Regeringens proposition

1995/96:223

Ändring i fiskelagen (1993:787)

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 maj 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Annika[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Jordbruksdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås en ändring i fiskelagen (1993:787) som innebär att

lagens geografiska tillämpningsområde vidgas. Vissa bestämmelser som i dag

gäller för svenskt havsfiske på internationellt vatten utanför Sveriges

ekonomiska zon utsträcks till att också gälla sådant fiske i andra länders

territorialvatten.

 Lagändringen föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Lagtext.................................................... 3

3 Ärendet och dess beredning................................. 4

4 Fiskelagens tillämplighet vid svenskt havsfiske............ 5

5 Författningskommentarer.................................... 7

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag.........................

 9

Bilaga 2 Lagrådets yttrande..................................

 10

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 1996..... 11

Rättsdatablad.................................................... 12

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring

i fiskelagen (1993:787).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787)

Härigenom föreskrivs att 24 och 25 §§ fiskelagen (1993:787) skall ha följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 24 §1

--------------------------------------------------------------------

 Föreskrifter meddelade med stöd Föreskrifter meddelade med stöd

av 19-23 §§ skall även tillämpas vidav 19-23 §§ skall även tillämpas

svenskt havsfiske i internatio- vid svenskt havsfiske utanför Sve-

nellt vatten utanför Sveriges riges ekonomiska zon i

ekonomiska zon. internationellt vatten och i

 andra vatten där fisket bedrivs

 med stöd av internationella

 överenskommelser.

 25 §

 Den som fiskar skall visa hänsyn till andra som vistas i området. Fiske skall

bedrivas så att andra fiskande inte onödigtvis hindras.

 Om flera fiskande vill fiska i samma vatten och det inte kan ske samtidigt,

skall de få fiska i den ordning de kommit till platsen.

 Det egna fiskeredskapet skall användas så att det inte snärjs ihop med eller

skadar andras redskap.

 Efter avslutat fiske får inte någonting lämnas kvar som kan hindra andra

fiskande.

--------------------------------------------------------------------

 Första-fjärde styckena skall även Första-fjärde styckena skall även

tillämpas vid svenskt havsfiske i tillämpas vid svenskt havsfiske

internationellt vatten utanför utanför Sveriges ekonomiska zon i

Sveriges ekonomiska zon. internationellt vatten och i

 andra vatten där fisket bedrivs

 med stöd av internationella

 överenskommelser.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

3 Ärendet och dess beredning

Fiskelagen (1993:787) trädde i kraft den 1 januari 1994. Lagen reglerar rätten

till fiske samt fisket inom Sveriges sjöterritorium och inom Sveriges ekonomiska

zon. I de fall som anges särskilt gäller lagen även svenskt havsfiske utanför

den ekonomiska zonen. Denna möjlighet att utsträcka tillämpningsområdet

utnyttjas i fråga om lagens bemyndiganden att meddela föreskrifter om fiskevård,

hänsyn till naturvården, begränsningar i användningen av fiskeredskap,

fartygstillstånd, uppgiftsskyldighet samt märkning och utmärkning av

fiskeredskap. Även bestämmelserna om vilken hänsyn den som fiskar skall ta till

andra som vistas i samma område gäller för svenskt havsfiske i internationellt

vatten utanför den ekonomiska zonen.

 Sverige inträdde som medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995.

Medlemskapet föranledde vissa kompletteringar av lagstiftningen genom lagen

(1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken (prop.

1994/95:75, bet. 1994/95:JoU7, rskr. 1994/95:126). Fiskelagstiftningen har

senast ändrats hösten 1995 (prop. 1995/96:8, bet. 1995/96:JoU5, rskr.

1995/96:85) med ikraftträdande den 1 januari 1996. Ändringarna innebar bl.a.

att bestämmelser om fisket som ursprungligen införts i lagen (1994:1709) om EG:s

förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken inordnades i fiskelagen.

 Enligt internationella överenskommelser om fiske och numera inom ramen för

Sveriges deltagande i den gemensamma fiskeripolitiken bedrivs ett svenskt

havsfiske även i våra grannländers territorialvatten. Fiskeriverket har i en

skrivelse till regeringen den 28 februari 1996 föreslagit att

tillämpningsområdet för de tidigare nämnda bemyndigandena i fiskelagen skall

utsträckas till att gälla även svenskt havsfiske inom andra länders

territorialhav.

 Fiskeriverkets skrivelse har remissbehandlats. Yttranden har avgivits av

Riksåklagaren, Kustbevakningen, Göta hovrätt och Kammarrätten i Göteborg.

Remissyttrandena finns i Jordbruksdepartementet (dnr Jo96/554). Sveriges

Fiskares Riksförbund och Sveriges sportfiske- och fiskevårdsförbund har beretts

tillfälle att yttra sig över skrivelsen.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 9 maj 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över det

lagförslag som finns i bilaga 1.

 Lagrådet har lämnat förslaget utan erinran. Lagrådets yttrande finns i bilaga

2.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:1388.

4 Fiskelagens tillämplighet vid svenskt havsfiske

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Föreskrifter som enligt fiskelagen får |

| meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen |

| bestämmer om fiskevård, hänsyn till naturvården, |

| redskapsanvändning, fartygstillstånd, uppgiftsskyldighet, |

| märkning och utmärkning av fiskeredskap utsträcks till att |

| omfatta även svenskt havsfiske som bedrivs i andra länders |

| territorialvatten med stöd av internationella överenskommelser. |

| Detsamma skall gälla lagens bestämmelser om den hänsyn en |

| fiskande skall visa andra fiskare. |

--------------------------------------------------------------------

 Fiskeriverkets förslag: Fiskeriverket har föreslagit att bemyndigandet att

meddela föreskrifter om fiskevård, hänsyn till naturvården, redskapsanvändning,

uppgiftsskyldighet samt märkning och utmärkning av fiskeredskap utsträcks till

att omfatta svenskt havsfiske i alla vatten utanför Sveriges ekonomiska zon.

 Remissinstanserna: Göta hovrätt och Kustbevakningen har tillstyrkt

Fiskeriverkets förslag.

 Även Riksåklagaren och Kammarrätten i Göteborg anser att det finns fog för en

utvidgning av bestämmelsernas geografiska tillämpningsområde. Riksåklagaren

anför dock att en sådan utvidgning bör begränsas till fiske inom ramen för

Sveriges internationella åtaganden. Kammarrätten ifrågasätter om inte den

föreslagna ändringen skulle kunna tolkas så att svensk lag ger regeringen eller

en myndighet rätt att meddela bestämmelser som skulle kunna innebära ingrepp i

ett annat lands ensamrätt att fatta beslut om verksamheten inom sitt

territorium. Kammarrätten föreslår att meddelade föreskrifter skall gälla

svenskt havsfiske inom annat lands territorium i den mån detta följer av

Sveriges anslutning till EU eller annan överenskommelse med annan stat.

 Skälen för regeringens förslag: Tillämpningsområdet för EG:s fiskeripolitik

framgår av artikel 1 i rådets förordning (EEG) nr 3760/92 av den 20 december

1992 om ett gemenskapssystem för fiske och vattenbruk (grundförordningen).

Enligt artikeln omfattar fiskeripolitiken alla vatten inom ett medlemslands

sjöterritorium och ekonomiska zon. Vidare omfattas gemenskapsfartygens fiske i

det fria havet och, inom ramen för träffade fiskeöverenskommelser, även fisket i

vatten under tredje lands jurisdiktion.

 De allmänna målen för fiskeripolitiken är enligt grundförordningen att skydda

och bevara de levande akvatiska marina resurserna som är tillgängliga och får

utnyttjas. Dessa resurser skall långsiktigt nyttjas på ett ändamålsenligt och

ansvarsfullt sätt under förhållanden anpassade till fiskesektorns förhållanden

och följderna för det marina ekosystemet. Behörigheten att besluta om åtgärder

för detta nyttjande av fiskresurserna i havet tillkommer gemenskapen. I många

fall sker detta genom att gemenskapen ger nödvändiga ramar för fisket medan det

överlämnas till medlemsländerna att utfärda detaljföreskrifter.

 Enligt förordning (EEG) nr 101/76 av den 19 januari 1976 om fastställande av

en gemensam strukturpolitik för fiskerinäringen skall alla gemenskapens

fiskefartyg ha lika villkor när det gäller tillträde och nyttjande av

medlemsstaternas havsområden. Från denna princip görs undantag i artikel 6 i

grundförordningen. Undantaget innebär att medlemsländerna till utgången av år

2002 får begränsa fisket i sina vatten i havsområdet inom 12 sjömil från

stranden. Inskränkningen gäller inte medlemsländernas traditionella fiske i

varandras vatten. Detta fiske regleras i bilaga 1 till grundförordningen.

 I fördraget om Österrikes, Finlands och Sveriges anslutning till EU

kompletteras bilagan till grundförordningen med bestämmelser om bl.a. svenskt

fiske i finska och danska vatten. Fiske med svenskt fartyg får ske inom 4-12

sjömil från Finlands kust och från Danmarks kust mot Skagerrak samt inom 3-12

sjömil från den danska Kattegatt- och Östersjökusten. Härtill kommer att de

särskilda förhållandena i Öresund som regleras genom 1932 års

fiskeöverenskommelse ger rätt till svenskt fiske in till sju meters djup på den

danska sidan av sundet.

 Svenska fiskefartyg får som en följd av dessa överenskommelser användas för

fiske i andra länders territorialhav inom ramen för den gemensamma

fiskeripolitiken och dess regelverk. Det gäller det finska territorialhavet och

danskt territorialvatten i Öresund.

 Som nämnts i det föregående är det gemenskapens uppgift att bestämma regler

för hur fiskresurserna skall nyttjas. Medlemsländerna får endast reglera fisket

i sina vatten om gemenskapen överlåter uppgiften på dem. Ett exempel på sådan

överlåtelse finns i artikel 10 i grundförordningen. Bestämmelsen ger

medlemsländerna rätt att vidta åtgärder för att bevara och förvalta

fiskresurserna i de egna vattnen. En förutsättning är att åtgärderna rör lokala

bestånd som bara är av intresse för fiskare från det egna landet eller att

åtgärderna är tillämpliga enbart i fråga om landets egna fiskare. Däremot får

medlemsländerna inte reglera övriga länders fiske som utövas med stöd av

grundförordningens bilaga 1 eller med stöd av anslutningsfördraget. I den mån

det erfordras bestämmelser som kompletterar EG:s föreskrifter för det fiske som

bedrivs i andra medlemsländers vatten ankommer det därför på fiskefartygets eget

land att utfärda sådana bestämmelser.

 Enligt förordning (EG) nr 3690/93 av den 20 december 1993 om ett

gemenskapssystem för fastställande av bestämmelser om vilka uppgifter som minst

måste ingå i fiskelicenser får fiskefartyg inte användas för fiske och till

fisket kopplad verksamhet utan att det har utfärdats en fartygslicens enligt en

nationell ordning. Vidare kan enligt förordning (EG) nr 1627/94 av den 27 juni

1994 om allmänna bestämmelser för särskilda fisketillstånd rådet vid beslut om

nyttjandet av fiskresurserna föreskriva krav på särskilda fisketillstånd för att

möjliggöra styrning av de enskilda fiskefartygens fiskeansträngningar. Det

ankommer på medlemsländerna att administrera dessa tillstånd. Enligt förordning

(EG) nr 3317/94 av den 22 december 1994 om allmänna bestämmelser om tillstånd

att bedriva fiske i ett tredje lands vatten inom ramen för ett fiskeavtal faller

det på medlemsländerna att meddela nationella föreskrifter för administrationen

av sådana tillstånd.

 Ett väsentligt inslag i den gemensamma fiskeripolitiken är kontrollen av

fisket. Grundläggande bestämmelser om denna kontroll av följsamheten mot

fiskeripolitiken finns i förordning (EEG) nr 2847/93 av den 12 oktober 1993 om

ett kontrollsystem för den gemensamma fiskeripolitiken. Utöver det ansvar

länderna har för kontrollen av fisket i egna vatten måste de även övervaka de

egna fartygens verksamhet i andra vatten. En viktig del av kontrollen är

skyldigheten för de fiskande att lämna uppgifter om fisket. Det gäller bl.a.

uppgifter om fångster, fiskeplatser, redskapsanvändning, landningar och

omlastningar. Medlemsländerna ansvarar för att uppgifter lämnas även i fråga om

de egna fiskefartygens verksamhet i tredje lands vatten. Uppgifterna om fångster

används bl.a. för att beräkna när ett land har utnyttjat sin kvot. När

medlemslandet bedömer att kvoten har utnyttjats skall landet enligt

kontrollförordningen förbjuda sina fartyg att fortsätta med fisket. Ett sådant

förbud kan avse fisket i andra länders territorialvatten.

 Det finns följaktligen behov av nationella föreskrifter som i olika avseenden

kompletterar gemenskapens bestämmelser om fisket. Fiskelagen ger i dag stöd för

sådana föreskrifter för fisket i svenska vatten, i det fria havet och i andra

länders ekonomiska zoner. Svenska fiskefartyg används emellertid även för fiske

i andra länders territorialvatten. För att säkerställa att det svenska fisket i

sådana vatten utövas på ett sätt som är förenligt med Sveriges skyldigheter

enligt den gemensamma fiskeripolitiken och med internationella överenskommelser

i övrigt behöver fiskelagens tillämpningsområde vidgas. Bestämmelserna som

gäller för svenskt havsfiske i internationellt vatten bör utsträckas till att

gälla även havsfiske i andra länders territorialvatten.

 Regeringen delar Riksåklagarens och Kammarrättens uppfattning att en sådan

utvidgning av lagens tillämpningsområde bör begränsas till fiske som sker inom

ramen för de internationella överenskommelser som Sverige omfattas av.

Föreskrifter som enligt fiskelagen får meddelas av regeringen eller den

myndighet som regeringen bestämmer om fiskevård, hänsyn till naturvården,

redskapsanvändning, fartygstillstånd, uppgiftsskyldighet, märkning och

utmärkning av redskap bör således utsträckas till att omfatta svenskt

havsfiske som med stöd av internationella överenskommelser bedrivs i andra

länders territorialvatten. Motsvarande bör gälla lagens bestämmelser om den

hänsyn en fiskande skall visa andra fiskare.

5 Författningskommentarer

24 §

Ändringen av paragrafen innebär att nationella föreskrifter som meddelas till

komplettering av EG:s förordningar om fisket kan tillämpas även vid svenskt

havsfiske i andra länders territorialvatten. Föreskrifterna kan avse bl.a.

fartygstillstånd, uppgiftsskyldighet och förbud mot fortsatt fiske när en

tilldelad kvot har fiskats upp.

25 §

Genom ändringen blir hänsynsreglerna tillämpliga även vid svenskt havsfiske i

andra länders territorialvatten när fisket bedrivs med stöd av internationella

överenskommelser.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i fiskelagen (1993:787)

Härigenom föreskrivs att 24 och 25 §§ fiskelagen (1993:787) skall ha följande

lydelse.

--------------------------------------------------------------------

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 24 §1

--------------------------------------------------------------------

 Föreskrifter meddelade med stöd Föreskrifter meddelade med stöd

av 19-23 §§ skall även tillämpas vidav 19-23 §§ skall även tillämpas

svenskt havsfiske i internatio- vid svenskt havsfiske utanför Sve-

nellt vatten utanför Sveriges riges ekonomiska zon i

ekonomiska zon. internationellt vatten och i

 andra vatten där fisket bedrivs

 med stöd av internationella

 överenskommelser.

 25 §

 Den som fiskar skall visa hänsyn till andra som vistas i området. Fiske skall

bedrivas så att andra fiskande inte onödigtvis hindras.

 Om flera fiskande vill fiska i samma vatten och det inte kan ske samtidigt,

skall de få fiska i den ordning de kommit till platsen.

 Det egna fiskeredskapet skall användas så att det inte snärjs ihop med eller

skadar andras redskap.

 Efter avslutat fiske får inte någonting lämnas kvar som kan hindra andra

fiskande.

--------------------------------------------------------------------

 Första-fjärde styckena skall även Första-fjärde styckena skall även

tillämpas vid svenskt havsfiske i tillämpas vid svenskt havsfiske

internationellt vatten utanför utanför Sveriges ekonomiska zon i

Sveriges ekonomiska zon. internationellt vatten och i

 andra vatten där fisket bedrivs

 med stöd av internationella

 överenskommelser.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1995:1388.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-05-15

Närvarande: f.d. regeringsrådet Åke[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Anders Swartling,

justitierådet Bengt Lambe.

Enligt en lagrådsremiss den 9 maj 1996 (Jordbruksdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i

fiskelagen (1993:787).

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Daniel
[REDACTED_EFTERNAMN].

 Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Jordbruksdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

Hjelm-Wallén, Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:223 Ändring i fiskelagen (1993:787).

Rättsdatablad

--------------------------------------------------------------------

Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för

 ändrar, upphäver eller bakomliggande EG-

 upprepar ett regler

 normgivnings-

 bemyndigande

--------------------------------------------------------------------

Lag om ändring i 24 § 392R3760 m.fl.

fiskelagen (1993:787)