Regeringens proposition

1994/95:177

Turistpolitik

Prop.

1994/95:177

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 mars 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Sten Heckscher

 (Näringsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Målet för turistpolitiken är att Sverige skall ha en hög attraktionskraft som

turistland och en långsiktigt konkurrenskraftig turistnäring. I propositionen

föreslås en utökad samordning vad gäller sektorer av betydelse för

turistnäringens utveckling samt en ökad samverkan mellan staten och näringens

företag. En myndighet bör inrättas med uppgift att stärka samordningen. I

myndighetens styrelse bör ingå representanter för berörda statliga myndigheter,

regionala organ, kommuner och näringen. För att fullgöra sin samordningsuppgift

bör myndigheten följa utvecklingen inom näringen och svara för en successiv

kunskapsuppbyggnad.

 Vidare föreslås att staten svarar för en viss del av den övergripande inter-

nationella marknadsföringen inom turistområdet. Verksamheten bör drivas i

bolagsform och företagen i näringen förutsätts medverka som delägare och med

finansiering av olika insatser. Marknadsföringsbolaget skall dels driva en egen

utlandsorganisation, dels genomföra övergripande informations- och

marknadsföringsinsatser.

Innehållsförteckning

1. Förslag till riksdagsbeslut ........... 3

2. Ärendet och dess beredning ............ 4

3. Turistnäringen......................... 6

4. Inriktningen av turistpolitiken ....... 8

5. Organisationsfrågor ...................14

Utdrag ur protokoll vid regerings-

sammanträdet den 23 mars 1995 ............18

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner det som regeringen förordar om inriktningen av turistpoliti ken,

2. godkänner att regeringen inrättar en myndighet för turistfrämjande,

3. godkänner att staten tecknar aktier intill ett belopp av högst 5 000 000

 kronor i ett aktiebolag med uppgift att svara för övergripande, turistin

 riktad marknadsföring och information utomlands,

4. medger att kostnaderna för aktieteckningen i marknadsföringsbolaget får

 belasta tolfte huvudtitelns reservationsanslag Turistfrämjande.

2 Ärendet och dess beredning

I prop. 1991/92:38 om inriktningen av den ekonomiska politiken anmäldes en

avveckling av statens engagemang i Sveriges turistråd (bet. 1991/92:FiU 10,

rskr. 1991/92:108). För budgetåret 1992/93 aviserades ett engångsanslag på 50

miljoner kronor för gemensamma marknadsföringsinsatser, förutsatt att näringen

bidrog med samma belopp och stod för framtida kostnader. Enligt riksdagens

beslut borde dock staten ge stöd till ett omstrukturerat turistråd och främja

turismen i Sverige.

 I budgetpropositionen 1992 (prop. 1991/92:100 bil. 13) föreslog regeringen att

stiftelsen Sveriges turistråds verksamhet skulle upphöra och att 50 miljoner

kronor skulle anvisas för gemensamma marknadsföringsinsatser, förutsatt att

näringen bidrog med samma belopp samt stod för de framtida kostnaderna för

branschövergripande verksamheter.

 Riksdagen beslutade att avveckla Sveriges turistråds verksamhet och att målet

för statens insatser inom turistområdet främst bör vara att dels påverka

Sverigebilden utomlands genom att sprida allmän utlandsinriktad

Sverigeinformation, dels bistå med sådana exportfrämjande marknadsförings-

insatser som kommer turistbranschen i dess helhet till godo (bet. 1991/92:KrU16,

rskr. 1991/92:196). Riksdagen beslutade vidare att de medel som avsätts för

statens insatser för turismen bör disponeras av en turistdelegation för upp-

handling av allmän Sverigeinformation riktad till utlandet och för export-

främjande insatser avseende turistbranschen som helhet.

 Turistrådets verksamhet upphörde den 30 juni 1992. En ny myndighet, Styrelsen

för Sverigebilden, inrättades den 1 juli 1992 med uppgift att upphandla tjänster

med inriktning på marknadsföring utomlands av Sverige som turistland.

Myndigheten har sedan den 1 juli 1993 även i uppgift att informera om Sverige

som investeringsland (prop. 1992/93:100 bil. 13, bet. 1992/93:KrU15, rskr.

1992/93:314). I myndighetens uppgifter ingår också att anslå medel för

långsiktig kunskapsuppbyggnad och viss statistik med avseende på turism, ansvara

för internationella kontakter, besluta i vissa bidragsärenden till

intresseorganisationer samt att upphandla tjänster i syfte att särskilt främja

de handikappades behov av rekreation.

 Företag och organisationer inom turistbranschen startade hösten 1992 ett bolag,

Swedish Travel & Tourism Council AB/Next Stop Sweden, som tillhandahåller

informations- och marknadsföringstjänster för att utveckla resandet till och i

Sverige. Next Stop Sweden har kontor i Norge, Finland, Danmark, Tyskland,

Nederländerna, Storbritannien, Frankrike och Italien. Vidare har bolaget kontor

i Japan och USA tillsammans med turistfrämjande organ i övriga nordiska länder.

Statens upphandling av marknadsföringstjänster med inriktning på

utlandsmarknaderna har till största del gjorts från bolaget. Enligt riksdagens

beslut våren 1992 borde bolaget för att kunna bygga upp sin verksamhet och för

att statens insatser skulle få avsedd effekt kunna räkna med att få uppdrag i

betydande omfattning under rimlig tid innan statens upphandling skulle kunna

styras helt av kommersiella överväganden.

 I motionen 1993/94:Kr511 framfördes att det behövs en offensiv politik på

turismens område. För att uppnå de mål som sätts upp för turistnäringen krävs

enligt motionärerna bl.a. en bättre samordning av olika insatser mot bakgrund av

en övergripande strategi. Näringens företag har naturligtvis en huvudroll i ut-

vecklingen av Sverige som turistland. Främst gäller detta besöks- och

resenäringen. Statens uppgift är framför allt att stödja näringens egna

ansträngningar så att man får så likartade betingelser som möjligt i jämförelse

med turistnäringen i andra länder. Detta torde bäst ske genom generella

näringspolitiska insatser t.ex. inom ramen för småföretagspolitiken. Härutöver

krävs dock, enligt motionen, vissa särskilda insatser från statens sida. Således

bör staten och näringen ta ett gemensamt ansvar för och inflytande över

produktionen av marknadsföringstjänster. Detta bör ske genom att staten blir

delägare i Next Stop Sweden eller genom att ett nytt bolag bildas gemensamt av

staten och näringen. För att bl.a. stärka samordningen och utvecklingen av bran-

schens och olika samhällsorgans insatser bör vidare ett särskilt organ - TURSAM

- inrättas med denna huvuduppgift.

 Styrelsen för Sverigebilden har i sin fördjupade anslagsframställning för

budgetåren 1995/96 - 1997/98 föreslagit att nya samverkansformer mellan staten

och näringslivet skall införas och lagt fram alternativa modeller för detta. En

modell innebär att samarbetet mellan Styrelsen för Sverigebilden och

marknadsföringsbolaget Swedish Travel & Tourism Council AB fördjupas genom att

staten blir delägare i bolaget. Staten skulle i princip stå för basservice och

marknadsföring av Sverige som nation och härigenom bli medfinansiär i den

gemensamma internationella marknadsföringen. En annan modell bygger på samverkan

mellan staten och regionala organ, där ett marknadsföringsbolag sköter den

årliga marknadsföringen och staten står för basservice i form av turistkontor

utomlands. En tredje lösning vore att staten ensam svarar för basservicen på

turistkontoren och köper marknadsföringsinsatser.

 Regeringen har i årets budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 13) anmält sin

avsikt att under våren 1995 förelägga riksdagen förslag om hur den övergripande

marknadsföringen av Sverige som turistland skall bedrivas samt hur bl.a.

samordningen och utvecklingen av turismen skall organiseras. Regeringen har

samma grundsyn som präglar den nämnda motionen (1993/94:Kr511). Som utgångspunkt

bör således gälla att det är de generella förutsättningarna för företagens

verksamhet som också bestämmer turistbranschens utveckling. Näringspolitiska

insatser t.ex. inom småföretagsområdet stärker också utvecklingen inom

turistbranschen. Det sätt på vilket staten och branschens företag i dag

samverkar vad gäller den internationella marknadsföringen är enligt regeringens

bedömning mindre ändamålsenlig.

 Den år 1993 beslutade sammanläggningen av turist- och investeringsfrämjandet

har lett till en otydlighet i Styrelsen för Sverigebildens verksamhet.

Regeringen föreslår i årets budgetproposition att verksamheten med att främja

utländska investeringar i Sverige överförs till en särskild delegation.

Delegationen skall ha till uppgift att vara central kontaktpunkt för

investeringsfrämjandet och genom olika former av informations- och kon-

taktverksamhet påverka investeringsbehovet i syfte att öka de utländska

investeringarna i Sverige.

 Regeringen föreslår mot denna bakgrund att Styrelsen för Sverigebilden

avvecklas per den 30 juni 1995. Vidare föreslår regeringen i budgetpropositionen

att det till Turistfrämjande för budgetåret 1995/96 anvisas ett reser-

vationsanslag på 99 miljoner kronor. Detta anslag avser framför allt att täcka

kostnader för marknadsföring samt kompetens- och produktutveckling. Vidare

föreslår regeringen att riksdagen till Kostnader för avveckling av Styrelsen för

Sverigebilden för budgetåret 1995/96 anvisar ett förslagsanslag på 1 000 kronor.

 Den internationella kulturutredningen (Vår andes stämma - och andras. Kul-

turpolitik och internationalisering, SOU 1994:35) har bl.a. föreslagit en

större, sammanhållen satsning på kulturturism. Utredningens förslag jämte

remissyttrandena över dem kan beaktas i den samordning av olika statliga och

kommunala insatser som förordas i det följande.

3 Turistnäringen

Turismen har under efterkrigstiden utvecklats mycket snabbt i hela världen.

Internationella jämförelser på detta område är dock svåra att göra heltäckande

och tillförlitliga till följd av brister i statistik och skillnader i

redovisningsprinciper mellan olika länder. Enligt en undersökning arbetade i

början av 1990-talet mer än 100 miljoner människor världen runt med turism. Det

innebär att turismen är världens största näring mätt i antal sysselsatta.

Turistnäringen i hela världen beräknas omsätta närmare 2 000 miljarder dollar

om året, vilket motsvarar ca 10 % av världens samlade bruttonationalprodukt.

Omsättningsmässigt hör turismen till världens tre största näringar. Under

1970-talet och 1980-talet har näringen tillhört de mest expansiva med en

tillväxttakt på ca 10 % årligen.

 Turist- och resenäringen har stor samhällsekonomisk betydelse även för Sverige.

Dess andel av BNP beräknas till mellan 3 och 4 %. Turismen är i dag en viktig

del av tjänstesektorn och har kommit att betyda allt mera för vår ekonomi. Detta

gäller både i fråga om den inhemska produktionen av varor och tjänster och som

en växande del i svensk export. Inkluderas alla typer av konsumtion i samband

med turism, kan totalomsättningen beräknas till ca 100 miljarder kronor per år,

varav ca 20 miljarder är omsättning för de utländska besöken i Sverige. Drygt

hälften av omsättningen kommer från verksamheter som brukar hänföras till

turistnäringen medan återstoden kommer från verksamheter inom andra områden,

t.ex. detaljhandel.

 Turismen är Sveriges tredje största exportnäring. Den deprecierade kronan har

medfört att utländska besökares konsumtion i Sverige ökat. Detta medförde ett

kraftigt minskat resevalutaunderskott för år 1993. För år 1994 kan dock noteras

ett något större resevalutaunderskott. Den sänkta mervärdesskatten i juli 1993

på hotell, inrikes persontransporter (inkl. skidliftar) och camping till 12 %

har också haft en gynnsam effekt på utvecklingen av svensk turism.

 Resorna inom landet liksom resorna till och från landet består i princip av två

huvudkategorier, nämligen tjänsteresor och privata resor. Båda kategorierna

påverkas markant av det allmänna ekonomiska läget såväl i vårt land som i de

länder med vilka vi har starka ekonomiska band. Tjänsteresorna är totalt sett

relativt prisokänsliga, medan det omvända gäller för det privata resandet.

Förändringar i den allmänna prisnivån, skatter och valutakurser har relativt

sett större betydelse för det privata resandet. Sådana faktorer torde också ha

stor betydelse för bl.a. konferenser och liknande arrangemang.

 Enligt Statistiska centralbyråns (SCB) inkvarteringsstatistik gjordes nära 35

miljoner övernattningar på kommersiella anläggningar (inkl. camping) i Sverige

år 1994, en ökning med 12 % jämfört med år 1993. Antalet utländska gästnätter i

Sverige uppgick till nära 7 miljoner, en ökning med 10 %. Resande från Danmark

stod för den största ökningen, 24 %.

 Av samtliga övernattningar år 1994 stod svenskar för 80 %. Av det totala

antalet övernattningar gjordes nära 13 miljoner (37 %) på campinganläggningar.

 Styrelsen för Sverigebilden har under månaderna juni-september 1994 gjort en

undersökning bland hemvändande utländska turister vid landets gränsstationer för

att kartlägga den utländska turismen i Sverige. Nästan 20 000 utländska besökare

på återresa från sitt besök i Sverige besvarade frågor om bl.a. anledningen till

Sverigebesöket, idén till resan, spenderade medel, vad de gjort och vilka

regioner de besökt. Undersökningen visar att Sverige under perioden hade nära

2,5 miljoner utländska besök, vilket motsvarar nära 22,5 miljoner

övernattningar. Av besökarna var 91 % på semesterresa, 7 % på arbetsresa och 2 %

kombinerade arbetsresan med några dagars semester. Omsättningen för den

utländska turismen i Sverige under denna fyramånadersperiod uppgick till 7,7

miljarder kronor. Undersökningen visar att bara en mindre del av de utländska

besökarnas övernattningar, varav det övervägande flertalet var rekreationsrese-

närer, sker på kommersiella anläggningar och därmed blir registrerade för

statistiskt ändamål. Övernattningar hos släkt och vänner, i privata stugor eller

i form av vild camping är en betydligt vanligare form av logi. Undersökningen

visar på två viktiga motiv till de utländska besöken. Det ena huvudmotivet är

att besöka släkt och vänner och det andra att uppleva den svenska naturen med

vildmarksområden. Att få vistas i naturen anger fler än var tredje som huvudskäl

för att besöka Sverige. Tyskar, danskar och holländare är de som är mest

inriktade på naturupplevelser.

 Turistnäringen är en utpräglad småföretagsbransch med drygt 20 000 företag.

Näringen är också sysselsättningsintensiv med ca 200 000 personer som arbetar

hel- eller deltid och har stor betydelse för sysselsättningen i många regioner.

 I och med Sveriges medlemskap i Europeiska unionen (EU) skapas bättre

möjligheter för företagen att kunna dra nytta av den inre marknaden. Inom

turistområdet har Sverige sedan EES-avtalets ikraftträdande den 1 januari 1994

varit delaktigt i EU:s handlingsprogram för att främja turism.

Handlingsprogrammet löper under tre år med början år 1993 med en sammanlagd

budget på 18 miljoner ecu och syftar generellt till att utveckla turismen inom

Gemenskapen genom ett antal åtgärder vad gäller kulturturism, landsbygds- och

miljöturism, utbildning och kompetensutveckling, spridning av semesterveckor

m.m. I och med anslutningen till EU är vi med i samma gemenskap som våra

viktigaste marknader och får också möjligheten att besluta om vilka gemensamma

åtgärder som bäst gynnar turismen inom Gemenskapen. Genom medlemskapet har vår

roll och vår betydelse i internationella sammanhang ytterligare markerats. Också

detta bör kunna medföra att turismen till Sverige ökar. Det är angeläget att

Sverige arbetar för att förutsättningarna för turistnäringen blir desamma inom

alla delar av den inre marknaden. Framför allt gäller det den indirekta

beskattningen som har stor inverkan på turistkonsumtionen och som i dag varierar

i betydande omfattning mellan medlemsländerna. Vidare är det angeläget att genom

utökad forsknings- och utredningsverksamhet samt en förstärkt

statistikproduktion kunna belysa utvecklingen inom turistsektorn på ett bättre

sätt. Slutligen kan det vara motiverat att Gemenskapen driver ett samlat

marknadsföringsprogram för att presentera Europa på turistmarknaderna i Japan

och USA.

 I den internationella samverkan inom turistområdet deltar Sverige också i

OECD:s turistkommitté. Det nordiska turistsamarbetet är sedan år 1993 inordnat

under Nordiska ministerrådets ämbetsmannakommitté för energi- och

näringspolitik. En arbetsgrupp är tillsatt för att utbyta information och

erfarenheter vad gäller turistpolitiken i de nordiska länderna.

4 Inriktningen av turistpolitiken

Regeringens förslag: Turistpolitiken skall ha

följande inriktning.

Målet för turistpolitiken är att Sverige skall ha

en hög attraktionskraft som turistland för både

utländska och inhemska turister. Turistnäringen

skall utvecklas till att bli en långsiktigt kon-

kurrenskraftig sektor.

För att nå det övergripande målet skall samord-

ningen utökas vad gäller olika samhällssektorer av

betydelse för turistnäringen. Vidare skall Sverige

marknadsföras på ett effektivt sätt utomlands med

inriktning både på rekreations- och tjänsteresor.

Strategiskt bör marknadsföringen inriktas på att

framhålla bl.a. vår vidsträckta och orörda natur,

kulturutbudet samt det geografiska läget.

Staten svarar för vissa verksamheter som har

väsentlig betydelse för turistnäringen och skall

svara för att en samordning kommer till stånd

mellan olika samhällssektorer i syfte att stärka

turistnäringen. Staten skall vidare ha ett delan-

svar för genomförandet av en övergripande interna-

tionell marknadsföring av Sverige som turistland.

Skälen för regeringens förslag:

Turistpolitikens mål och förutsättningar

Målet för turistpolitiken är att Sverige skall ha en hög attraktionskraft som

turistland och en långsiktigt konkurrenskraftig turistnäring. Sverige har de

grundläggande förutsättningarna för att dra till sig fler utländska besökare.

Det gäller såväl tjänsteresor som turistresor för rekreation.

 Turistnäringens konkurrenskraft bör kunna utvecklas inom ramen för en

långsiktigt hållbar turistpolitik som också beaktar näringens regionalpolitiska

betydelse. En turistnäring med lönsamma företag skapar förutsättningar för en

varaktig sysselsättning. Den bidrar också till att förstärka Sveriges ekonomiska

balans med andra länder.

 Den svenska turistnäringen är i dag relativt väl utvecklad. En grundläggande

faktor som gjort detta möjligt är den successivt höjda välfärdsnivån i landet.

Stigande realinkomster har långsiktigt resulterat i en ökad efterfrågan på bl.a.

persontransporter och rekreation i olika former. Även tillgången på

förhållandevis orörd natur har varit en viktig faktor för att utveckla näringen.

 Vår stigande levnadsstandard har också lett till ett allt större utlandsresan-

de. Även valutaförändringar har stor betydelse för resandets omfattning och

geografiska inriktning. Givetvis utgör också väderleksförhållandena en viktig

faktor.

 Näringslivets och den offentliga sektorns samlade expansion har lett till ett

ökat antal tjänsteresor inom landet. Även tjänsteresor till och från utlandet

har ökat markant, bl.a. till följd av de svenska företagens och förvaltningens

internationalisering. De stigande realinkomsterna i andra länder har lett till

ett ökat antal rekreationsresor till Sverige. Framför allt gäller detta

resenärer från de nordiska grannländerna, Tyskland och Nederländerna.

 Men turistnäringen är långt ifrån enhetlig. Den består av ett stort antal del-

näringar och branscher av olika slag och med olika förutsättningar. Därför är

det nödvändigt att utgå från förhållandena inom var och en av dessa. Den samlade

turisttjänsten, som besökaren köper, består oftast av transport, övernattning,

förtäring, upplevelser, evenemang av olika slag samt inköp. I synnerhet för

rekreationsresenären är det viktigt att varje del av en resa består av tjänster

med tillfredsställande kvalitet.

 Sverige har allmänt sett goda kommunikationer. Likaså har landet som helhet en

väl utbyggd hotellkapacitet. Hotellnäringen i Sverige anses i allmänhet vara

effektiv. Därmed föreligger två väsentliga grundförutsättningar för utveckling

av turismen.

 För rekreationsturisterna spelar naturupplevelser, olika former av evenemang,

museer, kulturbyggnader och utställningar en mycket viktig roll. Sverige har ur

dessa synvinklar ett antal egenskaper som gör resandet i landet intressant.

Storstadsområdenas attraktioner och natur- och kulturupplevelser i allmänhet är

exempel på faktorer som styr en stor del av resandet. På vintern är tillgång

till skidterräng en avgörande faktor.

 För den utländske rekreationsresenären från Norden och övriga delar av Europa

är det framför allt naturupplevelser i Sverige som lockar. För turister från

t.ex. Japan och USA påverkas valet av resmål oftast av ett allmänt intresse för

Sverige och våra historiska och kulturella sevärdheter.

 Näringen bör i sin utveckling på ett miljömässigt balanserat sätt dra fördel av

de naturliga förutsättningar som Sverige har för att attrahera rekreationsturis-

ter. Den främsta tillgången är vår vidsträckta och orörda natur men också våra

kulturella sevärdheter har dragkraft. Härtill kan man också uppmärksamma vårt

geografiska läge som en del av Norden och närheten till Ryssland och de baltiska

staterna.

 Den inhemska rekreationsresenärens resande sker till stor del med egen bil.

Camping, övernattning i stugbyar samt hos goda vänner och släktingar spelar en

stor roll. En utveckling av turistnäringens olika tjänster och en förbättrad

samordning av samhällets insatser gagnar såväl den inhemske som den utländske

rekreationsresenären.

 För tjänsteresorna till och inom Sverige är ofta en konferens den viktigaste

delen av resan. Den svenska turistnäringen är i dag relativt framgångsrik vad

gäller olika former av evenemang, kongresser o.d. Näringen anses

konkurrenskraftig inom detta område, vilket bör vara möjligt att ytterligare

utveckla.

 För att kunna uppfylla turistpolitikens mål om att Sverige skall ha hög attrak-

tionskraft som turistland krävs en samverkan mellan staten och branschens

företag. Det finns flera skäl till detta.

 För det första har staten - och kommuner och landsting - redan i dag ett ansvar

för verksamheter som påverkar utbud och kvalitet på turisttjänster. Det gäller

t.ex. naturskyddet, kulturmiljövården, planeringen av kommunikationerna,

fritidsanläggningar av skilda slag samt utbildning och kompetensutveckling.

 För det andra svarar staten på olika sätt för en betydande del av de tjänster

som skapar upplevelser. Framför allt gäller det kultursektorn med sevärdheter

och evenemang. Även kommuner och landsting står för en stor del av denna typ av

utbud.

 I likhet med annan samhällelig verksamhet är det också på rekreationsverk-

samhetens område angeläget att utbudet inte enbart utnyttjas av några få grupper

utan kommer också de breda folklagren till del.

 För det tredje kan staten medverka till att stärka turistnäringen genom bl.a.

övergripande marknadsföring utomlands. Om enskilda företag skall svara för

denna typ av marknadsföring finns risk för att den inte når optimal nivå. Om

endast vissa företag står för kostnaderna, nyttiggör sig naturligtvis också

andra företag effekterna av marknadsföringen. Det är därför motiverat att

branschen gemensamt finansierar sådana informations- och

marknadsföringsaktiviteter samt att även staten medverkar och stimulerar

branschens gemensamma agerande.

 Det är därvid viktigt att denna typ av information koordineras med andra

insatser som samhället finansierar för att informera om Sverige och driva

Sveriges intressen utomlands. Dit hör, vid sidan om utrikesförvaltningen, t.ex.

investeringsfrämjandet samt Sveriges exportråds och Svenska institutets

verksamhet. Den av staten finansierade marknadsföringen bör vara inriktad på att

skapa ett allmänt intresse för Sverige som resmål, och den bör således inte

framhålla enskilda tjänster eller företag.

Strategi

När det gäller internationell rekreationsturism tar marknadsföringen oftast sin

utgångspunkt i konsumentens intresse för ett land i dess helhet. Det första

steget i marknadsföringen av Sverige är således att ge en övergripande

information om landet i dess helhet med dess natur och kulturella särart som

grund. Vad gäller konferenser och dylika arrangemang inom tjänstereseområdet är

marknadsföringen å andra sidan mer inriktad på den enskilda regionens och ortens

förtjänster. En marknadsföring av Sverige inriktad på att öka

antalet rekreationsresenärer bör ta sin utgångspunkt i de unika tillgångar som

landet har jämfört med andra länder. Som tidigare framhållits är den vidsträckta

och orörda svenska naturen unik och väcker många resenärers intresse. Självklart

är detta inte den enda faktorn utan med denna samverkar ett intresse för vår

kultur och samhällsutveckling. Härav följer att en betydande del av marknadsfö-

ringen bör understödja det potentiella intresse som föreligger för den svenska

naturen. Konkret bör detta leda till en satsning på de glest bebyggda delarna av

landet. Samtidigt bör satsningar på att utveckla kulturturismen i dessa delar

ge positiva sysselsättningseffekter.

 Storstadsområdena Stockholm, Göteborg och Malmö utgör en viktig del i mångas

resande och torde därför spela en strategisk roll även framöver. En viktig del

av den internationella marknadsföringen bör vara att framhålla

storstadsregionernas utbud. En nära samverkan bör därvid äga rum mellan

marknadsföringsinsatser av centrala, regionala och lokala organ. Resor som

kombinerar storstadsbesök med naturupplevelser i glesbygd får också allt större

betydelse.

 En viktig del i en informations- och marknadsföringsstrategi bör vidare vara

Sveriges närhet och successivt alltmer utvecklade kontakter med Ryssland och de

baltiska staterna. Östersjöregionen torde komma att få en allt större ekonomisk

betydelse, vilket även kommer att utveckla resandet i regionen. Sverige liksom

övriga EU-medlemmar i regionen - Finland, Danmark och Tyskland - har ett

gemensamt intresse av att bidra till att utveckla denna.

 I fråga om det tjänstebaserade resandet torde den svenska turistnäringen ha

goda förutsättningar att utveckla bl.a. konferensverksamhet och evenemang samt

därtill hörande aktiviteter. Då det främst är storstadsregionerna som kan

erbjuda kapacitet för denna typ av tjänster sammanfaller till väsentlig del

motiven för att marknadsföra dessa regioner med inriktning på dels rekreations-,

dels tjänsteresandet.

 Eftersom naturen är en unik tillgång som Sverige har, sett ur turismens syn-

vinkel, är det av avgörande betydelse för framtiden att denna resurs vårdas. Det

finns därför en mycket stark koppling mellan å en sidan turistpolitiken och å

andra sidan miljöpolitiken, naturvården och skogspolitiken. Regeringen har genom

skilda beslut bl.a. lämnat uppdrag till Miljövårdsberedningen att snarast utreda

frågor som rör turismens och annan rekreationsverksamhets effekter på bl.a.

fjällvärlden. Det gäller t.ex skoter- och annan fordonstrafik i fjällen och i

fjällnära rekreationsområden.

 I flera av de regionalpolitiskt prioriterade områdena är turistnäringen vä-

sentlig för sysselsättning och utveckling. Dessa regioner omfattas också av stöd

från EU:s strukturfonder inom ramen för de program som utarbetas för de olika

målområdena. I det nyligen framlagda förslaget avseende målområde 6 föreslås att

vissa resurser avsätts för utveckling av turistnäringen.

 Med många och i stor utsträckning relativt små aktörer inom den svenska

turistnäringen bör modern informationsteknik (IT) lämpa sig särskilt väl för att

samordnat samla och sprida turistinformation.

Statens roll

Den ekonomiska politiken är grundläggande för det enskilda företagets verk-

samhetsförutsättningar. Det gäller naturligtvis även turistnäringen. Således har

t.ex. ränte- och valutautvecklingen en avgörande betydelse för den svenska

turistnäringens konkurrenskraft. I synnerhet gäller detta valutapolitiken,

eftersom rekreationsresandet är mycket priskänsligt när det gäller val av

resmål. Vidare påverkar förändringar av hushållens disponibla inkomster i

betydande omfattning konsumtionen av turisttjänster med hänsyn till att dessa i

många hushåll måste betraktas som marginalkonsumtion.

 Skattepolitiken har en särskild betydelse för turistnäringen, eftersom vissa

former av turistkonsumtion har ett större skatteinnehåll än övrig konsumtion.

Sverige bör sträva efter att mervärdesskattesatserna på olika tjänster inom

turistnäringen samordnas bland EU:s medlemsländer. De särskilda skattesatserna

på exempelvis persontransporter och övernattningstjänster bör kvarstå i avvaktan

på en sådan samordning.

 Staten ansvarar för huvuddelen av den inhemska infrastrukturen. Efterfrågan på

transporttjänster från turistnäringen utgör dock i regel en mindre del av den

totala efterfrågan. Vid utbyggnaden av vägnätet är ofta övergripande riktlinjer

avseende bl.a. den allmänna näringsstrukturen och trafiksäkerheten avgörande

faktorer. Staten ansvarar genom främst SJ för en betydande del av den totala

produktionen av persontransporttjänster.

 Som ansvarig för naturvården och miljöskyddet har staten ett övergripande

ansvar för att skydda skog, fjällvärld och andra marker från överutnyttjande.

Det ankommer vidare på de enskilda myndigheterna att inom sin verksamhet beakta

de miljöpolitiska målen.

 Staten har också ett ansvar för en betydelsefull del av museiverksamheten i

landet och bidragen till länsmuseer och andra icke-statliga museer. Museerna kan

spela en betydande roll i det totala utbudet av aktiviteter i vissa regioner.

Detsamma gäller kulturmiljöer av olika slag. Staten svarar även för en viktig

del av finansieringen av övrigt kulturutbud och tar i vissa fall på sig ett

finansiellt engagemang när det gäller större evenemang av nationell betydelse.

 Även kommuner och landsting driver en mängd verksamheter som är viktiga ur

rekreationssynpunkt, t.ex. badplatser, idrottsanläggningar, campingplatser,

museer, teatrar, konsertlokaler, festivaler m.m.

 Det finns således vissa verksamheter för vilka staten står som direkt ansvarig

och vilka har en betydelse för utformningen av turisttjänsterna. Den allra

största delen av tjänsteproduktionen i turistnäringen svarar dock enskilda

företag för. Utvecklingen av nya tjänster måste åvila de enskilda företagen

liksom samverkan mellan dessa för att utforma sammanhängande turisttjänster.

 Statens insatser inom näringspolitiken i övrigt liksom inom arbetsmarknads- och

regionalpolitiken bidrar till att utveckla företag inom turistnäringen. Eftersom

turistnäringen till väsentlig del består av ett stort antal småföretag omfattas

branschen av de insatser som staten gör för att stimulera etablering och

utveckling av småföretag. Dessa insatser omfattar bl.a. utbildning, rådgivning

och finansiering.

 Sammantaget finns det behov av att staten fortlöpande följer utvecklingen inom

den privata turistnäringen för att bl.a. stämma av förändringar som kan påverka

beslut om statens verksamhet. Staten har därvid ett ansvar för att genom

reguljär statistikproduktion och särskilda undersökningar belysa den totala

tjänsteproduktionen samt dess olika komponenter. Vidare är det angeläget att

belysa konsumenternas förväntningar och erfarenheter.

 Som tidigare framhållits finns det skäl som talar för att marknadsföring av

Sverige som turistland på utländska marknader bör finansieras kollektivt av de

företag som drar nytta av denna marknadsföring. Enskilda företag kan inte

förväntas ta ett generellt ansvar för detta. Det är även motiverat att staten

deltar i finansieringen av marknadsföringen av Sverige som turistland utomlands

och tar ett ansvar för den övergripande marknadsföringen.

 I kommunerna har rese- och turistnäringen fått en ökad betydelse. I de allra

flesta fall medverkar kommunen på olika sätt i finansieringen av

marknadsföringen av det lokala turistutbudet. Även landsting är involverade i

satsningar på turistnäringen.

5 Organisationsfrågor

Regeringens förslag: En särskild myndighet in-

rättas med uppgift att förbättra samordningen av

olika statliga insatser som kan medverka till att

stärka turistnäringens utveckling samt för att öka

samverkan mellan staten, regionala organ, kommuner

och näringen. Myndigheten ges huvudansvaret för

att följa utvecklingen inom turistnäringen och

svara för kunskapsutveckling.

Staten skall vidare medverka i marknadsföringen av

Sverige som turistland på vissa utlandsmarknader.

Verksamheten skall drivas i bolagsform och

branschens företag inbjudas att bli delägare i

bolaget.

Marknadsföringsbolaget skall dels driva en ut-

landsorganisation, dels genomföra övergripande

informations- och marknadsföringsinsatser. Bolaget

skall utveckla effektiva metoder för informations-

spridning.

Staten tecknar aktier i bolaget intill ett belopp

av högst 5 miljoner kronor och skall inneha minst

hälften av det totala antalet aktier. Kostnaderna

för aktieteckningen skall belasta tolfte huvud-

titelns reservationsanslag Turistfrämjande.

Skälen för regeringens förslag:

Förbättrad samordning m.m.

För att stärka samordningen mellan de samhällssektorer som har stor betydelse

för turismen bör en särskild myndighet inrättas. Myndigheten bör verka för att

turistnäringens intressen på ett rättmätigt sätt blir beaktade i

samhällsplaneringen och i den statliga och kommunala verksamhet som är inriktad

på tjänster av betydelse för turismen samt stärka samverkan mellan branschens

företag och statliga och kommunala organ. Huvudsyftet skall vara att stärka

näringens konkurrenskraft. Särskild vikt bör läggas vid samordningen av turist-

och miljöpolitiken och de åtgärder som staten vidtar inom ramen för närings-,

arbetsmarknads-, regional-, kultur-, utbildnings- och forskningspolitiken. I

myndighetens styrelse bör ingå representanter för centrala organ, regionala

organ, kommuner och näringens företag.

 För att fullfölja sin samordningsuppgift bör myndigheten för det första nog-

grant följa utvecklingen i näringen. Verket bör därvid överta beställaransvaret

för den statliga statistiken inom området från Styrelsen för Sverigebilden och

se till att statistikproduktionen sker på ett effektivt sätt och i samverkan med

berörda branschorgan. Myndigheten bör medverka i det utvecklingsarbete som sker

inom EU, bl.a. vad gäller gemensamma definitioner inom turiststatistiken. Vidare

bör myndigheten svara för viss teknik- och metodutveckling inom området.

 Särskilda resvane- och resenärsundersökningar bör genomföras vid behov.

Myndigheten bör i fullföljandet av sina arbetsuppgifter inom detta område bygga

på det material som Styrelsen för Sverigebilden och tidigare Stiftelsen Sveriges

turistråd tagit fram.

 Med utgångspunkt i den statistiska faktainsamlingen bör myndigheten genomföra

erforderliga utredningar som bl.a. skall syfta till att stärka samordningen

mellan å ena sidan statliga och kommunala åtgärder och å andra sidan branschens

tjänster. Ett led i arbetet med att utveckla kunskaperna om branschen kan även

vara att stödja forskningsverksamhet i ämnet. Samordningsinsatserna bör i

huvudsak inriktas på att åstadkomma ett differentierat utbud - bestående av

såväl privata som offentliga tjänster - i olika regioner. Härigenom kan det bli

möjligt för regioner att stärka sin konkurrenskraft vad gäller såväl den

inhemska som den utländska turismen. Myndigheten bör i samverkan med berörda

statliga och kommunala organ särskilt verka för att skapa en ökad förståelse för

miljöskyddets och naturvårdens strategiska betydelse för den svenska turistnä-

ringen.

 Den föreslagna myndigheten bör i samråd med olika organ inom turistområdet

utforma ett handlingsprogram avseende de mest angelägna åtgärderna i fråga om

turismens utveckling. Programmet bör innefatta såväl åtgärder avseende

rekreationsresor som tjänsteinriktat resande. Olika gruppers skiftande behov bör

uppmärksammas. Det bör därvid ankomma på myndigheten att verka för att branschen

vid utformningen av turisttjänster beaktar de handikappades behov.

 Myndighetens insatser vad gäller samordning och kunskapsutveckling bör byggas

upp steg för steg i den takt som resurserna tillåter. Medelsbehovet för

verksamheten kan beräknas till 18 miljoner kronor för budgetåret 1995/96.

Kostnaderna bör belasta tolfte huvudtitelns anslag Turistfrämjande som, enligt

det förslag som regeringen redovisat i årets budgetproposition, bör uppgå till

sammanlagt 99 miljoner kronor för nämnda budgetår. Med hänsyn till att många

olika åtgärder skall genomföras med de resurser som står till förfogande kommer

utrymmet för bidrag till olika organisationer inom turistområdet att vara

synnerligen begränsat.

 Det bör ankomma på regeringen att närmare utforma myndighetens verksamhet.

Internationell marknadsföring i samverkan

Som tidigare redovisats finns det anledning för staten att stå för en viss del

av den övergripande internationella marknadsföringen av Sverige som turistland.

Utan en samordnad övergripande marknadsföring finns det risk för att denna typ

av insatser inte når en optimal nivå. Ansvaret för den övergripande

marknadsföringen faller till stor del på branschintressena som bör finansiera

denna gemensamt. Även staten bör dock medverka i denna typ av marknadsföring,

eftersom staten har ett ansvar för den samlade presentationen av Sverige

utomlands. Sådan presentation sker bl.a. genom Utrikesdepartementets, Svenska

institutets och Sveriges exportråds verksamhet. Vidare har regeringen i årets

budgetproposition föreslagit en utökad verksamhet för informations- och mark-

nadsföringsinsatser om Sverige som investeringsland i syfte att öka de utländska

investeringarna i landet. För att förstärka samordningen av informationsinsat-

serna har regeringen också beslutat att inrätta en nämnd, Nämnden för Sve-

rigeinformation i utlandet, som är knuten till Utrikesdepartementet. Nämnden

skall vara ett centralt forum för utbyte av synpunkter och information samt ett

rådgivande organ till regeringen i frågor om Sverigeinformation i utlandet. I

nämnden ingår representanter för Utrikesdepartementet och Näringsdepartementet

samt verkställande direktören i Sveriges exportråd och direktören i Svenska

institutet.

 Den övergripande internationella marknadsföringen bör inriktas på att framhålla

de strategiska fördelar som Sverige har i form av en vidsträckt, orörd natur,

ett varierat kulturutbud och ett intressant geografiskt läge. De goda

förutsättningarna att genomföra större konferenser o.d. bör också lyftas fram.

En betydande del av resurserna bör inriktas på att bearbeta de företag som

arbetar med att organisera resor till Sverige. En viktig del av

informationsverksamheten är även att i lämpliga former bistå de press- och andra

massmedieorgan som i sin verksamhet vill uppmärksamma Sverige.

 Andra former av marknadsföringsåtgärder som bör ingå i verksamheten är reklam i

massmedia och broschyrer till konsumenter. Det är viktigt att noga följa den

teknikutveckling som sker inom området marknadskommunikation och bl.a. söka ut-

nyttja databaser och annan informationsteknik.

 Verksamheten med internationell marknadsföring av Sverige som turistland bör

enligt regeringens mening lämpligen bedrivas i bolagsform. Bolagsformen medger

framför allt att även andra än staten kan vara delägare och ta ansvar för

finansieringen men ger också en erforderlig flexibilitet i verksamheten. Staten

bör teckna aktier i bolaget intill ett belopp av högst 5 miljoner kronor och

minst hälften av aktierna i bolaget bör innehas av staten. Kostnaderna för

aktieteckningen i marknadsföringsbolaget bör belasta tolfte huvudtitelns

reservationsanslag Turistfrämjande. Härigenom kommer bolaget att ha en samlande

ägare som bl.a. kan medverka till en förbättrad koordinering av

marknadsföringsinsatserna.

 Det är lämpligt att näringens företag gemensamt innehar sin andel av

aktiekapitalet och representeras av en part. Härigenom underlättas samverkan

mellan staten och näringen. Det är således inte lämpligt att staten tecknar

aktier i bolaget Swedish Travel & Council AB, som har ett stort antal delägare.

Det är vidare naturligt att vid uppbyggnaden av det nu föreslagna bolaget pröva

dimensioneringen av organisationen och hur verksamheten bör vara organiserad.

 Bolaget bör i samverkan med branschföretag driva vissa projekt för att utveckla

turisttjänster och stärka samarbetet mellan olika företag. Huvudansvaret för

utvecklingen av olika turisttjänster bör dock, som framhållits tidigare, ligga

på de enskilda företagen. Det är därvid viktigt att de kvalitetsegenskaper som

utlovas i marknadsföringen verkligen kan uppfyllas. Bolaget bör därför verka för

en förbättrad kvalitetsstyrning av tjänsteutbudet i branschen.

 Bolaget bör vara organiserat i ett huvudkontor och ett antal utländska mark-

nadskontor. Marknadskontor bör finnas i länder som är betydelsefulla för

turismen till Sverige och som inte lämpligen kan bearbetas från Sverige. På

vissa fjärrmarknader kan det vara effektivt att bolaget samverkar med

motsvarande marknadsföringsorgan i de övriga nordiska länderna. En praktisk

samverkan bör ske med andra statligt finansierade organ som är verksamma

utomlands. Initiativ bör övervägas för att bearbeta nya marknader, om de bedöms

betydelsefulla för turismen till Sverige.

 Det bör ankomma på regeringen att närmare lägga fast hur statens medverkan i

den övergripande marknadsföringen och informationsverksamheten utomlands i

detalj bör vara organiserad samt att nå en överenskommelse med företrädare för

näringen om ägandet i det föreslagna bolaget jämte dess verksamhetsinriktning.

Enligt det förslag avseende anslaget Turistfrämjande, som regeringen redovisar i

budgetpropositionen och mot bakgrund av vad som tidigare har förordats avseende

medelstilldelningen för den föreslagna myndigheten, föreligger en möjlighet för

staten att utöver ett aktiekapital om högst 5 miljoner kronor tillföra bolagets

verksamhet 76 miljoner kronor i form av ett aktieägartillskott för perioden den

1 juli 1995 - den 31 december 1996. Näringen förutsätts i olika former medverka

i finansieringen av marknadsföringen och informationsverksamheten i motsvarande

omfattning.

 Styrelsen för Sverigebilden sysselsätter för närvarande fyra personer. I och

med att Styrelsen för Sverigebilden läggs ned kommer viss del av dess verksamhet

att övergå till den nyinrättade myndigheten och viss del till det föreslagna

marknadsföringsbolaget.

 Anställningsavtalen för den personal som är anställd hos Styrelsen för Sve-

rigebilden när den upphör övergår automatiskt - om arbetstagaren inte motsätter

sig detta - antingen till den nya myndigheten inom turistområdet, den av

regeringen tidigare förslagna myndigheten för investeringsfrämjande eller till

det föreslagna marknadsföringsbolaget, beroende på vilka huvudsakliga

arbetsuppgifter resp. anställd har.

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Heckscher

__________

Regeringen beslutar proposition 1994/95:177 Turistpolitik.