Regeringens proposition

1995/96:104

Skatteregler med anledning av nya

årsredovisningslagar, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 6 november 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa skatteregler på företagsskatteområdet med

anledning av de nya årsredovisningslagarna för kreditinstitut och värdepap-

persbolag samt försäkringsföretag som skall träda i kraft vid årsskiftet. Vidare

föreslås vissa smärre ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385) och i lagen

(1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. som en följd av förslagen i

prop. 1995/96:10 Års- och koncernredovisning. Dessutom tas i propositionen upp

ett antal andra frågor på företagsskatteområdet. Avskattningen av Landshypoteks

reservfonder anpassas till vad som gäller för övriga företag. Spärreglerna mot

förlustutjämning ändras så att de gäller även underskott som uppkommer hos

utländska företag verksamma i Sverige. Förslag lämnas även om skattefrihet för

viss utdelning från bankaktiebolag samt om skatteregler för

producentorganisationer på fiskets område.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt 12

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om

 inventering av varulager för inkomsttaxeringen 20

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

 självdeklaration och kontrolluppgifter 22

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

 avdrag för underskott av näringsverksamhet 24

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:760)

 om inkomstskatteregler vid ombildning av

 landshypoteksinstitutionen 25

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om

 tryggande av pensionsutfästelse m.m. 26

2.8 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)27

2.9 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen

 (1982:713) 28

2.10 Förslag till lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618)29

2.11 Förslag till lag om ändring i sparbankslagen (1987:619)30

2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om

 medlemsbanker 31

3 Ärendet och dess beredning 32

4 Särskilda värderingsregler för försäkringsföretag

 och kreditinstitut m.fl. 34

4.1 Inledning344.2 Placeringstillgångar i

försäkringsföretag35

4.3 Värdering till verkligt värde37

4.4 Justeringsregel394.5 Utdelningsspärr41

4.6 Skattemyndighetens kontroll av utdelningsspärren

454.7 Ikraftträdande45

5 Skattefrihet för viss utdelning från bankaktiebolag46

 2

6 Skatteregler för producentorganisationer på fiskets

 område 49

7 Landshypoteks reservfonder 51

8 Spärreglerna mot förlustutjämning 52

9 Vissa lagtekniska justeringar 52

10 Budgeteffekter 53

11 Författningskommentar 54

11.1 Kommunalskattelagen (1928:370) 54

11.2 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt 55

11.3 Lagen (1955:257) om inventering av varulager för

 inkomsttaxeringen 58

11.4 Lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter59

11.5 Lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

 näringsverksamhet5911.6Lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vid

ombildning

 av landshypoteksinstitutionen5911.7 Lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m.60

11.8 Aktiebolagslagen (1975:1385)6111.9Försäkringsrörelselagen

(1982:713)6111.10Bankaktiebolagslagen (1987:618)6111.11Sparbankslagen (1987:619)

61

11.12 Lagen (1995:000) om medlemsbanker 62

Bilaga 1 Förteckning över remissinstaner (SOU 1995:43)63

Bilaga 2 Remitterade lagförslag 64

Bilaga 3 Lagrådets yttrande 80

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 6 november 1995 83

 3

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 2. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 3. lag om ändring i lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomsttaxeringen,

 4. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter,

 5. lag om ändring i lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet,

 6. lag om ändring i lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vidombildning av

landshypoteksinstitutionen,

 7. lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m.,

 8. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

 9. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

 10.lag om ändring i bankaktiebolagslagen (1987:618),

 11.lag om ändring i sparbankslagen (1987:619),

 12.lag om ändring i lagen (1995:000) om medlemsbanker.

 4

3 Ärendet och dess beredning

Regeringen bemyndigade i augusti 1991 chefen för Justitiedepartementet att

tillkalla en kommitté med uppgift att göra en översyn av redovisnings-

lagstiftningen (dir. 1991:71). Kommittén antog namnet Redovisningskommittén.

 Kommitténs huvuduppgift är att överväga vilka lagändringar och andra åtgärder

som är påkallade för att anpassa lagstiftningen till utvecklingen på

redovisningsområdet. I kommitténs uppdrag ingår vidare att behandla en rad

övergripande frågor på redovisningsområdet, bl.a. lagstiftningens struktur,

kompletterande normgivning och sambandet mellan redovisning och beskattning.

 Kommittén har genom tilläggsdirektiv (dir. 1992:91) fått i uppdrag att föreslå

de ändringar i redovisningslagstiftningen som är påkallade med anledningen av

den europeiska integrationen. Detta uppdrag har senare genom ytterligare

tilläggsdirektiv utsträckts till att avse även redovisningslagstiftningen på

bank- och försäkringsområdet.

 Våren 1994 avgav kommittén delbetänkandet Års- och koncernredovisning enligt

EG-direktiv (SOU 1994:17). Betänkandet behandlar bl.a. det åtagande som Sverige

har gjort att anpassa de svenska redovisningsreglerna till vissa EG-direktiv.

 Regeringen har den 7 september i år beslutat överlämna en proposition till

riksdagen med förslag till nya lagar på redovisningsområdet (prop. 1995/96:10

Års- och koncernredovisning). Det gäller i huvudsak tre nya årsredovisningslagar

som träder i kraft vid årsskiftet, nämligen årsredovisningslagen (1995:000),

ÅRL, lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag,

ÅRKL och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag, ÅRFL.

 Våren 1995 avgav kommittén ytterligare ett delbetänkande, Sambandet

Redovisning Beskattning (SOU 1995:43). Betänkandet behandlar frågor om

sambandet mellan företagens redovisning och beskattning och lämnar förslag med

inriktning på ett minskat samband. Bl.a. föreslås att systemet med

bokslutsdispositioner och obeskattade reserver skall avskaffas och vidare att

sådana avskrivningar och avsättningar som görs uteslutande av skatteskäl inte

skall redovisas i balans- och resultaträkning.

 Delbetänkandet har remissbehandlats. I bilaga 1 finns en förteckning över

remissinstanserna. Inom Finansdepartementet har gjorts en sammanställning av

remissyttrandena (dnr Fi 95/3241). Sammanställningen finns tillgänglig i

lagstiftningsärendet.

 Regeringen kommer nu att ta upp vissa av de frågor som behandlats i

delbetänkandet.

 Remissutfallet på Redovisningskommitténs förslag är övervägande negativt även

om ett antal remissinstanser är positiva till att bokslutsdispositioner och

obeskattade reserver avskaffas. De negativa synpunkterna har framförallt gällt

den skatteregel som kommittén föreslagit för att hindra att företagen delar ut

obeskattade inkomster (utdelningsspärr). Skatteförvaltningen har ansett denna

bestämmelse krånglig och framhållit att den inte skulle vara lämplig för ADB-

mässig kontroll. Riksskatteverket (RSV) har avstyrkt lagstiftning. Företrädare

för näringslivet har varit splittrade när det gäller det minskade sambandet

mellan redovisning och beskattning. Företrädare för större företag har sett

fördelar med ett minskat samband medan företrädare för småföretagen har pekat på

att ett starkt samband för dessa är praktiskt och inte kräver så mycket resurser

att hantera.

 Vissa remissinstanser har framhållit att med de nya årsredovisningslagarna

följer ett krav på företagen att redovisa latent skatt. En redovisning av latent

skatt skulle vara tillräcklig för att hindra att för stora belopp delas ut av

företagen. Mot detta bör följande framhållas. Den nuvarande kopplingen mellan

redovisning och beskattning i förening med aktieägarnas utdelningskrav leder

till att företagen tvingas redovisa en högre beskattningsbar inkomst för att

kunna uppfylla utdelningskravet. Vid en frikoppling mellan redovisning och

beskattning skulle företagen i frånvaro av en utdelningsspärr kunna utnyttja de

skattemässiga reserveringsmöjligheterna på ett mycket effektivare sätt än i dag

och ändå hålla utdelningsnivån oförändrad. Statens skatteintäkter skulle minska

avsevärt. En frikoppling mellan redovisning och beskattning utan någon form av

utdelningsspärr är därför orealistisk.

 Mot bakgrund av remisskritiken har regeringen bl.a. övervägt ett modifierat

förslag med en frivillig s.k. utdelningsspärr. Detta skulle innebära att de

företag som så önskade även i framtiden skulle kunna redovisa

bokslutsdispositioner och obeskattade reserver och därmed inte behöva omfattas

av utdelningsspärren. De företag som vill komma ifrån systemet med

bokslutsdispositioner och obeskattade reserver skulle kunna göra det. Sannolikt

skulle det sistnämnda alternativet väljas främst av de större företagen. Vid

beredningen inom Finansdepartementet av kommitténs förslag har fråga uppkommit

huruvida ett modifierat förslag i alla delar skulle stå i överensstämmelse med

EG:s direktiv på redovisningsområdet. Mot denna bakgrund är det nödvändigt med

ytterligare överväganden innan regeringen tar ställning till vad som skulle vara

en lämplig ordning. En civilrättslig utdelningsspärr för obeskattade vinster bör

också kunna övervägas. Till bilden hör även att den nya årsredovisningslagen för

företag i allmänhet inte skall börja tillämpas förrän i fråga om räkenskapsår

som påbörjas efter den 31 december 1996. Regeringen lägger därför inte nu fram

något förslag i fråga om sambandet mellan redovisning och beskattning för

företag i allmänhet.

 För kreditinstitut och värdepappersbolag samt försäkringsföretag är emellertid

läget ett annat. De nya årsredovisningslagarna för dessa företag skall nämligen

tillämpas på räkenskapsår som påbörjas efter den 31 december 1995. Regeringens

förslag i propositionen begränsas därför till de nya regler på skatteområdet som

är en nödvändig konsekvens av de nya årsredovisningslagarna för kreditinstitut

och värdepappersbolag samt försäkringsföretag. RSV har vid den fortsatta

beredningen under hand förklarat sig inte ha något att erinra mot att

utdelningsspärren införs för denna krets av företag. Härutöver lämnas

ytterligare några förslag på konsekvensändringar till de förslag som regeringen

har lagt fram i prop. 1995/96:10, Års- och koncernredovisning, samt vissa

förtydliganden som föreslagits i Redovisningskommitténs senaste delbetänkande.

 I propositionen tas vidare upp ett antal frågor som inte hänger samman med

Redovisningskommitténs arbete. Det gäller bl.a. en framställning från Svenska

Bankföreningen avseende skatteregler för att ge bankerna möjligheter att

avveckla sitt fastighetsbestånd (dnr Fi95/4032). Under ärendets beredning har

synpunkter inhämtats från Finansinspektionen och RSV. Förslaget redovisas i

avsnitt 5.

 På fiskets område tas upp en fråga om EU-anpassning av skattereglerna för

producentorganisationers marknadsreglering. Förslaget som presenteras i avsnitt

6 har utformats i samråd med Fiskeriverket och RSV.

 Inom Finansdepartementet har upprättats en promemoria med förslag till ändrade

regler för återföring av reservfond inom Landshypotek. Promemorian har

remissbehandlats. Remissvaren finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr

Fi95/1115). I avsnitt 7 redovisas förslagen till ändringar i

återföringsreglerna.

 I avsnitt 8 lämnas förslag om en justering i underskottsavdragslagen.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 12 oktober 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 2.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 3.

 Lagrådet har föreslagit vissa förtydliganden av lagtexten. Regeringen har i

propositionen i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. I förhållande till

lagrådsremissen har också gjorts vissa andra ändringar av lagtexten,

huvudsakligen av redaktionell karaktär.

 De lagförslag som presenteras i denna proposition men som inte har remitterats

till Lagrådet är av sådan enkel beskaffenhet att Lagrådets hörande skulle sakna

betydelse. Yttrande från Lagrådet har därför inte inhämtats över dessa

lagförslag.

4 Särskilda värderingsregler för försäkringsföretag och kreditinstitut m.fl.

4.1 Inledning

Regeringen har som tidigare nämnts den 7 september i år lämnat förslag till tre

nya lagar om årsredovisning (prop. 1995/96:10 Års- och koncernredovisning). Det

är en årsredovisningslag, som är tillämplig på aktiebolag och vissa

handelsbolag, en lag om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

och en lag om årsredovisning i försäkringsföretag. De två sistnämnda lagarna

innebär bl.a. att vissa tillgångar hos försäkringsföretag samt banker och

värdepappersbolag får värderas till verkligt värde även om detta överstiger

anskaffningsvärdet för tillgången. Dagens regler med värdering enligt lägsta

värdets princip kan inte enligt EG:s regler behållas för samtliga

placeringstillgångar. För att inte dessa regler skall medföra ett förändrat

skatteuttag för företagen lämnas i det följande förslag till ändringar på

skatteområdet.

 I den nämnda propositionen, del 4 s.18 har regeringen föreslagit att

indelningen i omsättningstillgångar och anläggningstillgångar upphävs såvitt

gäller försäkringsföretag. I stället införs begreppet placeringstillgångar som

enhetlig beteckning på huvuddelen av ett försäkringsföretags tillgångar. För

värderingen av placeringstillgångarna gäller i princip bestämmelserna i

förslaget till årsredovisningslag om värdering av anläggningstillgångar, dvs.

som regel skall tillgångarna tas upp till anskaffningsvärdet, i förekommande

fall efter avdrag för planenliga avskrivningar. På kort sikt kan detta värde

vara högre än det verkliga värdet.

 Vidare har i propositionen föreslagits att försäkringsföretagen ges rätt att

värdera vissa placeringstillgångar till verkligt värde även när detta värde

överstiger anskaffningsvärdet. Samma värderingsregel har föreslagits beträffande

vissa omsättningstillgångar i kreditinstitut och värdepappersbolag. Om förslagen

i dessa delar genomförs blir effekten att berörda företag kan komma att redovisa

orealiserade vinster i resultaträkningen. För att förhindra att sådana

orealiserade vinster används för utdelning har föreslagits (prop. 1995/95:10 del

3 s.67 och del 4 s.70) att beloppen i fråga skall sättas av till särskilda

fonder under bundet eget kapital.

4.2 Placeringstillgångar i försäkringsföretag

 Kommitténs förslag: Kommitténs förslag överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Enligt RSV kan frikopplingen innebära stora praktiska

problem när det gäller att göra en från redovisningen fristående bedömning av en

tillgångs verkliga värde. Det finns även risk för ett minskat skatteuttag.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt gällande rätt indelas ett försäk-

ringsföretags tillgångar i omsättningstillgångar och anläggningstillgångar. Med

anläggningstillgångar förstås enligt 11 kap. 4 § försäkringsrörelselagen

(1982:713) maskiner, inventarier o.d., kontorsfastigheter som huvudsakligen

avses för rörelsen, aktier och andelar i dotterföretag samt andra aktier och

andelar som innehas som ett led i organisationen av företagets

försäkringsrörelse. Efter medgivande av Finansinspektionen får även andra

tillgångar avsedda för stadigvarande bruk eller innehav redovisas som

anläggningstillgångar. Enligt 11 kap. 7 § nämnda lag anses övriga tillgångar som

omsättningstillgångar.

 Omsättningstillgångarna kan delas in i tre grupper nämligen finansiella

tillgångar (i huvudsak likvida tillgångar såsom kassa, banktillgodohavanden,

fordringar m.m.), återförsäkrares andel i försäkringstekniska skulder samt vad

som hittills betecknats som placeringstillgångar (obligationer, förlagsbevis,

placeringsaktier, inteckningslån och placeringsfastigheter m.m.).

 Av denna indelning av försäkringsföretagens tillgångar följer att huvuddelen

av tillgångarna i dag värderas enligt de bestämmelser som gäller för

omsättningstillgångar, dvs. enligt lägsta värdets princip, oavsett avsikten med

innehavet. Detta gäller även vid beskattningen.

 Ett genomförande av förslaget till särskild årsredovisningslag för

försäkringsföretag får, som nyss nämnts, till följd att större delen av ett

försäkringsföretags tillgångar kommer att utgöras av placeringstillgångar vilka

skall tas upp till anskaffningsvärde - i förekommande fall efter avdrag för

planenliga avskrivningar - eller till verkligt värde. Om denna värdering utan

ändring i skattelagstiftningen läggs till grund för beskattningen skulle

förslagen innebära en avsevärd skatteskärpning för försäkringsföretagen.

 Regeringens mål är att de förslag som läggs fram på redovisningsområdet inte

skall medföra någon förändring av det totala skatteuttaget. Sådana

placeringstillgångar som i dag anses som omsättningstillgångar dvs. andra

placeringstillgångar än kontorsfastigheter för den egna rörelsen samt aktier och

andelar i dotterföretag och intresseföretag bör därför även i framtiden

behandlas som omsättningstillgångar vid inkomsttaxeringen. Detta bör gälla både

vid den löpande inkomstbeskattningen och vid en eventuell försäljning av

tillgångarna. I 2 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt (SIL) föreslås

därför ett nytt moment, 6 a mom., bli infört.

 Förslaget att behandla flertalet placeringstillgångar som omsättningstill-

gångar innebär att de även i fortsättningen får värderas enligt lägsta värdets

princip vid beskattningen, dvs. tillgångarna får inte tas upp till lägre värde

än det lägsta av anskaffningsvärdet och verkliga värdet. Genom regeringens

förslag att slopa kopplingen mellan redovisning och beskattning i fråga om detta

slags tillgångar kan företaget använda det lägsta värdet skattemässigt oavsett

behandlingen i räkenskaperna. Är det verkliga värdet lägre än anskaffningsvärdet

får tillgången alltså tas upp till detta lägre värde vid taxeringen även om

tillgången tas upp till anskaffningsvärdet i räkenskaperna. Om å andra sidan det

verkliga värdet överstiger anskaffningsvärdet kommer det skattemässiga och det

bokföringsmässiga värdet att sammanfalla utom i det fallet då företaget

utnyttjar möjligheten till värdering till verkligt värde i räkenskaperna.

 Om företaget på det nyss skisserade sättet tillämpar anskaffningsvärdet i

räkenskaperna och lägsta värdet vid taxeringen skall det överskjutande beloppet

inte få användas för utdelning. Det överskjutande beloppet bör beskattas om

företaget delar ut medel i en omfattning som inte hade varit möjlig om

tillgången hade värderats till verkligt värde även i räkenskaperna. För att

detta skall kunna ske föreslås en särskild regel i 2 § 1 mom. nionde stycket

SIL, oegentligt kallad utdelningsspärr, se avsnitt 4.5.

 Den föreslagna frikopplingen kan komma att medföra en benägenhet hos

försäkringsföretagen att hävda att placeringstillgångar - framför allt

fastigheter och andra tillgångar som är svåra att värdera - har ett verkligt

värde som understiger det bokförda värdet. En sådan skattemässig värdering

kommer ju inte att påverka det redovisade resultatet och därmed inte heller

inverka på företagets kapitalbas och solvensmarginal. Detta kan i sin tur leda

till taxeringsprocesser som gäller en från redovisningen fristående bedömning av

en tillgångs verkliga värde. Att märka är dock att en nedskrivning skall ske

även i räkenskaperna om det är fråga om en varaktig värdenedgång. En lägre

värdering vid taxeringen än i räkenskaperna kan därför knappast förekomma under

en längre tid än några få år. Med hänsyn härtill och då den regel som avses

förhindra att utdelning skall kunna ske av den obeskattade vinsten (se avsnitt

4.5) kan antas ha en dämpande effekt på nedskrivningsviljan torde de praktiska

problemen kunna bemästras.

4.3 Värdering till verkligt värde

 Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Skattemyndigheten i Stockholms län avstyrker förslaget.

Skattemyndigheten i Göterborgs och Bohus län anser att förslagets effekter bör

utredas ytterligare. Finansinspektionen och Svenska Bankföreningen är positiva

till kommitténs förslag.

 Skälen för regeringens förslag: För försäkringsföretagens del innebär

regeringens förslag i prop. 1995/96:10 del 4 s.63 att merparten av

placeringstillgångarna får konsekvent värderas till verkligt värde, dvs. även

när detta överstiger anskaffningsvärdet. Sådana placeringstillgångar kan t.ex.

utgöras av byggnader och mark, aktier och andelar i andra företag än kon-

cernföretag och intresseföretag samt obligationer och andra räntebärande

värdepapper. Vidare innebär förslaget att placeringar för livförsäkringstagare

som själva bär placeringsrisken (s.k. Unit Linked-försäkring) skall tas upp till

verkligt värde. Den vinst som uppkommer till följd av att det bokförda värdet

överstiger anskaffningsvärdet skall sättas av till en särskild Fond för

orealiserade vinster, som tas upp under bundet eget kapital i

skadeförsäkringsföretag och som återbäringsmedel i livförsäkringsföretag.

Avsättningen får till effekt att de orealiserade vinsterna inte kan läggas till

grund för utdelning. Motsvarande ordning föreslås gälla för livförsäk-

ringsföretagen även när ingen utdelning kan förekomma där.

 När det gäller den skattemässiga behandlingen av placeringstillgångar i

försäkringsföretag kan detta och förslaget i föregående avsnitt att vissa

placeringstillgångar får värderas enligt lägsta värdets princip vid taxeringen

belysas med följande exempel. I exemplet bortses från värdeminskningsavdrag.

Anskaffningsvärdet för en fastighet uppgår till 100. Om det verkliga värdet går

ner till 80 får fastigheten tas upp till 80 vid taxeringen samtidigt som

anskaffningsvärdet, 100, bibehålls som bokfört värde om värdenedgången inte

anses bestående. Mellanskillnaden, 20, behöver inte sättas av till någon

särskild fond men omfattas av utdelningsspärren. Om å andra sidan det verkliga

värdet går upp till 120 kan två situationer uppkomma. Antingen tillämpar

företaget metoden att värdera placeringstillgångarna till anskaffningsvärde i

räkenskaperna. I sådant fall uppgår såväl det skattemässiga värdet beräknat

enligt lägsta värdets princip som det bokföringsmässiga till 100. Alternativt

kan företaget tillämpa metoden med värdering till verkligt värde i bokföringen

(120) och 100 skattemässigt. Mellanskillnaden, 20, skall sättas av till en

bunden fond och kan därmed inte ligga till grund för utdelning.

 Oavsett vilken metod som väljs i balansräkningen - anskaffningsvärde eller

verkligt värde - skall upplysningar om den alternativa värderingen lämnas i not.

 När det gäller kreditinstitut och värdepappersbolag innebär regeringens

förslag till årsredovisningslag för kreditinstitut och värdepappersbolag att

omsättningstillgångar som utgörs av överlåtbara värdepapper får tas upp till

verkligt värde och att den orealiserade vinst som uppkommer till följd av att

det bokförda värdet överstiger anskaffningsvärdet skall sättas av till en Fond

för orealiserade vinster. Denna fond skall redovisas under bundet eget kapital.

Genom fondavsättningen uppnås på samma sätt som gäller skadeförsäkringsföretagen

att beloppet inte kan läggas till grund för utdelning. Även i detta fall finns

särskilda regler om tillägsupplysningar.

 De orealiserade vinster som genom de nya värderingsreglerna kan komma att

redovisas i försäkringsföretagens, kredititstitutens och värdepappersbolagens

räkenskaper bör inte bli föremål för beskattning. Vad nu sagts innebär att det

bör vara tillåtet att värdera berörda tillgångar i försäkringsföretag,

kreditinstitut och värdepappersbolag enligt lägsta värdets princip vid

inkomsttaxeringen även om tillgångarna tagits upp till högre värde i

räkenskaperna, se förslaget till 2 § 6 a mom. SIL. En förutsättning är dock att

detta övervärde inte läggs till grund för utdelning. En särskild utelningsspärr

med verkan vid beskattningen är nödvändig i de fall där skillnaden i bokfört

värde uppkommer på grund av att företaget i räkenskaperna värderat tillgångarna

till anskaffningsvärde medan det vid inkomsttaxeringen värderat tillgångarna

till ett lägre verkligt värde.

4.4 Justeringsregel

 Kommitténs förslag: Kommittén har inte lämnat något förslag på denna punkt.

 Skälen för regeringens förslag: En fråga som aktualiseras på grund av

förslagen i det föregående är i vad mån en frikoppling mellan redovisning och

beskattning i fråga om värdering av t.ex. värdepapper kan medföra att ett

företag inom ramen för lägsta värdets princip vid beskattningen kan växla från

en kollektiv värdering av värdepapper och en post-för-post-värdering.

 Frikopplingen medför att önskemål om att redovisa så goda resultat som möjligt

inte hålls tillbaka av beskattningen. Det skulle därför finnas anledning för de

företag som tidigare tillämpat en kollektiv värdering vid beskattningen att gå

över till att tillämpa en post-för-post-värdering. Ett exempel illustrerar.

 Ett bolag har en värdepappersportfölj som innehåller tre typer av värdepapper.

Värdepapperens anskaffningsvärde och verkliga värde visas nedan.

Värde- Anskaffnings- Verkligt Post-för-post

papper värde värde värdering

X 100 200 100

Y 300 100 100

Z 200 200 200

Summa 600 500 400

Vid en post-för-post-värdering av portföljen väljs det lägsta värdet för varje

slag av värdepapper. Värdepapper X värderas således till 100, värdepapper Y till

100 och värdepapper Z till 200. Den totala värderingen uppgår därmed till 400.

Den individuella värderingen understiger med andra ord den kollektiva

värderingen.

Lägsta värdet vid en portföljvis tillämpning av lägsta värdets princip är

däremot 500, det sammanlagda verkliga värdet, eftersom det understiger det

sammanlagda anskaffningsvärdet.

 Detta är ett generellt resultat. Ju mer divergerande värdeutvecklingen på

olika innehav av värdepapper är, desto större blir skillnaden mellan en

individuell och en kollektiv tillämpning av lägsta värdets princip. Den lägre

värderingen skulle föranleda ett visst skattebortfall. För att undvika detta

föreslås i det nya 2 § 6 a mom. SIL ett stycke som innebär att ett belopp

motsvarande skillnaden mellan en kollektiv värdering och en post-för-post-

värdering skall justera den ändring i värdering av tillgångarna som får

genomslag i resultaträkningen.

 Ett exempel kan illustrera. Utgångspunkten är samma värdepappersportfölj som

används ovan. Den situation som där beskrivs är värdena vid utgången av år t-1.

Under år t stiger tillgångarna i värde med 10%. Vid utgången av år t är

situationen följande:

Värde- Anskaffnings- Verkligt Post-för-post

papper värde värde värdering

X 100 220 100

Y 300 110 110

Z 200 220 200

Summa 600 550 410

 Vid en post-för-post-värdering värderas värdepapper X till 100, värdepapper Y

till 110 och värdepapper Z till 200. Sammantaget värderas tillgångarna till 410.

 Vid byte av värderingsmetod från kollektiv värdering år t-1 till post-för-post

värdering år t ändras resultatet år t med -90 (=-(500-410)) när värdet på

portföljen faktiskt har stigit med 50 (=-(500-550)). Genom att företaget måste

justera sin ändring med skillnaden mellan kollektiv värdering och post-för-post

värdering år t-1, 100 (=500-400), ändras påverkan på resultatet till +10(=-

90+100). Detta motsvarar att en post-för-post värdering skulle ha gjorts redan

år t-1 (=-(400-410). Ingen skattelättnad uppkommer och därmed ger frikopplingen

inget incitament att byta värderingsmetod.

 32

4.5 Utdelningsspärr

 Kommitténs förslag: Utdelningsspärren omfattar alla de situationer i vilka

kommittén föreslagit frikoppling mellan redovisning och beskattning.

 Remissinstanserna: RSV avstyrker utdelningsspärren. RSV anser regeln

komplicerad och resurskrävande. Skattemyndigheterna i Stockholms, Östergötlands

och Örebro län avstyrker förslaget. Finansinspektionen konstaterar att

utdelningsspärren kan komma att leda till vissa problem hos främst de små och

medelstora företagen. BFN anser att reglerna är komplicerade och framhåller

bl.a. att det kan finnas olika meningar om vad som skall anses som

vinstutdelning och hur begränsningsreglerna skall tillämpas. Vidare framhålls

att de utdelningsbara vinstmedlen kan bestämmas inte bara av redovisningen i den

juridiska personen utan också av koncernredovisningen. BFN motsätter sig

emellertid inte en utdelningsspärr om en sådan spärr av andra än

redovisningsmässiga skäl skulle bedömas nödvändig. Redovisningsrådet motsätter

sig inte att utdelningsspärren införs om det utgör en förutsättning för att

förslaget skall genomföras. Handelshögskolan i Stockholm pekar bl.a. på att det

kan vara svårt att definiera vad som skall förstås med utdelning eller annat

förfogande. Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet har invändningar mot

utdelningsspärren. FAR och KF avstyrker. Näringslivets skattedelegation anser

att utdelningsspärren inte behövs eftersom företagen kommer att göra avsättning

för latent skatt.

Skälen för regeringens förslag:

Grundläggande utformning

Som redan har framhållits innebär kopplingen mellan redovisning och beskattning

i förening med ägarnas utdelningskrav att företagen inte kan utnyttja de

skattemässiga reserveringsmöjligheterna fullt ut. Vid en frikoppling skulle

företagen kunna utnyttja de skattemässiga reserveringsmöjligheterna mer

effektivt och ändå kunna hålla oförändrad utdelning. Redan av statsfinansiella

skäl kan en utdelningsspärr därför inte undvaras. RSV har vid den fortsatta

beredningen under hand förklarat sig inte ha något att erinra mot att

utdelningsspärren införs för en begränsad krets företag.

 Regeringen delar med hänsyn till det anförda kommitténs uppfattning att en

utvidgning av det frikopplade området inte skall öka möjligheterna att dela ut,

eller på annat sätt förfoga över, obeskattade vinster. En utdelningsspärr skall

därför införas för de företag som värderar sådana tillgångar som avses i 2 § 6 a

mom. första och tredje styckena SIL enligt lägsta värdets princip vid

inkomsttaxeringen och till ett högre verkligt värde i räkenskaperna. Spärren är

trots benämningen inte något associationsrättsligt institut utan en ren

skatteregel. En överträdelse av spärren utlöser således inte några associa-

tionsrättsliga sanktioner (i form av skadestånd, återbetalningsskyldighet e.d.)

utan får enbart beskattningsmässiga konsekvenser.

 Utdelningsspärren, som föreslås införd i 2 § 1 mom. nionde stycket SIL, bör

utformas så att det skattemässiga värdet av t.ex. omsättningstillgångar som

utgörs av överlåtbara värdepapper skall höjas i den mån ett företag delar ut

medel eller på annat sätt förfogar över uppkommen vinst i en omfattning som inte

lagligen hade kunnat ske om det skattemässiga värdet också hade använts i

räkenskaperna. Förslaget tar inte bara sikte på utdelningar utan även på annat

förfogande över uppkommen vinst. Härmed avses i första hand reglerna om

fondemission i aktiebolag. Enligt 4 kap. 16 § ABL kan fondemission nämligen ske

genom överföring till aktiekapitalet av belopp som kan utdelas enligt 12 kap.

2 § första stycket samma lag. Genom frikopplingen kan bolagets utdelningsbara

vinstbelopp innehålla även obeskattade vinster vilka, om nuvarande reglering

lämnas oförändrad, skulle kunna användas för fondemission. Genom att

utdelningsspärren föreslås omfatta även fondemission förhindras att bolaget

först överför obeskattade vinster till aktiekapitalet och därefter beslutar om

nedsättning av detta och utbetalar motsvarande belopp till aktieägarna.

 Ett annat exempel på en inte avsedd effekt som skulle uppkomma om förslaget

till utdelningsspärr endast tog sikte på utdelning från ett företag är reglerna

om återbetalning av medlemsinsatser enligt 4 kap. lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar. Enligt dessa bestämmelser har en medlem som avgått ur föreningen

rätt att efter viss tid få ut sina inbetalda insatser. Återbetalningen får dock

inte överstiga vad som belöper på honom i förhållande till övriga medlemmar av

föreningens eget kapital enligt den balansräkning som hänför sig till tiden för

avgången. Om det i detta fall vore tillåtet att inräkna även obeskattade vinster

i föreningens eget kapital skulle det återbetalningsbara beloppet öka i

motsvarande mån. Detta talar för att hänsyn bör tas endast till beskattade

vinster vid beräkningen av det återbetalningsbara beloppet. En förening som

återbetalar medlemsinsatser i en omfattning som inte hade varit möjlig om t.ex.

föreningens tillgångar tagits upp till samma värde i räkenskaperna som vid

beskattningen bör således helt eller delvis förlora rätten till nedskrivning.

 Som antytts i det föregående är avsikten att tillämpningen av utdelnings-

spärren skall utgå från det civilrättsliga utdelningsbegreppet. Ett förfogande

över uppkommen vinst som enligt de associationsrättsliga reglerna är att anse

som en utdelning blir således att betrakta som en utdelning även vid

tillämpningen av den skatterättsliga utdelningsspärren. Vid bedömningen av vad

som hade varit utdelningsbara medel enligt t.ex. 12 kap. ABL om samma värdering

hade gjorts i räkenskaperna som vid inkomsttaxeringen torde det i praktiken

knappast bli tal om att tillämpa någon annan utdelningsregel än den mekaniska

spärren i 12 kap. 2 § första stycket ABL. Någon begränsning till denna regel bör

emellertid inte föreskrivas i SIL. Även om det i något sällsynt undantagsfall

skulle framstå som uppenbart att försiktighetsregeln i 12 kap. 2 § andra stycket

ABL har överträtts utan att utdelningen står i strid med paragrafens första

stycke bör den skattemässiga behandlingen kunna underkännas.

Koncernbidrag

En fråga som bör övervägas är hur koncernbidrag skall behandlas när det gäller

tillämpningen av den föreslagna utdelningsspärren. Det kan vara svårt att

fastställa utdelningens storlek om ett moderföretag och ett dotterföretag med

kort mellanrum utväxlar prestationer som har karaktär av koncernbidrag

respektive aktieägartillskott. Dotterföretaget lämnar först ett koncernbidrag på

exempelvis 100 varefter moderföretaget återsänder 72 i form av

aktieägartillskott. Moderföretaget behåller således endast ett belopp

motsvarande den skatt som belöper på koncernbidraget från dotterföretaget.

Frågan är om koncernbidraget skall bestämmas till nettobeloppet (28) eller till

bruttobeloppet (100). Starka skäl talar för att endast nettobeloppet bör anses

som utdelning, i vart fall om transaktionerna sker i det närmaste samtidigt.

 Det kan vidare övervägas om avdrag för koncernbidrag bör kunna vägras på den

grunden att ett annat företag inom samma koncern delar ut medel på ett sätt som

inte hade varit förenligt med utdelningsspärren om det givande bolaget stått för

utdelningen. Tanken med en sådan bestämmelse är att ett företag inte skall kunna

använda det bokföringsmässiga resultatet - opåverkat av de skattemässiga

dispositionerna - för att lämna koncernbidrag till ett annat företag som i sin

tur använder beloppet för vinstutdelning.

 Ett koncernbidrag från ett dotterföretag till dess moderföretag utgör

civilrättsligt sett med få undantag en vinstdisposition och får därmed inte

överstiga vad som är tillgängligt för utdelning enligt de associationsrättsliga

reglerna. Vid bedömningen av om vinstdispositionen håller sig inom ramen för

utdelningsbara medel måste hänsyn tas till eventuella skattedispositioner. Den

föreslagna utdelningsspärren innebär att det givande bolagets deklaration skall

prövas mot bakgrund av bl.a. denna vinstutdelning och detta oavsett hur

moderbolaget i sin tur använt koncernbidraget. Samma synsätt bör anläggas på det

fallet att koncernbidraget lämnas till ett systerföretag. Det förhållandet att

koncernbidraget utgör en vid taxeringen avdragsgill kostnad är i detta

sammanhang utan betydelse. En förmögenhetsöverföring som enligt civilrättens

regler utgör en vinstutdelning skall således generellt behandlas som en sådan

även vid tillämpning av den föreslagna utdelningsspärren.Det kan inträffa att

ett bidrag mellan två koncernföretag närmast har karaktär av rörelsekostnad i

det givande företaget; bidraget avser t.ex. vissa av moder- eller

systerföretaget tillhandahållna tjänster. I detta fall är det inte fråga om

utdelning varför den föreslagna utdelningsspärren inte blir tillämplig. Detta

gäller oavsett om överföringen använts för vinstutdelning i det mottagande

företaget.

 Ett koncernbidrag från ett moderföretag till ett dotterföretag kan närmast ses

som ett aktieägartillskott och utgör definitionsmässigt inte någon

vinstutdelning. Frågan är om ett sådant koncernbidrag ändå skall jämställas med

utdelning när det gäller tillämpningen av utdelningsspärren.

 I enlighet med vad som tidigare anförts beträffande koncernbidrag från

dotterföretag till moderföretag bör ett aktieägartillskott som har karaktär av

rörelsekostnad aldrig utlösa utdelningsspärren hos moderföretaget. Ett tillskott

som har karaktär av en moderföretagets investering i dotterföretaget och således

medför att värdet på aktierna eller andelarna i detta företag ökar bör inte

heller medföra att utdelningsspärren aktualiseras. Möjligen skulle frågan kunna

bedömas något annorlunda om dotterföretaget i sin tur delade ut medel i en

omfattning som inte hade varit tillåten i moderföretaget.

 Antag exempelvis att ett aktiebolag (moderbolaget) äger 60 % av aktierna i ett

annat bolag (dotterbolaget). Resterande 40 % av aktierna ägs av samma fysiska

personer som äger aktierna i moderbolaget. Moderbolaget värderar lagret av

överlåtbara värdepapper till anskaffningsvärdet, 400, i räkenskaperna och till

det verkliga värdet, 300, i deklarationen. Skillnaden, 100, tillförs

dotterbolaget i form av ett aktieägartillskott. Dotterbolaget delar i sin tur ut

60 tillbaka till moderbolaget och 40 till övriga aktieägare. Om moderbolaget

hade delat ut dessa 40 direkt till aktieägarna hade utdelningsspärren utlösts.

 Om dotterbolaget är helägt uppkommer inte något problem eftersom utdelningen

ju i så fall går tillbaka till samma bolag som lämnat tillskottet. Det är

således samma medel, först i form av ett aktieägartillskott och sedan i form av

en vinstutdelning, som utväxlas mellan bolagen. Om moderbolaget sedan väljer att

vidareutdela utdelningen från dotterbolaget prövas moderbolagets deklaration på

vanligt sätt med tillämpning av utdelningsspärren.

 Inte heller i det fallet att dotterbolaget inte är helägt men samma personer

äger aktier i såväl moderbolaget som dotterbolaget synes den föreslagna

utdelningsspärren behöva föranleda något tillämpningsproblem. I sådant fall bör

rimligen det aktieägartillskott som formellt sett lämnas av moderbolaget ensamt

i själva verket anses ha lämnats av samtliga aktieägare i förhållande till vars

och ens aktieinnehav och den del som på detta sätt bedöms härröra från annan

aktieägare än moderbolaget bör antas först ha kommit denne till del i form av

utdelning från moderbolaget. I exemplet ovan skulle således 40 av

aktieägartillskottet anses ha delats ut till övriga aktieägare för att sedan

tillskjutas dotterbolaget i form av aktieägartillskott. Vid prövningen av

moderbolagets deklaration får denna utdelning på 40 betydelse.

 Regeringen delar kommitténs slutsats att bestämmelsen om utdelningsspärr inte

behöver kombineras med särskilda regler som tar sikte på koncernbidrag eller

andra förmögenhetsöverföringar mellan koncernföretag. Frågan om

utdelningsspärren skall tillämpas bör avgöras enbart på grundval av om ett

koncernbidrag civilrättsligt sett utgör utdelning eller inte.

4.6 Skattemyndighetens kontroll av utdelningsspärren

 Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: RSV har framhållit att en mängd nya uppgifter måste tas in

på deklarationsblanketterna och att arbetet med kontrollen kan bli mycket

resurskrävande.

 Skälen för regeringens förslag: För att den föreslagna utdelningsspärren skall

bli effektiv måste skattemyndigheterna ges möjlighet att kontrollera dess

efterlevnad. För detta ändamål bör berörda skattskyldiga åläggas att i sin

självdeklaration lämna sådana uppgifter som erfordras för att utdelningsspärren

skall kunna kontrolleras. Framför allt gäller detta uppgift om hur det

bokföringsmässiga resultatet har justerats för att överensstämma med de regler

som gäller för beräkningen av det skattemässiga resultatet. Ett sådant krav

finns redan i dag i 2 kap. 19 § andra stycket 3 lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter (LSK).

 I övrigt måste den skattskyldige lämna uppgift om beslutad utdelning eller

annat förfogande över uppkommen vinst.

4.7 Ikraftträdande

 Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har framhållit att

ikraftträdandet av skattereglerna bör samordnas med de ändrade tidpunkter som

föreslås i lagrådsremissen om års- och koncernredovisning för de nya

årsredovisningslagarna.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen föreslår att samtliga ändringar i

skattelagstiftningen träder i kraft den 1 januari 1996 och att de tillämpas på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare såvitt avser företag

som omfattas av ÅRKL och ÅRFL. För övriga företag tillämpas de nya reglerna på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare. Gällande

bestämmelser bör dock tillämpas i fråga om räkenskapsår som påbörjas före

utgången av år 1995. Några särskilda övergångsregler behövs inte utan redan 1996

års bokslut och årsredovisningar bör kunna upprättas med beaktande av de

förändrade skattereglerna.

 Den nya redovisningsprincipen för finansiella företag leder till att fritt

eget kapital, och därmed utdelningsbara medel, kan komma att höjas avsevärt

mellan åren 1995 och 1996. Som utdelningsspärren är utformad kan emellertid

någon utdelning av detta höjningsbelopp inte ske utan att beloppet i fråga blir

föremål för beskattning.

5 Skattefrihet för viss utdelning från bank-

aktiebolag

 Bakgrunden till regeringens förslag: I 3 § 7 mom. SIL finns en bestämmelse som

innebär att ett aktiebolag utan omedelbara skattekonsekvenser kan dela upp

verksamheten på mindre enheter. I avsaknad av civilrättsliga regler för fission

har de skatterättsliga bestämmelserna sin utgångspunkt i ett förfarande där ett

aktiebolag till sina aktieägare delar ut aktierna i ett helägt dotterbolag.

Sådan utdelning undantas från beskattning under följande förutsättningar.

 Moderbolaget skall ha aktier inregistrerade vid en svensk börs. Utdelningen

skall lämnas i form av aktier i ett svenskt aktiebolag som det utdelande bolaget

skall ha ägt sedan ingången av föregående beskattningsår eller sedan det andra

bolaget började bedriva verksamhet av något slag. Samtliga aktier skall delas

ut. Den verksamhet som skall bedrivas i vartdera bolaget efter det att

utdelningen har lämnats skall vara av betydande omfattning i förhållande till

den verksamhet som före utdelningen av aktierna bedrevs i det utdelande bolaget.

 Av punkt 1 fjärde stycket av anvisningarna till 22 § KL framgår att

uttagsbeskattning av det utdelande bolaget inte skall ske vid utdelning av

aktier enligt 3 § 7 mom. SIL (undantag gäller för uttag av vissa

omsättningsaktier). Bestämmelser om anskaffningsvärdet för de utdelade aktierna

finns i 27 § 2 mom. SIL. Anskaffningsvärdet på aktien i det utdelande bolaget

skall fördelas på denna och den utdelade aktien med ledning av förändringen i

marknadsvärdet till följd av utdelningen. Vinsten vid en framtida försäljning av

resp. aktie beräknas med utgångspunkt i detta fördelade anskaffningsvärde och

beskattas enligt allmänna regler. Ett delningsförfarande innebär alltså inte

någon definitiv skattelättnad utan enbart en uppskjuten beskattning.

 Vid lagstiftningens tillkomst anförde det föredragande statsrådet att det var

fråga om ett begränsat ingrepp i beskattningsreglerna i avvaktan på en generell

översyn av olika inkomstskattefrågor i samband med omstruktureringar (prop.

1990/91:167 s.18). Det faktum att aktieägarna inte skulle beskattas för

utdelning i form av aktier i ett dotterbolag var att betrakta som ett avsteg

från huvudprincipen vilket motiverade en restriktiv tillämpning av den

föreslagna regeln. Kravet på omfattningen av den verksamhet som skall bedrivas i

dotterbolaget, det s.k. verksamhetsvillkoret, ansågs nödvändigt för att ett

delningsförfarande skulle vara motiverat av marknadsmässiga skäl och inte utgöra

ett alternativ till kontantutdelning.

 Verksamhetsvillkoret har inte preciserats närmare men ett allmänt krav är att

den verksamhet som skall bedrivas i det avskilda dotterbolaget minst skall

utgöra ca 20 % av den verksamhet som bedrevs i det förutvarande moderbolaget.

Den verksamhet som finns kvar i det förutvarande moderbolaget bör även den

utgöra minst 20 % av den ursprungliga verksamheten (prop. 1990/91:167 s.19 och

26).

 Svenska Bankföreningen har i en framställning till Finansdepartementet hem-

ställt om en ändring i de aktuella reglerna i syfte att bereda bankerna

möjlighet att avveckla det stora fastighetsbestånd som övertagits som en följd

av den s.k. bankkrisen (dnr Fi95/4032). Bankföreningen anför i huvudsak följande

som stöd för sin hemställan. Fastighetsinnehavet ligger i helägda dotterbolag.

Att avyttra ett fastighetsbestånd av den storlek bankerna innehar är en

synnerligen omfattande procedur som kommer att medföra påtagliga

samhällsekonomiska konsekvenser. Alla tänkbara möjligheter måste tillvaratas för

att avvecklingen skall kunna ske så smärtfritt som möjligt. En avveckling skulle

kunna ske genom att aktierna i dotterbolagen delas ut till aktieägarna i banken.

För att kunna uppfylla verksamhetsvillkoret i 3 § 7 mom. SIL kan emellertid i

vissa fall krävas en kapitalisering av dotterbolagen som enbart skulle vara

motiverad av skattemässiga skäl.

 Skälen för regeringens förslag: En bank är i princip förbjuden att förvärva

fast egendom som placeringstillgång. Vissa undantagsregler finns dock. Ett

undantag finns i 2 kap. 8 § bankrörelselagen (1987:617), BRL, som medger att en

bank för att skydda sin fordran får köpa egendom som är utmätt eller utgör

säkerhet för fordringen. Om det föreligger risk för avsevärd förlust får banken

även överta viss egendom som betalning för fordran. Egendom som en bank har

förvärvat för att skydda fordran skall enligt 2 kap. 8 § sjätte stycket BRL

avyttras så snart det lämpligen kan ske och senast när det kan äga rum utan

förlust för banken.

 En avveckling av det fastighetsbestånd som bankerna har övertagit i samband

med bankkrisen är ett led i den pågående normaliseringen av banksektorn. En

renodling av verksamheten minskar också risktagandet vilket i sin tur kan

innebära en minskning av bankernas finansieringskostnader. Genom att såväl

banker som flera andra aktörer har stora fastighetsbestånd som skall avyttras

finns det risk för att en avvecklingsprocess skulle medföra störningar på

fastighetsmarknaden. Regeringens uppfattning är att det är väsentligt att bereda

bankerna möjlighet att på olika vägar avveckla sitt fastighetsinnehav.

 För de banker som driver bankrörelse i form av bankaktiebolag kan en

avveckling ske genom ett sådant delningsförfarande som avses i 3 § 7 mom. SIL.

En förutsättning enligt gällande regler är att verksamhetsvillkoret kan

uppfyllas, något som inte utan stora olägenheter är möjligt för vissa

bankaktiebolag. Företagsskatteutredningen (1992:11) arbetar för närvarande med

frågor som rör omstrukturering av företag. Behovet av eventuella ändringar i de

regler som gäller för uppdelning av företag kommer naturligt upp i detta samman-

hang. Avsikten var att utredningen skulle redovisa resultatet av sitt uppdrag

före utgången av år 1995. Utredningen har emellertid nu fått tilläggsdirektiv

och arbetet med omstruktureringar kommer att senareläggas (prop. 1995/96:25,

dir. 1995:130).

 Regeringen anser att bankerna redan under år 1996 bör ges möjlighet att

avveckla sina fastighetsengagemang. Ett förslag till ändrad lagstiftning bör

därför läggas fram nu. Tillämpningsområdet för bestämmelserna i 3 § 7 mom. SIL

gäller i dag svenska aktiebolag. Motiven för de föreslagna ändringarna är

inriktade på förhållandena i banksektorn. För att inte föregripa Företagsskatte-

utredningens arbete bör förslaget begränsas till en omprövning av de villkor som

kan hindra en omstrukturering av bankaktiebolagen.

 När reglerna om uppdelning av verksamhet infördes var det fråga om ett nytt

inslag i omstruktureringsreglerna. Det var därför befogat med särskilda

begränsningar. Ett exempel på detta är verksamhetsvillkoret som skall motverka

att ett delningsförfarande blir ett alternativ till kontantutdelning. Ett

delningsförfarande innebär också att anskaffningsvärdet på aktierna i det

utdelande bolaget skall fördelas, något som medför bl.a. vissa praktiska

problem. Den restriktion som ligger i verksamhetsvillkoret kan därför tala för

ett bibehållande av villkoret i någon form. Den omständigheten att banker står

under tillsyn av Finansinspektionen bör enligt regeringens uppfattning

emellertid vara en tillräckligt återhållande faktor utan att det därutöver skall

behövas ett verksamhetsvillkor för dessa företag.

 Ett slopande av verksamhetsvillkoret är inte tillräckligt för att bereda

samtliga bankaktiebolag möjlighet att genomföra ett delningsförfarande. Förutom

det grundläggande kravet att det utdelande företaget måste vara ett aktiebolag

krävs att bolaget skall ha aktier inregistrerade vid en svensk börs. Bolag som

har aktier noterade på OTC- eller O-listan omfattas således inte av

lagstiftningen. Det innebär att vissa bankaktiebolag av det skälet inte kan

använda ett delningsförfarande. Regeringen bedömer att är angeläget att möjlig-

heten till ett delningsförfarande kan utnyttjas av samtliga bankaktiebolag.

Bankaktiebolag bör därför undantas från kravet att det utdelande bolaget skall

ha aktier inregistrerade vid en svensk börs.

 Förslaget föranleder ändring i 3 § 7 mom. SIL.

6 Skatteregler för producentorganisationer på

fiskets område

Bakgrunden till regeringens förslag:

Marknadsregleringen

Redan EES-avtalet innebar ett svenskt deltagande i den gemensamma

fiskeripolitiken inom EU. Genom EU-avtalet deltar Sverige fullt ut i den

politiken från årsskiftet 1994/95. Fiskeripolitiken består av resurs-, marknads-

och strukturpolitik. Resurspolitiken reglerar fördelningen av fiskresurser

mellan medlemsländerna samt avtal med tredje land. De viktigaste delarna i

marknadspolitiken är överskottsreglering och importreglering. Strukturpolitiken

syftar bl.a. till anpassning och modernisering av fiskeflottan samt

investeringar i fiskberedning och vattenbruk.

 Grundläggande bestämmelser om marknadsreglering finns i Council Regulation

(EEC) No 3759/92 of 17 december 1992 on the common organization of the market in

fishery and aquaculture products (No L 388/1). Nationella bestämmelser om

marknadsregleringen finns i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den

gemensamma fiskeripolitiken och i förordningen (1994:1716) om fisket,

vattenbruket och fiskerinäringen samt i föreskrifter meddelade av Fiskeriverket

(prop. 1994/95:75, bet. 1994/95:JoU7, rskr. 1994/95:126).

 Syftet med marknadsregleringen är att stabilisera marknaden och trygga

försörjningen av varor av god kvalitet till skäliga priser. I

marknadsregleringen har producentorganisationerna viktiga uppgifter. En

producentorganisation är en sammanslutning av fiskare eller organisationer av

fiskare. Den skall vara godkänd av Fiskeriverket. Producentorganisationerna

svarar bl.a. för återtagande av varor i marknadsreglerande syfte. Med

återtagande av varor avses att varor i det första försäljningsledet tas ur

marknaden. Det är fråga om fisk som inte kan avsättas till vissa bestämda priser

(s.k. återtagspriser). De återtagna varorna skall användas på ett sådant sätt

att den övriga normala avsättningen av produktionen inte hämmas. De återtagna

varorna används till fiskmjöl och djurfoder.

 Systemet med återtagande bygger på att de fiskare som är medlemmar i en

producentorganisation betalar en avgift till organisationen. Dessa avgifter förs

till interventionsfonder som skall finansiera organisationens kostnader för

återtagande av fisk.

 För att undvika marknadsstörningar kan Fiskeriverket föreskriva att även de

fiskare som inte är medlemmar i någon producentorganisation skall följa

organisationens regler om återtagspriser.

 I Sverige finns fyra godkända producentorganisationener; dessa är Sveriges

Fiskares Producentorganisation ekonomisk förening, Norra Bohusläns

Producentorganisation ekonomisk förening, Hallandsfiskarnas

Producentorganisation ekonomisk förening och Producentorganisationen Gävlefisk

ekonomisk förening.

Gällande rätt

Marknadsregleringen på fiskets område har pågått under många år. Vidare har till

regleringen kopplats särskilda skatteregler.

 Enligt förordningen (1954:71) om rätt att vid taxeringen för inkomst njuta

avdrag för belopp, som tillförts vissa för prisreglering bildade stiftelser,

m.m. kunde överskott i regleringsverksamheten med avdragsrätt föras över till

stiftelser (konjunkturutjämningsfonder) som enligt förordningen var frikallade

från skattskyldighet. Föreningarna var i princip oinskränkt skattskyldiga till

statlig inkomstskatt men reglerna om avsättning till fonderna medförde i

praktiken att föreningarna i stort sett var skattebefriade. Denna lagstiftning

ersattes år 1987 genom att sådana regleringsföreningar som avses i lagen

(1974:226) om prisreglering på fiskets område togs in i den s.k. katalogen (7 §

4 mom. SIL) och frikallades från skattskyldighet för all annan inkomst än

inkomst av näringsverksamhet som hänför sig till innehav av fastighet.

Motsvarande gäller för jordbruket i fråga om regleringsföreningar enligt lagen

(1967:340) om prisreglering på jordbrukets område.

 Prisregleringslagarna upphävdes år 1993 varför bestämmelsen om frikallelse

från skattskyldighet kommer att sakna aktualitet efter att Svensk Fisk Ekonomisk

Förening har genomfört sin likvidiation under år 1995 eller 1996 (SFS 1993:649).

Även lagstiftningen om regleringsföreningarna på jordbrukets område har upphävts

och skattebestämmelserna saknar nu aktualitet (SFS 1990:615).

 Skälen till regeringens förslag: Som framgått av den tidigare redovisningen

uppbär producentorganisationerna medlemsavgifter som skall användas för

återtagande av fisk. Vidare utgår bidrag från staten. Medel som inte används

under året sparas i interventionsfonder. Dessa fonder används när årets intäkter

inte förslår till verksamheten med återtagande.

 Den särbehandling som de tidigare prisregleringsföreningarna åtnjöt vid

inkomstbeskattningen motiverades av de speciella uppgifter föreningarna hade och

de former under vilka verksamheten bedrevs. Producentorganisationerna har ersatt

prisregleringsföreningarnas verksamhet och även producentorganisationerna bör

därför räknas till de inskränkt skattskyldiga som regleras i 7 § 4 mom. SIL. Med

hänsyn till att producentorganisationerna kan bedriva annan verksamhet vid sidan

av de marknadsreglerande uppgifterna bör föreningarna frikallas från

skattskyldighet endast till den del verksamheten avser marknadsreglering.

 Frikallelsen för producentorganisationerna bör gälla redan vid innevarande

taxering.

 Bestämmelserna om prisregleringsföreningar i 7 § 4 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt är inte längre aktuella och kan därför tas bort.

7 Landshypoteks reservfonder

Skälen för regeringens förslag: Vid 1993 års företagsskattereform beslöts att

företagens skatteutjämningsreserver skulle avvecklas på så sätt att i princip

halva reserven återförs till beskattning under fem år. Den andra hälften skulle

få upplösas skattefritt med en femtedel per år.

 För bl.a. Stadshypotek, som före ombildningen till kreditmarknadsbolag i

stället gjort avsättningar till reservfond, beslöts att hälften av

reservfonderna avsatta i bokslut till ledning för 1986 och senare års taxeringar

skulle anses utgöra skatteutjämningsreserv. Det sagda innebar att upp till en

fjärdedel av dessa reservfonder inte skulle behöva återföras till beskattning.

 Vid ombildning av Landshypotek åstadkoms med Stadshypotek likformiga regler.

Tre fjärdedelar av reservfonderna avsatta i bokslut till ledning för 1986 och

senare års taxeringar skall enligt hittillsvarande regler återföras till

beskattning vid 1996-1999 års taxeringar (prop. 1993/94:216, bet. 1993/94:NU27,

rskr. 1993/94:446, SFS 1994:760).

 Hösten 1994 beslöt riksdagen att begränsa den skattefria upplösningen av

skatteutjämningsreserverna och samtidigt förlänga återföringsperioden med två år

(prop. 1994/95:25 s. 63 ff, bet. FiU1, rskr. 1994/95:145, SFS 1994:1891). För

att uppnå likformiga regler bör motsvarande ändringar göras även i fråga om

återföringen av Landshypoteks reservfonder. Landshypotek bör därför återföra

sammantaget minst 19/20-delar av sina reservfonder vid 1996 - 2001 års

taxeringar. Ett förslag därom har remitterats till bl.a. Landshypotek och

Riksskatteverket. Landshypotek har motsatt sig förslaget med hänvisning till den

juridiska sentensen "pacta sunt servanda" (avtal skall hållas) medan

Riksskatteverket inte haft något att erinra.

 Den förra regeringens beslut i fråga om återföringen av skatteutjäm-

ningsreserverna framstår, som regeringen tidigare framhållit, som orättfärdigt.

En eftergift av beskattningen på så stora reserveringar innebär ett betydande

skattebortfall. Skärpningen av återföringsreglerna för övriga företag har

beräknats ge en varaktig budgetförstärkning på 600 miljoner kronor. Motsvarande

skärpning av återföringsreglerna för Landshypotek beräknas innebära en varaktig

budgetförstärkning på ytterligare 2 miljoner kronor. Det är angeläget att

företagen får arbeta under så likformiga förutsättningar som möjligt. Främst

neutralitetsaspekter talar således för att återföringsreglerna ändras.

 Förslaget föranleder en ändring av lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vid

ombildning av landshypoteksinstitutionen.

8 Spärreglerna mot förlustutjämning

Skälen för regeringens förslag: Spärreglerna mot förlustutjämning är för

närvarande inte tillämpliga i fråga om utländska företag. Det är självfallet

inte meningsfullt att föreskriva att de svenska spärreglerna skall tillämpas i

fråga om företag som taxeras utomlands. Utländska företag som driver verksamhet

vid ett fast driftställe i Sverige är emellertid skattskyldiga här för inkomster

från det fasta driftstället. Underskott som uppkommer i det utländska bolagets

svenska verksamheten får utnyttjas enligt vanliga regler. Av neutralitetsskäl

bör spärreglerna vara tillämpliga även vid ägarförändringar i utländska bolag

verksamma i Sverige.

 Förslaget föranleder en ändring i 3 § lagen om avdrag för underskott av

näringsverksamhet.

9 Vissa lagtekniska justeringar

Regeringen föreslår dessutom ett antal lagtekniska justeringar som enbart

kommenteras i författningskommentaren, avsnitt 11.

 Regeringen föreslår också en mindre ändring i 13 kap. 7 § aktiebolagslagen

(1975:1385) och en ny paragraf i lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse m.m. (tryggandelagen). Båda förslagen, som kommenteras

närmare i avsnitt 11.7 och 11.8, sammanhänger med de förslag som regeringen har

lagt fram i prop. 1995/96:10. Den föreslagna ändringen i aktiebolagslagen är

föranledd av att förslaget i prop. 1995/96:10 att bestämmelserna om redovisning

i aktiebolag skall flyttas från aktiebolagslagen till bl.a. ÅRL. Den hänvisning

till aktiebolagslagens regler som i dag görs i 13 kap. 7 § aktiebolagslagen

måste därför kompletteras med en hänvisning till den föreslagna lagstiftningen

om årsredovisning. Motsvarande ändring görs i bankaktiebolagslagen,

sparbankslagen och förslaget till lag om medlemsbanker enligt regeringens

proposition 1995/96:74. Det föreslagna tillägget i tryggandelagen syftar till

att uppnå överensstämmelse mellan de regler om redovisning som finns i den lagen

och de bestämmelser om balansräkningens postindelning som förslås i prop.

1995/96:10.

10 Budgeteffekter

Förslagen i propositionen har inga budgetmässiga konsekvenser. Utdelningsspärren

och justeringsregeln säkerställer att förslagen i avsnitt 4 ger en oförändrad

beskattning av finansiella företag. Vad gäller omperiodiseringen av

Landshypoteks reservfond uppkommer endast försumbara ränteeffekter.

 Ändringen vad avser fiskets producentorganisationer är av teknisk art och har

således ringa offentligfinansiella konsekvenser.

 Vad gäller bankernas utvidgade möjligheter till utdelning i vissa fall är de

totala effekterna svårbedömda. En rimlig utgångspunkt är dock att realisationen

av fastighetsinnehavet skulle ha tagit lång tid. Mot bakgrund av de stora

fastighetsvolymer det rör sig om, skulle denna realisation få viss negativ

inverkan på marknadspriserna och därmed ge en motsvarande effekt på statens

skatteinkomster. Det kan därför antas att den föreslagna ändringen inte medför

några budgetmässiga effekter.

 33

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att punkt 4 av anvisningarna till 22 §, punkterna 1 och

16 av anvisningarna till 23 §, punkterna 1 och 2 av anvisningarna till 24 § samt

punkt 1 av anvisningarna till 43 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 22 §

-------------------------------------------------------

4.1 4. Har en

 omsättningstillgång tagits

 upp till ett lägre värde vid

 inkomsttaxeringen än i

 räkenskaperna skall

 skillnadsbeloppet återföras

 till beskattning nästfö-

 ljande beskattningsår.

 Detta gäller dock inte i

 den mån skillnadsbeloppet

 motsvarar sådana värdeminsk-

 ningsavdrag som avses i

 andra stycket.

 Har en fastighet som utgör omsättningstillgång avyttrats skall medgivna

värdeminskningsavdrag som inte har gjorts i räkenskaperna återföras till

beskattning i näringsverksamheten.

 till 23 §

 1.2 Kostnaderna i en näringsverksamhet består bl.a. av kostnader för personal,

anskaffande av varor samt reparation, underhåll och värdeminskning av anlägg-

ningstillgångar. Till kostnad i näringsverksamhet hänförs även räntor på lån för

anskaffande av inventarier m. m., näringsfastighet och sådan andel i ekonomisk

förening som avses i 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt om

innehavet av andelen betingas av sådan verksamhet.

 I fråga om handelsbolag räknas räntor på lån som kostnad i näringsverksamheten

även när detta inte följer av första stycket. Utgifter i ett handelsbolag för

inköp av lottsedlar eller för andra liknande insatser i lotteri anses inte som

kostnad i verksamheten.

-------------------------------------------------------

 Om den skattskyldige i

 sina räkenskaper har

 inräknat sådana räntor som

 avses i första och andra

 styckena i utgiften för an-

 skaffningen av en tillgång

 och denna utgift enligt

 bestämmelser i denna lag

 skall dras av genom årliga

 värdeminskningsavdrag,

 gäller bestämmelserna om

 sådana avdrag även

 beträffande räntorna.

-------------------------------------------------------

 16.3 Avdrag enligt bestäm- 16. Avdrag enligt

melserna i punkterna 13 och bestämmelserna i punkterna

14 får även göras för utgifter13 och 14 får även göras för

för anskaffning av patenträttutgifter för anskaffning av

och liknande tidsbegränsad koncessioner, patent,

rättighet. Det är härvid utanlicenser, varumärken,

betydelse om näringsidkaren hyresrätter, goodwill samt

har förvärvat rättigheten förliknade rättigheter. Det är

att utnyttja den vid härvid utan betydelse om

tillverkning som han näringsidkaren har förvärvat

bedriver eller om han till- rättigheten för att utnyttja

godogör sig rättigheten genomden vid tillverkning som

att överlåta utnyttjandet av han bedriver eller om han

denna till annan. Också tillgodogör sig rättigheten

utgifter för anskaffning av genom att överlåta utnytt-

hyresrätt och av varumärke, jandet av denna till

firma eller annan rättighet annan.

av goodwills natur dras av

enligt de nämnda be-

stämmelserna.

 till 24 §

-------------------------------------------------------

 1.4 För skattskyldig som 1. För skattskyldig som

har haft ordnad bokföring har haft ordnad bokföring

skall beräkningen av inkomst skall beräkningen av

ske på grundval av hans bok- inkomst ske på grundval av

föring med iakttagande av hans bokföring med

bestämmelserna i denna an- iakttagande av

visningspunkt. Vid inkomst- bestämmelserna i denna

beräkningen tas hänsyn till anvisningspunkt. Vid in-

in- och utgående lager av komstberäkningen tas hänsyn

varor, däri inbegripet djur, till in- och utgående lager

råmaterial, hel- och halv- av varor, däri inbegripet

fabrikat m. m., till pågåendedjur, råmaterial, hel- och

arbeten samt till halvfabrikat m. m., till

fordrings- och skuldposter. pågående arbeten samt till

Reserv i lager o. d. får fordrings- och skuldposter

beaktas endast vid tillämp- samt avsättningar. Reserv i

ning av punkt 2 tredje och lager o.d. får beaktas

fjärde styckena. Värdet av endast vid tillämpning av

utgående lager, pågående punkt 2 tredje och fjärde

arbeten samt fordrings- och styckena. Värdet av utgående

skuldposter bestäms med hän- lager, pågående arbeten samt

syn till förhållandena vid fordrings- och skuldposter

beskattningsårets utgång. Somsamt avsättningar bestäms

värde av ingående lager, med hänsyn till förhållandena

pågående arbeten samt for- vid beskattningsårets ut-

drings- och skuldposter tas gång. Som värde av ingående

upp värdet av närmast före- lager, pågående arbeten samt

gående beskattningsårs utgåen-fordrings- och skuldposter

de lager, pågående arbeten och avsättningar tas upp

samt fordrings- och värdet av närmast föregående

skuldposter. beskattningsårs utgående

 lager, pågående arbeten samt

 fordrings- och skuldposter

 och avsättningar.

 Har det bokförda resulta- Har det bokförda

tet påverkats av att bland resultatet påverkats av att

intäkterna har tagits upp bland intäkterna har tagits

belopp, som inte skall be- upp belopp, som inte skall

skattas som inkomst, eller beskattas som inkomst,

uteslutits belopp, som eller uteslutits belopp,

borde ha medräknats, eller som borde ha medräknats,

bland kostnaderna har eller bland kostnaderna

tagits upp belopp, som inte har tagits upp belopp, som

är avdragsgilla vid inte är avdragsgilla vid

inkomstberäkningen, skall inkomstberäkningen, skall

resultatet justeras så att resultatet justeras så att

det kan läggas till grund fördet kan läggas till grund

inkomstberäkningen enligt för inkomstberäkningen

denna lag. I de fall enligt denna lag. I de

resultatet har påverkats av fall resultatet har påver-

att lager, pågående arbeten kats av att lager, pågående

eller fordringspost har arbeten eller

tagits upp med för lågt fordringspost har tagits

belopp eller skuldpost med upp med för lågt belopp

för högt belopp skall dock påeller skuldpost eller

yrkande av den avsättningar med för högt

skattskyldige justering av belopp skall dock på yr-

det bokförda resultatet kande av den skattskyldige

underlåtas i den mån det är justering av det bokförda

uppenbart att denne - i resultatet underlåtas i den

överensstämmelse med reglernamån det är uppenbart att

för inkomstberäkning i denna denne - i överensstämmelse

lag - genom större avskriv- med reglerna för inkomst-

ningar på beräkning i denna lag -

anläggningstillgångar än som genom större avskrivningar

skett skulle ha kunnat på anläggningstillgångar än

redovisa ett lägre resultat som skett skulle ha kunnat

än det som skulle framkomma redovisa ett lägre resultat

efter justeringen. än det som skulle framkomma

 efter justeringen.

 Vid beräkning av inkomst enligt bokföringsmässiga grunder skall iakttas, att

en inkomst skall anses ha åtnjutits under det år, då den enligt god

redovisningssed eller enligt vad som beträffande jordbruk är allmänt brukligt

bör tas upp som intäkt i räkenskaperna, även om inkomsten ännu inte har

uppburits kontant eller eljest kommit den skattskyldige tillhanda t. ex. i form

av levererade varor, fullgjorda prestationer eller på annat härmed jämförligt

sätt. Vad som gäller i fråga om inkomstposterna tillämpas också i fråga om

utgiftsposterna. I fråga om tiden för inkomst- och utgiftsposters upptagande

enligt bokföringsmässiga grunder tillämpas i allmänhet det förfaringssättet, att

fordringar tas upp som inkomst under det år, då de uppkommer, och att räntor

hänförs till inkomsten för det år, på vilket de belöper, i bägge fallen

oberoende av om de verkligen har influtit under nämnda år eller inte. Å andra

sidan bör förskottsvis influtna räntor, som till större eller mindre del belöper

på ett kommande år, till denna del bokföringsmässigt hänföras till det

sistnämnda årets inkomst. Avdrag för ränta på lån ur statens lånefond för lån

med uppskjuten ränta åtnjuts för det år då räntan har betalats.

 Vid tillämpning av föregående stycke skall iakttas bl. a. att värdet av

avyttrade varor skall - även om fakturering inte skett - redovisas som fordran,

såvida varorna levererats till den nye ägaren före årets utgång.

 Har avverkningsrätt till skog upplåtits mot betalning, som skall erläggas

under loppet av flera år, får som intäkt för varje år tas upp den del av

köpeskillingen som influtit under samma år.

 I fråga om avdrag för kostnader för reparation och underhåll av fastighet

gäller även punkt 4 tredje och fjärde styckena av anvisningarna till 23 §.

 Om beskattningsmyndighet, med frångående av den skattskyldiges på hans

räkenskaper grundade inkomstberäkning, som inkomst för ett år beskattat vinst,

som i bokföringen framkommer som vinst först ett senare år, skall vid

inkomstberäkningen för det följande år, då vinsten redovisas i bokföringen, det

sistnämnda årets bokförda resultat justeras på sådant sätt att den redan

beskattade vinsten inte beskattas en gång till.

 Motsvarande gäller för det fall, att beskattningsmyndighet ansett att en

förlust, som är i och för sig avdragsgill, inte får beaktas vid inkomstbe-

räkningen för det år då den redovisats i räkenskaperna eller beskattnings-

myndighet i annat fall visst år frångått den skattskyldiges bokföring på sådant

sätt att det påverkar följande års inkomstberäkning.

-------------------------------------------------------

 Har intäkter eller utgif- Har intäkter eller utgif-

ter avseende viss egendom ter avseende viss egendom

vid den närmast föregående vid den närmast föregående

taxeringen till statlig in- taxeringen till statlig

komstskatt hänförts till inkomstskatt hänförts till

inkomstslaget kapital och inkomstslaget kapital och

sker beskattning vid den sker beskattning vid den

aktuella taxeringen i aktuella taxeringen i

inkomstslaget näringsverk- inkomstslaget näringsverk-

samhet skall den skattskyl- samhet skall den

dige ta upp sådana ingående skattskyldige ta upp sådana

tillgångs- och skuldposter ingående tillgångs- och

som erfordras för att någon skuldposter samt

intäkt eller utgift inte avsättningar som erfordras

skall beskattas två gånger för att någon intäkt eller

eller lämnas obeskattad på utgift inte skall beskat-

grund av skiftet av tilläm- tas två gånger eller lämnas

pligt inkomstslag. obeskattad på grund av

 skiftet av tillämpligt

 inkomstslag.

 3 § 7-11 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt har motsvarande

tillämpning vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet. Vid beräkning av

realisationsvinst eller realisationsförlust som är hänförlig till

näringsverksamhet tillämpas 24 § 1-5 mom., 27 § 1-4 mom., 28 §, 29 § 1 mom., 30

§ 1 mom. och 31 § nämnda lag.

-------------------------------------------------------

 2.5 Tillgångar avsedda för 2. Tillgångar avsedda för

omsättning eller förbrukning omsättning eller förbrukning

(lager) får inte tas upp (lager) får inte tas upp

till lägre värde än det lägstatill lägre värde än det lägsta

av anskaffningsvärdet och av anskaffningsvärdet och

verkliga värdet. Begreppen verkliga värdet. Begreppen

anskaffningsvärde och anskaffningsvärde och

verkligt värde har den in- verkligt värde har den

nebörd som anges i 13 § andrainnebörd som anges i 13 §

stycket och 14 § andra andra stycket och 14 §

stycket bokföringslagen andra stycket

(1976:125). bokföringslagen (1976:125)

 eller, i förekommande fall

 4 kap. 9 § andra fjärde

 styckena årsredo-

 visningslagen (1995:000),

 4 kap. 5 § lagen (1995:000)

 om årsredovisning i

 kreditinstitut och värde-

 pappersbolag eller 4 kap.

 4 lagen (1995:000) om

 årsredovisning i

 försäkringsföretag..

 Vid bestämmande av lagrets anskaffningsvärde skall de lagertillgångar, som

ligger kvar i den skattskyldiges lager vid beskattningsårets utgång, anses som

de av honom senast anskaffade eller tillverkade.

 Utan hinder av vad som sägs i första stycket får annat varulager än lager av

fastigheter och liknande tillgångar och lager av aktier, obligationer, lånefor-

dringar och liknande tillgångar tas upp till lägst 97 procent av det samlade an-

skaffningsvärdet.

 Djur i jordbruk och renskötsel skall alltid anses som lager. Sådant lager får

inte tas upp till lägre belopp än 85 procent av den genomsnittliga

produktionskostnaden för djur av det slag och den ålderssammansättning som det

är fråga om. Djuren behöver dock inte i något fall tas upp till ett högre belopp

än som motsvarar djurens sammanlagda allmänna saluvärde. Regeringen eller

myndighet som regeringen bestämmer fastställer för varje taxeringsår

föreskrifter för beräkning av produktionskostnaden. Har denna kostnad inte

fastställts, t. ex. i fråga om särskilt dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp

lägst till 85 procent av det lägsta av anskaffningsvärdet och allmänna

saluvärdet.

 Nedskrivning av värdet på rättigheter till leverans av lagertillgångar enligt

ej fullgjorda köpekontrakt (kontraktsnedskrivning) får godkännas endast i den

mån det visas, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balansdagen

understiger det kontraherade priset. Beträffande värdet på rättigheter till

leverans av maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier enligt

ej fullgjorda köpekontrakt kan avskrivning (kontraktsavskrivning) godkännas

endast i den mån den skattskyldige visar, att inköpspriset för tillgångar av

samma slag på balansdagen understiger det kontraherade priset.

 Förvärvas aktie i svenskt aktiebolag av skattskyldig, som driver bank- eller

annan penningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skattskyldig, för

vilken aktien utgör omsättningstillgång, och är det inte uppenbart att den

skattskyldige därigenom erhåller tillgång av verkligt och särskilt värde för

honom med hänsyn till hans näringsverksamhet, får sådan nedgång i aktiens värde

som beror på utdelning till den skattskyldige av medel, vilka fanns hos det

utdelande bolaget vid förvärvet och inte motsvarar tillskjutet belopp, inte

föranleda att aktien vid inkomstberäkningen för den skattskyldige tas upp till

lägre belopp än som motsvarar hans anskaffningskostnad för aktien. Har denna,

innan sådan utdelning skett, tagits upp till lägre belopp än den skattskyldiges

anskaffningskostnad, får aktien vid utgången av det beskattningsår, under vilket

utdelningen äger rum, inte tas upp till lägre belopp än aktiens värde i

beskattningshänseende vid ingången av samma år med tillägg av ett belopp, som

motsvarar skillnaden mellan den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktien

och nämnda värde, dock högst av det utdelade beloppet. Sker utdelning utan att

det värde för aktien, som ligger till grund för beräkningen av den

skattskyldiges inkomst, påverkas och medför detta att den skattskyldige efter

överlåtelse av aktien eller upplösning av bolaget redovisar förlust, skall

därifrån avräknas det belopp som motsvarar utdelningen. Utdelning som avses i

detta stycke anses i första hand gälla andra medel än sådana som motsvarar

tillskjutet belopp. Vad som sägs om aktie i detta stycke gäller även beträffande

andel i ekonomisk förening. Med tillskjutet belopp avses därvid inbetald insats.

Bestämmelserna gäller också vid förvärv av aktie eller andel i utländsk juridisk

person. I detta fall saknar det betydelse om den skattskyldige genom förvärvet

erhåller en tillgång av verkligt och särskilt värde.

 I fråga om aktier som utgör lager gäller vidare följande. Har aktier erhållits

genom sådan utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses så stor

del av anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget som svarar mot

förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen.

Anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget skall minskas i

motsvarande mån. För sådana mottagare som inte äger aktier i det utdelande

bolaget skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget anses

som anskaffningsvärde. I annat fall skall de utdelade aktierna anses anskaffade

utan kostnad. Har aktier erhållits genom sådan utskiftning som avses i 3 § 8

mom. tredje stycket nämnda lag skall som anskaffningsvärde för dessa aktier

anses anskaffningsvärdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

 till 43 §

 1.6 I 1 mom. denna paragraf meddelas vissa bestämmelser för det fall, att

överflyttning av inkomst har skett från en näringsidkare som är skattskyldig här

i riket till en person som inte är skattskyldig här. Vid tillämpningen av dessa

bestämmelser skall ekonomisk intressegemenskap anses föreligga då en

näringsidkare direkt eller indirekt deltar i ledningen eller övervakningen av en

annan näringsidkares företag eller äger del i detta företags kapital eller då

samma personer direkt eller indirekt deltar i ledningen eller övervakningen av

de båda företagen eller äger del i dessa företags kapital.

-------------------------------------------------------

 I 57 § 3 mom. ges be-

stämmelser för vissa fall av

överflyttning av inkomst, där

båda kontrahenterna varit här

i riket skattskyldiga.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. Lagen tillämpas, om inte annat följer av 3, i fråga om företag som omfattas

av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag och

lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på beskattningsår som

påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på beskattningsår som

påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

 5

 3. Den nya lydelsen av punkt 1 av anvisningarna till 43 § tillämpas första

gången vid 1997 års taxering.

1 Senaste lydelse 1990:650.

2 Senaste lydelse 1990:650.

3 Senaste lydelse 1990:650.

4 Senaste lydelse 1995:853.

5 Senaste lydelse 1994:1858.

6 Senaste lydelse 1983:123.

 6

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

 dels att 2 § 1 och 6 mom., 3 § 7 mom. och 7 § 4 mom. skall ha följande

lydelse,

 dels att i 2 § skall införas ett nytt moment, 6 a mom., av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

 1 mom.2 Bestämmelserna i 3-6, 18-25, 27, 31-34, 41-43, 65 och 66 §§

kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas också vid taxeringen till statlig

inkomstskatt i den mån inte annat följer av denna lag.

 I den mån bestämmelserna i kommunalskattelagen eller i denna lag meddelade,

med stadganden i kommunalskattelagen likartade bestämmelser är tillämpliga vid

taxeringen till statlig inkomstskatt, skall även anvisningarna till

kommunalskattelagen i motsvarande delar tillämpas.

-------------------------------------------------------

 För juridiska personer För juridiska personer

utom dödsbon gäller bestäm- utom dödsbon gäller bestäm-

melserna i fjärde-åttonde melserna i fjärde-nionde

styckena. styckena.

 Beskattningsåret utgörs av det räkenskapsår som slutat närmast före

taxeringsåret. I fråga om verksamhet på vilken bokföringslagen (1976:125) inte

är tillämplig skall beskattningsåret avse kalenderår.

 All inkomst hänförs till samma förvärvskälla. För kommanditdelägare medges

avdrag för underskott i bolaget i den mån avdraget och avdrag som medgetts vid

tidigare års taxeringar inte överstiger ett belopp som svarar mot vad delägaren

satt in i bolaget eller, om det belopp som delägaren åtagit sig sätta in är

högre, detta senare belopp. För sådana delägare i handelsbolag som i förhållande

till övriga delägare i bolaget förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets

förbindelser medges avdrag med sammanlagt högst ett belopp motsvarande det han

ansvarar för. För överskjutande underskott medges avdrag vid beräkning av

inkomsten från bolaget närmast följande beskattningsår.

 Till intäkt av näringsverksamhet räknas - utöver vad som följer av första och

andra styckena - löpande kapitalavkastning, vinst (realisationsvinst) vid icke

yrkesmässig avyttring av tillgångar och sådana förpliktelser som avses i 3 § 1

mom. samt lotterivinst som inte är frikallad från beskattning enligt 19 §

kommunalskattelagen.

 Ränteutgift och - med den begränsning som anges i 14 mom. - förlust

(realisationsförlust) vid icke yrkesmässig avyttring av tillgångar och

förpliktelser räknas som omkostnad i näringsverksamhet även när detta inte

följer av första och andra styckena. Avdrag medges inte för utgifter för inköp

av lottsedlar eller för andra liknande insatser i lotteri.

 Vid beräkning av realisationsvinst eller realisationsförlust tillämpas -

utöver vad som följer av första stycket - 25 § 1-9 och 11 mom. samt 26 § 1-8 och

10 mom. Vid tillämpning av 25 § 11 mom. eller 26 § 10 mom. skall dock gälla att

90 procent av en förlust är avdragsgill.

-------------------------------------------------------

 Det värde som tillgångar

 som avses i 6 a mom. tas

 upp till vid

 inkomsttaxeringen skall

 höjas i den mån den

 skattskyldige delat ut

 medel eller på annat sätt

 förfogat över uppkommen

 vinst i en omfattning som

 inte lagligen kunnat ske

 om tillgångarna tagits upp

 till det skattemässiga

 värdet i räkenskaperna.

 6 mom.3 Med livförsäkringsföretag avses

 1. livförsäkringsbolag enligt 1 kap. 4 § försäkringsrörelselagen (1982:713),

samt

 2. utländska försäkringsföretag som driver livförsäkringsrörelse här i landet

med stöd av lagen (1950:272) om rätt för utländska försäkringsföretag att driva

försäkringsrörelse i Sverige eller lagen (1993:1302) om EES-försäkringsgivares

verksamhet i Sverige.

 Med skadeförsäkringsföretag förstås annat försäkringsföretag än

livförsäkringsföretag. Utländskt försäkringsföretag, som drivit försäk-

ringsrörelse i Sverige, bedöms med hänsyn endast till den rörelse som företaget

drivit här genom etablering.

 Livförsäkringsföretag frikallas från skattskyldighet enligt denna lag för dels

den del av nettointäkten som är hänförlig till tillgångar och skulder som

förvaltas för försäkringstagarnas räkning, dels influtna premier. Undantaget

från skattskyldighet gäller dock inte den del av nettointäkten eller premierna

som är hänförlig till försäkringar som i redovisningshänseende tas upp som

grupplivförsäkringar eller sjuk- och olycksfallsförsäkringar som avses i 2 kap.

3 a § första stycket 1 och 2 samt 3 b § första stycket 1 b och 4

försäkringsrörelselagen. Avdrag får inte göras för kostnader som är hänförliga

till intäkter som är fria från skatt enligt detta moment.

 Att särskilda bestämmelser gäller vid beskattning av livförsäkringsföretag

följer av lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel.

 Såsom nettointäkt av försäkringsrörelse, som drivits av inländskt

skadeförsäkringsföretag, anses överskottet av försäkringsrörelsen. Detsamma

gäller för livförsäkringsföretag till den del nettointäkten är hänförlig till

försäkringar som i redovisningshänseende tas upp som grupplivförsäkringar eller

sjuk- och olycksfallsförsäkringar som avses i 2 kap. 3 a § första stycket 1 och

2 samt 3 b § första stycket 1 b och 4 försäkringsrörelselagen.

-------------------------------------------------------

 Vid beräkning av Vid beräkning av

överskottet av överskottet av

försäkringsrörelse, som avsesförsäkringsrörelse, som avses

i föregående stycke, får fråni föregående stycke, får från

bruttointäkten avdrag göras bruttointäkten avdrag göras

förutom för driftkostnader, förutom för driftkostnader,

som avses i 23 § som avses i 23 §

kommunalskattelagen, för av- kommunalskattelagen, för

gifter och bidrag, som avgifter och bidrag, som

utgivits till kommun, utgivits till kommun,

förening eller sam- förening eller sam-

manslutning och som avser manslutning och som avser

att understödja verksamhet att understödja verksamhet

med syfte att förebygga med syfte att förebygga

skador, vilka faller inom skador, vilka faller inom

ramen för den av företaget ramen för den av företaget

bedrivna rörelsen, för ökningbedrivna rörelsen, för ökning

av försäkringstekniska av försäkringstekniska

skulder för egen räkning, föravsättningar för egen

ökning av säkerhetsreserv räkning, för ökning av säker-

samt för utbetald återbäring hetsreserv samt för

och verkställd premieåter- utbetald återbäring och

betalning. verkställd premieåter-

 Med försäkringstekniska betalning.

skulder för egen räkning Med försäkringstekniska

förstås sådana skulder enligtavsättningar för egen räkning

7 kap. 1 § första stycket förstås sådana avsättningar

försäkringsrörelselagen enligt 7 kap. 1 § första

(1982:713) (premiereserv, stycket försäkringsrörelse-

ersättningsreserv, lagen (1982:713)

skadebehandlingsreserv, (premiereserv, avsättning

tilldelad återbäring och för oreglerade skador,

utjämningsreserv för tilldelad återbäring och

kreditförsäkring) minskade utjämningsavsättning för

med värdet av kreditförsäkring) minskade

återförsäkringsgivares med värdet av återförsäk-

ansvarighet. ringsgivares ansvarighet.

 Med säkerhetsreserv förstås den reserv skadeförsäkringsföretag får redovisa

enligt en av regeringen eller efter regeringens bemyndigande av

Finansinspektionen fastställd normalplan.

 Minskning av försäkringstekniska skulder för egen räkning, av säkerhetsreserv,

av regleringsfond för trafikförsäkring och minskning av utjämningsfond skall

anses som intäkt.

 Utöver vad ovan stadgas får avdrag inte ske för avsättning till omedelbar

eller framtida vinstutdelning till försäkringstagare.

 Bestämmelserna i detta moment om inländskt livförsäkringsföretag har

motsvarande tillämpning på försäkringsrörelse som utländskt livförsäk-

ringsföretag drivit här i riket.

 Beträffande försäkringsrörelse, som här drivits av utländskt skadeför-

säkringsföretag, anses som här i riket skattepliktig nettointäkt ett belopp

motsvarande två procent av företagets premieinkomst av här bedriven

försäkringsrörelse. Med premieinkomst förstås bruttobeloppet av årets

försäkringspremier, dvs. utan avdrag för återförsäkringspremier.

 Blir det på grund av bestämmelserna i detta moment nödvändigt att dela upp

intäkt eller avdrag mellan olika delar av ett försäkringsföretags verksamhet,

skall fördelningen av intäkten eller avdraget göras på skäligt sätt.

 7

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 6 a mom.

 Placeringstillgångar enligt

 lagen (1995:000) om års-

 redovisning i

 försäkringsföretag skall

 behandlas enligt reglerna

 för omsättningstillgångar.

 Tillgångarna får tas upp

 till det lägsta av an-

 skaffningsvärdet och

 verkliga värdet även om de

 tagits upp till ett högre

 värde i räkenskaperna.

 Första stycket gäller inte

 kontorsfastigheter som

 huvudsakligen avses för

 rörelsen och inte heller

 aktier och andelar i

 dotterföretag och

 intresseföretag.

 Kreditinstitut och

 värdepappersbolag får ta upp

 omsättningstillgångar som

 utgörs av överlåtbara

 värdepapper till det lägsta

 av anskaffningsvärdet och

 verkliga värdet även om

 tillgångarna tagits upp

 till högre värde i räken-

 skaperna.

 Begreppen

 anskaffningsvärde och

 verkligt värde i första och

 tredje styckena har den

 innebörd som anges i 4 kap.

 9 § andra fjärde styckena

 årsredovisningslagen

 (1995:000) och i före-

 kommande fall 4 kap. 5 §

 lagen (1995:000) om

 årsredovisning i

 kreditinstitut och

 värdepappersbolag eller

 4 kap. 4 § lagen (1995:000)

 om årsredovisning i

 försäkringsföretag.

 Om ett företag vid in-

 komsttaxeringen ändrar

 värderingsmetod från en

 kollektiv värderingsmetod

 till en post-för-post-

 metod, skall det värde som

 tillgångarna tas upp till

 enligt första och tredje

 styckena höjas med ett

 belopp som motsvarar

 skillnaden mellan kollek-

 tiv värdering och post-för-

 post-värdering för tillgång-

 arna året före beskattnings-

 året.

 3 §

 7 mom.4 Utdelning från aktiebolag eller ekonomisk förening, som utgår i

förhållande till inköp eller försäljningar eller efter därmed jämförlig grund,

är skattefri, när utdelningen endast innebär en minskning i levnadskostnader.

 Har skattskyldig på grund av sitt innehav av aktier i svenskt aktiebolag eller

andelar i svensk ekonomisk förening erhållit företrädesrätt till teckning av

sådant av företaget upptaget vinstandelslån som avses i 2 § 9 mom. skall, om han

utnyttjar företrädesrätten, det värde som genom företrädesrätten kan anses ha

tillförts honom inte anses utgöra intäkt av kapital.

 Till intäkt av kapital räknas utdelning från bostadsföretag som avses i 2 § 7

mom. även om utdelningen inte utgått i förhållande till innehavda andelar eller

aktier. Vad nu sagts gäller endast om utdelningen består av annat än

bostadsförmån eller annan förmån av fastighet. Endast den del av utdelningen som

överstiger avgifter och andra inbetalningar till företaget än kapitaltillskott

enligt 3 mom. femte stycket är skattepliktig.

-------------------------------------------------------

 Utdelning från svenskt Utdelning från svenskt

aktiebolag är skattefri om aktiebolag är skattefri om

den har uppburits i den har uppburits i

förhållande till innehavda förhållande till innehavda

aktier och utgår i form av aktier och utgår i form av

aktier i ett annat svenskt aktier i ett annat svenskt

aktiebolag. Som aktiebolag. Som

förutsättningar gäller förutsättningar gäller

följande. Det utdelande följande. Det utdelande

bolaget skall ha aktier bolaget skall ha aktier

inregistrerade vid en inregistrerade vid en

svensk börs. När utdelning svensk börs. När utdelning

lämnas skall bolaget - lämnas skall bolaget -

direkt eller indirekt - ha direkt eller indirekt - ha

innehaft samtliga aktier i innehaft samtliga aktier i

det andra bolaget sedan det andra bolaget sedan

ingången av närmast föregåendeingången av närmast föregående

beskattningsår eller sedan beskattningsår eller sedan

det andra bolaget började det andra bolaget började

bedriva verksamhet av något bedriva verksamhet av något

slag. Samtliga aktier i det slag. Samtliga aktier i

andra bolaget skall delas det andra bolaget skall

ut. Den verksamhet som delas ut. Den verksamhet

därefter bedrivs eller skall som därefter bedrivs eller

bedrivas i vartdera bolaget skall bedrivas i vartdera

skall vara av betydande bolaget skall vara av

omfattning i förhållande tillbetydande omfattning i

den verksamhet som bedrevs förhållande till den verk-

i det utdelande bolaget. samhet som bedrevs i det

Utgör de utdelade aktierna utdelande bolaget. Utgör de

lager hos mottagaren av utdelade aktierna lager

utdelningen skall denne som hos mottagaren av

intäkt ta upp värdet av utdelningen skall denne

aktierna. Värdet skall som intäkt ta upp värdet av

bestämmas enligt punkt 2 aktierna. Värdet skall

första och sjunde styckena bestämmas enligt punkt 2

av anvisningarna till 24 § första och sjunde styckena

kommunalskattelagen av anvisningarna till 24 §

(1928:370). kommunalskattelagen

 (1928:370). Är det

 utdelande bolaget ett ban-

 kaktiebolag gäller inte

 tredje och sjätte

 meningarna i detta stycke.

 Utdelning enligt fjärde stycket är skattefri även för mottagare som inte äger

aktierna i det utdelande bolaget.

-------------------------------------------------------

 Som utdelning anses utbe- Som utdelning anses

talning till aktieägare från utbetalning till aktieägare

ett svenskt aktiebolag vid från ett svenskt aktiebolag

nedsättning av aktiekapita- vid nedsättning av aktie-

let genom minskning av kapitalet genom minskning

aktiernas nominella belopp av aktiernas nominella be-

eller vid nedsättning av re- lopp eller vid nedsättning

servfonden. Även utbetalning av reservfonden eller

från en utländsk juridisk överkursfonden. Även

person genom ett utbetalning från en utländsk

motsvarande förfarande anses juridisk person genom ett

som utdelning. motsvarande förfarande

 anses som utdelning.

 7 §

 4 mom.5 Akademier, allmänna undervisningsverk, sådana sammanslutningar av

studerande vid rikets universitet och högskolor i vilka de studerande enligt

gällande stadgar är skyldiga att vara medlemmar, samarbetsorgan för sådana

sammanslutningar med ändamål att fullgöra uppgifter som enligt nämnda stadgar

ankommer på sammanslutningarna,

-------------------------------------------------------

 sjömanshus, företagare- sjömanshus, företagare-

förening som erhåller förening som erhåller

statsbidrag, regionalt ut- statsbidrag, regionalt ut-

vecklingsbolag som med stöd vecklingsbolag som med stöd

av 1 § lagen (1994:77) om av 1 § lagen (1994:77) om

beslutanderätt för regionala beslutanderätt för regionala

utvecklingsbolag har fått utvecklingsbolag har fått

rätt att pröva frågor om stödrätt att pröva frågor om stöd

till näringsidkare samt till näringsidkare samt

moderbolag till sådant moderbolag till sådant

regionalt utvecklingsbolag, regionalt utveck-

regleringsförening som avses lingsbolag,

i lagen (1967:340) om pris-

reglering på jordbrukets

område och i lagen

(1974:226) om prisreglering

på fiskets område,

 allmänna försäkringskassor, arbetslöshetskassor, personalstiftelser som avses

i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m. med ändamål

uteslutande att lämna understöd vid arbetslöshet, sjukdom eller olycksfall,

stiftelser som bildats enligt avtal mellan organisationer av arbetsgivare och

arbetstagare med ändamål att utge avgångsersättning till friställd arbetstagare

eller främja åtgärder till förmån för arbetstagare som blivit uppsagd eller

löper risk att bli uppsagd till följd av driftsinskränkning, företagsnedläggelse

eller rationalisering av företags verksamhet eller med ändamål att utge

permitteringslöneersättning, bolag eller annan juridisk person som uteslutande

har till uppgift att lämna

permitteringslöneersättning, sådana ömsesidiga försäkringsbolag som avses i

lagen om yrkesskadeförsäkring,

 Allmänna sjukförsäkringsfonden, Alva och Gunnar Myrdals stiftelse,

Apotekarsocietetens stiftelse för främjande av farmacins utveckling m.m.,

Bokbranschens Finansieringsinstitut Aktiebolag, Bryggeristiftelsen, Dag

Hammarskjölds minnesfond, Fonden för industriellt utvecklingsarbete, Fonden för

industriellt samarbete med u-länder, Fonden för svenskt-norskt industriellt

samarbete, handelsprocedurrådet, Jernkontoret och SIS - Standardiseringskommis-

sionen i Sverige, så länge kontorets respektive kommissionens vinstmedel används

till allmänt nyttiga ändamål och utdelning inte lämnas till delägare eller

medlemmar, Nobelstiftelsen, Norrlandsfonden, Olof Palmes minnesfond för in-

ternationell förståelse och gemensam säkerhet, Stiftelsen Industricentra,

Stiftelsen industriellt utvecklingscentrum i övre Norrland, Stiftelsen

Institutet för Företagsutveckling, Stiftelsen Landstingens fond för

teknikupphandling och produktutveckling, Stiftelsen för produktutveck-

lingscentrum i Göteborg, Stiftelsen Produktionstekniskt centrum i Borås för

tekoindustrin - PROTEKO, Stiftelsen Produktutvecklingscentrum i Östergötland,

Stiftelsen samverkan universitet/högskola och näringsliv i Stockholm och de sex

motsvarande stiftelserna med säte i Luleå, Umeå, Uppsala, Linköping, Göteborg

respektive[REDACTED_EFTERNAMN], Stiftelsen Småföretagsfonden, Stiftelsen för samverkan mellan

Lunds universitet och näringslivet - SUN, Stiftelsen Sveriges Nationaldag,

Stiftelsen Sveriges teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet, Stiftelsen

UV-huset, Stiftelsen ÖV-huset, Svenska bibelsällskapets bibelfond, Svenska

kyrkans stiftelse för rikskyrklig verksamhet, Svenska Penninglotteriet

Aktiebolag, Svenska skeppshypotekskassan, Svenska UNICEF-kommittén, Sveriges

exportråd, Sveriges turistråd, TCO:s internationella stipendiefond till

statsminister Olof Palmes minne, Aktiebolaget Tipstjänst och Aktiebolaget Trav

och Galopp

 frikallas från skattskyldighet för all annan inkomst än inkomst av

näringsverksamhet som hänför sig till innehav av fastighet.

 Vad som sägs i 6 mom. tredje och femte styckena har motsvarande tillämpning i

fråga om stiftelse som avses i detta moment.

-------------------------------------------------------

 En producentorganisation

 frikallas från skatt-

 skyldighet för inkomst av

 näringsverksamhet som avser

 marknadsreglering enligt

 lagen (1994:1709) om EG:s

 förordningar om den gemen-

 samma fiskeripolitiken.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. Lagen tillämpas, om inte annat följer av 3 5, i fråga om företag som

omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

 3. Bestämmelsen om bankaktiebolag i 3 § 7 mom. fjärde stycket tillämpas första

gången vid 1997 års taxering.

 4. Bestämmelsen om producentorganisationer i 7 § 4 mom. tillämpas första

gången vid 1995 års taxering.

 5. I fråga om prisregleringsföreningar på fiskets område tillämpas äldre

bestämmelser i 7 § 4 mom. till och med 1997 års taxering.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1994:1859.

3 Senaste lydelse 1993:1544.

4 Senaste lydelse 1994:1859.

5 Senaste lydelse 1995:415.

 8

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om

inventering av varulager för inkomsttaxeringen

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomsttaxeringen1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

-------------------------------------------------------

 Skattskyldig som är bok- Skattskyldig som är bok-

föringsskyldig enligt bok- föringsskyldig enligt bok-

föringslagen (1976:125) föringslagen (1976:125)

skall inventera varje i skall inventera varje i

lagret ingående post av lagret ingående post av

tillgångar avsedda för omsätt-tillgångar avsedda för

ning eller förbrukning. Vid omsättning eller för-

inventeringen skall upprät- brukning. Vid

tas en förteckning som för inventeringen skall

varje post anger det lägsta upprättas en förteckning som

av anskaffningsvärdet och för varje post anger det

verkliga värdet. Begreppen lägsta av anskaffningsvärdet

anskaffningsvärde och verk- och verkliga värdet.

ligt värde har den innebörd Begreppen anskaffningsvärde

som anges i 13 § andra och verkligt värde har den

stycket och 14 § andra innebörd som anges i 13 §

stycket bokföringslagen. Vid andra stycket och 14 §

bestämmande av lagrets an- andra stycket

skaffningsvärde skall de bokföringslagen eller, i

lagertillgångar, som ligger förekommande fall 4 kap. 9 §

kvar i den skattskyldiges andra fjärde styckena

lager vid beskattningsårets årsredovisningslagen

utgång, anses som de av ho- (1995:000), 4 kap. 5

nom senast anskaffade eller lagen (1995:000) om

tillverkade. Om den skatt- årsredovisning i

skyldige yrkar att lagret kreditinstitut och värde-

skall värderas i enlighet pappersbolag eller 4 kap.

med punkt 2 tredje stycket 4 § lagen (1995:000) om

av anvisningarna till 24 § årsredovisning i

kommunalskattelagen försäkringsföretag. Vid be-

(1928:370) skall stämmande av lagrets an-

anskaffningsvärdet på varje skaffningsvärde skall de

post anges i förteckningen. lagertillgångar, som ligger

 kvar i den skattskyldiges

 lager vid beskattningsårets

 utgång, anses som de av

 honom senast anskaffade

 eller tillverkade. Om den

 skattskyldige yrkar att

 lagret skall värderas i

 enlighet med punkt 2

 tredje stycket av

 anvisningarna till 24 §

 kommunalskattelagen

 (1928:370) skall

 anskaffningsvärdet på varje

 post anges i förteckningen.

 Första stycket gäller inte

 tillgångar som värderats med

 tillämpning av 4 kap. 12 §

 årsredovisningslagen.

 Om inventeringen sker före balansdagen skall värdet på lagertillgångarna vid

inventeringstillfället kunna korrigeras på ett tillfredsställande sätt med

hänsyn till lagerutvecklingen fram till och med balansdagen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om företag som

omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1979:144.

2 Senaste lydelse 1992:694.

 9

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 19 § lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

 19 §1

 Den som har inkomst av näringsverksamhet skall, om inte annat framgår av 25 §,

i sin självdeklaration för varje förvärvskälla från bokföringen lämna uppgifter

om varje slag av

 1. intäkter, kostnader, bokslutsdispositioner, skatter och skattemässiga

avsättningar,

-------------------------------------------------------

 2. tillgångar, skulder, 2. tillgångar, skulder,

obeskattade reserver och avsättningar, obeskattade

eget kapital. reserver och eget kapital.

 Uppgifter skall vidare lämnas om

 1. arten och omfattningen av verksamheten,

 2. hur värdesättningen på lager samt fordringar skett,

 3. hur det bokföringsmässiga vinstresultatet justerats för att överensstämma

med de för den skattemässiga inkomstberäkningen stadgade grunderna,

 4. hur avdrag för värdeminskning beräknats,

 5. vad den skattskyldige satt in i form av pengar i näringsverksamheten eller

tagit ut ur näringsverksamheten i varor, pengar eller annat eller på annat sätt

använt för att betala levnadskostnader eller för andra utgifter, som inte är

hänförliga till omkostnader i verksamheten, samt om andra förmåner som den

skattskyldige fått av verksamheten,

 6. ändrade redovisningsprinciper samt

 7. under året anskaffade och försålda anläggningstillgångar.

-------------------------------------------------------

 Juridisk person som

 omfattas av 2 § 6 a mom.

 lagen (1947:576) om

 statlig inkomstskatt skall

 lämna uppgift om beslut om

 utdelning eller annat

 förfogande över uppkommen

 vinst.

 Fysisk person och dödsbo skall lämna uppgift om fördelningsunderlag enligt 2 §

lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning vid utgången av närmast

föregående beskattningsår samt motsvarande belopp vid beskattningsårets utgång.

 Har makar tillsammans deltagit i näringsverksamhet behöver uppgifter som avses

i första och andra styckena endast lämnas av en av makarna. Var och en av

makarna skall dock lämna uppgifter om arten och omfattningen av sitt arbete i

verksamheten samt de övriga uppgifter som behövs för tillämpningen av

anvisningarna till 52 § kommunalskattelagen.

 Om det finns särskilda skäl, får skattemyndigheten på ansökan av den

deklarationsskyldige medge att de uppgifter som avses i första stycket 1 lämnas

i sammansatta poster. Ett sådant medgivande får omfatta en tid av högst tre år

åt gången. En ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten före ingången av

taxeringsåret.

 Uppgifter som avses i första och andra styckena skall lämnas på blankett

enligt fastställt formulär eller, efter särskilt medgivande av Riksskatteverket

eller myndighet som Riksskatteverket bestämmer, på annat lämpligt sätt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om företag

som omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

1 Senaste lydelse 1993:1563.

 10

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1539) om

avdrag för underskott av näringsverksamhet

 Härigenom föreskrivs att 3 § lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 §

 Med företag avses aktiebolag, ekonomisk förening, bankaktiebolag, sparbank,

försäkringsbolag eller utländskt bolag.

-------------------------------------------------------

 Med förlustföretag avses Med förlustföretag avses

ett företag med underskott ett företag med underskott

beskattningsåret närmast förebeskattningsåret närmast före

det beskattningsår företaget det beskattningsår företaget

omfattats av en sådan ägar- omfattats av en sådan ägar-

förändring som anges i 4 förändring som anges i 4

eller 5 §. Ett utländskt eller 5 §.

bolag skall inte anses

utgöra ett förlustföretag.

 Med annat rättssubjekt avses fysisk person, dödsbo, stiftelse, ideell förening

eller annan utländsk juridisk person än utländskt bolag. Med annat rättssubjekt

avses även handelsbolag i vilket subjekt av de slag som anges i föregående

mening är delägare. Närstående räknas som en person. Med närstående avses

föräldrar, far- och morföräldrar, make, avkomling, avkomlings make, syskon,

syskons make och avkomling. Med avkomling avses även styvbarn och fosterbarn.

Med närstående avses även dödsbon och handelsbolag i vilka någon sådan person

som anges i fjärde och femte meningarna är delägare.

 Med gammalt underskott avses underskott som kvarstår från beskattningsåret

närmast före det beskattningsår då ett förlustföretag omfattats av en sådan

ägarförändring som anges i 4 eller 5 § eller utgjort överlåtande eller

övertagande företag i sådan fusion, ombildning eller övertagande som anges i 12

§ första stycket.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas första gången vid

1997 års taxering. Äldre föreskrifter tillämpas dock fortfarande i fråga om

ägarförändringar som skett före lagens ikraftträdande.

 11

2.6 Förslag till lag om ändring av lagen (1994:760) om

inkomstskatteregler vid ombildning av

landshypoteksinstitutionen

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vid

ombildning av landshypoteksinstitutionen skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

-------------------------------------------------------

 Avsättningar till reserv- Avsättningar till reserv-

fond som Sveriges allmänna fond som Sveriges allmänna

hypoteksbank eller lands- hypoteksbank eller lands-

hypoteksförening gjort i hypoteksförening gjort i

bokslut till ledning för bokslut till ledning för

1986 och senare års taxe- 1986 och senare års

ringar skall återföras till taxeringar återförs till

beskattning hos det kredit- beskattning hos det

marknadsbolag som avses i 3 §kreditmarknadsbolag som

lagen (1994:758) om om- avses i 3 § lagen

bildning av landshypotek- (1994:758) om ombildning

sinstitutionen på så sätt attav landshypo-

 teksinstitutionen eller

 hos den ekonomiska förening

 vid 1996 års taxering åter-som övertar kredit-

förs minst 60 procent av marknadsbolagets

avsättningarna, verksamhet

 vid 1996 och 1997 års vid 1996 års taxering med

taxeringar återförs samman- minst trettiosju sextion-

lagt minst 65 procent av delar,

avsättningarna,

 vid 1996-1998 års taxe- vid 1996 och 1997 års

ringar återförs sammanlagt taxeringar med minst fyr-

minst 70 procent av avsätt- tioen sextiondelar,

ningarna, och

 vid 1996-1999 års vid 1996-1998 års taxe-

taxeringar återförs samman- ringar med minst fyrtiofem

lagt minst 75 procent av sextiondelar,

avsättningarna.

 vid 1996-1999 års taxe-

 ringar med minst fyrtionio

 sextiondelar,

 vid 1996-2000 års taxe-

 ringar med minst femtiotre

 sextiondelar, ochvid 1996-2001 års

 taxeringar eller, om

 taxering inte sker år 2001,

 vid 1996-2002 års taxe-

 ringar, med femtiosju

 sextiondelar.

 Denna lag träder i kraft den 31 december 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

 12

2.7 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om

tryggande av pensionsutfästelse m.m.

 Härigenom föreskrivs att det i lagen (1967:531) om tryggande av pen-

sionsutfästelse m.m. skall införas en ny paragraf, 8 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 8 a § Om en arbetsgivare

 som omfattas av

 årsredovisningslagen

 (1995:000), lagen

 (1995:000) om

 årsredovisning i

 kreditinstitut och

 värdepappersbolag eller

 lagen (1995:000) om års-

 redovisning i

 försäkringsföretag redovisar

 pensionsåtagande i

 balansräkningen, skall han

 i stället för att redovisa

 sådan skuld som avses i 5 §

 redovisa motsvarande

 belopp som delpost under

 rubriken Avsättningar för

 pensioner och liknande

 förpliktelser. Vad som sägs

 i 5 § andra stycket samt 7

 och 8 §§ om posten Avsatt

 till pensioner gäller även

 beträffande en sådan del-

 post.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. De nya bestämmelserna skall, såvitt gäller arbetsgivare som omfattas av

lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag och

lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag, tillämpas första gången

i fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1995.

 Beträffande arbetsgivare, som omfattas av årsredovisningslagen (1995:000)

skall de nya bestämmelserna tillämpas första gången i fråga om det räkenskapsår

som inleds närmast efter den 31 december 1996.

 3. I samband med att de nya bestämmelserna börjar tillämpas skall vad som har

avsatts till posten Avsatt till pensioner omföras till en sådan delpost som

avses i 8 a §.

 13

2.8 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385)

 Härigenom föreskrivs att 13 kap. 7 § aktiebolagslagen (1975:1385)1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 13 kap.

 7 §2

När bolagsstämman har fattat beslut om likvidation skall detta genom stämmans

försorg genast anmälas till registreringsmyndigheten och denna skall därefter

genast utse en eller flera likvidatorer. När en domstol eller

registreringsmyndigheten beslutar att bolaget skall träda i likvidation, skall

en eller flera likvidatorer samtidigt utses. Likvidator träder i styrelsens och

verkställande direktörs ställe och har i uppgift att genomföra likvidationen.

 Saknar aktiebolag, som har trätt i likvidation, till registret anmäld behörig

likvidator, skall registreringsmyndigheten förordna en eller flera likvidatorer.

 Beslut om likvidation och om förordnande av likvidator skall registreras.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i denna lag Bestämmelserna om

om styrelse och styrelse och sty-

styrelseledamöter äger relseledamöter i denna lag

motsvarande tillämpning på och tillämplig lag om

likvidator, i den mån ej årsredovisning gäller även i

annat följer av detta fråga om likvidator, om

kapitel. inte annat följer av detta

 kapitel.

 Uppdrag att vara revisor upphör icke genom att bolaget träder i likvidation.

Bestämmelserna i 10 kap. äger tillämpning under likvidation.

Revisionsberättelsen skall innehålla uttalande huruvida enligt revisorernas

mening likvidation onödigt fördröjes.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

1 Omtryck 1993:150.

2 Senaste lydelse 1993:1495.

 14

2.9 Förslag till lag om ändring i

försäkringsrörelselagen

(1982:713)

 Härigenom föreskrivs att 14 kap. 8 § försäkringsrörelselagen (1982:713) skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 14 kap.

 8 §

-------------------------------------------------------

Bestämmelserna i denna lag Bestämmelserna om styrelse

om styrelse och och styrelseledamöter i

styrelseledamöter skall denna lag och lagen

tillämpas på likvidatorer, i (1995:000) om årsredo-vis-

den mån något annat inte ning i försäkringsföretag

följer av detta kapitel. skall tillämpas på

 likvidatorerna, i den mån

 inte annat följer av detta

 kapitel.

 Ett uppdrag att vara revisor upphör inte genom att bolaget träder i

likvidation. Bestämmelserna i 10 kap. skall tillämpas under likvidationen.

Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande huruvida enligt revisorernas

mening likvidationen onödigt fördröjs.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. I fråga om förhållanden som avser ett räkenskapsår vilket har inletts före

ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser.

 15

2.10 Förslag till lag om ändring i bankaktiebolagslagen

(1987:618)

 Härigenom föreskrivs att 10 kap. 8 § bankaktiebolagslagen (1987:618) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 kap.

 8 §

-------------------------------------------------------

Bestämmelserna i denna lag Bestämmelserna om styrelse

och bankrörelselagen och styrelseledamöter i

(1987:617) om styrelse och denna lag, bankrörelselagen

styrelseledamöter skall (1987:617) och lagen

tillämpas på likvidatorerna, (1995:000) om årsredo-vis-

i den mån inte annat följer ning i kreditinsititut och

av detta kapitel. värdepappersbolag skall

 tillämpas på likvidatorerna,

 i den mån inte annat följer

 av detta kapitel.

 Ett uppdrag att vara revisor upphör inte genom att bolaget träder i

likvidation. Bestämmelserna om revision i 3 kap. bankrörelselagen skall

tillämpas under likvidationen. Revisionsberättelsen skall innehålla ett

uttalande huruvida enligt revisorernas mening likvidationen onödigt fördröjs.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. I fråga om förhållanden som avser ett räkenskapsår vilket har inletts före

ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser.

 16

2.11 Förslag till lag om ändring i sparbankslagen

(1987:619)

 Härigenom föreskrivs att 6 kap. 6 § sparbankslagen (1987:619) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 6 kap.

 6 §

-------------------------------------------------------

Bestämmelserna i denna lag Bestämmelserna om styrelse

och bankrörelselagen och styrelseledamöter i

(1987:617) om styrelse och denna lag, bankrörelselagen

styrelseledamöter skall (1987:617) och lagen

tillämpas på likvidatorerna, (1995:000) om årsredo-vis-

i den mån inte annat följer ning i kreditinsititut och

av detta kapitel. värde-pappersbolag skall

 tillämpas på likvidatorerna,

 i den mån inte annat följer

 av detta kapitel.

 Upphör mandattiden för en huvudman medan sparbanken är i likvidation, skall

mandattiden anses vara förlängd till dess att likvidationen avslutas.

 Ett uppdrag att vara revisor upphör inte genom att sparbanken träder i

likvidation. Bestämmelserna om revision i 3 kap. bankrörelselagen skall

tillämpas under likvidationen. Revisionsberättelsen skall innehålla ett

uttalande huruvida enligt revisorernas mening likvidationen onödigt fördröjs.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. I fråga om förhållanden som avser ett räkenskapsår vilket har inletts före

ikraftträdandet tillämpas äldre bestämmelser.

 17

2.12 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:000) om

medlemsbanker

 Härigenom föreskrivs att 9 kap. 8 § lagen (1995:000) om medlemsbanker skall ha

följande lydelse.

 Lydelse enligt Föreslagen lydelse

 prop. 1995/96:74

 9 kap.

 8 §

-------------------------------------------------------

Bestämmelserna i denna lag Bestämmelserna om styrelse

och bankrörelselagen och styrelseledamöter i

(1987:617) om styrelse och denna lag, bankrörelselagen

styrelseledamöter skall (1987:617) och lagen

tillämpas på likvidatorerna, (1995:000) om årsredovis-

i den mån inte annat följer ning i kreditinsititut och

av detta kapitel. värdepappersbolag skall

 tillämpas på likvidatorerna,

 i den mån inte annat följer

 av detta kapitel.

 Ett uppdrag att vara revisor upphör inte genom att medlemsbanke träder i

likvidation. Bestämmelserna om revision i 3 kap. bankrörelselagen skall

tillämpas under likvidationen. i revisionsberättelsen skall anges om

likvidationen enligt revisorernas mening onödigt fördröjs.

 18

11 Författningskommentar

11.1 Kommunalskattelagen (1928:370)

Anvisningar

till 22 §

punkt 4

Första stycket är nytt. Av detta framgår att sådana nedskrivningar av t.ex.

placeringstillgångar i försäkringsföretag som enligt förslaget till 2 § 6 a mom.

SIL skall behandlas som omsättningstillgångar vid inkomsttaxeringen skall

återföras till beskattning nästföljande beskattningsår. Om tillgången finns kvar

vid nästa bokslutstidpunkt prövas avdragsrätten på nytt utifrån då gällande

förhållanden. Om tillgången har avyttrats under året innebär återföringen att

avdraget upptas till beskattning vid sidan av den bokföringsmässiga vinst som

eventuellt har gjorts vid försäljningen. Undantag görs uttryckligen för sådana

värdeminskningsavdrag som enligt andra stycket skall återföras till beskattning

när tillgången avyttras. Förutom placeringstillgångar i försäkringsföretag är

bestämmelsen tillämplig på sådana överlåtbara värdepapper i kreditinstitut och

värdepappersbolag som enligt förslaget till 2 § 6 a mom. SIL får värderas enligt

lägsta värdets princip vid taxeringen även om de tagits upp till högre värde i

räkenskaperna.

till 23 §

punkt 1

I anvisningspunkten är tredje stycket nytt. Av detta framgår uttryckligen att

räntor som i räkenskaperna har inräknats i anskaffningsvärdet för en viss

tillgång inte får dras av som en omedelbar kostnad vid beskattningen. Vid

förvärv genom köp e.d. blir alltså anskaffningsvärdet detsamma i bokföringen och

vid beskattningen så länge det inte finns någon skatteregel som föreskriver hur

anskaffningsvärdet skall beräknas. Om företaget valt att i bokföringen aktivera

räntor måste således sådan aktivering ske även skattemässigt. Detta innebär

endast ett förtydligande av lagtexten och inte någon saklig förändring av

gällande rätt.

punkt 16

Första stycket har ändrats på så sätt att det klart framgår att samtliga sådana

rättigheter som enligt 4 kap. 2 § ÅRL får tas upp som tillgång omfattas av

bestämmelsen. Undantag gäller för forsknings- och utvecklingsutgifter eftersom

sådana utgifter regleras särskilt i punkt 24 av anvisningarna.

 54

till 24 §

punkt 1

Ändringarna i första, andra och nionde styckena är följdändringar till ÅRL.

Ändringarna innebär att begreppet avsättning införs.

punkt 2

I första stycket har ett tillägg gjorts. Det är en hänvisning till definitionen

av begreppen anskaffningsvärde och verkligt värde i 4 kap. 9 § i ÅRL (jfr. 4

kap. 1 § ÅRKL och 4 kap 1 § ÅRFL) samt till 4 kap. 5 § ÅRKL och 4 kap. 4 § ÅRFL.

I övrigt är stycket oförändrat, dvs. lager får som huvudregel värderas enligt

lägsta värdets princip.

till 43 § 1 mom

punkt 1

Av andra stycket framgår att det i 57 § 3 mom. KL finns bestämmelser för vissa

fall av överflyttning av inkomst där båda kontrahenterna varit skattskyldiga här

i landet. Av 57 § 3 mom. KL framgick att inkomsten kunde justeras om

näringsidkare i intressegemenskap i icke oväsentlig mån genom internprissättning

redovisat inkomsten i annan kommun än där den skulle ha redovisats. Den utpekade

bestämmelsen upphävdes år 1986 (prop. 1985/86:150, bet. 1985/86:SkU50, SFS

1986:473) i samband med att beskattningen i utbokommun slopades så att all

inkomst kom att beskattas i hemortskommunen. Något behov av justering av

beskattningsunderlaget mellan kommuner fanns då inte längre. Andra stycket i

anvisningspunkten saknar alltså relevans och kan upphävas.

Övergångsbestämmelser

De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 januari 1996. Den nya lydelsen av

punkt av anvisningarna till 43 § tillämpas första gången vid 1997 års taxering.

Ändringarna i övrigt tillämpas i fråga om företag som omfattas av ÅRKL och ÅRFL

tillämpas lagen på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare

och i fråga om övriga företag på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997

eller senare.

11.2 Lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

2 § 1 mom.

Ändringen i tredje stycket är föranledd av att ett nytt nionde stycke har

införts i momentet.

 Bestämmelserna i nionde stycket avser endast företag som omfattas av ÅRKL och

ÅRFL. Bestämmelsen innebär att dessa företag blir underkastade en skattemässig

begränsning vad gäller möjligheterna att dela ut medel eller på annat sätt

förfoga över uppkommen vinst, t.ex. för fondemission. I första hand omfattas

bankaktiebolag och försäkringsaktiebolag men även ekonomiska föreningar,

inklusive medlemsbanker och ömsesidiga försäkringsbolag berörs. Innebörden av

regleringen är att tillämpningen av en särskilt angiven skatteregel görs

beroende av i vilken utsträckning företaget har delat ut vinst till aktieägarna,

medlemmarna eller motsvarande eller på annat sätt förfogat över sin egendom. Ett

företag som värderat t.ex. placeringstillgångar till verkligt värde vid

inkomsttaxeringen och till ett högre värde i räkenskaperna kan inte med

bibehållen skattemässig värdering dela ut mer än vad som hade varit tillåtet om

tillgångarna i räkenskaperna värderats till samma värde som vid

inkomsttaxeringen. Vid "överutdelning" höjs det skattemässiga värdet så mycket

som behövs för att utdelningen skulle ha varit tillåten om tillgångarna i

räkenskaperna värderats på samma sätt som i deklarationen. De belopp som på

detta sätt skall beskattas kan vara hänförliga till tidigare räkenskapsår. Det

är således inte möjligt att kringgå utdelningsspärren genom att skjuta upp ut-

delningen till ett senare beskattningsår än det för vilket skillnaden i

värdering förelåg.

2 § 6 mom.

Ändringarna i detta moment är konsekvenser av förslagen i prop. 1995/96:10.

 Ändringen i sjätte sycket är en följd av att termen försäkringstekniska

skulder byts ut mot termen försäkringstekniska avsättningar.

 I sjunde stycket ändras, försäkringstekniska skulder till försäkringstekniska

avsättningar, skulder till avsättningar, ersättningsreserv till avsättning för

oreglerade skador samt utjämningsreserv till utjämningsavsättning.

2 § 6 a mom.

Momentet är nytt. Av första stycket framgår att sådana placeringstillgångar i

försäkringsföretag som enligt gällande regler utgör omsättningstillgångar även

framdeles skall behandlas som sådana vid taxeringen oavsett behandlingen i

räkenskaperna. Ändringen hänger samman med att förslaget till särskild lag om

årsredovisning i försäkringsföretag tillåter att placeringstillgångar kan

värderas till högre värde än vad som är förenligt med lägsta värdets princip. De

placeringstillgångar som inte anses som omsättningstillgångar är sådana som i

dag utgör anläggningstillgångar, nämligen kontorsfastigheter avsedda för

rörelsen samt aktier och andelar i dotterföretag och intresseföretag. Vidare

framgår att försäkringsföretag vid inkomsttaxeringen får värdera sådana

placeringstillgångar som skall behandlas som omsättningstillgångar enligt lägsta

värdets princip även om de tagits upp till högre värde i räkenskaperna. Den

lägre värdesättningen godtas dock inte om överskjutande belopp används för

vinstutdelning eller liknande, se förslaget till ändring av 2 § 1 mom. SIL.

Bestämmelsen är en följd av att den föreslagna årsredovisningslagen för

försäkringsföretag föreskriver att placeringstillgångar som huvudregel skall tas

upp till anskaffningsvärde trots att detta - åtminstone på kort sikt - kan

överstiga det verkliga värdet. Den nämnda lagen tillåter också att tillgångarna

tas upp till verkligt värde även om detta överstiger anskaffningsvärdet. Om den

bokföringsmässiga värderingen även skulle ligga till grund för beskattningen

skulle resultatet bli en i vissa fall avsevärd skatteskärpning eftersom den

skattemässiga värderingen i dag grundas på lägsta värdets princip.

 I andra stycket föreskrivs att behandlingen som omsättningstillgångar inte

gäller kontorsfastigheter som huvudsakligen avses för rörelsen och inte heller

aktier och andelar i dotterföretag och intresseföretag.

 Av tredje stycket framgår att kreditinstitut och värdepappersbolag får värdera

vissa omsättningstillgångar enligt lägsta värdets princip utan hinder av att de

tagits upp till högre värde i räkenskaperna. Denna bestämmelse är en följd av

förslaget till årsredovisningslag för kreditinstitut och värdepappersbolag. Den

lägre värdesättningen godtas dock inte om överskjutande belopp används för

vinstutdelning eller liknande, se förslaget till ändring av 2 § 1 mom. SIL.

 Av fjärde stycket framgår att begreppen anskaffningsvärde och verkligt värde

har den innebörd som anges i ÅRL och i förekommande fall ÅRKL och ÅRFL.

 I femte stycket föreslås en bestämmelse som skall motverka att en

skattelättnad uppkommer om ett företag byter värderingsmetod från en kollektiv

värdering till en post-för-post-värdering. Bestämmelsen kommenteras i avsnitt

4.5.

3 § 7 mom

I tredje stycket finns bestämmelser som innebär att utdelning av aktier i ett

dotterbolag under vissa förutsättningar är skattefri. Tillägget i tredje stycket

innebär att om det utdelande bolaget är ett bankaktiebolag gäller inte villkoret

att bolaget skall ha aktier inregistrerade vid en svensk börs. Något krav ställs

inte heller på omfattningen av den verksamhet som skall bedrivas i det utdelade

bolaget.

 Ändringen i sjätte stycket är föranledd av förslaget till ÅRL, ÅRKL och ÅRFL

som innebär att det införs en ny reserv, benämnd Överkursfond.

 55

7 § 4 mom.

Av bestämmelsen framgår att en producentorganisation på fiskets område frikallas

från skattskyldighet för den verksamhet som avser marknadsreglering.

Bestämmelser om marknadsreglering finns i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar

om den gemensamma fiskeripolitiken. Vidare finns föreskrifter i förordningen

(1994:1716) om fisket, vattenbruket och fiskerinäringen. Av 3 kap. 2 §

förordningen framgår att Fiskeriverket hanterar frågor om godkännande av

producentorganisationer.

 Om en producentorganisation bedriver även annan verksamhet än

marknadsreglering krävs separat bokföring för marknadsregleringen. Gemensamma

kostnader får fördelas mellan verksamheterna efter lämplig grund.

Övergångsbestämmelser

De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 januari 1996. Bestämmelsen om

bankaktiebolag i 3 § 7 mom. fjärde stycket tillämpas första gången vid 1997 års

taxering. Bestämmelsen om producentorganisationer i 7 § 4 mom. tillämpas första

gången vid 1995 års taxering. I fråga om prisregleringsföreningar på fiskets

område tillämpas äldre bestämmelser i 7 § 4 mom. till och med 1997 års taxering.

Ändringarna i övrigt tillämpas i fråga om företag som omfattas av ÅRKL och ÅRFL

på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i fråga om

övriga företag på beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

11.3 Lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomstaxeringen

1 §

Ändringen i första stycket innebär att hänvisningen till vissa lagrum i BFL har

kompletterats med en hänvisning till motsvarande lagrum i ÅRL, Årkl och ÅRFL.

 I ett nytt andra stycke föreslås att sådana lagertillgångar som värderas med

tillämpning av 4 kap. 12 § förslaget till ÅRL undantas från kravet på

inventering. Avsikten med nämnda bestämmelse i ÅRL är att förenkla för den

bokföringsskyldige genom att vissa slag av tillgångar får tas upp till en

bestämd mängd och ett fast värde oavsett de enskilda tillgångsposternas värde.

Denna förenkling skulle motverkas om skattelagstiftningen ändå krävde en

inventering post för post.

Övergångsbestämmelser

De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om

företag som omfattas av ÅRKL och ÅRFL på beskattningsår som påbörjas den 1

januari 1996 eller senare och i övrigt på beskattningsår som påbörjas den 1

januari 1997 eller senare.

11.4 Lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

2 kap. 19 §

Ändringen i första stycket är en konsekvens av förslaget till ÅRL. Ändringen

innebär att begreppet avsättning införs.

 Ett nytt tredje stycke har tillkommit. Detta innebär att de juridiska personer

som kommer att omfattas av utdelningsspärren i SIL även skall lämna uppgift om

beslut om utdelning eller annat förfogande över uppkommen vinst. Med beslut om

utdelning avses i förekommande fall styrelsens förslag till utdelning. En sådan

upplysning krävs för att utdelningsspärren i SIL skall kunna kontrolleras.

Övergångsbestämmelser

De nya bestämmelserna träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om

företag som omfattas av ÅRKL och ÅRFL på beskattningsår som påbörjas den 1

januari 1996 eller senare och i övrigt på beskattningsår som påbörjas den 1

januari 1997 eller senare.

11.5 Lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet

3 §

Ändringen i andra stycket innebär att även ett utländskt bolag kan utgöra ett

förlustbolag i lagens mening.

11.6 Lagen (1994:760) om inkomstskatteregler vid

ombildning av landshypoteksinstitutionen

2 §

Ändringen innebär att sammantaget 19/20-delar av de avsättningar till

reservfonder som Sveriges allmänna hypoteksbank och landshypoteksföreningarna

gjort i bokslut till ledning för 1986 och senare års taxeringar skall återföras

till beskattning. Vid 1996 års taxering återförs sammanlagt minst 37/60-delar.

Vid 1997-2001 års taxeringar eller, om taxering inte sker år 2001, vid 1997 -

2002 års taxeringar återförs ytterligare minst 4/60-delar vid varje taxering

till dess sammanlagt 57/60-delar återförts till beskattning.

11.7 Lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse

m.m.

8 a §

En arbetsgivare får enligt 5 § första stycket lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelse (tryggandelagen) i balansräkningen som skuld under rubriken

Avsatt till pensioner ta upp vad han enligt allmän pensionsplan har åtagit sig

att redovisa under denna rubrik. Enligt andra stycket samma paragraf får

aktiebolag och vissa andra företag under samma rubrik redovisa även upplupen del

av pensionsutfästelse som inte omfattas av pensionsplan. Posten avsatt till

pensioner får enligt 7 § inte minskas under arbetsgivarens pensionsreserv i

vidare mån än denna har täckning i pensionsstiftelses förmögenhet. Om han

uppsåtligen eller av oaktsamhet bryter mot detta förbud, kan han enligt 8 §

dömas till böter.

 I propositionen 1995/95:10, Års- och koncernredovisning föreslås bl.a. att de

bolag som omfattas av den föreslagna redovisningslagstiftningen skall upprätta

balansräkningen på ett annat sätt än tidigare. Bland annat föreslås att man på

balansräkningens passivsida skall redovisa "Avsättningar", dvs. förpliktelser

som är säkra eller sannolika till sin existens men ovissa i fråga om beloppet

och tidpunkten för infriande. Dessa avsättningar kommer därigenom till stor del

att omfatta vad som enligt hittills gällande rätt har redovisats som skuld.

Under rubriken Avsättningar skall tas upp bl.a. posten Avsättningar för

pensioner och liknande förpliktelser. Den i bokföringslagen förekommande posten

Avsatt till pensioner återfinns inte i det nya balansräkningsschemat.

 5 - 8 §§ tryggandelagen går därför inte att förena med de nya allmänna

redovisningsbestämmelserna. Vad som hittills redovisats som skuld under posten

Avsatt till pensioner torde enligt den nya redovisningslagstiftningens

systematik i stället som regel vara att anse som avsättning och därför redovisas

under posten Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser.

 I förevarande paragraf har därför tagits in en bestämmelse om att de

arbetsgivare som omfattas av den nya redovisningslagstiftningen i stället för

att redovisa belopp under posten Avsatt till pensioner skall redovisa

motsvarande belopp som en delpost under Avsättningar för pensioner och liknande

förpliktelser.

11.8 Aktiebolagslagen (1975:1385)

13 kap. 7 §

Paragrafen innehåller bestämmelser om likvidatorer.

 I det fjärde stycket föreskrivs att aktiebolagslagens bestämmelser om styrelse

skall tillämpas även på likvidatorer. Tillkomsten av den nya

årsredovisningslagstiftningen (se prop. 1995/96:10) innebär att vissa

bestämmelser om styrelsen i aktiebolag har flyttats från aktiebolagslagen till

den nya årsredovisningslagstiftningen. Det gäller t.ex. bestämmelserna om att

årsredovisningen skall undertecknas av styrelsen och bestämmelserna om att

styrelseledamöter kan bli personligen betalningsansvariga eller vitesföreläggas

om redovisning- och revisionshandlingar inte ges in i tid.

 Av paragrafens nya lydelse följer att även bestämmelserna i årsredo-

visningslagstiftningen angående styrelse skall tillämpas på likvidatorer.

 I lagrådsremissen föreslogs att olika slag av bolag skulle börja tillämpa

paragrafen i dess nya lydelse vid skilda tidpunkter. Dessa tidpunkter

överensstämde med de tidpunkter då bestämmelserna i den nya årsredo-

visningslagstiftningen föreslås börja tillämpas.

 Någon sådan övergångsbestämmelse finns inte med i propositionens förslag.

Hänvisningen i förevarande paragraf till "tillämplig lag om årsredovisning" får

nämligen - såsom Lagrådet har påpekat - inte någon praktisk betydelse förrän de

lagar som hänvisningen gäller träder i tillämpning.

11.9 Försäkringsrörelselagen (1982:713)

14 kap. 8 §

Ändringen är av motsvarande slag som ändringen av 13 kap. 7 § aktiebolagslagen.

Vidare har vissa mindre språkliga bearbetningar gjorts.

11.10 Bankaktiebolagslagen (1987:618)

10 kap. 8 §

Se 13 kap. 7 § aktiebolagslagen.

11.11 Sparbankslagen (1987:619)

6 kap. 6 §

Se 13 kap. 7 § aktiebolagslagen.

11.12 Lagen (1995:000) om medlemsbanker

9 kap. 8 §

Se 13 kap. 7 § aktiebolagslagen.

 56

Förteckning över remissinstanser som avgett yttrande över betänkandet Sambandet

Redovisning - Beskattning SOU 1995:43

Efter remiss har yttrande inkommit från Riksskatteverket (RSV), Riksbanken,

Hovrätten över Skåne och Blekinge, Kammarrätten i Sundsvall, Finansinspektionen,

Bokföringsnämnden (BFN), Kommerskollegium, Riksförsäkringsverket (RFV),

Riksrevisionsverket (RRV), Skogsstyrelsen, Statens jordbruksverk, Närings- och

tekninkutvecklingsverket (NUTEK), Bankstödsnämnden, Handelshögskolan i Stock-

holm, Juridiska fakulteten vid Uppsala universtitet, Byggentreprenörena,

Centralorganisationen SACO, Finansbolagens förening, Föreningen Auktoriserade

Revisorer FAR, Företagarnas riksorganisation, Grossistförbundet Svensk Handel,

Kooperativa Förbundet (KF), Landsorganisationen i Sverige (LO), Lantbrukarnas

Riksförbund (LRF), Skogsägarnas Riksförbund, Stockholms fondbörs, Svensk

industriförening, Svenska Arbetsgivareföringen (SAF), Svenska Bankföreningen,

Stockholms handelskammare, Svenska Revisorsamfundet SRS, Svenska Samernas

Riksförbund, Svenska Uppfinnareföreningen, Sveriges Advokatsamfund, Sveriges

Bokförings- och Revisionsbyråers förbund, Sveriges Fastighetsägareförbund,

Sveriges Finansanalytikers Förening, Sveriges Försäkringsförbund, Sveriges

Industriförbund, Sveriges Jordägareförbund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges

Redovisningskonsulters förbund, Tjänstemännens Centralorganisation (TCO).

 Riksskatteverket har inhämtat yttrande från Skattemyndigheterna i Stockholms,

Östergötlands, Malmöhus, Hallands, Göteborgs- och Bohus och Örebro län.

 Lantbrukarnas Riksförbund och Skogsägarnas Riksförbund har kommit in med ett

gemensamt yttrande.

 Sveriges Jordägareförbund hänvisar i sitt remissvar till Lantbrukarnas

Riksförbunds yttrande.

 Stockholms handelskammare, Svensk Industriförening, SAF, Sveriges

Industriförbund och Sveriges Köpmannaförbund hänvisar i sina remissvar till

Näringslivets Skattedelegations yttrande.

 Svenska Bankföreningen och Sveriges Försäkringsförbund har förutom eget

yttrande åberopat yttrande från Näringslivets Skattedelegation.

 Konstnärliga och Litterära Yrkesutövares Samarbetsnämnd och Sveriges Fiskares

Riksföbund har avstått från att yttra sig.

 Yttrande har inkommit från SABO, Sydsvenska Handelskammaren och Johan[REDACTED_EFTERNAMN].

 63

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i kommunalskattelagen

(1928:370)

 Härigenom föreskrivs att punkt 4 av anvisningarna till 22 §, punkterna 1 och

16 av anvisningarna till 23 § samt punkterna 1 och 2 av anvisningarna till 24 §

kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 22 §

-------------------------------------------------------

4.1 4. Har en

 omsättningstillgång tagits

 upp till ett lägre värde vid

 inkomsttaxeringen än i

 räkenskaperna skall

 skillnadsbeloppet återföras

 till beskattning nästfö-

 ljande beskattningsår.

 Detta gäller dock inte i

 den mån skillnadsbeloppet

 motsvarar sådana värdeminsk-

 ningsavdrag som avses i

 andra stycket.

 Har en fastighet som utgör omsättningstillgång avyttrats skall medgivna

värdeminskningsavdrag som inte har gjorts i räkenskaperna återföras till

beskattning i näringsverksamheten.

 till 23 §

 1.2 Kostnaderna i en näringsverksamhet består bl.a. av kostnader för personal,

anskaffande av varor samt reparation, underhåll och värdeminskning av anlägg-

ningstillgångar. Till kostnad i näringsverksamhet hänförs även räntor på lån för

anskaffande av inventarier m. m., näringsfastighet och sådan andel i ekonomisk

förening som avses i 2 § 8 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt om

innehavet av andelen betingas av sådan verksamhet.

 I fråga om handelsbolag räknas räntor på lån som kostnad i näringsverksamheten

även när detta inte följer av första stycket. Utgifter i ett handelsbolag för

inköp av lottsedlar eller för andra liknande insatser i lotteri anses inte som

kostnad i verksamheten.

-------------------------------------------------------

 Om den skattskyldige i

 sina räkenskaper har

 inräknat sådana räntor som

 avses i första och andra

 styckena i utgiften för an-

 skaffningen av en tillgång

 och denna utgift enligt

 bestämmelser i denna lag

 skall dras av genom årliga

 värdeminskningsavdrag,

 gäller bestämmelserna om

 sådana avdrag även

 beträffande räntorna.

-------------------------------------------------------

 16.3 Avdrag enligt bestäm- 16. Avdrag enligt

melserna i punkterna 13 och bestämmelserna i punkterna

14 får även göras för utgifter13 och 14 får även göras för

för anskaffning av patenträttutgifter för anskaffning av

och liknande tidsbegränsad koncessioner, patent,

rättighet. Det är härvid utanlicenser, varumärken,

betydelse om näringsidkaren hyresrätter, goodwill samt

har förvärvat rättigheten förliknade rättigheter. Det är

att utnyttja den vid härvid utan betydelse om

tillverkning som han näringsidkaren har förvärvat

bedriver eller om han till- rättigheten för att utnyttja

godogör sig rättigheten genomden vid tillverkning som

att överlåta utnyttjandet av han bedriver eller om han

denna till annan. Också tillgodogör sig rättigheten

utgifter för anskaffning av genom att överlåta utnytt-

hyresrätt och av varumärke, jandet av denna till

firma eller annan rättighet annan.

av goodwills natur dras av

enligt de nämnda be-

stämmelserna.

 till 24 §

-------------------------------------------------------

 1.4 För skattskyldig som 1. För skattskyldig som

har haft ordnad bokföring har haft ordnad bokföring

skall beräkningen av inkomst skall beräkningen av

ske på grundval av hans bok- inkomst ske på grundval av

föring med iakttagande av hans bokföring med

bestämmelserna i denna an- iakttagande av

visningspunkt. Vid inkomst- bestämmelserna i denna

beräkningen tas hänsyn till anvisningspunkt. Vid in-

in- och utgående lager av komstberäkningen tas hänsyn

varor, däri inbegripet djur, till in- och utgående lager

råmaterial, hel- och halv- av varor, däri inbegripet

fabrikat m. m., till pågåendedjur, råmaterial, hel- och

arbeten samt till halvfabrikat m. m., till

fordrings- och skuldposter. pågående arbeten samt till

Reserv i lager o. d. får fordrings- och skuldposter

beaktas endast vid tillämp- samt avsättningar. Reserv i

ning av punkt 2 tredje och lager o.d. får beaktas

fjärde styckena. Värdet av endast vid tillämpning av

utgående lager, pågående punkt 2 tredje och fjärde

arbeten samt fordrings- och styckena. Värdet av utgående

skuldposter bestäms med hän- lager, pågående arbeten samt

syn till förhållandena vid fordrings- och skuldposter

beskattningsårets utgång. Somsamt avsättningar bestäms

värde av ingående lager, med hänsyn till förhållandena

pågående arbeten samt for- vid beskattningsårets

drings- och skuldposter tas utgång. Som värde av ingående

upp värdet av närmast före- lager, pågående arbeten samt

gående beskattningsårs utgåen-fordrings- och skuldposter

de lager, pågående arbeten och avsättningar tas upp

samt fordrings- och värdet av närmast föregående

skuldposter. beskattningsårs utgående

 lager, pågående arbeten samt

 fordrings- och skuldposter

 och avsättningar.

 Har det bokförda resulta- Har det bokförda

tet påverkats av att bland resultatet påverkats av att

intäkterna har tagits upp bland intäkterna har tagits

belopp, som inte skall be- upp belopp, som inte skall

skattas som inkomst, eller beskattas som inkomst,

uteslutits belopp, som eller uteslutits belopp,

borde ha medräknats, eller som borde ha medräknats,

bland kostnaderna har eller bland kostnaderna

tagits upp belopp, som inte har tagits upp belopp, som

är avdragsgilla vid inte är avdragsgilla vid

inkomstberäkningen, skall inkomstberäkningen, skall

resultatet justeras så att resultatet justeras så att

det kan läggas till grund fördet kan läggas till grund

inkomstberäkningen enligt för inkomstberäkningen

denna lag. I de fall enligt denna lag. I de

resultatet har påverkats av fall resultatet har påver-

att lager, pågående arbeten kats av att lager, pågående

eller fordringspost har arbeten eller

tagits upp med för lågt fordringspost har tagits

belopp eller skuldpost med upp med för lågt belopp

för högt belopp skall dock påeller skuldpost eller

yrkande av den avsättningar med för högt

skattskyldige justering av belopp skall dock på yr-

det bokförda resultatet kande av den skattskyldige

underlåtas i den mån det är justering av det bokförda

uppenbart att denne - i resultatet underlåtas i den

överensstämmelse med reglernamån det är uppenbart att

för inkomstberäkning i denna denne - i överensstämmelse

lag - genom större avskriv- med reglerna för inkomst-

ningar på anläggningstill- beräkning i denna lag -

gångar än som skett skulle hagenom större avskrivningar

kunnat redovisa ett lägre på anläggningstillgångar än

resultat än det som skulle som skett skulle ha kunnat

framkomma efter jus- redovisa ett lägre resultat

teringen. än det som skulle framkomma

 efter justeringen.

 Vid beräkning av inkomst enligt bokföringsmässiga grunder skall iakttas, att

en inkomst skall anses ha åtnjutits under det år, då den enligt god

redovisningssed eller enligt vad som beträffande jordbruk är allmänt brukligt

bör tas upp som intäkt i räkenskaperna, även om inkomsten ännu inte har

uppburits kontant eller eljest kommit den skattskyldige tillhanda t. ex. i form

av levererade varor, fullgjorda prestationer eller på annat härmed jämförligt

sätt. Vad som gäller i fråga om inkomstposterna tillämpas också i fråga om

utgiftsposterna. I fråga om tiden för inkomst- och utgiftsposters upptagande

enligt bokföringsmässiga grunder tillämpas i allmänhet det förfaringssättet, att

fordringar tas upp som inkomst under det år, då de uppkommer, och att räntor

hänförs till inkomsten för det år, på vilket de belöper, i bägge fallen

oberoende av om de verkligen har influtit under nämnda år eller inte. Å andra

sidan bör förskottsvis influtna räntor, som till större eller mindre del belöper

på ett kommande år, till denna del bokföringsmässigt hänföras till det

sistnämnda årets inkomst. Avdrag för ränta på lån ur statens lånefond för lån

med uppskjuten ränta åtnjuts för det år då räntan har betalats.

 Vid tillämpning av föregående stycke skall iakttas bl. a. att värdet av

avyttrade varor skall - även om fakturering inte skett - redovisas som fordran,

såvida varorna levererats till den nye ägaren före årets utgång.

 Har avverkningsrätt till skog upplåtits mot betalning, som skall erläggas

under loppet av flera år, får som intäkt för varje år tas upp den del av

köpeskillingen som influtit under samma år.

 I fråga om avdrag för kostnader för reparation och underhåll av fastighet

gäller även punkt 4 tredje och fjärde styckena av anvisningarna till 23 §.

 Om beskattningsmyndighet, med frångående av den skattskyldiges på hans

räkenskaper grundade inkomstberäkning, som inkomst för ett år beskattat vinst,

som i bokföringen framkommer som vinst först ett senare år, skall vid

inkomstberäkningen för det följande år, då vinsten redovisas i bokföringen, det

sistnämnda årets bokförda resultat justeras på sådant sätt att den redan

beskattade vinsten inte beskattas en gång till.

 Motsvarande gäller för det fall, att beskattningsmyndighet ansett att en

förlust, som är i och för sig avdragsgill, inte får beaktas vid inkomstbe-

räkningen för det år då den redovisats i räkenskaperna eller beskattnings-

myndighet i annat fall visst år frångått den skattskyldiges bokföring på sådant

sätt att det påverkar följande års inkomstberäkning.

-------------------------------------------------------

 Har intäkter eller utgif- Har intäkter eller utgif-

ter avseende viss egendom ter avseende viss egendom

vid den närmast föregående vid den närmast föregående

taxeringen till statlig in- taxeringen till statlig

komstskatt hänförts till inkomstskatt hänförts till

inkomstslaget kapital och inkomstslaget kapital och

sker beskattning vid den sker beskattning vid den

aktuella taxeringen i aktuella taxeringen i

inkomstslaget näringsverk- inkomstslaget näringsverk-

samhet skall den skattskyl- samhet skall den

dige ta upp sådana ingående skattskyldige ta upp sådana

tillgångs- och skuldposter ingående tillgångs-och

som erfordras för att någon skuldposter samt av-

intäkt eller utgift inte sättningar som erfordras för

skall beskattas två gånger att någon intäkt eller

eller lämnas obeskattad på utgift inte skall beskat-

grund av skiftet av tilläm- tas två gånger eller lämnas

pligt inkomstslag. obeskattad på grund av

 skiftet av tillämpligt

 inkomstslag.

 3 § 7-11 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt har motsvarande

tillämpning vid beräkning av inkomst av näringsverksamhet. Vid beräkning av

realisationsvinst eller realisationsförlust som är hänförlig till

näringsverksamhet tillämpas 24 § 1-5 mom., 27 § 1-4 mom., 28 §, 29 § 1 mom., 30

§ 1 mom. och 31 § nämnda lag.

-------------------------------------------------------

 2.5 Tillgångar avsedda för 2. Tillgångar avsedda för

omsättning eller förbrukning omsättning eller förbrukning

(lager) får inte tas upp (lager) får inte tas upp

till lägre värde än det lägstatill lägre värde än det lägsta

av anskaffningsvärdet och av anskaffningsvärdet och

verkliga värdet. Begreppen verkliga värdet. Begreppen

anskaffningsvärde och anskaffningsvärde och

verkligt värde har den in- verkligt värde har den

nebörd som anges i 13 § andrainnebörd som anges i 13 §

stycket och 14 § andra andra stycket och 14 §

stycket bokföringslagen andra stycket

(1976:125). bokföringslagen (1976:125)

 eller , i förekommande

 fall, 4 kap. 9 §

 andra fjärde styckena

 årsredovisningslagen

 (1995:000), 4 kap. 1 §

 lagen (1995:000) om

 årsredovisning i

 kreditinstitut och värde-

 pappersbolag eller 4 kap.

 1 § lagen (1995:000) om års-

 redovisning i

 försäkringsföretag.

 Vid bestämmande av lagrets anskaffningsvärde skall de lagertillgångar, som

ligger kvar i den skattskyldiges lager vid beskattningsårets utgång, anses som

de av honom senast anskaffade eller tillverkade.

 Utan hinder av vad som sägs i första stycket får annat varulager än lager av

fastigheter och liknande tillgångar och lager av aktier, obligationer, lånefor-

dringar och liknande tillgångar tas upp till lägst 97 procent av det samlade an-

skaffningsvärdet.

 Djur i jordbruk och renskötsel skall alltid anses som lager. Sådant lager får

inte tas upp till lägre belopp än 85 procent av den genomsnittliga

produktionskostnaden för djur av det slag och den ålderssammansättning som det

är fråga om. Djuren behöver dock inte i något fall tas upp till ett högre belopp

än som motsvarar djurens sammanlagda allmänna saluvärde. Regeringen eller

myndighet som regeringen bestämmer fastställer för varje taxeringsår

föreskrifter för beräkning av produktionskostnaden. Har denna kostnad inte

fastställts, t. ex. i fråga om särskilt dyrbara avelsdjur, får djuret tas upp

lägst till 85 procent av det lägsta av anskaffningsvärdet och allmänna

saluvärdet.

 Nedskrivning av värdet på rättigheter till leverans av lagertillgångar enligt

ej fullgjorda köpekontrakt (kontraktsnedskrivning) får godkännas endast i den

mån det visas, att inköpspriset för tillgångar av samma slag på balansdagen

understiger det kontraherade priset. Beträffande värdet på rättigheter till

leverans av maskiner och andra för stadigvarande bruk avsedda inventarier enligt

ej fullgjorda köpekontrakt kan avskrivning (kontraktsavskrivning) godkännas

endast i den mån den skattskyldige visar, att inköpspriset för tillgångar av

samma slag på balansdagen understiger det kontraherade priset.

 Förvärvas aktie i svenskt aktiebolag av skattskyldig, som driver bank- eller

annan penningrörelse eller försäkringsrörelse, eller av annan skattskyldig, för

vilken aktien utgör omsättningstillgång, och är det inte uppenbart att den

skattskyldige därigenom erhåller tillgång av verkligt och särskilt värde för

honom med hänsyn till hans näringsverksamhet, får sådan nedgång i aktiens värde

som beror på utdelning till den skattskyldige av medel, vilka fanns hos det

utdelande bolaget vid förvärvet och inte motsvarar tillskjutet belopp, inte

föranleda att aktien vid inkomstberäkningen för den skattskyldige tas upp till

lägre belopp än som motsvarar hans anskaffningskostnad för aktien. Har denna,

innan sådan utdelning skett, tagits upp till lägre belopp än den skattskyldiges

anskaffningskostnad, får aktien vid utgången av det beskattningsår, under vilket

utdelningen äger rum, inte tas upp till lägre belopp än aktiens värde i

beskattningshänseende vid ingången av samma år med tillägg av ett belopp, som

motsvarar skillnaden mellan den skattskyldiges anskaffningskostnad för aktien

och nämnda värde, dock högst av det utdelade beloppet. Sker utdelning utan att

det värde för aktien, som ligger till grund för beräkningen av den

skattskyldiges inkomst, påverkas och medför detta att den skattskyldige efter

överlåtelse av aktien eller upplösning av bolaget redovisar förlust, skall

därifrån avräknas det belopp som motsvarar utdelningen. Utdelning som avses i

detta stycke anses i första hand gälla andra medel än sådana som motsvarar

tillskjutet belopp. Vad som sägs om aktie i detta stycke gäller även beträffande

andel i ekonomisk förening. Med tillskjutet belopp avses därvid inbetald insats.

Bestämmelserna gäller också vid förvärv av aktie eller andel i utländsk juridisk

person. I detta fall saknar det betydelse om den skattskyldige genom förvärvet

erhåller en tillgång av verkligt och särskilt värde.

 I fråga om aktier som utgör lager gäller vidare följande. Har aktier erhållits

genom sådan utdelning som avses i 3 § 7 mom. fjärde stycket lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt skall som anskaffningsvärde för dessa aktier anses så stor

del av anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget som svarar mot

förändringen i marknadsvärdet på dessa aktier till följd av utdelningen.

Anskaffningsvärdet för aktierna i det utdelande bolaget skall minskas i

motsvarande mån. För sådana mottagare som inte äger aktier i det utdelande

bolaget skall, om vederlag erlagts för rätten till utdelning, vederlaget anses

som anskaffningsvärde. I annat fall skall de utdelade aktierna anses anskaffade

utan kostnad. Har aktier erhållits genom sådan utskiftning som avses i 3 § 8

mom. tredje stycket nämnda lag skall som anskaffningsvärde för dessa aktier

anses anskaffningsvärdet för andelarna i den förening som skiftat ut aktierna.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om företag

som omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

1 Senaste lydelse 1990:650.

2 Senaste lydelse 1990:650.

3 Senaste lydelse 1990:650.

4 Senaste lydelse 1995:853.

5 Senaste lydelse 1994:1858.

 64

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1

 dels att 2 § 1 mom. och 3 § 7 mom. skall ha följande lydelse,

 dels att i 2 § skall införas ett nytt moment, 6 a mom., av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §

 1 mom.2 Bestämmelserna i 3-6, 18-25, 27, 31-34, 41-43, 65 och 66 §§

kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas också vid taxeringen till statlig

inkomstskatt i den mån inte annat följer av denna lag.

 I den mån bestämmelserna i kommunalskattelagen eller i denna lag meddelade,

med stadganden i kommunalskattelagen likartade bestämmelser är tillämpliga vid

taxeringen till statlig inkomstskatt, skall även anvisningarna till

kommunalskattelagen i motsvarande delar tillämpas.

-------------------------------------------------------

 För juridiska personer För juridiska personer

utom dödsbon gäller bestäm- utom dödsbon gäller bestäm-

melserna i fjärde-åttonde melserna i fjärde-nionde

styckena. styckena.

 Beskattningsåret utgörs av det räkenskapsår som slutat närmast före

taxeringsåret. I fråga om verksamhet på vilken bokföringslagen (1976:125) inte

är tillämplig skall beskattningsåret avse kalenderår.

 All inkomst hänförs till samma förvärvskälla. För kommanditdelägare medges

avdrag för underskott i bolaget i den mån avdraget och avdrag som medgetts vid

tidigare års taxeringar inte överstiger ett belopp som svarar mot vad delägaren

satt in i bolaget eller, om det belopp som delägaren åtagit sig sätta in är

högre, detta senare belopp. För sådana delägare i handelsbolag som i förhållande

till övriga delägare i bolaget förbehållit sig ett begränsat ansvar för bolagets

förbindelser medges avdrag med sammanlagt högst ett belopp motsvarande det han

ansvarar för. För överskjutande underskott medges avdrag vid beräkning av

inkomsten från bolaget närmast följande beskattningsår.

 Till intäkt av näringsverksamhet räknas - utöver vad som följer av första och

andra styckena - löpande kapitalavkastning, vinst (realisationsvinst) vid icke

yrkesmässig avyttring av tillgångar och sådana förpliktelser som avses i 3 § 1

mom. samt lotterivinst som inte är frikallad från beskattning enligt 19 §

kommunalskattelagen.

 Ränteutgift och - med den begränsning som anges i 14 mom. - förlust

(realisationsförlust) vid icke yrkesmässig avyttring av tillgångar och

förpliktelser räknas som omkostnad i näringsverksamhet även när detta inte

följer av första och andra styckena. Avdrag medges inte för utgifter för inköp

av lottsedlar eller för andra liknande insatser i lotteri.

 Vid beräkning av realisationsvinst eller realisationsförlust tillämpas -

utöver vad som följer av första stycket - 25 § 1-9 och 11 mom. samt 26 § 1--8

och 10 mom. Vid tillämpning av 25 § 11 mom. eller 26 § 10 mom. skall dock gälla

att 90 procent av en förlust är avdragsgill.

-------------------------------------------------------

 Det värde som tillgångar

 som avses i 6 a mom. tas

 upp till vid

 inkomsttaxeringen skall

 höjas i den mån den

 skattskyldige delat ut

 medel eller på annat sätt

 förfogat över uppkommen

 vinst i en omfattning som

 inte lagligen kunnat ske

 om tillgångarna tagits upp

 till det skattemässiga

 värdet i räkenskaperna.

-------------------------------------------------------

 6 a mom.

 Placeringstillgångar enligt

 lagen (1995:000) om års-

 redovisning i

 försäkringsföretag anses som

 omsättningstillgångar. Detta

 gäller dock inte

 kontorsfastigheter som

 huvudsakligen avses för

 rörelsen och inte heller

 aktier och andelar i

 dotterföretag och intres-

 seföretag.

 Sådana

 placeringstillgångar som

 anses som omsättningstill-

 gångar får tas upp till det

 lägsta av anskaffningsvärdet

 och verkliga värdet även om

 tillgångarna tagits upp

 till ett högre värde i räken-

 skaperna.

 Kreditinstitut och

 värdepappersbolag får ta upp

 omsättningstillgångar som

 utgörs av överlåtbara

 värdepapper till det lägsta

 av anskaffningsvärdet och

 verkliga värdet även om

 tillgångarna tagits upp

 till högre värde i rä-

 kenskaperna.

 Begreppen

 anskaffningsvärde och

 verkligt värde i andra och

 tredje styckena har den

 innebörd som anges i 4 kap.

 1 § lagen om årsredovisning

 i försäkringsföretag eller 4

 kap. 1 § lagen (1995:000)

 om årsredovisning i

 kreditinstitut och

 värdepappersbolag.

 Om ett företag vid

 inkomsttaxeringen ändrar

 värderingsmetod från en

 kollektiv värderingsmetod

 till en post-för-post-

 metod, skall det värde som

 tillgångarna tas upp till

 enligt andra och tredje

 styckena justeras med ett

 belopp som motsvarar

 skillnaden mellan

 kollektiv värdering och

 post-för-post-värdering för

 tillgångarna året före

 beskattningsåret.

 3 §

 7 mom.3 Utdelning från aktiebolag eller ekonomisk förening, som utgår i

förhållande till inköp eller försäljningar eller efter därmed jämförlig grund,

är skattefri, när utdelningen endast innebär en minskning i levnadskostnader.

 Har skattskyldig på grund av sitt innehav av aktier i svenskt aktiebolag eller

andelar i svensk ekonomisk förening erhållit företrädesrätt till teckning av

sådant av företaget upptaget vinstandelslån som avses i 2 § 9 mom. skall, om han

utnyttjar företrädesrätten, det värde som genom företrädesrätten kan anses ha

tillförts honom inte anses utgöra intäkt av kapital.

 Till intäkt av kapital räknas utdelning från bostadsföretag som avses i 2 § 7

mom. även om utdelningen inte utgått i förhållande till innehavda andelar eller

aktier. Vad nu sagts gäller endast om utdelningen består av annat än

bostadsförmån eller annan förmån av fastighet. Endast den del av utdelningen som

överstiger avgifter och andra inbetalningar till företaget än kapitaltillskott

enligt 3 mom. femte stycket är skattepliktig.

 Utdelning från svenskt aktiebolag är skattefri om den har uppburits i

förhållande till innehavda aktier och utgår i form av aktier i ett annat svenskt

aktiebolag. Som förutsättningar gäller följande. Det utdelande bolaget skall ha

aktier inregistrerade vid en svensk börs. När utdelning lämnas skall bolaget --

direkt eller indirekt -- ha innehaft samtliga aktier i det andra bolaget sedan

ingången av närmast föregående beskattningsår eller sedan det andra bolaget

började bedriva verksamhet av något slag. Samtliga aktier i det andra bolaget

skall delas ut. Den verksamhet som därefter bedrivs eller skall bedrivas i

vartdera bolaget skall vara av betydande omfattning i förhållande till den

verksamhet som bedrevs i det utdelande bolaget. Utgör de utdelade aktierna lager

hos mottagaren av utdelningen skall denne som intäkt ta upp värdet av aktierna.

Värdet skall bestämmas enligt punkt 2 första och sjunde styckena av

anvisningarna till 24 § kommunalskattelagen (1928:370).

 Utdelning enligt fjärde stycket är skattefri även för mottagare som inte äger

aktierna i det utdelande bolaget.

-------------------------------------------------------

 Som utdelning anses utbe- Som utdelning anses

talning till aktieägare från utbetalning till aktieägare

ett svenskt aktiebolag vid från ett svenskt aktiebolag

nedsättning av aktiekapita- vid nedsättning av aktie-

let genom minskning av kapitalet genom minskning

aktiernas nominella belopp av aktiernas nominella be-

eller vid nedsättning av re- lopp eller vid nedsättning

servfonden. Även utbetalning av reservfonden eller

från en utländsk juridisk överkursfonden. Även

person genom ett utbetalning från en utländsk

motsvarande förfarande anses juridisk person genom ett

som utdelning. motsvarande förfarande

 anses som utdelning.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om företag

som omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1994:1859.

3 Senaste lydelse 1994:1859.

 65

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1955:257) om

inventering av varulager för inkomsttaxeringen

 Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomsttaxeringen1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

-------------------------------------------------------

 Skattskyldig som är bok- Skattskyldig som är bok-

föringsskyldig enligt bok- föringsskyldig enligt bok-

föringslagen (1976:125) föringslagen (1976:125)

skall inventera varje i skall inventera varje i

lagret ingående post av lagret ingående post av

tillgångar avsedda för omsätt-tillgångar avsedda för

ning eller förbrukning. Vid omsättning eller för-

inventeringen skall upprät- brukning. Vid

tas en förteckning som för inventeringen skall

varje post anger det lägsta upprättas en förteckning som

av anskaffningsvärdet och för varje post anger det

verkliga värdet. Begreppen lägsta av anskaffningsvärdet

anskaffningsvärde och verk- och verkliga värdet.

ligt värde har den innebörd Begreppen anskaffningsvärde

som anges i 13 § andra och verkligt värde har den

stycket och 14 § andra innebörd som anges i 13 §

stycket bokföringslagen. Vid andra stycket och 14 §

bestämmande av lagrets an- andra stycket

skaffningsvärde skall de bokföringslagen eller, i

lagertillgångar, som ligger förekommande fall, 4 kap.

kvar i den skattskyldiges 9 § andra fjärde styckena

lager vid beskattningsårets årsredovisningslagen

utgång, anses som de av ho- (1995:000), 4 kap. 1 § la-

nom senast anskaffade eller gen (1995:000) om

tillverkade. Om den skatt- årsredovisning i

skyldige yrkar att lagret kreditinstitut och

skall värderas i enlighet värdepappersbolag eller 4

med punkt 2 tredje stycket kap 1 § lagen (1995:000) om

av anvisningarna till 24 § årsredovisning i

kommunalskattelagen försäkringsföretag. Vid be-

(1928:370) skall stämmande av lagrets an-

anskaffningsvärdet på varje skaffningsvärde skall de

post anges i förteckningen. lagertillgångar, som ligger

 kvar i den skattskyldiges

 lager vid beskattningsårets

 utgång, anses som de av

 honom senast anskaffade

 eller tillverkade. Om den

 skattskyldige yrkar att

 lagret skall värderas i

 enlighet med punkt 2

 tredje stycket av

 anvisningarna till 24 §

 kommunalskattelagen

 (1928:370) skall

 anskaffningsvärdet på varje

 post anges i förteckningen.

 Första stycket gäller inte

 tillgångar som värderats med

 tillämpning av 4 kap. 12 §

 årsredovisningslagen.

 66

 Om inventeringen sker före balansdagen skall värdet på lagertillgångarna vid

inventeringstillfället kunna korrigeras på ett tillfredsställande sätt med

hänsyn till lagerutvecklingen fram till och med balansdagen.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om företag

som omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1979:144.

2 Senaste lydelse 1992:694.

 67

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 19 § lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

 19 §1

 Den som har inkomst av näringsverksamhet skall, om inte annat framgår av 25 §,

i sin självdeklaration för varje förvärvskälla från bokföringen lämna uppgifter

om varje slag av

 1. intäkter, kostnader, bokslutsdispositioner, skatter och skattemässiga

avsättningar,

-------------------------------------------------------

 2. tillgångar, skulder, 2. tillgångar, skulder,

obeskattade reserver och avsättningar, obeskattade

eget kapital. reserver och eget kapital.

 Uppgifter skall vidare lämnas om

 1. arten och omfattningen av verksamheten,

 2. hur värdesättningen på lager samt fordringar skett,

 3. hur det bokföringsmässiga vinstresultatet justerats för att överensstämma

med de för den skattemässiga inkomstberäkningen stadgade grunderna,

 4. hur avdrag för värdeminskning beräknats,

 5. vad den skattskyldige satt in i form av pengar i näringsverksamheten eller

tagit ut ur näringsverksamheten i varor, pengar eller annat eller på annat sätt

använt för att betala levnadskostnader eller för andra utgifter, som inte är

hänförliga till omkostnader i verksamheten, samt om andra förmåner som den

skattskyldige fått av verksamheten,

 6. ändrade redovisningsprinciper samt

 7. under året anskaffade och försålda anläggningstillgångar.

-------------------------------------------------------

 Juridisk person som

 omfattas av 2 § 1 mom.

 nionde stycket lagen

 (1947:576) om statlig

 inkomstskatt skall lämna

 uppgift om beslut om

 utdelning eller annat för-

 fogande över uppkommen

 vinst.

 Fysisk person och dödsbo skall lämna uppgift om fördelningsunderlag enligt 2 §

lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning vid utgången av närmast

föregående beskattningsår samt motsvarande belopp vid beskattningsårets utgång.

 Har makar tillsammans deltagit i näringsverksamhet behöver uppgifter som avses

i första och andra styckena endast lämnas av en av makarna. Var och en av

makarna skall dock lämna uppgifter om arten och omfattningen av sitt arbete i

verksamheten samt de övriga uppgifter som behövs för tillämpningen av

anvisningarna till 52 § kommunalskattelagen.

 Om det finns särskilda skäl, får skattemyndigheten på ansökan av den dek-

larationsskyldige medge att de uppgifter som avses i första stycket 1 lämnas i

sammansatta poster. Ett sådant medgivande får omfatta en tid av högst tre år åt

gången. En ansökan skall ha kommit in till skattemyndigheten före ingången av

taxeringsåret.

 Uppgifter som avses i första och andra styckena skall lämnas på blankett

enligt fastställt formulär eller, efter särskilt medgivande av Riksskatteverket

eller myndighet som Riksskatteverket bestämmer, på annat lämpligt sätt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och tillämpas i fråga om företag

som omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och

värdepappersbolag och lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1996 eller senare och i övrigt på

beskattningsår som påbörjas den 1 januari 1997 eller senare.

1Senaste lydelse 1993:1563.

 68

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1967:531) om

tryggande av pensionsutfästelse m.m.

Härigenom föreskrivs att det i lagen (1967:531) om tryggande av pen-

sionsutfästelse m.m. skall införas en ny paragraf, 8 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

-------------------------------------------------------

 8 a § Om en arbetsgivare

 som omfattas av

 årsredovisningslagen

 (1995:000), lagen

 (1995:000) om

 årsredovisning i

 kreditinstitut och

 värdepappersbolag eller

 lagen (1995:000) om års-

 redovisning i

 försäkringsföretag vill

 redovisa pensionsåtagande i

 balansräkningen, skall han

 i stället för att redovisa

 sådan skuld som avses i 5 §

 redovisa motsvarande

 belopp som delpost under

 rubriken Avsättningar för

 pensioner och liknande

 förpliktelser. Vad som sägs

 i 5 § andra stycket samt 7

 och 8 §§ om posten Avsatt

 till pensioner gäller även

 beträffande en sådan

 delpost.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. De nya bestämmelserna skall, såvitt gäller arbetsgivare som omfattas av

lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag och

lagen (1995:000) om årsredovisning i försäkringsföretag, tillämpas första gången

i fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1995.

 Beträffande arbetsgivare, som omfattas av årsredovisningslagen (1995:000)

skall de nya bestämmelserna tillämpas första gången i fråga om det räkenskapsår

som inleds närmast efter den 31 december 1996.

 3. I samband med att de nya bestämmelserna börjar tillämpas skall vad som har

avsatts till posten Avsatt till pensioner omföras till en sådan delpost som

avses i 8 a §.

 69

2.6 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385)

Härigenom föreskrivs att 13 kap. 7 § aktiebolagslagen (1975:1385)1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 13 kap.

 7 §2

När bolagsstämman har fattat beslut om likvidation skall detta genom stämmans

försorg genast anmälas till registreringsmyndigheten och denna skall därefter

genast utse en eller flera likvidatorer. När en domstol eller

registreringsmyndigheten beslutar att bolaget skall träda i likvidation, skall

en eller flera likvidatorer samtidigt utses. Likvidator träder i styrelsens och

verkställande direktörs ställe och har i uppgift att genomföra likvidationen.

 Saknar aktiebolag, som har trätt i likvidation, till registret anmäld behörig

likvidator, skall registreringsmyndigheten förordna en eller flera likvidatorer.

 Beslut om likvidation och om förordnande av likvidator skall registreras.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i denna lag Bestämmelserna om

om styrelse och styrelse och sty-

styrelseledamöter äger relseledamöter i denna lag

motsvarande tillämpning på och tillämplig lag om

likvidator, i den mån ej årsredovisning gäller även

annat följer av detta ifråga om likvidator, om

kapitel. inte annat följer av detta

 kapitel.

 Uppdrag att vara revisor upphör icke genom att bolaget träder i likvidation.

Bestämmelserna i 10 kap. äger tillämpning under likvidation.

Revisionsberättelsen skall innehålla uttalande huruvida enligt revisorernas

mening likvidation onödigt fördröjes.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 2. I bolag som omfattas av lagen (1995:000) om årsredovisning i kreditinstitut

och värdepappersbolag samt i bolag som avses i 1 kap. 1 § andra stycket samma

lag skall 13 kap. 7 § tillämpas i sin äldre lydelse intill utgången av det sista

räkenskapsår som inletts före den 1 januari 1996.

 I övriga bolag skall paragrafen tillämpas i sin äldre lydelse intill utgången

av det sista räkenskapsår som inletts före den 1 januari 1997.

1 Omtryck 1993:150.

2 Senaste lydelse 1993:1495.

 70

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-11-01

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten i

Försäkringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 12 oktober 1995 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 2. lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 3. lag om ändring i lagen (1955:257) om inventering av varulager för

inkomsttaxeringen,

 4. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter,

 5. lag om ändring i lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelse m.m,

 6. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Lars[REDACTED_EFTERNAMN]

och kanslirådet Sten[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om ändring i lagen om statlig inkomstskatt

2 § 6 a mom.

I första stycket anges bl.a. att placeringstillgångar anses som

omsättningstillgångar. Avsikten med bestämmelsen är att, liksom hittills,

reglerna om värdering och avyttring av omsättningstillgångar skall vara

tillämpliga. Enligt Lagrådets mening är det lämpligare att låta

placeringstillgångar behålla sin karaktär av placeringstillgångar och i stället

föreskriva att de får behandlas enligt reglerna för omsättningstillgångar.

Första stycket bör därför ändras och en följdändring göras i andra stycket.

Vidare anser Lagrådet att lagtexten vinner i enkelhet och klarhet om det

föreslagna andra stycket får bilda en andra mening i första stycket samtidigt

som den föreslagna andra meningen i det stycket görs till ett andra stycke i

lagrummet.

I lagrummets fjärde stycke bör hänvisningen till lagarna om årsredovisning i

försäkringsföretag respektive kreditinstitut och värdepappersbolag kunna

ersättas med en hänvisning till 4 kap. 9 § andra-fjärde styckena

årsredovisningslagen, eftersom de två först nämnda lagarna endast hänvisar till

bestämmelserna om bl.a. värdering av omsättningstillgångar i

årsredovisningslagen.

I femte stycket angiven justering synes inte kunna innebära annat än en höjning.

Ordet "justeras" bör därför bytas ut mot det tydligare "höjas".

6 a mom. bör enligt Lagrådets mening utformas på följande sätt:

"Placeringstillgångar enligt lagen (1995:000) om årsredovisning i

försäkringsföretag skall behandlas enligt reglerna för omsättningstillgångar.

Tillgångarna får tas upp till det lägsta av anskaffningsvärdet och verkliga

värdet även om de tagits upp till ett högre värde i räkenskaperna.

Första stycket gäller inte kontorsfastigheter som huvudsakligen avses för

rörelsen och inte heller aktier och andelar i dotterföretag och intresseföretag.

Kreditinstitut och värdepappersbolag får ta upp omsättningstillgångar som utgörs

av överlåtbara värdepapper till det lägsta av anskaffningsvärdet och verkliga

värdet även om tillgångarna tagits upp till ett högre värde i räkenskaperna.

Begreppen anskaffningsvärde och verkligt värde i första och tredje styckena har

den innebörd som anges i 4 kap. 9 § andra-fjärde styckena årsredovisningslagen

(1995:000).

Om ett företag vid inkomsttaxeringen ändrar värderingsmetod från en kollektiv

värderingsmetod till en post-för-post-metod, skall det värde som tillgångarna

tas upp till enligt första och tredje styckena höjas med ett belopp som

motsvarar skillnaden mellan kollektiv värdering och post-för-post-värdering för

tillgångarna året före beskattningsåret."

Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen

13 kap 7 §

I lagrummet föreslås en ändring som innebär att bestämmelserna om styrelse och

styrelseledamöter i dels aktiebolagslagen, dels "tillämplig lag om

årsredovisning" skall gälla även i fråga om likvidatorer. Med "tillämplig lag om

årsredovisning" avses i första hand den nya årsredovisningslagen. Också den nya

lagen om årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag kan i vissa fall

bli aktuell. Finansiella företag som inte omfattas av aktiebolagslagen utan

faller under den speciella bank- och försäkringslagstiftningen berörs däremot

inte av den nu diskuterade bestämmelsen. Enligt Lagrådets mening finns det

emellertid skäl att även beträffande dessa företag ha en regel som innebär att

bestämmelserna om styrelse och styrelseledamöter i de speciella lagar som är

tillämpliga på företagen gäller även i fråga om likvidatorer. 10 kap. 8 §

bankaktiebolagslagen och motsvarande paragrafer i annan banklagstiftning samt 14

kap. 8 § försäkringsrörelselagen bör därför ändras på ett sätt som motsvarar den

ändring som nu föreslås beträffande 13 kap. 7 § aktiebolagslagen.

När det gäller övergångsbestämmelserna ifrågasätter Lagrådet om det behövs några

regler utöver bestämmelsen om att lagen träder i kraft den 1 januari 1996. I och

med att det i 13 kap. 7 § hänvisas till "tillämplig lag om årsredovisning" får

hänvisningen inte någon praktisk betydelse förrän de lagar som det är fråga om

träder i tillämpning. Den frågan regleras i övergångsbestämmelserna till dessa

lagar.

Övriga lagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

 80

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 6 november 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1995/96:104 Skatteregler med anledning av nya

årsredovisningslagar, m.m.

 83

 84