporterat fordon förs till

ägarens hem eller företag, om där inte finns vad som kan betecknas som

"förvaringslokal eller liknande". Eftersom detta synes böra vara tillåtet för

att ägaren skall kunna ställa upp bilen i avvaktan på registreringsbesiktning

föreslås att efter orden "sådan plats eller lokal" läggs till "eller till någon

annan plats där fordonet kan ställas upp i avvaktan på registreringsbesiktning".

 En liknande ändring kan övervägas i 18 § men synes inte lika behövlig där,

eftersom fråga är om kommersiella förhållanden.

32 §

I paragrafen föreskrivs att om ett fordon brukas i strid med vissa föreskrifter

så skall en polisman hindra fortsatt färd, om den skulle medföra en påtaglig

fara för trafiksäkerheten eller annars utgöra en väsentlig olägenhet, Det är

möjligt att en färd med ett oregistrerat fordon skulle kunna anses medföra

olägenhet på den grund att fordonet inte låter sig identifieras så lätt. Däremot

 torde aldrig den omständigheten i sig att ett fordon är oregistrerat kunna

medföra fara för trafiksäkerheten. För att förebygga sådana faror finns andra

bestämmelser, t.ex. 114 § fordonskungörelsen. Om paragrafen över huvud taget

behövs bör i vart fall orden "medföra en påtaglig fara för trafiksäkerheten

eller annars" utgå.

34 §

Beslut om rättelse enligt personuppgiftslagen nämns inte i paragrafen. I

motsvarande bestämmelser i andra förslag till lagar om behandlingen av

personuppgifter anges vanligtvis att rättelsebesluten skall överklagas i samma

ordning som informationsbesluten (se prop. 2000/01:33 s. 12, 16, 21, 30, 35 och

prop. 2000/01:54 s. 9). Lagrådet förordar att det före ordet "information" i

första stycket läggs till orden "rättelse eller".

Lagrådet har i ett tidigare lagstiftningsärende (prop. 2000/01:54 s. 78) uttalat

 att det inte är något tillfredsställande förhållande att bestämmelser om

överklagande av beslut finns i en lag och bestämmelser om beslutens meddelande i

 en annan. I likhet med vad som då anfördes rekommenderar Lagrådet att

regeringen snarast överväger möjligheten att i personuppgiftslagen införa

överklagandebestämmelser i fråga om myndigheters rättelse- och

informationsbeslut på personuppgiftsområdet.

38 §

Genom bestämmelsen kommer föreskriftsmakt att delegeras till regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer i fråga om bl.a. registrering av fordon

och saluvagnslicens. Av författningskommentaren framgår att det är fråga om

kompletterande föreskrifter till lagen som är avsedda att bli

straffsanktionerade och därför inte kan räknas som verkställighetsföreskrifter.

Stöd för bemyndigandet måste sökas i 8 kap. 7 § regeringsformen. Detta

förutsätter att föreskrifterna skall innehålla åligganden för enskild enligt 8

kap. 3 § regeringsformen och att föreskrifterna skall avse annat än skatt.

Vidare skall föreskrifterna avse något av de uppräknade ämnena i 8 kap. 7 §

första stycket regeringsformen. Det ligger närmast till hands att antaga att

föreskrifterna kommer att avse trafik i punkten 5.

Med tanke på att föreskrifterna inte skall vara av verkställande art och inte

avse skatt bör bemyndigandet beträffande punkterna 1 och 2 preciseras bättre.

Lagrådet föreslår att paragrafen formuleras om på följande sätt:

"Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela

föreskrifter i fråga om

1. andra förpliktelser beträffande registrering av fordon och salu-vagnslicens

än dem som framgår av lagen, dock att föreskrifterna inte får avse skatt,

2. rätten att bruka fordon som hör hemma i något annat land, och

3. avgifter för registrering enligt denna lag."

Övergångsbestämmelser

I första punkten upphävs genom lagen tre kungörelser, dock inte

bilregisterkungörelsen vilken lagen i viktiga hänseenden är avsedd att ersätta.

Vid föredragningen inför Lagrådet upplystes att avsikten var att

bilregisterkungörelsen skulle upphävas genom den förordning som kommer att

beslutas i anslutning till lagen. Regeringsförfattningar som gällde vid tiden

för regeringsformens ikraftträdande kan ändras eller upphävas endast med

tillämpning av regeringsformens bestämmelser om normgivning. Se härom[REDACTED_EFTERNAMN],

 Normgivningsmakten enligt 1974 års regeringsform, 3 u. 1999, s. 59 f. Det

medför att föreskrifter i bilregisterkungörelsen som avser skatt eller annan

förpliktelse enligt 8 kap. 3 § regeringsformen i princip måste upphävas genom

lag. Från praktisk synpunkt bör kungörelsen dock upphävas i ett sammanhang.

Lagrådet förordar därför att bilregisterkungörelsen upptas bland de kungörelser

som enligt punkten 1 skall upphävas genom lagen.

Förslaget till lag om vägtrafikdefinitioner

För vissa äldre mopeder skall enligt en övergångsbestämmelse till förordningen

(1998:1263) om ändring i fordonskungörelsen fortfarande gälla vad som sägs om

moped klass II. För att undvika bl.a. att dessa äldre mopeder genom hänvisningen

 i den föreslagna lagen om vägtrafikregister blir registreringspliktiga bör en

motsvarande övergångsbestämmelse fogas till förevarande lagförslag.

Förslaget till lag om ändring i lagen om belastningsregister

Den föreslagna ändringen i punkten 3 i övergångsbestämmelserna till lagen behövs

 endast om inte uppgifterna i körkortsregistrets belastningsdel före den 1

oktober 2001 hunnit föras över till belastningsregistret, något som vid lagens

tillkomst förutsattes skola ske successivt (prop. 1997/98:97 s. 165). I så fall

kommer uppgifterna formellt sett att först föras över till vägtrafikregistret

och därefter från detta till belastningsregistret. Om ändringen är nödvändig

torde det kunna godtas att det under övergångstiden beträffande dessa uppgifter

finns dubbla bestämmelser om skadestånd och rättelse, dels i 20 § lagen om

belastningsuppgifter genom hänvisningen i förevarande övergångsbestämmelse, dels

 i 11 § lagen om vägtrafikregister.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 2001.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN] och[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Regeringen beslutar proposition 2000/01:95 Lag om vägtrafikregister, m.m.

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som inför, ändrar, upp-häver eller upprepar ett

normgivnings-bemyndigande

Celexnummer för bakomliggande EG-regler

Lag (0000:000) om vägtrafikregister

36, 37, 38 och 39 §§

31995L0046

Lag (0000:000) om vägtrafikdefinitioner

4 §

Lag om ändring i körkortslagen (1998:488)

31991L0439

1 Senaste lydelse 1998:981.

1 Senaste lydelse 1990:1197.

1 Senaste lydelse av

9 § 2000:1436

12 § 2000:1436

14 § 2000:1436

15 § 2000:1436.

2 Lydelse enligt prop. 2000/01:47.

1 Lagen omtryckt 1994:43.

Senaste lydelse av 31 § 1999:266.

1 Senaste lydelse 1985:19.

1 Senaste lydelse 1998:241.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

Senaste lydelse av

5 kap. 3 § 1994:595

7 kap. 18 § 1998:624.

1 Senaste lydelse 2000:1381.

1 Senaste lydelse av

lagens rubrik 1992:1440

9 § 2000:1430

14 § 2000:474

36 § 1992:1440.

2 Senaste lydelse 1994:1777.

3 Senaste lydelse 1994:1777.

4 Senaste lydelse 1993:913.

1 Lagen omtryckt 2000:500.

1 Senaste lydelse 1995:1525.

2 Senaste lydelse 1995:912.

1 Senaste lydelse av

6 § 2000:1431

17 a § 2000:487.

2 Senaste lydelse 2000:1431.

1 EGT L 281, 23.11.1995, s. 31 (Celex 31995L0046).

2 EGT L 279, 12.11.1993 s. 1 (Celex 31993R3118).

3 EGT L 4, 8.1.1998 s. 10 (Celex 31998R0012).

4 EGT L 237, 24.8.1991, s. 1 (Celex 31991L0439). Direktivet ändrat genom rådets

direktiv 94/72/EG, EGT L 337, 24.12.1994 s. 86 (Celex 31994L0072), 96/47/EG, EGT

 L 235, 17.9.1996, s. 1 (Celex 31996L0047) och 97/26/EG, EGT L 150, 7.6.1997, s.

 41 (Celex 31997L0026).

1 Senaste lydelse 1990:1197.

1 Senaste lydelse 1996:525.

1 Senaste lydelse 1998:241.

2 Senaste lydelse 1984:258.

1 Senaste lydelse 1994:1777.

2 Senaste lydelse 1994:1777.

3 Senaste lydelse 1993:913.

1 Senaste lydelse 1992:1442.

1 Senaste lydelse 1998:981.

1 Senaste lydelse 1990:1197.

1 Senaste lydelse 1999:336.

1 Senaste lydelse 1989:1032.

1 Senaste lydelse 1985:19.

1 Senaste lydelse 1998:241.

2 Senaste lydelse 1984:258.

1 Lagen omtryckt 1984:159.

Senaste lydelse av

4 § 1998:290

5 § 1994:1789

7 § 1994:1789

9 § 1994:1789.

2 Senaste lydelse 1998:290.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

Senaste lydelse av

5 kap. 3 § 1994:595

7 kap. 18 § 1998:624.

1 Senaste lydelse av

9 § 1994:303

14 § 1992:1440

36 § 1992:1440

41 § 1992:1440.

2 Senaste lydelse 1994:1777.

3 Senaste lydelse 1994:1777.

4 Senaste lydelse 1993:913.

1 Senaste lydelse 1995:1525.

2 Senaste lydelse 1995:912.

1 Senaste lydelse 1998:981.

1 Senaste lydelse 1990:1197.

1 Senaste lydelse 1989:1032.

1 Lagen omtryckt 1994:43.

Senaste lydelse av 31 § 1999:266.

1 Senaste lydelse 1985:19.

1 Senaste lydelse 1998:241.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

Senaste lydelse av

5 kap. 3 § 1994:595

7 kap. 18 § 1998:624.

1 Senaste lydelse 2000:1381.

1 Senaste lydelse av

lagens rubrik 1992:1440.

9 § 1994:303

14 § 1992:1440

36 § 1992:1440

2 Senaste lydelse 1994:1777.

3 Senaste lydelse 1994:1777.

4 Senaste lydelse 1993:913.

1 Lagen omtryckt 2000:500.

Senaste lydelse av 5 kap 9 § 2000:478.

1 Senaste lydelse 1995:1525.

2 Senaste lydelse 1995:912.

1 Senaste lydelse av

6 § 2000:1431

17 a § 2000:487.

2 Senaste lydelse 2000:1431.

Prop. 2000/01:95

4

1

40

209

52

209

92

209

111

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 1

115

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 2

135

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 3

136

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 4

164

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 5

169

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 6

204

209

Prop. 2000/01:95

Bilaga 7

207

209

Prop. 2000/01:95

208

209

209

209