Regeringens skrivelse

1994/95:225

Förmåner för statssekreterare vid regeringsskiften

Skr.

1994/95:225

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 1 juni 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Jan[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Statsrådsberedningen)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redovisning av en överenskommelse som har

träffats mellan företrädare för riksdagspartierna om de förmåner och

skyldigheter som skall gälla för statssekreterare i samband med regeringsskiften

m.m. Överenskommelsen ersätter en tidigare i ämnet från år 1985.

Innehållsförteckning

1 Bakgrund................................................... 3

2 En ny statssekreteraröverenskommelse....................... 4

3 Innehållet i den nya statssekreteraröverenskommelsen....... 5

 3.1 Tillämpningsområdet ................................ 5

 3.2 Procedurfrågor...................................... 5

 3.3 Förmåner............................................ 6

Bilaga: Överenskommelse mellan riksdagspartierna om för-

 måner för statssekreterare i samband med regerings-

 skiften m.m......................................... 7

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 juni 1995 .... 9

1 Bakgrund

Tjänster i departementen som statssekreterare inrättades efter beslut av 1917

års riksdag (prop. 1917:230, bet. 1917:2 SäU5, rskr. 1917:373). Skälet till

detta var att det framstått som allt nödvändigare att lätta de dessförinnan enda

chefstjänstemännens - expeditionschefernas - arbetsbörda. Statssekreterarnas

arbetsfält skulle i första hand vara vad som kallades olitiska uppgifter

framför allt utarbetandet av propositionerna och samarbetet med riksdagen i

övrigt, samt i regel också övervakandet av författningsärendena inom

departementen. Med statssekreterarens ställning som departementschefens högra

hand beträffande riksdagsarbetets planläggande och genomförande skulle inte

följa att han skulle få någon politisk ställning eller några politiska uppgifter

av självständig art. En statssekreterare borde ha god juridisk utbildning och

administrativ erfarenhet. Befattningens natur nödvändiggjorde dock ett intimt

samarbete med vederbörande departementschef och det framhölls att en

förutsättning härför är ock att ett ombyte av statssekreterare skall kunna ske

när förutsättningarna för detta samarbete befinnas icke föreligga .

 Från det att de första statssekreterarna tillträdde den 1 januari 1918 och

under hela minoritetsparlamentarismens tid rekryterades statssekreterarna i

regel från departementens tjänstemannakrets och tjänstgjorde ofta under flera

regeringar, oavsett partifärg. Inte heller det socialdemokratiska övertagandet

av regeringsansvaret hösten 1932 ledde till någon omedelbar förändring av

rekryteringsvägarna. Men successivt kom kravet på politisk bakgrund och samsyn

med regeringen att betonas alltmer, i synnerhet efter krigsårens

samlingsregerande. Rekrytering till statssekreterarposter av politiskt aktiva

personer ur regeringspartiet, verksamma utanför regeringskansliet, blev allt

vanligare. De tjänstemannarekryterade, "opolitiska" statssekreterarna dominerade

dock ännu på 1960-talet. Först under första hälften av 1970-talet kan

politiseringen av statssekreterarkretsen sägas vara genomförd.

 I samband med regeringsskiftet i oktober 1976, som var den första genom-

gripande politiska maktväxlingen på 44 år, kom den rådande ordningen till fullt

uttryck genom att statssekreterarna - med enstaka undantag - begärde sitt

enledigande. Det har därefter betraktats som naturligt att ett regeringsskifte

leder till statssekreterarnas avgång, även om deras formella

anställningsförhållanden i sig inte nödvändiggör detta.

 1976 års kollektiva avgång för statssekreterarna reglerades i en

överenskommelse om personalfrågor i samband med regeringsskifte mellan den

avgående och den tillträdande statsministern. Överenskommelsen togs in i en

promemoria den 7 oktober 1976, som förutom statssekreterarna även avsåg

informationssekreterare och vissa politiskt sakkunniga. Överenskommelsen utgick

från att den tillträdande och den avgående regeringen hade ett gemensamt

intresse av att den personal i regeringskansliet, som berördes av

regeringsskiftet, behandlades med hänsynstagande till deras ekonomiska och

sociala trygghet samt personliga integritet. Den tillträdande regeringen åtog

sig därför att sörja för att den avgående regeringens statssekreterare så snart

som möjligt erbjöds antingen tjänster som i fråga om karaktär och ekonomiska

förmåner motsvarade statssekreterartjänsterna eller andra tjänster som de

förklarade sig kunna godta. Vidare skulle statssekreterarna få behålla sina

ekonomiska och andra förmåner under tiden från regeringsskiftet till dess att de

tillträdde andra tjänster.

 De principer som 1976 års överenskommelse byggde på ansågs uttryckligen kunna

tillämpas också vid kommande regeringsskiften. Liknande överenskommelser mellan

avgående och tillträdande regeringar träffades också vid regeringsskiftena åren

1978, 1979, 1981 och 1982. Anställningsvillkor och avgångsvederlag för informa-

tionssekreterare och politiskt sakkunniga i regeringskansliet är dock sedan 1979

reglerade i ett särskilt kollektivavtal.

 I samband med att riksdagen våren 1982 behandlade vissa pensionsfrågor m.m.

för statsråd och statssekreterare som avgår i anslutning till en

regeringsombildning, gav riksdagen regeringen till känna att 1976 års

överenskommelse om statssekreterares villkor vid regeringsskifte borde revideras

(bet. 1981/82:AU27, rskr. 1981/82:443). Detta ledde till att företrädare för de

fyra största riksdagspartierna - Sveriges socialdemokratiska arbetareparti,

Moderata samlingspartiet, Folkpartiet och Centerpartiet - den 17 december 1985

träffade en ny överenskommelse i ämnet. Denna byggde på att en statssekreterare

i samband med anställningen skriftligen skulle förklara sig vara medveten om vad

som ankommer på honom eller henne enligt överenskommelsen. Den avsåg vidare

förhållandena vid såväl regeringsskiften som enstaka statsrådsskiften.

Innehållet i 1985 års överenskommelse redovisades i maj 1986 för riksdagen i

regeringens skrivelse 1985/86:177. Riksdagen lade skrivelsen till handlingarna

under uttalande att det var tillfredsställande att den av riksdagen tidigare

begärda översynen kommit till stånd (bet. 1986/87:AU9, rskr. 1986/87:80). Texten

till 1985 års överenskommelse har sedermera fogats till konstitutionsutskottets

granskningsbetänkande 1991/92:KU30 (bilaga A 4). Allmänt kan sägas om innehållet

i denna överenskommelse att de statssekreterare som varit tjänstlediga från

tidigare anställningar var skyldiga att återgå till dessa och att den tid under

vilken en statssekreterare kunde behålla sina ekonomiska förmåner i avvaktan på

tillträde av en ny anställning eller återgång till en tidigare, begränsades till

i princip åtta månader. Vidare skulle en statssekreterare ha tjänstgjort som

sådan under minst tre år för att erbjudas en ny statlig anställning med

motsvarande lön och ställning.

2 En ny statssekreteraröverenskommelse

Under senare år har innehållet i statssekreteraröverenskommelserna från åren

1976 och 1985 allt mera satts i fråga. Det har genom de numera förhållandevis

täta regeringsbytena blivit allt svårare för de tillträdande regeringarna att

sörja för att avgående statssekreterare får tjänster som i fråga om karaktär och

ekonomiska förmåner motsvarar statssekreterartjänsterna. Samtidigt har

tillgången på sådana tjänster blivit alltmera begränsad genom den fortgående

omstruktureringen av statsförvaltningen. Denna form för att kompensera för

avsaknaden av anställningstrygghet har också efter hand kommit att framstå som

allt mer otidsenlig.

 Mot denna bakgrund inleddes överläggningar mellan företrädare för partierna

under föregående valperiod. Dessa har resulterat i att en ny överenskommelse om

statssekreterares förmåner vid regeringsskiften nu har undertecknats av samtliga

nuvarande sju riksdagspartier. Innehållet i överenskommelsen har fått en mera

tidsenlig utformning utan att eftersätta vad som är ur trygghetssynpunkt rimligt

för att underlätta rekryteringen till de både politiskt och administrativt

mycket betydelsefulla statssekreterartjänsterna. Överenskommelsen, som ersätter

den från år 1985, finns i bilagan till denna skrivelse.

3 Innehållet i den nya statssekreteraröverenskommelsen

3.1 Tillämpningsområdet

Överenskommelsen tillämpas på statssekreterare - inom Utrikesdepartementet även

kabinettssekreterare - som har anställts efter den 7 oktober 1994. Alla skall

vid sin anställning informeras om överenskommelsens innehåll och skriftligt

bekräfta att de har tagit del av vad som gäller. Sådana politiskt sakkunniga i

regeringskansliet som har anställts med tjänstetiteln "biträdande

statssekreterare" berörs däremot inte av statssekreteraröverenskommelsen, utan

för dessa tillämpas det vanliga avtalet om informationssekreterare och politiskt

sakkunniga inom regeringskansliet.

 Statssekreteraröverenskommelsen skall inte bara tillämpas vid fullständiga

regeringsskiften utan också då enstaka statsråd avgår. Berörda statssekreterare

skall därvid begära sitt entledigande. De som entledigas i sådant sammanhang får

samma förmåner som vid entledigande i samband med regeringsskiften. Även

statssekreterare, som utan samband med statsrådsskiften entledigas utan att de

själva begärt det, är berättigade till förmåner enligt överenskommelsen. För dem

som avgår på egen begäran, utan att statsrådet avgår, tillämpas däremot inte

överenskommelsen.

3.2 Procedurfrågor

Liksom tidigare skall en avgående regerings statssekreterare begära sitt

enledigande omedelbart efter det att den nya regeringen har tillträtt. Detta

gäller både i fråga om själva statssekreteraranställningen och eventuella

uppdrag som statssekreteraren i denna egenskap har haft i olika utredningar

eller i statliga verks- och bolagsstyrelser. Den nya regeringen skall vid sitt

första regeringssammanträde entlediga statssekreterarna från deras anställningar

med omedelbar verkan. Entlediganden från uppdragen sker däremot efter prövning

från fall till fall.

3.3 Förmåner

Skillnaden mellan den tidigare och den nya statssekreteraröverenskommelsen

ligger framför allt i förmånssystemets uppbyggnad. Avgående statssekreterare med

mer än tre års anställning har inte längre rätt till erbjudanden om likvärdiga

statliga anställningar. Erbjudande om en ny stalig anställning skall i

fortsättningen bara garanteras statssekreterare som har rekryterats från

statliga anställningar med rätt till förordnandepension, dvs. i regel

myndighetschefer (landshövdingar, generaldirektörer och motsvarande.). Lönen i

en erbjuden ny anställning skall inte vara lägre än lönen i den tidigare

anställning som lämnades vid anställningen som statssekreterare. Även om denna

garanti om nya anställningar endast kan komma att gälla ett fåtal personer har

det ansetts angeläget att underlätta rekryteringen av statssekreterare från

generaldirektörskretsen.

 Övriga statssekreterare får i stället rätt till två års avgångsvederlag.

Månadslönen vid avgångstillfället utbetalas - månadsvis i efterskott - i högst

24 månader. Om någon har varit statssekreterare under kortare tid än ett år har

han eller hon emellertid bara rätt till avgångsvederlag i tolv månader.

Avgångsvederlagen utgår emellertid inte ograverade. Om den tidigare

statssekreteraren har arbetsinkomster under vederlagsperioden, minskas

avgångsvederlaget med dessa. Detsamma gäller i fråga om pension eller liknande

som han eller hon uppbär. Det är således fullt möjligt att avgångsvederlaget

helt bortfaller genom detta avräkningsförfarande.

 En grundläggande princip bakom överenskommelsen är att personer som har varit

tjänstlediga från en anställning för att vara statssekreterare i princip skall

återgå till sina tidigare anställningar. Överenskommelsen öppnar emellertid en

möjlighet till att, om det finns särskilda skäl som talar mot att en återgång

till den tidigare anställningen sker, en f.d. statssekreterare som varit

tjänstledig får uppbära avgångsvederlag om han eller hon inte får något nytt

arbete.

Statsrådsberedningen

 1994-10-27

Överenskommelse mellan riksdagspartierna om förmåner för statssekreterare i

samband med regeringsskiften m.m.

1. Denna överenskommelse omfattar statssekreterare enligt vad som närmare anges

i p. 6. Med statssekreterare avses också kabinettssekreteraren i

Utrikesdepartementet.

2. Vid ett regeringsskifte skall statssekreterarna omedelbart efter den nya

regeringens tillträde begära sitt entledigande från anställningen som

statssekreterare. De skall dessutom begära entledigande från sådana uppdrag som

ordförande eller ledamot i organ med statlig anknytning, t.ex. utredningar,

styrelser för verk, institutioner eller företag, som har direkt samband med

tjänstgöringen som statssekreterare.

 Den tillträdande regeringen skall vid sitt första sammanträde entlediga

statssekreterarna från anställningen med omedelbar verkan. Den skall också

entlediga dem från deras övriga uppdrag i de fall och från de tidpunkter som

bedöms lämpliga i varje särskilt fall.

3. Den tillträdande regeringen skall vid sitt första sammanträde besluta om

förmåner till de avgående statssekreterarna enligt följande.

3.1 En statssekreterare som omedelbart före tillträdet innehaft anställning som

generaldirektör eller annan sådan anställning som avses i bilaga A till

förordningen (1991:1160) om förordnandepension m.m. skall erbjudas ny

anställning med motsvarande villkor när anställningen som statssekreterare

upphör. Lönen i denna nya anställning skall inte understiga den lön som han

eller hon hade vid avgången från anställningen som generaldirektör eller från

annan anställning som avses i bilaga A till den nämnda förordningen.

3.2 Övriga statssekreterare skall fr.o.m. dagen efter entledigandet ha rätt

till avgångsvederlag med ett belopp som motsvarar månadslönen vid

avgångstillfället, att utbetalas månadsvis i efterskott under högst 24 månader.

Om en statssekreterare vid avgångstidpunkten har varit anställd kortare tid än

12 månader utbetalas dock avgångsvederlaget under högst 12 månader.

 Avgångsvederlaget skall minskas dels med inkomst av anställning eller annat

förvärvsarbete som den f.d. statssekreteraren uppbär under vederlagsperioden

eller, om denna inkomst är högre, helt bortfalla, dels med vad den förutvarande

statssekreteraren uppbär eller har rätt att uppbära i pension och liknande.

 En f.d. statssekreterare som under tiden som statssekreterare varit

tjänstledig från en tidigare anställning och som inte återgår till denna och som

inte heller får någon annan anställning eller något annat förvärvsarbete har

rätt till avgångsvederlag endast om särskilda skäl talar mot att han eller hon

återgår till sin tidigare anställning.

4. Den som tjänstgör som statssekreterare när det statsråd som han eller hon är

knuten till avgår är skyldig att omedelbart begära sitt entledigande.

5. I fråga om statssekreterare som entledigas i fall som avses i p. 4 eller som

entledigas av någon annan anledning än på egen begäran skall p. 3.1 eller 3.2

tillämpas.

6. Denna överenskommelse skall gälla alla statssekreterare som anställs fr.o.m.

den 7 oktober 1994.

7. Alla statssekreterare skall i samband med anställningen informeras om

innehållet i denna överenskommelse och skriftligen bekräfta att de tagit del

därav.

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN] Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Socialdemokraterna Moderata samlingspartiet

Olof[REDACTED_EFTERNAMN] Bengt[REDACTED_EFTERNAMN]

Centerpartiet Folkpartiet liberalerna

Gudrun[REDACTED_EFTERNAMN] Marianne[REDACTED_EFTERNAMN]

Vänsterpartiet Miljöpartiet de Gröna

Alf[REDACTED_EFTERNAMN]

Kristdemokratiska samhällspartiet

Statsrådsberedningen

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 1 juni 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],

Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN]

________________

Regeringen beslutar skrivelse 1994/95:225 Förmåner för statssekreterare vid

regeringsskiften.