1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/1

I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 37, 95, 133 och 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ( 1 ), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), med beaktande av Regionkommitténs yttrande ( 3 ), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 4 ), och av följande skäl:

(1)

Den fria rörligheten för säkra och hälsosamma livsmedel är en nödvändig del av den inre marknaden och den bidrar i hög grad till att skydda medborgarnas hälsa och välbefinnande samt deras sociala och ekonomiska intressen.

(2)

Vid genomförandet av gemenskapens politik bör människors liv och hälsa garanteras en hög skyddsnivå.

(3)

Den fria rörligheten för livsmedel och foder inom gemenskapen kan endast uppnås om kraven för livsmedels- och fodersäkerhet inte skiljer sig märkbart mellan medlemsstaterna.

(4)

Betydelsefulla skillnader föreligger när det gäller begrepp,

principer och förfaranden i livsmedelslagstiftningen i ( 1 ) EGT C 96 E, 27.3.2001, s. 247. ( 2 ) EGT C 155, 29.5.2001, s. 32. ( 3 ) Regionkommitténs yttrande av den 13 juni 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT). ( 4 ) Europaparlamentets yttrande av den 12 juni 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 17 september 2001 (ännu ej offentliggjord i EGT), Europaparlamentets beslut av den 11 december 2001 (ännu ej offentliggjort i EGT) och rådets beslut av den 21 januari 2002. medlemsstaterna. När medlemsstaterna beslutar om åtgärder som rör livsmedel kan dessa skillnader hindra den fria rörligheten för livsmedel och skapa ojämlika konkurrensförhållanden och därmed direkt påverka hur den inre marknaden fungerar.

(5)

Det är därför nödvändigt att närma dessa begrepp, principer och förfaranden till varandra, så att de utgör den gemensamma grunden för de åtgärder som vidtas i medlemsstaterna och på gemenskapsnivå när det gäller livsmedel och foder. Det är dock nödvändigt att avsätta tillräckligt med tid för anpassning av motstridiga bestämmelser i befintlig lagstiftning, såväl på nationell nivå som på gemenskapsnivå, och föreskriva att den relevanta lagstiftningen i avvaktan på en sådan anpassning skall tillämpas mot bakgrund av principerna i denna förordning.

(6)

Vatten förtärs direkt eller indirekt liksom övriga livsmedel och bidrar därmed till en konsuments sammanlagda exponering för förtärda ämnen, inbegripet kemiska och mikrobiologiska främmande ämnen. Men eftersom kvaliteten på dricksvatten redan kontrolleras genom rådets direktiv 80/778/EEG (

5 ) och 98/83/EG ( 6 ) är det tillräckligt att beakta vatten från och med den punkt där värdena skall iakttas enligt artikel 6 i rådets direktiv 98/83/EG.

(7)

Inom livsmedelslagstiftningen är det lämpligt att införa krav på foder, inbegripet produktion och användning av foder avsett för livsmedelsproducerande djur. Detta åsidosätter inte liknande krav som har tillämpats hittills och som i framtiden kommer att tillämpas inom foderlagstiftningen med avseende på alla djur, inklusive sällskapsdjur.

(8)

Gemenskapen har valt en hög hälsoskyddsnivå när så är lämpligt vid utarbetandet av livsmedelslagstiftningen, som tillämpas på ett 

icke-diskriminerande sätt, oberoende av om handeln med livsmedel eller foder äger rum på den inre marknaden eller internationellt. ( 5 ) EGT L 229, 30.8.1980, s. 11. Direktivet upphävt genom direktiv 98/83/EG. ( 6 ) EGT L 330, 5.12.1998, s. 32.

L 31/2

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

(9)

Det är nödvändigt att se till att konsumenter, övriga berörda parter och handelspartner har förtroende för de beslutsprocesser som ligger till grund för livsmedelslagstiftningen, dess vetenskapliga grund samt strukturerna och oberoendet hos de institutioner som ansvarar för skydd av hälsan och andra intressen.

(10)

Erfarenheten har visat att det är nödvändigt att vidta åtgärder som syftar till att garantera att icke säkra livsmedel inte släpps ut på marknaden och att det finns system som kan identifiera och bemöta problem som rör livsmedelssäkerhet, så att det kan säkerställas att den inre marknaden fungerar väl och att människors hälsa kan skyddas. Liknande frågor avseende fodersäkerhet bör också tas upp till behandling.

(11)

För att man skall kunna gripa sig an frågan om livsmedelssäkerhet på ett tillräckligt uttömmande och fullständigt sätt, bör livsmedelslagstiftningen ges en bred definition som innefattar en mångfald bestämmelser som direkt eller indirekt påverkar livsmedels- och fodersäkerheten, inbegripet bestämmelser om material och artiklar som kommer i kontakt med livsmedel, foder och andra jordbruksinsatsvaror inom primärproduktionen.

(12)

För att kunna garantera livsmedelssäkerhet är det nödvändigt att betrakta hela livsmedelsproduktionskedjan som en sammanhängande enhet, allt ifrån primär- och foderproduktion till och med försäljning eller tillhandahållande av livsmedel till konsumenten, eftersom alla moment kan ha potentiell betydelse för livsmedelssäkerheten.

(13)

Erfarenheten har visat att det av detta skäl är nödvändigt att ta hänsyn till produktion, framställning, transport och distribution av foder som ges till livsmedelsproducerande djur, inbegripet produktion av djur för användning som foder i fiskodlingar, eftersom oavsiktlig eller avsiktlig förorening av foder, uppblandning och bedrägliga eller andra skadliga metoder i samband med detta direkt eller indirekt kan ha betydelse för livsmedelssäkerheten.

(14)

Av samma skäl är det nödvändigt att överväga andra metoder och jordbruksinsatsvaror inom primärproduktionen och deras eventuella betydelse för den allmänna livsmedelssäkerheten.

(15)

Nätverk av laboratorier med särskild kompetens på regional och/eller interregional nivå, som har som uppgift att säkerställa kontinuerlig övervakning av livsmedelssäkerheten, skulle kunna spela en viktig roll när det gäller att förebygga potentiella hälsorisker för medborgarna.

(16)

Medlemsstaternas och gemenskapens åtgärder rörande livsmedel och foder bör i allmänhet grundas på en riskanalys, utom när detta inte är lämpligt beroende på omständigheterna eller åtgärdens art. Att genomföra riskanalyser innan sådana åtgärder vidtas bör göra det lättare att undvika oberättigade hinder för den fria rörligheten för livsmedel.

(17)

När livsmedelslagstiftningen syftar till att begränsa, undanröja eller undvika hälsorisker ger de tre sammanhängande delarna av riskanalys, nämligen riskbedömning, riskhantering och riskkommunikation, en systematisk metod för att bestämma effektiva, väl avvägda och riktade åtgärder eller andra insatser för att skydda hälsan.

(18)

En förutsättning för förtroende för den vetenskapliga grunden för livsmedelslagstiftningen är att riskbedömningar görs på ett oberoende, objektivt och öppet sätt och grundas på tillgängliga vetenskapliga uppgifter och rön.

(19)

Det är allmänt erkänt att en vetenskaplig riskbedömning i vissa fall inte ensam kan ge all den information på vilken ett riskhanteringsbeslut bör grundas och att det är befogat att andra faktorer som är relevanta för frågan tas med i bedömningen, bland annat samhälleliga, ekonomiska, traditionella, etiska och miljömässiga faktorer samt kontrollmöjligheter.

(20)

Genom att försiktighetsprincipen har åberopats för att garantera skydd för hälsan inom gemenskapen har hinder uppkommit för den fria rörligheten för livsmedel och foder. Det är därför nödvändigt att anta en enhetlig grund i hela gemenskapen för att tillämpa denna princip.

(21)

I de särskilda fall där det föreligger risk för liv eller hälsa men där det råder vetenskaplig osäkerhet erbjuder försiktighetsprincipen ett medel för att fastställa riskhanteringsåtgärder eller andra insatser för att garantera den höga hälsoskyddsnivå som valts inom gemenskapen.

(22)

Livsmedelssäkerhet och skyddet för konsumenternas intressen får allt större betydelse för allmänheten, ickestatliga organisationer, yrkesorganisationer, internationella handelspartner och handelsorganisationer. Det är nödvändigt att se till att konsumenternas och handelspartnernas förtroende säkerställs genom insyn och öppenhet vid utarbetandet av livsmedelslagstiftningen och genom att myndigheterna vidtar lämpliga åtgärder för att informera allmänheten när det finns välgrundad anledning att misstänka att ett livsmedel kan utgöra en hälsorisk.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/3

(23)

Konsumenternas säkerhet och förtroende inom gemenskapen och i tredje land är av största vikt. Gemenskapen är en viktig global handelspartner för livsmedel och foder och har slutit internationella handelsavtal, bidrar till utvecklingen av internationella standarder som ligger till grund för livsmedelslagstiftningen samt stöder principerna om frihandel för säkert foder och säkra och hälsosamma livsmedel på ett 

icke-diskriminerande sätt genom att följa en rättvis och etisk handelspraxis.

(24)

Det är nödvändigt att säkerställa att livsmedel och foder som exporteras eller återexporteras från gemenskapen uppfyller kraven i gemenskapens lagstiftning eller kraven i det importerande landet. I andra fall får livsmedel och foder endast exporteras eller återexporteras under förutsättning att det importerande landet uttryckligen givit sitt medgivande. Även när det importerande landet ger sitt medgivande är det dock nödvändigt att säkerställa att livsmedel som är skadliga för hälsan eller icke säkert foder inte exporteras eller återexporteras.

(25)

Det är nödvändigt att fastställa de allmänna principerna för handel med livsmedel och foder samt de mål och principer som gemenskapen kan bidra med när det gäller att utarbeta internationella standarder och handelsavtal.

(26)

En del medlemsstater har antagit en övergripande lagstiftning om livsmedelssäkerhet som särskilt innehåller det allmänna kravet att ekonomiska aktörer endast får marknadsföra livsmedel som är säkra. Dessa medlemsstater tillämpar emellertid olika grundläggande kriterier för att fastställa om ett livsmedel är säkert. Mot bakgrund av dessa olika synsätt och eftersom det saknas övergripande lagstiftning i andra medlemsstater, riskerar handelshinder för livsmedel att uppstå. På samma sätt kan handelshinder uppstå för foder.

(27)

Det är därför nödvändigt att fastställa allmänna krav så att endast säkra livsmedel och foder släpps ut på marknaden, för att den inre marknaden för dessa produkter skall kunna fungera effektivt.

(28)

Erfarenheten har visat att den inre marknadens funktion när det gäller livsmedel eller foder kan äventyras om det är omöjligt att spåra livsmedel och foder. Det är därför nödvändigt att upprätta ett omfattande system för spårbarhet inom foder- och livsmedelsföretagen så att riktade och lämpliga tillbakadraganden kan vidtas eller information spridas till konsumenter eller kontrollanter, och därigenom förhindra att allvarligare störningar än nödvändigt uppstår när det inträffar problem med livsmedelssäkerheten.

(29)

Det är nödvändigt att se till att livsmedels- eller foderföretag, inbegripet importörer, åtminstone kan fastställa från vilket företag de har erhållit ett livsmedel, foder, djur eller ämne som kan ingå i ett livsmedel eller ett

foder, så att man vid en undersökning kan garantera spårbarhet på alla stadier.

(30)

En livsmedelsföretagare är mest lämpad att utforma ett säkert system för att tillhandahålla livsmedel och garantera att de livsmedel som tillhandahålls är säkra. Företagaren bör därför ha det primära juridiska ansvaret för att garantera livsmedelssäkerhet. Även om denna princip tillämpas i en del medlemsstater och på vissa områden av livsmedelslagstiftningen, är detta inte klart inom andra områden, eller också ligger ansvaret hos de behöriga myndigheterna i medlemsstaten genom den kontrollverksamhet som utövas. Dessa skillnader riskerar att skapa handelshinder och snedvrida konkurrensen mellan livsmedelsföretagare i olika medlemsstater.

(31)

Liknande krav bör gälla för foder och foderföretagare.

(32)

Den vetenskapliga och tekniska grunden för gemenskapens lagstiftning om livsmedels- och fodersäkerhet bör bidra till att en hög hälsoskyddsnivå inom gemenskapen uppnås. Gemenskapen bör ha tillgång till högt kvalificerat, oberoende och effektivt vetenskapligt och tekniskt stöd.

(33)

De vetenskapliga och tekniska frågorna i samband med livsmedels- och fodersäkerhet blir mer och mer betydelsefulla och komplexa. Inrättandet av en europeisk myndighet för livsmedelssäkerhet, nedan kallad myndigheten, bör kunna förstärka det nuvarande systemet för vetenskapligt och tekniskt stöd, som inte längre klarar de ökande krav som ställs på det.

(34)

Enligt de allmänna principerna för livsmedelslagstiftningen bör myndigheten påta sig rollen av ett oberoende vetenskapligt referenscentrum för riskbedömning och på så sätt kunna bidra till att den inre marknaden fungerar smidigt. Myndigheten skall kunna konsulteras för att avge yttranden i omtvistade vetenskapliga frågor och därigenom göra det möjligt för gemenskapens institutioner och medlemsstaterna att fatta de välgrundade riskhanteringsbeslut som är nödvändiga för att garantera livsmedels- och fodersäkerheten och bidra till att undvika att splittra den inre marknaden genom införandet av oberättigade eller onödiga hinder för den fria rörligheten för livsmedel och foder.

(35)

Myndigheten bör vara en oberoende vetenskaplig källa för rådgivning, information och riskkommunikation i syfte att öka konsumenternas förtroende; för att främja överensstämmelsen mellan 

riskbedömnings-, riskhanterings- och riskkommunikationsfunktionerna bör dock sambandet mellan riskbedömare och riskhanterare stärkas.

L 31/4

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

(36)

Myndigheten bör kunna ge en omfattande oberoende vetenskaplig översikt över säkerheten och andra aspekter i hela livsmedels- och foderkedjan, något som innebär vittomfattande skyldigheter för myndigheten. Dessa bör omfatta frågor som har direkt eller indirekt betydelse för säkerheten i livsmedels- och foderkedjan, djurens hälsa och välbefinnande och växtskyddet. Det är dock nödvändigt att säkerställa att myndigheten inriktar sig på livsmedelssäkerhet och dess uppgift i fråga om djurs hälsa och välbefinnande samt växtskydd som inte har samband med säkerheten i livsmedelskedjan bör begränsas till att tillhandahålla vetenskapliga yttranden. Myndighetens uppdrag bör även omfatta vetenskaplig rådgivning och vetenskapligt och tekniskt stöd i fråga om nutrition för människor i samband med gemenskapslagstiftningen, och stöd till kommissionen på dess begäran när det gäller kommunikation inom ramen för gemenskapens hälsoprogram.

(37)

Eftersom vissa produkter som är tillåtna enligt livsmedelslagstiftningen, till exempel bekämpningsmedel eller tillsatser i djurfoder, kan innebära risker för miljön eller för arbetstagares säkerhet, bör vissa miljö- och arbetarskyddsaspekter även bedömas av myndigheten i enlighet med gällande lagstiftning.

(38)

För att undvika dubbleringar av vetenskapliga bedömningar och liknande vetenskapliga yttranden om genetiskt modifierade organismer bör myndigheten tillhandahålla vetenskapliga yttranden om produkter som inte är livsmedel och foder med avseende på genetiskt modifierade organismer enligt direktiv 2001/18/EG (

1 ) och med förbehåll för de förfaranden som där fastställts.

(39)

Myndigheten bör genom att tillhandahålla stöd i vetenskapliga frågor bidra till gemenskapens och medlemsstaternas roll i utvecklingen och upprättandet av internationella standarder för livsmedelssäkerhet och handelsavtal.

(40)

Det är mycket viktigt att gemenskapens institutioner, allmänheten och berörda parter har förtroende för myndigheten. Därför är det absolut nödvändigt att garantera dess oberoende, höga vetenskapliga kvalitet, öppenhet och effektivitet. Det är också nödvändigt att den samarbetar med medlemsstaterna.

(41)

Styrelsens ledamöter bör därför utses på ett sådant sätt att högsta kompetensnivå, lämplig expertis inom ett brett spektrum, t.ex. inom ledning och offentlig förvaltning, och största möjliga geografiska spridning inom unionen säkerställs. Detta bör underlättas genom rota-

( 1 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/18/EG av den 12 mars 2001 om avsiktlig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön och om upphävande av rådets direktiv 90/220/EEG (EGT L 106, 17.4.2001, s. 1). tion mellan styrelseledamöternas hemländer, utan att någon plats reserveras för medborgare i en särskild medlemsstat.

(42)

Myndigheten bör ha de resurser som krävs för att den skall kunna fylla sin uppgift.

(43)

Styrelsen bör ha de nödvändiga befogenheterna för att fastställa budgeten, kontrollera dess genomförande, utarbeta interna regler, anta budgetförordningar, utse ledamöter i den vetenskapliga kommittén och i de vetenskapliga panelerna samt utse den verkställande direktören.

(44)

Myndigheten bör ha ett nära samarbete med behöriga organ i medlemsstaterna om den skall kunna fungera effektivt. En rådgivande grupp bör inrättas för att biträda den verkställande direktören, utgöra en mekanism för informationsutbyte och säkerställa ett nära samarbete i synnerhet med avseende på nätverkssystemet. Samarbete och lämpligt informationsutbyte bör även begränsa risken för skiljaktiga vetenskapliga yttranden.

(45)

Myndigheten bör ta över den roll som vetenskapliga kommittéer knutna till kommissionen har när det gäller att avge vetenskapliga yttranden inom sitt kompetensområde. Det är nödvändigt att organisera om dessa kommittéer för att garantera större vetenskaplig överensstämmelse med avseende på livsmedelskedjan och att göra det möjligt för dem att arbeta effektivare. En vetenskaplig kommitté och permanenta vetenskapliga paneler bör därför inrättas inom myndigheten för att tillhandahålla dessa yttranden.

(46)

För att garantera oberoende bör ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och i de vetenskapliga panelerna bestå av oberoende vetenskapsmän som rekryteras på grundval av ett öppet ansökningsförfarande.

(47)

Myndighetens roll som ett oberoende vetenskapligt referenscentrum innebär att ett vetenskapligt yttrande inte endast kan begäras av kommissionen utan också av Europaparlamentet och medlemsstaterna. För att säkerställa att processen med vetenskaplig rådgivning blir hanterlig och enhetlig bör myndigheten ha möjlighet att avslå eller ändra en ansökan med motivering för detta och på grundval av tidigare fastställda kriterier. Åtgärder bör också vidtas för att undvika skiljaktiga vetenskapliga yttranden och, om det förekommer skiljaktiga vetenskapliga yttranden mellan vetenskapliga organ, bör förfaranden finnas så att skiljaktigheten kan lösas eller att riskhanterarna får en klar och tydlig grund av vetenskapliga uppgifter att stå på.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/5

(48)

Myndigheten bör också kunna beställa vetenskapliga undersökningar som är nödvändiga för myndighetens arbete och samtidigt se till att de band som myndigheten upprättar med kommissionen och medlemsstaterna förhindrar dubbelarbete. Det bör ske på ett öppet och överskådligt sätt. Myndigheten bör ta hänsyn till befintlig gemenskapsexpertis och befintliga gemenskapsstrukturer.

(49)

Avsaknaden av ett effektivt system för att på gemenskapsnivå samla in och analysera uppgifter om livsmedelskedjan är en erkänt allvarlig brist. Ett system för att samla in och analysera relevanta uppgifter inom de områden som täcks av myndigheten bör därför upprättas i form av ett nätverk som samordnas av myndigheten. Det behövs en översyn av de gemenskapsnätverk för insamling av data som redan finns på de områden som myndigheten omfattar.

(50)

Att bättre kunna identifiera nya risker kan i det långa loppet vara ett viktigt förebyggande verktyg som medlemsstaterna och gemenskapen förfogar över i sin politik. Det är därför nödvändigt att ge myndigheten uppgiften att i föregripande syfte samla in uppgifter, vara vaksam och göra utvärderingar samt lämna information om nya risker och hur de skall förebyggas.

(51)

Genom inrättandet av myndigheten bör medlemsstaterna kunna bli mer engagerade i vetenskapliga förfaranden. Det bör därför upprättas ett nära samarbete mellan myndigheten och medlemsstaterna i detta syfte. Myndigheten bör i synnerhet kunna överlåta vissa uppgifter till organisationer i medlemsstaterna.

(52)

Det är nödvändigt att säkerställa balansen mellan behovet av nationella organisationer som utför uppgifter för myndighetens räkning och behovet av att se till att dessa uppgifter utförs i enlighet med de kriterier som fastställts för sådana uppgifter, så att övergripande enhetlighet uppnås. De befintliga förfarandena för utläggning av vetenskapliga uppgifter till medlemsstaterna, särskilt med avseende på utvärderingen av ärenden från näringslivet för godkännande av vissa ämnen, produkter eller förfaranden, bör omprövas inom ett år, för att ta hänsyn till att myndigheten inrättats och till de nya möjligheter som den då erbjuder, medan utvärderingsförfarandena bör förbli minst lika stränga som tidigare.

(53)

Kommissionen har emellertid fortfarande det fulla ansvaret för att meddela riskhanteringsåtgärder. Lämpligt informationsutbyte bör därför äga rum mellan myndigheten och kommissionen. Ett nära samarbete mellan myndigheten, kommissionen och medlemsstaterna är också nödvändigt för att säkerställa överensstämmelser i den totala kommunikationsprocessen.

(54)

Myndighetens oberoende och dess uppgift att informera allmänheten innebär att den bör kunna kommunicera

självständigt inom de områden där den har behörighet, med syftet att tillhandahålla objektiv, tillförlitlig och lättförståelig information.

(55)

Det är nödvändigt att samarbeta med medlemsstaterna och övriga berörda parter på ett ändamålsenligt sätt när det gäller informationskampanjer till allmänheten, så att hänsyn tas till regionala parametrar och eventuella samband med den hälsopolitik som förs.

(56)

Förutom att de operativa principerna som gäller för myndigheten vilar på oberoende och öppenhet, bör myndigheten vara en organisation öppen för kontakter med konsumenter och övriga intressegrupper.

(57)

Myndigheten bör finansieras genom Europeiska unionens allmänna budget. Mot bakgrund av vunna erfarenheter, särskilt med avseende på handläggningen av ansökningar om godkännande från näringslivet, bör möjligheten att införa avgifter undersökas inom tre år efter det att denna förordning trätt i kraft. Gemenskapens budgetförfarande fortsätter att gälla för de anslag som skall debiteras Europeiska unionens allmänna budget. Vidare bör revisionen av räkenskaperna göras av revisionsrätten.

(58)

Det är nödvändigt att tillåta europeiska länder att delta som inte är medlemmar av Europeiska unionen men som har slutit avtal enligt vilka de skall införliva och genomföra gemenskapslagstiftningen på det område som täcks av denna förordning.

(59)

Ett system för snabb varning finns redan inom ramen för rådets direktiv 92/59/EEG av den 29 juni 1992 om allmän produktsäkerhet (

1 ). Det nuvarande systemet omfattar livsmedel och industriprodukter men inte foder. De livsmedelskriser som inträffat på senare tid har visat på behovet av att inrätta ett förbättrat och utvidgat system för snabb varning som täcker livsmedel och foder. Detta reviderade system bör skötas av kommissionen och omfatta medlemsstaterna, kommissionen och myndigheten som medlemmar i nätverket. Detta system bör inte omfatta den gemenskapsordning för ett snabbt informationsutbyte i händelse av en nödsituation som medför risk för strålning som inrättats genom rådets beslut 87/600/Euratom ( 2 ).

(60)

De händelser som nyligen inträffat när det gäller livsmedelssäkerhet har visat på behovet av att fastställa lämpliga åtgärder i nödsituationer så att man kan garantera att alla livsmedel, oberoende av slag och ursprung, och allt foder blir föremål för gemensamma åtgärder i händelse av en allvarlig risk för människors hälsa, djurs hälsa eller miljön. Ett sådant övergripande synsätt när det gäller nödåtgärder för livsmedelssäkerhet bör medföra att effektiva insatser kan vidtas och att konstlade skillnader i behandlingen av en allvarlig risk avseende livsmedel eller foder kan undvikas.

( 1 ) EGT L 228, 11.8.1992, s. 24. ( 2 ) EGT L 371, 30.12.1987, s. 76.

L 31/6

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

(61)

De nyligen inträffande livsmedelskriserna har också visat på fördelarna för kommissionen att ha väl anpassade och snabbare förfaranden för krishantering. Dessa organisatoriska förfaranden bör göra det möjligt att förbättra samordningen av insatserna och att fastställa de effektivaste åtgärderna på grundval av den bästa vetenskapliga informationen. Därför bör man när förfarandena ändras ta hänsyn till myndighetens skyldigheter och vidta sådana åtgärder att den kan ge vetenskapligt och tekniskt stöd i form av rådgivning i händelse av en livsmedelskris.

(62)

För att kunna garantera ett effektivare och övergripande synsätt på livsmedelskedjan bör en kommitté för livsmedelskedjan och djurhälsa inrättas för att ersätta Ständiga veterinärkommittén, Ständiga livsmedelskommittén och Ständiga foderkommittén. Följaktligen bör rådets beslut 68/361/EEG (

1 ), 69/414/EEG ( 2 ) och 70/372/EEG ( 3 ) upphävas. Av samma skäl bör kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa även ersätta Ständiga kommittén för växtskydd när det gäller dess kompetens (avseende direktiven 76/895/EEG ( 4 ), 86/362/EEG ( 5 ), 86/363/EEG ( 6 ), 90/642/EEG ( 7 ) och 91/414/EEG ( 8 )) om växtskyddsmedel och fastställande av gränsvärden för högsta tillåtna restmängder.

(63)

De genomförandeåtgärder som är nödvändiga för denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/ 468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

9 ).

(64)

Det är nödvändigt att aktörerna ges tillräckligt med tid för att anpassa sig till några av de krav som fastställs i denna förordning och att Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet kan inleda sin verksamhet den 1 januari 2002.

(65)

Det är angeläget att undvika en sammanblandning mellan myndighetens uppdrag och uppdraget för Europeiska läkemedelsmyndigheten (EMEA), inrättad genom rådets förordning (EEG) nr 2309/93 (

10 ). Det är därför nödvändigt att fastställa att tillämpningen av denna förordning inte påverkar den behörighet som tilldelas Europeiska läkemedelsmyndigheten i gemenskapslagstiftningen, inbegripet den som tilldelas genom rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung ( 11 ).

(66)

Det är nödvändigt och lämpligt för att kunna uppnå de grundläggande målen för denna förordning att det sker en tillnärmning av begrepp, principer och förfaranden för en gemensam grund för livsmedelslagstiftningen i gemenskapen och att en europeisk myndighet för livsmedelssäkerhet inrättas. I överensstämmelse med proportionalitetsprincipen enligt artikel 5 i fördraget går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå de mål som eftersträvas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I RÄCKVIDD OCH DEFINITIONER Artikel 1 Syfte och räckvidd 1. Denna förordning har till syfte att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och för konsumenternas intressen när det gäller livsmedel, med särskild hänsyn tagen till mångfalden i tillhandahållandet av livsmedel, däribland traditionella produkter, samt att se till att den inre marknaden fungerar

( 1 )

EGT

L 255,

18.10.1968,

s.

23.

( 2 )

EGT

L

291,

19.11.1969,

s.

9.

( 3 )

EGT

L

170,

3.8.1970, s.

1.

( 4 ) EGT L 340, 9.12.1976, s. 26. Direktivet senast ändrat genom

kommissionens

direktiv

2000/57/EG

(EGT

L

244,

29.9.2000,

s. 76).

( 5 ) EGT L 221, 7.8.1986, s. 37.

Direktivet senast ändrat genom

kommissionens

direktiv

2001/57/EG

(EGT

L

208,

1.8.2001,

s. 36).

( 6 ) EGT L 221, 7.8.1986, s. 43.

Direktivet senast ändrat genom

kommissionens

direktiv

2001/57/EG.

( 7 ) EGT L 350, 14.12.1990, s. 71. Direktivet senast ändrat genom

kommissionens

direktiv

2001/57/EG.

( 8 )

EGT

L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom

kommissionens

direktiv

2001/49/EG (EGT L 176, 29.6.2001,

s. 61).

( 9 )

EGT

L 184, 17.7.1999,

s. 23. effektivt. I förordningen fastställs gemensamma principer och skyldigheter, medlen för att tillhandahålla en solid vetenskaplig grundval, en effektiv organisation och förfaranden för att stödja beslutsfattande i frågor som gäller livsmedels- och fodersäkerhet. 2. Med avseende på punkt 1 fastställs i denna förordning allmänna principer för livsmedel och foder i allmänhet, och för livsmedels- och fodersäkerhet i synnerhet, på gemenskapsnivå och på nationell nivå. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet inrättas. Förfaranden för frågor med direkt eller indirekt betydelse för livsmedels- och fodersäkerheten fastställs. ( 10 ) EGT L 214, 24.8.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 649/98 (EGT L 88, 24.3.1998, s. 7). ( 11 ) EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1553/2001 (EGT L 205, 31.7.2001, s. 16).

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/7

3. Denna förordning skall tillämpas på alla stadier i produk- tions-, bearbetnings- och distributionskedjan av livsmedel och foder. Den skall inte tillämpas på primärproduktion för privat enskilt bruk eller på enskildas beredning, hantering eller lagring av livsmedel för privat enskild konsumtion. Artikel 2 Definition av livsmedel I denna förordningavses med livsmedel alla ämnen eller produkter, oberoende av om de är bearbetade, delvis bearbetade eller obearbetade, som är avsedda att eller rimligen kan förväntas att förtäras av människor. Livsmedel inbegriper drycker, tuggummi och alla ämnen, inklusive vatten, som avsiktligt tillförts livsmedlet under dess framställning, beredning eller behandling. Livsmedel inbegriper vatten från och med den punkt där värdena skall iakttas enligt artikel 6 i direktiv 98/83/EG och utan att kraven i direktiv 80/778/EEG och 98/83/EG åsidosätts. Livsmedel inbegriper inte

a)

foder,

b)

levande djur, utom om de har behandlats för att släppas ut på marknaden som livsmedel,

c)

växter före skörd,

d)

läkemedel i den mening som avses i rådets direktiv 65/ 65/EEG (

1 ) och 92/73/EEG ( 2 ),

e)

kosmetika i den mening som avses i rådets direktiv 76/ 768/EEG (

3 ),

f)

tobak och tobaksprodukter i den mening som avses i rådets direktiv 89/622/EEG (

4 ),

g)

narkotika eller psykotropa ämnen i den mening som avses i Förenta nationernas allmänna narkotikakonvention från 1961 och i Förenta nationernas konvention från 1971 om psykotropa ämnen,

h)

restsubstanser och främmande ämnen.

Artikel 3 Övriga definitioner I denna förordning avses med

1.

livsmedelslagstiftning : lagar och andra författningar om livsmedel i allmänhet, och livsmedelssäkerhet i synnerhet, både på gemenskapsnivå och på nationell nivå. Denna förordning omfattar även alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan av livsmedel och även ( 1 ) EGT 22. 9.2.1965, s. 369. Direktivet senast ändrat genom direktiv 93/39/EEG (EGT L 214, 24.8.1993, s. 22). ( 2 ) EGT L 297, 13.10.1992, s. 8.

( 3 )

EGT L 262, 27.9.1976, s. 169. Direktivet senast ändrat genom

kommissionens

direktiv

2000/41/EG

(EGT L 145, 20.6.2000,

s. 25).

( 4 )

EGT L 359, 8.12.1989, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv

92/41/EEG (EGT

L 158,

11.6.1992, s.

30). foder som produceras för livsmedelsproducerande djur eller som dessa utfodras med.

2.

livsmedelsföretag : varje privat eller offentligt företag som med eller utan vinstsyfte bedriver någon av de verksamheter som hänger samman med alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan av livsmedel.

3.

livsmedelsföretagare : de fysiska eller juridiska personer som ansvarar för att kraven i livsmedelslagstiftningen uppfylls i det livsmedelsföretag de driver.

4.

foder : alla ämnen eller produkter, inbegripet tillsatser, och oberoende av om de är bearbetade, delvis bearbetade eller obearbetade, som är avsedda för utfodring av djur.

5.

foderföretag : varje privat eller offentligt företag som med eller utan vinstsyfte bedriver någon av de verksamheter som hänger samman med produktion, framställning, bearbetning, lagring, transport eller distribution av foder, samt alla producenter som producerar eller lagrar foder för utfodring av djur på sin egen jordbruksanläggning.

6.

foderföretagare : de fysiska eller juridiska personer som ansvarar för att kraven i livsmedelslagstiftningen uppfylls i det foderföretag de driver.

7.

detaljhandel : hantering och/eller bearbetning av livsmedel och lagring av det på det ställe där produkten säljs eller levereras till slutkonsumenten, inbegripet distributionsterminaler, catering, personalmatsalar, allmänna serveringsställen, restauranger eller liknande livsmedelsservice, affärer, distributionscentrum och grossistaffärer.

8.

utsläppande på marknaden : innehav av livsmedel eller foder för försäljning, inbegripet utbjudande till försäljning eller varje annan form av överlåtelse, kostnadsfri eller inte, samt försäljning, distribution och andra former av överlåtelse.

9.

risk : funktion av sannolikheten för en negativ hälsoeffekt och denna effekts allvarlighetsgrad till följd av en fara.

10.

riskanalys : förfarande som består av tre sammanhängande delar, nämligen riskbedömning, riskhantering och riskkommunikation.

11.

riskbedömning : vetenskapligt baserat förfarande som består av fyra steg: bestämning av faror, beskrivning av faror, bedömning av exponeringen och beskrivning av risken.

12.

riskhantering : förfarande, till skillnad från riskbedömning, där olika strategiska alternativ vägs i samråd med berörda parter med beaktande av riskbedömning och andra berättigade faktorer och där vid behov lämpliga alternativ för förebyggande och kontroll väljs.

L 31/8

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

13.

riskkommunikation : interaktivt utbyte under hela riskanalysförfarandet av information och synpunkter om faror och risker, riskrelaterade faktorer och riskuppfattning mellan riskvärderare, riskhanterare, konsumenter, foder- och livsmedelsföretag, universitet och andra berörda parter, inbegripet redogörelse för resultaten av riskbedömningen och grundvalen för riskhanteringsbeslut.

14.

fara : biologisk, kemisk eller fysikalisk agens i eller i form av livsmedel eller foder som skulle kunna ha en negativ hälsoeffekt.

15.

spårbarhet : möjlighet att spåra och följa livsmedel, foder, livsmedelsproducerande djur eller ämnen som är avsedda att eller kan förväntas ingå i ett livsmedel eller ett foder genom alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan.

16.

stadier i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan : alla stadier, inbegripet import, från och med primärproduktion av ett livsmedel till och med dess lagring, transport, försäljning eller tillhandahållande till slutkonsumenten och, när det är relevant, import, produktion, framställning, lagring, transport, distribution, försäljning och tillhandahållande av foder.

17.

primärproduktion : produktion, uppfödning eller odling av primärprodukter inklusive skörd, mjölkning och produktion av livsmedelsproducerande djur före slakt. Jakt, fiske och insamling av vilda produkter omfattas också.

18.

slutkonsument : den slutliga konsumenten av ett livsmedel som inte kommer att använda livsmedlet som en del i ett livsmedelsföretags verksamhet. KAPITEL II ALLMÄN LIVSMEDELSLAGSTIFTNING Artikel 4 Räckvidd

1.

Detta kapitel omfattar alla stadier inom produktion, bearbetning och distribution av livsmedel och även foder som produceras för livsmedelsproducerande djur eller som dessa utfodras med.

2.

De principer som fastställs i artiklarna 

510 utgör en allmän, övergripande ram som skall följas när åtgärder vidtas.

3.

Befintliga principer och förfaranden inom livsmedelslagstiftningen skall anpassas snarast möjligt och senast den 1 januari 2007 för att stämma överens med artiklarna 

510.

2.

Syftet med livsmedelslagstiftningen skall vara att uppnå fri rörlighet inom gemenskapen för livsmedel och foder som framställs eller marknadsförs enligt de allmänna principerna och kraven i detta kapitel.

3.

Om det finns internationella standarder eller om sådana kan väntas inom kort skall dessa beaktas vid utformandet eller antagandet av livsmedelslagstiftning, utom i de fall då sådana standarder eller väsentliga delar av dem skulle utgöra ett ineffektivt eller olämpligt sätt att uppnå de legitima målen med livsmedelslagstiftningen, när det är vetenskapligt befogat att inte beakta dem eller när tillämpningen av dem skulle leda till en annan skyddsnivå än den som konstaterats vara lämplig i gemenskapen.

4.

Fram till dess skall, utan hinder av punkt 2, befintlig

lagstiftning genomföras med hänsyn till principerna i artiklarna

Artikel 6

510.

Riskanalys AVSNITT 1 ALLMÄNNA PRINCIPER FÖR LIVSMEDELSLAGSTIFTNING Artikel 5 Allmänna mål 1. Syftet med livsmedelslagstiftningen skall vara att uppnå ett eller flera av de allmänna målen med en hög skyddsnivå för människors liv och hälsa, skyddet av konsumenternas intressen, inbegripet god sed inom handeln med livsmedel, i förekommande fall med beaktande av skyddet av djurs hälsa och välbefinnande, växtskydd samt miljön.

1.

För att uppnå det allmänna målet en hög skyddsnivå för människors liv och hälsa skall livsmedelslagstiftningen bygga på riskanalys, utom när detta inte är lämpligt med hänsyn till omständigheterna eller åtgärdens art.

2.

Riskbedömningen skall bygga på tillgängligt vetenskapligt underlag, och den skall göras på ett självständigt, objektivt och öppet sätt.

3.

I riskhanteringen skall hänsyn tas till resultaten av riskbedömningen, särskilt till yttranden från den myndighet som avses i artikel 22, till andra faktorer av betydelse för det berörda ärendet och till försiktighetsprincipen, när villkoren i artikel 7.1 är tillämpliga, i syfte att uppnå de allmänna mål för livsmedelslagstiftningen som fastställs i artikel 5.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/9

Artikel 7 Försiktighetsprincipen

1.

När man i särskilda fall efter en bedömning av tillgänglig information identifierar möjligheten av skadliga effekter på hälsan, men när det fortfarande föreligger vetenskaplig osäkerhet, får sådana provisoriska åtgärder för riskhantering vidtas som är nödvändiga för att säkerställa den höga hälsoskyddsnivå som valts i gemenskapen, i avvaktan på ytterligare vetenskapliga uppgifter för en mer omfattande riskbedömning.

2.

De åtgärder som vidtas enligt punkt 1 skall stå i proportion till målet och de får inte begränsa handeln mer än vad som är nödvändigt för att uppnå den höga hälsoskyddsnivå som valts i gemenskapen, med beaktande av teknisk och ekonomisk genomförbarhet och andra faktorer som anses berättigade för det berörda ärendet. Dessa åtgärder skall ses över inom en rimlig tidsperiod beroende på vilken typ av risk för liv eller hälsa som identifieras och vilken typ av vetenskapliga uppgifter som behövs för att klargöra den vetenskapliga osäkerheten och för att genomföra en mer omfattande riskbedömning.

Artikel 8 Skydd av konsumenternas intressen 1. Livsmedelslagstiftningens syfte är att skydda konsumenternas intressen och att göra det möjligt för konsumenterna att fatta välgrundade beslut om de livsmedel de konsumerar. Syftet är att förebygga

a)

bedrägliga eller vilseledande förfaranden,

b)

förvanskningar av livsmedel, och

c)

andra förfaranden som kan vilseleda konsumenterna.

AVSNITT 2 PRINCIPER OM ÖPPENHET Artikel 9 Offentligt samråd Det skall ske offentligt samråd som är öppet och medger insyn, antingen direkt eller via representativa organ, i utarbetandet, utvärderingen och översynen av livsmedelslagstiftningen, utom när detta inte är möjligt på grund av sakens brådskande natur. Artikel 10 Information till allmänheten Utan att det påverkar tillämpningen av gemenskapens och medlemsstaternas lagstiftning om tillgång till handlingar skall myndigheter, när det finns välgrundad anledning att misstänka att ett livsmedel eller foder kan utgöra en risk för människors eller djurs hälsa, beroende på riskens art, grad och omfattning, vidta lämpliga åtgärder för att informera allmänheten om hälsoriskens art, så utförligt som möjligt identifiera detta livsmedel eller foder, eller typ av livsmedel eller foder, den risk det kan utgöra och de åtgärder som man har vidtagit eller står i begrepp att vidta för att förhindra, minska eller undanröja denna risk. AVSNITT 3 ALLMÄNNA SKYLDIGHETER FÖR LIVSMEDELSHANDEL Artikel 11 Livsmedel och foder som importeras till gemenskapen Livsmedel och foder som importeras till gemenskapen för att släppas ut på marknaden i gemenskapen skall uppfylla relevanta krav i livsmedelslagstiftningen eller villkor som gemenskapen anser vara minst likvärdiga eller, om gemenskapen har slutit särskilda avtal med det exporterande landet, krav som ingår i dessa avtal. Artikel 12 Livsmedel och foder som exporteras från gemenskapen 1. Livsmedel och foder som exporteras eller återexporteras från gemenskapen för att släppas ut på marknaden i ett tredje land skall uppfylla relevanta krav i livsmedelslagstiftningen, om inte annat krävs av myndigheterna i det importerande landet eller fastställs i lagar, förordningar, standarder, uppförandekoder och andra rättsliga och administrativa förfaranden som kan gälla i importlandet. I andra fall, förutom när livsmedel är skadliga för hälsan eller när foder inte är säkra, får livsmedel och foder endast exporteras eller återexporteras om de behöriga myndigheterna i bestämmelselandet uttryckligen gett sitt medgivande efter det att dessa myndigheter har informerats om alla omständigheter och orsaker till varför detta livsmedel eller foder inte kunde släppas ut på marknaden i gemenskapen. 2. Om bestämmelserna i ett bilateralt avtal mellan gemenskapen eller någon av dess medlemsstater och tredje land gäller, skall livsmedel och foder som exporteras från gemenskapen eller den medlemsstaten till detta tredje land uppfylla dessa bestämmelser.

L 31/10

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

Artikel 13 Internationella standarder Utan att det påverkar tillämpningen av deras rättigheter och skyldigheter skall gemenskapen och medlemsstaterna

a)

bidra till utvecklingen av internationella tekniska standarder för livsmedel och foder samt sanitära och fytosanitära standarder,

b)

främja samordningen av det arbete med livsmedels- och foderstandarder som utförs av internationella statliga och 

icke-statliga organisationer,

c)

bidra, i relevanta och lämpliga fall, till överenskommelser om erkännande av särskilda livsmedels- och foderrelaterade åtgärders likvärdighet,

d)

ta särskild hänsyn till utvecklingsländernas särskilda utvecklingsmässiga, finansiella och handelsmässiga behov för att se till att internationella standarder inte skapar onödiga hinder för export från utvecklingsländerna,

e)

främja överensstämmelse mellan internationella tekniska standarder och livsmedelslagstiftningen samtidigt som det garanteras att den höga skyddsnivå som antagits i gemenskapen inte sänks.

AVSNITT 4 LIVSMEDELSLAGSTIFTNINGENS ALLMÄNNA KRAV Artikel 14 Krav på livsmedelssäkerhet

1.

Livsmedel skall inte släppas ut på marknaden om de inte är säkra.

2.

Livsmedel skall anses som icke säkra om de anses vara

a)

skadliga för hälsan,

b)

otjänliga som människoföda.

3.

När man fastställer om ett livsmedel inte är säkert skall man ta hänsyn till

a)

konsumenternas normala användningsförhållanden, och i alla stadier i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan, och

b)

den information som ges konsumenterna, däribland information på etiketten eller annan information som konsumenterna har allmän tillgång till om hur man kan undvika särskilda skadliga effekter på hälsan av vissa livsmedel eller livsmedelskategorier.

4.

När man fastställer om ett livsmedel är skadligt för hälsan skall man ta hänsyn till

a)

de tänkbara omedelbara och/eller kortsiktiga och/eller långsiktiga effekterna av livsmedlet, inte bara på den persons hälsa som konsumerar det, utan även på de kommande generationernas hälsa,

b)

tänkbara kumulativa toxiska effekter,

c)

vissa konsumentgruppers särskilda känslighet för ett livsmedel när livsmedlet är avsett för denna konsumentgrupp.

5.

När man fastställer om ett livsmedel är otjänligt som människoföda skall det tas hänsyn till om livsmedlet är olämpligt som människoföda i enlighet med dess avsedda användningsområde, eftersom det kan vara förorenat antingen genom främmande ämnen eller på annat sätt, eller genom förruttnelse, försämring eller nedbrytning.

6.

Om ett icke säkert livsmedel ingår i ett parti, en sats eller en försändelse av samma kategori eller varuslag, skall man anta att allt livsmedel i det partiet, den satsen eller den försändelsen inte är säkert, utom om man efter en utförlig bedömning inte kan finna belägg för att resten av partiet, satsen eller försändelsen inte är säkert.

7.

Livsmedel som uppfyller de särskilda gemenskapsbestämmelserna om livsmedelssäkerhet skall bedömas vara säkra avseende de aspekter som omfattas av de berörda gemenskapsbestämmelserna.

8.

Överensstämmelse av ett livsmedel med de särskilda bestämmelser som gäller för detta livsmedel skall inte hindra de behöriga myndigheterna från att vidta lämpliga åtgärder i syfte att införa begränsningar för dess utsläppande på marknaden eller att kräva att det dras tillbaka från marknaden om det finns anledning att misstänka att det trots denna överensstämmelse inte är säkert.

9.

När det inte finns några särskilda gemenskapsbestämmelser skall livsmedel bedömas vara säkra när de uppfyller de särskilda bestämmelserna i den medlemsstats livsmedelslagstiftning på vars territorium dessa livsmedel marknadsförs, och dessa bestämmelser skall utformas och tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av fördraget, särskilt artiklarna 28 och

30

i detta.

Artikel 15 Krav på fodersäkerhet

1.

Foder får inte släppas ut på marknaden eller ges åt livsmedelsproducerande djur om det inte är säkert.

2.

Foder skall anses som icke säkert för dess avsedda användningsområde om det anses

ha en negativ effekt på människors eller djurs hälsa,

leda till att livsmedel från ett livsmedelsproducerande djur inte är säkert som människoföda.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/11

3.

Om ett foder som inte uppfyller kraven för fodersäkerhet ingår i ett parti, en sats eller en försändelse av samma kategori eller varuslag, skall man anta att inget foder i partiet, satsen eller försändelsen uppfyller kraven, utom om man efter en utförlig bedömning inte kan finna belägg för att resten av partiet, satsen eller försändelsen inte uppfyller kraven för fodersäkerhet.

4.

Om ett foder uppfyller särskilda gemenskapsbestämmelser för fodersäkerhet, skall det bedömas vara säkert avseende de aspekter som omfattas av de berörda gemenskapsbestämmelserna.

5.

Överensstämmelse av ett foder med de särskilda bestämmelser som gäller för detta foder skall inte hindra de behöriga myndigheterna från att vidta lämpliga åtgärder i syfte att införa begränsningar för dess utsläppande på marknaden eller att kräva att det dras tillbaka från marknaden om det finns anledning att misstänka att det trots denna överensstämmelse inte är säkert.

6.

När det inte finns några särskilda gemenskapsbestämmelser skall foder bedömas vara säkert när det uppfyller de särskilda bestämmelserna i lagstiftningen om fodersäkerhet i den medlemsstat på vars territorium dessa foder saluförs, och dessa bestämmelser skall utformas och tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av fördraget, särskilt artiklarna 28 och

30

i detta.

Artikel 16 Presentation Utan att det påverkar tillämpningen av mer specifika bestämmelser i livsmedelslagstiftningen får konsumenterna inte vilseledas genom det sätt på vilket livsmedel eller foder märks, marknadsförs och presenteras, inbegripet deras form, utseende eller förpackning, de förpackningsmaterial som används, det sätt på vilket de arrangeras, den miljö i vilken de exponeras och den information om dem som finns tillgänglig oavsett medium. Artikel 17 Skyldigheter

1.

Livsmedels- och foderföretagare på alla stadier i produk- 

tions-, bearbetnings- och distributionskedjan skall i de företag de har ansvar för se till att livsmedel och foder uppfyller de krav i livsmedelslagstiftningen som är tillämpliga för deras verksamhet och skall kontrollera att dessa krav uppfylls.

2.

Medlemsstaterna skall införa livsmedelslagstiftning samt övervaka och kontrollera att livsmedels- och foderföretagarna uppfyller de relevanta kraven i livsmedelslagstiftningen på alla stadier i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. De skall i detta syfte upprätthålla ett system för officiella kontroller och andra åtgärder med hänsyn till omständigheterna, däribland information till allmänheten om livsmedels- och fodersäkerhet och riskerna med livsmedel och foder, över- vakning av livsmedels- och fodersäkerheten och annan övervakning på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. Medlemsstaterna skall också fastställa bestämmelser om vilka åtgärder och påföljder som gäller för överträdelser av livsmedels- och foderlagstiftningen. De åtgärder och påföljder som föreskrivs skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Artikel 18 Spårbarhet

1.

Livsmedel, foder, livsmedelsproducerande djur och alla andra ämnensom är avsedda för eller kan antas ingå i ett livsmedel eller ett foder skall kunna spåras på alla stadier i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan.

2.

Livsmedels- och foderföretagarna skall kunna ange alla personer från vilka de har erhållit ett livsmedel, ett foder, ett livsmedelsproducerande djur eller ett ämne som är avsett för

eller som kan antas ingå i ett livsmedel eller ett foder. I detta syfte skall livsmedels- och foderföretagarna ha system och förfaranden för att på begäran kunna lämna denna information till behöriga myndigheter.

3.

Livsmedels- och foderföretagarna är skyldiga att ha system och förfaranden för att kunna identifiera de andra företag som har erhållit deras produkter. Denna information skall göras tillgänglig för de behöriga myndigheterna på begäran.

4.

Livsmedel och foder som släpps eller sannolikt kommer att släppas ut på marknaden inom gemenskapen skall vara lämpligt märkta eller identifierade för att underlätta spårbarheten med hjälp av tillämplig dokumentation eller information enligt tillämpliga krav i mer specifika bestämmelser.

5.

Bestämmelser om tillämpningen av kraven i denna artikel på särskilda områden får antas enligt det förfarande som avses i artikel 58.2.

Artikel 19 Skyldigheter för livsmedel: livsmedelsföretag 1. Om en livsmedelsföretagare anser eller har skäl att anta att ett livsmedel som han har importerat, producerat, bearbetat, framställt eller distribuerat inte uppfyller kraven för livsmedelssäkerhet skall han omedelbart inleda förfaranden för att dra tillbaka detta livsmedel från marknaden i de fall livsmedlet inte längre står under denna livsmedelsföretagares omedelbara kontroll och informera de behöriga myndigheterna om detta. Om produkten kan ha nått konsumenten skall han på ett effektivt och noggrant sätt informera konsumenterna om varför livsmedlet dragits tillbaka från marknaden, och vid behov återkalla livsmedel som konsumenter redan har erhållit, om andra åtgärder är otillräckliga för att upprätthålla en hög hälsoskyddsnivå.

L 31/12

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

2.

En livsmedelsföretagare med ansvar för återförsäljning eller distribution som inte påverkar förpackningen, märkningen, säkerheten eller sammansättningen av livsmedlet skall inom ramen för sina respektive verksamheter inleda förfaranden för att dra tillbaka sådana produkter som inte uppfyller kraven på livsmedelssäkerhet från marknaden och bidra till livsmedelssäkerheten genom att lämna den information som behövs för att spåra ett livsmedel i samarbete med producenter, bearbetningsföretag, tillverkare och/eller de behöriga myndigheterna.

3.

En livsmedelsföretagare skall omedelbart informera de behöriga myndigheterna om han anser eller har skäl att anta att livsmedel som släppts ut på marknaden kan vara skadliga för människors hälsa. Företagarna skall informera de behöriga myndigheterna om de åtgärder som vidtagits för att förhindra risker för konsumenten och får inte hindra eller avråda en person från att samarbeta, i enlighet med nationell lagstiftning och rättspraxis, med behöriga myndigheter, om detta samarbete kan förhindra, minska eller undanröja en risk som uppstår på grund av ett livsmedel.

4.

Livsmedelsföretagarna skall samarbeta med de behöriga myndigheterna om åtgärder för att undvika eller minska riskerna med ett livsmedel som de tillhandahåller eller har tillhandahållit.

Artikel 20 Skyldigheter för foder: foderföretagarna 1. Om en foderföretagare anser eller har skäl att anta att ett foder som han har importerat, producerat, bearbetat, framställt eller distribuerat inte uppfyller kraven för fodersäkerhet skall han omedelbart inleda förfaranden för att dra tillbaka detta foder från marknaden och informera de behöriga myndigheterna om detta. I dessa fall och i det fall som avses i artikel 15.3, dvs. att ett parti, en sats eller en försändelse inte uppfyller kraven för fodersäkerhet, skall fodret förstöras, såvida inte den behöriga myndigheten finner att en annan åtgärd är tillräcklig. Han skall på ett effektivt och noggrant sätt informera konsumenterna om varför foder dragits tillbaka från marknaden, och vid behov återkalla foder som konsumenter redan har erhållit, om andra åtgärder är otillräckliga för att upprätthålla en hög hälsoskyddsnivå.

2.

En foderföretagare med ansvar för återförsäljning eller distribution som inte påverkar förpackningen, märkningen, säkerheten eller sammansättningen av fodret, skall inom ramen för sina respektive verksamheter inleda förfaranden för att dra tillbaka produkter som inte uppfyller kraven på fodersäkerhet från marknaden och bidra till livsmedelssäkerheten genom att lämna den information som behövs för att spåra ett foder i samarbete med producenter, bearbetningsföretag, tillverkare och/eller de behöriga myndigheterna.

3.

En foderföretagare skall omedelbart informera de behöriga myndigheterna om han anser eller har skäl att anta att ett foder släppts ut på marknaden som inte uppfyller kraven för fodersäkerhet. Företagaren skall informera de behöriga myndigheterna om de åtgärder som vidtagits för att förhindra att risker uppstår genom användningen av ett foder och får inte hindra eller avråda en person från att samarbeta, i enlighet med nationell lagstiftning och rättspraxis, med behöriga myndigheter, om detta samarbete kan förhindra, minska eller undanröja en risk som uppstår på grund av ett foder.

4.

Foderföretagarna skall samarbeta med de behöriga myndigheterna om åtgärder för att undvika risker med ett foder som de tillhandahåller eller har tillhandahållit.

Artikel 21 Ansvar Bestämmelserna i detta kapitel påverkar inte rådets direktiv 85/374/EEG av den 25 juli 1985 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om skadeståndsansvar för produkter med säkerhetsbrister ( 1 ).

KAPITEL

III

EUROPEISKA MYNDIGHETEN FÖR LIVSMEDELSSÄKERHET

AVSNITT 1

dahålla opartisk information om alla frågor inom dessa

områden och informera om risker. UPPDRAG OCH UPPGIFTER Artikel 22 Myndighetens uppdrag

1.

Härmed inrättas en europeisk myndighet för livsmedelssäkerhet, nedan kallad myndigheten.

2.

Myndigheten skall tillhandahålla vetenskaplig rådgivning och vetenskapligt och tekniskt stöd för gemenskapens lagstiftning och politik inom alla områden som har direkt eller indirekt effekt på livsmedels- och fodersäkerhet. Den skall tillhan-

3. Myndigheten skall bidra till en hög skyddsnivå för människors liv och hälsa och i detta avseende beakta djurs hälsa och välbefinnande, växtskydd och miljön inom ramen för den inre marknadens funktion. ( 1 ) EGT L 210, 7.8.1985, s. 29. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/34/EG (EGT L 141, 4.6.1999, s. 20).

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/13

4.

Myndigheten skall samla in och analysera uppgifter för att göra det möjligt att karakterisera och övervaka risker som har direkta eller indirekta effekter på livsmedels- och fodersäkerhet.

5.

Myndighetens uppgifter skall även inbegripa

a)

vetenskaplig rådgivning och vetenskapligt och tekniskt stöd i fråga om nutrition för människor i samband med gemenskapslagstiftningen och, på kommissionens begäran, stöd när det gäller information om nutritionsfrågor inom ramen för gemenskapens hälsoprogram,

b)

vetenskapliga yttranden i andra frågor om djurs hälsa och välbefinnande samt växtskydd,

c)

vetenskapliga yttranden om andra produkter än livsmedel och foder som rör genetiskt modifierade organismer enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/ 18/EG och utan att de förfaranden som fastställs i detta åsidosätts.

6.

Myndigheten skall avge vetenskapliga yttranden som skall utgöra den vetenskapliga grunden för utformande och antagande av gemenskapsåtgärder på de områden som uppdraget omfattar.

7.

Myndigheten skall utföra sina uppgifter på ett sådant sätt att den kan fungera som ett referenscentrum genom sitt oberoende, den vetenskapliga och tekniska kvaliteten i dess yttranden och information, öppenheten i dess förfaranden och arbetsmetoder, samt den omsorg med vilken den utför sina arbetsuppgifter.

Myndigheten skall bedriva ett nära samarbete med de behöriga organ i medlemsstaterna som utför uppgifter liknande myndighetens.

8.

Myndigheten, kommissionen och medlemsstaterna skall samarbeta för att främja en verklig överensstämmelse mellan riskbedömning, riskhantering och riskkommunikation.

9.

Medlemsstaterna skall samarbeta med myndigheten för att garantera att den kan utföra sitt uppdrag.

Artikel 23 Myndighetens uppgifter Myndigheten skall ha följande uppgifter:

a)

Förse gemenskapsinstitutionerna och medlemsstaterna med bästa möjliga vetenskapliga yttranden i alla de fall som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen och i alla frågor som ingår i uppdraget.

b)

Främja och samordna utvecklingen av enhetliga riskbedömningsmetoder inom de områden som uppdraget omfattar.

c)

Tillhandahålla kommissionen vetenskapligt och tekniskt stöd inom de områden som uppdraget omfattar och, på begäran, även när det gäller tolkning och bedömning av yttranden om riskbedömning.

d)

Beställa de vetenskapliga undersökningar som krävs för att utföra uppdraget.

e)

Leta fram, samla in, kollationera, analysera och sammanställa vetenskapliga och tekniska uppgifter inom de områden som uppdraget omfattar.

f)

Vidta åtgärder för att identifiera och karakterisera nya risker inom de områden som uppdraget omfattar.

g)

Inrätta ett system av nätverk för organisationer som är verksamma inom de områden som uppdraget omfattar, samt ansvara för administrationen av nätverken.

h)

Tillhandahålla vetenskapligt och tekniskt stöd när kommissionen så begär, i samband med de krishanteringsförfaranden som kommissionen genomför med avseende på livsmedels- och fodersäkerhet.

i)

Tillhandahålla vetenskapligt och tekniskt stöd när kommissionen så begär, i syfte att förbättra samarbetet mellan gemenskapen, ansökarländerna, internationella organisationer och tredje länder, inom de områden som uppdraget omfattar.

j)

Se till att allmänheten och berörda parter får snabb, tillförlitlig, objektiv och begriplig information på de områden som uppdraget omfattar.

k)

Anta egna oberoende slutsatser och riktlinjer i frågor som uppdraget omfattar.

l)

Utföra andra uppgifter som åläggs den av kommissionen och som omfattas av uppdraget.

AVSNITT 2 ORGANISATION Artikel 24 Myndighetens olika organ Myndigheten skall bestå av

a)

en styrelse,

b)

en verkställande direktör med erforderlig personal,

c)

en rådgivande grupp,

d)

en vetenskaplig kommitté och vetenskapliga paneler.

Artikel 25 Styrelse 1. Styrelsen skall bestå av fjorton ledamöter, som utses av rådet i samråd med Europaparlamentet från en förteckning som upprättats av kommissionen och som upptar ett väsentligt högre antal kandidater än det antal ledamöter som skall utses, samt en företrädare för kommissionen. Fyra ledamöter skall ha sin bakgrund i organisationer som företräder konsumenterna och andra intressegrupper inom livsmedelskedjan.

L 31/14

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

Den förteckning som kommissionen upprättar samt relevanta handlingar skall översändas till Europaparlamentet. Parlamentet kan omedelbart och senast tre månader efter denna skriftväxling lägga fram sina synpunkter för rådet, som därefter skall utse styrelsen. Styrelsens ledamöter skall utses på ett sådant sätt att de högsta normerna för kompetens, tillämplig expertis inom ett brett spektrum och, som en följd därav, största möjliga geografiska spridning inom unionen säkerställs.

2.

Ledamöternas mandatperiod skall vara fyra år och den kan förnyas en gång. För första mandatet skall dock denna period vara sex år för hälften av ledamöterna.

3.

Styrelsen skall anta myndighetens interna regler efter förslag från den verkställande direktören. Dessa regler skall offentliggöras.

4.

Styrelsen skall bland sina ledamöter utseen ordförande för en period på två år som kan förnyas.

5.

Styrelsen skall anta sin arbetsordning.

Om inte annat beslutas skall styrelsen fatta majoritetsbeslut.

6.

Styrelsen skall sammanträda då den sammankallas av ordföranden eller då minst en tredjedel av ledamöterna så begär.

7.

Styrelsen skall se till att myndigheten utför sitt uppdrag och att den utför de uppgifter den ålagts i enlighet med vad som föreskrivs i denna förordning.

8.

Före den 31 januari varje år skall styrelsen anta myndighetens arbetsprogram för det kommande året. Den skall också anta ett flerårigt arbetsprogram som kan ändras efter hand. Styrelsen skall se till att dessa program överensstämmer med gemenskapens prioriteringar för politiska åtgärder och lagstiftning på området livsmedelssäkerhet.

Före den 30 mars varje år skall styrelsen anta en allmän rapport om myndighetens verksamhet under föregående år.

9.

Styrelsen skall, efter att ha fått kommissionens godkännande och revisionsrättens yttrande och i enlighet med artikel

142

i budgetförordningen av den 21 december 1977 för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (

1 ) och med de rättsliga krav som gäller utredningar som Europeiska byrån för bedrägeribekämpning bedriver, anta myndighetens budgetförordning där det särskilt skall anges enligt vilket förfarande myndighetens budget skall upprättas och genomföras.

10.

Den verkställande direktören skall delta i styrelsens möten, dock utan rösträtt, samt tillhandahålla sekretariatshjälp.

Styrelsen skall inbjuda den vetenskapliga kommitténs ordförande att delta i styrelsemötena, dock utan rösträtt. ( 1 ) EGT L 356, 31.12.1977, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG, EKSG, Euratom) nr 762/2001 (EGT L 111, 20.4.2001, s. 1). Artikel 26 Verkställande direktör

1.

Den verkställande direktören skall utses av styrelsen på grundval av en lista över kandidater som kommissionen skall föreslå till följd av ett öppet uttagningsförfarande, efter det att en inbjudan till intresseanmälan har offentliggjorts i 

Europeiska gemenskapernas officiella tidning och annorstädes, för en femårsperiod som kan förnyas. Innan den verkställande direktören utses, skall den kandidat som styrelsen nominerat utan dröjsmål uppmanas att göra ett uttalande inför Europaparlamentet och besvara frågor från institutionens ledamöter. Direktören kan befrias från sitt uppdrag av en majoritet av styrelsen.

2.

Den verkställande direktören skall vara myndighetens rättsliga företrädare. Direktören skall ansvara för följande:

a)

Myndighetens dagliga verksamhet.

b)

Utarbeta ett förslag till myndighetens arbetsprogram i samråd med kommissionen.

c)

Genomföra arbetsprogrammen och styrelsens beslut.

d)

Se till att den vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna får det vetenskapliga, tekniska och administrativa stöd de behöver.

e)

Se till att myndigheten utför sina uppgifter i enlighet med användarnas krav, särskilt med hänsyn till om de tillhandahållna tjänsterna varit adekvata och den tid det tagit för att utföra dem.

f)

Förbereda inkomst- och utgiftsberäkningen och genomförandet av myndighetens budget.

g)

Alla personalfrågor.

h)

Utveckla och upprätthålla kontakt med Europaparlamentet och regelbundet säkerställa en dialog med de berörda kommittéerna.

3.

Varje år skall den verkställande direktören lämna följande till styrelsen för godkännande:

a)

Utkast till en allmän rapport om myndighetens verksamhet under föregående år.

b)

Utkast till arbetsprogram.

c)

Utkast till årsräkenskaper för föregående år.

d)

Utkast till budget för nästkommande år.

Den verkställande direktören skall, efter styrelsens godkännande, vidarebefordra den allmänna rapporten och programmen till Europaparlamentet, rådet, kommissionen och medlemsstaterna och låta offentliggöra dem. 4. Den verkställande direktören skall godkänna myndighetens alla finansiella utgifter och rapportera om myndighetens verksamhet till styrelsen.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/15

Artikel 27 Rådgivande grupp

1.

Den rådgivande gruppen skall bestå av företrädare från behöriga organ i medlemsstaterna som utför uppgifter som liknar myndighetens, och skall utgöras av en företrädare per medlemsstat. Företrädarna får ersättas av suppleanter som skall utses vid samma tillfälle.

2.

Ledamöterna i den rådgivande gruppen får inte ingå i styrelsen.

3.

Den rådgivande gruppen skall ge den verkställande direktören råd om utförandet av dennes uppgifter enligt denna förordning, särskilt för att utarbeta ett förslag till myndighetens arbetsprogram. Den verkställande direktören får också begära råd från den rådgivande gruppen om hur en begäran om ett vetenskapligt yttrande skall prioriteras.

4.

Den rådgivande gruppen skall utgöra en mekanism för informationsutbyte om potentiella risker och sammanställning av kunskaper. Den skall se till att det råder ett nära samarbete mellan myndigheten och behöriga organ i medlemsstaterna, särskilt på följande punkter:

a)

Undvikande av dubbelarbete när det gäller myndighetens vetenskapliga undersökningar med medlemsstaterna i enlighet med artikel 32.

b)

Under de omständigheter som anges i artikel 30.4 när myndigheten och ett nationellt organ är skyldiga att samarbeta.

c)

I främjandet av ett europeiskt nätverk av organisationer som är verksamma inom områdena för myndighetens uppdrag, i enlighet med artikel 36.1.

d)

När myndigheten eller en medlemsstat identifierar en ny risk.

5.

Ordförande för den rådgivande gruppen skall vara den verkställande direktören. Den rådgivande gruppen skall sammanträda regelbundet minst fyra gånger per år, antingen på ordförandens initiativ eller om minst en tredjedel av dess medlemmar begär det. Dess operativa förfaranden skall anges i myndighetens interna regler och offentliggöras.

6.

Myndigheten skall tillhandahålla den rådgivande gruppen tekniskt och logistiskt stöd, samt sekretariatshjälp vid dess möten.

7.

Företrädare för kommissionens enheter får delta i den rådgivande gruppens arbete. Verkställande direktören får inbjuda företrädare för Europaparlamentet och andra berörda organ att delta.

När den rådgivande gruppen diskuterar frågor enligt artikel 22.5 b får företrädare från de behöriga organ i medlemsstaterna som utför uppgifter liknande dem i artikel 22.5 b delta i den rådgivande gruppens arbete genom en företrädare som utses av varje medlemsstat. Artikel 28 Vetenskaplig kommitté och vetenskapliga paneler

1.

Den vetenskapliga kommittén och de permanenta vetenskapliga panelerna skall ansvara för att avge myndighetens vetenskapliga yttranden, var och en inom sitt eget kompetensområde, och vid behov ha möjlighet att anordna offentliga sammanträden.

2.

Den vetenskapliga kommittén skall ansvara för den allmänna samordning som krävs för att hålla de vetenskapliga yttrandena enhetliga, särskilt vad gäller antagandet av arbetsförfaranden och harmoniseringen av arbetsmetoder. Kommittén skall avge yttranden i frågor som faller inom flera panelers kompetensområde, samt i frågor som inte faller inom något av panelernas kompetensområden.

Vid behov och särskilt när det gäller frågor som inte faller inom någon vetenskaplig panels kompetensområde skall den inrätta arbetsgrupper. I dessa fall skall den stödja sig på dessa arbetsgruppers sakkunskaper för att utarbeta vetenskapliga yttranden.

3.

Den vetenskapliga kommittén skall bestå av ordförandena för de vetenskapliga panelerna samt sex oberoende vetenskapliga experter som inte ingår i någon av panelerna.

4.

De vetenskapliga panelerna skall bestå av oberoende vetenskapliga experter. När myndigheten har inrättats skall följande vetenskapliga paneler inrättas:

a)

Panelen för livsmedelstillsatser, smakämnen, processhjälpmedel och material som kommer i kontakt med livsmedel.

b)

Panelen för tillsatser och produkter eller ämnen som används i foder.

c)

Panelen för växtskydd, växtskyddsmedel och restsubstanser av dem.

d)

Panelen för genetiskt modifierade organismer.

e)

Panelen för dietprodukter, nutrition och allergier.

f)

Panelen för biologiska faror.

g)

Panelen för främmande ämnen i livsmedelskedjan.

h)

Panelen för djurs hälsa och välbefinnande.

Antalet vetenskapliga paneler och deras namn får anpassas av kommissionen till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen, på begäran av myndigheten och i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2. 5. De ledamöter i vetenskapliga kommittén som inte är ledamöter i de vetenskapliga panelerna och ledamöterna i de vetenskapliga panelerna skall utses av styrelsen, efter förslag från den verkställande direktören. Ledamöterna skall utses för en period på tre år som kan förnyas, efter det att en inbjudan till intresseanmälan offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning , i relevanta ledande vetenskapliga publikationer och på myndighetens webbplats.

L 31/16

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

6.

Den vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna skall var och en välja en ordförande och två vice ordförande bland sina ledamöter.

7.

Den vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna skall fatta majoritetsbeslut. Avvikande meningar skall noteras.

8.

Företrädarna för kommissionens enheter skall ha rätt att närvara vid möten i vetenskapliga kommittén, de vetenskapliga panelerna och deras arbetsgrupper. Om de uppmanas därtill får de bidra med klarlägganden eller information, men de skall inte försöka påverka diskussionerna.

9.

Förfaranden för verksamheten och samarbetet med vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna skall anges i myndighetens interna regler.

Dessa förfaranden skall särskilt gälla följande frågor:

a)

Antal gånger i följd en ledamot kan ingå i en vetenskaplig kommitté eller vetenskaplig panel.

b)

Antal ledamöter i varje vetenskaplig panel.

c)

Förfarandet för att ersätta ledamöterna i vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna för deras utlägg.

d)

Det sätt på vilket uppgifter och begäran om vetenskapliga yttranden tilldelas vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna.

e)

Tillsättandet och utformandet av arbetsgrupper under vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna, samt möjligheten att låta externa experter ingå i dessa arbetsgrupper.

f)

Möjligheten att bjuda in observatörer att närvara vid den vetenskapliga kommitténs och de vetenskapliga panelernas möten.

g)

Möjligheten att anordna offentliga sammanträden.

AVSNITT 3 VERKSAMHET Artikel 29 Vetenskapliga yttranden

1.

Myndigheten skall avge vetenskapliga yttranden

a)

på begäran av kommissionen, när det gäller frågor inom dess uppdrag, samt i de fall gemenskapslagstiftningen föreskriver att myndigheten skall höras,

b)

på eget initiativ i frågor inom dess uppdrag.

Europaparlamentet eller en medlemsstat får begära att myndigheten avger ett vetenskapligt yttrande i frågor inom dess uppdrag.

2.

Den begäran som avses i punkt 1 skall åtföljas av bakgrundsinformation som förklarar den vetenskapliga fråga som skall beaktas och gemenskapens intresse.

3.

Om gemenskapslagstiftningen inte redan föreskriver inom vilken tid ett vetenskapligt yttrande skall avges, skall myndigheten avge sina vetenskapliga yttranden inom den tidsgräns som anges i begäran om yttranden, utom i väl motiverade fall.

4.

Om fler än en begäran lämnas in i samma fråga eller om begäran inte överensstämmer med punkt 2, eller är oklar, får myndigheten antingen avslå den, eller föreslå ändringar i en begäran om ett yttrande i samråd med den institution eller den eller de medlemsstater som lämnat in begäran. Motivering för avslaget skall lämnas till den institution eller den eller de medlemsstater som lämnat in begäran.

5.

Om myndigheten redan avgett ett vetenskapligt yttrande i det särskilda ämnet för begäran får den avslå begäran om den anser att det saknas nya vetenskapliga rön som motiverar en förnyad prövning. Motivering för avslaget skall lämnas till den institution eller den eller de medlemsstater som lämnat in begäran.

6.

Tillämpningsföreskrifterna för denna artikel skall fastställas av kommissionen efter samråd med myndigheten, i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 58.2. Dessa regler skall särskilt avse

a)

det förfarande som myndigheten tillämpar då en begäran inkommer,

b)

riktlinjerna för vetenskaplig utvärdering av sådana ämnen, produkter eller processer som enligt gemenskapslagstiftningen kräver förhandsgodkännande eller som måste vara upptagna på en positivlista, särskilt då gemenskapslagstiftningen föreskriver eller tillåter att ansökan om detta lämnas in.

7.

I myndighetens interna regler skall anges vilka krav som gäller för format, bakgrundsförklaringar och offentliggörande av ett vetenskapligt yttrande.

Artikel 30 Skiljaktiga vetenskapliga yttranden

1.

Myndigheten skall vara vaksam så att den tidigt upptäcker möjliga källor till skiljaktigheter mellan dess egna vetenskapliga yttranden och vetenskapliga yttranden som avges av andra organ med liknande uppgifter.

2.

När myndigheten upptäcker en möjlig källa till skiljaktigheter skall den kontakta det berörda organet för att se till att all relevant vetenskaplig information är känd och för att upptäcka möjliga vetenskapliga tvistefrågor.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/17

3.

När en väsentlig skiljaktighet i vetenskapliga frågor upptäckts och organet i fråga är ett gemenskapsorgan eller en av kommissionens vetenskapliga kommittéer skall myndigheten och organet samarbeta för att antingen undanröja skiljaktigheten eller lägga fram ett gemensamt dokument inför kommissionen för att klargöra läget i den vetenskapliga tvistefrågan och fastställa de berörda oklarheterna i uppgifterna. Detta dokument skall offentliggöras.

4.

När en väsentlig skiljaktighet i vetenskapliga frågor upptäckts och organet i fråga är ett organ i en medlemsstat skall myndigheten och det nationella organet samarbeta för att antingen undanröja skiljaktigheten eller förbereda ett gemensamt dokument som klargör läget i den vetenskapliga tvistefrågan och fastställer de berörda oklarheterna i uppgifterna. Detta dokument skall offentliggöras.

Artikel 31 Vetenskapligt och tekniskt stöd

1.

Kommissionen kan begära att myndigheten bistår med vetenskapligt och tekniskt stöd inom de områden dess uppdrag omfattar. Uppgiften att ge vetenskapligt och tekniskt stöd skall bestå av vetenskapligt eller tekniskt arbete som innebär tillämpning av etablerade vetenskapliga och tekniska principer som inte behöver utvärderas av vetenskapliga kommittén eller de vetenskapliga panelerna. Sådana uppgifter kan särskilt omfatta stöd till kommissionen för fastställande eller utvärdering av tekniska kriterier och också stöd till kommissionen när det gäller att utveckla tekniska riktlinjer.

2.

När kommissionen begär vetenskapligt eller tekniskt stöd från myndigheten skall den, i samråd med myndigheten, ange inom vilken tidsgräns uppgiften skall utföras.

Artikel 32 Vetenskapliga undersökningar

1.

Med utnyttjande av de bästa oberoende vetenskapliga resurser som finns tillgängliga skall myndigheten beställa de vetenskapliga undersökningar som krävs för att utföra uppdraget. Sådana undersökningar skall beställas på ett öppet och översiktligt sätt. Myndigheten skall försöka undvika att dubblera det arbete som utförs inom medlemsstaternas eller gemenskapens forskningsprogram och skall verka för samarbete genom lämplig samordning.

2.

Myndigheten skall informera Europaparlamentet, kommissionen och medlemsstaterna om resultaten av dess vetenskapliga undersökningar.

Artikel 33 Insamling av uppgifter 1. Myndigheten skall leta fram, samla in, kollationera, analysera och sammanställa vetenskapliga och tekniska uppgifter inom de områden som uppdraget omfattar. Detta innebär insamling av uppgifter framför allt på följande områden:

a)

Livsmedelskonsumtion och individers riskexponering i samband med livsmedelskonsumtion.

b)

Incidens och prevalens för biologisk risk.

c)

Främmande ämnen i livsmedel och foder.

d)

Restsubstanser.

2.

Såvitt gäller punkt 1 skall myndigheten arbeta i nära samarbete med alla organisationer som sysslar med insamling av uppgifter, inklusive dem i ansökarländer eller tredje land, samt inom internationella organ.

3.

Medlemsstaterna skall vidta nödvändiga åtgärder för att möjliggöra att de uppgifter som de samlar in på de områden som anges i punkterna 1 och 2 överlämnas till myndigheten.

4.

Myndigheten skall till medlemsstaterna och kommissionen sända lämpliga rekommendationer som kan förbättra den tekniska jämförbarheten hos de uppgifter som den tar emot och analyserar, för att underlätta konsolidering på gemenskapsnivå.

5.

Inom ett år efter det att denna förordning har trätt i kraft skall kommissionen offentliggöra en förteckning över de system som finns på gemenskapsnivå för insamling av uppgifter på de områden som omfattas av myndighetens uppdrag.

Rapporten, som i förekommande fall skall åtföljas av förslag, skall särskilt ange

a)

vilken roll myndigheten skall spela inom varje system samt vilka ändringar eller förbättringar som kan komma att krävas för att myndigheten skall kunna utföra sitt uppdrag, i samarbete med medlemsstaterna,

b)

vilka brister som måste åtgärdas för att myndigheten på gemenskapsnivå skall kunna samla in och sammanfatta relevanta vetenskapliga och tekniska uppgifter på de områden som omfattas av dess uppdrag.

6.

Myndigheten skall översända resultatet av sitt arbete med att samla in uppgifter till Europaparlamentet, kommissionen och medlemsstaterna.

Artikel 34 Identifiering av nya risker

1.

Myndigheten skall fastställa övervakningsförfaranden för att systematiskt leta fram, samla in, kollationera, och analysera information och uppgifter för att identifiera nya risker inom de områden som uppdraget omfattar.

2.

Om myndigheten har uppgifter som tyder på att en ny allvarlig risk föreligger skall den begära in ytterligare information från medlemsstaterna, andra gemenskapsorgan och kommissionen. Medlemsstaterna, de berörda gemenskapsorganen samt kommissionen skall svara så snabbt som möjligt och översända all relevant information de förfogar över.

L 31/18

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

3.

Myndigheten skall använda all den information den får in för att identifiera en ny risk.

4.

Myndigheten skall översända utvärderingen och den information den samlat in om nya risker till Europaparlamentet, kommissionen och medlemsstaterna.

Artikel 35 System för snabb varning För att på bästa sätt kunna fullgöra sitt övervakningsuppdrag när det gäller hälsorisker och näringsrelaterade risker med livsmedel skall myndigheten tillsändas meddelanden genom systemet för snabb varning. Myndigheten skall analysera innehållet i dessa meddelanden för att förelägga kommissionen och medlemsstaterna all nödvändig information för att göra riskanalyser. Artikel 36 Nätverk av organisationer som är verksamma inom de områden som myndighetens uppdrag omfattar

1.

Myndigheten skall främja bildandet av ett europeiskt nätverk av organisationer som är verksamma inom de områden som myndighetens uppdrag omfattar. Syftet med sådana nätverk är särskilt att underlätta ett vetenskapligt samarbete genom att samordna verksamheten, utbyta information, utveckla och genomföra gemensamma projekt samt att utbyta expertkunskaper och bästa metoder på områden som omfattas av myndighetens uppdrag.

2.

Styrelsen skall, efter förslag från den verkställande direktören, upprätta en förteckning som skall offentliggöras över behöriga organisationer som utsetts av medlemsstaterna och som kan bistå myndigheten i dess uppdrag, antingen enskilt eller i nätverk. Myndigheten kan anförtro dessa organisationer vissa uppgifter, framför allt förberedande arbete inför vetenskapliga yttranden, vetenskapligt och tekniskt stöd, insamling av uppgifter samt identifiering av nya risker. Vissa av dessa uppgifter kan berättiga till ekonomiskt stöd.

3.

Tillämpningsföreskrifterna för punkterna 1 och 2 skall fastställas av kommissionen efter samråd med myndigheten, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2. I föreskrifterna skall särskilt anges kriterier för att ta med ett institut i den förteckning över kompetenta organisationer som utsetts av medlemsstaterna, regler för harmoniserade kvalitetskrav samt regler för ekonomiskt stöd.

4.

Inom ett år efter det att denna förordning trätt i kraft skall kommissionen offentliggöra en förteckning över de gemenskapssystem som finns på de områden som omfattas av myndighetens uppdrag och som föreskriver att medlemsstaterna skall utföra visa uppgifter med avseende på vetenskaplig utvärdering, framför allt behandling av ansökningar om godkännande. Rapporter som i förekommande fall skall åtföljas av förslag skall för varje system särskilt ange vilka ändringar eller förbättringar som kan komma att krävas för att myndig-

heten skall kunna utföra sitt uppdrag, i samarbete med medlemsstaterna. AVSNITT 4 OBEROENDE, ÖPPENHET, KONFIDENTIALITET OCH KOMMU- NIKATION Artikel 37 Oberoende 1. Styrelseledamöterna, ledamöterna i den rådgivande gruppen och verkställande direktören skall förbinda sig att agera oberoende och i allmänhetens intresse. De skall därför göra en åtagandeförklaring och en intresseförklaring, om att det antingen inte föreligger några intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende eller att det inte föreligger direkta eller indirekta intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende. Dessa förklaringar skall göras skriftligen varje år. 2. Ledamöterna av den vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna skall förbinda sig att agera utan att låta sig påverkas utifrån. De skall därför göra en åtagandeförklaring och en intresseförklaring, om att det antingen inte föreligger några intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende eller att det inte föreligger direkta eller indirekta intressen som skulle kunna inverka negativt på deras oberoende. Dessa förklaringar skall göras skriftligen varje år. 3. Styrelseledamöterna, verkställande direktören, ledamöterna i den rådgivande gruppen, ledamöterna i vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna samt de externa experter som ingår i arbetsgrupperna skall vid varje möte redovisa intressen som kan påverka deras oberoende i förhållande till frågorna på dagordningen. Artikel 38 Öppenhet 1. Myndigheten skall se till att dess arbete utförs med en hög grad av öppenhet. Den skall särskilt utan dröjsmål offentliggöra

a)

den vetenskapliga kommitténs och de vetenskapliga panelernas dagordningar och protokoll,

b)

den vetenskapliga kommitténs och de vetenskapliga panelernas yttranden, omedelbart efter att de har antagits och inklusive avvikande meningar,

c)

utan att åsidosätta artiklarna 39 och 41, den information på vilken dess yttranden grundar sig,

d)

de årliga intresseförklaringarna från styrelseledamöterna, verkställande direktören, ledamöterna i den rådgivande gruppen samt ledamöterna i vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna, samt de intresseförklaringar som görs vid mötena gällande frågor på dagordningen,

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/19

e)

resultatet av dess vetenskapliga undersökningar,

f)

den årliga verksamhetsrapporten,

g)

en begäran från Europaparlamentet, kommissionen eller en medlemsstat om vetenskapligt yttrande som avslagits eller ändrats och motiveringen till avslaget eller ändringen.

2.

Styrelsen skall hålla offentliga möten, såvida inte den, på förslag från verkställande direktören, beslutar något annat på grund av särskilda administrativa punkter på dagordningen, och får tillåta konsumentföreträdare eller andra berörda parter att observera genomförandet av vissa av myndighetens verksamheter.

3.

Myndigheten skall i sina interna regler fastställa hur de regler om öppenhet som avses i punkterna 1 och 2 skall tillämpas praktiskt.

Artikel 39 Konfidentialitet

1.

Genom undantag från artikel 38 skall myndigheten inte till tredje part sprida sådan konfidentiell information som den mottagit och för vilken en motiverad begäran om konfidentiell behandling gjorts, utom då det gäller sådan information som måste offentliggöras då omständigheterna så kräver för att skydda folkhälsan.

2.

Styrelseledamöterna, verkställande direktören, ledamöterna i vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna, de externa experter som deltar i arbetsgrupperna, ledamöterna i den rådgivande gruppen samt anställda vid myndigheten är underkastade de konfidentialitetskrav som anges i artikel 287 i fördraget, även efter det att deras uppdrag upphört.

3.

Slutsatserna i de vetenskapliga yttranden som myndigheten avger i fråga om förutsebara hälsoeffekter får inte under några omständigheter hemlighållas.

4.

Myndigheten skall i sina interna regler fastställa hur de regler om konfidentialitet som avses i punkterna 1 och 2 skall tillämpas praktiskt.

Artikel 40 Information från myndigheten

1.

Myndigheten skall på eget initiativ ge information inom de områden dess uppdrag omfattar, utan att det påverkar kommissionens behörighet att informera om sina riskhanteringsbeslut.

2.

Myndigheten skall se till att allmänheten och alla berörda parter snabbt får objektiv, tillförlitlig och lättåtkomlig information, särskilt vad gäller resultaten av dess arbete. För att uppfylla dessa mål skall myndigheten utveckla och sprida informationsmaterial till allmänheten.

3.

Myndigheten skall agera i nära samarbete med kommissionen och medlemsstaterna för att främja den nödvändiga samstämmigheten i förfarandet för riskkommunikation.

Myndigheten skall offentliggöra alla yttranden som den avger i enlighet med artikel 38. 4. Myndigheten skall se till att lämpligt samarbete sker med behöriga organ i medlemsstaterna och med andra berörda parter när det gäller informationskampanjer riktade till allmänheten. Artikel 41 Tillgång till handlingar

1.

Myndigheten skall säkerställa största möjliga tillgång till de handlingar den innehar.

2.

Styrelsen skall, efter förslag från verkställande direktören, anta bestämmelser om tillgång till de handlingar som anges under punkt 1 och därvid ta full hänsyn till de allmänna principer och villkor som styr rätten till tillgång till gemenskapsinstitutionernas handlingar.

Artikel 42 Konsumenter, producenter och andra berörda parter Myndigheten skall utveckla effektiva kontakter med företrädare för konsumenter, producenter, bearbetningsföretag och andra berörda parter. AVSNITT 5 FINANSIELLA BESTÄMMELSER Artikel 43 Antagande av myndighetens budget

1.

Myndighetens inkomster skall bestå av ett bidrag från gemenskapen och från länder med vilka gemenskapen har slutit sådana avtal som avses i artikel 49, samt avgifter för publikationer, konferenser, utbildning och liknande verksamhet som myndigheten står för.

2.

Myndighetens utgifter skall täcka personal, administration, infrastruktur och driftskostnader samt utgifter i samband med avtal med tredje part eller med det ekonomiska stöd som avses i artikel 36.

3.

I god tid före det datum som anges i punkt 5 skall verkställande direktören göra en beräkning av myndighetens inkomster och utgifter för det kommande budgetåret, och skall översända den till styrelsen tillsammans med en preliminär tjänsteförteckning.

4.

Inkomster och utgifter skall vara i balans.

5.

Senast den 31 mars varje år skall styrelsen anta utkastet till beräkningar, som skall omfatta den preliminära tjänsteförteckningen tillsammans med det preliminära arbetsprogrammet, och översända det till kommissionen och de länder med vilka gemenskapen har slutit sådana avtal som avses i artikel 49. På grundval av utkastet skall kommissionen föra in de beräknade siffrorna i det preliminära förslaget till Europeiska unionens allmänna budget, vilket skall läggas fram inför rådet enligt artikel 272 i fördraget.

L 31/20

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

6. När budgetmyndigheten fastställt Europeiska unionens allmänna budget skall styrelsen anta myndighetens slutliga budget och arbetsprogram, och efter behov anpassa dem till gemenskapens bidrag. Styrelsen skall utan dröjsmål översända dem till kommissionen och budgetmyndigheten. Artikel 44 Genomförande av myndighetens budget

1.

Den verkställande direktören skall genomföra myndighetens budget.

2.

Kontroll av myndighetens åtaganden och betalningar av samtliga utgifter samt kontroll av fastställande och mottagande av samtliga inkomster skall utföras av kommissionens styrekonom.

3.

Senast den 31 mars varje år skall verkställande direktören till kommissionen, styrelsen och revisionsrätten översända detaljerade räkenskaper över samtliga inkomster och utgifter gällande föregående budgetår.

Revisionsrätten skall granska dessa räkenskaper i enlighet med artikel 248 i fördraget. Den skall varje år offentliggöra en rapport om myndighetens verksamhet. 4. Europaparlamentet skall efter rådets rekommendation bevilja myndighetens verkställande direktör ansvarsfrihet för genomförandet av budgeten. Artikel 45 Avgifter som myndigheten tar ut Inom tre år efter det att denna förordning trätt i kraft skall kommissionen, efter samråd med myndigheten, medlemsstaterna och berörda parter, offentliggöra en rapport om huruvida det är möjligt och lämpligt att lägga fram ett lagstiftningsförslag, i enlighet med medbeslutandeförfarandet och i överensstämmelse med fördraget, om andra tjänster som utförs av myndigheten. AVSNITT 6 ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 46 Rättslig status och privilegier 1. Myndigheten skall vara en juridisk person. Den skall i varje medlemsstat ha den mest vittgående rättskapacitet som tillerkänns juridiska personer enligt lag. Den skall särskilt kunna förvärva och avyttra fast och lös egendom samt föra talan inför domstolar och andra myndigheter. 2. Protokollet om Europeiska gemenskapernas immunitet och privilegier skall gälla för myndigheten. Artikel 47 Ansvar

1.

Myndighetens avtalsrättsliga ansvar skall regleras av den lagstiftning som är tillämplig på avtalet i fråga. Europeiska gemenskapernas domstol skall ha behörighet att döma enligt skiljedomsklausulerna i avtal som ingås av myndigheten.

2.

Vad beträffar utomobligatoriskt ansvar skall myndigheten ersätta skada, som den eller dess personal har orsakat vid utövandet av verksamheten, i enlighet med de allmänna principer som är gemensamma för medlemsstaternas rättsordningar. Tvister som rör ersättning för sådan skada skall avgöras av Europeiska gemenskapernas domstol.

3.

De anställdas personliga ansvar gentemot myndigheten skall regleras av de relevanta bestämmelser som är tillämpliga på myndighetens personal.

Artikel 48 Personal

1.

De regler och förordningar som gäller för tjänstemän och andra anställda vid Europeiska gemenskaperna skall gälla även för myndighetens personal.

2.

Myndigheten skall gentemot sin personal utöva de befogenheter som tillkommer tillsättningsmyndigheten.

Artikel 49 Tredje lands deltagande Myndigheten skall låta de länder delta som slutit avtal med Europeiska gemenskapen enligt vilka de har antagit och tilllämpar gemenskapslagstiftningen på det område som täcks av denna förordning. Det skall, i enlighet med relevanta bestämmelser i dessa avtal, fastställas på vilket sätt och i vilken omfattning dessa länder skall delta i myndighetens arbete, även de bestämmelser som gäller deltagande i de nätverk som myndigheten bedriver, uppförande i förteckningen över de behöriga organisationer som myndigheten kan anförtro vissa uppgifter, finansiella bidrag och personal.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/21

KAPITEL IV SYSTEM FÖR SNABB VARNING, KRISHANTERING OCH NÖDSITUATIONER AVSNITT 1 SYSTEM FÖR SNABB VARNING Artikel 50 System för snabb varning

1.

Ett system för snabb varning för anmälningar om livsmedels eller foders direkta eller indirekta risker för människors hälsa inrättas härmed i form av ett nätverk. Systemet skall omfatta medlemsstaterna, kommissionen och myndigheten. Medlemsstaterna, kommissionen och myndigheten skall utse varsin kontaktpunkt som skall vara medlem i nätverket. Kommissionen skall ansvara för administrationen av nätverket.

2.

Om en medlem i nätverket har information om att ett livsmedel eller ett foder innebär en allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa skall denna information omedelbart anmälas till kommissionen via systemet för snabb varning. Kommissionen skall omedelbart överföra denna information till nätverkets medlemmar.

Myndigheten får komplettera anmälan med vetenskaplig eller teknisk information för att underlätta snabba och lämpliga riskhanteringsåtgärder i medlemsstaterna. 3. Utan att det påverkar tillämpningen av den övriga gemenskapslagstiftningen skall medlemsstaterna omedelbart anmäla följande till kommissionen via systemet för snabb varning:

a)

Varje åtgärd de vidtar för att skydda människors hälsa och som syftar till att begränsa utsläppandet på marknaden av ett livsmedel eller foder eller att se till att ett livsmedel eller foder dras tillbaka från marknaden eller återkallas, i de fall där det krävs snabba åtgärder.

b)

Varje rekommendation till eller överenskommelse med en professionell aktör som syftar till att på frivillig eller obligatorisk grund förhindra, begränsa eller fastställa särskilda villkor för att ett livsmedel eller foder släpps ut på marknaden eller senare används, på grund av att det föreligger en allvarlig risk för människors hälsa som kräver snabba åtgärder.

c)

Varje avvisning, i samband med en direkt eller indirekt risk för människors hälsa, av ett parti, en container eller en last av livsmedel eller foder som görs av en behörig myndighet vid en gränskontrollstation inom Europeiska unionen.

Kommissionen skall omedelbart vidarebefordra anmälan och den kompletterande information som mottagits i enlighet med första och andra stycket till medlemmarna i nätverket. Om ett parti, en container eller en last avvisas av en behörig myndighet vid en gränskontrollstation inom Europeiska unionen skall kommissionen omedelbart underrätta samtliga gränskontrollstationer inom Europeiska unionen, samt det tredje land där varuförsändelsen har sitt ursprung.

4.

Om ett livsmedel eller ett foder som är föremål för en anmälan via systemet för snabb varning har sänts till ett tredje land, skall kommissionen se till att detta land får all relevant information.

5.

Medlemsstaterna skall omedelbart informera kommissionen om de insatser som gjorts eller de åtgärder som vidtagits efter det att anmälan och den kompletterande informationen har mottagits via systemet för snabb varning. Kommissionen skall omedelbart överföra denna information till nätverkets medlemmar.

6.

Ansökarländerna, tredje länder eller internationella organisationer skall ges möjlighet att delta i systemet för snabb varning, på grundval av avtal mellan gemenskapen och de berörda länderna eller de internationella organisationerna och i enlighet med de förfaranden som anges i dessa avtal. Avtalen skall vara ömsesidiga och skall innehålla bestämmelser om konfidentialitet motsvarande dem som är tillämpliga i gemenskapen.

Artikel 51 Genomförandeåtgärder Genomförandeåtgärderna för tillämpning av artikel 50 skall antas av kommissionen, efter diskussion med myndigheten, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2. I dessa åtgärder skall man närmare ange de särskilda villkor och förfaranden som gäller vidarebefordran av anmälningar och kompletterande information. Artikel 52 Regler om konfidentialitet inom systemet för snabb varning Anmälan skall åtföljas av en ingående redogörelse för orsakerna till de åtgärder som de behöriga myndigheterna har vidtagit i den medlemsstat där anmälan utfärdades. Redogörelsen skall snabbt följas av kompletterande information, särskilt i det fall då de åtgärder som anmälan grundar sig på ändras eller dras tillbaka. 1. Den information som medlemmarna i nätverket har tillgång till och som gäller risker för människors hälsa orsakade av livsmedel eller foder skall i regel vara tillgängliga för allmänheten enligt informationsprincipen i artikel 10. Allmänheten skall i regel ha tillgång till information som gör det möjligt att identifiera produkten och information om riskens art och om de åtgärder som vidtagits.

L 31/22

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

Medlemmarna i nätverket skall dock vidta nödvändiga åtgärder för att se till att deras anställda inte avslöjar information som har samlats in med anledning av detta avsnitt och som till sin natur är sådan att det är berättigat att den omfattas av tystnadsplikt, med undantag av information som om omständigheterna så kräver måste offentliggöras för att skydda människors hälsa. 2. Tystnadsplikten skall inte hindra att de behöriga myndigheterna får sådan information som är nödvändig för en effektiv marknadsövervakning och tillämpning av bestämmelserna vad gäller livsmedel och foder. De myndigheter som mottar information som omfattas av tystnadsplikt skall se till att denna inte bryts, i enlighet med punkt 1. AVSNITT 2 NÖDSITUATIONER Artikel 53 Nödåtgärder för livsmedel och foder som har sitt ursprung i gemenskapen eller som importeras från ett tredje land 1. Om det visar sig att ett livsmedel eller ett foder som har sitt ursprung i gemenskapen eller som importeras från ett tredje land sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för människors hälsa, djurs hälsa eller miljön, och att en sådan risk inte tillfredsställande kan undanröjas genom åtgärder som vidtas av den eller de berörda medlemsstaterna, skall kommissionen enligt förfarandet i artikel 58.2 på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat omedelbart och beroende på hur allvarlig situationen är vidta en eller flera av följande åtgärder:

a)

Livsmedel eller foder som har sitt ursprung i gemenskapen:

i)

Skjuta upp utsläppandet på marknaden eller användningen av livsmedlet i fråga.

ii)

Skjuta upp utsläppandet på marknaden eller användningen av fodret i fråga.

iii)

Fastställa särskilda villkor för livsmedlet eller fodret i fråga.

iv)

Vidta andra lämpliga tillfälliga åtgärder.

b)

Livsmedel eller foder som importeras från ett tredje land:

i)

Avbryta importen av livsmedlet eller fodret i fråga från hela eller en del av det berörda tredje landet, och i tillämpliga fall från transiteringslandet utanför gemenskapen.

ii)

Fastställa särskilda villkor för det livsmedel eller det foder som importeras från hela eller en del av det berörda tredje landet.

iii)

Vidta andra lämpliga tillfälliga åtgärder.

2. I nödsituationer får dock kommissionen preliminärt vidta åtgärderna enligt punkt 1 efter att ha samrått med den eller de berörda medlemsstaterna och informerat övriga medlemsstater. De åtgärder som har vidtagits skall så snart som möjligt och senast inom tio arbetsdagar bekräftas, ändras, återkallas eller förlängas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2, och skälen till kommissionens beslut skall offentliggöras utan dröjsmål. Artikel 54 Andra nödåtgärder

1.

Om en medlemsstat officiellt informerar kommissionen om att man är tvungen att vidta en nödåtgärd och kommissionen inte har iakttagit bestämmelserna i artikel 53 får medlemsstaten anta tillfälliga skyddsåtgärder. I detta fall skall medlemsstaten omedelbart informera de andra medlemsstaterna och kommissionen om detta.

2.

Kommissionen skall inom tio vardagar ta upp ärendet till behandling i den kommitté som inrättas genom artikel 58.1 i enlighet med det förfarande som avses i artikel 58.2, i syfte att förlänga, ändra eller upphäva de nationella tillfälliga skyddsåtgärderna.

3.

Medlemsstaten kan vidmakthålla den nationella, tillfälliga skyddsåtgärden tills dess att gemenskapsåtgärder har antagits.

AVSNITT 3 KRISHANTERING Artikel 55 Allmän plan för krishantering

1.

Kommissionen skall i nära samarbete med myndigheten och medlemsstaterna utarbeta en allmän plan för hantering av kriser på området för livsmedels- och fodersäkerhet (nedan kallad den allmänna planen).

2.

Den allmänna planen skall innehålla uppgifter om de slag av situationer där ett livsmedel eller foder innebär direkta eller indirekta risker för människors hälsa som sannolikt inte kan förhindras, undanröjas eller begränsas till en godtagbar nivå genom gällande bestämmelser eller på ett tillfredsställande sätt hanteras endast genom att man antar åtgärder i enlighet med artiklarna 53 och 54.

Den allmänna planen skall också innehålla uppgifter om de praktiska förfaranden som krävs för krishantering, inbegripet de principer för insyn som skall tillämpas och en kommunikationsstrategi.

1.2.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 31/23

Artikel

56

Artikel

57

Krisenhet

Krisenhetens

uppgifter

1.

Utan att det påverkar kommissionens skyldighet att se till att gemenskapslagstiftningen tillämpas, skall kommissionen omedelbart underrätta medlemsstaterna och myndigheten om den identifierar en situation där ett livsmedel eller foder innebär en allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa och denna risk sannolikt inte kan förhindras, undanröjas eller begränsas genom gällande bestämmelser eller på ett tillfredsställande sätt hanteras endast genom tillämpning av artiklarna

53

och 54.

2.

Kommissionen skall omedelbart inrätta en krisenhet i vars arbete myndigheten skall delta och vid behov bistå enheten med vetenskapligt och tekniskt stöd.

1.

Krisenheten skall ha ansvaret för att samla in och utvärdera all relevant information och identifiera vilka möjligheter det finns att så effektivt och snabbt som möjligt förhindra eller undanröja risken för människors hälsa eller minska den till en godtagbar nivå.

2.

Krisenheten kan begära hjälp från någon offentlig eller privat person vars sakkunskaper den anser nödvändiga för att effektivt hantera krisen i fråga.

3.

Krisenheten skall hålla allmänheten informerad om de risker som föreligger och vidtagna åtgärder.

KAPITEL V FÖRFARANDEN OCH SLUTBESTÄMMELSER AVSNITT 1 KOMMITTÉ- OCH MEDLINGSFÖRFARANDEN Artikel 58 åtgärd som en annan medlemsstat vidtagit inom livsmedelssäkerhetsområdet antingen inte följer denna förordning eller sannolikt kommer att inverka på den inre marknadens funktion hänskjuta ärendet till kommissionen, som omedelbart informerar de övriga berörda medlemsstaterna. Kommittéförfarande 1. Kommissionen skall bistås av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, nedan kallad kommittén, som består av företrädare för medlemsstaterna och har en företrädare för kommissionen som ordförande. Kommittén skall inrättas i sektioner som skall behandla alla relevanta frågor.

2.

När hänvisning sker till denna punkt skall förfarandet i artikel 5 i beslut 1999/468/EG tillämpas med beaktande av artiklarna 7 och 8 i det beslutet.

3.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

Artikel 59 Kommitténs uppgifter 2. De två medlemsstater som berörs och kommissionen skall göra allt för att lösa problemet. Om en överenskommelse inte kan träffas, kan kommissionen begära att myndigheten yttrar sig om alla relevanta omstridda vetenskapliga frågor. Villkoren för denna begäran och den tidsgräns inom vilken myndigheten skall avge sitt yttrande skall fastställas genom en ömsesidig överenskommelse mellan kommissionen och myndigheten efter samråd med de två berörda medlemsstaterna. AVSNITT 2 SLUTBESTÄMMELSER Kommittén skall utföra de uppgifter som tilldelats den genom denna förordning och genom andra relevanta gemenskapsbestämmelser i de fall och på de villkor som fastställs i bestämmelserna. På initiativ av ordföranden eller på skriftlig begäran av en av dess ledamöter kan den också granska alla andra ärenden som bestämmelserna omfattar. Artikel 60 Medlingsförfarande 1. Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser skall en medlemsstat när den anser att en Artikel 61 Översynsklausul 1. Före den 1 januari 2005 och vart sjätte år därefter skall myndigheten i samarbete med kommissionen beställa en oberoende extern utvärdering av sina insatser på grundval av det mandat som styrelsen tilldelat den i överenskommelse med kommissionen. I utvärderingen skall myndighetens arbetsmetoder och betydelse bedömas. Vid utvärderingen skall man beakta berörda parters synpunkter såväl på gemenskapsnivå som på nationell nivå.

L 31/24

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

1.2.2002

Myndighetens styrelse skall granska slutsatserna av utvärderingen och ge kommissionen rekommendationer, i förekommande fall, när det gäller ändringar inom myndigheten och av dess arbetsmetoder. Utvärderingen och rekommendationerna skall offentliggöras.

2.

Kommissionen skall före den 1 januari 2005 offentliggöra en rapport om erfarenheterna av genomförandet av avsnitten 1 och 2 i kapitel IV.

3.

De rapporter och rekommendationer som avses i punkterna 1 och 2 skall översändas till rådet och Europaparlamentet.

Artikel 62 Hänvisning till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa

1.

Varje hänvisning i gemenskapslagstiftningen till Vetenskapliga kommittén för livsmedel, Vetenskapliga kommittén för djurfoder, Vetenskapliga veterinärmedicinska kommittén, Vetenskapliga kommittén för bekämpningsmedel, Vetenskapliga kommittén för växter och Vetenskapliga styrkommittén skall ersättas med en hänvisning till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

2.

Varje hänvisning i gemenskapslagstiftningen till Ständiga livsmedelskommittén, Ständiga foderkommittén och Ständiga veterinärkommittén skall ersättas med en hänvisning till Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

Varje hänvisning till Ständiga kommittén för växtskydd i den gemenskapslagstiftning som grundas på och inbegriper direktiven 76/895/EEG, 86/362/EEG, 86/363/EEG, 90/642/EEG och 91/414/EEG om växtskyddsmedel och fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester skall ersättas med en hänvisning till Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

3.

I punkterna 1 och 2 avses med gemenskapslagstiftning gemenskapens alla förordningar, direktiv och beslut.

4.

Besluten 68/361/EEG, 69/414/EEG och 70/372/EEG upphävs härmed.

Artikel 63 Europeiska läkemedelsmyndighetens behörighet Denna förordning påverkar inte den behörighet som tilldelats Europeiska läkemedelsmyndigheten genom förordning (EEG) nr 2309/93, förordning (EEG) nr 2377/90, rådets direktiv nr 75/ 319/EEG ( 1 ) och rådets direktiv nr 81/851/EEG ( 2 ). Artikel 64 Inledning av myndighetens verksamhet Myndigheten skall inleda sin verksamhet den 1 januari 2002. Artikel 65 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning . Artiklarna 11, 12 och 1420 skall gälla från och med den 1 januari 2005. Artiklarna 29, 56, 57, 60 och 62.1 skall gälla från och med den dag då ledamöterna i den vetenskapliga kommittén och de vetenskapliga panelerna utses, vilket skall meddelas genom ett tillkännagivande i C-serien av Europeiska gemenskapernas officiella tidning . Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 28 januari 2002.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

J. PIQUÉ I CAMPS

Ordförande

Ordförande

( 1 ) EGT L 147, 9.6.1975, s. 13. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG (EGT L 311, 28.11.2001, s.67). ( 2 ) EGT L 317, 6.11.1981, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/82/EG (EGT L 311, 28.11.2001, s. 1).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/3

RÄTTELSER RättelsetillEuropaparlamentetsochrådetsförordning(EG)nr852/2004avden29april2004omlivsmedelshygien (Europeiska unionens officiella tidning L 139 av den 30 april 2004) Förordning (EG) nr 852/2004 skall vara som följer: EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artiklarna 95 och 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ( 1 ), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

Genomförandet av en hög skyddsnivå för människors liv och hälsa är ett av de grundläggande målen med livsmedelslagstiftningen enligt förordning (EG) nr 178/2002 (

4 ). I denförordningenfastställsocksåandragemensammaprinciperochdefinitionerförmedlemsstaternasochgemenska- pens livsmedelslagstiftning, inklusive syftet att uppnå fri rörlighet för livsmedel inom gemenskapen. ( 1 ) EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 43. ( 2 ) EGT C 155, 29.5.2001, s. 39. ( 3 ) Europaparlamentets yttrande av den 15 maj 2002 (EGT C 180 E, 31.7.2003, s. 267), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 oktober 2003 (EGT C 48 E, 24.2.2004, s. 1), Europaparlamentets ståndpunkt av den 30 mars 2004 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 16 april 2004. ( 4 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

(2)

I rådets direktiv 93/43/EEG av den 14 juni 1993 om livsmedelshygien (

5 ) fastställs allmänna regler för livsmedelshygien samt förfaranden för kontroll av att dessa regler följs.

(3)

Erfarenheten har visat att dessa regler och förfaranden utgör en god grund för att garantera livsmedelssäkerhet. Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken har mångadirektivantagitsförattfastställasärskildahälsoregler för produktion och utsläppande på marknaden av produkter som ingår i förteckningen i bilaga I till fördraget. Dessa hälsoregler har minskat handelshindren för de berörda produkterna, vilket har bidragit till förverkligandet av den inre marknaden, samtidigt som reglerna garanterar att folkhälsoskyddet hålls på en hög nivå.

(4)

Dessa regler och förfaranden innehåller gemensamma principer för folkhälsan, i synnerhet när det gäller tillverkares och behöriga myndigheters ansvar, krav på anläggningarnas struktur, drift och hygien, förfaranden för godkännandeavanläggningarna,kravpålagringochtransport samt märkning med kontrollmärke.

(5)

Dessa principer utgör en gemensam grund för hygienisk produktionavallatyperavlivsmedel,ävendeprodukterav animaliskt ursprung som finns förtecknade i bilaga I till fördraget.

(6)

Utöver denna gemensamma grund behövs särskilda hygienreglerförvissalivsmedel.IEuropaparlamentetsoch rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (

6 ) fastställs dessa regler. ( 5 ) EGT L 175, 19.7.1993, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). ( 6 ) Se sidan 22 i detta nummer av EUT.

L 226/4

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

(7)

Huvudsyftet med de nya allmänna reglerna och de särskildahygienreglernaärattsäkerställaenhögnivåpåkon- sumentskyddet med avseende på livsmedelssäkerhet.

(8)

Livsmedelssäkerhet från platsen för primärproduktionen tillutsläppandetpåmarknadenellerexportkräverettintegrerat synsätt. Alla livsmedelsföretagare i hela kedjan bör se till att livsmedelssäkerheten inte äventyras.

(9)

Gemenskapsreglerna bör inte tillämpas på primärproduktion för användning inom privathushåll eller på enskildas beredning,hanteringellerlagringavlivsmedelförkonsumtioninomprivathushåll.Dessutombördessareglerendast gällaföretag,vilketärenverksamhetsformsomförutsätter viss kontinuitet och en viss grad av organisation.

(10)

Farormedlivsmedeliprimärproduktionenböridentifieras och kontrolleras på ett korrekt sätt för att målen i denna förordning skall kunna uppnås. Vid direkta leveranser av små mängder primärprodukter från producerande livsmedelsföretagare till konsumenter eller till lokala detaljhandelsföretag är det emellertid lämpligt att skydda folkhälsan genom nationell lagstiftning, särskilt med tanke på de nära förbindelserna mellan producent och konsument.

(11)

Det är i allmänhet ännu inte möjligt att tillämpa principerna om faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) på primärproduktionen. Riktlinjer för god praxis bör dock uppmuntraanvändningenavlämpligahygieniskametoder inom jordbruksanläggningar. När det är nödvändigt bör särskilda hygienregler för primärproduktion komplettera dessa riktlinjer. De hygienkrav som ställs på primärproduktionen och därmed sammanhängande verksamhet bör skilja sig från de krav som ställs på annan verksamhet.

(12)

Livsmedelssäkerhetenärresultatetavflerafaktorer:lagstiftningenbörfastställaminimikravförhygien,offentligkontrollbörgenomförasförattkontrolleraattlivsmedelsföre- tagarna följer reglerna och livsmedelsföretagare bör upprättaochgenomföraprogramochförfarandenförlivsmedelssäkerhet som bygger på 

HACCP-principerna.

(13)

För ett framgångsrikt genomförande av förfaranden som bygger på 

HACCP-principerna krävs att anställda i livsmedelsföretag samarbetar och engagerar sig fullt ut. Därför bör anställda vidareutbilda sig. HACCP-systemet är ett instrument som hjälper livsmedelsföretagarna att nå en högre standard av livsmedelssäkerhet. HACCP-systemet börintebetraktassomenmetodförsjälvregleringochbör inte ersätta offentlig kontroll.

(14)

Kravet på att inrätta förfaranden som bygger på HACCP- principerna bör i inledningsskedet inte tillämpas på primärproduktionen,menmöjlighetenattutvidgadettakommer att behandlas av kommissionen i dess granskning av tillämpningen av denna förordning. Medlemsstaterna bör emellertiduppmuntraföretagareiprimärproduktionenatt så långt möjligt tillämpa sådana principer.

(15)

HACCP-kraven

 bör ta hänsyn till principerna i Codex Alimentarius.Debörgeutrymmefördenflexibilitetsomkan behövas i olika situationer, även inom småföretag. Det är särskiltnödvändigtattinseattdetivissalivsmedelsföretag inteärmöjligtattfastställakritiskastyrpunkterochattgod hygienpraxis i vissa fall kan ersätta övervakningen av kritiska styrpunkter. På samma sätt innebär kravet att fastställa kritiska gränsvärden inte att det är nödvändigt att alltid fastställa ett numeriskt gränsvärde. Kravet på att bevara dokument behöver dessutom vara flexibelt, så att bördorna inte blir för stora för mycket små företag.

(16)

Det är också lämpligt med flexibilitet för att möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder i alla led i 

produktions-, bearbetnings- eller distributionskedjan för livsmedel och i förhållande till krav på anläggningarnas struktur.Flexibilitetärsärskiltviktigtförområdenmedsärskilda geografiska begränsningar, såsom de regioner i de yttersta randområdena som avses i artikel 299.2 i fördraget. Flexibiliteten bör dock inte äventyra livsmedelssäkerheten. Eftersom alla livsmedel som produceras i enlighet medhygienreglernakommerattomsättasfrittigemenskapen,bördessutomdetförfarandesomtillåtermedlemsstaterna att vara flexibla vara helt öppet. Förfarandet bör omfattamöjlighetenatt,vidbehovochförattlösakonflikter, diskutera i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom förordning (EG) nr 178/2002.

(17)

Genomförandet av hygienreglerna kan styras genom att mål fastställs, till exempel för reduktionen av patogener, eller genom prestationsnormer (performance standards). Förfaranden för detta ändamål bör därför fastställas. Sådana mål skulle komplettera den nuvarande livsmedelslagstiftningen, t.ex. rådets förordning (EEG) nr 315/93 av den8februari1993omfastställandeavgemenskapsförfaranden för främmande ämnen i livsmedel (

1 ), i vilken det föreskrivshögstatillåtnagränsvärdenförvissafrämmande ämnen, och förordning (EG) nr 178/2002, som förbjuder att icke säkra livsmedel släpps ut på marknaden och utgör en enhetlig grund för tillämpningen av försiktighetsprincipen. ( 1 ) EGT L 37, 13.2.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1882/2003.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/5

(18)

Kommissionen och medlemsstaterna bör ha ett nära och effektivtsamarbeteinomStändigakommitténförlivsmedelskedjan och djurhälsa för att hänsyn skall kunna tas till tekniskaochvetenskapligaframsteg.Dennaförordningtar hänsyn till de internationella åtaganden som föreskrivs i 

WTO-avtalet om sanitära och fytosanitära frågor samt internationella normer för livsmedelssäkerhet i Codex Alimentarius.

(19)

För att de behöriga myndigheterna effektivt skall kunna utföraoffentligkontrollmåsteanläggningarregistrerasoch livsmedelsföretagarna samarbeta.

(20)

Spårbarhetavlivsmedelochlivsmedelsingrediensergenom livsmedelskedjan är väsentligt för livsmedelssäkerheten. Förordning (EG) nr 178/2002 innehåller regler för att garanteraattlivsmedelochlivsmedelsingredienserkanspårassamtfastställer ettförfarandeförattanta tillämpningsföreskrifter för dessa principer på särskilda områden.

(21)

De livsmedel som importeras till gemenskapen skall uppfylla de allmänna krav som föreskrivs i förordning (EG) nr 178/2002, eller uppfylla bestämmelser som är likvärdiga med gemenskapens bestämmelser. I den här förordningen fastställs vissa särskilda hygienkrav för livsmedel som importeras till gemenskapen.

(22)

Livsmedel som exporteras till tredje land från gemenskapen skall uppfylla de allmänna krav som föreskrivs i förordning (EG) nr 178/2002. I den här förordningen fastställs vissa särskilda hygienkrav för livsmedel som exporteras från gemenskapen.

(23)

Gemenskapenslagstiftningomlivsmedelshygienbörgrundas på vetenskapliga utlåtanden. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet bör därför rådfrågas när det är nödvändigt.

(24)

Eftersom denna förordning ersätter direktiv 93/43/EEG, bör det direktivet upphävas.

(25)

Kravenidennaförordningbörtillämpasförstnäralladelar av den nya lagstiftningen om livsmedelshygien har trätt i kraft. Det är också lämpligt att det går minst 18 månader mellan ikraftträdandet och tillämpningen av de nya reglerna, för att de berörda företagen skall få tid att anpassa sig.

(26)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EGavden28juni1999omdeförfarandensom skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

1 ). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Räckvidd 1. I denna förordning fastställs allmänna hygienregler för livsmedelsföretagare, särskilt med hänsyn till följande principer:

a)

Det primära ansvaret för livsmedelssäkerheten ligger hos livsmedelsföretagarna.

b)

Behovet av att livsmedelssäkerhet garanteras i hela livsmedelskedjan, från och med primärproduktionen.

c)

Vikten av att upprätthålla kylkedjan för livsmedel som inte kan lagras säkert vid omgivande temperatur, särskilt frysta livsmedel.

d)

Allmänt genomförande av förfaranden som bygger på 

HACCP-principerna som tillsammans med iakttagandet av god hygienpraxis bör befästa det ansvar som vilar på livsmedelsföretagarna.

e)

Riktlinjer för god praxis är ett värdefullt hjälpmedel för att livsmedelsföretagare på alla nivåer av livsmedelskedjan skall kunna följa hygienreglerna för livsmedel och tillämpa 

HACCP-principerna.

f)

Fastställandet av mikrobiologiska kriterier och krav på temperaturkontrollpågrundvalavenvetenskapligriskvärdering.

g)

Behovet av att garantera att importerade livsmedel håller minst samma hygienstandard som de livsmedel som produceras i gemenskapen, eller en likvärdig standard.

Denna förordning skall tillämpas på alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel samt på export, och utan att det påverkar mer detaljerade krav på livsmedelshygien. ( 1 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

L 226/6

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2.

Denna förordning skall inte tillämpas på

a)

primärproduktion för användning inom privathushåll,

b)

enskildas beredning, hantering eller lagring av livsmedel för konsumtion inom privathushåll,

c)

producenters direkta leveranser av små mängder primärprodukter till konsumenter eller till lokala detaljhandelsföretag som levererar direkt till konsumenter,

d)

uppsamlingscentraler och garverier som omfattas av definitionen av livsmedelsföretag enbart på grund av att de hanterar råvaror för framställning av gelatin eller kollagen.

3. Medlemsstaterna skall i sin nationella lagstiftning fastställa regler för den verksamhet som avses i punkt 2 c. Sådana nationella regler skall garantera att målen i denna förordning uppnås. Artikel 2 Definitioner

1.

I denna förordning avses med

a)

livsmedelshygien , nedan kallat hygien : de åtgärder och villkor som är nödvändiga för att bemästra faror och säkerställa att livsmedel är tjänliga med hänsyn till deras avsedda användningsområde.

b)

primärprodukter: produkter från primärproduktion, däribland produkterfrånjorden,frånboskapsuppfödning,frånjaktoch från fiske.

c)

anläggning : varje enhet i ett livsmedelsföretag.

d)

behörig myndighet : den centrala myndighet i en medlemsstat som har till uppgift att se till att kraven i denna förordning efterlevs, eller varje annan myndighet till vilken den centrala myndigheten har delegerat den uppgiften. Denna definition skall i förekommande fall också omfatta motsvarande myndighet i tredjeland.

e)

likvärdig : när det gäller olika system, deras förmåga att ge samma slutresultat.

f)

kontaminering : förekomst eller införande av en fara.

g)

dricksvatten : vatten som uppfyller minimikraven i rådets direktiv98/83/EGavden3november1998omkvalitetenpå dricksvatten. ( 1 )

h)

renthavsvatten :naturligt,konstgjortellerrenathavsvatteneller bräckt vatten som inte innehåller mikroorganismer, skadliga ämnen eller giftigt havsplankton i sådana mängder att det direktellerindirektkanpåverkahälsokvalitetenpålivsmedel. ( 1 ) EGTL330,5.12.1998,s.32.Direktivetändratgenomförordning(EG) nr 1882/2003.

i)

rent vatten : rent havsvatten och sötvatten av likartad kvalitet.

j)

inslagning/innerförpackning : dels placering av livsmedel i en förpackning eller behållare i direkt kontakt med livsmedlet i fråga, dels själva förpackningen eller behållaren.

k)

emballering/emballage :placeringavettellerflerainslagnalivsmedel i en yttre behållare samt själva ytterbehållaren.

l)

hermetiskt sluten behållare : behållare som är utformad för och avsedd att skydda innehållet mot faror.

m)

bearbetning :åtgärdsomväsentligtförändrardenursprungliga produkten genom bland annat värmebehandling, rökning, rimning, mognadslagring, torkning, marinering, extraktion, extrudering eller en kombination av dessa behandlingar.

n)

obearbetade produkter : livsmedel som inte har genomgått någon bearbetning, och som omfattar produkter som har delats,styckats,trancherats,skivats,benatsur,hackats,flåtts, krossats, skurits upp, rengjorts, putsats, skalats, malts, kylts, frysts, djupfrysts eller tinats.

o)

bearbetade produkter : livsmedel som framställs av obearbetade produkter. Dessa produkter får innehålla ingredienser som behövs vid tillverkningen för att de skall få särskilda egenskaper.

2.

Dedefinitionersomfastställsiförordning(EG)nr178/2002 skall också tillämpas.

3.

I bilagorna till denna förordning betyder uttrycken när det är nödvändigt, när så är lämpligt, adekvat och tillräcklig att något visat sig vara nödvändigt, lämpligt, adekvat respektive tillräckligt för att uppnå denna förordnings syften.

KAPITEL II LIVSMEDELSFÖRETAGARES SKYLDIGHETER Artikel 3 Allmän skyldighet Livsmedelsföretagare skall se till att alla de led i produktions-, bearbetnings-ochdistributionskedjanförlivsmedelsomdeansva- rar för uppfyller de relevanta hygienkraven i denna förordning.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/7

Artikel 4 Allmänna och särskilda hygienkrav

1.

Livsmedelsföretagare som bedriver primärproduktion och därmedsammanhängandeverksamhetenligtbilagaIskallföljade allmännahygienbestämmelsernaibilagaIdelAochallasärskilda krav i förordning (EG) nr 853/2004.

2.

Livsmedelsföretagare som bedriver verksamhet i ett led i 

produktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjanförlivsmedel som ligger efter de led för vilka punkt 1 är tillämplig skall uppfylla de allmänna hygienkraven i bilaga II och alla särskilda krav i förordning (EG) nr 853/2004.

3.

Livsmedelsföretagare skall i förekommande fall vidta följande särskilda hygienåtgärder:

a)

Uppfyllande av mikrobiologiska kriterier för livsmedel.

b)

Nödvändiga förfaranden för att uppfylla de mål som fastställts för att uppnå denna förordnings syften.

c)

Uppfyllande av temperaturkriterier för livsmedel.

d)

Upprätthållande av kylkedjan.

e)

Provtagning och analys.

4. De kriterier, krav och mål som avses i punkt 3 skall antas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. Metoder för provtagning och analys i anslutning till detta skall fastställas i enlighet med samma förfarande.

5.

När det i denna förordning, i förordning (EG) nr 853/2004 och i deras tillämpningsbestämmelser, inte anges några provtagnings- eller analysmetoder, får livsmedelsföretagarna använda lämpliga metoder som fastställts i annan gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning eller, om sådana metoder saknas, metoder som ger resultat som är likvärdiga med de resultat som erhålls vid användning av referensmetoden, om metoderna är vetenskapligt godkända i enlighet med internationellt erkända regler eller protokoll.

6.

Livsmedelsföretagare får använda de riktlinjer som anges i artiklarna 7, 8 och 9 som ett stöd för att uppfylla sina skyldigheter enligt denna förordning.

Artikel 5 Faroanalys och kritiska styrpunkter

1.

Livsmedelsföretagare skall inrätta, genomföra och upprätthålla ett eller flera permanenta förfaranden, grundade på 

HACCP-principerna.

2.

HACCP-principerna

 enligt punkt 1 utgörs av följande:

a)

Attidentifieradefarorsommåsteförebyggas,elimineraseller reduceras till en acceptabel nivå.

b)

Att identifiera kritiska styrpunkter i det steg eller de steg där kontrollärnödvändigförattförebyggaellerelimineraenfara eller för att reducera den till en acceptabel nivå.

c)

Attfastställakritiskagränservilkaskiljeracceptabeltfrånicke acceptabelt i de kritiska styrpunkterna i syfte att förebygga, eliminera eller reducera identifierade faror.

d)

Att upprätta och genomföra effektiva förfaranden för att övervaka de kritiska styrpunkterna.

e)

Attfastställavilkakorrigerandeåtgärdersomskallvidtasnär övervakningen visar att en kritisk styrpunkt inte är under kontroll.

f)

Attupprättaförfaranden,vilkaskallgenomförasregelbundet, för att verifiera att de åtgärder som avses i 

a-e fungerar effektivt.

g)

Attupprättadokumentationochjournaleravpassadeförlivsmedelsföretagets storlek och art för att visa att de åtgärder som avses i 

af tillämpas effektivt. När en förändring sker i produkten, processen eller i något hanteringssteg skall livsmedelsföretagarna ompröva förfarandet och göra nödvändiga ändringar.

3.

Punkt 1 skall endast gälla för livsmedelsföretagare som bedriver verksamhet i ett led i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel som ligger efter primärproduktionochdedärmedsammanhängandeverksamhetersomförteck- nas i bilaga I.

4.

Livsmedelsföretagare skall

a)

visa den behöriga myndigheten att de uppfyller kraven i punkt 1 på det sätt som den behöriga myndigheten kräver, med beaktande av livsmedelsföretagets storlek och art,

L 226/8

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

b)

se till att all dokumentation som beskriver de förfaranden som utarbetats enligt denna artikel alltid är aktuell,

c)

bevara all annan dokumentation och alla andra journaler under lämplig tid.

5. Detaljerade bestämmelser för tillämpningen av denna artikel får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. Sådana bestämmelserkanunderlättaförvissalivsmedelsföretagareatttillämpa denna artikel, särskilt om det fastställs att de förfaranden som beskrivs i riktlinjerna för tillämpningen av HACCP- principerna skall användas för att uppfylla kraven i punkt 1. I sådana bestämmelser får det också anges hur länge livsmedelsföretagarna skall bevara dokumentation och journaler i enlighet med punkt 4 c. Artikel 6 Offentlig kontroll, registrering och godkännande

1.

Livsmedelsföretagareskallsamarbetameddebehörigamyndigheterna i enlighet med annan tillämplig gemenskapslagstiftning eller, i avsaknad av sådan, nationell lagstiftning.

2.

Varje livsmedelsföretagare skall särskilt underrätta lämplig behörig myndighet, på det sätt som den sistnämnda kräver, om alla anläggningar som han ansvarar för, där det i något led i 

produktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjanförlivsmedel bedrivs verksamhet, så att varje sådan anläggning kan registreras. Livsmedelsföretagare skall också se till att den behöriga myndighetenalltidharaktuellinformationomanläggningar,blandannat genom att underrätta den om betydande ändringar i verksamheten och om nedläggningar av befintliga anläggningar. 3. Livsmedelsföretagare skall dock se till att anläggningarna godkänns av den behöriga myndigheten efter minst ett besök på plats, om godkännande krävs

a)

enligt den nationella lagstiftningen i den medlemsstat där anläggningen är belägen,

b)

enligt förordning (EG) nr 853/2004,

c)

enligtettbeslutsomharantagitsienlighetmedförfarandeti artikel 14.2.

En medlemsstat som med stöd av a kräver godkännande av vissa anläggningar belägna i medlemsstaten enligt sin nationella lagstiftning, skall informera kommissionen och övriga medlemsstater om tillämplig nationell lagstiftning. KAPITEL III RIKTLINJER FÖR GOD PRAXIS Artikel 7 Utarbetande, spridning och användning av riktlinjer Medlemsstaterna skall i enlighet med artikel 8 uppmuntra utarbetandet av nationella riktlinjer för god hygienpraxis och för tillämpning av HACCP-principerna. Gemenskapsriktlinjer skall utarbetas i enlighet med artikel 9. Spridning och användning av både nationella riktlinjer och gemenskapsriktlinjer skall främjas. Livsmedelsföretagare får dock frivilligt använda dessa riktlinjer. Artikel 8 Nationella riktlinjer 1. När nationella riktlinjer för god praxis utarbetas skall dessa utarbetas och spridas av livsmedelsbranschen

a)

i samråd med företrädare för särskilt berörda parter,

t.ex. behöriga myndigheter och konsumentgrupper,

b)

med beaktande av relevanta handlingsregler i

Codex Alimentarius,

och

c)

när de gäller primärproduktion och den därmed sammanhängande verksamheten enligt bilaga I, med beaktande av rekommendationerna i bilaga I del B.

2.

De nationella riktlinjerna får utarbetas under ledning av ett sådant nationellt standardiseringsorgan som avses i bilaga II till direktiv 98/34/EG. (

1 )

3.

Medlemsstaternaskallbedömadenationellariktlinjernaför att se till att

a)

riktlinjerna har utarbetats i enlighet med punkt 1,

b)

innehålletiriktlinjernaärpraktisktgenomförbartförderelevanta sektorerna,

och ( 1 ) Europaparlamentetsochrådetsdirektiv98/34/EGavden22juni1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204, 21.7.1998, s. 37). Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/9

c)

riktlinjerna är ett lämpligt stöd för att se till att artiklarna 3, 4 och 5 följs för de sektorer och de livsmedel som omfattas.

4.

Medlemsstaterna skall till kommissionen översända de nationella riktlinjer som uppfyller kraven i punkt 3. Kommissionenskallupprättaochföraettregistersystemöverdessariktlinjer och göra det tillgängligt för medlemsstaterna.

5.

De riktlinjer för god praxis som har utformats i enlighet meddirektiv93/43/EEGskallfortsättaattgällaefterdetattdenna förordningharträttikraft,såvittdeärförenligamedförordningens syften.

4. Kommissionen skall uppmana den kommitté som avses i artikel14attisamarbetemeddeorgansomangesipunkt2regelbundetseöverallagemenskapsriktlinjersomutarbetatsienlighet med denna artikel. Syftet med denna översyn skall vara att se till att riktlinjerna fortfarande är praktiskt genomförbara och att ta hänsyn till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen. 5. Titlarpåochhänvisningartillgemenskapsriktlinjersomhar utformats i enlighet med denna artikel skall offentliggöras i C-serien av Europeiska unionens officiella tidning . Artikel 9 Gemenskapsriktlinjer

1.

Innangemenskapsriktlinjerförgodhygienpraxisellerförtillämpning av 

HACCP-principerna utarbetas skall kommissionen samråda med den kommitté som avses i artikel 14. Syftet med samrådetskallvaraattövervägabehovetavsådanariktlinjer,deras räckvidd och innehåll.

2.

Om gemenskapsriktlinjer tas fram, skall kommissionen se till att de utarbetas och sprids

a)

av eller i samråd med lämpliga företrädare för de europeiska livsmedelsbranscherna, även små och medelstora företag, och andra berörda parter, t.ex. konsumentgrupper,

b)

i samarbete med särskilt berörda parter, även behöriga myndigheter,

c) med beaktande av relevanta handlingsregler i Codex Alimentarius, och

d)

när det gäller primärproduktion och den därmed sammanhängande verksamheten enligt bilaga I, med beaktande av rekommendationerna i bilaga I del B.

3. Den kommitté som avses i artikel 14 skall bedöma utkastet till gemenskapsriktlinjer för att se till att

a)

riktlinjerna har utarbetats i enlighet med punkt 2,

b)

innehålletiriktlinjernaärpraktisktgenomförbartförderelevanta sektorerna i hela gemenskapen,

och

c)

riktlinjerna är ett lämpligt stöd för att se till att artiklarna 3, 4 och 5 följs för de sektorer och de livsmedel som omfattas.

KAPITEL IV IMPORT OCH EXPORT Artikel 10 Import Närdetgällerhygienförimporteradelivsmedel,skallderelevanta kravilivsmedelslagstiftningensomavsesiartikel11iförordning

(EG)nr178/2002inbegripadekravsomfastställsiartiklarna3-6 i den här förordningen. Artikel 11 Export När det gäller hygien för exporterade eller reexporterade livsmedel,skallderelevantakravilivsmedelslagstiftningensomavses iartikel12iförordning(EG)nr178/2002inbegripadekravsom fastställs i artiklarna 36 i den här förordningen. KAPITEL V SLUTBESTÄMMELSER Artikel 12 Genomförandeåtgärder och övergångsbestämmelser Genomförandeåtgärder och övergångsbestämmelser får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. Artikel 13 Ändring och anpassning av bilagorna I och II 1. Bilagorna I och II får anpassas eller uppdateras i enlighet med förfarandet i artikel 14.2 och under beaktande av följande:

a)

Behovet av att se över rekommendationerna i bilaga I del B punkt 2.

L 226/10

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

b)

Erfarenheter från genomförandet av 

HACCP-baserade systemen i enlighet med artikel 5.

c)

Den tekniska utvecklingen och dess praktiska konsekvenser samt konsumenternas förväntningar på livsmedlens sammansättning.

d)

Vetenskapliga utlåtanden, särskilt nya riskvärderingar.

e)

Mikrobiologiska kriterier och temperaturkriterier för livsmedel.

2.

Undantag från bilagorna I och II får beviljas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, i synnerhet för att underlätta för småföretagatttillämpaartikel5ochunderbeaktandeavderelevanta riskfaktorerna,dettaunderförutsättningattundantagenintemotverkar denna förordnings syften.

3.

Medlemsstaternafår,utanattäventyrasyftetmeddennaförordning,antanationellaåtgärderförattanpassakravenibilagaII i enlighet med punkterna 

47.

4.

a) De nationella åtgärder som avses i punkt 3 skall syfta till att

i)

möjliggöra en fortsatt användning av traditionella metoder i alla led i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel, eller

d)

lämna övriga uppgifter som är relevanta.

6.

Övriga medlemsstater skall ha tre månader på sig från det attdemottagitanmälanenligtpunkt5förattöversändaskriftliga kommentarer till kommissionen. För anpassningar enligt punkt 4 b skall denna period förlängas till fyra månader, om någon medlemsstat begär detta. Kommissionen får och, om den får skriftliga kommentarer från en eller flera medlemsstater, skall samråda med medlemsstaterna inom den kommitté som avses i artikel14.1.Ienlighetmedförfarandetiartikel14.2fårkommissionenbeslutaomdeaviseradeåtgärdernafårgenomföras,närså är nödvändigt efter lämpliga ändringar. Om så är lämpligt får kommissionen föreslå allmänna åtgärder i enlighet med punkterna 1 och 2 i den här artikeln.

7.

En medlemsstat får endast anta nationella åtgärder för anpassning av kraven i bilaga II

a)

iöverensstämmelsemedettbeslutsomfattatsenligtpunkt6,

eller

b)

om kommissionen en månad efter det att den period som anges i punkt 6 löpt ut inte har underrättat medlemsstaterna om att den har mottagit skriftliga kommentarer eller om att den avser att föreslå ett beslut enligt punkt 6.

Artikel 14 Kommittéförfarande

ii)

tillgodose behoven för livsmedelsföretag som är belägna i områden med särskilda geografiska begränsningar.

b)

I andra fall skall de enbart tillämpas på anläggningarnas konstruktion, utformning och utrustning.

5.

Den medlemsstat som önskar anta nationella åtgärder i enlighetmedpunkt3skallanmäladettatillkommissionenochde övriga medlemsstaterna. Anmälan skall

a)

ge en detaljerad beskrivning av de krav som medlemsstaten anser sig behöva anpassa och vilken typ av anpassning som eftersträvas,

b)

beskriva de livsmedel och anläggningar som berörs,

c)

förklara skälen till anpassningen, bl.a. genom att när så är relevant göra en sammanfattning av den faroanalys som genomförts och vilka åtgärder som skall vidtas för att se till attanpassningeninteäventyrarsyftetmeddennaförordning,

och

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Dentidsomavsesiartikel5.6ibeslut1999/468/EGskallvaratre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 15 Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet Kommissionen skall samråda med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i frågor som omfattas av denna förordning och som kan ha väsentlig betydelse för folkhälsan, framför allt innan den föreslår kriterier, krav eller mål enligt artikel 4.4.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/11

Artikel 16 Rapport till Europaparlamentet och rådet

1.

Kommissionenskallsenastden20maj2004överlämnaen rapport till Europaparlamentet och rådet.

2.

Rapportenskallsärskiltinnehållaengenomgångavdeerfarenheter som gjorts vid tillämpningen av denna förordning och överväganden om det är önskvärt och genomförbart att vidta åtgärderförenutvidgningavkraveniartikel5tillattomfattalivsmedelsföretagare som bedriver primärproduktion och den därmed sammanhängande verksamhet som föreskrivs i bilaga I.

3.

Kommissionen skall när så är lämpligt låta rapporten åtföljas av lämpliga förslag.

Artikel 17 Upphävande

1.

Direktiv93/43/EEGskallupphöraattgällamedverkanfrån och med den dag då denna förordning skall börja tillämpas.

2.

Hänvisningar till det upphävda direktivet skall anses som hänvisningar till denna förordning.

3.

Beslut som antagits i enlighet med artiklarna 3.3 och 10 i direktiv 93/43/EEG skall emellertid fortsätta att gälla i väntan på att de ersatts med beslut som antagits i enlighet med den här förordningen eller förordning (EG) nr 178/2002. I avvaktan på fast- 

ställandeavdekriterierellerkravsomavsesiartikel4.3aeiden här förordningen får medlemsstaterna bibehålla alla nationella regleromsådanakriterierellerkravsomdeantagitienlighetmed direktiv 93/43/EEG. 4. I avvaktan på tillämpningen av ny gemenskapslagstiftning om bestämmelser för offentlig livsmedelskontroll skall medlemsstaterna vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter som fastställs i enlighet med denna förordning fullgörs. Artikel 18 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft tjugo dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denskalltillämpasfrånochmed18månaderefterdendagdåföljande rättsakter har trätt i kraft:

a)

Förordning (EG) nr 853/2004.

b)

Europaparlamentetsochrådetsförordning(EG)nr854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförande av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (

1 ).

c)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/41/EG av den 21april2004omupphävandeavvissadirektivomlivsmedelshygienochhygienkravförtillverkningochutsläppandepå marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (

2 ). Den skall dock inte tillämpas före den 1 januari 2006. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 29 april 2004.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

M. McDOWELL

Ordförande

Ordförande

( 1 ) Se sidan 83 i detta nummer av EUT. ( 2 ) EUT L 157, 30.4.2004, s. 33.

L 226/12

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

BILAGA I PRIMÄRPRODUKTION DELA:ALLMÄNNAHYGIENREGLERFÖRPRIMÄRPRODUKTIONOCHDÄRMEDSAMMANHÄNGANDEVERKSAMHET

I.

Räckvidd

1.

Denna bilaga skall tillämpas på primärproduktion och följande därmed sammanhängande verksamheter:

a)

Transport,lagringochhanteringavprimärprodukterpåproduktionsplatsen,underförutsättningattprimärprodukternas natur inte väsentligt ändras därigenom.

b)

Transport av levande djur, när detta är nödvändigt för att uppnå syftena med denna förordning.

c)

Ifrågaomprodukteravvegetabilisktursprung,fiskeriprodukterochvilt,transportverksamhetförlevererans av primärprodukter, vars natur inte väsentligt har ändrats, från produktionsplatsen till en anläggning.

II.

Hygienregler

2.

Livsmedelsföretagare skall så långt som möjligt se till att primärprodukter skyddas mot kontaminering, och därvid ta hänsyn till all eventuell bearbetning som primärprodukterna därefter kommer att genomgå.

3.

Utan hinderav denallmänna skyldigheten enligt punkt 2 skall livsmedelsföretagareiaktta tillämpliga bestämmelserigemenskapslagstiftningochnationelllagstiftningifrågaomkontrollavfaroriprimärproduktionenochdär- med sammanhängande verksamhet, inbegripet

a)

åtgärder för att kontrollera kontaminering från luft, jord, vatten, foder, gödningsmedel, veterinärmedicinska preparat, växtskyddsmedel och biocider samt lagring, hantering och bortskaffande av avfall,

och

b)

åtgärder när det gäller djurens hälsa och djurskydd samt växtskydd som kan påverka människors hälsa, bl.a. program för övervakning och kontroll av zoonoser och zoonotiska smittämnen.

4.

Livsmedelsföretagareskallviduppfödning,slaktellerjaktavdjurellervidproduktionavprimärprodukteravanimaliskt ursprung vidta följande adekvata åtgärder när så är lämpligt:

a)

Alla lokaler som används i samband med primärproduktion och därmed sammanhängande verksamhet, inbegripet utrymmen där foder förvaras och hanteras, skall hållas rena och, när det är nödvändigt, desinficeras på lämpligt sätt efter rengöringen.

b)

Utrustning, behållare, transportlådor, fordon och fartyg skall hållas rena och, när det är nödvändigt, desinficeras på lämpligt sätt efter rengöringen.

c)

Se till att slaktdjur och, när det är nödvändigt, produktionsdjur i möjligaste mån är rena.

d)

Använda dricksvatten, eller rent vatten, när så krävs för att förhindra kontaminering.

e)

Se till att personal som hanterar livsmedel är vid god hälsa och får utbildning om hälsorisker.

f)

Så långt möjligt förhindra att djur och skadedjur orsakar kontaminering.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/13

g)

Lagra och hantera avfall och farliga ämnen så att kontaminering förhindras.

h)

Förhindrainförandeochspridningavsmittsammasjukdomarsomkanöverförastillmänniskorvialivsmedel, bl.a. genom att vidta försiktighetsåtgärder när nya djur införs och rapportera till den behöriga myndigheten vid misstänkta utbrott av sådana sjukdomar.

i)

Beakta resultaten av alla relevanta analyser som utförts på prover från djur eller andra prover av betydelse för människors hälsa.

j)

Användafodermedelstillsatserochveterinärmedicinskapreparatpåettkorrektsätt,enligtkravenitillämplig

lagstiftning.

5.

Livsmedelsföretagare som producerar eller skördar växtprodukter skall vidta följande adekvata åtgärder när så är lämpligt:

a)

Utrymmen, utrustning, behållare, transportlådor, fordon och fartyg skall hållas rena och, när det är nödvändigt, desinficeras på lämpligt sätt efter rengöringen.

b)

När det är nödvändigt garantera hygieniska 

produktions-, transport- och lagringsvillkor för växtprodukter samt se till att de är rena.

c)

Använda dricksvatten, eller rent vatten, när så krävs för att förhindra kontaminering.

d)

Se till att personal som hanterar livsmedel är vid god hälsa och får utbildning om hälsorisker.

e)

Så långt möjligt förhindra att djur och skadedjur orsakar kontaminering.

f)

Lagra och hantera avfall och farliga ämnen så att kontaminering förhindras.

g)

Beakta resultaten av alla relevanta analyser som utförts på prover från växter eller andra prover av betydelse för människors hälsa.

h)

Använda växtskyddsmedel och biocider på ett korrekt sätt, enligt kraven i tillämplig lagstiftning.

6.

Livsmedelsföretagarna skall vidta lämpliga avhjälpande åtgärder när de informeras om problem som har uppmärksammats vid offentliga kontroller.

III.

Journaler

7.

Livsmedelsföretagareskallpålämpligtsättochunderlämpligtid,somäravpassadförlivsmedelsföretagetsartoch storlek, föra och bevara journaler med uppgifter om de åtgärder som vidtagits för att kontrollera faror. Livsmedelsföretagaren skall på begäran hålla relevanta uppgifter i dessa journaler tillgängliga för den behöriga myndigheten och mottagande livsmedelsföretagare.

8.

Livsmedelsföretagaresomföderuppdjurellersomproducerarprimärprodukteravanimalisktursprungskallföra journal över i synnerhet följande uppgifter:

a)

Uppgifter om art och ursprung i fråga om foder som ges till djuren.

b)

Uppgifteromveterinärmedicinskapreparatellerannanbehandlingsomdjurenfått,behandlingsdatumsamt

karenstid.

c)

Uppgifteromförekomstenavsjukdomarsomkanpåverkasäkerhetenhosprodukteravanimalisktursprung.

L 226/14

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

d)

Resultat av alla analyser som utförts på prover från djur eller andra prover för diagnosändamål av betydelse för människors hälsa.

e)

Relevanta rapporter om kontroller av djur eller produkter av animaliskt ursprung.

9.

Livsmedelsföretagare som producerar eller skördar växtprodukter skall särskilt föra journal över

a)

all användning av växtskyddsmedel och biocider,

b)

all förekomst av skadedjur eller sjukdomar som kan påverka säkerheten hos produkter av vegetabiliskt ursprung,

och

c)

resultatenavallarelevantaanalysersomutförtspåproverfrånväxterellerandraproveravbetydelseförmänniskors hälsa.

10.

Andrapersonersåsomveterinärer,agronomerochjordbruksteknikerkanbistålivsmedelsföretagarenmedattupprätta journaler.

DEL B: REKOMMENDATIONER OM RIKTLINJER FÖR GOD HYGIENPRAXIS

1.

De nationella riktlinjer och gemenskapsriktlinjer som avses i artiklarna 

79 i denna förordning bör innehålla riktlinjer för god hygienpraxis för kontroll av faror i primärproduktionen och därmed sammanhängande verksamhet.

2.

Riktlinjernaförgodhygienpraxisböromfattalämpliginformationomfarorsomkanuppståiprimärproduktionenoch därmed sammanhängande verksamhet och åtgärder för att kontrollera dessa faror, däribland relevanta åtgärder som angesigemenskapslagstiftningenochdennationellalagstiftningenellerinationellaprogramochgemenskapsprogram. Exempel på sådana faror och åtgärder är bl.a. följande:

a)

Kontroll av kontaminering, t.ex. av mögelgifter, tungmetaller och radioaktiva ämnen.

b)

Användning av vatten, organiskt avfall och gödningsmedel.

c)

Korrekt och lämplig användning av växtskyddsmedel och biocider samt deras spårbarhet.

d)

Korrekt och lämplig användning av veterinärmedicinska preparat och fodertillsatser och deras spårbarhet.

e)

Beredning, lagring, användning och spårbarhet av foder.

f)

Korrekt bortskaffande av döda djur, avfall och strö.

g)

Skyddsåtgärder för att förhindra införande av smittsamma sjukdomar som kan överföras till människor via livsmedel, och skyldighet att underrätta den behöriga myndigheten.

h)

Förfaranden, rutiner och metoder för att se till att livsmedel produceras, hanteras, förpackas, lagras och transporteras under lämpliga hygieniska förhållanden, inbegripet grundlig rengöring och skadedjursbekämpning.

i)

Åtgärder som rör slaktdjurs och produktionsdjurs renhet.

j)

Åtgärder som rör journalföring.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/15

BILAGA II ALLMÄNNA HYGIENREGLER FÖR ALLA LIVSMEDELSFÖRETAGARE (UTOM NÄR BILAGA I ÄR TILLÄMPLIG) INLEDNING Kapitel VXII i denna bilaga skall tillämpas på alla led i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för livsmedel, och övriga kapitel skall tillämpas enligt följande:

Kapitel I skall tillämpas på alla livsmedelslokaler utom lokaler för vilka kapitel III är tillämpligt.

KapitelIIskalltillämpaspåallalokalerdärlivsmedelbereds,behandlasellerbearbetas,utomserveringsställenochlokaler för vilka kapitel III är tillämpligt.

Kapitel III skall tillämpas på de lokaler som anges i kapitlets rubrik.

Kapitel IV skall tillämpas på alla transporter.

KAPITEL I Allmänna regler för livsmedelslokaler (med undantag av de lokaler som anges i kapitel iii)

1.

Livsmedelslokaler skall hållas rena och i gott skick.

2.

Lokalernas planering, utformning, konstruktion, placering och storlek skall

a)

möjliggöraadekvatunderhåll,rengöringoch/ellerdesinficering,varasådanaattluftburenkontamineringundviks eller minimeras samt erbjuda adekvata arbetsutrymmen för att alla steg som ingår i verksamheten skall kunna genomföras på ett hygieniskt sätt,

b)

vara sådan att den skyddar mot ansamling av smuts, kontakt med giftiga ämnen, avgivande av partiklar till livsmedlen och kondensbildning eller oönskat mögel på ytor,

c)

möjliggöra god livsmedelshygien, vilket bland annat innebär skydd mot kontaminering och i synnerhet skadedjursbekämpning,

och

d)

när det är nödvändigt erbjuda lämpliga temperaturreglerade hanterings- och lagringsförhållanden med tillräcklig kapacitet att förvara livsmedlen vid en lämplig temperatur som kan kontrolleras samt, när det är nödvändigt, registreras.

3.

Detskallfinnasettadekvatantalvattentoaletter,anslutnatilletteffektivtavloppssystem.Toaletternafårintevaradirekt förbundna med utrymmen där livsmedel hanteras.

4.

Det skall finnas ett adekvat antal lämpligt placerade och utformade handtvättställ. Handtvättställ skall ha varmt och kalltrinnandevatten,materialförhandtvättningochförhygienisktorkning.Utrustningförsköljningavlivsmedelskall när så är nödvändigt vara skilt från anordningar för handtvätt.

5.

Det skall finnas ändamålsenlig och tillräcklig naturlig eller mekanisk ventilation. Mekaniskt luftflöde från ett förorenat område till ett rent område skall förhindras. Ventilationssystem skall vara konstruerade på ett sådant sätt att filter och andra delar som måste rengöras eller bytas ut är lättillgängliga.

6.

Sanitära utrymmen skall ha adekvat naturlig eller mekanisk ventilation.

L 226/16

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

7.

Livsmedelslokaler skall ha adekvat naturlig och/eller artificiell belysning.

8.

Avloppenskallvaraadekvataföravsettändamål.Deskallvarautformadeochkonstrueradepåettsådantsättattrisken för kontaminering undviks. Om avloppen är helt eller delvis öppna skall de vara utformade så att avloppsvatten inte flödarfrånenkontamineradytamotellerinpåenrenyta,isynnerhetenytadärlivsmedelsomkanutgöraenallvarlig risk för kosumenterna hanteras.

9.

När det är nödvändigt skall det finnas adekvata omklädningsrum i tillräckligt antal för personalen.

10.

Rengörings- och desinfektionsmedel får inte förvaras där livsmedel hanteras.

KAPITEL II Särskilda regler för lokaler där livsmedel bereds, behandlas eller bearbetas (med undantag av serveringslokaler och de lokaler som anges i kapitel iii)

1.

I lokaler där livsmedel bereds, behandlas eller bearbetas (med undantag av serveringsställen och de lokaler som avses i kapitel III, men inbegripet lokaler som utgör en del av transportmedel) skall utformning och planering tillåta god livsmedelshygienisk praxis, bland annat skydd mot kontaminering mellan och under olika moment, särskilt när det gäller följande:

a)

Golvytor skall hållas i gott skick och vara lätta att rengöra och, när det är nödvändigt, desinficera. Detta kräver användning av ogenomträngliga, icke absorberande, tvättbara och giftfria material, såvida inte livsmedelsföretagarnakanövertygadebehörigamyndigheternaomattandramaterialsomanvändsärlämpliga.Golvenskall,där så är lämpligt, vara försedda med adekvata avloppsbrunnar.

b)

Väggytor skall hållas i gott skick och vara lätta att rengöra och, när det är nödvändigt, desinficera. Detta kräver användningavogenomträngliga,ickeabsorberande,tvättbaraochgiftfriamaterialsamtattytanärslätupptillen höjd som är lämplig för verksamheten i fråga, såvida inte livsmedelsföretagarna kan övertyga de behöriga myndigheterna om att andra material som används är lämpliga.

c)

Innertak (eller, om innertak saknas, insidan på yttertaket) och installationer som är fästa i taket skall vara byggda och utformade på ett sådant sätt att ansamling av smuts förhindras och att kondensbildning, uppkomst av oönskat mögel och avgivande av partiklar begränsas.

d)

Fönsterochandraöppningarskallvarakonstrueradepåettsådant sätt attansamlingavsmutsförhindras. Omde är öppningsbara skall de, när det är nödvändigt, vara försedda med insektsnät som enkelt kan avlägsnas för rengöring. Om öppnande av fönster kan medföra kontaminering skall fönstren hållas stängda och låsta under produktionen.

e)

Dörrar skall vara lätta att rengöra och, när det är nödvändigt, desinficera. Detta kräver användning av släta och icke absorberande material, såvida inte livsmedelsföretagarna kan övertyga de behöriga myndigheterna om att andra material som används är lämpliga.

f)

Ytor(ävenytorpåutrustning)iutrymmendärlivsmedelhanterasochsärskiltdeytorsomkommerikontaktmed livsmedel skall hållas i gott skick och vara lätta att rengöra och, när det är nödvändigt, desinficera. Detta kräver användning av släta, tvättbara, korrosionsbeständiga och giftfria material, såvida inte livsmedelsföretagarna kan övertyga de behöriga myndigheterna om att andra material som används är lämpliga.

2.

Adekvata anordningar skall, när det är nödvändigt, finnas för rengöring, desinficering och förvaring av arbetsredskap ochutrustning.Dessaanordningarskallvarakonstrueradeavkorrosionsbeständigamaterial,varalättaattrengörasamt ha adekvat varm- och kallvattenförsörjning.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/17

3.

Adekvata möjligheter skall, när det är nödvändigt, finnas för att skölja livsmedel. Vaskar och liknande faciliteter för sköljning av livsmedel skall ha adekvat försörjning av varmt och/eller kallt dricksvatten i enlighet med kraven i kapitel VII, och de skall hållas rena och, när det är nödvändigt, desinficeras.

KAPITEL III Regler för rörliga och/eller tillfälliga lokaler (t.ex. tält, marknadsstånd och mobila försäljningsfordon), för lokaler som huvudsakligen används som privata bostäder men där livsmedel regelbundet bereds för utsläppande på marknaden samt för försäljningsautomater

1.

Lokaler och försäljningsautomater måste så långt det är praktiskt möjligt placeras, utformas, konstrueras, hållas rena och underhållas på ett sådant sätt att risken för kontaminering, särskilt genom djur och skadedjur, undviks.

2.

När det är nödvändigt skall i synnerhet följande krav uppfyllas:

a)

Det skall finnas lämpliga anordningar för att god personlig hygien skall kunna upprätthållas (bland annat anordningar för hygienisk tvättning och torkning av händer, hygieniska sanitära installationer och omklädningsrum).

b)

Ytor som kommer i kontakt med livsmedel skall vara i gott skick och vara lätta att rengöra och, när det är nödvändigt,desinficera.Dettakräveranvändningavsläta,tvättbara,korrosionsbeständigaochgiftfriamaterial,såvida inte livsmedelsföretagarna kan övertyga den behöriga myndigheten om att andra material som används är lämpliga.

c)

Tillräckliga rengöringsmöjligheter skall finnas och, när det är nödvändigt, möjligheter att desinficera arbetsredskap och utrustning.

d)

Om sköljning av livsmedlen ingår som en del i livsmedelsföretagets verksamhet skall adekvata åtgärder vidtas så att detta sker på ett hygieniskt sätt.

e)

Det skall finnas adekvat försörjning av varmt och/eller kallt dricksvatten.

f)

Det skall finnas adekvata möjligheter och/eller anordningar för hygienisk förvaring och bortskaffande av farliga och/eller oätliga ämnen och avfall (fast eller flytande).

g)

Det skall finnas adekvata anordningar och/eller möjligheter för att upprätthålla en lämplig livsmedelstemperatur och kontrollera den.

h)

Livsmedlen skall vara placerade på ett sådant sätt att risken för kontaminering undviks så långt det är praktiskt möjligt.

KAPITEL IV Transport

1.

Fordonoch/ellercontainrarsomanvändsförtransportavlivsmedelskallhållasrenaochigottskickförattskyddalivsmedlen mot kontaminering och skall, när det är nödvändigt, vara utformade och konstruerade på ett sådant sätt att adekvat rengöring och/eller desinficering är möjlig.

2.

Behållare i fordon och/eller containrar får inte användas för transport av något annat än livsmedel, om detta kan leda till kontaminering.

3.

Omfordonoch/ellercontainraranvändsförtransportavannatänlivsmedelellerförtransportavolikalivsmedelsamtidigt skall varorna, när det är nödvändigt, hållas ordentligt åtskilda.

L 226/18

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

4.

Bulktransport av livsmedel i flytande form eller i form av granulat eller pulver skall ske i behållare och/eller containrar/tankarsomendastanvändsförlivsmedelstransporter.Sådanacontainrarskallvaramärktapåetttydligtoch outplånligtsättpåettellerfleragemenskapsspråkförattvisaattdeanvändsförtransportavlivsmedel,ellervaramärkta endast för livsmedel.

5.

Om fordon och/eller containrar har använts för transport av annat än livsmedel eller för transport av olika livsmedel skall de rengöras grundligt mellan transporterna för att undvika risken för kontaminering.

6.

Livsmedel i fordon och/eller containrar skall placeras och skyddas på ett sådant sätt att risken för kontaminering är så liten som möjligt.

7.

Närdetärnödvändigtskalldefordonoch/ellercontainrarsomanvändsföratttransporteralivsmedelkunnahållalivsmedlen vid rätt temperatur och göra det möjligt att kontrollera att temperaturen hålls.

KAPITEL V Utrustningskrav

1.

Alla föremål, tillbehör och all utrustning som kommer i kontakt med livsmedel skall

a)

rengöraseffektivtoch,närdetärnödvändigt,desinficeras;rengöringochdesinficeringskallsketillräckligtoftaför att förhindra risk för kontaminering,

b)

ha en sådan konstruktion, bestå av sådana material och hållas i så gott skick att risken för kontaminering minimeras,

c)

med undantag för engångsbehållare och engångsförpackningar, ha en sådan konstruktion, bestå av sådana material och hållas i ett sådant skick att de kan hållas fullständigt rena och, när det är nödvändigt, desinficeras,

och

d)

vara installerade på ett sådant sätt att adekvat rengöring av utrustningen och det omgivande området är möjlig.

2.

När det är nödvändigt skall utrustningen vara försedd med lämpliga kontrollanordningar så att det kan garanteras att denna förordning följs.

3.

Om det är nödvändigt att använda kemiska ämnen för att förhindra att utrustningen och behållarna rostar, skall de användas enligt god praxis.

KAPITEL VI Livsmedelsavfall

1.

Livsmedelsavfall,oätligabiprodukterochannatavfallskallavlägsnasfrånlivsmedelslokalersåsnartsommöjligtföratt undvika att de anhopas.

2.

Livsmedelsavfall, oätliga biprodukter och annat avfall skall placeras i behållare som går att stänga, såvida inte livsmedelsföretagarnakanvisadenbehörigamyndighetenattandratyperavbehållareellerevakueringssystemsomanvändsär lämpliga.Dessabehållareskallhaenlämpligkonstruktion,hållasigottskick,varalättaattrengöraoch,närdetärnödvändigt, vara lätta att desinficera.

3.

Detskallfinnasadekvatamöjligheterförförvaringochbortskaffandeavlivsmedelsavfall,oätligabiprodukterochannat avfall. Utrymmen för avfallsförvaring skall utformas och skötas på ett sådant sätt att det är möjligt att hålla dem rena och, när det är nödvändigt, fria från djur och skadedjur.

4.

Allt avfall skall elimineras på ett hygieniskt och miljövänligt sätt i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning, och får inte utgöra en direkt eller indirekt källa till kontaminering.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/19

KAPITEL VII Vattenförsörjning

1.

a) Försörjningen av dricksvatten skall vara adekvat, och detta dricksvatten skall användas när det är nödvändigt att säkerställa att livsmedlen inte kontamineras.

b)

Rentvattenfåranvändastillhelafiskeriprodukter.Renthavsvattenfåranvändastilllevandemusslor,tagghudingar, manteldjur och marina snäckor. Rent vatten får också användas till extern rengöring. När sådant vatten används skall lämpliga anordningar finnas tillgängliga för vattenförsörjningen.

2.

Om annat vatten än dricksvatten används för exempelvis brandbekämpning, framställning av ånga, kylning och andra liknandeändamålskalldetledasisärskilda,vederbörligenmärktaledningssystem.Systemförvattensominteäravsett attanvändassomdricksvattenfårintehanågonförbindelsemeddricksvattensystemenochtillbakaströmningskallinte kunna ske till dessa.

3.

Återanväntvattensomanvändsvidbearbetningellersomingrediensfårinteutgöranågonriskförkontaminering.Det skall hålla dricksvattenkvalitet, såvida inte den behöriga myndigheten är övertygad om att vattenkvaliteten inte kan påverka det färdiga livsmedlets lämplighet.

4.

Is som kommer i kontakt med livsmedel eller som kan kontaminera livsmedel skall framställas av dricksvatten eller, om den används för att kyla hela fiskeriprodukter, av rent vatten. Den skall tillverkas, hanteras och förvaras under förhållanden som skyddar den mot kontaminering.

5.

Ångasomanvändsidirektkontaktmedlivsmedelfårinteinnehållaämnensomutgörenhälsofaraellersomkankontaminera livsmedlen.

6.

Omvärmebehandlinganvändsförlivsmedelihermetiskttillslutnabehållareskalldetsäkerställasattvattensomanvänds för att avkyla behållarna efter uppvärmningen inte orsakar kontaminering av livsmedlen.

KAPITEL VIII Personlig hygien

1.

Allapersonersomarbetarpåplatserdärlivsmedelhanterasskalliakttagodpersonligrenlighetochbäralämpliga,rena och, när det är nödvändigt, skyddande kläder.

2.

Personer som lider av eller är bärare av en sjukdom som kan överföras via livsmedel eller som till exempel har infekterade sår, hudinfektioner, andra sår eller diarré får inte tillåtas att hantera livsmedel eller vistas på en arbetsplats där livsmedel hanteras om det finns risk för direkt eller indirekt kontaminering. Alla personer som har sådana åkommor och som är anställda i ett livsmedelsföretag och som förmodas komma i kontakt med livsmedel skall omedelbart rapportera sjukdomen eller symtomen

, och om möjligt deras orsaker, till livsmedelsföretagaren. KAPITEL IX Bestämmelser om livsmedelsprodukter

1.

Livsmedelsföretagare får inte acceptera råvaror eller ingredienser, andra än levande djur, eller andra material som används vid bearbetning av livsmedel, som veterligen är, eller rimligen kan antas vara, kontaminerade med parasiter, patogenamikroorganismer,giftigaämnen,nedbrytningsprodukterellerfrämmandeämnenisådanomfattningattslut- 

produktenefterdetattlivsmedelsföretagarnahartillämpatnormalahygieniskasorterings-och/ellerberednings-eller bearbetningsförfaranden fortfarande är otjänlig som människoföda.

2.

Råvarorochallaingrediensersomförvaraspåettlivsmedelsföretagskallförvarasunderlämpligaförhållandensomförhindrar förskämning och skyddar mot kontaminering.

L 226/20

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

3.

Livsmedel skall i alla led i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan skyddas mot kontaminering som kan göra livsmedlen otjänliga, skadliga för hälsan eller kontaminerade på ett sådant sätt att de inte rimligen kan konsumeras i det skick i vilket de befinner sig.

4.

Adekvata förfaranden skall finnas för att bekämpa skadedjur. Adekvata förfaranden skall även finnas för att förhindra att tamdjur får tillträde till platser där livsmedel bereds, hanteras eller lagras (eller, om den behöriga myndigheten tillåter detta i särskilda fall, för att förhindra att sådant tillträde leder till kontaminering).

5.

Råvaror,ingredienser,halvfabrikatochfärdigaprodukterivilkapatogenamikroorganismerkanförökasellergifterkan bildas får inte förvaras vid temperaturer som kan medföra att hälsofara uppstår. Kylkedjan får inte brytas. Begränsade perioderutantemperaturkontrollerskalldocktillåtasavpraktiskaskälvidberedning,transport,lagring,utbjudandetill försäljningellerserveringavlivsmedel,förutsattattdettaintemedförenhälsorisk.Pålivsmedelsföretagdärbearbetade produkter framställs, hanteras eller förpackas skall det finnas ändamålsenliga lokaler som är tillräckligt stora för separat lagring av råvaror och beredda råvaror och tillräckligt stora, separata kylrum.

6.

Livsmedelsomskallförvarasellerserveraskyldaskallsåfortsommöjligtefterupphettning,ellerefterdenslutligaberedningen om ingen värmebehandling sker, kylas ned till en temperatur som inte medför att en hälsorisk uppstår.

7.

Upptining av livsmedel skall göras på ett sådant sätt att risken för tillväxt av patogena mikroorganismer eller toxinbildningilivsmedelminimeras.Vidupptiningfårlivsmedleninteutsättasförtemperaturersomskullekunnainnebära en hälsorisk. Om smältvatten från upptiningen kan innebära en hälsorisk måste det ledas bort på adekvat sätt. Efter upptining skall livsmedel behandlas så att risken för tillväxt av patogena mikroorganismer eller toxinbildning minimeras.

8.

Farliga och/eller oätliga ämnen, även foder, skall märkas på ett adekvat sätt och lagras i särskilda säkra behållare.

KAPITEL X Bestämmelser om inslagning och emballering av livsmedel

1.

Material som används för inslagning och emballering får inte utgöra en källa till kontaminering.

2.

Material som används för inslagning skall lagras på ett sådant sätt att det inte utsätts för risken att kontamineras.

3.

Inslagning och emballering skall utföras på sådant sätt så att produkterna inte kontamineras. När det är lämpligt, särskilt när burkar av metall och glas används, skall det säkerställas att behållaren är hel och ren.

4.

Inslagningsmaterial och emballage som återanvänds skall vara lätta att rengöra och, när det är nödvändigt, lätta att desinficera.

KAPITEL XI Värmebehandling Följande krav gäller endast livsmedel som släppts ut på marknaden i hermetiskt slutna behållare.

1.

Envärmebehandlingsprocesssomanvändsförbearbetningavenobearbetadproduktellerförvidarebearbetningaven bearbetad produkt skall

a)

värma upp alla delar av den behandlade produkten till en bestämd temperatur under en bestämd tidsperiod,

och

b)

förhindra att produkten blir kontaminerad under processen.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/21

2.

Förattsetillattdeönskadesyftenauppnåsgenomdenanvändaprocessenskalllivsmedelsföretagareregelbundetkontrolleradeviktigasterelevantaparametrarna(särskilttemperatur,tryck,förslutningochmikrobiologi),blandannatmed hjälp av automatiska anordningar.

3.

Den använda processen bör överensstämma med en internationellt erkänd norm (t.ex. pastörisering, ultrahög temperatur eller sterilisering).

KAPITEL XII Utbildning Livsmedelsföretagare skall se till

1.

att den personal som hanterar livsmedel övervakas och instrueras och/eller utbildas i livsmedelshygien på ett sätt som är anpassat till deras arbetsuppgifter,

2.

att de som ansvarar för utveckling och underhåll av det förfarande som avses i artikel 5.1 i denna förordning eller för användning av relevanta riktlinjer har getts adekvat utbildning i tillämpningen av HACCP- principerna,

och

3.

att alla krav i nationell lagstiftning när det gäller utbildningsprogram för personer som arbetar inom vissa livsmedelssektorer uppfylls.

L 226/22

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung (Europeiska unionens officiella tidning L 139 av den 30 april 2004) Förordning (EG) nr 853/2004 skall vara som följer: EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda hygienregler för livsmedel av animaliskt ursprung EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ( 1 ), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

Genom förordning (EG) nr 852/2004 (

4 ) fastställde Europaparlamentetochrådetgrundläggandereglerförlivsmed- elshygien för livsmedelsföretagare.

(2)

För vissa livsmedel, som kan utgöra en särskild fara för människors hälsa, krävs det särskilda hygienregler. Detta gällersärskiltlivsmedelavanimalisktursprung,ifrågaom vilka förekomsten av mikrobiologiska och kemiska faror ofta har rapporterats.

( 1 ) EGT C 365 E, 19.12.2000, s. 58. ( 2 ) EGT C 155, 29.5.2001, s. 39. ( 3 ) Europaparlamentets yttrande av den 15 maj 2002 (EUT C 180 E, 31.7.2003, s. 288), rådets gemensamma ståndpunkt av den 27 oktober 2003 (EUT C 48 E, 24.2.2004, s. 23), Europaparlamentets ståndpunkt av den 30 mars 2004 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 16 april 2004. ( 4 ) Se sidan 3 i detta nummer av EUT.

(3)

Inom ramen för den gemensamma jordbrukspolitiken har mångadirektivantagitsförattfastställasärskildahälsoregler för produktion och utsläppande på marknaden av produkter som ingår i förteckningen i bilaga I till fördraget. Dessa hälsoregler har minskat handelshindren för de berörda produkterna, vilket har bidragit till förverkligandet av den inre marknaden, samtidigt som reglerna garanterar att folkhälsoskyddet hålls på en hög nivå.

(4)

Dessareglerinnehållergemensammaprinciperförfolkhälsan, i synnerhet när det gäller tillverkares och behöriga myndigheters ansvar, krav på anläggningarnas struktur, drift och hygien, förfaranden för godkännande av anläggningarna, krav på lagring och transport samt märkning med kontrollmärke.

(5)

Dessa principer utgör en gemensam grund för hygienisk produktionavlivsmedelavanimalisktursprung,vilketgör en förenkling av gällande direktiv möjlig.

(6)

Ytterligare förenkling bör åstadkommas genom tillämpning av samma bestämmelser på alla produkter av animaliskt ursprung när detta är lämpligt.

(7)

En förenkling möjliggörs även genom kraven i förordning (EG)nr852/2004påattlivsmedelsföretagaresomgenomför något led i 

produktions-, bearbetnings- eller distributionskedjan för livsmedel efter primärproduktion och därmed sammanhängande verksamhet skall införa, genomföraochupprätthållaförfarandengrundadepåprinciperna om faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP).

(8)

Dessa faktorer motiverar tillsammans en omarbetning av de särskilda hygienreglerna i de gällande direktiven.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/23

(9)

Huvudsyftenamedomarbetningenärattsäkerställaenhög konsumentskyddsnivå med avseende på livsmedelssäkerhet,särskiltgenomattsammareglerskallgällaförlivsmedelsföretagare i hela gemenskapen, samt att se till att den inre marknaden för produkter av animaliskt ursprung fungerar väl och på så sätt bidrar till att den gemensamma jordbrukspolitikens mål uppnås.

(10)

De närmare hygienreglerna för produkter av animaliskt ursprung måste behållas och, där konsumentskyddet så kräver, förstärkas.

(11)

Gemenskapsreglerna bör inte tillämpas på primärproduktion för användning inom privathushåll eller på enskildas beredning,hanteringellerlagringavlivsmedelförkonsumtion inom privathushåll. Vid direkta leveranser av små mängderprimärprodukterellervissatyperavköttfrånden producerandelivsmedelsföretagarentillkonsumenteneller en lokal detaljhandelsanläggning är det dessutom lämpligt att skydda folkhälsan genomnationell lagstiftning, särskilt medtankepådenäraförbindelsernamellanproducentoch konsument.

(12)

Kraveniförordning(EG)nr852/2004ärgenerellttillräckligaförattgaranteralivsmedelssäkerhetianläggningarsom bedriverdetaljhandelsverksamhetsomomfattardirektförsäljning eller leverans av livsmedel av animaliskt ursprung tillkonsumenten.Denhärförordningenbörgenerelltvara tillämpligpågrossistverksamhet(detvillsäganärendetaljhandelsanläggningvidtaråtgärderförattlevereralivsmedel avanimalisktursprungtillenannananläggning).Omman bortser från de särskilda temperaturkrav som fastställs i denna förordning bör dock kraven i förordning (EG) nr/2004 vara tillräckliga när det gäller sådan grossistverksamhet som endast omfattar lagring eller transport.

(13)

Medlemsstaterna bör ges viss möjlighet att själva bedöma huruvida kraven i denna förordning bör utvidgas eller begränsas till att omfatta detaljhandel enligt nationell lagstiftning.Defårdockbegränsatillämpningenendastomde anserattkraveniförordning(EG)nr852/2004ärtillräckliga för att de livsmedelshygieniska kraven skall uppfyllas och om leverans av livsmedel av animaliskt ursprung från en detaljhandelsanläggning till en annan anläggning är en marginell,lokalochbegränsadverksamhet.Sådanleverans bör därför endast utgöra en liten del av anläggningens näringsverksamhet.Deanläggningarsomerhållerleverans börliggaidessomedelbaranärhetochleveransenböravse endast vissa typer av produkter eller anläggningar.

(14)

Ienlighetmedartikel10ifördragetskallmedlemsstaterna vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att livsmedelsföretagarna fullgör sina skyldigheter enligt denna förordning.

(15)

Spårbarhetavlivsmedelärväsentligförlivsmedelssäkerheten. Livsmedelsföretagare med ansvar för anläggningar som skall godkännas enligt den här förordningen bör inte endastföljadeallmännabestämmelsernaiförordning(EG) nr 178/2002 (

1 ) utan även se till att alla produkter av animaliskt ursprung som de släpper ut på marknaden är försedda med antingen kontroll- eller identifieringsmärke.

(16)

Livsmedel som importeras till gemenskapen skall uppfylla

de allmänna krav som föreskrivs i förordning (EG) nr 178/2002, eller uppfylla bestämmelser som är likvärdiga med gemenskapens bestämmelser. I den här förordningenfastställsvissasärskildahygienkravförlivsmedelav animaliskt ursprung som importeras till gemenskapen.

(17)

Antagandet av denna förordning bör inte sänka den skyddsnivå som fastställs genom de tilläggsgarantier som Finland och Sverige fick vid anslutningen till gemenskapen och som har bekräftats av beslut 94/968/EG (

2 ), 95/50/EG ( 3 ), 95/160/EG ( 4 ), 95/161/EG ( 5 ), 95/168/EG ( 6 ), 95/409/EG ( 7 ), 95/410/EG ( 8 ) och 95/411/EG ( 9 ). I förordningen bör det fastställas ett förfarande som under en övergångsperiod beviljar garantier åt allamedlemsstatersomharettmotsvarandegodkäntnationellt kontrollprogram som i fråga om de berörda livsmedlenavanimalisktursprungärlikvärdigtdemsomgodkänts för Finland och Sverige. I Europaparlamentets och rådets förordning(EG)nr2160/2003avden17november2003 ombekämpningavsalmonellaochandralivsmedelsburna zoonotiskasmittämnen ( 10 )föreskrivsdetettliknandeförfarande vad gäller levande djur och kläckägg. ( 1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (EGT L 31, 1.2.2002, s. 1). Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4). ( 2 ) EGT L 371, 31.12.1994, s. 36. ( 3 ) EGT L 53, 9.3.1995, s. 31. ( 4 ) EGT L 105, 9.5.1995, s. 40. ( 5 ) EGT L 105, 9.5.1995, s. 44. ( 6 ) EGT L 109, 16.5.1995, s. 44. ( 7 ) EGT L 243, 11.10.1995, s. 21. ( 8 ) EGT L 243, 11.10.1995, s. 25. ( 9 ) EGT L 243, 11.10.1995, s. 29. ( 10 )EUT L 325, 12.12.2003, s. 1.

L 226/24

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

(18)

Struktur- och hygienkraven i denna förordning bör gälla för alla anläggningar, även små företag och mobila slakterier.

(19)

Det är lämpligt med flexibilitet för att möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder i alla led i 

produktions-, bearbetnings- eller distributionskedjan för livsmedel och i förhållande till krav på anläggningarnas struktur.Flexibilitetärsärskiltviktigtförområdenmedsärskilda geografiska begränsningar, såsom de regioner i de yttersta randområdena som avses i artikel 299.2 i fördraget. Flexibiliteten bör dock inte äventyra livsmedelssäkerheten. Eftersom alla livsmedel som produceras i enlighet med hygienreglerna normalt kommer att omsättas fritt i gemenskapen, bör dessutom det förfarande som tillåter medlemsstaternaattvaraflexiblavaraheltöppet.Förfarandet bör omfatta möjligheten att, vid behov och för att lösa konflikter, diskutera i Ständiga kommittén för livsmedelskedjanochdjurhälsa,sominrättatsgenomförordning(EG) nr178/2002ochdetbörberedamöjlighetförkommissionen att samordna processen och vidta lämpliga åtgärder.

(20)

Definitionen av maskinurbenat kött bör vara generisk och omfatta alla metoder av maskinurbening. Den snabba tekniska utvecklingen på detta område innebär att definitionen bör vara flexibel. De tekniska kraven på maskinurbenatköttbördockvarieraberoendepåenriskvärderingför produkten på grundval av olika metoder.

(21)

Livsmedelsföretagarna,inbegripetfodersektorn,samverkar och de överväganden som görs i fråga om djurhälsa, dju- 

rensvälbefinnandeochfolkhälsaiallaledavproduktions-, bearbetnings- och distributionskedjor är kopplade till varandra. Detta förutsätter en tillfredsställande kommunikation mellan de olika intressenterna längs hela livsmedelskedjan, från primärproduktionen till detaljhandeln.

(22)

För att säkerställa en korrekt besiktning av sådant kött av frilevandeviltsomärföremålförjaktochsomsläppsutpå gemenskapsmarknaden, bör kropparna och inälvorna av dessa djur överlämnas till en vilthanteringsanläggning för officiell besiktning efter slakt. För att bevara vissa jakttraditionerutanattdärigenominverkamenligtpålivsmedels- säkerhetenärdetdocklämpligtattutbildajägaresomsläpperutköttavfrilevandeviltföranvändningsomlivsmedel på marknaden. Detta bör ge jägarna möjlighet att på plats göra en första undersökning av viltet. Under dessa förhållandenärdetintenödvändigtattkrävaattutbildadejägare lämnarinallainälvorförbesiktningefterslaktvidvilthanteringsanläggningen, om de gör en första undersökning ochdärvidintekonstaterarnågonavvikelseellerfara.Medlemsstaterna bör dock tillåtas att fastställa strängare bestämmelserinomsinaterritorierföratttahänsyntillsärskilda risker.

(23)

I denna förordning bör kriterier fastställas för obehandlad mjölk i väntan på att nya krav antas för utsläppande

av sådan mjölk på marknaden. Dessa kriterier bör utgöras avåtgärdsgränsersominnebärattlivsmedelsföretagare,när deöverskriderdessa,måstevidtakorrigerandeåtgärderoch underrättadenbehörigamyndigheten.Kriteriernabörinte utgöras av maximinivåer ovanför vilka obehandlad mjölk inte får släppas ut på marknaden. Detta innebär att obehandladmjölksominteheltuppfyllerkriteriernautanrisk kan användas som livsmedel under vissa omständigheter, om lämpliga åtgärder vidtas. När det gäller obehandlad mjölk och obehandlad grädde som är avsedd för direkt konsumtion, är det lämpligt att göra det möjligt för varje medlemsstat att bibehålla eller fastställa lämpliga åtgärder rörande hälsoskydd, för att säkerställa att målen i denna förordning uppnås på dess territorium.

(24)

Kriteriet för obehandlad mjölk som används för tillverkning av mejeriprodukter bör vara tre gånger högre än kriteriet för obehandlad mjölk som hämtas från mjölkproduktionsanläggningen.Kriterietförmjölksomanvändsför tillverkning av bearbetade mejeriprodukter utgörs av ett absolutvärdemedandetrörsigomettgenomsnittförobehandlad mjölk som hämtas från mjölkproduktionsanläggningen. Även om temperaturkraven i denna förordning iakttasstoppardetinteallbakterieväxtundertransportoch lagring.

(25)

Denna omarbetning innebär att de nuvarande hygienreglerna kan upphävas. Detta uppnås genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/41/EG av den 21 april 2004 om upphävande av vissa direktiv om livsmedelshygien och hygienkrav för tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (

1 ).

(26)

Dessutomersätterreglernaomäggidennaförordningdem i rådets beslut 94/371/EG av den 20 juni 1994 om särskildahygienvillkorförutsläppandepåmarknadenavvissa typer av ägg (

2 ), som förlorar sin giltighet genom att bilaga II till rådets direktiv 92/118/EEG ( 3 ) upphävs.

(27)

Gemenskapenslagstiftningomlivsmedelshygienbörgrundas på vetenskapliga utlåtanden. Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet bör därför rådfrågas när det är nödvändigt.

( 1 ) EUT L 157, 30.4.2004, s. 33. ( 2 ) EGT L 168, 2.7.1994, s. 34. ( 3 ) Rådetsdirektiv92/118/EEGavden17december1992omdjurhälso- och hygienkrav för handel inom gemenskapen med produkter, som inte omfattas av sådana krav i de särskilda gemenskapsbestämmelser som avses i bilaga A.I till direktiv 89/662/EEG och, i fråga om patogener, i direktiv 90/425/EEG, samt för import till gemenskapen av sådanaprodukter(EGTL62,15.3.1993,s.49).Direktivetsenaständrat genom kommissionens förordning 445/2004 (EUT L 72, 11.3.2004, s. 60).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/25

(28)

Kommissionen och medlemsstaterna bör ha ett nära och effektivtsamarbeteinomStändigakommitténförlivsmedelskedjan och djurhälsa för att hänsyn skall kunna tas till tekniska och vetenskapliga framsteg.

(29)

Kravenidennaförordningbörtillämpasförstnäralladelar av den nya lagstiftningen om livsmedelshygien har trätt i kraft. Det är också lämpligt att det går minst 18 månader mellan ikraftträdandet och tillämpningen av de nya reglerna, för att de berörda företagen skall få tid att anpassa sig.

(30)

De åtgärder som är nödvändiga för att tillämpa denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EGavden28juni1999omdeförfarandensom skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

1 ). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Räckvidd

1.

I denna förordning fastställs särskilda hygienregler för livsmedelavanimalisktursprungförlivsmedelsföretagare.Dessareglerkompletterarreglernaiförordning(EG)nr852/2004.Deskall tillämpaspåobearbetadeochbearbetadeprodukteravanimaliskt ursprung.

2.

Såvida inte något annat uttryckligen föreskrivs, skall denna förordning inte tillämpas på livsmedel som innehåller både produkteravvegetabilisktursprungochbearbetadeprodukteravani- maliskt ursprung. Bearbetade produkter av animaliskt ursprung som används vid tillverkningen av sådana livsmedel skall dock införskaffas och hanteras i enlighet med kraven i denna förordning.

3.

Denna förordning skall inte tillämpas på

a)

primärproduktion för användning inom privathushåll,

b)

enskildas beredning, hantering eller lagring av livsmedel för konsumtion inom privathushåll,

c)

producenters direkta leveranser av små mängder primärprodukter till konsumenter eller till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar direkt till konsumenter,

( 1 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

d)

producentersdirektaleveranseravsmåmängderköttfrånfjäderfä och hardjur som slaktas på gården till konsumenter eller till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar sådant kött direkt till konsumenter,

e)

jägaresomlevererarsmåmängderavfrilevandeviltellerkött från frilevande vilt direkt till konsumenter eller till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar direkt till konsumenter.

4.

Medlemsstaterna skall i sin nationella lagstiftning fastställa reglerfördenverksamhetochdepersonersomavsesipunkt3c, doche.Sådananationellareglerskallgaranteraattmålenidenna förordning uppnås.

5.

a) Såvida inte något annat uttryckligen föreskrivs, skall denna förordning inte tillämpas på detaljhandeln.

b)

Dennaförordningskalldocktillämpaspådetaljhandeln

närverksamhetgenomförsisyfteattlevereralivsmedel av animaliskt ursprung till en annan anläggning, förutom i de fall då

i)

verksamheten består av endast lagring eller transport, varvid de särskilda temperaturkraven i bilaga III skall tillämpas,

eller

ii)

leveransen av livsmedel av animaliskt ursprung från detaljhandelsanläggningen sker endast till andra detaljhandelsanläggningar och enligt den nationella lagstiftningen är marginell, av lokal karaktär och begränsad.

c)

Medlemsstaterna får anta nationella bestämmelser för atttillämpakravenidennaförordningpådedetaljhandelsanläggningarbelägnapåderasterritoriumsomför- ordningen inte är tillämplig på enligt a eller b.

6.

Denna förordning skall tillämpas utan att det påverkar

a)

relevanta regler för djurs och människors hälsa, inklusive strängarebestämmelserförförebyggande,kontrollochutrotningavvissatyperavtransmissibelspongiformencefalopati,

b)

krav på djurskydd,

och

c)

krav på identifikation av djur och på spårbarhet för produkter av animaliskt ursprung.

L 226/26

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

Artikel 2 Definitioner I denna förordning skall följande definitioner gälla:

1.

Dedefinitionersomfastställsiförordning(EG)nr178/2002.

2.

De definitioner som fastställs i förordning (EG) 852/2004.

3.

De definitioner som fastställs i bilaga I.

4.

Tekniska definitioner i bilagorna II och III.

KAPITEL II LIVSMEDELSFÖRETAGARNAS SKYLDIGHETER Artikel 3 Allmänna skyldigheter

1.

Livsmedelsföretagare skall följa tillämpliga bestämmelser i bilagorna II och III.

2.

Livsmedelsföretagarefårinteanvändanågotannatämneän dricksvatten eller, när förordning (EG) nr 852/2004 eller den här förordningen medger dess användning, rent vatten för att avlägsnaytkontamineringfrånprodukteravanimalisktursprung, såvida inte ämnets användning godkänts i enlighet med förfarandet i artikel 12.2. Livsmedelsföretagare skall också uppfylla varje användningsvillkor som kan komma att antas i enlighet med samma förfarande. Användning av ett godkänt ämne får inte påverka livsmedelsföretagares skyldighet att uppfylla kraven i denna förordning.

Artikel 4 Registrering och godkännande av anläggningar 1. Livsmedelsföretagareskallpåmarknadensläppautprodukter av animaliskt ursprung som tillverkats i gemenskapen endast om de har beretts och hanterats uteslutande i anläggningar som

a)

uppfyller tillämpliga krav i förordning (EG) nr 852/2004, i bilagornaIIochIIItilldenhärförordningensamtandrarelevanta krav i livsmedelslagstiftning,

och

b)

den behöriga myndigheten har registrerat eller, om detta krävs enligt punkt 2, godkänt.

2. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6.3 i förordning(EG)nr/2004fåranläggningarsomhanterardeprodukter av animaliskt ursprung för vilka krav fastställs i bilaga III till den härförordningenbedrivaverksamhetendastomdehargodkänts avdenbehörigamyndighetenienlighetmedpunkt3idennaartikel, med undantag av de anläggningar som endast utför

a)

primärproduktion,

b)

transporter,

c)

lagring av produkter som inte kräver temperaturreglerade lagringsförhållanden,

eller

d)

annandetaljhandeländensomomfattasavdennaförordning enligt artikel 1.5 b.

3. Anläggningar som omfattas av krav på godkännande enligt punkt2fårbedrivaverksamhetendastomdenbehörigamyndigheten, i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförande av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel ( 1 )

a)

efter ett besök på plats har gett anläggningen ett godkännande för att bedriva verksamhet,

eller

b)

har gett anläggningen ett villkorat godkännande.

4.

Livsmedelsföretagareskallsamarbetameddebehörigamyndigheternaienlighetmedförordning(EG)nr854/2004.Livsmedelsföretagareskallsärskiltsetillattanläggningarupphörmeddrif- tenomdenbehörigamyndighetendrartillbakasittgodkännande eller, vid villkorat tillstånd, inte ger förlängning eller fullständigt godkännande.

5.

Dennaartikelskallintehindraenanläggningfrånattsläppa ut livsmedel på marknaden mellan den dag då denna förordning skall börja tillämpas och den första efterföljande besiktningen av den behöriga myndigheten, om anläggningen

a)

omfattasavkravpågodkännandeenligtpunkt2ochsläppte ut produkter av animaliskt ursprung på marknaden i enlighet med gemenskapslagstiftningen omedelbart före tillämpningen av denna förordning,

eller

b)

är sådan att det inte fanns något krav på godkännande före tillämpningen av denna förordning.

( 1 ) Se sidan 83 i detta nummer av EUT.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/27

Artikel 5 Kontroll- och identifieringsmärkning 1. Livsmedelsföretagareskallpåmarknadensläppautprodukter av animaliskt ursprung som hanterats på en anläggning som omfattas av krav på godkännande enligt artikel 4.2, endast om livsmedlen är försedda med antingen

a)

ett kontrollmärke som anbringats i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004,

eller

b)

ett identifieringsmärke i enlighet med avsnitt I i bilaga II till den här förordningen, om den ovannämnda förordningen inte föreskriver att ett kontrollmärke skall anbringas.

2.

Livsmedelsföretagarefåranbringaettidentifieringsmärkepå en produkt av animaliskt ursprung endast om produkten har framställts i enlighet med denna förordning i anläggningar som uppfyller kraven i artikel 4.

3.

Livsmedelsföretagare får inte avlägsna ett kontrollmärke somanbringatsienlighetmedförordning(EG)nr854/2004från kött,såvidadeintestyckar,bearbetarellerbehandlardetpåannat sätt.

Artikel 6 Produkter av animaliskt ursprung från länder utanför gemenskapen 1. Livsmedelsföretagare som importerar produkter av animaliskt ursprung från tredjeland skall se till att import sker endast

a)

omdetavsändandetredjelandetfinnspåenförteckning,upp-

rättad i enlighet med artikel 11 i förordning (EG) nr 854/2004, över tredjeländer från vilka import av denna produkt är tillåten,

b)

i) om den anläggning varifrån produkten har avsänts och därdenharerhållitsellerberettsfinnspåenförteckning, upprättad i enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 854/2004, över anläggningar från vilka import av denna produkt är tillåten i förekommande fall,

ii)

omprodukten,närdetgällerfärsktkött,maletkött,köttberedningar,köttprodukterochmaskinurbenatkött,tillverkadesavköttsomerhållitsislakterierochstycknings- anläggningar vilka finns på förteckningar upprättade i enlighet med artikel 12 i förordning (EG) nr 854/2004 eller i godkända gemenskapsanläggningar,

och

iii)

omproduktionsområdet,närdetgällerlevandemusslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor finns på en förteckning upprättad i enlighet med artikel 13 i den förordningen i förekommande fall,

c)

om produkten uppfyller

i)

kraven enligt den här förordningen, inklusive kraven i artikel 5 om kontroll- och identifieringsmärkning,

ii)

kraven enligt förordning (EG) nr 852/2004,

och

iii)

alla importvillkor som fastställs i den gemenskapslagstiftning som är tillämplig på importkontroller av produkter av animaliskt ursprung,

och

d)

omkraveniartikel14iförordning(EG)nr854/2004beträffande intyg och handlingar är uppfyllda i tillämpliga fall.

2.

Genomundandagfrånpunkt1fårimportavfiskeriprodukter även ske i enlighet med de särskilda bestämmelser som fastställs i artikel 15 i förordning (EG) nr 854/2004.

3.

Livsmedelsföretagare som importerar produkter av animaliskt ursprung skall se till att

a)

produkternavidimportfinnstillgängligaförkontrollienlighet med direktiv 97/78/EG (

1 ),

b)

importen uppfyller kraven i direktiv 2002/99/EG (

2 ), och

c)

verksamhet som bedrivs under deras kontroll och som äger rumefterimportenbedrivsienlighetmedkravenibilagaIII.

4. Livsmedelsföretagare som importerar livsmedel som innehåller både produkter av vegetabiliskt ursprung och bearbetade produkter av animaliskt ursprung skall se till att de bearbetade produkter av animaliskt ursprung som ingår i dessa livsmedel uppfyller kraven i punkterna 13. De måste kunna påvisa att de har gjort detta (till exempel genom lämplig dokumentation eller certifiering, men inte nödvändigtvis i det format som anges i punkt 1 d). ( 1 ) Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9). Direktivet ändrat genom 2003 års anslutningsakt. ( 2 ) Rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställandeavdjurhälsoreglerförproduktion,bearbetning,distributionoch införsel av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EGT L 18, 23.1.2003, s. 11).

L 226/28

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL III HANDEL Artikel 7 Dokument

1.

När så krävs enligt bilaga II eller III skall livsmedelsföretagare se till att intyg eller andra dokument åtföljer sändningar av produkter av animaliskt ursprung.

2.

I enlighet med förfarandet i artikel 12.2 får

a)

förlagor för dokumenten fastställas,

och

b)

användning av elektroniska dokument tillåtas.

Artikel 8 Särskilda garantier

d)

Den provtagning som föreskrivs i a och b behöver inte genomföras för kött från en anläggning som omfattas av ett kontrollprogram vilket i enlighet med förfarandet i artikel 12.2 har erkänts som likvärdigt med det som har godkänts för Sverige och Finland när det gäller berörda livsmedel av animaliskt ursprung.

e)

När det gäller kött från nötkreatur och svin och kött frånfjäderfänskalletthandelsdokumentellerintygsom överensstämmer med en förlaga som fastställts enligt gemenskapslagstiftningenmedföljalivsmedletochange

i)

att kontrollerna i a har genomförts med negativt resultat,

eller

ii)

att köttet är avsett för något av de ändamål som anges i c,

eller 1. Livsmedelsföretagare som avser att släppa ut följande livsmedel av animaliskt ursprung på marknaden i Sverige eller Finland skall uppfylla reglerna i punkt 2 beträffande salmonella:

a)

Kött från nötkreatur och svin, inbegripet malet kött men undantaget köttberedningar och maskinurbenat kött.

b)

Fjäderfäköttfråntamhöns,kalkon,pärlhöns,ankorochgäss,

inbegripetmaletköttmenmedundantagförköttberedningar och maskinurbenat kött.

c)

Ägg.

2.

a) När det gäller kött från nötkreatur och svin och kött frånfjäderfänskallprovpåsändningarhatagitsiavsändaranläggningen och ha genomgått mikrobiologisk analys med negativt resultat i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

b)

Närdetgälleräggskallförpackningscentralergarantera att sändningarna härrör från besättningar som genomgått mikrobiologisk provtagning med negativt resultat i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

c)

När det gäller kött från nötkreatur och svin behöver inteprovtagningenenligtagenomförasförsändningar somäravseddaförenanläggningförpastörisering,sterilisering eller annan behandling med motsvarande effekt. När det gäller ägg behöver provtagningen enligt b inte genomföras för sändningar som är avsedda för framställning av bearbetade produkter genom en process som garanterar eliminering av salmonella.

iii)

att köttet kommer från en anläggning som omfattas av d.

f)

När det gäller ägg skall ett intyg om att provtagning enligt b har genomförts med negativt resultat eller att äggenäravseddaattanvändaspådetsättsomangesic medfölja sändningarna.

3.

I enlighet med förfarandet i artikel 12.2

a)

får kraven i punkterna 1 och 2 uppdateras med hänsyn särskilttilländringaravmedlemsstaternaskontrollprogrameller antagandet av mikrobiologiska kriterier enligt förordning (EG) nr 852/2004,

och

b)

får de regler i punkt 2 som avser något av de livsmedel som anges i punkt 1 utvidgas till att helt eller delvis omfatta en ellerfleramedlemsstater,ellerenellerfleraregionerienmedlemsstat, som har ett kontrollprogram som erkänts som likvärdigtmeddetsomgodkäntsförSverigeochFinlandnärdet gäller berörda livsmedel av animaliskt ursprung.

4. I denna artikel avses med kontrollprogram kontrollprogram som godkänts i enlighet med förordning (EG) nr 2160/2003.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/29

KAPITEL IV SLUTBESTÄMMELSER Artikel 9 Genomförandeåtgärder och övergångsbestämmelser Genomförandeåtgärder och övergångsbestämmelser får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 12.2. Artikel 10 Ändring och anpassning av bilagorna II och III 1. Bilagorna II och III får anpassas eller uppdateras i enlighet med förfarandet i artikel 12.2 med beaktande av följande:

a)

Utvecklingen av riktlinjer för god praxis.

b)

ErfarenheterfrångenomförandetavHACCP-baseradesystem

 i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 852/2004.

c)

Den tekniska utvecklingen och dess praktiska konsekvenser samt konsumentkrav när det gäller livsmedlens sammansättning.

d)

Vetenskapliga utlåtanden, särskilt nya riskvärderingar.

e)

Mikrobiologiska kriterier och temperaturkriterier för livsmedel.

f)

Förändringar i konsumtionsmönster.

2.

UndantagfrånbilagornaIIochIIIfårbeviljasienlighetmed förfarandet i artikel 12.2, under förutsättning att de inte motverkar denna förordnings syften.

3.

Medlemsstaternafår,utanattäventyrasyftetmeddennaförordning,antanationellaåtgärderförattanpassakravenibilagaIII i enlighet med punkterna 

48.

4.

a) De nationella åtgärder som avses i punkt 3 skall syfta till att

i)

möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder i alla led i 

produktions-, bearbetnings- eller distributionskedjan för livsmedel,

ii)

tillgodose behoven för livsmedelsföretag som är belägna i områden med särskilda geografiska begränsningar.

b)

I andra fall skall de enbart tillämpas på anläggningars konstruktion, utformning och utrustning.

5.

Den medlemsstat som önskar anta nationella åtgärder i enlighetmedpunkt3skallanmäladettatillkommissionenochde övriga medlemsstaterna. Varje anmälan skall

a)

ge en detaljerad beskrivning av de krav som medlemsstaten anser sig behöva anpassa och vilken typ av anpassning som eftersträvas,

b)

beskriva de livsmedel och anläggningar som berörs,

c)

förklara skälen till anpassningen, bl.a. genom att när så är relevant göra en sammanfattning av den faroanalys som genomförts och vilka åtgärder som skall vidtas för att se till attanpassningeninteäventyrarsyftetmeddennaförordning,

och

d)

lämna övriga uppgifter som är relevanta.

6.

Övriga medlemsstater skall ha tre månader på sig från det attdemottagitanmälanenligtpunkt5förattöversändaskriftliga kommentarer till kommissionen. För anpassningar enligt punkt 4 b skall denna period förlängas till fyra månader, om någon medlemsstat begär detta. Kommissionen får och, om den får skriftliga kommentarer från en eller flera medlemsstater, skall samråda med medlemsstaterna inom den kommitté som avses i artikel12.1.Ienlighetmedförfarandetiartikel12.2fårkommissionenbeslutaomdeaviseradeåtgärdernafårgenomföras,närså är nödvändigt efter lämpliga ändringar. Om så är lämpligt får kommissionen föreslå allmänna åtgärder i enlighet med punkt 1 eller 2 i den här artikeln.

7.

En medlemsstat får endast anta nationella åtgärder för anpassning av kraven i bilaga III

a)

iöverensstämmelsemedettbeslutsomfattatsenligtpunkt6,

b)

om kommissionen en månad efter det att den period som anges i punkt 6 löpt ut inte har underrättat medlemsstaterna om att den har mottagit skriftliga kommentarer eller om att den avser att föreslå ett beslut enligt punkt 6,

eller

eller

c) enligt punkt 8.

L 226/30

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

8. Enmedlemsstatfårpåegetinitiativochmedförbehållförde allmänna bestämmelserna i fördraget bibehålla eller fastställa nationella regler

a)

som förbjuder eller begränsar utsläppande på marknaden inomdessterritoriumavobehandladmjölkellerobehandlad grädde som är avsedd för direkt konsumtion,

eller

b)

som tillåter användningen, med den behöriga myndighetens tillstånd,avobehandladmjölksominteuppfyllerdekriterier som fastställs i avsnitt IX i bilaga III avseende antal bakterier ochsomatisktcelltalförframställningavostmedenlagrings- eller mognadsperiod på minst 60 dagar och mjölkprodukter som erhållits i samband med tillverkningen av sådan ost, underförutsättningattdettaintehindraruppfyllandetavsyftet med denna förordning.

Artikel 11 Särskilda beslut

6.

förattfastställaandrahälsonormerellerkontroller,omvetenskapliga rön tyder på att de är nödvändiga för att skydda folkhälsan,

7.

förattutvidgabilagaIII,avsnittVII,kapitelIXtillattomfatta andra levande musslor än kammusslor,

8.

för att ange kriterier för fastställande av att en fångstplats enligt epidemiologiska data inte utgör någon hälsorisk med avseendepåförekomstenavparasiterochförfastställandeav närdenbehörigamyndighetenföljaktligenfårgelivsmedelsföretagare tillstånd att inte behöva frysa fiskeriprodukter i enlighet med bilaga III, avsnitt VIII, kapitel III, del D,

9.

förattfastställakriterierpåfärskhetochgränsvärdenförhistamin och total mängd flyktigt kväve för fiskeriprodukter,

10.

föratttillåtaanvändningavobehandladmjölksominteuppfyllerdekriteriersomfastställsibilagaIIIavsnittIXavseende antalbakterierochsomatisktcelltalförframställningavvissa mjölkprodukter,

Utanattdetpåverkardengenerellatillämpningenavartikel9och artikel 10.1 får genomförandeåtgärder fastställas eller ändringar avbilagaIIellerIIIantas,ienlighetmedförfarandetiartikel12.2,

1.

för att fastställa bestämmelser för transport av icke nedkylt kött,

2.

förattifrågaommaskinurbenatköttspecificeraenkalciumhalt som inte är markant högre än den i malet kött,

3.

för att fastställa annan behandling som får användas i en bearbetningsanläggning när det gäller levande musslor från produktionsområden av klass B eller C som inte har genomgått rening eller återutläggning,

4.

för att specificera erkända metoder för provtagning när det gäller marina biotoxiner,

5.

för att fastställa kompletterande hälsonormer för levande musslor i samarbete med berört referenslaboratorium i gemenskapen, inbegripet

a)

gränsvärden och analysmetoder för andra marina biotoxiner,

b)

metoder för provtagning för virus och virologiska normer,

och

c)

provtagningsplanersamtmetoderochanalystoleransför kontroll av att hälsonormerna följs,

11.

utan att det påverkar tillämpningen av direktiv 96/23/EG (

1 ) förattfastställaetthögstatillåtnavärdefördensammanlagda mängden rester av antibiotika i obehandlad mjölk, och

12.

förattgodkännalikvärdigaprocesserförproduktionavgelatin eller kollagen.

Artikel 12 Kommittéförfarande

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

( 1 ) Rådetsdirektiv96/23/EGavden29april1996ominförandeavkontrollåtgärderförvissaämnenochrestsubstanseravdessailevandedjur och i produkter framställda därav (EGT L 125, 23.5.1996, s. 10). Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/31

Artikel 13 Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet Kommissionen skall samråda med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i frågor som omfattas av denna förordning och som kan ha väsentlig betydelse för folkhälsan, och i synnerhetföreframläggandetavförslagomattutvidgabilagaIII,avsnitt III till att omfatta även andra djurarter. Artikel 14 Rapport till Europaparlamentet och rådet 1. Kommissionenskallsenastden20maj2009överlämnaen rapport till Europaparlamentet och rådet med en genomgång av de erfarenheter som gjorts genom tillämpningen av denna förordning. 2. Kommissionen skall när så är lämpligt låta rapporten åtföljas av lämpliga förslag. Artikel 15 Denna förordning träder i kraft tjugo dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Denskalltillämpasfrånochmed18månaderefterdendagdåföljande rättsakter har trätt i kraft:

a)

Förordningen (EG) nr 852/2004.

b)

Förordning (EG) nr 854/2004.

c)

Direktiv 2004/41/EG.

Den skall dock inte tillämpas före den 1 januari 2006. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 29 april 2004.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

M. McDOWELL

Ordförande

Ordförande

L 226/32

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

BILAGA I DEFINITIONER I denna förordning avses med

1.

KÖTT

1.1

kött : alla ätliga delar av de djur som avses i punkt 1.21.8, inklusive blod.

1.2

tama hov- och klövdjur : nötkreatur (inklusive vattenbuffel och bison), svin, får och getter samt tama hästdjur.

1.3

fjäderfä : tamfjäderfä, inklusive fåglar som inte betraktas som tamfjäderfä men somföds upp som sådana, med undantag av strutsfåglar.

1.4

hardjur : kaniner, harar och gnagare.

1.5

frilevande vilt

:

vildahov-ochklövdjursamthardjurochlandlevandedäggdjursomärföremålförjaktisyfteattanvändassom

 livsmedel och anses vara frilevande vilt enligt tillämplig lagstiftning i den berörda medlemsstaten, däribland däggdjur som lever fritt inom ett inhägnat område under liknande förhållanden som vilda djur, och

frilevande vild fågel som är föremål för jakt i syfte att användas som livsmedel.

1.6

hägnat vilt : hägnade strutsfåglar och hägnade landlevande däggdjur, dock inte de som avses i punkt 1.2.

1.7

småvilt : frilevande fågel och hardjur som lever fritt i vilt tillstånd.

1.8

storvilt : landlevande däggdjur som lever fritt i vilt tillstånd och inte omfattas av definitionen av småvilt.

1.9

slaktkropp : kroppen av ett djur efter avlivning och uppslaktning.

1.10

färskt kött : kött som inte har undergått någon annan konserverande behandling än kylning, frysning eller djupfrysning, inbegripet kött som är vakuumförpackat eller förpackat i kontrollerad atmosfär.

1.11

slaktbiprodukter : annat färskt kött än slaktkroppen, inbegripet inälvor och blod.

1.12

inälvor : organ från bröst-, buk- och bäckenhålorna, samt luft- och matstrupe och, när det gäller fjäderfä, kräva.

1.13

malet kött : benfritt kött som har finfördelats genom malning och som innehåller mindre än 1 % salt.

1.14

maskinurbenat kött : produkt som framställs genom att kött avlägsnas från köttben efter urbening eller från slaktkroppar av fjäderfä med mekaniska metoder som medför att muskelfiberstrukturen försvinner eller förändras.

1.15

köttberedningar :färsktkött,inklusivefinfördelatkött,tillvilketlivsmedel,smakämnenellerandratillsatserhartillförts ellervilkethargenomgåttprocessersominteärtillräckligaförattändraköttetsmuskelfiberstrukturochsomsålunda inte tar bort de egenskaper som är karakteristiska för färskt kött.

1.16

slakteri : anläggning för avlivning och uppslaktning av djur vars kött är avsett som livsmedel.

1.17

styckningsanläggning : anläggning för urbening och/eller styckning av kött.

1.18

vilthanteringsanläggning : varje anläggning där vilt och kött från nedlagt vilt bereds innan det släpps ut på marknaden.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/33

2.

LEVANDE MUSSLOR

2.1

musslor : blötdjur med lamellförgrenade gälar som livnär sig genom filtrering.

2.2

marina biotoxiner : giftiga ämnen lagrade i musslor, särskilt till följd av att de livnär sig på plankton som innehåller toxiner.

2.3

konditionering :lagring av levande musslor från klass A-produktionsområden, renings- eller leveranscentraler i tankar eller annan installation med rent havsvatten eller i naturliga miljöer för att avlägsna sand, dy eller slem och för att bevara eller förbättra de organoleptiska egenskaperna och se till att musslorna är livskraftiga innan de förpackas.

2.4

upptagare : varje fysisk eller juridisk person som med någon metod tar upp levande musslor från ett produktionsområde i avsikt att bereda och avyttra dem.

2.5

produktionsområde : varje område i hav, i anslutning till flodmynning eller lagun som utgör en naturlig fyndplats för musslor eller område som används för odling av musslor och från vilket levande musslor tas upp.

2.6

återutläggningsområde : varje område i hav, i anslutning till flodmynning eller lagun som har klart markerade gränser, angivna med bojar, stolpar eller annan fast anordning, och som används uteslutande för naturlig rening av levande musslor.

2.7

leveranscentral : varje anläggning, vid eller utanför kusten, avsedd för mottagning, konditionering, tvättning, rening, klassificering, förpackning av levande musslor avsedda att användas som livsmedel.

2.8

reningsanläggning : anläggning med tank, försörjd med rent havsvatten, i vilken levande musslor placeras under den tid som krävs för att reducera kontaminering så att musslorna blir tjänliga som livsmedel.

2.9

återutläggning :överföringavlevandemusslortillettområdeihav,lagunellerianslutningtillflodmynningunderden tid som krävs för att reducera kontaminering så att musslorna blir tjänliga som livsmedel. Överföring av musslor till områden som är mer lämpade för deras ytterligare tillväxt omfattas inte av denna definition.

3.

FISKERIPRODUKTER

3.1

fiskeriprodukter : alla viltlevande eller uppfödda salt- eller sötvattensdjur (med undantag för levande musslor, levande tagghudingar, levande manteldjur och levande marina snäckor samt alla däggdjur, kräldjur och groddjur) inklusive alla ätliga former, delar och produkter av sådana djur.

3.2

fabriksfartyg : fartyg på vilket fiskeriprodukter hanteras på ett eller flera av följande sätt samt därefter förpackas och, vid behov, kyls eller djupfryses: filéas, skivas, flås, skalas, urtas, mals eller bearbetas.

3.3

frysfartyg : fartyg på vilket frysning av fiskeriprodukter utförs, i lämpliga fall efter föregående avblodning, huvudskärning, rensning och borttagande av fenor samt vid behov följt av förpackning.

3.4

maskinurbenad fiskeriprodukt :allaproduktersomframställsgenomattköttavlägsnasfrånfiskeriproduktermedmekaniska metoder som medför att muskelfiberstrukturen försvinner eller förändras.

3.5

färska fiskeriprodukter :obearbetadefiskeriprodukter,varesigdeärhelaellerberedda,inklusiveproduktersomharförpackatsivakuumellerimodifieradatmosfärochsomintehargenomgåttnågonannanbehandlingänkylningföratt garantera hållbarheten.

3.6

beredda fiskeriprodukter : obearbetade fiskeriprodukter som har genomgått ett moment som påverkar helheten, såsom rensning, huvudskärning, skivning, filetering och hackning.

L 226/34

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

4.

MJÖLK

4.1

obehandlad mjölk : mjölk som produceras genom utsöndring från mjölkkörtlar hos husdjur och som inte har uppvärmts till mer än 40 °C eller behandlats på annat sätt med motsvarande verkan.

4.2

mjölkproduktionsanläggning :anläggningsomhållerettellerflerahusdjurförattdeskallproduceramjölksomäravsedd att släppas ut på marknaden som livsmedel.

5.

ÄGG

5.1

ägg :äggiskalmedundantagavknäckta,ruvadeochkokta,stektaellerpåannatsätttillagadeäggsomproduceras av hägnat fjäderfä och som är lämpliga för direkt användning som livsmedel eller för beredning av äggprodukter.

5.2

flytande ägg : det obearbetade innehållet i ägg när skalet avlägsnats.

5.3

skadade ägg : ägg med skadat skal och oskadade hinnor.

5.4

förpackningscentral : anläggning där ägg indelas i klasser efter kvalitet och vikt.

6.

GRODLÅR OCH SNÄCKOR

6.1

grodlår : bakre delarna av kroppen, avdelad på tvären bakom frambenen, urtagen och avhudad, av arten Rana (släktet Ranidae ).

6.2

snäckor

: landsnäckor av arten Helix pomatia Linné, Helix aspersa Muller, Helix lucorum och arter som tillhör släktet Achatinidae .

7.

BEARBETADE PRODUKTER

7.1

köttprodukter : bearbetade produkter som framställs genom bearbetning av kött eller genom vidare bearbetning av sådana bearbetade produkter och vars snittyta visar att produkten inte längre har karaktären av färskt kött.

7.2

mjölkprodukter : bearbetade produkter som framställs genom bearbetning av obehandlad mjölk eller genom vidare bearbetning av sådana bearbetade produkter.

7.3

äggprodukter : bearbetade produkter som framställts genom bearbetning av ägg, eller olika beståndsdelar eller blandningar av ägg, eller genom vidare bearbetning av sådana bearbetade produkter.

7.4

bearbetade fiskeriprodukter : bearbetade produkter som framställs genom bearbetning av fiskeriprodukter eller genom vidare bearbetning av sådana bearbetade produkter.

7.5

utsmält djurfett : fett som kommer från utsmältning av kött, inklusive ben, och är avsett att användas som livsmedel.

7.6

fettgrevar : proteinhaltiga rester efter utsmältning, efter partiell separation av fett och vatten.

7.7

gelatin : naturligt, lösligt protein, gelbildande eller icke gelbildande, som erhållits genom partiell hydrolys av kollagen som framställts av ben, hudar och skinn, ligament och senor från djur.

7.8

kollagen : den proteinbaserade produkt som utvinns ur djurben, hudar, skinn och senor och som framställs i enlighet med de relevanta kraven i denna förordning.

7.9

behandlade magar, blåsor och tarmar : magar, blåsor och tarmar som efter det att de har tagits ur och rengjorts har behandlats genom saltning, uppvärmning eller torkning.

8.

ANDRA DEFINITIONER

8.1

produkter av animaliskt ursprung

:

livsmedel av animaliskt ursprung, inklusive honung och blod,

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/35

levande musslor, levande tagghudingar, levande manteldjur och levande marina snäckor avsedda att användas som livsmedel,

och

andra djur avsedda att behandlas i syfte att levereras levande till konsumenten.

8.2

grossistmarknad :ettlivsmedelsföretagsominnefattarfleraseparataenhetersomdelargemensammaanläggningaroch avdelningar och som säljer livsmedel till livsmedelsföretagare.

L 226/36

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

BILAGA II KRAV SOM GÄLLER FLERA PRODUKTER AV ANIMALISKT URSPRUNG AVSNITT I: IDENTIFIERINGSMÄRKNING Närsåerfordrasenligtartiklarna5eller6,ochominteannatföljeravbestämmelsernaibilagaIII,skalllivsmedelsföretagare se till att produkter av animaliskt ursprung är identifieringsmärkta i enlighet med följande bestämmelser.

A.

ANBRINGANDE AV IDENTIFIERINGSMÄRKET

1.

Identifieringsmärket skall anbringas innan produkten lämnar anläggningen.

2.

Det är dock inte nödvändigt att anbringa ett nytt märke på produkten såvida inte emballaget och/eller innerförpackningen avlägsnas eller produkten bearbetas vidare på en annan anläggning. Om så sker måste det nya märket ange godkännandenummer för den anläggning där denna verksamhet äger rum.

3.

Någotidentifieringsmärkekrävsinteföräggförvilkakravpåmärkningfastställsiförordning(EG)nr1907/90 (

1 ) .

4.

Livsmedelsföretagare är, i enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 178/2002, skyldiga att ha system och förfarandenförattidentifieralivsmedelsföretagarefrånvilkadehartagitemotochtillvilkadeharlevereratprodukter av animaliskt ursprung.

B.

IDENTIFIERINGSMÄRKETS FORM

5.

Märket skall vara läsligt och outplånligt, och bokstäverna skall vara lätta att urskilja. Det skall vara väl synligt för den behöriga myndigheten.

6.

Märket skall ange namnet på det land där anläggningen är belägen, antingen fullt utskrivet eller förkortat till en kod bestående av två bokstäver enligt tillämplig 

ISO-standard.

Medlemsstaternas koder är AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, LU, NL, PT, SE och UK. Livsmedelsföretagarefårfortsättaattanvändalagerochutrustningsomdebeställdeföreikraftträdandetavdenna förordning till dess att lagren har tömts eller utrustningen måste bytas ut.

7.

Märketskallinnehållaanläggningensgodkännandenummer.Omenanläggningframställerbådelivsmedelsom omfattasavdennaförordningochlivsmedelsominteomfattasavden,fårlivsmedelsföretagarenanvändasamma identifieringsmärke för båda typer av livsmedel.

8.

Om märket anbringas i en anläggning som är belägen i gemenskapen, skall det vara ovalt och innehålla förkortningen CE, EC, EF, EG, EK eller EY.

C.

MÄRKNINGSMETOD

9.

Beroende på hur de olika produkterna av animaliskt ursprung presenteras får märket anbringas direkt på produkten, innerförpackningen eller emballaget eller tryckas på en etikett som fästs på produkten, innerförpackningen eller emballaget. Märket kan även bestå av en bricka av hållfast material som inte kan avlägsnas.

( 1 ) Rådets förordning (EEG) nr 1907/90 av den 26 juni 1990 om vissa handelsnormer för ägg (EGT L 173, 6.7.1990, s. 5). Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2052/2003 (EUT L 305, 22.11.2003, s. 1).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/37

10.

Om förpackningar innehåller styckat kött eller slaktbiprodukter skall kontrollmärket fästas eller vara tryckt på emballaget på ett sådant sätt att det förstörs när förpackningen öppnas. Detta är dock inte nödvändigt om förpackningen förstörs vid självaöppnandet.Om innerförpackningenger sammaskydd somemballaget kan märket fästas på innerförpackningen.

11.

När det gäller produkter av animaliskt ursprung som transporteras i transportcontainrar eller grossistförpackningar och är avsedda för vidare hantering, bearbetning, inslagning eller emballering på en annan anläggning, får märket anbringas på transportcontainerns eller grossistförpackningens utsida.

12.

För produkter av animaliskt ursprung i flytande form, i form av granulat eller pulver som transporteras i bulk och för fiskeriprodukter som transporteras i bulk är identifieringsmärkning inte nödvändig om den medföljandedokumentationeninnehållerdeninformationsomspecificerasipunkterna6,7och,iförekommandefall, punkt 8.

13.

Förprodukteravanimalisktursprungikonsumentförpackningarärdettillräckligtommärketanbringasendast på utsidan av nämnda förpackning.

14.

Om märket anbringas direkt på produkter av animaliskt ursprung, skall de färger som används vara godkända enligt gemenskapsreglerna för färgämnen i livsmedel.

AVSNITT II: MÅLEN FÖR HACCP-BASERADE FÖRFARANDEN

1.

Livsmedelsföretagare som driver slakterier skall se till att de förfaranden som de har infört i enlighet med de allmänna kraven i artikel 5 i förordning (EG) nr 852/2004 uppfyller de krav som befinns nödvändiga efter en faroanalys samt de särskilda krav som förtecknas i punkt 2.

2.

Genom förfarandena skall det garanteras att varje djur, eller i förekommande fall, varje parti djur som tas emot på slakteriets område

a)

har identifierats på ett ändamålsenligt sätt,

b)

åtföljs av relevanta uppgifter från den jordbruksanläggning varifrån djuren kommer, enligt avsnitt III,

c)

inte kommer från en jordbruksanläggning eller ett område som varit föremål för transportbegränsningar som motiveras av människors eller djurs hälsa, utom om den behöriga myndigheten tillåter det,

d)

är rent,

e)

är friskt, såvitt livsmedelsföretagaren kan bedöma,

och

f)

befinner sig i ett enligt djurskyddskraven tillfredsställande tillstånd vid ankomsten till slakteriet.

3.

Om kraven enligt punkt 2 inte är uppfyllda, måste livsmedelsföretagaren underrätta den officiella veterinären och vidta lämpliga åtgärder.

AVSNITT III: INFORMATION FRÅN LIVSMEDELSKEDJAN Livsmedelsföretagare som driver slakterier skall i tillämpliga delar begära, ta emot, kontrollera och reagera på information från livsmedelskedjan enligt detta avsnitt när det gäller alla djur, utom vilt, som sänds eller som kommer att sändas till slakteriet.

1.

Desomansvararfördriftenpåslakterierfårintetaemotdjurpåslakterietsområdesåvidadeinteharbegärtochfått sådan relevant information om livsmedelssäkerheten som finns i journalerna från den jordbruksanläggning varifrån djuren kommer, i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004.

2.

Desomansvararfördriftenpåslakterierskallhafåttinformationenminst24timmarinnandjurenanländertillslakteriet utom under de förhållanden som nämns i punkt 7.

L 226/38

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

3.

Av den relevanta information om livsmedelssäkerheten som avses i punkt 1 skall särskilt följande framgå:

a)

Tillståndet när det gäller den jordbruksanläggning varifrån djuren kommer eller hälsotillståndet bland djuren i närområdet.

b)

Djurens hälsotillstånd.

c)

Uppgifteromveterinärmedicinskapreparatellerannanbehandlingsomdjurenfåttunderenrelevantperiodoch med en karenstid på mer än noll dagar, tillsammans med behandlingsdatum samt karenstid.

d)

Förekomsten av sjukdomar som kan påverka köttets säkerhet som livsmedel.

e)

Analysresultat,omdeharrelevansförskyddetavfolkhälsan,avproversomtagitsavdjurellerresultatavandra prover som tagits för att diagnostisera sjukdomar som kan påverka köttets säkerhet som livsmedel, däribland prover som tagits inom ramen för övervakning och kontroll av zoonoser och restsubstanser.

f)

Relevanta rapporter om besiktningar före och efter slakt av djur från samma jordbruksanläggning, inbegripet särskilt rapporter från officiella veterinärer.

g)

Produktionsuppgifter, i den mån de anger om sjukdomar förekommer,

och

h)

namn och adress på den privata veterinär som vanligtvis anlitas av det jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån.

4.

a) Det är dock inte nödvändigt att den som ansvarar för driften på slakteriet förses med

i)

deninformationsomavsesipunkt3a,3b,3foch3homdensomansvararfördriftenpåslakterietredan kännertilldennainformation(t.ex.genomettpermanentarrangemangellerettsystemförkvalitetssäkring),

eller

ii)

den information som avses i punkt 3 a, 3 b, 3 f och 3 g om producenten uppger att det inte finns någon relevant information att lägga fram.

b)

Informationen behöver inte tillhandahållas som ett ordagrant utdrag ur journalerna från den jordbruksanläggningsomdjurenkommerifrån.Denfårlämnasgenomelektronisktdatautbyteelleriformavenstandardiserad förklaring som undertecknas av producenten.

5.

Livsmedelsföretagare som beslutar att ta emot djur på slakteriområdet efter att ha utvärderat den relevanta informationen från livsmedelskedjan, skall göra informationen tillgänglig för den officiella veterinären utan dröjsmål och, utom under de förhållanden som nämns i punkt 7, minst 24 timmar innan djuret eller djuren anländer. Livsmedelsföretagaren måste underrätta den officiella veterinären om varje sakförhållande som kan ge upphov till hälsofara innan besiktning före slakt av djuret i fråga äger rum.

6.

Om ett djur anländer till slakteriet utan information från livsmedelskedjan skall företagaren genast underrätta den officiella veterinären. Slakt får inte äga rum förrän den officiella veterinären ger tillåtelse till det.

7.

Om den behöriga myndigheten ger sitt tillstånd får information från livsmedelskedjan åtfölja de djur som den avser till slakteriet i stället för att ha inkommit minst 24 timmar i förväg, när det gäller

a)

grisar, fjäderfä eller hägnat vilt som har genomgått besiktning före slakt på den jordbruksanläggning varifrån djurenkommer,omdeåtföljsavettintygundertecknatavveterinären,därdenneförklararsighaundersöktdjuren på jordbruksanläggningen och funnit dem vara friska,

b)

tama hästdjur,

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/39

c)

djur som har nödslaktats, om de åtföljs av ett intyg där veterinären har undertecknat att besiktningen före slakt var godkänd,

och

d)

djur som inte levereras till slakteriet direkt från den jordbruksanläggning varifrån de kommer.

Desomansvararfördriftenavslakterierskallutvärderadenrelevantainformationen.Omdetaremotdjurentillslakt, måste de lämna de handlingar som avses i leden ac till den officiella veterinären. Avlivning eller uppslaktning av djuren får inte ske förrän den officiella veterinären ger sin tillåtelse.

8.

Livsmedelsföretagare skall kontrollera de pass som åtföljer tama hästdjur för att se till att djuret är avsett för slakt i livsmedelssyfte. Om de tar emot djuret för slakt, skall de överlämna passet till den officiella veterinären.

L 226/40

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

BILAGA III SÄRSKILDA KRAV AVSNITT I: KÖTT FRÅN TAMA HOV- OCH KLÖVDJUR KAPITEL I: TRANSPORT AV LEVANDE DJUR TILL SLAKTERIET Livsmedelsföretagare som transporterar levande djur till slakterier skall se till att följande krav uppfylls:

1.

Djuren skall vid uppsamlingen och under transporten behandlas varsamt och så att onödigt lidande undviks.

2.

Djur som uppvisar sjukdomssymtom eller har sitt ursprung i en besättning som är kontaminerad med agens som kan påverka folkhälsan får endast transporteras till slakteriet med den behöriga myndighetens tillstånd.

KAPITEL II: KRAV FÖR SLAKTERIER Livsmedelsföretagare skall se till att slakterier där hov- och klövdjur slaktas är byggda, planerade och utrustade i enlighet med följande krav:

1.

a) Slakteriernaskallhalämpligaochhygieniskaslaktdjursstalleller,omklimatettillåterdet,slaktdjursfållorsomär lättaattrengöraochdesinficera.Dessautrymmenskallvarautrustadesåattdjurenkanfåvattenoch,vidbehov, foder. Avrinning av avloppsvatten får inte äventyra principen om säkra livsmedel.

b)

Det skall också finnas särskilda låsbara utrymmen eller, om klimatet tillåter det, särskilda fållor för sjuka och misstänktsjukadjur.Utrymmenaellerbåsenskallhaseparatavloppochvaraplaceradesåattsmittspridningtill andra djur undviks, såvida inte den behöriga myndigheten anser att sådana utrymmen är onödiga.

c)

Uppställningsutrymmena måste vara tillräckligt stora för att uppfylla djurskyddskraven. De måste vara planerade så att besiktningen före slakt, inklusive identifiering av djuren eller grupperna av djur, underlättas.

2.

För att undvika kontaminering av kött skall slakterier

a)

ha tillräckligt många lämpliga lokaler för att arbetsmomenten skall kunna utföras,

b)

haettseparatutrymmeförtömningochrengöringavmagarochtarmar,såvidaintedenbehörigamyndigheten i varje enskilt fall tillåter att dessa arbetsmoment skiljs åt i tid inom ett visst slakteri,

c)

se till att följande arbetsmoment skiljs åt i rum eller tid:

i)

Bedövning och avblodning.

ii)

När det gäller svin: skållning, avhårning, skrapning och svedning.

iii)

Urtagning och vidare uppslaktning.

iv)

Behandling av rena tarmar och magar.

v)

Beredning och rengöring av andra slaktbiprodukter, särskilt hantering av avhudade skallar om detta inte sker vid slaktbandet.

vi)

Emballering av slaktbiprodukter.

vii)

Avsändning av kött.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/41

d)

ha installationer som förhindrar att köttet kommer i kontakt med golv, väggar eller inredning,

och

e)

haslaktband(därsådanaanvänds)somärutformadepåettsådantsättattslaktförfarandetkanpågåutanavbrott och korskontaminering undviks mellan de olika delarna av slaktbandet. Om mer än ett slaktband används i samma lokaler, skall banden vara åtskilda så att ingen korskontaminering sker.

3.

Detmåstefinnasutrustningförattdesinficeraverktygmedhettvattensomhållerentemperaturpåminst82°C,eller ett alternativt system med samma verkan.

4.

Den utrustning som personal som hanterar oskyddat kött använder för handtvätt skall ha kranar som är utformade på ett sådant sätt att föroreningar inte förs vidare.

5.

Detskallfinnaslåsbarautrymmenförkylförvaringavbeslagtagetköttochsärskilda,låsbarautrymmenförlagringav kött som förklarats otjänligt som livsmedel.

6.

Detskallfinnasenseparatplatsmedlämpligaanordningarförrengöring,avspolningochdesinficeringavtransportmedel för djur. Slakterier behöver dock inte ha dessa platser och anordningar om den behöriga myndigheten ger sitt tillstånd till detta och om officiellt godkända platser och anordningar finns i närheten.

7.

Detskallfinnaslåsbarautrymmensomärreserveradeförslaktavsjukaochmisstänktadjur.Dettaärintenödvändigt om sådan slakt sker på andra anläggningar som godkänts av den behöriga myndigheten för ändamålet eller i slutet av en normal slaktperiod.

8.

Omnaturgödselellermag-ochtarminnehålllagrasislakteriet,skallettseparatområdeellerenseparatplatsavskiljas

 för detta ändamål.

9.

Det skall finnas lämpligt utrustade och låsbara utrymmen eller, vid behov, ett rum som enbart får användas av tillsynspersonal.

KAPITEL III: KRAV FÖR STYCKNINGSANLÄGGNINGAR Livsmedelsföretagare skall se till att styckningsanläggningar där kött från tama hov- och klövdjur hanteras uppfyller följande krav:

1.

De skall vara utformade så att kontaminering av köttet undviks, särskilt genom att

a)

arbetsmomenten kan pågå fortlöpande,

eller

b)

åtskillnad mellan de olika varupartierna säkerställs.

2.

De skall ha separata utrymmen för lagring av emballerat och oskyddat kött, såvida köttet inte lagras vid olika tidpunkter eller på sådant sätt att emballage och lagringssätt inte utgör en kontaminationskälla för köttet.

3.

De skall ha styckningslokaler som är utrustade för att garantera överensstämmelse med kraven i kapitel V.

4.

De skall ha utrustning för handtvätt som är försedd med kranar som är utformade på ett sådant sätt att föroreningar inte förs vidare. Utrustningen skall användas av den personal som hanterar oskyddat kött.

5.

Det skall finnas anordningar för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en temperatur på minst 82 °C, eller ett alternativt system med samma verkan.

L 226/42

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL IV: SLAKTHYGIEN Livsmedelsföretagare som driver slakterier där tama hov- och klövdjur slaktas skall se till att följande krav uppfylls:

1.

Det fårinte dröja onödigt längemellandentidpunktdådjurenanländer tillslakteriet och själva slakten. Djuren skall dock ges vila före slakten om det är nödvändigt för deras välbefinnande.

2.

a) Kött från andra djur än de som anges i b och c får inte användas till livsmedel om djuren har dött på annat sätt än genom avlivning i ett slakteri.

b)

Endast levande djur avsedda för slakt får föras in i slaktlokalerna, med undantag för

i)

djur som nödslaktats utanför ett slakteri enligt kapitel VI,

ii)

djur som avlivats i produktionsanläggningen enligt avsnitt III

och

iii)

frilevande vilt i enlighet med kapitel II i avsnitt IV.

c)

Köttfråndjursomslaktasefterenolyckapåslakterietfåranvändassomlivsmedel,omingaandraallvarligaskador hittas vid besiktning än de som uppstod vid olyckan.

3.

Djur eller, i tillämpliga fall, varje sändning av djur som skickas till slakt måste identifieras på ett sådant sätt att deras ursprung kan spåras.

4.

Djuren måste vara rena.

5.

Densomansvararfördriftenpåettslakteriskallföljainstruktionernafråndenveterinärsomutsettsavdenbehöriga myndigheten i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004 så att besiktningen före slakt av varje djur som skall slaktas genomförs under lämpliga betingelser.

6.

Djur som förs in i slaktlokalen skall avlivas utan onödigt dröjsmål.

7.

Bedövning, avblodning, avhudning, urtagning och annan uppslaktning skall utföras utan onödigt dröjsmål och på ett sådant sätt att kontaminering av köttet undviks. Särskilt följande krav skall uppfyllas:

a)

Luft- och foderstrupe får inte skadas vid avblodningen, utom vid slakt enligt religiös sed.

b)

Då hudar och skinn avlägsnas

i)

måste all kontakt mellan skinnets utsida och slaktkroppen förhindras,

och

ii)

fårpersonalochutrustningsomkommerikontaktmedutsidanavhudarochskinnintekommaikontakt med köttet.

c)

Åtgärder måste vidtas för att förhindra att mag- och tarminnehållet kommer ut under och efter urtagning och för att säkerställa att urtagningen görs så snabbt som möjligt efter bedövningen.

d)

Juvret måste avlägsnas på ett sådant sätt att ingen mjölk eller råmjölk förorenar slaktkroppen.

8.

Fullständigavhudningavslaktkroppenochandradelaravkroppensomäravseddaattanvändassomlivsmedelmåste utföras,utomförsvinochförskallarochfötteravfår,getterochkalvar.Skallarochfötterskallhanteraspåettsådant sätt att kontaminering av annat kött undviks.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/43

9.

Om svin inte avhudas, skall borsten avlägsnas omedelbart. Risken för kontaminering av köttet med skållningsvatten måste minimeras. Vid skållning får endast godkända ämnen användas. Svin måste efteråt sköljas grundligt med vatten av dricksvattenkvalitet.

10.

Ingen synlig fekal kontaminering får finnas på slaktkropparna. All synlig kontaminering skall utan dröjsmål avlägsnas genom putsning eller på alternativt sätt med motsvarande verkan.

11.

Slaktkroppar och slaktbiprodukter får inte komma i kontakt med golv, väggar eller plattformar.

12.

Den som ansvarar för driften på ett slakteri skall följa den behöriga myndighetens instruktioner så att besiktningen efter slakt av alla slaktade djur genomförs under lämpliga betingelser i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004.

13.

Delar som avlägsnats från en slaktkropp som är underkastad besiktning

a)

skall förbli identifierbara som härrörande från en viss slaktkropp,

och

b)

får inte komma i kontakt med någon annan slaktkropp, slaktbiprodukter eller inälvor, inbegripet sådana som redan genomgått besiktning efter slakt, tills besiktningen efter slakt har avslutats.

Förutsatt att penisen inte uppvisar patologiska skador får den dock kasseras omedelbart.

14.

Båda njurarnas fettmantel skall avlägsnas. När det gäller nötkreatur, svin och hästdjur skall även njurkapseln avlägsnas.

15.

Omblodellerandraslaktbiprodukterfrånfleradjursamlasisammabehållareinnanbesiktningenefterslaktharavslutats, skall hela innehållet förklaras otjänligt som livsmedel om slaktkroppen av ett eller flera av djuren i partiet förklarats otjänlig som livsmedel.

16.

Efter besiktning efter slakt gäller följande:

a)

Tonsillerna på nötkreatur och hästdjur skall avlägsnas på ett hygieniskt sätt.

b)

Delar som är otjänliga som livsmedel skall så snart som möjligt avlägsnas från den rena delen av anläggningen.

c)

Kött som tagits i beslag eller förklarats otjänligt som livsmedel och oätliga biprodukter får inte komma i kontakt med kött som förklarats tjänligt som livsmedel.

d)

Inälvor, eller delar av dessa som inte har avlägsnats från slaktkroppen, med undantag av njurarna, skall avlägsnas fullständigt och så snart som möjligt, såvida inte den behöriga myndigheten medgett något annat.

17.

När slakten och besiktningen efter slakt är slutförda skall köttet lagras enligt bestämmelserna i kapitel VII.

18.

Före ytterligare hantering, måste

a)

magar skållas eller rengöras,

b)

tarmar tömmas och rengöras,

och

c)

skallar och fötter avhudas eller skållas och avhåras.

19.

Om anläggningar är godkända för slakt av olika djurarter eller för att hantera slaktkroppar av hägnat och frilevande vilt,skallförsiktighetsåtgärdervidtasföratt,genomåtskillnadantingenitidellerrumavdearbetsmomentsomutförs pådeolikaarterna,förhindrakorskontaminering.Detskallfinnassärskildautrymmenföratttaemotrespektivelagra icke avhudade slaktkroppar såväl av hägnat vilt som avlivats på jordbruksanläggningen som av frilevande vilt.

L 226/44

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

20.

Om slakteriet saknar låsbara utrymmen som uteslutande används för slakt av sjuka eller misstänkt sjuka djur, måste de utrymmen som används för slakt av sådana djur rengöras, spolas och desinficeras under offentlig tillsyn innan de på nytt används för slakt av andra djur.

KAPITEL V: HYGIEN VID STYCKNING OCH URBENING Livsmedelsföretagare skall se till att styckning och urbening av kött från tama hov- och klövdjur utförs i enlighet med följande krav:

1.

På slakterier får slaktkroppar av tama hov- och klövdjur styckas till halva slaktkroppar eller kvartsparter, och halva slaktkroppar till högst tre grovstyckade delar. Ytterligare styckning och urbening skall utföras på en styckningsanläggning.

2.

Arbetet med köttet skall organiseras så att kontaminering förhindras eller minimeras. Därför måste den som driver ett livsmedelsföretag särskilt se till följande:

a)

Kött avsett för styckning skall föras in till arbetsplatsen efter hand som det behövs.

b)

Vid styckning, urbening, putsning, skivning, tärning, inslagning och emballering skall köttets temperatur hållas vid högst 3 °C för slaktbiprodukter och 7 °C för annat kött genom en rumstemperatur på högst 12 °C eller genom ett alternativt system med motsvarande verkan.

c)

Om lokalerna är godkända för styckning av kött från olika djurarter, skall säkerhetsåtgärder vidtas för att undvika korskontaminering, vid behov genom att arbetsmomenten för de olika arterna skiljs åt i rum eller tid.

3.

Dock får kött benas ur och styckas innan den temperatur som anges i punkt 2 b uppnåtts i enlighet med punkt 3 i kapitel VII.

4.

Kött får även benas ur och styckas innan den temperatur som anges i punkt 2 b uppnåtts när styckningslokalen är belägenpåsammaplatssomslaktlokalen.Idettafallmåsteköttetöverförastillstyckningslokalenantingendirektfrån slaktlokalen eller efter en väntetid i ett sval- eller kylrum. Så snart köttet styckats och, i tillämpliga fall, emballerats, skall köttet kylas till den temperatur som anges i punkt 2 b.

KAPITEL VI: NÖDSLAKT UTANFÖR SLAKTERIET

Livsmedelsföretagareskallsetillattköttfråntamahov-ochklövdjursomharnödslaktatspåannanplatsänslakteriet,endast får användas som livsmedel om det uppfyller alla nedanstående krav:

1.

Ettförövrigtfrisktdjurskallharåkatutförenolyckasom,medbeaktandeavdjuretsvälbefinnande,förhindrardess transport till slakteriet.

2.

En veterinär skall genomföra en besiktning före slakt av djuret.

3.

Detavlivadeochavblodadedjuretskalltransporterasutanonödigtdröjsmåltillslakterietpåetthygienisktsätt.Under överinseende av en veterinär får mage och tarmar avlägsnas men ingen annan uppslaktning genomföras på plats. Avlägsnade inälvor skall åtfölja det avlivade djuret till slakteriet med uppgift om att de tillhör detta djur.

4.

Om det tar mer än två timmar mellan avlivandet av djuret och dess ankomst till slakteriet skall det kylas. Aktiv nedkylning krävs inte om klimatförhållandena medger detta.

5.

Ett intyg som utfärdats av den livsmedelsföretagare som födde upp djuret, med fastställande av djurets identitet och uppgifteromveterinärmedicinskapreparatellerannanbehandlingsomdjuretfått,behandlingsdatumsamtkarenstid skall åtfölja det avlivade djuret till slakteriet.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/45

6.

Ettintygsomutfärdatsavveterinärenochsomvisarattbesiktningenföreslaktgivitettgynnsamtresultat,meduppgifteromdatumochtidpunktförnödslaktenochmotivettilldennasamtdeneventuellabehandlingsomveterinären har givit djuret skall åtfölja det avlivade djuret till slakteriet.

7.

Det avlivade djuret skall vara tjänligt som livsmedel efter en besiktning efter slakt som genomförs i slakteriet i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004 och i vilken sådana eventuella prover ingår som krävs vid nödslakt.

8.

Livsmedelsföretagare måste följa de anvisningar om köttets användning som den officiella veterinären ger efter en besiktning efter slakt.

9.

Livsmedelsföretagarefårpåmarknadenintesläppautköttfråndjursomharnödslaktatsomdettaköttinteärförsett med en särskild kontrollmärkning, som inte kan förväxlas med den kontrollmärkning som föreskrivs i förordning (EG) nr 854/2004 eller den identifieringsmärkning som föreskrivs i bilaga II avsnitt I i den här förordningen. Sådant kött får endast släppas ut påmarknaden i denmedlemsstatdärslaktensker och ienlighetmednationell lagstiftning.

KAPITEL VII: LAGRING OCH TRANSPORT

Livsmedelsföretagareskallsetillattlagringochtransportavköttfråntamahov-ochklövdjurutförsienlighetmedföljande krav:

1.

a) Såvida inte annat föreskrivs i särskilda bestämmelser skall köttet efter besiktningen efter slakt omedelbart kylas i slakteriet för att garantera en temperatur genom hela köttet av högst 3 °C för slaktbiprodukter och 7 °C för annat kött, på ett sådantsätt att kylkurvan ger en kontinuerlig sänkning av temperaturen. Kött får dock styckas och urbenas under kylningen i enlighet med punkt 4 i kapitel V.

b)

Under kylningen skall ventilationen vara tillräcklig för att förhindra kondensbildning på köttets yta.

2.

Köttet måste uppnå den temperatur som anges i punkt 1 och behålla denna temperatur under lagring.

3.

Köttet måste uppnå den temperatur som anges i punkt 1 före transport och behålla denna temperatur under transporten. Transporten får dock även äga rum om den behöriga myndigheten tillåter detta för att möjliggöra produktion av specifika produkter, under förutsättning att

a)

en sådan transport äger rum enligt de krav som den behöriga myndigheten anger för transport från en viss anläggning till en annan anläggning,

och

b)

köttetomedelbartlämnarslakterietellerenstyckningslokalbelägenpåsammaplatssomslaktlokalen,ochtransporten inte pågår mer än två timmar.

4.

Kött avsett för infrysning skall frysas utan onödigt dröjsmål, vid behov med iakttagande av en stabiliseringsperiod före infrysningen.

5.

Oskyddat kött måste lagras och transporteras skilt från emballerat kött, såvida inte lagringen eller transporten sker vid olika tidpunkter eller på sådant sätt att emballage och lagrings- eller transportsätt inte utgör en kontaminationskälla för köttet.

AVSNITT II: KÖTT FRÅN FJÄDERFÄ OCH HARDJUR KAPITEL I: TRANSPORT AV LEVANDE DJUR TILL SLAKTERIET Livsmedelsföretagare som transporterar levande djur till slakterier skall se till att följande krav uppfylls:

1.

Djuren skall vid uppsamlingen och under transporten behandlas varsamt och så att onödigt lidande undviks.

2.

Djur som uppvisar sjukdomssymtom eller har sitt ursprung i en besättning som är kontaminerad med agens som kan påverka folkhälsan får endast transporteras till slakteriet med den behöriga myndighetens tillstånd.

L 226/46

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

3.

Transportlådor för leverans av djur till slakteriet och moduler, om sådana används, skall vara av korrosionsbeständigt material samt vara lätta att rengöra och desinficera. All utrustning som används för att samla upp och leverera levande djur skall omedelbart efter tömning och vid behov före återanvändning, rengöras, spolas och desinficeras.

KAPITEL II: KRAV FÖR SLAKTERIER Livsmedelsföretagareskallsetillattslakterierdärfjäderfänochhardjurslaktasärbyggda,utformadeochutrustadeienlighet med följande krav:

1.

De skall ha en lokal eller ett täckt utrymme för mottagning och besiktning av djuren före slakt.

2.

För att undvika kontaminering av kött skall slakterier

a)

ha tillräckligt många lämpliga lokaler för att arbetsmomenten skall kunna utföras,

b)

ha ett separat utrymme avdelat för urtagning och vidareberedning, bl.a. tillsats av smakämnen i hela slaktkropparavfjäderfän,såvidaintedenbehörigamyndighetenivarjeenskiltfalltillåterattdessaarbetsmomentskiljsåt i tid inom ett visst slakteri,

c)

se till att följande arbetsmoment skiljs åt i rum eller tid:

i)

Bedövning och avblodning.

ii)

Plockning eller avhudning och eventuell skållning.

iii)

Avsändning av kött,

d)

ha installationer som förhindrar att köttet kommer i kontakt med golv, väggar eller inredning,

och

e)

haslaktband(därsådanaanvänds)somärutformadepåettsådantsättattslaktförfarandetkanpågåfortlöpande och korskontaminering undviks mellan de olika delarna av slaktbandet. Om mer än ett slaktband används i samma lokaler, skall de vara åtskilda så att ingen korskontaminering sker.

3.

Det måste finnas anordningar för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en temperatur av minst 82 °C, eller ett alternativt system med samma verkan.

4.

Den utrustning som personal som hanterar oskyddat kött använder för handtvätt skall ha kranar som är utformade på ett sådant sätt att inte föroreningar förs vidare.

5.

Detskallfinnaslåsbarautrymmenförkylförvaringavbeslagtagetköttochsärskilda,låsbarautrymmenförlagringav kött som förklarats otjänligt som livsmedel.

6.

Det skall finnas en separat plats med lämpliga anordningar för rengöring, avspolning och desinficering av

a)

transportutrustning, till exempel lådor,

och

b)

transportmedel.

Dessa platser och anordningar är inte obligatoriska för b, om officiellt godkända platser och anordningar finns i närheten.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/47

7.

Det skall finnas lämpligt utrustade och låsbara utrymmen eller, vid behov, ett rum som enbart får användas av tillsynspersonal.

KAPITEL III: KRAV FÖR STYCKNINGSANLÄGGNINGAR

1.

Livsmedelsföretagareskallsetillattstyckningsanläggningardärköttfrånfjäderfäellerhardjurhanterasuppfyllerföljande krav:

a)

De skall vara utformade så att köttet inte kontamineras, särskilt genom att

i)

arbetsmomenten kan pågå fortlöpande,

eller

ii)

så att åtskillnad mellan de olika varupartierna säkerställs.

b)

De skall ha separata utrymmen för lagring av emballerat och oskyddat kött, såvida köttet inte lagras vid olika tidpunkter eller på sådant sätt att emballage och lagringssätt inte utgör en kontaminationskälla för köttet.

c)

De skall ha styckningslokaler som är utrustade för att garantera överensstämmelse med kraven i kapitel V.

d)

De skall, för personal som hanterar oskyddat kött, ha utrustning för handtvätt som är försedd med kranar som är konstruerade för att förhindra att föroreningar förs vidare.

e)

Detskallfinnasanordningarförattdesinficeraverktygmedhettvattensomhållerentemperaturpåminst82°C, eller ett alternativt system med samma verkan.

2.

Om följande moment utförs på styckningsanläggningen, skall livsmedelsföretagare se till att det finns separata lokaler för detta:

a)

Urtagningavgässochankorsomfödsuppförproduktionavgås-elleranklever(foiegras)ochsomharbedö-

 vats, avblodats och plockats på uppfödningsanläggningen, eller

b)

urtagning av fjäderfä som styckhanterats enligt metoden med senarelagd urtagning.

KAPITEL IV: SLAKTHYGIEN Livsmedelsföretagare som driver slakterier där fjäderfä eller hardjur slaktas skall se till att följande krav uppfylls:

1.

a) Köttfrånandradjurändesomangesibfårinteanvändassomlivsmedel,omdehardöttpåannatsättängenom avlivning i slakteriet.

b)

Endast levande fjäderfän avsedda för slakt får föras in i slaktlokalerna, med undantag för

i)

fjäderfän som styckhanterats enligt metoden med senarelagd urtagning, gäss och ankor som fötts upp för 

produktionavgås-elleranklever(foiegras)samtfåglarsomintebetraktassomtamfjäderfämensomföds upp som sådana, om de slaktas på jordbruksföretaget enligt kapitel VI,

ii)

hägnat vilt som slaktas på produktionsplatsen enligt avsnitt III,

och

iii)

småvilt enligt kapitel III i avsnitt IV.

L 226/48

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2.

Den som ansvarar för driften på ett slakteri skall följa den behöriga myndighetens instruktioner så att besiktningen före slakt genomförs under lämpliga betingelser.

3.

Om anläggningar är godkända för slakt av olika djurarter eller för att hantera slaktkroppar av hägnade strutsfåglar ochfrilevandesmåvilt,skallförsiktighetsåtgärdervidtasförattgenomåtskillnadantingenitidellerirumavdearbetsmoment som utförs på de olika arterna förhindra korskontaminering mellan dessa. Det skall finnas särskilda utrymmenföratttaemotrespektivelagraslaktkropparavhägnadestrutsfåglarsomslaktatspåjordbruksanläggningenoch av småvilt.

4.

Fjäderfän som förs in i slaktlokalen skall slaktas utan onödigt dröjsmål.

5.

Bedövning, avblodning, avhudning eller plockning, urtagning och annan uppslaktning skall utföras utan onödigt dröjsmålochpåettsådantsättattkontamineringavköttetundviks.Isynnerhetskallåtgärdervidtasförattförhindra att mag- och tarminnehåll kommer ut under urtagningen.

6.

Densomansvararfördriftenpåettslakteriskallföljadenbehörigamyndighetensinstruktionerförattsetillattbesiktningen efter slakt genomförs under lämpliga betingelser, och särskilt att slaktade djur kan besiktigas på korrekt sätt.

7.

Efter besiktning efter slakt gäller följande:

a)

Delar som är otjänliga som livsmedel skall så snart som möjligt avlägsnas från den rena delen av anläggningen.

b)

Kött som tagits i beslag eller förklarats otjänligt som livsmedel och oätliga biprodukter får inte komma i kontakt med kött som förklarats tjänligt som livsmedel.

c)

Inälvorellerdelaravdessasominteharavlägsnatsfrånslaktkroppenskall,medundantagavnjurar,ommöjligt avlägsnas fullständigt och så snart som möjligt, såvida inte den behöriga myndigheten medgivit något annat.

8.

Efter besiktning och urtagning skall slaktade djur så snart som möjligt rengöras och kylas ned till en temperatur på högst 4 °C, utom om köttet styckas när det är varmt.

9.

När slaktkroppar vattenkyls skall följande beaktas:

a)

Allaförsiktighetsåtgärderskallvidtasförattundvikakontamineringavslaktkroppar,varvidhänsynskalltastill sådanaparametrarsomslaktkroppensvikt,vattnetstemperatur,vattenflödetsvolymochriktningsamtkyltiden.

b)

Utrustningen skall tömmas helt, rengöras och desinficeras när det behövs och minst en gång om dagen.

10.

Sjuka eller misstänkt sjuka djur och djur som slaktas enligt program för utrotning eller bekämpning av djursjukdomarfårslaktaspåanläggningenendastmedtillståndavdenbehörigamyndigheten.Slaktenskalldåskeunderoffentligtillsyn,ochdetskallvidtasåtgärderförattundvikakontaminering;lokalernaskallrengörasochdesinficerasinnan de får användas på nytt.

KAPITEL V: HYGIEN UNDER OCH EFTER STYCKNING OCH URBENING Livsmedelsföretagare skall se till att styckning och urbening av kött från fjäderfä och hardjur utförs i enlighet med följande krav:

1.

Arbetet med köttet skall organiseras så att kontaminering förhindras eller minimeras. Därför måste den som driver ett livsmedelsföretag särskilt se till följande:

a)

Kött avsett för styckning skall föras in till arbetsplatsen efter hand som det behövs.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/49

b)

Vid styckning, urbening, putsning, skivning, tärning, inslagning och emballering skall köttets temperatur hållas vid högst 4 °C genom en rumstemperatur på 12 °C eller ett alternativt system med samma verkan.

c)

Om lokalerna är godkända för styckning av kött från olika djurarter, skall säkerhetsåtgärder vidtas för att undvika korskontaminering, vid behov genom att arbetsmomenten för de olika arterna skiljs åt i rum eller tid.

2.

Dockfårköttbenasurochstyckasinnantemperaturenipunkt1bharuppnåttsomstyckningslokalenärbelägenpå samma plats som slaktlokalen, under förutsättning att köttet överförs till styckningslokalen antingen

a)

direkt från slaktlokalen

eller

b)

efter en väntetid i ett sval- eller kylrum.

3.

Såsnartköttetstyckatsoch,itillämpligafall,emballerats,skallköttetkylastilldentemperatursomangesipunkt1b.

4.

Oskyddat kött måste lagras och transporteras skilt från emballerat kött, såvida inte lagringen eller transporten sker vid olika tidpunkter eller på sådant sätt att emballage och lagrings- eller transportsätt inte utgör en kontaminationskälla för köttet.

KAPITEL VI: AVLIVNING PÅ JORDBRUKSANLÄGGNINGEN LivsmedelsföretagarefåravlivafjäderfäenligtkapitelIVpunkt1bipåjordbruksanläggningenendastmeddenbehörigamyndighetens tillstånd och i enlighet med följande krav:

1.

Jordbruksanläggningen skall regelbundet genomgå veterinärkontroll.

2.

Livsmedelsföretagaren skall i förväg underrätta den behöriga myndigheten om vilken dag och vid vilken tidpunkt avlivningen skall äga rum.

3.

Jordbruksanläggningen skall ha utrymmen där fåglarna kan föras samman för att genomgå besiktning före slakt.

4.

Jordbruksanläggningen skall ha lämpliga lokaler för hygienisk avlivning och vidare hantering av fåglarna.

5.

Djurskyddsbestämmelserna skall följas.

6.

De avlivade fåglarna skall åtföljastill slakteriet avett intyg som utfärdats av den livsmedelsföretagare somfödde upp djuret med uppgifter om veterinärmedicinska preparat eller annan behandling som djuret fått, behandlingsdatum samt karenstid samt dagen och tidpunkten för slakten.

7.

Det slaktade djuret skall åtföljas till slakteriet av ett intyg som utfärdats av den officiella eller godkända veterinären i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004.

8.

Närdetgällerfjäderfäsomföttsuppförproduktionavfoiegrasskalldeickeurtagnaochiförekommandefallnedkyldafåglarnaomedelbarttransporterastillettslakteriellerenstyckningsanläggning.Deskalltasurinom24timmar efter avlivningen under den behöriga myndighetens tillsyn.

9.

Fjäderfämedsenarelagdurtagningsomerhållitspåproduktionsanläggningenfårbevarasihögst15dagarvidentemperaturpåhögst4°C.Däreftermåstefåglarnatasuriettslakteriellerenstyckningsanläggningbelägenisammamedlemsstat som produktionsanläggningen.

L 226/50

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

AVSNITT III: KÖTT FRÅN HÄGNAT VILT

1.

Bestämmelserna i avsnitt I skall tillämpas på produktion och utsläppande på marknaden av kött från hägnat vilt av partåigadäggdjur(hjortdjurochvildsvin),såvidaintedenbehörigamyndighetenanserattdeäromöjligaatttillämpa.

2.

Bestämmelserna i avsnitt II skall tillämpas på produktion och utsläppande på marknaden av kött från strutsfåglar. Bestämmelserna i avsnitt I skall dock gälla om den behöriga myndigheten anser dem vara lämpliga. Det måste tillhandahållas lämpliga utrymmen, anpassade efter djurens storlek.

3.

Utanhinderavpunkterna1och2fårlivsmedelsföretagareslaktahägnadestrutsfåglarochdehägnadehov-ochklöv-

 djursomavsesipunkt1påursprungsplatsenmeddenbehörigamyndighetenstillståndunderföljandeförutsättningar:

a)

Närdjurenintekantransporteras,förattundvikaallriskfördensomhanterardjurenellerförattskyddadessa.

b)

Hjorden skall regelbundet genomgå veterinärkontroll.

c)

En begäran skall göras av djurägaren.

d)

Denbehörigamyndighetenskalliförvägunderrättasomvilkendagochvidvilkentidpunktdjurenkommeratt

slaktas.

e)

Jordbruksanläggningen skall ha förfaranden för att sammanföra en grupp djur som skall slaktas så att de kan besiktigas före slakt.

f)

Jordbruksanläggningen skall ha utrymmen som är lämpliga för avlivning och avblodning av djuren och, om strutsfåglar skall plockas, plockning av dessa.

g)

Djurskyddskrav skall vara uppfyllda.

h)

De avlivade och avblodade djuren skall utan onödigt dröjsmål transporteras till slakteriet på ett hygieniskt sätt. Om transporttiden överskrider två timmar skall djuren vid behov kylas ned. Urtagning får genomföras på plats under överinseende av en veterinär.

i)

Ett intyg som utfärdats av den livsmedelsföretagare som födde upp dem, med fastställande av djurens identitet ochuppgifteromveterinärmedicinskapreparatellerannanbehandlingsomdjurenfått,behandlingsdatumsamt karenstid skall åtfölja de avlivade djuren till slakteriet.

j)

Ett intyg som utfärdats och undertecknats av den officiella eller godkända veterinären och som visar att besiktningen före slakt givit ett gynnsamt resultat och att avlivning och avblodning genomförts på korrekt sätt, med datumochtidpunktförslaktenskallåtföljadeavlivadedjurenundertransporttilldengodkändaanläggningen.

4.

Livsmedelsföretagare får även avliva bison på jordbruksanläggningen i enlighet med punkt 3 under exceptionella förhållanden.

AVSNITT IV: VILTKÖTT KAPITEL I: UTBILDNING AV JÄGARE I HÄLSA OCH HYGIEN

1.

Personer som jagar vilt i syfte att släppa ut det på marknaden som livsmedel skall ha tillräckliga kunskaper i viltpatologiochiproduktionochhanteringavfrilevandeviltochköttfrånfrilevandeviltförattkunnagöraenförstaunder- sökning av det nedlagda viltet på plats.

2.

Det är emellertid tillräckligt om minst en person i ett jaktlag har de kunskaper som anges i punkt 1. Hänvisningar i detta avsnitt till en utbildad person är hänvisningar till den personen.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/51

3.

Den utbildade personen kan även vara jakträttsinnehavare eller viltvårdare om de ingår i jaktlaget eller befinner sig i jaktområdets omedelbara närhet. I det senare fallet måste jägaren visa viltet för jakträttsinnehavaren eller viltvårdaren och informera denne om eventuellt onormalt beteende som iakttagits före avlivandet.

4.

Den utbildning som tillhandahålls måste vara tillfredsställande enligt den behöriga myndigheten för att jägarna skall bli utbildade personer. Den bör omfatta minst följande ämnen:

a)

Normal anatomi, fysiologi och normalt beteende hos vilt.

b)

Onormaltbeteendeochsjukligaförändringarhosviltpågrundavsjukdomar,miljöföroreningarellerandrafaktorer som kan påverka människors hälsa efter konsumtion av köttet.

c)

Hygienregler och korrekta metoder för att bland annat hantera, transportera och ta ur avlivat vilt.

d)

Lagstiftning och förvaltningsbestämmelser om de villkor i fråga om djur- och folkhälsa samt hygien som reglerar utsläppande av viltkött på marknaden.

5.

Den behöriga myndigheten skall uppmuntra jägarnas organisationer att tillhandahålla sådan utbildning.

KAPITEL II: HANTERING AV STORVILT

1.

Efter avlivning skall storvilt öppnas och magar och tarmar tas ut så snart som möjligt och skall vid behov avblodas.

2.

Denutbildadepersonenskallundersökakroppenochallaurtagnainälvorförattletaefterteckensomkantydapåatt köttet utgör en hälsorisk. Undersökningen skall göras så snart som möjligt efter avlivningen.

3.

Kött från storvilt får endast släppas ut på marknaden om kroppen transporteras till en vilthanteringsanläggning så snart som möjligt efter det att den undersökning som avses i punkt 2 har ägt rum. Inälvorna måste åtfölja kroppen i enlighet med punkt 4. Inälvorna måste gå att identifiera som tillhörande ett visst djur.

4.

a) Om inga onormala tecken upptäcks vid den undersökning som avses i punkt 2, om inget onormalt beteende observeratsföreavlivningenochomdetintefinnsmisstankeommiljöförorening,skalldenutbildadepersonen tilldjurkroppenbifogaettintygsomangerdetta.Intygetskalläveninnehålladatum,tidpunktochplatsföravlivningavdjuret.Idettafallbehöverinteskalleochinälvoråtföljakroppen,utomnärdetgällerartersomkantänkas ha trikinos (svin, hästdjur och andra), vars skalle (med undantag av betar) och mellangärde måste åtfölja kroppen. Jägare måste emellertid uppfylla alla tilläggskrav som åläggs dem i den medlemsstat där jakten äger rum, särskilt för att möjliggöra kontroll av vissa restsubstanser och ämnen i enlighet med direktiv 96/23/EG.

b)

I övriga fall måste skalle (med undantag av betar och horn) och samtliga inälvor utom mage och tarmar åtfölja kroppen. Den utbildade person som genomförde undersökningen måste underrätta den behöriga myndigheten om de onormala tecken, det onormala beteende eller den misstanke om miljöförorening som förhindrade honom eller henne från att utfärda ett intyg i enlighet med punkt 4 a.

c)

Om det i ett enskilt fall inte finns någon utbildad person som kan genomföra undersökningen enligt punkt 2 skall skalle (med undantag av betar och horn) och samtliga inälvor utom mage och tarmar åtfölja kroppen.

5.

Kylning skall inledas inom skälig tid efter avlivningen och nå en temperatur genom hela köttet på högst 7 °C. Om klimatförhållandena medger det, är aktiv kylning inte nödvändig.

6.

Vid transport till vilthanteringsanläggningen får viltet inte staplas.

L 226/52

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

7.

Storviltsomlevererastillenvilthanteringsanläggningskallöverlämnastilldenbehörigamyndighetenförbesiktning.

8.

Dessutom gäller att icke avhudat storvilt får avhudas och släppas ut på marknaden endast på följande villkor:

a)

Före avhudning skall köttet lagras och hanteras åtskilt från andra livsmedel och får inte frysas ned.

b)

Efter avhudning skall köttet genomgå en slutlig besiktning i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004.

9.

Bestämmelserna i kapitel V i avsnitt I gäller vid styckning och urbening av storvilt.

KAPITEL III: HANTERING AV SMÅVILT

1.

Den utbildade personen skall genomföra en undersökning för att finna tecken som kan tyda på att köttet utgör en hälsorisk. Undersökningen skall göras så snart som möjligt efter avlivningen.

2.

Om onormala tecken upptäcks vid undersökningen, onormalt beteende observerades före avlivningen eller miljöförorening misstänks, skall den utbildade personen informera den behöriga myndigheten.

3.

Kött från småvilt får endast släppas ut på marknaden om kroppen transporteras till en vilthanteringsanläggning så snart som möjligt efter det att den undersökning som avses i punkt 1 har ägt rum.

4.

Kylning skall inledas inom skälig tid efter avlivningen och nå en temperatur genom hela köttet på högst 4 °C. Om klimatförhållandena medger det, är aktiv kylning inte nödvändig.

5.

Urtagning skall ske, eller avslutas, utan onödigt dröjsmål vid ankomsten till vilthanteringsanläggningen om inte den behöriga myndigheten tillåter att så inte sker.

6.

Småviltsomlevererastillenvilthanteringsanläggningskallöverlämnastilldenbehörigamyndighetenförbesiktning.

7.

Bestämmelserna i kapitel V i avsnitt II gäller vid styckning och urbening av småvilt.

AVSNITT V: MALET KÖTT, KÖTTBEREDNINGAR OCH MASKINURBENAT KÖTT KAPITEL I: KRAV FÖR PRODUKTIONSANLÄGGNINGAR Livsmedelsföretagare som framställer malet kött, köttberedningar eller maskinurbenat kött skall se till att produktionsanläggningarna uppfyller följande krav:

1.

De skall vara utformade så att kontaminering av köttet och produkterna undviks, särskilt genom att

a)

arbetsmomenten kan pågå fortlöpande,

eller

b)

så att åtskillnad mellan de olika varupartierna säkerställs.

2.

Deskallhaseparatautrymmenförlagringavemballeratochoskyddatköttochprodukter,såvidaköttetintelagrasvid olika tidpunkter eller på sådant sätt att emballage och lagringssätt inte utgör en kontaminationskälla för köttet eller produkterna.

3.

De skall ha utrymmen med sådan utrustning att temperaturkraven i kapitel III kan uppfyllas.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/53

4.

De skall, för personal som hanterar oskyddat kött och oskyddade produkter, ha utrustning för handtvätt som är försedd med kranar som är konstruerade för att förhindra att föroreningar förs vidare.

5.

Det skall finnas anordningar för att desinficera verktyg med hett vatten som håller en temperatur på minst 82 °C, eller ett alternativt system med samma verkan.

KAPITEL II: KRAV FÖR RÅVAROR Livsmedelsföretagare som framställer malet kött, köttberedningar och maskinurbenat kött skall se till att de råvaror som används uppfyller följande krav:

1.

De råvaror som används för beredning av malet kött skall uppfylla följande krav:

a)

De måste uppfylla kraven för färskt kött.

b)

De måste härröra från skelettmuskulatur, inklusive vidhängande fettvävnader.

c)

De får inte härröra från

i)

benskrap från styckning eller putsning (med undantag för hela muskelstycken),

ii)

maskinurbenat kött,

iii)

kött som innehåller benfragment eller hud,

eller

iv)

köttfrånskallar,utomtuggmuskler,denicke-muskuläradelenavlineaalba,områdetkringframknäochhas-

 led, benskrap och musklerna i mellangärdet (utom om buk- och brösthinnan avlägsnats).

2.

Följande råvaror får användas till köttberedningar:

a)

Färskt kött.

b)

Kött som uppfyller kraven i punkt 1

och,

c)

om det är uppenbart att köttberedningen är avsedd att konsumeras endast om den först genomgått värmebehandling,

i)

köttsomframställtsgenommalningellerfinfördelningavköttsomuppfyllerkravenipunkt1,medundantag för punkt 1 c i,

och

ii)

maskinurbenat kött som uppfyller kraven i kapitel III, punkt 3 d.

3.

Råvaror till maskinurbenat kött måste uppfylla följande krav:

a)

De måste uppfylla kraven på färskt kött.

b)

Följande material får inte användas till maskinurbenat kött:

i)

Från fjäderfä: fötter, halshud och huvud.

ii)

Från andra djur: huvudets ben, fötter, svansar, lårben, skenben, vadben, överarmsben och underarmsben.

L 226/54

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL III: HYGIEN UNDER OCH EFTER PRODUKTION Livsmedelsföretagare som framställer malet kött, köttberedningar eller maskinurbenat kött skall se till att följande krav uppfylls:

1.

Arbetetmedköttetskallorganiserassåattkontamineringförhindrasellerminimeras.Därförskalllivsmedelsföretagare särskilt se till att det kött som används

a)

har en temperatur på högst 4 °C för fjäderfä, 3 °C för slaktbiprodukter och 7 °C för annat kött,

och

b)

förs in i beredningslokalen efterhand som det behövs.

2.

Följande krav gäller för produktion av malet kött och köttberedningar:

a)

Såvida inte den behöriga myndigheten tillåter urbening omedelbart före malning, skall fryst eller djupfryst kött somanvändsförberedningavmaletköttellerköttberedningarhaurbenatsförefrysning.Detfårbaralagrasunder en begränsad period.

b)

Malet kött som beretts av kylt kött skall användas

i)

inom 3 dagar efter slakten, om det rör sig om fjäderfä,

ii)

inom 6 dagar efter slakten, om det rör sig om andra djur än fjäderfä,

eller

iii)

inom 15 dagar efter slakten av djuren när det gäller urbenat och vakuumförpackat nöt- och kalvkött.

c)

Omedelbart efter produktionen skall malet kött och köttberedningar förpackas eller emballeras

och

i)

kylas ned till en innertemperatur på högst 2 °C för malet kött och 4 °C för köttberedningar,

eller

ii)

djupfrysas till en innertemperatur på högst 

-18 °C. Dessa temperaturer måste hållas under lagring och transport.

3.

Följande krav gäller för produktion och användning av maskinurbenat kött erhållet med teknik som inte förändrar strukturenpådebensomanväntsvidframställningenavdetmaskinurbenadeköttetochvarskalciumhaltinteärmarkant högre än den i malet kött.

a)

Råvaror för urbening från ett slakteri på samma plats får vara högst 7 dagar gamla. Annars får råvaror för urbening inte vara äldre än 5 dagar. Slaktkroppar från fjäderfä får dock inte vara äldre än 3 dagar.

b)

Maskinurbening måste ske omedelbart efter urbening.

c)

Omdetmaskinurbenadeköttetinteanvändsomedelbartefterproduktionen,måstedetförpackaselleremballeras och därefter kylas till en temperatur på högst 2 °C eller frysas till en innertemperatur på högst 

-18 °C. Dessa temperaturkrav skall bibehållas under lagring och transport.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/55

d)

Om livsmedelsföretagaren har genomfört analyser som visar att det maskinurbenade köttet uppfyller de mikrobiologiska kriterier för malet kött som antagits i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004 får det användas i köttberedningar som är klart avsedda att konsumeras endast om de först genomgått värmebehandling och i köttprodukter.

e)

Maskinurbenatköttsomintevisatsiguppfylladekriteriersomavsesidfåranvändasendastförattframställavärmebehandlade köttprodukter i anläggningar som godkänts i enlighet med denna förordning.

4.

Följande krav måste uppfyllas vid produktion och användning av maskinurbenat kött som framställs med annan teknik än den som nämns i punkt 3.

a)

Råvaror för urbening från ett slakteri på samma plats får vara högst 7 dagar gamla. Annars får råvaror för urbening inte vara äldre än 5 dagar. Fågelkroppar får dock inte vara mer än 3 dagar gamla.

b)

Om maskinurbeningen inte sker omedelbart efter urbening, skall köttbenen lagras och transporteras vid en temperatur på högst 2 °C eller, om de är frysta, vid en temperatur på högst 

-18 °C.

c)

Köttben från frysta djurkroppar får inte frysas om.

d)

Omdetmaskinurbenadeköttetinteskallanvändasinomentimmeefterproduktionen,skalldetomedelbartkylas till en temperatur på högst 2 °C.

e)

Omdetmaskinurbenadeköttetintebehandlasinom24timmarefterkylningskalldetfrysasinom12timmarefter produktionen och nå en innertemperatur på högst 

-18 °C inom sex timmar.

f)

Fryst maskinurbenat kött skall slås in eller emballeras före lagring eller transport; det får inte lagras längre än tre månader, och dess temperatur skall hållas på högst 

-18 °C under lagring och transport.

g)

Maskinurbenatköttfåranvändasendastförframställningavvärmebehandladeköttprodukterianläggningarsom godkänts i enlighet med denna förordning.

5.

Malet kött, köttberedningar och maskinurbenat kött får inte frysas om efter upptining.

KAPITEL IV: MÄRKNING

1.

Utöver kraven i direktiv 2000/13/EG (

1 ) måste livsmedelsföretagare se till att även kravet i punkt 2 uppfylls i den utsträckning som detta är nödvändigt enligt de nationella bestämmelserna i den medlemsstat där produkten släpps ut på marknaden.

2.

Konsumentförpackningar som innehåller malet kött av fjäderfä eller hovdjur eller köttberedningar som innehåller maskinurbenat kött måste vara försedda med uppgifter om att sådana produkter bör tillredas före konsumtion.

AVSNITT VI: KÖTTPRODUKTER

1.

Livsmedelsföretagare skall se till att följande delar inte används för beredning av köttprodukter:

a)

Könsorgan från antingen han- eller hondjur, med undantag för testiklar.

b)

Urinorgan, med undantag för njurar och urinblåsa.

c)

Brosk i struphuvudet, luftstrupe och extralobularbronker.

( 1 ) Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/13/EG av den 20 mars 2000 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om märkning och presentation av livsmedel samt om reklam för livsmedel (EGT L 109, 6.5.2000, s. 29). Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/89/EG (EUT L 308, 25.11.2003, s. 15).

L 226/56

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

d)

Ögon och ögonlock.

e)

Yttre hörselgången.

f)

Hornvävnad.

g)

Hos fjäderfän: Huvudet med undantag av kam och öron, skäggtömmar och slör foderstrupe, kräva, tarmar och könsorgan.

2.

Allt kött, inbegripet malet kött och köttberedningar, som skall användas vid produktion av köttprodukter måste uppfylla kraven på färskt kött. Malet kött och köttberedningar som används till köttprodukter behöver dock inte uppfylla andra särskilda krav i avsnitt V.

AVSNITT VII: LEVANDE MUSSLOR

1.

Detta avsnitt är tillämpligt på levande musslor. Med undantag av bestämmelser om rening skall det även gälla levande tagghudingar, manteldjur och marina snäckor.

2.

Kapitlen 

IVIII är tillämpliga på djur upptagna från sådana produktionsområden som den behöriga myndigheten klassificerat i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004. Kapitel IX är tillämpligt på kammusslor upptagna utanför dessa områden.

3.

Kapitlen V, VI, VIII och IX samt punkt 3 i kapitel VII är tillämpliga på detaljhandeln.

4.

Kraven i detta avsnitt kompletterar kraven i förordning (EG) nr 852/2004.

a)

Åtgärder som vidtas innan levande musslor anländer till en leveranscentral eller en reningsanläggning, kompletterar kraven i bilaga I till den förordningen.

b)

Åtgärder kompletterar kraven i bilaga II till den förordningen.

KAPITEL I: ALLMÄNNA KRAV FÖR UTSLÄPP AV LEVANDE MUSSLOR PÅ MARKNADEN

1.

Levande musslor får inte släppas ut på marknaden för detaljhandelsförsäljning på annat sätt än via en leveranscentral, där ett identifieringsmärke skall anbringas i enlighet med kapitel VII.

2.

Livsmedelsföretagare får endast ta emot sådana partier av levande musslor som uppfyller de bestämmelser om åtföljande handlingar som anges i punkterna 

37.

3.

Närenlivsmedelsföretagareförflyttarettpartilevandemusslormellananläggningar,framtillochmedpartietsankomst till en leveranscentral eller bearbetningsanläggning, skall en registreringshandling åtfölja partiet.

4.

Registreringshandlingen skall vara utfärdad på åtminstone ett av de officiella språken i den medlemsstat där den mottagande anläggningen är belägen och innehålla åtminstone den information som anges nedan.

a)

Närdetgällerettpartilevandemusslorsomskickasfrånettproduktionsområdeskallregistreringshandlingeninnehålla åtminstone följande information:

i)

Upptagarens identitet och adress.

ii)

Datum för upptagningen.

iii)

Produktionsområdets läge, beskrivet så detaljerat som möjligt eller angivet med hjälp av ett kodnummer.

iv)

Produktionsområdets hygieniska status.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/57

v)

Vilken art av skaldjur det rör sig om samt kvantiteten.

vi)

Partiets destination.

b)

När det gäller ett parti levande musslor som skickas från ett återutläggningsområde skall registreringshandlingen innehålla åtminstone den information som avses i a samt följande information:

i)

Återutläggningsområdets läge.

ii)

Återutläggningens varaktighet.

c)

Närdetgällerettpartilevandemusslorsomskickasfrånenreningsanläggningskallregistreringshandlingeninnehålla åtminstone den information som avses i a samt följande information:

i)

Reningsanläggningens adress.

ii)

Reningens varaktighet.

iii)

De datum när partiet anlände till respektive lämnade reningsanläggningen.

5.

Livsmedelsföretagare som levererar partier av levande musslor skall fylla i de tillämpliga avsnitten i registreringshandlingen så att de är lättlästa och inte kan ändras. Livsmedelsföretagare som tar emot partier av levande musslor skall datumstämpla handlingen när de mottar partiet eller registrera mottagningsdatumet på annat sätt.

6.

Livsmedelsföretagareskallbehållaenkopiaavregistreringshandlingenförvarjepartisomlevereratsochmottagitsunder minst tolv månader efter leverans eller mottagande (eller under en längre period som den behöriga myndigheten får fastställa).

7.

Om emellertid

a)

den personal som tar upp levande musslor även sköter de leveranscentraler eller reningsanläggningar, återutläggningsområden eller bearbetningsanläggningar som tar emot de levande musslorna,

och

b)

en enda behörig myndighet utövar tillsyn över alla berörda anläggningar,

behövs inga registreringshandlingar om den behöriga myndigheten tillåter detta. KAPITEL II: HYGIENKRAV FÖR PRODUKTION OCH UPPTAGNING AV LEVANDE MUSSLOR

A.

KRAV FÖR PRODUKTIONSOMRÅDEN

1.

En upptagare får endast ta upp levande musslor från produktionsområden med fasta lägen och fasta gränser som den behöriga myndigheten har klassificerat om så är lämpligt i samarbete med berörda livsmedelsföretagare som klass A, B eller C enligt förordning (EG) nr 854/2004.

2.

Livsmedelsföretagare får avyttra levande musslor som tagits upp från produktionsområden av klass A som livsmedel om de uppfyller kraven i kapitel V.

L 226/58

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

3.

Livsmedelsföretagare får avyttra levande musslor som tagits upp från produktionsområden av klass B som livsmedel endast efter behandling i en reningsanläggning eller efter återutläggning.

4.

Livsmedelsföretagare får avyttra levande musslor som tagits upp från produktionsområden av klass C som livsmedel endast efter återutläggning under en längre period enligt del C i detta kapitel.

5.

Levande musslor från produktionsområden av klass B eller C skall efter rening eller återutläggning uppfylla alla krav i kapitel V. Levande musslor från sådana områden som inte har genomgått rening eller återutläggning får dock sändas till en bearbetningsanläggning, där de skall behandlas för att eliminera patogena mikroorganismer (i förekommande fall efter det att sand, dy eller slem har avlägsnats i samma eller i en annan anläggning). Följande behandlingsmetoder är godkända:

a)

Sterilisering i hermetiskt förslutna behållare,

och

b)

följande typ av värmebehandlingar:

i)

Nedsänkning i kokande vatten under den tid som behövs för att höja den inre temperaturen i blötdjurets kött till minst 90 °C och bibehållande av denna minimitemperatur i minst 90 sekunder.

ii)

Kokningi35minuteriettslutetkärlmedentemperaturpå120160°Cochetttryckpå25kg/cm

2 , varefter skalen avlägsnas och köttet fryses till en kärntemperatur av -20 °C.

iii)

Ångkokning under tryck i ett slutet kärl där kraven på koktid och på den inre temperaturen i blötdjurens kött enligt led i skall respekteras. En validerad metod skall användas. Förfaranden, grundade på 

HACCP-principerna, skall inrättas för att kontrollera att värmen sprids jämnt.

6.

Livsmedelsföretagare får inte odla levande musslor i eller ta upp dem från områden som den behöriga myndigheteninteharklassificeratellersomärolämpligaavhälsoskäl.Livsmedelsföretagareskallbeaktaallrelevantinformationomområdenaslämplighetförproduktionochupptagning,inklusiveinformationfrånegenkontrollenoch från den behöriga myndigheten. De skall använda denna information, särskilt information om miljö- och väderförhållanden, för att fastställa hur upptagna partier skall behandlas på lämpligaste sätt.

B.

KRAV FÖR UPPTAGNING OCH HANTERING EFTER UPPTAGNING

Livsmedelsföretagare som tar upp levande musslor eller hanterar dem omedelbart efter upptagningen skall se till att följande krav är uppfyllda:

1.

Upptagningsmetoder och efterföljande hantering får inte förorsaka ytterligare kontaminering eller svåra skador på levande musslors skal eller vävnad, eller leda till förändringar som avsevärt påverkar deras lämplighet för behandling genom rening, bearbetning eller återutläggning. Livsmedelsföretagare skall särskilt

a)

skydda levande musslor på lämpligt sätt från att krossas, skrapas eller utsättas för vibrationer,

b)

inte utsätta levande musslor för extrem värme eller kyla,

c)

inte återföra levande musslor till vatten som skulle kunna kontaminera dem ytterligare,

d)

om de utför konditioneringen i naturliga miljöer, endast använda områden som den behöriga myndigheten klassificerat som klass A.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/59

2.

Transportmedletskalltillåtalämpligavrinning,varautrustatförattgebästamöjligaöverlevnadsvillkorochgeett effektivt skydd mot kontaminering.

C.

KRAV FÖR ÅTERUTLÄGGNING AV LEVANDE MUSSLOR

Livsmedelsföretagare som åter lägger ut levande musslor skall se till att följande krav är uppfyllda:

1.

Livsmedelsföretagare får endast utnyttja de områden för återutläggning av levande musslor som godkänts av den behöriga myndigheten. Områdenas gränser skall tydligt markeras med bojar, stolpar eller andra fasta hjälpmedel. 

Detskallvaraettminstaavståndmellanåterutläggningsområdena,ochävenmellanåterutläggnings-ochproduk- tionsområden, för att minimera risken för att föroreningar förs vidare.

2.

Genom villkoren för återutläggning skall bästa möjliga villkor för rening säkerställas. Livsmedelsföretagare skall särskilt

a)

använda metoder för hantering av levande musslor avsedda för återutläggning som innebär att musslornas filtreringsförmåga återställs efter utläggning i naturliga vatten,

b)

inte åter lägga ut levande musslor så tätt att reningen hindras,

c)

nedsänka levande musslor i havsvatten i återutläggningsområdet under en lämplig tidsperiod som skall fastställas på grundval av vattentemperaturen; perioden måste vara minst två månader om inte den behöriga myndigheten beslutar om en kortare period som bygger på livsmedelsföretagarens riskanalys,

och

d)

se till att det finns ett tillräckligt avstånd mellan delområdena inom ett återutläggningsområde för att förhindraattpartiernasammanblandas.Systemetalltinalltutskallanvändassåattettnyttpartiintekaninföras innan hela det tidigare partiet har avlägsnats.

3.

Livsmedelsföretagare som förvaltar återutläggningsområden skall vid den behöriga myndighetens inspektion alltid kunna dokumentera de levande musslornas ursprung, återutläggningsperioderna, utnyttjade återutläggningsområden samt partiets destination efter återutläggning.

KAPITEL III: STRUKTURELLA KRAV FÖR LEVERANSCENTRALER OCH RENINGSANLÄGGNINGAR

1.

Anläggningenpålandfårinteöversvämmasvidnormalthögttidvattenellergenomavrinningfrånomgivandeområden.

2.

Tankar och vattenbehållare skall uppfylla följande krav:

a)

Innerväggarna skall ha en slät, hård och tät yta och vara lätta att rengöra.

b)

De skall vara konstruerade så att vattnet kan rinna av helt.

c)

Vattenintag skall vara placerade så att vattnet inte kontamineras.

3.

Dessutomskallreningstankarnaireningsanläggningarnavaraavpassadeeftervolymochtypenavproduktersomskall

renas. KAPITEL IV: HYGIENKRAV FÖR LEVERANSCENTRALER OCH RENINGSANLÄGGNINGAR

A.

KRAV FÖR RENINGSANLÄGGNINGAR

Livsmedelsföretagare som renar levande musslor skall se till att följande krav är uppfyllda: 1. Före rening skall levande musslor spolas rena från dy och ansamlad smuts med rent vatten.

L 226/60

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2.

Reningssystemet skall fungera på ett sådant sätt att levande musslor snabbt återfår och upprätthåller filtreringsförmågan och skyddas från kontaminering via avfallsvatten och mot återkontamination. Efter rening skall musslornakunnabevaraenlivskraftanpassadförförpackning,lagringochtransportinnandesläppsutpåmarknaden.

3.

Mängdenlevandemusslorsomrenasfårinteöverstigareningsanläggningenskapacitet.Delevandemusslornaskall utan avbrott renas under en period som är tillräckligt lång så att de normer för hygien som fastställs i kapitel V och de mikrobiologiska kriterier som antagits i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004 uppfylls.

4.

Omenreningstankinnehållerflerapartieravlevandemusslorskalldevaraavsammaartochbehandlingenslängd skall anpassas efter det parti som kräver den längsta reningsperioden.

5.

Behållare som används för rening av levande musslor i reningssystemet skall vara konstruerade så att genomströmningavrenthavsvattenkanske.Lagrenavlevandemusslorfårintevarasåtjockaattöppningavskalenförhindras under reningen.

6.

Kräftdjur, fisk och andra marina arter får inte hållas i reningstankar där levande musslor renas.

7.

Varje förpackning med renade levande musslor som sänds till en leveranscentral skall förses med en etikett som intygar att samtliga blötdjur är renade.

B.

KRAV FÖR LEVERANSCENTRALER

Livsmedelsföretagare som driver leveranscentraler skall se till att följande krav är uppfyllda:

1.

Hantering av levande musslor, särskilt konditionering, sortering och förpackning, får inte orsaka kontaminering av produkten eller påverka musslornas livsduglighet.

2.

Före leverans skall skalen på levande musslor rengöras noggrant med rent vatten.

3.

Levande musslor skall komma från

a)

ett produktionsområde av klass A,

b)

ett återutläggningsområde,

c)

en rengöringsanläggning,

eller

d)

en annan leveranscentral.

4.

Kraven i punkterna 1 och 2 gäller även leveranscentraler ombord på fartyg. Musslor som hanteras i sådana centraler skall komma från ett produktionsområde av klass A eller ett återutläggningsområde.

KAPITEL V: HÄLSONORMER FÖR LEVANDE MUSSLOR Utöver att se till att de mikrobiologiska kriterier som antagits i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004 följs, skall livsmedelsföretagare se till att levande musslor som avyttras som livsmedel uppfyller normerna i detta kapitel:

1.

De skall ha de organoleptiska egenskaper som färska och livskraftiga musslor normalt uppvisar, med skal fria från smuts, reagera normalt på slag och ha intravalvulär vätska i normal mängd.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/61

2.

De får inte innehålla marina biotoxiner i sammanlagda kvantiteter (uppmätta i hela kroppen eller varje ätbar del separat) som överstiger följande gränsvärden:

a)

För PSP (paralytiskt skaldjursgift), 800 mikrogram per kilogram.

b)

För[REDACTED_EFTERNAMN] (amnesiframkallande skaldjursgift), 20 milligram domorinsyra per kilogram.

c)

För okadasyra, dinophysistoxiner och pectenotoxiner tillsammans, 160 mikrogram okadasyrekvivalenter per kilogram.

d)

För yessotoxiner, 1 mg yessotoxinekvivalent per kilogram.

e)

För azaspiracider, 160 mikrogram azaspiracidekvivalenter per kilogram.

KAPITEL VI: FÖRPACKNING AV LEVANDE MUSSLOR

1.

Ostron skall förpackas med det konkava skalet nedåt.

2.

Konsumentförpackningar med levande musslor skall vara förseglade och förbli förseglade efter det att de har lämnat leveranscentralen, till dess att de saluförs till konsumenterna.

KAPITEL VII: IDENTIFIERINGSMÄRKNING OCH MÄRKNING

1.

Etiketten, inklusive identifieringsmärket, skall vara vattenbeständig.

2.

Utöver de allmänna kraven för identifieringsmärken i avsnitt I i bilaga II skall etiketten innehålla följande information:

a)

Arten av mussla (vanligt och vetenskapligt namn).

b)

Förpackningsdatum, med uppgift om åtminstone dag och månad.

Utan hinder av direktiv 2000/13/EG får datum för kortaste hållbarhet ersättas med uppgiften dessa djur skall vara levande vid försäljning.

3.

Den etikett som fästs på en förpackning med levande musslor som inte är förpackade i konsumentförpackningar skall av detaljhandlaren förvaras i minst 60 dagar efter det att innehållet i förpackningen har delats upp.

KAPITEL VIII: ÖVRIGA KRAV

1.

Livsmedelsföretagare som lagrar och transporterar levande musslor skall se till att de förvaras vid en temperatur som inte inverkar menligt på livsmedelssäkerheten eller deras livsduglighet.

2.

Levande musslor får inte på nytt nedsänkas i eller sprayas med vatten sedan de förpackats för detaljhandelsförsäljning och lämnat leveranscentralen.

KAPITEL IX: SÄRSKILDA KRAV FÖR UPPTAGNING AV KAMMUSSLOR UTANFÖR KLASSIFICERADE PRODUKTIONSOMRÅDEN Livsmedelsföretagare som tar upp kammusslor utanför klassificerade produktionsområden eller hanterar sådana kammusslor skall uppfylla följande krav:

1.

Kammusslor får inte släppas ut på marknaden såvida de inte tagits upp och hanterats enligt kapitel II del B och uppfyller normerna i kapitel V inom ramen för ett egenkontrollsystem.

L 226/62

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2.

När uppgifter från officiella övervakningsprogram gör det möjligt för den behöriga myndigheten att klassificera fiske- 

vattneniförekommandefallisamarbetemedlivsmedelsföretagareskalldessutombestämmelsernaikapitelIIdelA tillämpas analogt på kammusslor.

3.

Kammusslor får endast släppas ut på marknaden som livsmedel via en fiskauktion, en leveranscentral eller en bearbetningsanläggning. När livsmedelsföretagare hanterar kammusslor i sina anläggningar, skall de informera den behöriga myndigheten och, när det gäller leveranscentraler, uppfylla de tillämpliga bestämmelserna i kapitlen III och IV.

4.

Livsmedelsföretagare som hanterar kammusslor skall

a)

i tillämpliga fall uppfylla bestämmelserna om handlingar i kapitel I punkterna 

37. I dessa fall skall registreringshandlingen klart ange läget för det område där kammusslorna togs upp eller

b)

närdetgälleremballeradekammusslor,ochinslagnakammusslorominnerförpackningengersammaskyddsom emballaget, uppfylla bestämmelserna om identifieringsmärkning och märkning i kapitel VII.

AVSNITT VIII: FISKERIPRODUKTER

1.

Dettaavsnittärintetillämpligtpåmusslor,tagghudingar,manteldjurochmarinasnäckorsomsläppsutpåmarknaden levande.MedundantagförkapitlenIochIIärdettillämpligtpådessadjurnärdeintesläppsutpåmarknadenlevande, då de i annat fall måste ha erhållits i enlighet med bestämmelserna i avsnitt VII.

2.

Kapitel III del A, C och D, kapitel IV och kapitel V är tillämpliga på detaljhandeln.

3.

Kraven i detta avsnitt kompletterar kraven i förordning (EG) nr 852/2004.

a)

För anläggningar, inklusive fartyg, som är verksamma inom primärproduktionen och därmed sammanhängande verksamheter kompletterar de kraven i bilaga I till den förordningen.

b)

För andra anläggningar, inklusive fartyg, kompletterar de kraven i bilaga II till den förordningen.

4.

I fråga om fiskeriprodukter omfattar

a)

primärproduktion :odling,fiskeochuppsamlingavlevandefiskeriprodukterisyfteattsläppautdempåmarknaden, och

b)

därmed sammanhängande verksamheter : alla följande verksamheter om de görs ombord på fiskefartyg: avlivning, avblodning, huvudskärning, rensning, borttagande av fenor, kylning och förpackning. Det omfattar även

1.

transportochlagringavsådanafiskeriprodukter,inklusivelevandefiskeriprodukter,varsegenskaperinteförändrats på avgörande sätt inom fiskodlingar på land,

och

2.

transport av sådana fiskeriprodukter, inklusive levande fiskeriprodukter, vars egenskaper inte förändrats på avgörande sätt från produktionsplatsen till den första anläggningen.

KAPITEL I: KRAV FÖR FARTYG Livsmedelsföretagare skall se till att

1.

de fartyg som används för att ta upp fiskeriprodukter från deras naturliga miljö eller för att hantera eller bearbeta dem efter upptagningen, uppfyller de strukturella kraven och utrustningskraven i del I,

och

2.

den verksamhet som pågår ombord på fartygen bedrivs enligt bestämmelserna i del II.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/63

I.

STRUKTURELLA KRAV OCH UTRUSTNINGSKRAV

A.

Krav för alla fartyg

1.

Fartygenskallvarautformadeochbyggdasåattprodukternaintekontaminerasmedslagvatten,avloppsvatten, rök, drivmedel, olja, smörjmedel eller andra skadliga ämnen.

2.

Ytor som fiskeriprodukterna kommer i kontakt med skall vara korrosionsbeständiga, släta och lätta att rengöra. Eventuella ytbeläggningar skall vara hållbara och får inte vara giftiga.

3.

Utrustningochmaterialsomanvändsförattarbetamedfiskeriprodukterskallvarakorrosionsbeständigaoch lätta att rengöra och desinficera.

4.

Intag för vatten, som används för fiskeriprodukter, skall vara placerade så att vattnet inte kontamineras.

B.

Krav för fartyg avsedda och utrustade för att bevara färska fiskeriprodukter i mer än 24 timmar

1.

Fartyg som är avsedda och utrustade för att bevara fiskeriprodukter i mer än 24 timmar skall vara utrustade med lastrum, tankar eller containrar för förvaring av fiskeriprodukter vid de temperaturer som fastställs i kapitel VII.

2.

Lastrummen skall vara åtskilda från maskinrum och besättningsutrymmen genom skiljeväggar som skall skyddadeförvaradefiskeriprodukternafrånallkontaminering.Lastrumochcontainrarsomanvändsförförvaringavfiskeriprodukterskallvarautformadesåattdessabevaraspåetthygieniskttillfredsställandesättoch vid behov se till att smältvatten inte förblir i kontakt med produkterna.

3.

Fartygsomärutrustadeförkylningavfiskeriprodukterikyltrenthavsvattenskallhatankarsomärförsedda med anordningar som gör det möjligt att hålla en jämn temperatur i hela tanken. Dessa anordningar skall åstadkomma sådan kylning att blandningen av fisk och rent havsvatten har en temperatur av högst 3 °C sex timmar efter lastning och högst 0 °C efter sexton timmar. Temperaturen skall kunna övervakas och, vid behov, registreras.

C.

Krav för frysfartyg

Frysfartyg skall

1.

varautrustademedenfrysanläggningmedtillräckligkapacitetförattsnabbtsänkatemperaturentillenkärntemperatur på högst 

-18 °C,

2.

vara utrustade med en frysanläggning med tillräcklig kapacitet för att hålla fiskeriprodukterna i lagerutrym- 

menavidentemperaturpåhögst-18°C.Lagerutrymmenaskallhautrustningförtemperaturregistreringpla- cerad så att den lätt kan avläsas. Temperaturgivare skall placeras i den del av lagerutrymmet där temperaturen är högst, och

3.

uppfylla de krav för fartyg som är avsedda och utrustade för att bevara fiskeriprodukter i mer än 24 timmar som anges i del B, punkt 2.

D.

Krav för fabriksfartyg

1.

Fabriksfartyg skall minst ha följande:

a)

Ett särskilt mottagningsområde där fiskeriprodukterna tas ombord och som är så konstruerat att varje fångstkanhållasåtskild.Dettaområdeskallvaralättattrengöraochutformatsåattprodukternaskyddas mot väder och vind och mot kontaminering.

b)

Etthygienisktsystemförtransportavfiskeriprodukterfrånmottagningsområdettillberedningsplatsen.

L 226/64

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

c)

Arbetsplatser som är tillräckligt stora för beredning och bearbetning av fiskeriprodukter under goda hygieniskaförhållanden,lättaattrengöraochdesinficerasamtutformadeocharrangeradesåattallkontaminering av produkterna förhindras.

d)

Tillräckligt stora lagringsutrymmen för färdiga produkter utformade så att de är lätta att rengöra. Om ett system för avfallshantering är i drift ombord, skall ett särskilt lastrum finnas för lagring av avfallsprodukterna.

e)

Ett utrymme för förvaring av förpackningsmaterial som är avskilt från de utrymmen där produkter bereds och bearbetas.

f)

Särskild utrustning för bortskaffande av avfall och fiskeriprodukter som är otjänliga som livsmedel, antingen direkt i havet eller, om omständigheterna så kräver, i en vattentät tank som är avsedd endast för detta ändamål. Om avfallet lagras och bearbetas ombord med desinfektionsmedel skall särskilda utrymmen finnas för detta.

g)

Ett vattenintag med en sådan placering som förhindrar att vattentillförseln kontamineras.

h)

Handrengöringsutrustningfördenpersonalsomhanteraroskyddadefiskeriprodukter,medkranarsom är utformade så att föroreningar inte förs vidare.

2.

Fabriksfartyg på vilka skal och blötdjur kokas, kyls och förpackas ombord, behöver inte uppfylla kraven i punkt 1 om ingen annan form av hantering eller bearbetning sker ombord på sådana fartyg.

3.

Fabriksfartyg där fiskeriprodukter fryses in skall ha en utrustning som uppfyller kraven för frysfartyg enligt del C, punkterna 1 och 2.

II.

HYGIENKRAV

1.

Vid användning skall de delar av fartyg eller containrar som reserverats för förvaring av fiskeriprodukter hållas rena och i gott skick. De får i synnerhet inte kontamineras av fartygets drivmedel eller av slagvatten.

2.

Så snart fiskeriprodukter har tagits ombord skall de skyddas mot kontaminering och all påverkan från solen eller andra värmekällor. För sköljning skall dricksvatten eller rent vatten, om så är lämpligt, användas.

3.

Fiskeriprodukterskallhanterasochförvaraspåsådantsättattdeinteskadas.Spetsigaredskapfåranvändasföratt flytta stora fiskar eller fiskar som kan orsaka personskada, under förutsättning att fiskköttet inte skadas.

4.

Alla fiskeriprodukter utom sådana som förvaras levande skall kylas snarast möjligt efter lastningen. Om kylning inte är möjlig skall fiskeriprodukterna landas så snart som möjligt.

5.

Is för kylning av fiskeriprodukterna skall vara gjord på dricksvatten eller rent vatten.

6.

Eventuell huvudskärning och/eller rensning, skall utföras på ett hygieniskt sätt snarast möjligt efter fångsten, och produkten skall omedelbart sköljas grundligt med dricksvatten eller rent vatten. Inälvorna och delar som kan utgöra en risk för människors hälsa skall avlägsnas snarast möjligt och hållas åtskilda från produkter som är avseddaattanvändassomlivsmedel.Lever,romochmjölkeavseddaattanvändassomlivsmedelskallförvarasiis vid en temperatur som närmar sig temperaturen för smältande is, eller frysas.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/65

7.

Vid frysning i saltlake av hel fisk avsedd för konservering skall produktens temperatur vara högst 

-9 °C. Saltlaken får inte kontaminera fisken. KAPITEL II: KRAV UNDER OCH EFTER LANDNING

1.

Livsmedelsföretagare som ansvarar för lossning och landning av fiskeriprodukter skall

a)

se till att den utrustning för lossning och landning som kommer i kontakt med fiskeriprodukterna är av sådant material som är lätt att rengöra och desinficera, och den skall hållas i rent och gott skick,

och

b)

förhindra kontaminering av fiskeriprodukter under lossning och landning, särskilt genom att

i)

genomföra lossning och landning skyndsamt,

ii)

utan dröjsmål placera fiskeriprodukterna i en skyddad miljö vid den temperatur som anges i kapitel VII,

och

iii)

inte använda utrustning och rutiner som förorsakar onödig skada på ätliga delar av fiskeriprodukterna.

2.

Livsmedelsföretagare som ansvarar för auktionshallar och grossistmarknader eller delar av dessa där fiskeriprodukter bjuds ut till försäljning skall säkerställa överensstämmelse med följande krav:

a)

i) Det skall finnas låsbara utrymmen för kylförvaring av beslagtagna fiskeriprodukter och särskilda, låsbara utrymmen för lagring av fiskeriprodukter som förklarats otjänliga som livsmedel.

ii)

Om den behöriga myndigheten kräver detta skall det finnas ett lämpligt utrustat och låsbart utrymme eller vid behov ett rum som enbart får användas av den behöriga myndigheten.

b)

När fiskeriprodukterna uppvisas eller lagras

i)

får lokalerna inte används för andra ändamål,

ii)

får fordon som avger avgaser som kan försämra fiskeriprodukternas kvalitet inte finns i lokalerna,

iii)

får de personer som har tillträde till lokalerna inte föra in andra djur i dessa,

iv)

skall lokalerna vara väl upplysta för att underlätta offentlig kontroll.

3.

När kylning inte var möjlig ombord på fartyget skall färska fiskeriprodukter, utom sådana som förvaras levande, kylas snarast möjligt efter landning och lagras vid en temperatur som ligger nära den för smältande is.

4.

Livsmedelsföretagare skall samarbeta med de relevanta behöriga myndigheterna för att göra det möjligt för dem att genomföra offentlig kontroll i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004, särskilt när det gäller anmälningsförfaranden för landning av fiskeriprodukter som den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagga fartyget för eller den behöriga myndighet i den medlemsstat där fiskeriprodukterna landas kan anse vara nödvändiga.

L 226/66

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL III: KRAV FÖR ANLÄGGNINGAR, INKLUSIVE FARTYG, SOM HANTERAR FISKERIPRODUKTER

Livsmedelsföretagare skall se till att följande krav i tillämpliga fall uppfylls vid anläggningar som hanterar fiskeriprodukter.

A.

KRAV FÖR FÄRSKA FISKERIPRODUKTER

1.

Kylda oförpackade produkter som inte distribueras, sänds iväg, behandlas eller bereds omedelbart efter det att de anlänt till en anläggning på land, skall förvaras i is i lämpliga utrymmen. Ny is skall läggas på så ofta det behövs. Förpackade fiskeriprodukter skall kylas till en temperatur som ligger nära den för smältande is.

2.

Huvudskärning och rensning skall utföras under hygieniska förhållanden. Om rensning är möjlig ur teknisk och kommersiell synpunkt skall den göras så fort som möjligt efter det att produkterna har fångats eller landats. Produkterna skall omedelbart därefter tvättas noggrant med dricksvatten eller, ombord på fartyg, rent vatten.

3.

Filetering och skivning skall utföras så att produkterna inte kontamineras eller förstörs. Beredda produkter skall avlägsnas omedelbart efter avslutad beredning. Filéer och skivor skall förpackas och kylas så snabbt som möjligt efter beredning.

4.

Containrarsomanvändsförleveransellerlagringavoförpackadebereddafärskafiskeriproduktersomlagrasunder is skall vara så beskaffade att smältvatten inte förblir i kontakt med produkterna.

5.

Hela eller urtagna färska fiskeriprodukter får transporteras och lagras i kylt vatten ombord på fartygen. De får också transporteras i kylt vatten efter landning och transporteras från vattenbruksanläggningar tills de kommer fram till den första anläggningen i land som utför någon annan verksamhet än transport.

B.

KRAV FÖR FRYSTA PRODUKTER

Anläggningarpålanddärfiskeriprodukterfrysesskallhautrustningsomuppfyllerdekravsomfastställtsförfrysfartyg i kapitel I, del I C punkterna 1 och 2.

C.

KRAV FÖR MASKINURBENADE FISKERIPRODUKTER

Livsmedelsföretagare som framställer maskinurbenade fiskeriprodukter skall se till för att följande villkor uppfylls:

1.

Det råmaterial som används skall uppfylla följande villkor:

a)

Endast hel fisk och fiskben efter filetering får användas för att framställa maskinurbenade fiskeriprodukter.

b)

Alla råvaror skall vara fria från inälvor.

2.

Tillverkningsprocessen skall uppfylla följande villkor:

a)

Maskinurbening skall ske utan onödigt dröjsmål efter filetering.

b)

Om hel fisk används skall den vara rensad och tvättad i förväg.

c)

Efter produktion skall maskinurbenade fiskeriprodukter frysas så snabbt som möjligt eller blandas med en produkt som är avsedd för frys- eller stabiliseringsbehandling.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/67

D.

KRAV BETRÄFFANDE PARASITER

1.

Nedanangivnafiskeriprodukterskallfrysasvidentemperaturav-20°Cellerlägreialladelaravproduktenunder

 minst 24 timmar. Denna behandling skall tillämpas på råvaran eller slutprodukten.

a)

Fiskeriprodukter som skall förtäras råa eller nästan råa.

b)

Fiskeriprodukter av följande arter om de skall kallrökas eller inte uppnår en temperatur av 60 °C:

i)

Sill.

ii)

Makrill.

iii)

Skarpsill.

iv)

(Vildfångad) Atlant- eller Stillahavslax.

c)

Marinerad och/eller saltad fiskeriprodukt om bearbetningen är otillräcklig för att förstöra nematodlarver.

2.

Livsmedelsföretagare behöver inte utföra den behandling som krävs enligt punkt 1

a)

om tillgängliga epidemiologiska data visar att de fiskevatten där råvaran har sitt ursprung inte utgör någon hälsofara med avseende på närvaron av parasiter,

och

b)

om den behöriga myndigheten lämnar tillstånd till detta.

3.

Enhandlingfråntillverkarensomangervilkentypavbehandlingdehargenomgåttskallåtföljadefiskeriprodukter som anges i punkt 1 när de släpps ut på marknaden, utom när de levereras till konsumenten.

KAPITEL IV: KRAV FÖR BEARBETADE FISKERIPRODUKTER Livsmedelsföretagare som kokar kräftdjur och blötdjur skall se till att följande krav är uppfyllda:

1.

Kokningen skall följas av snabb kylning. Vattnet som används skall vara dricksvatten eller, ombord på fartyg, rent vatten.Omingaandrakonserveringsmetoderanvänds,skallkylningenfortsättatilldessattentemperatursomliggernära temperaturen för smältande is har nåtts.

2.

Skalning och urtagning av kött skall utföras under hygieniska förhållanden så att kontaminering av produkterna undviks. Om dessa moment utförs för hand, skall personalen vara extra noga med att tvätta händerna.

3.

Efterskalningochurtagningavköttetskalldekoktaprodukternaomedelbartfrysasellersåsnartsommöjligtkylastill den temperatur som fastställs i kapitel VII.

KAPITEL V: HÄLSONORMER FÖR FISKERIPRODUKTER Utöver att garantera att de mikrobiologiska kriterier som antagits i enlighet med förordning (EG) nr 852/2004 följs, skall livsmedelsföretagare se till, beroende på produkternas eller arternas natur, att fiskeriprodukter som avyttras som livsmedel uppfyller normerna i detta kapitel:

A.

FISKERIPRODUKTERS ORGANOLEPTISKA EGENSKAPER

Livsmedelsföretagare skall göra en organoleptisk undersökning av fiskeriprodukterna. Vid denna undersökning skall särskilt klargöras om fiskeriprodukterna uppfyller alla kriterier på färskhet.

L 226/68

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

B.

HISTAMIN

Livsmedelsföretagare skall säkerställa att gränsvärdena för histamin inte överskrids.

C.

TOTAL MÄNGD FLYKTIGT KVÄVE

Obearbetadefiskeriprodukterfårintesläppasutpåmarknadenom kemiska testvisarattgränsvärdenaförTVB-Neller TMA-N har överskridits.

D.

PARASITER

Livsmedelsföretagare skall se till att fiskprodukter har okulärbesiktigats i syfte att upptäcka synliga parasiter innan de släppsutpåmarknaden.Defårintesomlivsmedelavyttrafiskeriprodukterellerdelardäravsomärtydligtangripnaav parasiter.

E.

HÄLSOVÅDLIGA TOXINER

1.

Fiskeriprodukter som härrör från giftiga fiskar av följande familjer får inte släppas ut på marknaden: Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae och Canthigasteridae.

2.

Fiskeriprodukter som innehåller biotoxiner, till exempel ciguateratoxiner eller muskelförlamande toxiner, får inte släppasutpåmarknaden.Fiskeriproduktersomhärrörfrånlevandemusslor,tagghudingar,manteldjurochmarina snäckorfårdocksläppasutpåmarknadenomdeharframställtsiöverensstämmelsemedbestämmelsernaiavsnitt VII och uppfyller kraven i kapitel V punkt 2 i det avsnittet.

KAPITEL VI: FÖRPACKNING AV FISKERIPRODUKTER

1.

Behållaresomanvändsförattförvarafärskafiskeriprodukteriisskallvaravattentätaochsåbeskaffadeattsmältvattnet inte kommer i kontakt med produkterna.

2.

Frysta block som bereds ombord på fartyg skall förpackas på lämpligt sätt före landning.

3.

Närfiskeriprodukterförpackasombordpåfiskerifartygskalllivsmedelsföretagaresäkerställaattförpackningsmaterialet

a)

inte utgör en kontaminationskälla,

b)

lagras på sådant sätt att det inte utsätts för en risk för kontaminering,

c)

om det är avsett att återanvändas är lätt att rengöra och, om nödvändigt, desinficera.

KAPITEL VII: LAGRING AV FISKERIPRODUKTER Livsmedelsföretagare som lagrar fiskeriprodukter skall se till att följande villkor uppfylls:

1.

Färskafiskeriprodukter,upptinadeobearbetadefiskeriproduktersamtkoktaochkyldaprodukteravkräftdjurochblötdjur skall hållas vid en temperatur som ligger nära den för smältande is.

2.

Frysta fiskeriprodukter skall hållas vid en temperatur på högst 

-18 °C i alla delar av produkten. Hel, fryst fisk i saltlake avsedd för produktion av konserver får dock förvaras vid högst -9 °C.

3.

Fiskeriprodukter som förvaras levande skall hållas vid en temperatur och på ett sätt som inte inverkar menligt på livsmedelssäkerheten och deras livsduglighet.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/69

KAPITEL VIII: TRANSPORT AV FISKERIPRODUKTER Livsmedelsföretagare som transporterar fiskeriprodukter skall se till att följande villkor uppfylls:

1.

Fiskeriprodukter skall under transport hållas vid de föreskrivna temperaturerna. Särskilt följande krav skall uppfyllas:

a)

Färskafiskeriprodukter,upptinadeobearbetadefiskeriproduktersamtkoktaochkyldaprodukteravkräftdjuroch blötdjur skall hållas vid en temperatur som ligger nära den för smältande is.

b)

Frystafiskeriprodukter,medundantagförfrystfiskisaltlakeavseddförproduktionavkonserver,skallundertransport hållas vid en jämn temperatur på högst 

-18 °C i alla delar av produkten, eventuellt med kortvariga variationer uppåt på högst 3 °C.

2.

Livsmedelsföretagare behöver inte uppfylla kraven i punkt 1 b när frysta fiskeriprodukter transporteras från ett fryslager till en godkänd anläggning för att tinas när de kommer fram i syfte att beredas och/eller bearbetas om avståndet är kort och den behöriga myndigheten medger detta.

3.

Om fiskeriprodukterna förvaras under is får smältvattnet inte förbli i kontakt med produkterna.

4.

Fiskeriprodukter som skall släppas ut på marknaden levande skall transporteras på ett sätt som inte inverkar menligt på livsmedelssäkerheten och deras livsduglighet.

AVSNITT IX: OBEHANDLAD MJÖLK OCH MJÖLKPRODUKTER KAPITEL I: OBEHANDLAD MJÖLK PRIMÄRPRODUKTION Livsmedelsföretagare som producerar eller, i förekommande fall, samlar upp obehandlad mjölk skall uppfylla de krav som fastställs i detta kapitel.

I.

HYGIENKRAV FÖR PRODUKTION AV OBEHANDLAD MJÖLK

1.

Obehandlad mjölk skall komma från djur

a)

som inte uppvisar några som helst symtom på smittsamma sjukdomar som genom mjölk kan överföras till människor,

b)

vilkasallmännahälsotillståndärgott,sominteuppvisarnågotteckenpåsjukdomsomkanledatillattmjölken kontamineras och som i synnerhet inte lider av någon infektion i könsorganen med flytningar, enterit med diarré och feber eller någon synlig juverinflammation,

c)

som inte uppvisar något sår på juvret som kan tänkas påverka mjölken,

och

d)

somintehartillförtsickegodkändaämnenellerprodukterochsomintehargenomgåttenillegalbehandling i den mening som avses i direktiv 96/23/EG,

och

e)

förvilka,omdehartillförtsgodkändaprodukterellerämnen,denkarenstidhariakttagitssomföreskrivsför dessa produkter och ämnen.

2.

a) I synnerhet, när det gäller brucellos, skall obehandlad mjölk komma från

i)

korellerbufflarsomtillhörenbesättningsomenligtdirektiv64/432/EEG (

1 )ärfriellerofficielltfrifrån brucellos, ( 1 ) Rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64). Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

L 226/70

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

ii)

får eller getter som tillhör en mjölkproduktionsanläggning som är officiellt fri eller fri från brucellos enligt direktiv 91/68/EEG (

1 ), eller

iii)

hondjur av andra arter som, om de är mottagliga för brucellos, tillhör besättningar som regelbundet kontrolleras beträffande denna sjukdom i enlighet med en plan som godkänts av den behöriga myndigheten.

b)

När det gäller tuberkulos skall obehandlad mjölk komma från

i)

korellerbufflarsomtillhörenbesättningsomenligtdirektiv64/432/EEGärofficielltfrifråntuberkulos,

eller

ii)

hondjur av andra arter som, om de är mottagliga för tuberkulos, tillhör besättningar som regelbundet kontrolleras beträffande denna sjukdom i enlighet med en plan som godkänts av den behöriga myndigheten.

c)

Om getter hålls tillsammans med kor, skall getterna genomgå tuberkuloskontroll.

3.

Obehandlad mjölk från djur som inte uppfyller kraven i punkt 2 får dock användas med den behöriga myndighetens godkännande

a)

när det gäller kor eller bufflar som inte visar någon positiv reaktion på tuberkulos- eller brucellostest eller några symptom på dessa sjukdomar, efter att ha värmebehandlats och sedan visat negativ reaktion i ett fosfatastest,

b)

när det gäller får eller getter som inte visar någon positiv reaktion på brucellostest eller som har vaccinerats mot brucellos som en del av ett godkänt utrotningsprogram och inte visar några symptom på denna sjukdom, antingen

i)

för framställning av ost med en mognadsperiod på minst två månader,

eller

ii)

efter att ha värmebehandlats och sedan visat negativ reaktion i ett fosfatastest,

och

c)

när det gäller hondjur av andra arter som inte visar någon positiv reaktion på tuberkulos- eller brucellostest eller några symptom på dessa sjukdomar, men som tillhör en besättning där brucellos eller tuberkulos har detekterats efter de kontroller som avses i punkt 2 a iii eller 2 b ii, om den behandlas på ett sätt som garanterar mjölkens säkerhet.

4.

Obehandladmjölkfråndjursominteuppfyllerkravenipunkterna13,särskiltalladjursomvisarenpositivreak-

 tion på profylaktiska tester för tuberkulos eller brucellos enligt direktiven 64/432/EEG och 91/68/EEG, får inte användas som livsmedel.

5.

Isoleringavdjursomärsmittadeellersommisstänksvarasmittademednågonavdesjukdomarsomangesipunkterna 1 eller 2 måste vara effektivt för att undvika negativa effekter på andra djurs mjölk.

II.

HYGIEN VID MJÖLKPRODUKTIONSANLÄGGNINGAR

A. Krav på lokaler och utrustning

1.

Mjölkningsutrustning samt lokaler där mjölk förvaras, hanteras eller kyls skall vara så belägna och utformade att risken för att mjölken kontamineras begränsas.

( 1 ) Rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen (EGT L 46, 19.2.1991, s. 19). Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/71

2.

Lokalerförförvaringavmjölkskallvaraskyddademotskadedjur,varatillräckligtavskildafråndelokalerdär djuren hålls och, där så är nödvändigt för att uppfylla kraven i del B, ha lämplig utrustning för kylning av mjölken.

3.

Ytorpåutrustningsomkommerikontaktmedmjölk(redskap,behållare,tankarosv.avseddaförmjölkning, uppsamlingellertransport)skallvaralättaattrengöraoch,därsåärnödvändigt,desinficeraochhållasigott skick. Detta kräver användning av släta, tvättbara och giftfria material.

4.

Efter användningen skall sådana ytor rengöras och, där så är nödvändigt, desinficeras. Efter varje transport, eller efter varje serie av transporter om det är en mycket kort tidrymd mellan lossning och påföljande lastning,menunderallaomständigheteråtminstoneengångomdagen,skallbehållareochtankarsomanvänds för transport av obehandlad mjölk rengöras och desinficeras på lämpligt sätt innan de används på nytt.

B.

Hygien vid mjölkning, uppsamling och transport

1.

Mjölkning skall utföras hygieniskt, varvid särskilt följande skall säkerställas:

a)

Innan mjölkningen påbörjas skall spenar, juver och närliggande delar vara rena.

b)

Mjölk från samtliga djur skall kontrolleras avseende organoleptiska eller 

fysikalisk-kemiska avvikelser antingenavdenpersonsommjölkarellermedenmetodsomgermotsvaranderesultat,ochmjölksom uppvisar sådana avvikelser får inte användas som livsmedel.

c)

Mjölk från djur som uppvisar kliniska symptom på juversjukdom får endast användas som livsmedel i överensstämmelse med instruktioner från en veterinär.

d)

Djur som genomgår en medicinsk behandling som sannolikt innebär att restsubstanser överförs till mjölken skall kunna identifieras, och mjölk som fås från sådana djur före karenstidens utgång får inte användas som livsmedel.

e)

Spendoppnings-ellerspraymedelfårendastanvändasomdenbehörigamyndighetenhargodkäntdem

 och på sådant sätt att de inte ger oacceptabla halter av restsubstanser i mjölken.

2.

Omedelbart efter mjölkning skall mjölken förvaras i ett rent utrymme som är utformat och utrustat för att undvikakontaminering.Denskallomedelbartkylastillentemperaturpåhögst8°Comdensamlasuppdagligen och till högst 6 °C om uppsamling inte sker dagligen.

3.

Kylkedjan får inte brytas under transporten och vid ankomsten till bestämmelseanläggningen får mjölkens temperatur vara högst 10 °C.

4.

Livsmedelsföretagare behöver inte uppfylla de temperaturkrav som fastställs i punkterna 2 och 3 om mjölken uppfyller de kriterier som fastställs i del III och om

a)

mjölken bearbetas inom två timmar efter mjölkning

eller

b)

en högre temperatur är nödvändig av tekniska skäl i samband med tillverkningen av vissa mjölkprodukter och den behöriga myndigheten godkänner detta.

C.

Personalhygien

1.

Personer som mjölkar och/eller hanterar obehandlad mjölk skall bära lämpliga rena kläder.

2.

Personer som mjölkar skall iaktta god personlig renlighet. I närheten av mjölkningsplatsen skall det finnas lämpliga anordningar så att personer som mjölkar eller hanterar obehandlad mjölk kan tvätta händer och armar.

L 226/72

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

III.

KRITERIER FÖR OBEHANDLAD MJÖLK

1.

I väntan på att normer skall fastställas inom ramen för en mer specifik lagstiftning om kvaliteten på mjölk och mjölkprodukter skall följande kriterier gälla för obehandlad mjölk:

2.

Ett representativt antal stickprov på obehandlad mjölk som uppsamlats slumpvis från mjölkproduktionsanläggning måste kontrolleras med avseende på punkterna 3 och 4. Kontrollerna får utföras av eller för

a)

livsmedelsföretagare som producerar mjölken,

b)

livsmedelsföretagare som samlar upp eller bearbetar mjölken,

c)

en grupp av livsmedelsföretagare,

eller

d)

inom ramen för ett nationellt eller regionalt kontrollprogram.

3.

a) Livsmedelsföretagare skall inleda förfaranden för att se till att obehandlad mjölk uppfyller följande kriterier:

i) För obehandlad mjölk från kor:

Antal bakterier vid 30 °C (per ml)

= 100 000

( * )

Somatiskt celltal (per ml)

= 400 000

( ** ) ( * ) Rullande geometriskt medelvärde under en tvåmånadersperiod med minst två prov per månad. ( ** ) Rullande geometriskt medelvärde under en tremånadersperiod med minst ett prov per månad, såvida den behöriga myndigheten inte fastställer någon annan metod där de säsongsbetonade variationerna i produktionsnivån beaktas.

ii)

För obehandlad mjölk från andra arter:

Antal bakterier vid 30 °C (per ml)

= 1 500 000 ( * ) ( * ) Rullande geometriskt medelvärde under en tvåmånadersperiod med minst två prov per månad.

b)

Omobehandladmjölkfrånandraarteränkoräravseddförtillverkningavproduktersomframställsavobehandlad mjölk genom en process som inte inbegriper värmebehandling skall livsmedelsföretagare se till att den obehandlade mjölken uppfyller följande kriterier:

Antal bakterier vid 30 °C (per ml)

= 500 000 ( * ) ( * ) Rullande geometriskt medelvärde under en tvåmånadersperiod med minst två prov per månad.

4.

Utan att det påverkar direktiv 96/23/EG måste livsmedelsföretagare inleda förfaranden för att se till att obehandlad mjölk inte släpps ut på marknaden om

a)

den innehåller rester av antibiotika i en mängd som när det gäller något av de ämnen som anges i bilagorna IochIIItillförordning(EEG)nr2377/90(

1 )överskriderdegodkändamängdersomangesidenförordningen, eller

b)

den sammanlagda mängden rester av antibiotika överskrider ett högsta tillåtna värde.

( 1 ) Rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högstatillåtnarestmängderavveterinärmedicinskaläkemedelilivsmedelmedanimalisktursprung(EGTL224,18.8.1990,s.1).Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 546/2004 (EUT L 87, 25.3.2004, s. 13).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/73

5.

Om den obehandlade mjölken inte överensstämmer med punkterna 3 eller 4 skall livsmedelsföretagaren underrätta behörig myndighet och vidta åtgärder för att avhjälpa detta.

KAPITEL II: KRAV FÖR MJÖLKPRODUKTER

I.

TEMPERATURKRAV

1.

Livsmedelsföretagare skall se till att mjölken när den tas emot vid en bearbetningsanläggning snabbt kyls till en temperatur på högst 6 °C och förvaras vid den temperaturen till dess att den bearbetas.

2.

Livsmedelsföretagare får emellertid förvara mjölk vid en högre temperatur

a)

om den bearbetas omedelbart efter mjölkningen eller inom fyra timmar efter det att den har tagits emot vid bearbetningsanläggningen,

eller

b)

om den behöriga myndigheten av tekniska skäl godkänner en högre temperatur i samband med framställningen av vissa mjölkprodukter.

II.

KRAV AVSEENDE VÄRMEBEHANDLING

1.

När obehandlad mjölk eller mjölkprodukter värmebehandlas skall livsmedelsföretagare se till att kraven i förordning (EG) nr 852/2004 bilaga II, kapitel XI är uppfyllda.

2.

Livsmedelsföretagare skall, för att avgöra om obehandlad mjölk skall värmebehandlas,

a)

beakta de förfaranden som utvecklats i överensstämmelse med 

HACCP-principerna enligt förordning (EG) nr 852/2004 och

b)

uppfylla alla krav som den behöriga myndigheten uppställer på denna punkt när den godkänner anläggningar eller genomför kontroller i enlighet med förordning (EG) nr 854/2004.

III.

KRITERIER FÖR OBEHANDLAD KOMJÖLK:

1.

Livsmedelsföretagare som framställer mjölkprodukter skall inleda förfaranden för att se till att omedelbart före bearbetningen

a)

obehandladkomjölksomanvändsförframställningavmjölkprodukter,innehållermindreän300 000bakterier per ml vid 30 °C,

och

b)

bearbetad komjölk som används för framställning av mjölkprodukter innehåller mindre än 100 000 bakterier per ml vid 30 °C,

2.

Om mjölken inte uppfyller kriterierna i punkt 1, skall livsmedelsföretagaren underrätta behörig myndighet och vidta åtgärder för att avhjälpa situationen.

KAPITEL III: FÖRPACKNING Omedelbart efter tappningen i den anläggning där den sista värmebehandlingen genomförs skall konsumentförpackningar med flytande mjölkprodukter förslutas med hjälp av anordningar som hindrar kontaminering. Förslutningssystemet skall vara utformat på ett sådant sätt att det klart framgår och lätt kan kontrolleras om förslutningen har öppnats.

L 226/74

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL IV: MÄRKNING

1.

Utöver kraven i direktiv 2000/13/EG skall, utom i de fall som avses i artikel 13.4 och 13.5 i det direktivet, följande tydligt anges i märkningen:

a)

För obehandlad mjölk som är avsedd för direkt konsumtion, orden obehandlad mjölk.

b)

För produkter som framställs med obehandlad mjölk och där framställningsprocessen inte omfattar värmebehandling eller annan fysikalisk eller kemisk behandling, orden framställd av obehandlad mjölk.

2.

Kraven i punkt 1 gäller för produkter som är avsedda för detaljhandeln. Termen märkning avser varje form av förpackning, dokument, meddelande, etikett, ring eller hylsa som medföljer eller avser sådana produkter.

KAPITEL V: IDENTIFIERINGSMÄRKNING Genom undantag från kravet i avsnitt I i bilaga II

1.

attidentifieringsmärketskallinnehållaanläggningensgodkännandenummer,fåridentifieringsmärketinnehållaenhänvisning till var på innerförpackningen eller emballaget som anläggningens godkännandenummer anges,

2.

får identifieringsmärket, när det gäller återanvändningsbara flaskor, ange endast avsändarlandets initialer och anläggningens godkännandenummer.

AVSNITT X: ÄGG OCH ÄGGPRODUKTER KAPITEL I: ÄGG

1.

I producentens lokaler och under tiden fram till försäljning till konsumenten skall äggen förvaras rent, torrt och fritt från främmande lukter samt skyddas effektivt mot stötar och direkt solljus.

2.

Ägg skall förvaras och transporteras vid den, företrädesvis konstanta, temperatur som bäst bevarar deras hygieniska egenskaper.

3.

Ägg skall levereras till konsumenten inom högst 21 dagar från värpning.

KAPITEL II: ÄGGPRODUKTER

I.

KRAV FÖR ANLÄGGNINGAR

Livsmedelsföretagareskallsetillattanläggningarförtillverkningav äggprodukterärutformade,inreddaochutrustade för att garantera att följande arbetsmoment skiljs åt:

1.

Tvättning, torkning och desinficering av smutsiga ägg, om dessa arbetsmoment utförs.

2.

Knäckning av ägg, uppsamling av ägginnehållet och borttagning av skal och hinnor.

3.

Andra arbetsmoment än de som anges i punkterna 1 och 2.

II.

RÅVAROR AVSEDDA FÖR FRAMSTÄLLNING AV ÄGGPRODUKTER

Livsmedelsföretagare skall se till att råvaror som används för framställning av äggprodukter uppfyller följande krav:

1.

Skaletpåäggsomanvändsförframställningaväggprodukterskallvarafulltutvecklatochutansprickor.Skadade ägg får dock användas för framställning av äggprodukter om de levereras direkt från produktionsanläggningen eller en förpackningscentral till en bearbetningsanläggning där de skall knäckas så snart som möjligt.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/75

2.

Flytandeäggsomframställtsienanläggningsomgodkäntsfördettaändamålfåranvändassområvara.Vidframställning av flytande ägg skall kraven i punkterna 1, 2, 3, 4 och 7 i del III uppfyllas.

III.

SÄRSKILDA HYGIENKRAV FÖR FRAMSTÄLLNING AV ÄGGPRODUKTER

Livsmedelsföretagare skall se till att alla arbetsmoment utförs på ett sådant sätt att all kontaminering under produktion, hantering och förvaring av äggprodukter undviks, särskilt genom att se till att följande krav uppfylls:

1.

Ägg får knäckas endast om de är rena och torra.

2.

Äggen skall knäckas på ett sätt som minimerar kontaminering, särskilt genom att det säkerställs att denna verksamhet är avskild från andra arbetsmoment. Skadade ägg skall behandlas så snart som möjligt.

3.

Andra ägg än hönsägg, kalkonägg eller pärlhönsägg skall hanteras och bearbetas för sig. All utrustning skall rengöras och desinficeras innan bearbetning av hönsägg, kalkonägg eller pärlhönsägg återupptas.

4.

Äggens innehåll får inte utvinnas genom centrifugering eller krossning, och det är inte heller tillåtet att utvinna äggviterester avsedda att användas som livsmedel genom att centrifugera tomma äggskal.

5.

Efter knäckningen skall varje del av äggproduktensåsnart som möjligt genomgåenbearbetning för att eliminera mikrobiologiska faror eller reducera dem till godtagbara nivåer. Ett parti som har blivit otillräckligt bearbetat får dockomedelbartutsättasförnybearbetningisammaanläggning,förutsattattdennabearbetninggörpartiettjänligt som livsmedel. När ett parti visar sig vara otjänligt som livsmedel, skall det först denatureras för att se till att det inte används som livsmedel.

6.

Det krävs ingen bearbetning av äggvita avsedd för framställning av torkat eller kristalliserat albumin som senare skall värmebehandlas.

7.

Om bearbetning inte sker omedelbart efter knäckning, skall flytande ägg lagras antingen frysta eller vid en temperatur av högst 4 °C. Lagringsperioden vid 4 °C före bearbetning får inte överstiga 48 timmar. Dessa krav gäller emellertid inte produkter som skall avsockras om avsockringen utförs så snart som möjligt.

8.

Produktersominteharhållbarhetsbehandlatsförattkunnabevarasiomgivandetemperaturskallkylastillentemperatur av högst 4 °C. Produkter avsedda för infrysning skall frysas omedelbart efter bearbetning.

IV. ANALYSSPECIFIKATIONER

1.

Koncentrationen av 

3-OH-smörsyra får inte överstiga 10 mg per kg torrsubstans av den icke-modifierade äggprodukten.

2.

Mjölksyrahalten i råvara som används för att framställa äggprodukter får inte överstiga 1 g per kg torrsubstans. I jästa produkter skall dessa halter dock vara de som mäts före jäsningsprocessen.

3.

Mängden äggskalsrester, ägghinnor och andra partiklar i den bearbetade äggprodukten får inte överstiga 100 mg per kg äggprodukt.

V.

MÄRKNING OCH IDENTIFIERINGSMÄRKNING

1.

Förutom de allmänna kraven på identifieringsmärkning enligt avsnitt I i bilaga II skall sändningar av äggproduktersominteäravseddafördetaljhandelnutansomingredienservidframställningavenannanproduktförsesmed en etikett med uppgift om förvaringstemperatur och garanterad hållbarhetstid för äggprodukterna.

2.

Närdetgällerflytandeäggskalletikettenenligtpunkt1äveninnehållatextenopastöriseradeäggprodukterskall

 behandlas på destinationsorten samt ange datum och klockslag då äggen knäcktes.

L 226/76

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

AVSNITT XI: GRODLÅR OCH SNÄCKOR Livsmedelsföretagare som bereder grodlår och snäckor till livsmedel skall se till att följande villkor uppfylls:

1.

Grodor och snäckor får endast avlivas i anläggningar som är byggda, inredda och utrustade för detta ändamål.

2.

Anläggningar där grodlåren bereds måste ha en lokal som är reserverad för förvaring och tvättning av levande grodor samt för avlivning och avblodning av dessa. Denna lokal skall vara fysiskt skild från beredningslokalen.

3.

Grodor och snäckor som dör på annat sätt än genom att avlivas i anläggningen får inte beredas till livsmedel.

4.

Grodor och snäckor måste utsättas för en organoleptisk undersökning genom provtagning. Om denna undersökning anger att de kan utgöra en fara, får de inte användas till livsmedel.

5.

Omedelbartefterberedningenskallgrodlårensköljasirikligtmedrinnandedricksvattenochutandröjsmålkylastillen temperatur som ligger nära den för smältande is, frysas eller bearbetas.

6.

Efter avlivningen måste snäckornas lever och bukspottkörtel, om den kan utgöra en fara, avlägsnas och inte användas till livsmedel.

AVSNITT XII: UTSMÄLT DJURFETT OCH FETTGREVAR KAPITEL I: KRAV FÖR ANLÄGGNINGAR DÄR RÅVAROR SAMLAS ELLER BEARBETAS Livsmedelsföretagare skall se till att anläggningar som samlar in eller bearbetar råvaror för produktion av utsmält djurfett och fettgrevar uppfyller följande krav:

1.

Centralerföruppsamlingavråvarorochvidaretransporttillbearbetningsanläggningarskallvarautrustademedutrymmen för lagring av råvaror vid en temperatur av högst 7 °C.

2.

Varje bearbetningsanläggning måste ha

a)

kylutrymmen,

b)

en leveranslokal, såvida anläggningen inte distribuerar utsmält djurfett endast i tankar,

och

c)

vid behov lämplig utrustning för beredning av produkter som består av utsmält djurfett blandat med andra råvaror och/eller smakämnen.

3.

Dekylutrymmensomkrävsenligtpunkterna1och2aärdockintenödvändigaområvarornalevererassåattdealdrig lagras eller transporteras utan aktiv kylning på annat sätt än som avses i kapitel II, punkt 1 d.

KAPITEL II: HYGIENKRAV FÖR BEREDNING AV UTSMÄLT DJURFETT OCH FETTGREVAR Livsmedelsföretagare som bereder utsmält djurfett och fettgrevar skall se till att följande krav uppfylls.

1.

Råvarorna skall

a)

komma från djur som har slaktats på ett slakteri och som har befunnits tjänliga som livsmedel efter besiktning före och efter slakt,

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/77

b)

bestå av fettvävnad eller ben som är så fria som möjligt från blod och orena beståndsdelar,

c)

komma från anläggningar som är registreradeeller godkända enligt förordning (EG) nr 852/2004 eller enligt den här förordningen

och

d)

transporteras och lagras under hygieniska förhållanden och vid en inre temperatur av högst 7 °C. Råvarorna får dock lagras och transporteras utan aktiv kylning om de smälts ned inom tolv timmar efter det att de utvunnits.

2.

Under utsmältningen är det förbjudet att använda lösningsmedel.

3.

Om det fett som skall raffineras uppfyller de krav som anges i punkt 4, får utsmält djurfett som beretts i enlighet med punkterna 1 och 2 raffineras i samma anläggning eller i någon annan anläggning för att dess 

fysikalisk-kemiska kvalitet skall förbättras.

4.

Utsmält djurfett skall beroende på typ uppfylla följande krav:

Fett av idisslare

Svinfett

Annat animaliskt fett

Ätbar talg

Ätbart fett

Ister och

Talg för

annat fett

Ätbart

För

Premier

Övriga

raffinering

Ister ( 2 )

Övriga

för

raffinering

jus ( 1 )

raffinering

Högsta tillåtna halt

fria fettsyror (vikt-

0,75

1,25

3,0

0,75

1,25

2,0

1,25

3,0

procent oljesyra)

Högsta tillåtna

4 mekv/kg

4 mekv/kg

6 mekv/kg

4 mekv/kg

4 mekv/kg

6 mekv/kg

4 mekv/kg

10 mekv/kg

peroxidtal

Total andel

Högst 0,15 %

Högst 0,5 %

olösliga orenheter

Lukt, smak, färg

Normal

( 1 ) Utsmält djurfett som erhålls genom utsmältning vid låg temperatur av färskt fett från hjärta, fosterhinnor, njurar och tarmkäx av nötkreatur och fett från styckningslokaler. ( 2 ) Utsmält djurfett som erhållsgenom utsmältning av fettvävnad från svin.

5.

Fettgrevar avsedda att användas som livsmedel skall lagras i enlighet med följande temperaturkrav:

a)

Fettgrevar utsmälta vid högst 70 °C skall lagras

i)

vid en temperatur på högst 7 °C i högst 24 timmar,

eller

ii)

vid en temperatur på högst 

18 °C.

b)

Fettgrevarutsmältavidentemperatursomärhögreän70°Cochmedenvattenhaltpå10%(m/m)ellermerskall lagras

i)

vid en temperatur på högst 7 °C i högst 48 timmar eller vid en temperatur som i förhållande till tiden ger likvärdiga garantier,

eller

ii)

vid en temperatur på högst 

18 °C.

L 226/78

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

c)

Detfinnsingasärskildakravbeträffandefettgrevarutsmältavidentemperatursomärhögreän70°Cochmeden vattenhalt på mindre än 10 % (m/m).

AVSNITT XIII: BEHANDLADE MAGAR, URINBLÅSOR OCH TARMAR Livsmedelsföretagare som behandlar magar, urinblåsor och tarmar skall se till att följande krav uppfylls:

1.

Tarmar, urinblåsor och magar från djur får släppas ut på marknaden endast om

a)

dekommerfråndjursomharslaktatspåettslakteriochsomharbefunnitstjänligasomlivsmedelefterbesiktning före och efter slakt,

b)

de har saltats, upphettats eller torkats,

och

c)

effektiva åtgärder i enlighet med b har vidtagits för att förhindra att de kontamineras på nytt.

2.

Behandlade magar, urinblåsor och tarmar som inte kan förvaras vid omgivande temperatur måste lagras kylda med användning av anordningar avsedda för detta ändamål till dess att de skall levereras. I synnerhet skall produkter som inte är saltade eller torkade förvaras vid en temperatur på högst 3 °C.

AVSNITT XIV: GELATIN

1.

Livsmedelsföretagare som framställer gelatin skall se till att villkoren i detta avsnitt uppfylls.

2.

I detta avsnitt avses med 

garvning hårdgörande av hudar med vegetabiliska garvmedel, kromsalter eller andra ämnen såsom aluminiumsalter, järnsalter, kiselsyrasalter, aldehyder och kinoner eller andra syntetiska härdare. KAPITEL I: KRAV FÖR RÅVAROR

1.

För produktion av gelatin avsett för användning i livsmedel får följande råvaror användas:

a)

Ben.

b)

Hudar och skinn av idisslande tamdjur.

c)

Svinhudar.

d)

Hud av fjäderfä.

e)

Ligament och senor.

f)

Hudar och skinn av vilt.

g)

Skinn och ben av fisk.

2.

Det är förbjudet att använda hudar och skinn som har genomgått garvning, oberoende av om denna avslutades eller inte.

3.

De råvaror som förtecknas i punkt 1 

ae skall komma från djur som har slaktats på ett slakteri och vars slaktkroppar har befunnits tjänliga som livsmedel efter besiktning före och efter slakt eller, när det gäller hudar och skinn från vilt, som befunnits tjänliga som livsmedel.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/79

4.

Råvarornaskallkommafrånanläggningarsomärregistreradeellergodkändaenligtförordning(EG)nr852/2004eller enligt den här förordningen.

5.

Uppsamlingscentraler och garverier får även leverera råvaror för produktion av gelatin avsett att användas som livsmedel om de behöriga myndigheterna särskilt godkänner dem för detta ändamål och de uppfyller följande krav:

a)

Deskallhalagerlokalermedhårtgolvochslätaväggarsomärlättaattrengöraochdesinficerasamtvidbehovha

kylanläggningar.

b)

Lagerlokalerna skall hållas rena och i gott skick så att råvarorna inte riskeras att kontamineras.

c)

Om råvaror som inte uppfyller kraven i detta kapitel lagras och/eller bearbetas i dessa lokaler, skall de hållas åtskilda från råvaror som uppfyller kraven i detta kapitel under mottagning, lagring, bearbetning och leverans.

KAPITEL II: TRANSPORT OCH LAGRING AV RÅVAROR

1.

I stället för det identifieringsmärke som avses i avsnitt I i bilaga II skall ett dokument i vilket ursprungsanläggningen angesochsominnehållerinformationenligttilläggettilldennabilagamedföljaråvarornaundertransport,närdelevereras till en uppsamlingscentral eller ett garveri samt när de levereras till anläggningen för gelatinbearbetning.

2.

Om råvarorna inte bearbetas inom 24 timmar efter avsändningen, skall de transporteras och lagras i kylt eller fryst skick. Avfettade och torkade ben och ossein, saltade, torkade och kalkbehandlade hudar samt hudar och skinn som behandlats med alkali eller syra får dock transporteras och lagras vid omgivande temperatur.

KAPITEL III: KRAV FÖR GELATINFRAMSTÄLLNING

1.

Följande måste säkerställas vid produktion av gelatiner:

a)

Allt benmaterial från idisslare som härrör från djur som fötts, fötts upp eller slaktats i länder eller regioner som klassificerats med låg incidens av BSE i enlighet med gemenskapslagstiftningen skall genomgå en process som garanterarattalltbenmaterialbehandlasantingenpåettsättsomgörattdetfinfördelasochavfettasmedhettvattenochbehandlasmedutspäddsaltsyra(medenlägstakoncentrationpå4%ochpH 12,5) och sterilisering vid 

138140 °C under 4 sekunder eller genom en motsvarande erkänd metod.

b)

Annat råmaterial skall behandlas med syra eller alkali följt av en eller flera sköljningar. Därefter måste 

pH-värdet justeras. Extraktion av gelatin skall ske genom flera på varandra följande kokningar, följda av en reningsprocess genom filtrering och sterilisering.

2.

Om en livsmedelsföretagare som framställer gelatin uppfyller kraven beträffande gelatin avsett som livsmedel i fråga om allt gelatin som företaget framställer, får företaget framställa och lagra gelatin som inte är avsett som livsmedel i samma anläggning.

KAPITEL IV: KRAV FÖR SLUTPRODUKTER Livsmedelsföretagare skall se till att gelatin uppfyller gränsvärdena för restämnen enligt nedanstående tabell.

Restämne

Gränsvärde

As

1 ppm

Pb

5 ppm

Cd

0,5 ppm

Hg

0,15 ppm

Cr

10 ppm

Cu

30 ppm

Zn

50 ppm

SO 2 (Reith Williams)

50 ppm

H 2 O 2 (Europeiska farmakopén1986 (V 2 O 2 ))

10 ppm

L 226/80

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

AVSNITT XV: KOLLAGEN

1.

Livsmedelsföretagare som framställer kollagen skall se till att villkoren i detta avsnitt uppfylls.

2.

I detta avsnitt avses med 

garvning hårdgörande av hudar med vegetabiliska garvmedel, kromsalter eller andra ämnen såsom aluminiumsalter, järnsalter, kiselsyrasalter, aldehyder och kinoner eller andra syntetiska härdare. KAPITEL I: KRAV FÖR RÅVAROR

1.

För framställning av kollagen avsett för användning i livsmedel får följande råvaror användas:

a)

Hudar och skinn av idisslande tamdjur.

b)

Hudar och ben av svin.

c)

Hud och ben av fjäderfä.

d)

Ligament.

e)

Hudar och skinn av vilt.

f)

Skinn och ben av fisk.

2.

Det är förbjudet att använda hudar och skinn som har genomgått garvning, oberoende av om denna avslutades eller inte.

3.

De råvaror som förtecknas i punkt 1 

ad skall komma från djur som har slaktats på ett slakteri och vars slaktkroppar har befunnits tjänliga som livsmedel efter besiktning före och efter slakt eller, när det gäller hudar och skinn från vilt, som befunnits tjänliga som livsmedel.

4.

Råvarornaskallkommafrånanläggningarsomärregistreradeellergodkändaenligtförordning(EG)nr852/2004eller enligt den här förordningen.

5.

Uppsamlingscentraler och garverier får även leverera råvaror för produktion av kollagen avsett att användas som livsmedel om de behöriga myndigheterna särskilt godkänner dem för detta ändamål och de uppfyller följande krav:

a)

Deskallhalagerlokalermedhårtgolvochslätaväggarsomärlättaattrengöraochdesinficerasamtvidbehovha

kylanläggningar.

b)

Lagerlokalerna skall hållas rena och i gott skick så att råvarorna inte riskeras att kontamineras.

c)

Om råvaror som inte uppfyller kraven i detta kapitel lagras och/eller bearbetas i dessa lokaler, skall de hållas åtskilda från råvaror som uppfyller kraven i detta kapitel under mottagning, lagring, bearbetning och leverans.

KAPITEL II: TRANSPORT OCH LAGRING AV RÅVAROR

1.

I stället för det identifieringsmärke som avses i avsnitt I i bilaga II skall ett dokument i vilket ursprungsanläggningen angesochsominnehållerinformationenligttilläggettilldennabilagamedföljaråvarornaundertransport,närdelevereras till en uppsamlingscentral eller ett garveri samt när de levereras till anläggningen för kollagenbearbetning.

2.

Om råvarorna inte bearbetas inom 24 timmar efter avsändningen, skall de transporteras och lagras i kylt eller fryst skick. Avfettade och torkade ben och ossein, saltade, torkade och kalkbehandlade hudar samt hudar och skinn som behandlats med alkali eller syra får dock transporteras och lagras vid omgivande temperatur.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/81

KAPITEL III: KRAV FÖR KOLLAGENFRAMSTÄLLNING

1.

Kollagen skall framställas genom en process som garanterar att råvaran genomgår en behandling som innefattar rengöring, justering av 

pH-värdet med användning av syra eller alkali, följd av en eller flera sköljningar, filtrering och extrudering eller genom en godkänd likvärdig process.

2.

Sedan kollagenet har genomgått den process som avses i punkt 1, får det genomgå en torkprocess.

3.

Omenlivsmedelsföretagaresomframställerkollagenuppfyllerkravenförkollagenavsettsomlivsmedelifrågaomallt

kollagensomföretagetframställer,fårföretagetframställaochlagrakollagensominteäravsettsomlivsmedelisamma anläggning. KAPITEL IV: KRAV FÖR SLUTPRODUKTER Livsmedelsföretagare skall se till att kollagenet uppfyller gränsvärdena för restämnen enligt nedanstående tabell.

Restämne

Gränsvärde

As

1 ppm

Pb

5 ppm

Cd

0,5 ppm

Hg

0,15 ppm

Cr

10 ppm

Cu

30 ppm

Zn

50 ppm

SO 2 (Reith Williams)

50 ppm

H 2 O 2 (Europeiska farmakopén 1986 (V 2 O 2 ))

10 ppm

KAPITEL V: MÄRKNING

Innerförpackningar och emballage som innehåller kollagen skall vara försedda med påskriften kollagen avsett som livsmedel och med datum för beredning.

L 226/82

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

Tillägg till BILAGA III

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/83

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (Europeiska unionens officiella tidning L 139 av den 30 april 2004) Förordning (EG) nr 854/2004 skall vara som följer: EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställande av särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ( 1 ), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG)

nr 852/2004 ( 4 ) fastställs allmänna hygienregler för alla

livsmedel,ochiEuropaparlamentetsochrådetsförordning

(EG) nr 853/2004 ( 5 ) fastställs särskilda hygienregler för

produkter av animaliskt ursprung.

(2)

Särskildabestämmelseromoffentligkontrollavprodukter

avanimalisktursprungkrävsföratttahänsyntillsärskilda aspekter i samband med sådana produkter.

(3)

Räckvidden för de särskilda bestämmelserna om kontroll bör återspegla räckvidden för de särskilda hygienregler för livsmedelsföretagare som fastställs i förordning (EG) nr853/2004.Medlemsstaternabördockävenutföralämplig offentlig kontroll för att se till att de nationella bestämmelser som fastställts i enlighet med artikel 1.4 i den

förordningenefterlevs.Defårgöradettagenomattutvidga principerna i den här förordningen till att omfatta sådana nationella bestämmelser.

(4)

Offentligkontrollavprodukteravanimalisktursprungbör omfatta alla aspekter av betydelse för skydd av folkhälsan och, i förekommande fall, djurs hälsa och djurskydd. Den bör bygga på senaste tillgänglig relevant information, och det bör därför vara möjligt att anpassa den allteftersom relevant ny information blir tillgänglig.

(5)

Gemenskapslagstiftningen om säkra livsmedel bör vila på en solid vetenskaplig grund. Därför bör samråd vid behov ske med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet.

(6)

Den offentliga kontrollens inriktning och omfattning bör grunda sig på en bedömning av riskerna för folkhälsan, och i förekommande fall djurs hälsa och djurskydd, produktionsprocessernas typ och kapacitet och berörda livsmedelsföretagare.

(7)

Det är lämpligt att särskilda kontrollbestämmelser anpassas genom det öppna förfarande som anges i förordning (EG) nr 852/2004 och förordning (EG) nr 853/2004 för att ge den flexibilitet som behövs för att tillmötesgå särskilda behov vid anläggningar som använder traditionella metoder, som har liten produktion eller som är belägna i områden med särskilda geografiska begränsningar. Förfarandet bör också göra det möjligt att genomföra pilotprojekt för att testa nya metoder för hygienkontroller av kött. Denna flexibilitet bör emellertid inte äventyra målen för livsmedelshygien.

( 1 ) EGT C 262 E, 29.10.2002, s. 449. ( 2 ) EUT C 95, 23.4.2003, s. 22. ( 3 ) Europaparlamentets yttrande av den 5 juni 2003 (ännu ej offentliggjortiEUT),rådetsgemensammaståndpunktavden27oktober2003 (EUT C 48 E, 24.2.2004, s. 82), Europaparlamentets ståndpunkt av den 30 mars 2004 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 16 april 2004. ( 4 ) Se sidan 3 i detta nummer av EUT. ( 5 ) Se sidan 22 i detta nummer av EUT.

(8)

Offentlig kontroll av köttproduktionen är nödvändig för att kontrollera att livsmedelsföretagare efterlever hygienreglerna och uppfyller de kriterier och mål som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Den offentliga kontrollen bör omfatta revisioner av livsmedelsföretagarnas verksamhet samt inspektioner, inklusive kontroller av livsmedelsföretagarnas egenkontroll.

L 226/84

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

(9)

Med tanke på de officiella veterinärernas särskilda sakkunlivsmedelslagstiftning,ominrättandeavEuropeiskamyndigheten

skap är det lämpligt att de utför revisioner och inspektioner vid slakterier, vilthanteringsanläggningar och vissa styckningsanläggningar. Medlemsstaterna bör själva få besluta om vilken personal som är lämpligast för revisioner och inspektioner vid övriga typer av anläggningar.

(10)

Offentligkontrollavproduktionenavlevandemussloroch fiskeriprodukter är nödvändig för att kontrollera att kriteriernaochmålenigemenskapslagstiftningenuppfylls.Den offentliga kontrollen av produktionen av levande musslor 

börsärskiltomfattalevandemusslorsåterutläggnings-och produktionsområden och själva slutprodukten.

(11)

Offentligkontrollavproduktionenavobehandladmjölkär nödvändig för att kontrollera att kriterierna och målen i gemenskapslagstiftningen uppfylls. Sådan offentlig kontroll bör särskilt omfatta mjölkproduktionsanläggningar samt obehandlad mjölk i samband med hämtning.

(12)

Kravenidennaförordningbörtillämpasförstnäralladelar av den nya lagstiftningen om livsmedelshygien har trätt i kraft.Detbörocksågåminstartonmånadermellanikraftträdandetochtillämpningenavdenyabestämmelserna,så att de behöriga myndigheterna och de berörda företagen får tid att anpassa sig.

(13)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EGavden28juni1999omdeförfarandensom skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

1 ). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet ( 2 ), och inte heller det civilrättsliga och straffrättsliga ansvar som följer av underlåtenhet att uppfylla sina skyldigheter. Artikel 2 Definitioner

1.

I denna förordning avses med

a)

offentlig kontroll : varje form av kontroll som utförs av den behöriga myndigheten i syfte att verifiera efterlevnad av livsmedelslagstiftningen, inklusive föreskrifter om djurs hälsa och om djurskydd,

b)

verifiering : kontroll genom undersökning och framläggande av bevis för att specificerade krav har uppfyllts,

c)

behörig myndighet : den centrala myndighet i en medlemsstat som är behörig att utföra veterinärkontroller eller en myndighet till vilken den har delegerat denna behörighet,

d)

revision : en systematisk och oberoende undersökning för att avgöra om verksamheten och resultaten av denna överensstämmer med planerade insatser och om dessa insatser genomförs effektivt och är ändamålsenliga, KAPITEL I ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 1 Räckvidd

1.

I denna förordning fastställs särskilda bestämmelser för genomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung.

2.

Denskalltillämpasenbartpåverksamhetochpersonersom omfattas av förordning (EG) nr 853/2004.

3.

Genomförandet av offentlig kontroll enligt denna förordning skall inte påverka livsmedelsföretagares primära juridiska ansvar för att garantera livsmedelssäkerhet enligt Europaparla-

mentets

och rådets förordning (EG) nr

178/2002

av

den 28

januari 2002 om allmänna principer

och krav

för

e)

inspektion : undersökning av anläggningar, djur och livsmedel och bearbetningen av dessa, provning av slutprodukter; granskningavlivsmedelsföretag,deraslednings-ochproduk- tionssystem,inklusivedokumentochutfodringsrutiner,samt insatsvarors och produkters ursprung och destination; allt i syfte att kontrollera efterlevnaden av de rättsliga kraven,

f)

officiell veterinär : veterinär med behörighet att i enlighet med dennaförordningarbetasomofficiellveterinärochsomutses av den behöriga myndigheten,

g)

godkänd veterinär : veterinär som utses av den behöriga myndigheten för att på myndighetens vägnar genomföra särskild offentlig kontroll på jordbruksanläggningar,

h)

officiell assistent : person med behörighet att i enlighet med dennaförordningarbetasomofficiellassistentochsomutses av den behöriga myndigheten och arbetar under den officiella veterinärens överinseende och ansvar, ( 1 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. ( 2 ) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/85

i)

kontrollmärke : ett märke som anger att det, när märket anbringades, hade genomförts offentlig kontroll i enlighet med denna förordning. 2. I förekommande fall skall även de definitioner gälla som fastställs i följande förordningar:

a)

Förordning (EG) nr 178/2002.

b)

Definitionerna av animaliska biprodukter, transmissibel

spongiformencefalopati(TSE)ochspecificeratriskmaterial i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelserföranimaliskabiproduktersominteäravseddaattanvän- das som livsmedel ( 1 ).

c)

Förordning (EG) nr 852/2004, med undantag för definitionen av behörig myndighet.

d)

Förordning (EG) nr 853/2004.

KAPITEL II OFFENTLIG KONTROLL SOM AVSER ANLÄGGNINGAR INOM GEMENSKAPEN Artikel 3 Godkännande av anläggningar

1.

a) Omgemenskapslagstiftningenkräverattenanläggning skall godkännas, skall den behöriga myndigheten göra ett besök på plats. Den skall godkänna anläggningen för berörd verksamhet endast om livsmedelsföretagarenharvisatattdenuppfyllerderelevantakraveniför- ordningarna (EG) nr 852/2004 och (EG) nr 853/2004 samt andra relevanta krav i livsmedelslagstiftningen.

b)

Den behöriga myndigheten får meddela ett villkorat godkännande om det vid besöket på plats framgår att anläggningen uppfyller alla krav på infrastruktur och utrustning. Den behöriga myndigheten skall meddela ett slutligt godkännande endast om det vid ett senare besök på plats inom tre månader efter det att det villkorade godkännandet har meddelats, framgår att anläggningen uppfyller de övriga krav som anges i a. Omdethargjortsväsentligaförbättringarmenanläggningenändåinteuppfyllersamtligakrav,fårdenbehöriga myndigheten förlänga det villkorade godkännandet. Ett villkorat godkännande får emellertid inte vara längre än sammanlagt sex månader.

( 1 ) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 813/2003 (EGT L 117, 4.5.2002, s. 22).

2.

I fråga om fabriks- och frysfartyg som för medlemsstaternas flagg får de tidsperioder på högst tre eller sex månader som gäller för villkorade godkännanden av övriga anläggningar vid behovförlängas.Ettvillkoratgodkännandefåremellertidintevara längreän12månadersammanlagt.Inspektioneravsådanafartyg skall genomföras i enlighet med bilaga III.

3.

Den behöriga myndigheten skall tilldela varje godkänd anläggning,ävensådanasomharvillkoratgodkännande,ettgodkännandenummer som får kompletteras med koder som anger vilken typ av produkter av animaliskt ursprung som framställs. Förgrossistmarknaderfårgodkännandenumretkompletterasmed sekundära nummer som anger vilka enheter eller grupper av enheter som säljer eller tillverkar produkter av animaliskt ursprung.

4.

a) Denbehörigamyndighetenskallseövergodkännandet av aktuella anläggningar i samband med genomförandet av den offentliga kontroll som avses i artiklarna 

48.

b)

Om den behöriga myndigheten konstaterar allvarliga brister eller vid upprepade tillfällen måste avbryta produktionenvidenanläggningochlivsmedelsföretagaren inte kan lämna tillräckliga garantier för den framtida produktionen, skall den behöriga myndigheten inleda förfaranden för att dra tillbaka godkännandet av anläggningen. Den behöriga myndigheten får emellertid upphäva godkännandet av anläggningen tillfälligt om livsmedelsföretagaren kan garantera att bristerna kommer att åtgärdas inom rimlig tid.

c)

Ifrågaomgrossistmarknaderfårdenbehörigamyndigheten dra tillbaka eller tillfälligt upphäva godkännandet av vissa enheter eller grupper av enheter.

5.

Punkterna 1, 2 och 3 skall tillämpas på både

a)

anläggningar som börjar släppa ut produkter av animaliskt ursprung på marknaden från och den dag då denna förordning börjar tillämpas,

och

b)

anläggningar som redan släpper ut produkter av animaliskt ursprung på marknaden men för vilka det tidigare intefanns något krav på godkännande. I det senare fallet skall den behöriga myndighetens besök på plats enligt punkt 1 äga rum så snart som möjligt.

Punkt 4 skall även tillämpas på godkända anläggningar som släppte ut produkter av animaliskt ursprung på marknaden i enlighet med gemenskapslagstiftningen omedelbart före tillämpningen av denna förordning. 6. Medlemsstaterna skall föra uppdaterade förteckningar över godkända anläggningar och deras respektive godkännandenummer samt annan relevant information och göra dem tillgängliga för övriga medlemsstater och för allmänheten på ett sätt som får specificeras i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.

L 226/86

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

Artikel 4 Allmänna principer för offentlig kontroll av alla produkter av animaliskt ursprung som omfattas av denna förordning 1. Medlemsstaternaskallsetillattlivsmedelsföretagarnagerde behöriga myndigheterna allt stöd som behövs för att den offentliga kontrollen skall kunna genomföras effektivt. De skall särskilt

ge tillträde till sina byggnader, lokaler, anläggningar och annan infrastruktur,

tillhandahållaallaunderlagochregistersomföreskrivsenligt

dennaförordningellersomdenbehörigamyndighetenanser krävs för en bedömning av situationen. 2. Genom offentlig kontroll skall den behöriga myndigheten kontrollera att livsmedelsföretagare uppfyller kraven i

a)

förordning (EG) nr 852/2004,

b)

förordning (EG) nr 853/2004,

c)

förordning (EG) nr 1774/2002.

3.

Den offentliga kontroll som avses i punkt 1 skall omfatta

a)

revision av god hygienpraxis och förfarande baserade på principer för faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP),

b)

den offentliga kontroll som anges i artiklarna 

58,

och

c)

alla särskilda revisionsuppgifter som anges i bilagorna till denna förordning.

4. Vid revision av god hygienpraxis skall det kontrolleras att livsmedelsföretagarna tillämpar förfarandena fortlöpande och på rätt sätt åtminstone på följande punkter:

a)

Kontroller av information från livsmedelskedjan.

b)

Utformning och underhåll av lokaler och utrustning.

c)

Hygienen före, under och efter processen.

e)

Utbildning i hygien och arbetsmetoder.

f)

Bekämpning av skadedjur.

g)

Vattenkvalitet.

h)

Kontroll av temperaturen.

i)

Kontroll av livsmedel som anländer till och lämnar anläggningen och alla följedokument.

5. Vid revision av HACCP-baserade förfaranden skall det kontrollerasattlivsmedelsföretagarnafortlöpandetillämpardessaför- faranden på rätt sätt, och särskild vikt skall fästas vid att säkerställa att förfarandena ger de garantier som anges i avsnitt II i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004. Det skall särskilt kontrolleras om förfarandena, så långt det är möjligt, garanterar att produkterna av animaliskt ursprung

a)

uppfyller de mikrobiologiska kriterierna i gemenskapslagstiftningen,

b)

överensstämmer med gemenskapslagstiftningen om restsubstanser, främmande ämnen och förbjudna ämnen,

c)

inte innehåller något som innebär en fysisk fara, till exempel främmande föremål.

När, i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 852/2004, en livsmedelsföretagare använder förfaranden som anges i riktlinjer för tillämpningen av HACCP-principer i stället för att fastställa egnaspecifikaförfaranden,skalldetvidrevisionenkontrollerasatt riktlinjerna tillämpas på rätt sätt. 6. Kontroll av efterlevnaden av kraven i förordning (EG) nr 853/2004 när det gäller anbringandet av identifieringsmärken skallägarumiallaanläggningarsomgodkäntsenligtdenförordningen,utöverkontrollenavattandrakravpåspårbarhetiakttas.

7.

När det gäller slakterier, vilthanteringsanläggningar och styckningsanläggningarsomsläpperutfärsktköttpåmarknaden, skall den officiella veterinären utföra de revisionsuppgifter som anges i punkterna 3 och 4.

8.

När den behöriga myndigheten utför revisionsuppgifter skall den fästa särskild vikt vid att

a)

fastställa huruvida personalen och personalens arbete i anläggningenunderallaskedeniproduktionsprocessenuppfyller de relevanta kraven i de förordningar som avses i punkt 1 a och 1 b. Som stöd för revisionen får den behöriga myndighetenkontrolleraarbetetsgenomförandeförattkonstatera huruvida personalen utför sina uppgifter i enlighet med specificerade krav,

d) Personlig hygien.

b) verifiera livsmedelsföretagarnas relevanta journaler,

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/87

c)

ta prover för laboratorieanalys närhelst det är nödvändigt,

d)

dokumentera observationer och resultatet av revisionen.

9. Inriktningen och omfattningen av revisionsuppgifterna i fråga om enskilda anläggningar skall anpassas till den risk som bedöms föreligga. Den behöriga myndigheten skall i detta syfte regelbundet bedöma

a)

riskernaförfolkhälsanoch,iförekommandefall,djurshälsa,

b)

när det gäller slakterier, djurskyddsaspekter,

c)

produktionsprocessernas typ och kapacitet,

och

d)

livsmedelsföretagarenstidigareresultatifrågaomefterlevnad av livsmedelslagstiftningen.

Artikel 5 Färskt kött Medlemsstaternaskallsetillattoffentligkontrollifrågaomfärskt kött äger rum i enlighet med bilaga I.

1.

Denofficiellaveterinärenskallgenomförainspektionsuppgifter i slakterier, vilthanteringsanläggningar och styckningsanläggningar som släpper ut färskt kött på marknaden i enlighetmeddeallmännakraveniavsnittIkapitelIIibilagaIoch de särskilda kraven i avsnitt IV, särskilt när det gäller

a)

information från livsmedelskedjan,

b)

besiktning före slakt,

c)

djurskydd,

d)

besiktning efter slakt,

e)

specificerat riskmaterial och andra animaliska biprodukter,

och

f)

laboratorieundersökning.

2.

Kontrollmärkningenavslaktkropparavtamahov-ochklöv-

 djur,hägnatviltavdäggdjur(utomhardjur)ochstorviltsamt halva slaktkroppar, kvartsparter och styckningsdelar som åstadkommits genom att stycka halva slaktkroppar till tre grovstyckadedelar,skallgenomförasislakterierochvilthanteringsanläggningar i enlighet med avsnitt I kapitel III i bilagaI.Kontrollmärkenskallanbringasavdenofficiellaveterinären eller på dennes ansvar om offentlig kontroll inte har påvisat några brister som skulle göra köttet otjänligt som livsmedel.

3.

Efter att ha utfört de kontroller som avses i punkterna 1 och 2 skall den officiella veterinären vidta lämpliga åtgärder enligt avsnitt II i bilaga I, särskilt i fråga om

a)

meddelande om inspektionsresultat,

b)

beslut om information från livsmedelskedjan,

c)

beslut om levande djur,

d)

beslut i djurskyddsfrågor,

och

e)

beslut om kött.

4.

Officiella assistenter får bistå den officiella veterinären med offentlig kontroll som genomförs i enlighet med avsnitten I och II i bilaga I och på det sätt som anges i avsnitt III kapitel I. I sådana fall skall de arbeta i en oberoende inspektionsgrupp.

5.

a) Medlemsstaterna skall se till att de har tillräckligt med kontrollpersonal för att genomföra den offentliga kontroll som krävs enligt bilaga I med den frekvens som anges i avsnitt III kapitel II.

b)

Ett riskbaserat tillvägagångssätt skall användas för att göra en bedömning av det antal kontrollpersonal som måstenärvaravidslaktlinjeniettvisstslakteri.Kontrollpersonalens storlek skall bestämmas av den behöriga myndighetenochvarasådanattallakravidennaförordning kan uppfyllas.

6.

a) Medlemsstaterna får tillåta slakteripersonal att bistå den officiella veterinären vid offentlig kontroll genom att under dennes tillsyn utföra vissa specifika uppgifter vid framställning av kött från fjäderfän och hardjur i enlighet med avsnitt III kapitel III del A i bilaga I. Om medlemsstaterna gör detta skall de säkerställa att personal som utför sådana uppgifter

i)

är kvalificerad och genomgår utbildning i enlighet med de bestämmelserna,

ii)

agerar utan att låta sig påverkas av produktionspersonalen,

och

iii)

rapporterar eventuella brister till den officiella veterinären.

L 226/88

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

b)

Medlemsstaterna får även tillåta slakteripersonalen att genomföra särskilda provtagningar och undersökningar i enlighet med avsnitt III kapitel III del B i bilaga I.

7.

Medlemsstaternaskallsäkerställaattofficiellaveterinäreroch officiella assistenter är kvalificerade och genomgår den utbildning som avses i avsnitt III kapitel IV i bilaga I.

Artikel 6 Levande musslor Medlemsstaterna skall se till att produktion och utsläppande på marknaden av levande musslor, levande tagghudingar, levande manteldjur och levande marina snäckor genomgår offentlig kontroll i enlighet med bilaga II. Artikel 7 Fiskeriprodukter Medlemsstaterna skall säkerställa att offentlig kontroll av fiskeriprodukter äger rum i enlighet med bilaga III. Artikel 8 Obehandlad mjölk och mjölkprodukter Medlemsstaterna skall säkerställa att offentlig kontroll av obehandlad mjölk och mejeriprodukter äger rum i enlighet med bilaga IV. Artikel 9 Åtgärder vid bristande efterlevnad

1.

Om bristande efterlevnad av de förordningar som avses i artikel 4.2 a och 4.2 b konstateras, skall den behöriga myndighetenvidtaåtgärderförattsetillattlivsmedelsföretagarenavhjälper situationen.Denbehörigamyndighetenskalldärvidtahänsyntill den bristande efterlevnadens art och tidigare fall av bristande efterlevnad från livsmedelsföretagarens sida.

2.

Åtgärderna skall i förekommande fall omfatta följande:

a)

Föreskriva sanering eller andra korrigerande åtgärder som ansesvaranödvändigaförattgaranteraattprodukteravanimaliskt ursprung är säkra eller uppfyller relevanta lagstiftningskrav.

b)

Begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden och import eller export av produkter av animaliskt ursprung.

c)

Övervaka och vid behov kräva att produkter av animaliskt ursprung återkallas, dras tillbaka och/eller destrueras.

d)

Getillståndtillattprodukteravanimalisktursprunganvänds för andra ändamål än de som de ursprungligen var avsedda för.

e)

Tillfälligtavbrytadriftenellerstängaavhelaellerdelaravdet berörda företaget under en lämplig tidsperiod.

f)

Tillfälligt upphäva eller dra tillbaka anläggningens godkännande.

g)

När det gäller sändningar från tredjeland, beslagta och därefter destruera eller återsända.

h)

Andra åtgärder som den behöriga myndigheten anser vara motiverade.

3. Denbehörigamyndighetenskalltillhandahålladenberörda livsmedelsföretagaren eller dennes företrädare

a)

skriftlig information om myndighetens beslut om åtgärder somskallvidtasienlighetmedpunkt1,samtskälentilldetta,

och

b)

informationomrättenattöverklagasådanabeslutochomde förfaringssätt och tidsfrister som gäller för detta.

Denbehörigamyndighetenskalliförekommandefallävenunderrätta den behöriga myndigheten i avsändarmedlemsstaten om beslutet. KAPITEL III FÖRFARANDEN VID IMPORT Artikel 10 Allmänna principer och villkor För att säkerställa att principerna och villkoren i artikel 11 i förordning (EG) nr 178/2002 tillämpas enhetligt skall förfarandena i detta kapitel tillämpas. Artikel 11 Förteckningar över tredjeländer och delar av tredjeländer från vilka import av specificerade produkter av animaliskt ursprung är tillåten 1. Produkteravanimalisktursprungfårimporterasendastfrån etttredjelandellerendelavetttredjelandsomfinnsmedienförteckning som skall upprättas och uppdateras enligt förfarandet i artikel 19.2.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/89

2. Etttredjelandskallupptasisådanaförteckningarendastom en gemenskapskontroll i det landet har ägt rum och visar att den behörigamyndighetenlämnartillräckligagarantierenligtpunkt4. Ett tredjeland kan emellertid upptas i sådana förteckningar utan att en gemenskapskontroll i det landet har ägt rum om

a)

denrisksomfastställsienlighetmedartikel18.18intemotiverar detta,

och

b)

det fastställs, när beslut fattas om att införa ett särskilt tredjeland i förteckningen i enlighet med punkt 1, att annan information visar att den behöriga myndigheten ger de nödvändiga garantierna.

3.

Förteckningar som upprättas i enlighet med denna artikel får kombineras med andra förteckningar som upprättats av folk- eller djurhälsoskäl.

4.

När förteckningar upprättas eller uppdateras skall särskild hänsyn tas till följande kriterier:

a)

Tredjelandets lagstiftning om

i)

produkter av animaliskt ursprung,

ii)

användning av veterinärmedicinska preparat, bland annat bestämmelser om förbud eller tillstånd, distribution,utsläppandepåmarknadensamtbestämmelserom administration och inspektion,

iii)

beredningochanvändningavfoder,såvälifrågaomförfarandena för användning av fodertillsatser samt beredning och användning av foder med medicinska tillsatser som i fråga om den hygieniska kvaliteten på de råvaror som används för att bereda fodret och på själva slutprodukten.

b)

De behöriga myndigheternas organisation i tredjelandet, deras befogenheter och oberoende, den tillsyn de står under och den behörighet de har för att effektivt kunna säkerställa efterlevnaden av tillämplig lagstiftning.

c)

Utbildning av personal för att utföra offentlig kontroll.

d)

De resurser, inbegripet diagnostiska hjälpmedel, som finns tillgängliga för de behöriga myndigheterna.

e)

Förekomst och bruk av dokumenterade kontrollförfaranden och kontrollsystem som bygger på prioriteringar.

f)

I förekommande fall situationen när det gäller djurhälsa och förfaranden för att underrätta kommissionen och relevanta internationella organ om utbrott av djursjukdomar.

g)

Utbredning och bruk av offentlig kontroll av import av djur och produkter av animaliskt ursprung.

h)

De försäkringar som tredjelandet kan lämna när det gäller överensstämmelse med eller motsvarighet till gemenskapskrav.

i)

Dehygienkravsomfaktiskttillämpasförproduktion,tillverkning,hantering,lagringochleveransavprodukteravanimaliskt ursprung som är avsedda för gemenskapen.

j)

Erfarenheteravsaluföringavproduktenfråntredjelandetoch resultaten av genomförda importkontroller.

k)

Resultaten av gemenskapskontroller som har genomförts i tredjelandet, särskilt resultaten av bedömningen av de behöriga myndigheterna och de åtgärder som de behöriga myndigheterna har vidtagit mot bakgrund av rekommendationer som har riktats till dem efter gemenskapskontroll.

l)

Förekomst, genomförande och tillkännagivande av ett godkänt program för bekämpning av zoonoser.

m)

Förekomst, genomförande och tillkännagivande av ett godkänt kontrollprogram för restsubstanser.

5. Kommissionen skall se till att aktuella versioner av alla förteckningar som har upprättats eller uppdateras i enlighet med denna artikel finns tillgängliga för allmänheten. Artikel 12 Förteckning över anläggningar från vilka import av specificerade produkter av animaliskt ursprung är tillåten 1. Produkteravanimalisktursprungfårimporterastillgemenskapen endast om de har avsänts från och kommit från eller beretts i anläggningar som finns med på förteckningar som upprättas och uppdateras i enlighet med denna artikel utom

a)

närdetfrånfalltillfallbeslutas,ienlighetmeddetförfarande somavsesiartikel19.2,attdegarantiersomettsärskilttredjelandlämnaravseendeimportavspecificeradeprodukterav animaliskt ursprung är sådana att det förfarande som föreskrivs i den här artikeln är onödigt för att garantera överensstämmelse med kraven i punkt 2,

och

b)

i de fall som avses i bilaga V.

L 226/90

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

Därutövergällerattfärsktkött,maletkött,köttberedningar,köttprodukter och maskinurbenat kött får importeras till gemenskapen endast om de har tillverkats av kött som kommit från slakterier och styckningsanläggningar som finns med på förteckningarsomupprättasochuppdaterasienlighetmeddenna artikel eller från godkända anläggningar inom gemenskapen. 2. En anläggning får upptas i förteckningen endast om den behöriga myndigheten i det tredjeland där produkterna har sitt ursprung garanterar att

a)

anläggningen, tillsammans med alla anläggningar som hanterar råvaror av animaliskt ursprung som används vid tillverkningen av de berörda produkterna av animaliskt ursprung, uppfyller relevanta gemenskapskrav, särskilt kraven i förordning (EG) nr 853/2004, eller motsvarande krav somfastställsisambandmedbeslutomattinföradettatredjelandidenrelevantaförteckningenienlighetmedartikel11,

b)

ett officielltinspektionsorgan idet tredjelandetutövartillsyn över anläggningarna och vid behov förser kommissionen med all relevant information om anläggningar som levererar råvaror,

och att

c)

denharfaktiskbefogenhetatthindraanläggningarnafrånatt exportera till gemenskapen, om anläggningarna inte uppfyller kraven enligt led a.

3.

Debehörigamyndigheteritredjeländersomfinnsupptagna i förteckningar som upprättats och uppdaterats i enlighet med artikel 11 skall garantera att förteckningar över de anläggningar som avses i punkt 1 upprättas, uppdateras och meddelas kommissionen.

4.

a) Kommissionen skall regelbundet underrätta de kontaktpunkter som medlemsstaterna i detta syfte har utsettomnyaelleruppdateradeförteckningarsomden mottagit från de behöriga myndigheterna i berörda tredjeland i enlighet med punkt 3.

b)

Om ingen medlemsstat invänder mot den nya eller uppdaterade förteckningen inom 20 arbetsdagar efter kommissionens underrättelse skall import godkännas från anläggningar som finns med i förteckningen 10 arbetsdagar efter den dag då kommissionen offentliggjort den.

c)

Om minst en medlemsstat lämnar skriftliga kommentarer eller om kommissionen anser att det är nödvändigtattändraenförteckningmotbakgrundavrelevant information, t.ex. gemenskapens inspektionsrapporter eller en anmälan via systemet för tidig varning, skall kommissionen underrätta alla medlemsstater och ta upp punkten på dagordningen för nästa möte i den berörda avdelningen av Ständiga kommittén för livsmedelskedjanochdjurhälsaföreventuelltbeslutienlig- het med förfarandet i artikel 19.2.

5. Kommissionen skall se till att aktuella versioner av alla förteckningar finns tillgängliga för allmänheten. Artikel 13 Levande musslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor

1.

Trots vad som sägs i artikel 12.1 b skall levande musslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor komma från produktionsområden i tredjeländer som finns med i förteckningar som upprättas och uppdateras i enlighet med artikel 12.

2.

Kravetipunkt1skallintegällakammusslorsomtagitsupp utanför klassificerade produktionsområden. Offentlig kontroll av kammusslor skall dock genomföras i enlighet med kapitel III i bilaga II.

3.

a) Innan de förteckningar som avses i punkt 1 upprättas skallsärskildhänsyntastilldegarantiersomdenbehörigamyndighetenitredjelandetkanlämnaomefterlev- naden av kraven i denna förordning i fråga om klassificering och kontroll av produktionsområden.

b)

En gemenskapsinspektion skall utföras vid besök på plats innan sådana förteckningar upprättas, såvida inte

i)

denrisksomfastställsienlighetmedartikel18.18 inte motiverar detta,

och

ii)

detfastställs,närbeslutfattasomattinföraettsärskilt produktionsområde i en förteckning i enlighet med punkt 1, att annan information visar att den behöriga myndigheten ger de nödvändiga garantierna.

4.

Kommissionen skall se till att aktuella versioner av alla förteckningar som har upprättats eller uppdaterats i enlighet med denna artikel finns tillgängliga för allmänheten.

Artikel 14 Dokument

1.

Ett dokument som uppfyller kraven i bilaga VI skall åtfölja sändningar av produkter av animaliskt ursprung när de importeras till gemenskapen.

2.

Dokumentet skall styrka att produkterna uppfyller

a)

kraven för sådana produkter i förordning (EG) nr 852/2004 ochförordning(EG)nr853/2004ellerbestämmelsersomär likvärdiga med dessa krav,

och

b)

alla särskilda importvillkor som fastställs i enlighet med artikel 18.19.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/91

3.

Dokumenten kan innehålla uppgifter som krävs enligt annan gemenskapslagstiftning om folk- och djurhälsofrågor.

4.

Undantag från punkt 1 får beviljas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 19.2 när de garantier som avses i punkt 2 i den här artikeln kan erhållas på annat sätt.

Artikel 15 Särskilda bestämmelser för fiskeriprodukter 1. Deförfarandensomfastställsidettakapitelskallintetillämpas på färska fiskeriprodukter som landas i gemenskapen direkt från ett fiskefartyg som för ett tredjelands flagg. Offentlig kontroll av sådana fiskeriprodukter skall genomföras i enlighet med bilaga III.

2.

a) 

Fiskeriprodukterimporteradefrånettfabriks-ellerfrys- fartyg som för ett tredjelands flagg skall komma från fartyg som finns i en förteckning som upprättats och uppdaterats i enlighet med förfarandet i artikel 12.4.

b)

Utan hinder av vad som sägs i artikel 12.2 b får dock ett fartyg även införas i sådana förteckningar

i)

på grundval av ett gemensamt meddelande från den behöriga myndigheten i det tredjeland vars flagg fartyget för och från den behöriga myndigheten i ett annat tredjeland, till vilken den förstnämnda behöriga myndigheten delegerat ansvaret förinspektionenavdetberördafartyget,påvillkor att

tredjelandet finns i den i enlighet med artikel 11 upprättade förteckningen över tredjeländerfrånvilkaimportavfiskeriprodukterär tillåten,

alla fiskeriprodukter från fartyget i fråga som är avsedda att släppas ut på gemenskapens marknad landas direkt i tredjelandet,

den behöriga myndigheten i det tredjelandet har inspekterat fartyget och förklarat att det uppfyller gemenskapskraven,

och

den behöriga myndigheten i tredjelandet har förklarat att den regelbundet kommer att inspekterafartygetförattsetillattdetfortsätter att uppfylla gemenskapskraven,

eller

ii)

på grundval av ett gemensamt meddelande från den behöriga myndigheten i det tredjeland vars

flagg fartyget för och från en medlemsstats behöriga myndighet, till vilken den förstnämnda behörigamyndighetendelegeratansvaretförinspektio- nen av det berörda fartyget, på villkor att

alla fiskeriprodukter från fartyget i fråga som är avsedda att släppas ut på gemenskapens marknad landas direkt i den medlemsstaten,

denbehörigamyndighetenidenmedlemsstaten har inspekterat fartyget och förklarat att det uppfyller gemenskapskraven,

och

denbehörigamyndighetenidenmedlemsstaten förklarar att den regelbundet kommer att inspekterafartygetförattsetillattdetfortsätter att uppfylla gemenskapskraven.

c)

Kommissionen skall se till att aktuella versioner av alla förteckningar som har upprättats eller uppdateras i enlighet med denna artikel finns tillgängliga för allmänheten.

3.

När fiskeriprodukter importeras direkt från ett fiske- eller frysfartyg får ett av kaptenen undertecknat dokument ersätta det dokument som krävs enligt artikel 14.

4.

Närmare bestämmelser för genomförandet av denna artikel fårfastställasienlighetmeddetförfarandesomavsesiartikel19.2.

KAPITEL IV SLUTBESTÄMMELSER Artikel 16 Genomförandebestämmelser och övergångsarrangemang Genomförandebestämmelser och övergångsarrangemang kan fastställas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 19.2. Artikel 17 Ändring och anpassning av bilagorna

1.

Bilagorna I, II, III, IV, V och VI kan ändras eller kompletteras för att beakta vetenskapliga och tekniska framsteg, i enlighet med förfarandet i artikel 19.2.

2.

UndantagfrånbestämmelsernaibilagornaI,II,III,IV,Voch VI får beviljas i enlighet med förfarandet i artikel 19.2, under förutsättning att dessa undantag inte motverkar denna förordnings syften.

L 226/92

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

3.

Medlemsstaterna får, utan att det äventyrar denna förordnings syften och i enlighet med punkterna 

4-7, anta nationella åtgärder som anpassar kraven i bilaga I.

4.

De nationella åtgärder som avses i punkt 3 skall

a)

syfta till att

i)

möjliggöra fortsatt användning av traditionella metoder vidallastadieravtillverkning,bearbetningellerdistribution av livsmedel,

ii)

tillgodosebehovenhoslivsmedelsföretagmedlitenproduktion eller som är belägna i områden med särskilda geografiska begränsningar,

eller

iii)

göradetmöjligtattgenomförapilotprojektförattpröva nya metoder för hygienkontroller av kött,

b)

särskilt gälla följande punkter i bilaga I:

i)

Information från livsmedelskedjan.

ii)

Den behöriga myndighetens närvaro i anläggningarna.

5. Alla medlemsstater som önskar anta nationella åtgärder som avses i punkt 3 skall anmäla detta till kommissionen och övriga medlemsstater. Varje anmälan skall

a)

innehållaendetaljeradbeskrivningavdekravsomdenmedlemsstaten anser behöver anpassas samt arten av den eftersträvade anpassningen,

b)

beskriva de berörda anläggningarna,

c)

förklaraskälentillanpassningen,genomattiförekommande fall även lämna en sammanfattning av den riskbedömning som utförts och alla åtgärder som skall vidtas för att säkerställa att anpassningen inte motverkar denna förordnings syften,

och

d)

lämna övrig relevant information.

6. De övriga medlemsstaterna skall ha tre månader på sig från det att den anmälan som avses i punkt 5 har mottagits för att översändaskriftligakommentarertillkommissionen.Kommissionen får, och skall när den mottar skriftliga kommentarer från en eller flera medlemsstater, samråda med medlemsstaterna i den kommitté som avses i artikel 19.1. Kommissionen får besluta, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 19.2, om de planerade åtgärderna får genomföras, vid behov med förbehåll för lämpliga ändringar. När så är lämpligt får kommissionen föreslå allmänna åtgärder i enlighet med punkterna 1 eller 2 i den här artikeln. 7. En medlemsstat får anta nationella åtgärder som anpassar kraven i bilaga I endast

a)

i överensstämmelse med ett beslut som antagits i enlighet med punkt 6,

b)

omkommissionen,enmånadefterdetattdentidsomanges i punkt 6 har löpt ut, inte har underrättat medlemsstaterna omattdenmottagitskriftligakommentarerellerattdenavser att föreslå att ett beslut i enlighet med punkt 6 skall antas.

8. Närenmedlemsstatantarnationellaåtgärderförattgenomföra ett pilotprojekt som gäller utprovning av nya metoder för hygienkontrolleravköttienlighetmedpunkterna3-7,skallmed- lemsstatenunderrättakommissionenomresultatensåsnartdessa finns att tillgå. Kommissionen skall sedan överväga om den skall föreslå allmänna åtgärder i enlighet med punkt 1. Artikel 18 Särskilda beslut Utan att det påverkar det generella i artikel 16 och artikel 17.1, får genomförandebestämmelser fastställas, eller ändringar i bilagorna I, II, III, IV, V eller VI antas, i enlighet med det förfarande som avses i artikel 19.2 för att specificera

1.

undersökningar för att utvärdera hur livsmedelsföretagare och deras personal utför sina uppgifter,

2.

sättet att meddela resultaten av inspektioner,

3.

kriteriernaförattpågrundvalavenriskanalysbestämmanär denofficiellaveterinärenintebehövervaranärvarandeislakterierochvilthanteringsanläggningarunderbesiktningenföre och efter slakt,

4.

bestämmelser om innehållet i prov för officiella veterinärer och officiella assistenter,

5.

mikrobiologiska kriterier för processkontroll när det gäller hygienen vid anläggningar,

6.

alternativaförfaranden,serologiskaellerandralaboratorieundersökningar som ger åtminstone motsvarande garantier som de särskilda förfaranden för besiktning efter slakt som anges i avsnitt IV i bilaga I, och därför får ersätta dem, om den behöriga myndigheten så beslutar,

7.

omständigheter under vilka vissa av de särskilda förfaranden för besiktning efter slakt som anges i avsnitt IV i bilaga I inte är nödvändiga, med tanke på jordbruksanläggningen, regionen eller ursprungslandet och principerna om riskanalys,

8.

bestämmelser om laboratorieundersökning,

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/93

9.

den frys- eller kylbehandling som kött skall genomgå med avseende på dynt och trikiner,

10.

villkoren för att jordbruksanläggningar och regioner officiellt kan förklaras fria från dynt eller trikiner,

11.

de metoder som skall användas vid undersökning av de betingelser som avses i avsnitt IV kapitel IX i bilaga I,

12.

för slaktsvin, kriterier för kontrollerade uppfödningsförhållanden och integrerade produktionssystem,

13.

kriterier för klassificeringen av produktions- och återutläggningsområden för levande musslor, i samarbete med berört referenslaboratorium i gemenskapen, inbegripet

a)

gränsvärden och analysmetoder för marina biotoxiner,

b)

metoder för provtagning av virus samt virologiska standarder,

och

c)

provtagningsplaner, analysmetoder och mätosäkerhet för kontroll av att kriterierna uppfylls,

14.

organoleptiska kriterier för utvärderingen av fiskeriprodukters färskhet,

15.

analysgränser, analysmetoder och provtagningsplaner som skallanvändasviddenoffentligakontrollavfiskeriprodukter som krävs enligt bilaga III, bland annat när det gäller parasiter och miljöföroreningar,

16.

kommissionens metod för att göra förteckningar över tredjeländer och anläggningar i tredjeländer tillgängliga för allmänheten i enlighet med artiklarna 11, 12, 13 och 15,

17.

förlagor för dokument och kriterier för användning av elektroniska dokument,

18.

kriterierförattfastställaderiskersomvissaprodukteravanimaliskt ursprung importerade till gemenskapen medför,

19.

särskilda importvillkor för vissa produkter av animaliskt ursprung med beaktande av tillhörande risker, information som aktuella tredjeländer har lämnat och vid behov resultaten av de gemenskapskontroller som utförts i sådana tredjeländer. Dessa särskilda importvillkor får uppställas för en

enstaka produkt av animaliskt ursprung eller för en grupp produkter. De får tillämpas på ett enstaka tredjeland, på regioner i ett tredjeland eller på en grupp tredjeländer, samt

20.

villkoren för att reglera importen av produkter av animaliskt ursprung från ett tredjeland eller en region i ett tredjeland genom tillämpning av ett likvärdighetsavtal eller, för en tillfredsställande revision i vilken erkänns att åtgärder som tillämpas i det tredjelandet eller i regionen erbjuder garantier som motsvarar dem som tillämpas i gemenskapen, om tredjelandet lämnar objektiva bevis för detta.

Artikel 19 Kommittéförfarande

1.

Kommissionen skall biträdas av den ständiga kommitté för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002.

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Dentidsomavsesiartikel5.6ibeslut1999/468/EGskallvaratre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 20 Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet KommissionenskallvidbehovsamrådamedEuropeiskamyndigheten för livsmedelssäkerhet i frågor som faller inom denna förordnings räckvidd, särskilt

1.

innan den föreslår en ändring av de särskilda krav för förfaranden vid besiktning efter slakt som anges i avsnitt IV i bilaga I,

2.

innandenföreslårenändringavbestämmelsernaiavsnittIV kapitel IX i bilaga I om kött från djur hos vilka besiktning efterslaktpåvisatskadorsomtyderpåinfektionavbrucellos eller tuberkulos,

och

3.

innandenföreslårgenomförandebestämmelseromdefrågor som avses i artikel 

18.5-18.15.

Artikel 21 Rapport till Europaparlamentet och rådet 1. Kommissionenskallsenastden20maj2009överlämnaen rapport till Europaparlamentet och rådet med en genomgång av deerfarenhetersomgjortsvidtillämpningenavdennaförordning.

L 226/94

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2. Kommissionen skall om så är lämpligt låta rapporten åtföljas av lämpliga förslag. Artikel 22 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft tjugo dagar efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall börja tillämpas 18 månader efter den dag då samtliga följande rättsakter har trätt i kraft:

a)

Förordning (EG) nr 852/2004.

b)

Förordning (EG) nr 853/2004.

c)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/41/EG av den 29april2004omupphävandeavvissadirektivomlivsmedelshygienochhygienkravförtillverkningochutsläppandepå marknaden av vissa produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (

1 ). Den skall dock börja tillämpas tidigast den 1 januari 2006. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 29 april 2004.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

M. McDOWELL

Ordförande

Ordförande

( 1 ) EUT L 157, 30.4.2004.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/95

BILAGA I FÄRSKT KÖTT AVSNITT I: DEN OFFICIELLA VETERINÄRENS UPPGIFTER KAPITEL I: REVISIONSUPPGIFTER

1.

Utöver de allmänna kraven i artikel 4.4 när det gäller revision av god hygienpraxis skall den officiella veterinären kontrollera att livsmedelsföretagarnas egna förfaranden alltid följer bestämmelserna för all insamling, transport, lagring, hantering, bearbetning och användning eller bortskaffande av animaliska biprodukter, inbegripet specificerat riskmaterial, som livsmedelsföretagaren har ansvaret för.

2.

Utöverdeallmännakraveniartikel4.5närdetgällerrevisionavHACCP-baseradeförfarandenskalldenofficiellavete-

 rinären kontrollera att företagarnas förfaranden så långt det är möjligt garanterar att köttet

a)

inte uppvisar några patologiska och fysiologiska avvikelser eller förändringar,

b)

inte har någon fekal eller annan förorening,

och

c)

inte innehåller specificerat riskmaterial, förutom sådant som är tillåtet enligt gemenskapslagstiftningen, och har tillverkats i enlighet med gemenskapslagstiftningen om typer av TSE.

KAPITEL II: INSPEKTIONSUPPGIFTER När den officiella veterinären utför inspektionsuppgifter i enlighet med detta kapitel, skall han eller hon beakta resultatet av derevisionersomutförtsienlighetmedartikel4ochkapitelIidennabilaga.Iförekommandefallskallhanellerhonanpassa inspektionerna i enlighet därmed.

A.

Information från livsmedelskedjan

1.

Denofficiellaveterinärenskallkontrolleraochanalyserarelevantinformationfrånjournalernaviddenjordbruksanläggning varifrån de djur som skall slaktas kommer samt beakta det dokumenterade resultatet av denna kontroll och analys när han eller hon utför besiktning före och efter slakt.

2.

När den officiella veterinären utför sina inspektionsuppgifter skall han eller hon ta hänsyn till de officiella intyg som åtföljer djuren och eventuella försäkringar från veterinärer som utför kontroller inom primärproduktionen, däribland officiella veterinärer och godkända veterinärer.

3.

Omlivsmedelsföretagareilivsmedelskedjanvidtarytterligareåtgärderförattgaranterasäkralivsmedelgenomatt

tillämpaintegreradesystem,egenkontroller,certifieringavtredjepartellerpåannatsätt,ochomdessaåtgärderär dokumenterade och de djur som omfattas av dessa system klart kan identifieras, får den officiella veterinären ta hänsyn till detta vid inspektionen och granskningen av de HACCP-baserade förfarandena.

B.

Besiktning före slakt

1.

Om inte annat följer av punkterna 4 och 5

a)

skall den officiella veterinären besiktiga alla djur före slakt,

b)

skall besiktningen äga rum inom 24 timmar efter ankomsten till slakteriet och mindre än 24 timmar före slakten.

Den officiella veterinären kan dessutom när som helst begära att få utföra ytterligare inspektioner.

L 226/96

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2.

För det enskilda besiktigade djuret måste det av besiktningen före slakt särskilt framgå huruvida det finns tecken på

a)

brister i djurskyddshänseende,

eller

b)

andraomständighetersomkaninverkamenligtpåmänniskorsellerdjurshälsa,medsärskildhänsyntillpåvisande av zoonotiska sjukdomar och sjukdomar som är upptagna på OIE:s 

A-lista eller i förekommande fall på OIE:s B-lista (OIE = Internationella byrån för epizootiska sjukdomar).

3.

Förutom den rutinmässiga besiktningen före slakt skall den officiella veterinären utföra en klinisk besiktning av alla djur som livsmedelsföretagaren eller en officiell assistent eventuellt har gallrat ut.

4.

Vid nödslakt utanför slakteriet och nedlagt frilevande vilt skall den officiella veterinären vid slakteriet eller vilthanteringsanläggningengranskadetintygsomåtföljerdjurkroppenochsomutfärdatsavveterinärenellerdenkva- lificerade personen i enlighet med förordning (EG) nr 853/2004.

5.

När så anges i avsnitt III kapitel II eller i avsnitt IV får besiktning före slakt utföras vid den jordbruksanläggning varifrån djuret kommer. I sådana fall behöver den officiella veterinären vid slakteriet utföra besiktning före slakt endast när och i den omfattning som anges.

C.

Djurskydd

Denofficiellaveterinärenskallverifieraatttillämpligagemenskapsbestämmelserochnationellabestämmelseromdjurskydd har följts, däribland bestämmelser om skydd av djur vid tidpunkten för slakt och under transport.

D.

Besiktning efter slakt

1.

Slaktkropparochåtföljandeslaktbiprodukterskallbesiktigasefterslaktenutandröjsmål.Allayttreytorskallgranskas.Minimalhanteringavslaktkroppenochslaktbiprodukterellersärskildatekniskahjälpmedelkrävseventuellt för detta. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt att upptäcka förekomst av zoonotiska sjukdomar och sjukdomar som är upptagna på OIE:s 

A-lista och i förekommande fall på OIE:s B-lista. Slaktlinjens hastighet och antalet närvarande inspektörer skall vara sådana att en ändamålsenlig besiktning kan utföras.

2.

Ytterligareundersökningar,såsompalpationochanskärningavdelaravslaktkroppenochslaktbiprodukter,samt laboratorieundersökningar, skall göras närhelst det anses nödvändigt

a)

för att ställa en definitiv diagnos,

eller

b)

för att fastställa om

i)

en djursjukdom föreligger,

ii)

restsubstanserellerfrämmandeämnenfinnsutöverdenivåersomfastställsigemenskapslagstiftningen,

iii)

mikrobiologiska krav inte uppfylls,

eller

iv)

andra faktorer föreligger som kan leda till att köttet förklaras otjänligt som livsmedel eller att begränsningar införs för dess användning,

särskilt i fråga om djur som har nödslaktats.

3.

Denofficiellaveterinärenskallkrävaattslaktkropparavtamahästdjur,nötkreaturäldreänsexmånaderochtamsvinäldreänfyraveckoröverlämnasförbesiktningefterslaktkluvnalängsmedryggraden.Omdetärnödvändigt för besiktningen, får den officiella veterinären kräva att även huvudet eller andra slaktkroppar klyvs på längden. För att ta hänsyn till särskilda konsumtionsvanor, den tekniska utvecklingen eller särskilda sanitära förhållanden får den behöriga myndigheten tillåta att besiktning av tama hästdjur, nötkreatur äldre än sex månader och tamsvin äldre än fyra veckor görs på slaktkroppar som inte kluvits.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/97

4.

Under besiktningen skall försiktighetsåtgärder vidtas för att se till att risken för att köttet förorenas, t.ex. vid palpation, avskärning och anskärning, minimeras.

5.

Vidnödslaktskallslaktkroppensnarastgenomgåenbesiktningavköttienlighetmedpunkterna1-4ovan,innan

 köttet kan förklaras tjänligt som livsmedel.

E.

Specificerat riskmaterial och andra animaliska biprodukter

Ienlighetmeddespecifikagemenskapsbestämmelsernaomspecificeratriskmaterialochandraanimaliskabiprodukter skall den officiella veterinären kontrollera avlägsnande, separering och i förekommande fall märkning av sådana produkter. Den officiella veterinären skall se till att livsmedelsföretagaren vidtar alla nödvändiga åtgärder för att undvika att köttet förorenas av specificerat riskmaterial under slakten (inklusive bedövningen) och vid avlägsnandet av sådant riskmaterial.

F.

Laboratorieundersökningar

1.

Denofficiellaveterinärenskallsetillattdettasproverochattdessaidentifieraspålämpligtsätt,hanterasochsänds till lämpliga laboratorier inom ramen för

a)

övervakningen och bekämpning av zoonoser och zoonotiska agens,

b)

särskildalaboratorieundersökningarfördiagnostiseringavTSEienlighetmedEuropaparlamentetsochrådets förordning (EG) nr 999/2001 (

1 ),

c)

upptäcktavotillåtnaämnenellerprodukterochkontrollavregleradeämnen,särskiltinomramenförnationella planer för resthalter enligt rådets direktiv 96/23/EG (

2 ), och

d)

påvisande av sjukdomar som är upptagna på OIE:s 

A-lista och i förekommande fall på OIE:s B-lista.

2.

Den officiella veterinären skall också se till att andra nödvändiga laboratorieundersökningar utförs.

KAPITEL III: KONTROLLMÄRKNING

1.

Den officiella veterinären skall övervaka kontrollmärkningen och de märken som används.

2.

Den officiella veterinären skall särskilt se till att

a)

kontrollmärket anbringas endast på kött från djur (tama hov- och klövdjur, hägnat vilt av däggdjur - utom hardjur - och storvilt) som har besiktigats före och efter slakt i enlighet med denna förordning och när det inte föreligger något skäl att förklara köttet otjänligt som livsmedel. Kontrollmärket kan dock anbringas innan resultatet av en eventuell trikinundersökning föreligger, om den officiella veterinären har förvissat sig om att kött från det berörda djuret kommer att släppas ut på marknaden endast om resultaten är tillfredsställande,

och

b)

kontrollmärkningensker på den yttre ytan av slaktkroppen genommärkning medfärg- eller brännstämpel på ett sådantsättattomslaktkropparnahardelatsihalvaslaktkropparellerkvartsparterelleromhalvaslaktkropparhar delats i tre delar skall varje del ha ett kontrollmärke.

3.

Kontrollmärket skall vara ett ovalt märke som är minst 6,5 cm brett och 4,5 cm högt med följande information återgiven med fullt läsliga tecken:

a)

Märketskallangenamnetpådetlanddäranläggningenärbelägen,utskrivetisinhelhetmedversalerellerangivet med en tvåbokstavskod i enlighet med tillämplig 

ISO-standard.

För medlemsstaterna är dessa koder emellertid AT, BE, DE, DK, ES, FI, FR, GR, IE, IT, LU, NL, PT, SE och UK. ( 1 ) EGTL147,31.5.2001,s.1.Förordningensenaständradgenomkommissionensförordning(EG)nr2245/2003(EUTL333,20.12.2003, s. 28). ( 2 ) EGT L 125, 23.5.1996, s. 10. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1).

L 226/98

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

b)

Märket skall ange slakteriets godkännandenummer.

c)

När märket anbringas i ett slakteri inom gemenskapen skall det innehålla någon av följande förkortningar: CE, EC, EF, EG, EK eller EY.

4.

Bokstäverna skall vara minst 0,8 cm höga och siffrorna minst 1 cm höga. Märket och bokstäverna på märket får vara mindre vid kontrollmärkning av lamm, killingar och spädgrisar.

5.

Defärgersomanvändsförkontrollmärkningskallvaragodkändaenligtgemenskapsreglernaförfärgämnenilivsmedel.

6.

Kontrollmärket får även innehålla en uppgift om vilken officiell veterinär som utfört kontrollbesiktningen av köttet. Behöriga myndigheter och livsmedelsföretagare får fortsätta att använda utrustning som de beställt före denna förordnings ikraftträdande till dess att denna är slut eller behöver ersättas.

7.

Köttfråndjursomharnödslaktatsutanförslakterietskallhasärskildmärkningsomintekanförväxlasmedvaresigdet kontrollmärke som avses i detta kapitel eller det identifieringsmärke som avses i avsnitt I i bilaga II till förordning (EG) nr 853/2004.

8.

Kött från oavhudat vilt får kontrollmärkas endast om det efter avhudning på en vilthanteringsanläggning har genomgått besiktning efter slakt och godkänts som livsmedel.

9.

Detta kapitel skall tillämpas utan att det påverkar djurhälsoregler om kontrollmärkning.

AVSNITT II: ÅTGÄRDER EFTER KONTROLL KAPITEL I: MEDDELANDE OM INSPEKTIONSRESULTAT

1.

Den officiella veterinären skall dokumentera och utvärdera resultaten av sin inspektionsverksamhet.

2.

a) Om en sjukdom eller ett tillstånd som kan påverka människors eller djurs hälsa eller brister i djurskyddshänseende upptäcks vid besiktningen, skall den officiella veterinären meddela livsmedelsföretagaren.

b)

Om det identifierade problemet uppstod i primärproduktionen skall den officiella veterinären meddela den veterinär som anlitas av den jordbruksanläggning djuren kommer från, den livsmedelsföretagare som ansvarar för denna jordbruksanläggning (under förutsättning att sådan information inte skulle påverka senare rättsliga förfaranden) och i förekommande fall den behöriga myndighet som ansvarar för övervakningen av den jordbruksanläggning eller det jaktområde som djuren kommer ifrån.

c)

Omdeberördadjurenharföttsuppienannanmedlemsstatelleritredjeland,skalldenofficiellaveterinäreninformeradenbehörigamyndighetenidenmedlemsstatdäranläggningenligger.Dennabehörigamyndighetskallvidta lämpliga åtgärder i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning.

3.

Resultatet av inspektionerna och undersökningarna skall införas i relevanta databaser.

4.

Omdenofficiellaveterinärenisambandmedbesiktningarföreellerefterslaktellerannaninspektionsverksamhetmisstänker förekomst av ett smittämne som är upptaget på OIE:s 

A-lista, eller i förekommande fall på OIE:s B-lista, skall den officiella veterinären omedelbart underrätta den behöriga myndigheten och bägge skall, i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning, vidta alla nödvändiga och förebyggande åtgärder för att hindra smittämnet från att spridas. KAPITEL II: BESLUT OM INFORMATION FRÅN LIVSMEDELSKEDJAN

1.

Den officiella veterinären skall kontrollera att djur endast slaktas om den som ansvarar för driften på slakteriet har fått och kontrollerat relevant information från livsmedelskedjan.

2.

Denofficiellaveterinärenfåremellertidtillåtaattdjurslaktasislakterietävenomrelevantinformationfrånlivsmedelskedjan inte är tillgänglig. All relevant information från livsmedelskedjan skall i detta fall tillhandahållas innan slaktkroppen godkänns för användning som livsmedel. I avvaktan på ett slutligt avgörande skall sådana slaktkroppar och slaktbiprodukter lagras separat från övrigt kött.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/99

3.

Trots vad som sägs i punkt 2 gäller att, om relevant information från livsmedelskedjan inte finns tillgänglig inom 24 timmar efter det att ett djur har anlänt till slakteriet, skall allt kött från djuret förklaras otjänligt som livsmedel. Om djuret ännu inte har slaktats skall det avlivas skilt från andra djur.

4.

Om åtföljande journaler, dokumentation eller annan information visar att

a)

djur kommer från en jordbruksanläggning eller ett område som varit föremål för transportbegränsningar eller andra restriktioner som motiveras av djurs hälsa eller folkhälsan,

b)

reglerna för användningen av veterinärmedicinska preparat inte efterlevts,

eller

c)

det föreligger andra omständigheter som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa,

fårdjurenintetasemotförslaktannatänienlighetmedförfarandenenligtgemenskapslagstiftningenförattundanröja risker för människors eller djurs hälsa. Om djuren redan befinner sig i slakteriet, skall de avlivas separat och förklaras otjänligasomlivsmedel,ochförsiktighetsåtgärderskallvidbehovvidtasförattskyddadjurshälsaochfolkhälsan.Närhelst den officiella veterinären anser det nödvändigt, skall offentlig kontroll genomföras på den jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån.

5.

Denbehörigamyndighetenskallvidtalämpligaåtgärderomdenupptäckerattåtföljandejournaler,dokumentationeller

annaninformationintemotsvarardenverkligasituationenpådenjordbruksanläggningsomdjurenkommerifråneller djurensverkligatillståndelleravsiktligtsyftartillattvilseledadenofficiellaveterinären.Denbehörigamyndighetenskall vidtaåtgärdermotdenlivsmedelsföretagaresomansvararfördenjordbruksanläggningsomdjurenkommerifråneller andra inblandade personer. Dessa åtgärder kan särskilt bestå av extra kontroller. Den livsmedelsföretagare som ansvarar för den jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån eller andra inblandade personer skall bära kostnaderna för de extra kontrollerna. KAPITEL III: BESLUT OM LEVANDE DJUR

1.

Den officiella veterinären skall kontrollera att livsmedelsföretagarens skyldighet enligt förordning (EG) nr 853/2004 uppfylls för att garantera att djur som tas emot för slakt för att användas som livsmedel är korrekt identifierade. Den officiella veterinären skall se till att djur vars identitet det inte är praktiskt möjligt att fastställa avlivas separat och förklarasotjänligasomlivsmedel.Närhelstdenofficiellaveterinärenanserdetnödvändigt,skalloffentligkontrollgenomföras på den jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån.

2.

Närdetföreliggertungtvägandedjurskyddsskälfårhästarslaktasislakterietävenomdeninformationsomkrävsenligt lagstiftningenomderasidentitetintehartillhandahållits.Dennainformationskalldocklämnasinnanslaktkroppenfår förklaras tjänlig som livsmedel. Dessa krav gäller även i det fall hästar nödslaktas utanför slakteriet.

3.

Den officiella veterinären skall kontrollera att livsmedelsföretagarens skyldighet enligt förordning (EG) nr 853/2004 uppfyllsförattgaranteraattdjurvarshud,skinnellerpälsärisådanttillståndattdetfinnsenoacceptabelriskförförorening av köttet under slakten inte skall slaktas för att användas som livsmedel, om de inte rengörs i förväg.

4.

Djur som lider av en sjukdom eller ett tillstånd som kan överföras till djur eller människor genom hantering eller förtäring av kött och i allmänhet djur som uppvisar kliniska tecken på systemiska sjukdomar eller fysiskt lidande får inte slaktas för användning som livsmedel. Dessa djur skall avlivas separat, under sådana förhållanden att andra djur eller slaktkroppar inte kan förorenas, och förklaras otjänliga som livsmedel.

5.

Slakt av djur som misstänks ha en sjukdom eller som visar tecken på ett tillstånd som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa skall uppskjutas. Sådana djur skall genomgå en grundlig undersökning före slakt så att en diagnoskanställas.Denofficiellaveterinärenkandessutombeslutaattprovtagningarochlaboratorieundersökningarskall genomföras för att komplettera besiktningen efter slakt. Vid behov skall djuren slaktas separat eller efter övriga djur, och alla nödvändiga försiktighetsåtgärder skall vidtas för att undvika att annat kött förorenas.

6.

Djur som kan innehålla resthalter av veterinärmedicinska preparat utöver de nivåer som slås fast enligt gemenskapslagstiftningen, eller resthalter av förbjudna ämnen, skall behandlas enligt direktiv 96/23/EG.

L 226/100

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

7.

Den officiella veterinären skall tillse att de villkor iakttas, enligt vilka djur skall hanteras när de omfattas av ett särskilt 

utrotnings-ellerbekämpningsprogram,underhansellerhennesdirektaöverinseende,förensärskildsjukdomsombru- cellos eller tuberkulos eller zoonotiska agens som salmonella. Den behöriga myndigheten skall fastställa på vilka villkor sådana djur får slaktas. Syftet med dessa villkor skall vara att minska risken för att smitta andra djur och kött från andra djur.

8.

Djur som överförs till ett slakteri för slakt skall i regel slaktas där. Under exceptionella omständigheter, t.ex. ett allvarligt haveri i slakterianläggningen, får emellertid den officiella veterinären tillåta att djuren flyttas direkt till ett annat slakteri.

KAPITEL IV: BESLUT I DJURSKYDDSFRÅGOR

1.

Om bestämmelserna om skydd av djur under slakt eller avlivning inte respekteras, skall den officiella veterinären verifieraattlivsmedelsföretagarenomedelbartvidtarnödvändigaåtgärderföratträttatilldettaochhindraattdetupprepas.

2.

Den officiella veterinären skall ha en proportionerlig och progressiv inställning till tvångsåtgärder, från att ge instruktioner till att sakta ned och avbryta produktionen, beroende på problemets art och allvar.

3.

Iförekommandefallskalldenofficiellaveterinärenunderrättaövrigabehörigamyndigheteromdjurskyddsproblemen.

4.

Om den officiella veterinären upptäcker att bestämmelserna om skydd av djur under transport inte respekteras, skall han eller hon vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning.

5.

Om

a)

en officiell assistent utför kontroller av djurskyddet enligt avsnitt III eller IV,

och

b)

dessa kontroller visar att bestämmelserna om djurskydd inte efterlevs,

skall den officiella assistenten omedelbart underrätta den officiella veterinären och, vid behov i brådskande fall, vidta de nödvändiga åtgärder som avses i punkterna 1-4 i avvaktan på att den officiella veterinären anländer. KAPITEL V: BESLUT OM KÖTT

1.

Kött skall förklaras otjänligt som livsmedel om det

a)

härrör från djur som inte har genomgått besiktning före slakt, med undantag för nedlagt frilevande vilt,

b)

härrörfråndjurvarsslaktbiprodukterintehargenomgåttbesiktningefterslakt,omingetannatangesidennaförordning eller förordning (EG) nr 853/2004,

c)

härrör från djur som har dött före slakt, är dödfödda, ofödda eller har slaktats före sju dagars ålder,

d)

härrör från rensning av området kring stickkanalen,

e)

härrör från djur som lidit av en sjukdom som är upptagen på OIE:s 

A-lista eller i förekommande fall på OIE:s B-lista, om inte annat anges i avsnitt IV,

f)

härrör från djur som haft en allmänt utbredd sjukdom, såsom allmänt utbredd sepsis, pyemi, toxemi eller viremi,

g)

inte uppfyller de mikrobiologiska kriterier enligt gemenskapslagstiftningen som avgör om livsmedel får släppas ut på marknaden,

h)

visat sig vara angripet av parasiter, om inte annat anges i avsnitt IV,

i)

innehållerrestsubstanserellerfrämmandeämnenutöverdenivåersomangesigemenskapslagstiftningen.Omrelevant nivå överskrids, skall ytterligare analyser göras vid behov,

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/101

j)

utan att det påverkar mer specifika bestämmelser i gemenskapslagstiftningen, härrör från djur eller slaktkroppar som innehåller resthalter av förbjudna ämnen eller från djur som har behandlats med förbjudna ämnen,

k)

består av lever och njurar av djur som är äldre än två år och härrör från områden där genomförandet av planer som godkänts enligt artikel 5 i direktiv 96/23/EG påvisat allmänt utbredd förekomst av tungmetaller i miljön,

l)

i strid med lagen har behandlats med dekontaminerande ämnen,

m)

i strid med lagen har behandlats med joniserande strålning eller 

UV-strålning,

n)

innehåller främmande föremål (utom, när det gäller vilt, jaktmaterial),

o)

överskrider den högsta tillåtna halten av radioaktivitet enligt gemenskapslagstiftningen,

p)

uppvisarpatofysiologiskaförändringar,avvikelserifrågaomkonsistens,otillräckligavblodning(utomförvilt)eller organoleptiska avvikelser, särskilt en uttalad könslukt,

q)

härrör från avmagrade djur,

r)

innehåller specificerat riskmaterial, förutom sådant som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen,

s)

är nedsmutsat eller förorenat med fekalier eller annat,

t)

består av blod som kan innebära en risk för folkhälsan eller djurhälsan på grund av hälsotillståndet hos det djur som det härrör ifrån eller förorening under slaktprocessen,

u)

enligtdenofficiellaveterinärensbedömning,efterattdennegåttigenomdenrelevantainformationen,kanutgöra en risk för människors eller djurs hälsa eller av annan orsak inte är lämpligt som livsmedel.

2.

Den officiella veterinären får fastställa villkor för användning av kött från djur som nödslaktats utanför slakteriet.

AVSNITT III: ANSVAR OCH KONTROLLFREKVENS KAPITEL I: OFFICIELLA ASSISTENTER De officiella assistenterna får bistå den officiella veterinären med alla arbetsuppgifter, dock med följande begränsningar och om inte annat följer av eventuella särskilda bestämmelser i avsnitt IV:

1.

När det gäller revisionsuppgifter får de officiella assistenterna endast samla in information om god hygienpraxis och 

HACCP-baserade förfaranden.

2.

När det gäller besiktning före slakt och kontroll av djurskyddet får officiella assistenter endast göra en inledande kontroll av djuren och hjälpa till med rent praktiska arbetsmoment.

3.

När det gäller besiktning efter slakt skall den officiella veterinären regelbundet kontrollera de officiella assistenternas arbete och om ett djur nödslaktats utanför slakteriet personligen utföra besiktningen.

KAPITEL II: KONTROLLFREKVENS

1.

Den behöriga myndigheten skall sörja för att minst en officiell veterinär är närvarande

a)

på slakterier under hela besiktningen såväl före som efter slakt,

och

b)

på vilthanteringsanläggningar under hela besiktningen efter slakt.

L 226/102

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

2.

Denbehörigamyndighetenfårdockanpassadettatillvägagångssättivissaslakterierochvilthanteringsanläggningarsom identifierats på grundval av en riskanalys och i enlighet med eventuella kriterier som fastställts i enlighet med artikel 18.3. I sådana fall

a)

behöver den officiella veterinären inte vara närvarande vid besiktningen före slakt på slakteriet om

i)

en officiell veterinär eller en godkänd veterinär genomförde besiktning före slakt vid den jordbruksanläggning varifrån djuret kommer, kontrollerade informationen från livsmedelskedjan och meddelade resultaten av kontrollen till den officiella assistenten vid slakteriet,

ii)

den officiella assistenten vid slakteriet kan kontrollera att informationen från livsmedelskedjan inte antyder några problem för livsmedelssäkerheten och att djurets allmänna hälsotillstånd och djurskyddet är tillfredsställande,

och

iii)

den officiella veterinären regelbundet kontrollerar att den officiella assistenten genomför sådana kontroller på ett riktigt sätt,

b)

behöver den officiella veterinären inte vara närvarande hela tiden under besiktningen efter slakt, om

i)

en officiell assistent genomför besiktningen efter slakt och lägger undan allt kött som uppvisar förändringar liksom allt annat kött från samma djur,

ii)

den officiella veterinären senare inspekterar allt sådant kött,

och

iii)

den officiella assistenten dokumenterar sina förfaranden och iakttagelser på ett sätt som gör det möjligt för den officiella veterinären att kontrollera att alla krav uppfylls.

Närdetgällerfjäderfänochhardjurfårdenofficiellaassistentendockkasseraköttsomuppvisarförändringaroch, om inte annat följer av avsnitt IV, behöver den officiella veterinären inte systematiskt inspektera allt sådant kött.

3.

Den flexibilitet som nämns i punkt 2 gäller inte i följande fall:

a)

Nödslaktade djur.

b)

Djursommisstänkshaensjukdomellersomvisarteckenpåetttillståndsomkaninverkamenligtpåmänniskors

hälsa.

c)

Nötkreatur från besättningar som inte officiellt har förklarats vara tuberkulosfria.

d)

Nötkreatur, får och getter från besättningar som inte officiellt har förklarats vara brucellosfria.

e)

Vid utbrott av en sjukdom som är upptagen på OIE:s 

A-lista eller i förekommande fall på OIE:s B-lista. Detta gällerfördjursomärmottagligafördensärskildasjukdomenifrågaochsomkommerfråndensärskildaregionsom anges i artikel 2 i rådets direktiv 64/432/EEG ( 1 ).

f)

När strängare kontroller är nödvändiga för att beakta nya sjukdomar eller särskilda sjukdomar som är upptagna på 

B-listan.

4.

Närdetgällerstyckningsanläggningarskalldenbehörigamyndighetensörjaförattenofficiellveterinärellerenofficiell assistent är närvarande när köttet hanteras, tillräckligt ofta för att målen i denna förordning skall uppnås.

( 1 ) EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 21/2004 (EUT L 5, 9.1.2004, s. 8).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/103

KAPITEL III: MEDVERKAN AV SLAKTERIPERSONAL

A.

SÄRSKILDA ARBETSUPPGIFTER I SAMBAND MED PRODUKTION AV KÖTT FRÅN FJÄDERFÄ OCH HARDJUR

1.Medlemsstaternafårtillåtaattslakteripersonalövertardeuppgifterdenofficiellaassistentenmedexamensbevisskall utföra vid offentlig kontroll av framställning av kött från fjäderfän och kaniner. Följande villkor gäller för detta:

a)

Om företaget under minst 12 månader med goda resultat tillämpat god hygienpraxis i enlighet med artikel 4.4 i denna förordning och 

HACCP-baserade metoder kan den behöriga myndigheten tillåta att företagsanställda, som har genomgått en motsvarande utbildning och klarat ett likadant prov som de officiella assistenterna med examensbevis, under övervakning och handledning av den officiella veterinären och på dennes ansvar, utför vissa arbetsuppgifter i stället för den officiella assistenten med examensbevis och ingår i den behöriga myndighetens oberoende inspektionsgrupp i företaget. Den officiella veterinären skall i så fall vara närvarande under besiktningen såväl före som efter slakt, och för att förvissa sig om att slakteripersonalen utför sina uppgifter i enlighet med de särskilda krav som den behöriga myndigheten har fastställt, skall den officiella veterinären regelbundet kontrollerautförandetochdokumenteraresultatenavdessakontroller.Ingåendebestämmelserfördessakontrolleravarbetetsgenomförandeskallfastställasenligtförfarandetiartikel18.Omhygiennivånvidföretagetsjunker på grund av denna personals arbete, om denna personal inte utför uppgifterna på ett riktigt sätt, eller om den allmänt sett inte utför sina uppgifter på ett sätt som är tillfredsställande enligt den behöriga myndigheten, skall den ersättas av officiella assistenter med examensbevis. Dessutom skall ansvaret i företaget för produktion och besiktning vara åtskilt, och ett företag som vill använda företagsanställd besiktningspersonal måste inneha en internationellt erkänd certifiering.

b)

Den behöriga myndigheten i medlemsstaten skall fatta principbeslut och från fall till fall besluta om den godkänner tillämpningen av ovanstående system. Om medlemsstaten principiellt beslutar sig för detta system skall den meddela kommissionen detta beslut och de villkor som hänger samman därmed. Livsmedelsföretagen i en medlemsstat som tillämpar det ovan beskrivna systemet får välja om de vill använda det i praktiken. Den behöriga myndigheten får inte tvinga livsmedelsföretagen att införa ovanstående system. Om den behöriga myndigheten inte är övertygad om att livsmedelsföretagen uppfyller kraven skall systemet inte tillämpas i detta företag. För att bedöma detta skall den behöriga myndigheten gå igenom produktions- och inspektionsjournaler, vilken typ av verksamhet som bedrivs vid företaget, hur bestämmelserna hittills uppfyllts, slakteripersonalens sakkunskap, yrkesetik och ansvarskänsla när det gäller livsmedelssäkerhet samt övriga relevanta uppgifter.

B.

SÄRSKILDA PROVTAGNINGAR OCH UNDERSÖKNINGAR

Slakteripersonal som genomgått särskild utbildning får under den officiella veterinärens tillsyn och på dennas ansvar utföra särskilda provtagningar och undersökningar när det gäller djur av alla arter. KAPITEL IV: YRKESKVALIFIKATIONER

A.

OFFICIELLA VETERINÄRER

1.

Denbehörigamyndighetenfårendastförordnaveterinärersomklaratettprovsomuppfyllerkravenipunkt2till officiella veterinärer.

2.

Den behöriga myndigheten skall ansvara för förberedelserna av provet. Av provet skall det framgå att det finns tillräckliga kunskaper i följande ämnen, beroende på veterinärens bakgrund och kvalifikationer:

a)

Nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning om veterinära åtgärder med avseende på livsmedelssäkerhet, djurs hälsa och djurskydd samt farmaceutiska ämnen.

b)

Principerna för den gemensamma jordbrukspolitiken, marknadsåtgärder, exportbidrag och spårning av bedrägeri (inklusive det globala sammanhanget: WTO, sanitära och fytosanitära åtgärder, Codex Alimentarius, OIE).

c)

Grunderna för bearbetning av livsmedel och i livsmedelsteknik.

L 226/104

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

d)

Principer, upplägg och metoder som används inom ramen för god tillverkningssed och kvalitetsstyrning.

e)

Kvalitetsledning före skörd (goda jordbruksmetoder).

f)

Främjande och tillämpning av livsmedelshygien och livsmedelssäkerhet (god hygienpraxis).

g)

Principer, upplägg och metoder för riskanalys.

h)

Principer, upplägg och metoder när det gäller HACCP, användning av HACCP genom hela livsmedelsproduktionskedjan.

i)

Förebyggande och kontroll av livsmedelsburna risker för människors hälsa.

j)

Populationsdynamik när det gäller infektioner och förgiftningar.

k)

Diagnostisk epidemiologi.

l)

Övervakningssystem.

m)

Revision och lagstadgad bedömning av ledningssystem för livsmedelssäkerhet.

n)

Principer om och diagnostisk tillämpning av moderna testmetoder.

o)

Informations- och kommunikationsteknik med anknytning till veterinära åtgärder med avseende på folkhälsan.

p)

Datahantering och användning av biostatistik.

q)

Undersökning av utbrott av livsmedelsburna sjukdomar hos människor.

r)

Relevanta aspekter av TSE.

s)

Djurskydd vid produktion, transport och slakt.

t)

Miljöfrågor med anknytning till livsmedelsproduktion (inklusive avfallshantering).

u)

Försiktighetsprincipen och konsumentfrågor.

v)

Principer för utbildning av personal som arbetar inom produktionskedjan.

Sökandekanförvärvadenkunskapsomkrävssomendelidengrundläggandeveterinärutbildningen,genomvidareutbildning eller genom yrkeserfarenheter som förvärvats efter avlagd veterinärexamen. Den behöriga myndigheten får anordna olika prov anpassade efter sökandenas bakgrund. När den behöriga myndigheten har kontrollerat att en sökande har förvärvat den kunskap som krävs som del i en universitetsexamen eller genom vidareutbildning som lett till en högre akademisk examen får myndigheten dock göra undantag från kravet på prov.

3.

Veterinären skall ha fallenhet för tvärvetenskapligt samarbete.

4.

Varjeofficiellveterinärskalldessutomgenomgåenprovanställningsperiodmedpraktiskutbildningpåminst200 timmar innan han eller hon inleder ett självständigt arbete. Under denna period skall den provanställde arbeta under överinseende av befintliga officiella veterinärer i slakterier, styckningsanläggningar, inspektionsplatser för färskt kött och jordbruksanläggning. Utbildningen skall särskilt gälla revision av ledningssystem för livsmedelssäkerhet.

5.

Denofficiellaveterinärenskalluppdaterasinakunskaperochföljautvecklingengenomregelbundenvidareutbildning och facklitteratur. Den officiella veterinären skall, om så är möjligt, årligen delta i fortbildning.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/105

6.

Veterinärer som redan har utsetts till officiella veterinärer skall ha tillräckliga kunskaper om de ämnesområden som anges i punkt 2. I förekommande fall skall de skaffa sig dessa kunskaper genom fortbildning. Den behöriga myndigheten skall fastställa lämpliga bestämmelser i detta avseende.

7.

Medlemsstaternafår,oavsettvadsomangesipunkterna1-6,fastställaundantagsbestämmelserförofficiellavete-

 rinärer som arbetar deltid och är ansvariga för kontroller av hantverksmässiga småföretag. B. OFFICIELLA ASSISTENTER

1.

Den behöriga myndigheten får endast utse personer till officiella assistenter om de genomgått en utbildning och klarat ett prov i enlighet med nedanstående krav.

2.

Den behöriga myndigheten skall ansvara för förberedelserna av sådana prov. För att få göra dessa prov måste sökandena visa att de har genomgått

a)

enteoretiskutbildningpåminst500timmarochenpraktiskutbildningpåminst400timmarinomdeområden som anges i punkt 5,

och

b)

sådan ytterligare utbildning som krävs för att officiella assistenter skall kunna utföra sina uppgifter på ett kompetent sätt.

3.

Den praktiska utbildning som avses i punkt 2 a skall äga rum vid slakterier och styckningsanläggningar, under tillsyn av en officiell veterinär, samt vid jordbruksanläggningar och andra relevanta anläggningar.

4.

Utbildningochprovskallhuvudsakligenvarainriktadepåröttköttellerköttavfjäderfä.Personersomgenomgått utbildning i någon av de två kategorierna och klarat provet behöver dock endast genomgå en förkortad utbildning för att få göra provet i den andra kategorin. Utbildning och prov skall i förekommande fall omfatta frilevande och hägnat vilt samt hardjur.

5.

Utbildningförofficiellaassistenterskallomfatta,ochprovenskallbekräfta,kunskaperpåföljandeämnesområden:

a)

När det gäller jordbruksanläggningar:

i)

Teoretisk del:

Kännedom om jordbruksnäringen: organisation, produktionsmetoder och internationell handel osv.

Goda djurhållningsmetoder.

Grundläggande kunskaper om sjukdomar, särskilt zoonoser, bland annat om virus, bakterier och parasiter.

Övervakning av sjukdomar, användning av mediciner och vacciner, restsubstanskontroll.

Hygien- och hälsokontroller.

Djurskydd på gården och under transport.

Miljökrav i byggnader, på gårdar och allmänt.

Relevanta lagar och andra författningar.

Konsumentfrågor och kvalitetskontroll.

ii)

Praktisk del:

Besök på olika typer av jordbruksanläggningar där olika uppfödningsmetoder tillämpas.

L 226/106

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

Besök på produktionsanläggningar.

Observation av lastning och lossning av djur.

Laborationer.

Veterinärkontroller.

Dokumentation.

b)

När det gäller slakterier och styckningsanläggningar:

i)

Teoretisk del:

Kännedom om köttnäringen: organisation, produktionsmetoder, internationell handel samt slakt- och styckningsteknik.

Grundläggande kunskaper om hygien och god hygienpraxis, särskilt industrihygien, 

slakt-, stycknings-, lagrings- och arbetshygien.

HACCP och revision av 

HACCP-baserade förfaranden.

Djurskydd vid avlastningen efter transport och på slakterierna.

Grundläggande kunskaper i slaktdjurens anatomi och fysiologi.

Grundläggande kunskaper i slaktdjurens patologi.

Grundläggande kunskaper i slaktdjurens patologiska anatomi.

Relevanta kunskaper om TSE och andra viktiga zoonoser och zoonotiska agens.

Kunskap om metoder och förfaranden vid slakt, inspektion, beredning, förpackning, emballering och transport av färskt kött.

Grundläggande kunskaper i mikrobiologi.

Besiktning före slakt.

Trikinundersökning.

Besiktning efter slakt.

Administrativa uppgifter.

Kunskap om relevanta lagar och andra författningar.

Provtagningsmetoder.

Bedrägerifrågor.

ii)

Praktisk del:

Identifiering av djur.

Ålderskontroller.

Besiktning och bedömning av slaktade djur.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/107

Besiktning efter slakt på ett slakteri.

Trikinundersökning.

Identifiering av olika djurarter genom undersökning av typiska delar av djuren.

Identifiering av och kommentarer till delar av slaktade djur där förändringar har ägt rum.

Hygienkontroll, inbegripet revision av god hygienpraxis och 

HACCP-förfaranden.

Registrering av resultaten av besiktningen före slakt.

Provtagning.

Spårbarhet för kött.

Dokumentation.

6.

Deofficiellaassistenternaskalluppdaterasinakunskaperochföljautvecklingengenomregelbundenvidareutbildning och facklitteratur. De officiella assistenterna skall, om så är möjligt, årligen delta i vidareutbildning.

7.

Personer som redan har utsetts till officiella assistenter skall ha tillräckliga kunskaper om de ämnesområden som anges i punkt 5. I förekommande fall skall de skaffa sig dessa kunskaper genom fortbildning. Den behöriga myndigheten skall fastställa lämpliga bestämmelser i detta avseende.

8.

Närofficiellaassistenterendastgenomförprovtagningochanalysisambandmedtrikinundersökningbehöverden behöriga myndigheten emellertid endast säkerställa att de får lämplig utbildning för dessa arbetsuppgifter.

AVSNITT IV: SÄRSKILDA KRAV KAPITEL I: TAMA NÖTKREATUR

A.

NÖTKREATUR YNGRE ÄN SEX VECKOR

Slaktkroppar och slaktbiprodukter av nötkreatur yngre än sex veckor skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

1.

Okulär besiktning av skalle och svalg. Anskärning och undersökning av retrofaryngeallymfknutorna (

Lnn . retropharyngiales ). Inspektion av munhåla och svalg. Palpation av tungan. Tonsillerna skall avlägsnas.

2.

Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor. Anskärning och undersökning av bronkial och mediastinallymfknutor (

Lnn . bifurcationes, eparteriales et mediastinales ). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt, och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt behöver bara göras om lungorna skall användas som livsmedel.

3.

Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt, varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

4.

Okulär besiktning av mellangärde.

5.

Okulär besiktning av lever samt lever- och portallymfknutor (

Lnn . portales ). Palpation och, vid behov, anskärning av dessa lymfknutor.

6.

Okulär besiktning av 

mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor ( Lnn . gastrici, mesenterici, craniales et caudales ). Palpation och, vid behov, anskärning av mag- och kröslymfknutor.

L 226/108

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

7.

Okulär besiktning och, vid behov, palpation av mjälte.

8.

Okulär besiktning av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (

Lnn . renales ).

9.

Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

10.

Okulär besiktning och palpation av navelregion och leder. I tveksamma fall skall navelregionen anskäras och lederna öppnas. Ledvätskan skall undersökas.

B.

NÖTKREATUR ÄLDRE ÄN SEX VECKOR

Slaktkroppar och slaktbiprodukter av nötkreatur äldre än sex veckor skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

1.

Okulär besiktning av skalle och svalg. Anskärning och undersökning av 

mandibular-, retrofaryngeal- och parotideallymfknutorna( Lnn . mandibulares, retropharyngiales et parotidei ).Undersökningavdeyttretuggmusklerna,ivilka tvåsnittskallläggasparallelltmedunderkäken,ochdeinretuggmusklerna,somskallanskäraslängsmedettenda plan. Tungan skall frigöras så mycket att munhåla och svalg kan okulärbesiktigas i detalj, varefter tungan okulärbesiktigas och palperas. Tonsillerna skall avlägsnas.

2.

Undersökningavluftstrupeochfoderstrupe.Okulärbesiktningochpalpationavlungorna.Anskärningochundersökning av bronkial- och mediastinallymfknutor (

Lnn . bifurcationes, eparteriales et mediastinales ). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt, och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt behöver bara göras om lungorna skall användas som livsmedel.

3.

Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt, varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

4.

Okulär besiktning av mellangärde.

5.

Okulärbesiktningochpalpationavleverochportallymfknutor(

Lnn . portales ).Snittvidportahepatisochvidbasen av lobus caudatus för att undersöka gallgångarna.

6.

Okulär besiktning av 

mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor ( Lnn . gastrici, mesenterici, craniales et caudales ). Palpation och, vid behov, anskärning av mag- och kröslymfknutor.

7.

Okulär besiktning och, vid behov, palpation av mjälte.

8.

Okulär besiktning av njurar och, vid behov, anskärning av njurar och njurlymfknutor (

Lnn . renales ).

9.

Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

10.

Okulär besiktning av könsorgan (med undantag för penis, om denna redan kasserats).

11.

Okulär besiktning och, vid behov, palpation och anskärning av juver med lymfknutor (

Lnn . supramammarii ). Hos kor skall vardera halvan av juvret öppnas med ett långt snitt ända ned till mjölkcisternerna ( sinus lactiferes ), och juvrets lymfknutor skall anskäras, utom när juvret inte skall användas som livsmedel.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/109

KAPITEL II: TAMFÅR OCH TAMGETTER Slaktkroppar och slaktbiprodukter från får och getter skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

1.

Okulär besiktning av skallen efter avhudning och i tveksamma fall undersökning av svalg, munhåla, tunga samt 

retrofaryngeal-ochparotideallymfknutor.Utanattdetpåverkardjurhälsobestämmelsernaärdessaundersökningarinte nödvändiga om den behöriga myndigheten kan garantera att skallen, inklusive tungan och hjärnan, inte kommer att användas som livsmedel.

2.

Okulärbesiktningavlungor,luftstrupeochfoderstrupe.Palpationavlungorochbronkial-ochmediastinallymfknutor

 ( Lnn . bifurcationes, eparteriales et mediastinales ). I tveksamma fall skall dessa organ och lymfknutor anskäras och undersökas.

3.

Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. I tveksamma fall skall hjärtat anskäras och undersökas.

4.

Okulär besiktning av mellangärde.

5.

Okulär besiktning av lever samt lever- och portallymfknutor (

Lnn . portales ). Palpation av lever med lymfknutor. An- skärning av leverns yta mot löpmagen för att undersöka gallgångarna.

6.

Okulär besiktning av 

mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor ( Lnn . gastrici, mesenterici, craniales et caudales ).

7.

Okulär besiktning och, vid behov, palpation av mjälte.

8.

Okulär besiktning av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (

Lnn . renales ).

9.

Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

10.

Okulär besiktning av könsorgan (med undantag för penis, om denna redan kasserats).

11.

Okulär besiktning av juver med lymfknutor.

12.

Okulärbesiktningochpalpationavnavelregionochlederhosungadjur.Itveksammafallskallnavelregionenanskäras och lederna öppnas. Ledvätskan skall undersökas.

KAPITEL III: TAMA HÄSTDJUR Slaktkroppar och slaktbiprodukter från hästdjur skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

1.

Okulär besiktning av skalle och, efter det att tungan frigjorts, av svalg. Palpation och, vid behov, anskärning av 

mandibular-, retrofaryngeal- och parotideallymfknutorna ( Lnn . mandibulares, retropharyngiales et parotidei ). Tungan skall frigöras så mycket att munhåla och svalg kan okulärbesiktigas i detalj, varefter tungan okulärbesiktigas och palperas. Tonsillerna skall avlägsnas.

2.

Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor. Palpation och, vid behov, anskärning av bronkial- och mediastinallymfknutor (

Lnn . bifurcationes, eparteriales et mediastinales ). Luftstrupen och huvudbronkerna skall öppnas med ett längssnitt, och lungorna skall anskäras vinkelrätt över diafragmalobernas bakre tredjedel. Dessa snitt är endast nödvändiga om lungorna skall användas som livsmedel.

3.

Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt, varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

4.

Okulär besiktning av mellangärde.

5.

Okulär besiktning, palpation och, vid behov, anskärning av lever och portallymfknutor (

Lnn . portales ).

6.

Okulär besiktning av 

mag-tarmkanal, krös, mag- och kröslymfknutor ( Lnn . gastrici, mesenterici, craniales et caudales ). Vid behov anskärning av mag- och kröslymfknutor.

7.

Okulär besiktning och, vid behov, palpation av mjälte.

L 226/110

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

8.

Okulär besiktning och palpation av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (

Lnn . renales ).

9.

Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

10.

Okulär besiktning av könsorgan hos hingstar (med undantag för penis, om denna redan kasserats) och ston.

11.

Okulär besiktning av juver med lymfknutor (

Lnn . supramammarii ) och, vid behov, anskärning av juverlymfknutor.

12.

Okulärbesiktningochpalpationavnavelregionochlederhosungadjur.Itveksammafallskallnavelregionenanskäras och lederna öppnas. Ledvätskan skall undersökas.

13.

Alla grå och vita hästar skall undersökas avseende melanos och melanomatos genom avlossning av ena bogen och granskningavbogmusklerochboglymfknutor(

Lnn . subrhomboidei )underskulderbladsbrosket.Njurarnaskallfriläggas och undersökas efter klyvning. KAPITEL IV: TAMSVIN

A.

BESIKTNING FÖRE SLAKT

1.

Den behöriga myndigheten får besluta att svin avsedda för slakt skall besiktigas före slakt på den jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån. Slakten av en grupp svin från en jordbruksanläggning får då endast godkännas om

a)

djuren åtföljs av det hälsointyg som avses i kapitel X, del A,

och

b)

kraven i punkterna 

25 är uppfyllda.

2.

Besiktningen före slakt på den jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån skall omfatta följande:

a)

Granskning av journaler eller dokumentation vid jordbruksanläggningen, däribland information från livsmedelskedjan.

b)

Undersökningar av svinen för att fastställa om de

i)

lider av en sjukdom eller ett tillstånd som kan överföras till djur eller människor genom hantering eller förtäringavköttelleromenskildadjurellergrupperavdjuruppvisarsymtomsomtyderpåattensådan sjukdom kan förekomma,

ii)

uppvisarstörningarnärdetgällerallmäntbeteendeellersymtompåsjukdomsomkangöraköttetotjänligt som livsmedel,

eller

iii)

uppvisar tecken på, eller om det finns anledning att misstänka, att de kan innehålla kemiska restsubstanserutöverdenivåersomslagitsfastigemenskapslagstiftningenellerresthalteravförbjudnaämnen.

3.

Enofficiellveterinärellerengodkändveterinärskallgenomföraenbesiktningföreslaktpåjordbruksanläggningen. Svinen skall sändas direkt till slakt och får inte blandas med andra svin.

4.

Besiktningen före slakt på slakteriet behöver bara gälla

a)

en identitetskontroll av djuren

och

b)

enundersökningavattdjurskyddsbestämmelsernaharföljtsochavförekomstavteckenpåtillståndsomkan inverka menligt på människors eller djurs hälsa. En officiell assistent får genomföra denna undersökning.

5.

Om svinen inte slaktas inom tre dagar efter utfärdandet av det hälsointyg som avses i punkt 1 a gäller följande:

a)

Om svinen inte har flyttats från den jordbruksanläggning varifrån de kommer till slakteriet, skall de inspekteras på nytt och ett nytt hälsointyg skall utfärdas.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/111

b)

Om svinen redan är på väg till slakteriet, får slakt av dem tillåtas efter en bedömning av skälen till fördröjningen, under förutsättning att en veterinär genomför en ny besiktning av dem före slakt.

B.

BESIKTNING EFTER SLAKT

1.

Slaktkroppar och slaktbiprodukter av andra svin än de som avses i punkt 2 skall genomgå följande förfaranden för besiktning efter slakt:

a)

Okulärbesiktningavskalleochsvalg.Anskärningochundersökningavmandibularlymfknutorna(

Lnn . mandibulares ). Okulär besiktning av munhåla, svalg och tunga.

b)

Okulär besiktning av lungor, luftstrupe och foderstrupe. Palpation av lungor och bronkial- och mediastinallymfknutor(

Lnn . bifurcationes, eparteriales et mediastinales ).Luftstrupenochhuvudbronkernaskallöppnasmed ettlängssnitt,ochlungornaskallanskärasvinkelrättöverdiafragmalobernasbakretredjedel.Dessasnittbehöver inte göras om lungorna inte skall användas som livsmedel.

c)

Okulär besiktning av hjärtsäck och hjärta. Hjärtkamrarna skall öppnas med ett längssnitt, varefter skiljeväggen mellan kamrarna genomskärs.

d)

Okulär besiktning av mellangärde.

e)

Okulär besiktning av lever samt lever- och portallymfknutor (

Lnn . portales ). Palpation av lever med lymfknutor.

f)

Okulärbesiktningavmag-tarmkanal,krös,mag-ochkröslymfknutor(

Lnn . gastrici,

 mesenterici, craniales et caudales ). Palpation och, vid behov, anskärning av mag- och kröslymfknutor.

g)

Okulär besiktning och, vid behov, palpation av mjälte.

h)

Okulär besiktning av njurarna. Vid behov anskärning av njurar och njurlymfknutor (

Lnn . renales ).

i)

Okulär besiktning av lungsäck och bukhinna.

j)

Okulär besiktning av könsorgan (med undantag för penis, om denna redan kasserats).

k)

Okulär besiktning av juver med lymfknutor (

Lnn . supramammarii ). Anskärning av juverlymfknutorna hos suggor.

l)

Okulär besiktning och palpation av navelregion och leder hos unga djur. I tveksamma fall skall navelregionen anskäras och lederna öppnas.

2.

Den behöriga myndigheten får på grundval av epidemiologiska eller andra uppgifter från jordbruksanläggningen besluta att slaktsvin som fötts upp under kontrollerade uppfödningsförhållanden i integrerade produktionssystem efter avvänjning endast behöver genomgå okulär besiktning i alla eller några av de fall som anges i punkt 1.

KAPITEL V: FJÄDERFÄ

A.

BESIKTNING FÖRE SLAKT

1.

Den behöriga myndigheten får besluta att fjäderfä avsedda för slakt skall besiktigas före slakt på den jordbruksanläggning varifrån de kommer. Slakten av en flock fjäderfä från en jordbruksanläggning får då endast godkännas om

a)

djuren åtföljs av det hälsointyg som avses i kapitel X, del A,

och

b)

kraven i punkterna 

25 är uppfyllda.

2.

Besiktningen före slakt på den jordbruksanläggning som djuren kommer ifrån skall omfatta följande:

a)

Granskning av journaler eller dokumentation vid jordbruksanläggningen, däribland information från livsmedelskedjan.

L 226/112

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

b)

Besiktning av en flock fjäderfä för att fastställa om djuren

i)

lider av en sjukdom eller ett tillstånd som kan överföras till djur eller människor genom hantering eller förtäring av kött eller uppvisar symtom som tyder på att en sådan sjukdom kan förekomma,

ii)

uppvisarstörningarnärdetgällerallmäntbeteendeellersymtompåsjukdomsomkangöraköttetotjänligt som livsmedel,

eller

iii)

uppvisarteckenpåattdekaninnehållakemiskarestsubstanserutöverdenivåersomfastställtsigemenskapslagstiftningen eller resthalter av förbjudna ämnen.

3.

Enofficiellveterinärellerengodkändveterinärskallgenomföraenbesiktningföreslaktpåjordbruksanläggningen.

4.

Besiktningen före slakt på slakteriet behöver bara gälla

a)

en identitetskontroll av djuren

och

b)

en undersökning för att avgöra om djurskyddsbestämmelserna har följts och om det förekommer tecken på tillstånd som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa. Denna undersökning får göras av en officiell assistent.

5.

Omfjäderfänainteslaktasinomtredagarefterutfärdandetavdethälsointygsomavsesipunkt1agällerföljande:

a)

Om fjäderfäna inte har flyttats från den jordbruksanläggning varifrån de kommer till slakteriet, skall de inspekteras på nytt, och ett nytt hälsointyg skall utfärdas.

b)

Om fjäderfäna redan är på väg till slakteriet, får slakt av dem tillåtas efter en bedömning av skälen till fördröjningen, under förutsättning att de inspekteras på nytt.

6.

Om en besiktning före slakt inte har utförts på jordbruksanläggningen, skall den officiella veterinären genomföra en besiktning av hela flocken vid slakteriet.

7.

Om fjäderfäna uppvisar kliniska symtom på sjukdom, får de inte slaktas för användning som livsmedel. Avlivande av dessa fjäderfän på slaktlinjen är dock tillåtet i slutet av den normala slaktprocessen om försiktighetsåtgärder vidtas för att avvärja risken för att patogena organismer sprids och anläggningarna rengörs och desinficeras omedelbart efter avlivning.

8.

För fjäderfän avsedda för produktion av ank- eller gåsleverpastej (foie gras) och för fjäderfän med senarelagd urtagning som slaktas på den jordbruksanläggning varifrån de kommer skall besiktning före slakt genomföras enligt punkterna 2 och 3. Ett intyg som motsvarar förlagan i del C skall åtfölja de icke urtagna slaktkropparna till slakteriet eller styckningsanläggningen.

B.

BESIKTNING EFTER SLAKT

1.

AllafjäderfänskallbesiktigasefterslaktienlighetmedavsnittenIochIII.Dessutomskalldenofficiellaveterinären personligen göra följande kontroller:

a)

Daglig inspektion av inälvor och kroppskaviteter av ett representativt urval av fjäderfän.

b)

En detaljerad inspektion av ett slumpmässigt urval, från varje flock fjäderfä med samma ursprung, av delar av fjäderfän eller hela kroppar vars kött vid besiktning efter slakt har bedömts vara otjänligt som livsmedel.

c)

Ytterligarenödvändigaundersökningaromdetfinnsskälattmisstänkaattköttetfrånfjäderfänaifrågaskulle kunna vara otjänligt som livsmedel.

2.

För fjäderfän avsedda för produktion av ank- eller gåsleverpastej (foie gras) och för fjäderfän med senarelagd urtagning på den jordbruksanläggning varifrån de kommer skall besiktningen efter slakt omfatta en kontroll av intyget som åtföljer slaktkropparna. När sådana slaktkroppar transporteras direkt från jordbruksanläggningen till styckningsanläggningen, skall besiktningen efter slakt utföras på styckningsanläggningen.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/113

C.

FÖRLAGA TILL HÄLSOINTYG

L 226/114

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL VI: HÄGNADE HARDJUR Bestämmelserna för fjäderfä skall tillämpas på hägnade hardjur. KAPITEL VII: HÄGNAT VILT

A.

Besiktning före slakt

1.

Besiktningen före slakt får utföras på den jordbruksanläggning varifrån djuren kommer när kraven i avsnitt III i bilagaIIItillförordning(EG)nr853/2004äruppfyllda.Idettafallskallenofficiellellerengodkändveterinärutföra besiktningen före slakt.

2.

Besiktningen före slakt på jordbruksanläggningen skall inbegripa granskning av jordbruksanläggningens journaler eller dokumentation, däribland information från livsmedelskedjan.

3.

Om besiktning före slakt utförs högst tre dagar innan djuren anländer till slakteriet och om djuren levereras levande till slakteriet, behöver besiktningen före slakt i slakteriet bara gälla

a)

en identitetskontroll av djuren

och

b)

en undersökning för att avgöra om djurskyddsbestämmelserna har följts och om det förekommer tecken på tillstånd som kan inverka menligt på människors eller djurs hälsa.

4.

LevandedjursominspekteratspåjordbruksanläggningenskallåtföljasavettintygenligtförlaganikapitelX,delA. Djur som inspekterats och avlivats på jordbruksanläggningen skall åtföljas av ett intyg enligt förlagan i kapitel X, del B.

B.

Besiktning efter slakt

1.

Besiktningen skall omfatta palpation och, om det bedöms nödvändigt, anskärning i de delar av djurkroppen som på något sätt uppvisar förändringar eller som väcker misstanke av andra skäl.

2.

Den besiktning efter slakt som anges för nötkreatur, får, tamsvin och fjäderfä skall gälla för motsvarande arter av hägnat vilt.

3.

Närdjurenharavlivatspåjordbruksanläggningen,skalldenofficiellaveterinärenpåslakterietkontrolleradetintyg som åtföljer dem.

KAPITEL VIII: FRILEVANDE VILT

A.

Besiktning efter slakt

1.

Kött av vilt skall besiktigas så snart som möjligt efter ankomsten till vilthanteringsanläggningen.

2.

Denofficiellaveterinärenskallbeaktadetintygellerdeninformationsomlämnatsienlighetmedförordning(EG) nr 853/2004 av den utbildade person som deltog vid jakten av djuret.

3.

Vid besiktning efter slakt skall den officiella veterinären genomföra följande:

a)

En okulär besiktning av slaktkroppen, dess kroppskaviteter och, vid behov, tillhörande organ i syfte att

i)

upptäcka eventuella avvikelser från det normala som inte är ett resultat av själva jakten; för detta ändamål får diagnosen grundas på uppgifter från den utbildade personen om djurets beteende före nedläggning,

ii)

kontrollera att djuret inte har dött av någon annan orsak än jakt.

Om resultatet av den okulära besiktningen inte möjliggör någon bedömning, skall en mer omfattande laboratorieundersökning utföras.

b)

En undersökning avseende organoleptiska avvikelser.

c)

Palpation av organ, om det är nödvändigt.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/115

d)

Analys, genom provtagning, av restsubstanser som inte är ett resultat av själva jakten, inklusive miljöbetingad förorening, om det finns starka skäl att anta att restsubstanser eller främmande ämnen förekommer. Om en mer omfattande undersökning utförs på grundval av sådana misstankar, skall veterinären vänta tills undersökningen är avslutad innan en bedömning görs av alla djur som har nedlagts under en viss jakt, eller de delar av djuren som misstänks uppvisa samma avvikelser.

e)

Undersökning av egenskaper som tyder på att köttet utgör en hälsorisk, bland annat följande:

i)

Onormalt beteende eller störning i det levande djurets allmäntillstånd enligt jägarens rapport.

ii)

Allmän förekomst av tumörer eller varbölder som påverkar olika inre organ eller muskler.

iii)

Artrit, orkit, sjukliga förändringar i lever eller mjälte, inflammation i tarmarna eller navelregionen.

iv)

Förekomst av främmande kroppar som inte är ett resultat av själva jakten i kroppskaviteterna, buken, tarmarna eller urinen, när lungsäcken eller bukhinnan är missfärgad (om de berörda inälvorna är tillgängliga).

v)

Förekomst av parasiter.

vi)

Betydande gasbildning i mag- och tarmkanal, med missfärgning av de inre organen (om dessa inälvor är tillgängliga).

vii)

Betydande avvikelser i muskulaturens eller organens färg, konsistens eller lukt.

viii)

Gamla, öppna frakturer.

ix)

Avmagring och/eller allmänt eller lokalt ödem.

x)

Tecken på akuta adherenser mellan organ och lungsäcken eller bukhinnan.

xi)

Andra tydliga och omfattande förändringar, t.ex. förruttnelse.

4.

Om den officiella veterinären så begär, skall ryggraden och skallen klyvas på längden.

5.

När det gäller småvilt, som inte omedelbart efter nedläggningen har blivit urtagna, skall den officiella veterinären besiktiga ett representativt urval från samma parti efter slakt. Om man vid besiktningen finner en sjukdom som kan överföras till människor, eller någon av de egenskaper som anges i punkt 3 e, skall den officiella veterinären utföraflerkontrollerpåhelapartietförattfastställaomdetmåsteförklarasotjänligtsomlivsmedelelleromvarje slaktkropp måste besiktigas individuellt.

6.

Itveksammafallfårdenofficiellaveterinärenytterligareskäraochbesiktigadedelaravslaktkroppensombehövs för att ställa en slutlig diagnos.

B.

Beslut efter kontroller

Utöver de fall som avses i avsnitt II kapitel V skall kött som vid besiktning efter slakt uppvisar någon av de egenskaper som förtecknas i punkt 3 e i del A förklaras otjänligt som livsmedel.

L 226/116

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

KAPITEL IX: SPECIFIKA RISKER

A.

Transmissibla spongiforma encefalopatier

Vid genomförandet av offentlig kontroll avseende TSE skall kraven i förordning (EG) nr 999/2001 och annan relevant gemenskapslagstiftning beaktas.

B.

Dynt

1.

DenbesiktningefterslaktsombeskrivsikapitlenIochIVärminimikravförundersökningavseendeförekomstav dynt hos nötkreatur äldre än 6 veckor och hos svin. Dessutom får särskilda serologiska tester användas. När det gällernötkreaturäldreän6veckoräranskärningavtuggmusklernavidbesiktningefterslaktinteobligatoriskom ensärskildserologisktestanvänds.Sammagällernötkreaturäldreän6veckorsomäruppföddapåenjordbruksanläggning som enligt ett officiellt intyg är fri från dynt.

2.

Kött som infekterats av dynt skall förklaras otjänligt som livsmedel. Om djuret inte är allmänt infekterat av dynt, kan emellertid de delar som inte är infekterade förklaras tjänliga som livsmedel efter att ha genomgått en frysbehandling.

C.

Trikinos

1.

Slaktkropparfrånsvindjur(tama,hägnatviltochvilt),hästdjurochandraartersomärmottagligaförtrikinosskall genomgå en undersökning avseende förekomst av trikiner, i enlighet med tillämplig gemenskapslagstiftning, om inte annat anges i den lagstiftningen.

2.

Kött från djur som infekterats av trikiner skall förklaras otjänligt som livsmedel.

D.

Rots

1.

Vid behov skall hästdjur genomgå en undersökning avseende förekomst av rots. En undersökning av rots skall hoshästdjuromfattaennoggrannundersökningavslemhinnornailuftstrupen,svalget,näshålanochdessbihålor efter det att huvudet delats i medianplanet och näsans skiljevägg tagits bort.

2.

Kött från hästar som konstaterats ha rots skall förklaras otjänligt som livsmedel.

E.

Tuberkulos

1.

Om djur reagerar positivt eller oklart på ett tuberkulinprov eller om det finns andra skäl att misstänka infektion skall de slaktas åtskilt från andra djur, och försiktighetsåtgärder skall vidtas för att undanröja risken för att andra slaktkroppar, slaktlinjen och slakteriets personal smittas ner.

2.

Alltköttfråndjurdärbesiktningenefterslaktpåvisatbegränsadetuberkulosskadorhosettantalorganellerområden på slaktkroppen skall förklaras otjänligt som livsmedel. Om det visar sig att tuberkulosskadan är begränsad till lymfknutorna i endast ett organ eller en del av slaktkroppen skall dock endast det angripna organet eller den angripna delen av slaktkroppen förklaras otjänligt som livsmedel.

F.

Brucellos

1.

Om djur reagerar positivt eller oklart på ett test för påvisande av brucellos eller om det finns andra skäl att misstänka infektion skall de slaktas åtskilt från andra djur, och försiktighetsåtgärder skall vidtas för att undanröja risken för att andra slaktkroppar, slaktlinjen och slakteriets personal smittas ner.

2.

Kött från djur hos vilka besiktningen efter slakt påvisat skador som tyder på akut infektion av brucellos skall förklaras otjänligt som livsmedel. När det gäller djur som reagerar positivt eller oklart på ett test för påvisande av brucellosskalljuver,könsorganochblodförklarasotjänligtsomlivsmedelävenomingasådanaskadorpåträffas.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/117

KAPITEL X: FÖRLAGA TILL HÄLSOINTYG

A.

FÖRLAGA TILL HÄLSOINTYG FÖR LEVANDE DJUR

L 226/118

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

B.

FÖRLAGA TILL HÄLSOINTYG FÖR DJUR SLAKTADE PÅ JORDBRUKSANLÄGGNINGEN

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/119

BILAGA II LEVANDE MUSSLOR KAPITEL I: RÄCKVIDD Denna bilaga gäller levande musslor och, i tillämpliga delar, levande tagghudingar, levande manteldjur och levande marina snäckor. KAPITEL II: OFFENTLIG KONTROLL AV LEVANDE MUSSLOR FRÅN KLASSIFICERADE PRODUKTIONSOMRÅDEN

A.

KLASSIFICERING AV PRODUKTIONSOMRÅDEN OCH ÅTERUTLÄGGNINGSOMRÅDEN

1.

Den behöriga myndigheten skall fastställa läget och gränserna för de produktionsområden och återutläggningsområden som den fastställer. Den får, när det är lämpligt, göra detta i samarbete med livsmedelsföretagaren.

2.

Denbehörigamyndighetenskallklassificeraproduktionsområdenfrånvilkadengodkännerupptagningavlevande musslor i tre kategorier efter halten av fekal förorening. Den får, när det är lämpligt, göra detta i samarbete med livsmedelsföretagaren.

3.

Den behöriga myndigheten får klassificera områden från vilka upptagning av levande musslor avsedda för direkt 

konsumtionärtillåtensomkategoriA-områden.Levandemusslorsomtasuppfråndessaområdenskalluppfylla dehälsokravförlevandemusslorsomfastställsiavsnittVIIkapitelVibilagaIIItillförordning(EG)nr853/2004.

4.

Denbehörigamyndighetenfårklassificeraområdenfrånvilkalevandemusslorfårtasupp,menendastsläppasut

påmarknadensomlivsmedelefterbehandlingienreningsanläggningellerefteråterutläggningförattuppfyllade hälsokrav som avses i punkt 3, som kategori B-områden. Levande musslor från dessa områden får vid MPN- femrörstest med tre utspädningar inte överskrida gränsen 4 600 E. coli per 100 g kött och intravalvulär vätska.

5.

Den behöriga myndigheten får som kategori 

C-områden klassificera områden från vilka levande musslor får tas upp, men endast släppas ut på marknaden efter återutläggning en lång period för att uppfylla de hälsokrav som avses i punkt 3. Levande musslor från dessa områden får vid MPN-femrörstest med tre utspädningar inte överskrida gränsen 46 000 E. coli per 100 g kött och intravalvulär vätska.

6.

Om den behöriga myndigheten fattar ett principbeslut om att klassificera ett produktions- eller återutläggningsområde skall den

a)

göra en inventering av de källor till förorening från människor eller djur som kan komma att kontaminera produktionsområdet,

b)

undersökamängdenorganiskaföroreningarsomsläppsutunderolikatiderpååretochrelaterademtillbland

annatsäsongsvariationernaifrågaomfolkmängdochantaldjuriomgivningen,regnmängdenochreningen av avfallsvatten,

c)

bestämma föroreningarnas rörelsemönster genom batymetri samt genom kartläggning av strömmarna och tidvattencykeln i upptagningsområdet,

och

d)

upprätta ett provtagningsprogram för musslor i produktionsområdet. Programmet skall bygga på granskning av kända data och av ett antal prover, med en geografisk spridning av provtagningspunkterna och en provtagningsfrekvens som ger ett så representativt urval som möjligt för analysen av produktionsområdet.

B.

ÖVERVAKNING AV KLASSIFICERADE ÅTERUTLÄGGNINGS- OCH PRODUKTIONSOMRÅDEN

1.

Klassificerade återutläggnings- och produktionsområden skall övervakas regelbundet för att kontrollera

a)

att det inte förekommer några oegentligheter beträffande de levande musslornas ursprung, härkomst och destination,

L 226/120

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

b)

de levande musslornas mikrobiologiska status i relation till produktions- och återutläggningsområdena,

c)

eventuell förekomst av toxinproducerande plankton i vattnet i produktions- och återutläggningsområdena och av biotoxiner i levande musslor,

och

d)

eventuell förekomst av kemiska föroreningar i levande musslor.

2.

För att tillämpa punkt 1 b, 1 c och 1 d skall det upprättas provtagningsplaner för kontroller med jämna mellanrumeller,ihändelseavoregelbundnaupptagningsperioder,frånfalltillfall.Dengeografiskaspridningenavprovtagningspunkterna och provtagningsfrekvensen måste ge ett så representativt urval som möjligt för analysen av produktionsområdet.

3.

Provtagningsplanerna för kontroll av de levande musslornas mikrobiologiska status måste ta särskild hänsyn till

a)

sannolika variationer av halterna av fekal förorening,

och

b)

de faktorer som avses i punkt 6 i del A.

4.

Provtagningsplanernaförkontrollaveventuellförekomstavtoxinproducerandeplanktonivattnetiproduktions- och återutläggningsområden och av biotoxiner i levande musslor måste ta särskild hänsyn till eventuella variationer beträffande närvaron av plankton som innehåller marina biotoxiner. Provtagningen skall omfatta följande:

a)

Regelbunden provtagning för att påvisa förändringar i sammansättning och geografisk fördelning av plankton som innehåller toxiner. Resultat som ger anledning att misstänka att toxin ansamlas i musselkött skall leda till intensiv provtagning.

b)

Regelbundna toxicitetskontroller av de musslor från det angripna området som är mest mottagliga för kontaminering.

5.

Provtagning för analys av toxiner i musslor skall som regel ske en gång per vecka under de perioder då upptagning är tillåten. Frekvensen kan minskas i särskilda områden eller för särskilda typer av musslor om en riskbedömning avseende förekomsten av toxiner eller växtplankton tyder på en mycket liten risk för toxiska episoder. Frekvensen skall ökas om en sådan bedömning tyder på att det inte är tillräckligt med provtagning en gång per vecka.Riskbedömningenskallsesöverregelbundetförattbedömariskenförförekomstavtoxinerilevandemusslor från dessa områden.

6.

Omdetfinnsuppgifteromansamlingavtoxinerförengruppartersomförekommerpåsammaområde,kanden art som uppvisar de högsta halterna användas som indikatorart. På så sätt kan alla arter i gruppen användas om toxinhalten hos indikatorarten är lägre än det föreskrivna gränsvärdet. Om toxinhalten i indikatorarten överskrider det föreskrivna gränsvärdet, är upptagning av de övriga arterna tillåten endast om ytterligare analyser av de övriga arterna visar att toxinhalterna i dessa arter ligger under gränsvärdena.

7.

När det gäller övervakning av plankton skall urvalet vara representativt för vattenpelaren och ge information om förekomsten av toxiska arter och populationstrender. Om förändringar i toxiska populationer upptäcks som kan leda till toxisk ansamling, skall antingen provtagningsfrekvensen ökas eller områdena avstängas av försiktighetsskäl tills man har fått resultaten av toxinanalyserna.

8.

Provtagningsplanernaförkontrollavförekomstenavkemiskaföroreningarskallgöradetmöjligtattupptäckaom de gränsvärden som fastställs i förordning (EG) nr 466/2001 (

1 ) har överskridits.

C.

BESLUT EFTER ÖVERVAKNINGEN

1.

Om resultaten av en provtagning visar att hälsokraven för musslor inte uppfylls eller att musslorna på annat sätt utgör en risk för människors hälsa, skall den behöriga myndigheten stänga produktionsområdet för att förhindra

( 1 ) EGT L 77, 16.3.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 655/2004 (EUT L 104, 8.4.2004, s. 48).

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/121

attlevandemusslortasuppdär.Denbehörigamyndighetenfåremellertidklassificeraomettproduktionsområde somkategoriBellerComdetuppfyllerderelevantakriteriernaenligtdelAochinteinnebärnågonannanriskför människors hälsa.

2.

Den behöriga myndigheten får på nytt öppna stängda produktionsområden endast om hälsokraven för musslor åter uppfyller kraven i gemenskapslagstiftningen. Om den behöriga myndigheten stänger ett produktionsområde pågrundavförekomstavplanktonellerförhögahalteravtoxinerimusslor,skallminsttvåprovtagningariföljd som tagits med minst 48 timmars mellanrum visa resultat som ligger under de föreskrivna gränsvärdena innan området åter får öppnas. Den behöriga myndigheten får ta hänsyn till information om trender i fråga om växtplankton när den fattar beslutet. När det finns övertygande belägg för förändringar i toxiciteten i ett visst område och under förutsättning att det finns nya uppgifter om en trend mot minskad toxicitet, kan den behöriga myndigheten besluta att åter öppna ett område där resultaten från en enda provtagning ligger under det föreskrivna gränsvärdet.

D.

KOMPLETTERANDE ÖVERVAKNINGSKRAV

1.

Den behöriga myndigheten skall övervaka klassificerade produktionsområden där upptagning av musslor är förbjuden eller underkastad särskilda villkor, för att se till att hälsovådliga produkter inte släpps ut på marknaden.

2.

Utöver den övervakning av produktions- och återutläggningsområden som avses i punkt 1 i del B skall ett kontrollsystem upprättas med laboratorieundersökningar för kontroll av att livsmedelsföretagarna uppfyller kraven 

förslutproduktenpåallastadieriproduktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjan.Dettakontrollsystemskall särskilt verifiera att halterna av marina biotoxiner och främmande ämnen inte överstiger gränsvärdena och att musslornas mikrobiologiska status inte är hälsovådlig.

E.

REGISTRERING OCH UTBYTE AV INFORMATION

Den behöriga myndigheten skall göra följande: a) Fastställaochuppdateraenförteckningövergodkändaproduktions-ochåterutläggningsområden,meduppgifter omderaslägeochgränsersamtklassificering,frånvilkalevandemusslorfårtasuppenligtbestämmelsernaidenna bilaga. Förteckningen skall delges de personer som berörs av bestämmelserna i denna bilaga, till exempel producenter, upptagare och driftspersonal vid renings- och leveransanläggningar. b) Omedelbart underrätta de parter som berörs av bestämmelserna i denna bilaga, t.ex. producenter, upptagare och driftspersonalvidrenings-ochleveransanläggningar,omettproduktionsområdesläge,gränserellerklassificering ändras eller om området stängs tillfälligt eller definitivt. c) Omgående vidta åtgärder om de kontroller som föreskrivs i denna bilaga visar att produktionsområdet skall stängas eller klassificeras om eller åter kan öppnas.

F.

LIVSMEDELSFÖRETAGARES EGENKONTROLL

Vidbeslutomklassificering,öppnandeellerstängningavproduktionsområdenkandenbehörigamyndighetentahänsyntillresultatenavkontrollersomutförtsavlivsmedelsföretagarnaelleravdeorganisationersomföreträderlivsmed- elsföretagarna. I sådana fall krävs det att den behöriga myndigheten har utsett det laboratorium som genomför analysen och, om så är nödvändigt, att provtagningen och analysen genomförts i enlighet med ett protokoll som den behöriga myndigheten och de berörda livsmedelsföretagarna eller den berörda organisationen har enats om. KAPITELIII:OFFENTLIGKONTROLLAVKAMMUSSLOR( PECTINIDAE )SOMTAGITSUPPUTANFÖRKLASSIFICERADE PRODUKTIONSOMRÅDEN Offentlig kontroll av kammusslor ( pectinidae ) som tagits upp utanför klassificerade produktionsområden skall göras i fiskauktionshallar,leveransanläggningarochanläggningarförbearbetning.Sådanoffentligkontrollsyftartillattövervakaefterlevnaden av de hälsonormer för levande musslor som fastställs i avsnitt VII kapitel V i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 samt efterlevnaden av andra krav i avsnitt VII kapitel IX i bilaga III till den förordningen.

L 226/122

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

BILAGA III FISKERIPRODUKTER KAPITEL I: OFFENTLIG KONTROLL AV PRODUKTION OCH UTSLÄPPANDE PÅ MARKNADEN

1.

Offentlig kontroll av produktion och utsläppande på marknaden av fiskeriprodukter skall särskilt innefatta följande:

a)

Regelbunden kontroll av hygienförhållanden vid landning och första försäljning.

b)

Regelbundna inspektioner av fartyg och anläggningar på land, bland annat fiskauktionshallar och grossistmarknader, för att särskilt kontrollera

i)

i förekommande fall, att villkoren för godkännande fortfarande uppfylls,

ii)

att fiskeriprodukterna hanteras på rätt sätt,

iii)

att hygien- och temperaturkrav är uppfyllda,

och

iv)

att kraven på renlighet för anläggningar, inklusive fartyg, och deras installationer och utrustning samt personalhygien uppfylls.

c)

Kontroller av lagrings- och transportförhållanden.

2.

Om inte annat följer av punkt 3 gäller dock följande för offentlig kontroll av fartyg:

a)

De får utföras när ett fartyg anlöper en hamn i en medlemsstat.

b)

De skall gälla alla fartyg som landar fiskeriprodukter i gemenskapens hamnar, oavsett vilken flagg fartyget för.

c)

När den offentliga kontrollen utförs av den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagg fartyget för får kontrollen vid behov utföras till sjöss eller när fartyget ligger i hamn i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland.

3.

a) Vid en inspektion för godkännande av ett fabriks- eller frysfartyg som för en medlemsstats flagg skall den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagg fartyget för genomföra inspektionerna på ett sätt som överensstämmer med kraven i artikel 3, i synnerhet tidsfristerna i artikel 3.2. Vid behov får denna behöriga myndighet inspektera fartyget till sjöss eller när det ligger i hamn i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland.

b)

När den behöriga myndigheten i den medlemsstat vars flagg fartyget för har beviljat fartyget villkorat godkännande i enlighet med artikel 3, får denna behöriga myndighet uppdra åt en behörig myndighet

i)

i en annan medlemsstat,

eller

ii)

i ett tredjeland som finns med i en sådan förteckning över tredjeländer från vilka import av fiskeriprodukter är tillåten som har upprättats i enlighet med artikel 11, att genomföra en uppföljningsinspektion för att bevilja ett slutligt godkännande, förlänga det villkorade godkännandet i enlighet med artikel 3.1 b eller se över godkännandet i enlighet med artikel 3.4. Denna behöriga myndighet får vid behov inspektera fartyget till sjöss eller när det ligger i hamn i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland.

4.

När den behöriga myndigheten i en medlemsstat uppdrar åt den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat eller i ett tredjeland att genomföra inspektioner för dess räkning i enlighet med punkt 3 skall de båda behöriga myndigheterna avtala om villkoren för inspektionerna. Dessa villkor skall särskilt garantera att den behöriga myndigheten i den medlemsstatvarsflaggfartygetförutandröjsmålfårrapporteromresultatetavinspektionernaochomfalldärdetmisstänks att kraven inte uppfylls, så att den kan vidta nödvändiga åtgärder.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/123

KAPITEL II: OFFENTLIG KONTROLL AV FISKERIPRODUKTER Offentlig kontroll av fiskeriprodukter skall minst omfatta följande:

A.

ORGANOLEPTISKA UNDERSÖKNINGAR

Organoleptiskastickproverskalltaspåallastadieriproduktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjan.Ettavsyftena med dessa stickprover är att verifiera att de krav på färskhet uppfylls som har fastställts i enlighet med gemenskapslagstiftningen. Detta innebär särskilt att på alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan verifiera att fiskeriprodukternas färskhet åtminstone överstiger de minimikrav som har fastställts i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

B.

FÄRSKHETSINDIKATORER

När den organoleptiska undersökningen visar att det råder tvivel om huruvida fiskeriprodukterna är färska, får prover tas för laboratorieundersökningar för bestämning av de totala halterna av flyktiga kvävebaser (TVB-N) och trimetylaminkväve (TMA-N).

Den behöriga myndigheten skall använda de kriterier som fastställs i gemenskapslagstiftningen. Om den organoleptiska undersökningen ger anledning att misstänka andra tillstånd som skulle kunna påverka människors hälsa, skall lämpliga prover tas för att kontrollera detta.

C.

HISTAMIN

Stickprovsundersökningar av histaminhalten skall utföras för att verifiera att de tillåtna halter som fastställs i gemenskapslagstiftningen inte överskrids.

D.

RESTSUBSTANSER OCH FRÄMMANDE ÄMNEN

Halterna av restsubstanser och främmande ämnen skall övervakas i enlighet med gemenskapslagstiftningen.

E.

MIKROBIOLOGISKA KONTROLLER

När så är nödvändigt skall mikrobiologiska kontroller genomföras i enlighet med de relevanta regler och kriterier som fastställs i gemenskapslagstiftningen.

F.

PARASITER

Stickprover skall tas för att kontrollera att gemenskapslagstiftningen om parasiter efterlevs.

G.

GIFTIGA FISKERIPRODUKTER

Kontroller skall göras för att säkerställa att följande fiskeriprodukter inte släpps ut på marknaden:

1.

Giftiga fiskar av följande familjer får inte släppas ut på marknaden: 

Tetraodontidae, Molidae, Diodontidae och Canthigasteridae .

2.

Fiskeriproduktersominnehållerbiotoxiner,t.ex.

Ciguatera ellerandratoxinersomärfarligaförmänniskorshälsa. Fiskeriprodukter som härrör från musslor, tagghudingar, manteldjur och marina snäckor får dock släppas ut på marknaden om de har framställts i överensstämmelse med bestämmelserna i avsnitt VII i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004 och uppfyller kraven i kapitel V punkt 2 i det avsnittet. KAPITEL III: BESLUT EFTER KONTROLLER Fiskeriprodukter skall förklaras otjänliga som livsmedel om

1.

organoleptiska, kemiska, fysikaliska eller mikrobiologiska undersökningar eller parasitkontroller har visat att de inte följer bestämmelserna i den relevanta gemenskapslagstiftningen,

2.

de i sina ätliga delar innehåller främmande ämnen eller restsubstanser som överstiger de gränsvärden som fastställs i gemenskapslagstiftningen eller förekommer i sådana mängder att det beräknade intaget överstiger det för människan acceptabla dags- eller veckointaget,

L 226/124

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

3.

de härrör från

i)

giftiga fiskar,

ii)

fiskeriprodukter som inte uppfyller kraven i punkt G.2 i kapitel II när det gäller biotoxiner, eller

iii)

musslor,tagghudingar,manteldjurellermarinasnäckorsominnehållermarinabiotoxinersomsammanlagtöverstiger gränsvärdena i förordning (EG) nr 853/2004,

eller

4.

den behöriga myndigheten anser att de kan utgöra en risk för människors eller djurs hälsa eller av annan orsak inte är lämpliga som livsmedel.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/125

BILAGA IV OBEHANDLAD MJÖLK OCH MEJERIPRODUKTER KAPITEL I: KONTROLL AV MJÖLKPRODUKTIONSANLÄGGNINGAR

1.

Djurpåmjölkproduktionsanläggningarskallvaraföremålföroffentligkontrollförattmanskallkunnaverifieraatthälsokraven uppfylls när det gäller produktion av obehandlad mjölk, särskilt djurens hälsotillstånd och användningen av veterinärmedicinska preparat. Dessa kontroller får äga rum samtidigt med de veterinärkontroller som utförs i enlighet medgemenskapsbestämmelsernaomfolkhälsasamtdjurshälsaochdjurskyddochfårutförasavengodkändveterinär.

2.

Om det finns skäl att misstänka att djurhälsobestämmelserna inte följs, skall djurens allmänna hälsotillstånd granskas.

3.

Mjölkproduktionsanläggningar skall genomgå offentlig kontroll för att verifiera att hygienkraven uppfylls. Denna offentliga kontroll kan omfatta inspektioner och/eller övervakning av de kontroller som utförs av branschorganisationer.Omdetvisarsigatthygienenärbristfälligskalldenbehörigamyndighetenkontrolleraattlämpligaåtgärdervidtas för att avhjälpa bristerna.

KAPITEL II: KONTROLL AV OBEHANDLAD MJÖLK I SAMBAND MED HÄMTNING

1.

Den behöriga myndigheten skall övervaka de kontroller som utförs i enlighet med avsnitt IX kapitel I del III i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004.

2.

Omlivsmedelsföretagareninteharavhjälptbristernainomtremånaderefterdenförstaanmälantilldenbehörigamyndigheten om att kriterierna när det gäller antal mikroorganismer och somatiskt celltal inte uppfylls, skall leverans av obehandlad mjölk från produktionsanläggning tillfälligt förbjudas eller, i enlighet med ett särskilt tillstånd eller allmännainstruktionerfråndenbehörigamyndigheten,underkastassådanakravbeträffandedessbehandlingochanvändningsomärnödvändigaförattskyddafolkhälsan.Dettatillfälligaförbudellerdessakravskallupprätthållastilldessatt livsmedelsföretagaren har bevisat att den obehandlade mjölken på nytt uppfyller gällande kriterier.

L 226/126

SV

Europeiska unionens officiella tidning

25.6.2004

BILAGA V ANLÄGGNINGAR SOM INTE OMFATTAS AV KRAVET PÅ ATT VARA UPPTAGNA I EN FÖRTECKNING ENLIGT ARTIKEL 12.1 Följandeanläggningaritredjelandbehöverintetasuppideförteckningarsomupprättasochuppdaterasenligtartikel12.4:

1.

Anläggningar som hanterar produkter av animaliskt ursprung för vilka det inte fastställs några krav i bilaga III till förordning (EG) nr 853/2004.

2.

Anläggningar som enbart bedriver primärproduktion.

3.

Anläggningar som enbart bedriver transportverksamhet.

4.

Anläggningar som enbart lagrar produkter av animaliskt ursprung vilka inte kräver temperaturreglerade lagringsförhållanden.

25.6.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 226/127

BILAGA VI KRAV PÅ DE INTYG SOM SKALL MEDFÖLJA IMPORTVAROR

1.

Denföreträdarefördenbehörigamyndigheteniavsändandetredjelandsomutfärdarettintygsomskallmedföljaensändning med produkter av animaliskt ursprung avsedd för gemenskapen skall underteckna intyget och se till att det är försett med en officiell stämpel. Detta krav gäller för vart och ett av intygets blad om det består av mer än ett blad. När det gäller fabriksfartyg får den behöriga myndigheten tillåta att kaptenen eller en annan befälsperson undertecknar intyget.

2.

Intygen skall upprättas på det eller de officiella språken i det avsändande tredjelandet och i den medlemsstat där gränskontrollen äger rum eller åtföljas av en bestyrkt översättning till det eller de språken. Om bestämmelsemedlemsstaten begärdettaskallintygenocksååtföljasavenbestyrktöversättningtilldenmedlemsstatensofficiellaspråk.Enmedlemsstat kan emellertid samtycka till att ett annat officiellt gemenskapsspråk används än medlemsstatens eget eller egna.

3.

Originalet till intyget skall medfölja sändningarna vid införsel till gemenskapen.

4.

Intygen skall bestå av

a)

ett enda pappersark, eller

b)

två eller fler sidor som ingår i ett helt och odelbart pappersark, eller

c)

flera sidor som är numrerade så att en enskild sida anges som en viss sida i en begränsad följd (t.ex. sidan 2 av 4 sidor).

5.

Intygen skall ha ett unikt identifieringsnummer. Om intyget består av flera sidor skall identifieringsnumret stå på varje sida.

6.

Intyget skall utfärdas innan den sändning som intyget gäller lämnar den behöriga myndighetens kontroll i det avsändande tredjelandet.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/1

RÄTTELSER Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (Europeiska unionens officiella tidning L 165 av den 30 april 2004) Förordning (EG) nr 882/2004 skall vara som följer: EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) NR 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,särskiltartiklarna37och95samtartikel152.4bi detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ), med beaktande av Regionkommitténs yttrande ( 2 ), i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

Foder och livsmedel bör vara säkra och hälsosamma. Gemenskapslagstiftningen innehåller en uppsättning bestämmelser som skall garantera att detta mål uppnås. Dessabestämmelseromfattarävenproduktionochutsläppande på marknaden av både foder och livsmedel.

(2)

De grundläggande bestämmelserna om foder och livsmedel finns i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (

4 ).

(3)

Utöver dessa grundläggande bestämmelser finns det mer specifika foder- och livsmedelsbestämmelser på olika områden såsom fodermedel, inklusive foder innehållande läkemedel, foder- och livsmedelshygien, zoonoser, animaliska biprodukter, restsubstanser och främmande ämnen, kontroll och utrotning av djursjukdomar som inverkar på folkhälsan, märkning av foder och livsmedel, bekämpningsmedel, foder- och livsmedelstillsatser, vitaminer, mineralsalter,spårämnenochandratillsatser,materialsom kommer i kontakt med livsmedel, krav på kvalitet och sammansättning, dricksvatten, joniserande strålning, nya livsmedel och genetiskt modifierade organismer.

(4)

Gemenskapensfoder-ochlivsmedelslagstiftningbyggerpå

principenattfoder-ochlivsmedelsföretagarepåallastadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan i de företag som de kontrollerar har ansvar för att se till att foder och livsmedel uppfyller de krav i foder- och livsmedelslagstiftningen som är tillämpliga för deras verksamhet.

(5)

Djurhälsa och djurskydd är viktiga faktorer som bidrar till livsmedelskvalitet och livsmedelssäkerhet och till en human behandling av djur och som förhindrar att djursjukdomar sprids. Bestämmelser om dessa förhållanden har fastställts i flera rättsakter. I dessa rättsakter anges det vilka skyldigheter fysiska eller juridiska personer har när det gäller djurhälsa och djurskydd samt de behöriga myndigheternas uppgifter.

( 1 ) EUT C 234, 30.9.2003, s. 25. ( 2 ) EUT C 23, 27.1.2004, s. 14. ( 3 ) Europaparlamentets yttrande av den 9 mars 2004 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 26 april 2004. ( 4 ) EGTL31,1.2.2002,s.1.Förordningensenaständradgenomförordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

(6)

Medlemsstaterna bör se till att foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd efterlevs samt övervaka och kontrollera att företagarna uppfyller de relevanta kraven i dessa på alla stadier i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan. Offentliga kontroller bör företas i samband med detta.

L 191/2

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

(7)

Det är därför lämpligt att på gemenskapsnivå utarbeta ett harmoniseratramverkavallmännabestämmelseromorganisationenavdessakontroller.Detärlämpligtattmotbakgrund av vunna erfarenheter bedöma om ett sådant generellt ramverk fungerar väl, särskilt på djurhälso- och djurskyddsområdet. Kommissionen bör därför lägga fram en rapport med eventuella nödvändiga förslag.

(8)

Generellt sett bör detta gemenskapsramverk inte omfatta offentliga kontroller av skadegörare på växter eller växtprodukter eftersom dessa kontroller redan omfattas av rådetsdirektiv2000/29/EGavden8maj2000omskyddsåtgärdermotattskadegörarepåväxterellerväxtprodukter försintillgemenskapenochmotattdespridsinomgemenskapen (

1 ). Vissa aspekter av denna förordning bör dock även gälla på växtskyddsområdet och särskilt de aspekter somgällerupprättandetavfleråriganationellakontrollplanerochgemenskapensinspektionerimedlemsstaternaoch i tredjeländer. Direktiv 2000/29/EG bör därför ändras i enlighet därmed.

(9)

Rådets förordningar (EEG) nr 2092/91 av den 24 juni 1991 om ekologisk produktion av jordbruksprodukter och uppgifter därom på jordbruksprodukter och livsmedel (

2 ),(EEG)nr2081/92avden14juli1992omskydd för geografiska och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel ( 3 ) och (EEG) nr 2082/92 av den 14 juli 1992 om särartsskydd för jordbruksprodukter och livsmedel ( 4 ) innehåller särskilda bestämmelser för kontroll av efterlevnaden av de krav som omfattas av förordningarna. Bestämmelserna i den här förordningen bör vara så flexibla att de tar hänsyn till de specifika dragen på dessa områden.

(10)

Detfinnsredanettväletableratochsärskiltkontrollsystem för kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna om den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter (jordbruksgrödor, vin, olivolja, frukt och grönsaker, humle, mjölk och mjölkprodukter, nöt- och kalvkött, får- och getkött och honung). Denna förordning bör därför inte gälla dessa områden, i synnerhet som förordningensmålskiljersigfrånmålenfördekontrollersom gäller för den gemensamma organisationen av marknaderna för jordbruksprodukter.

(11)

De myndigheter som är behöriga att utföra offentlig kontrollböruppfyllaettantalverksamhetskriteriersomgaran- terar deras opartiskhet och effektivitet. De bör ha tillgång till tillräckligt stor, för ändamålet väl kvalificerad och erfaren personal, och lämpliga utrymmen och lämplig utrustning för att kunna utföra sina uppgifter ordentligt.

(12)

Offentlig kontroll bör genomföras med lämpliga metoder som är utvecklade för detta ändamål, bl.a. rutinövervakning och mer ingående kontroller såsom inspektioner, verifieringar,revisioner,provtagningochanalysavprover. För att metoderna skall kunna användas på ett riktigt sätt måste den personal som utför offentliga kontroller få lämplig utbildning. Utbildning behövs även för att garantera att de behöriga myndigheterna fattar enhetliga beslut, särskilt vad gäller tillämpningen av 

HACCP-principerna (faroanalys och kritiska styrpunkter).

(13)

De offentliga kontrollerna bör utföras regelbundet, och kontrollfrekvensen bör stå i proportion till risken, med hänsyn till resultaten av foder- och livsmedelsföretagens egenkontroller enligt kontrollprogram som baseras på HACCP eller kvalitetssäkringsprogram, när sådana pro- 

gramärutformadeförattuppfylladekravsomfoder-och livsmedelslagstiftningen samt föreskrifterna om djurhälsa och djurskydd ställer. Särskilda kontroller bör utföras vid misstanke om bristande efterlevnad. Särskilda kontroller kanocksåutförasnärsomhelstutannågonmisstankeom bristande efterlevnad.

(14)

Offentlig kontroll bör utföras enligt dokumenterade förfaranden för att säkerställa enhetlighet och hög kvalitet på utförandet.

( 1 ) EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/31/EG (EUT L 85, 23.3.2004, s. 18). ( 2 ) EGT L198, 22.7.1991, s. 1. Förordningensenast ändradgenom förordning (EG) nr 392/2004 (EUT L 65, 3.3.2004, s. 1). ( 3 ) EGT L208, 24.7.1992, s. 1. Förordningensenast ändradgenom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). ( 4 ) EGT L208, 24.7.1992, s. 9. Förordningensenast ändradgenom förordning (EG) nr 806/2003.

(15)

När olika kontrollenheter är inblandade i den offentliga kontrollen bör de behöriga myndigheterna i medlemsstaternasetillattlämpligasamordningsrutinerupprättasoch tillämpas på ett effektivt sätt.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/3

(16)

Om befogenheten att utföra offentlig kontroll har delegerats från central nivå till regional eller lokal nivå, bör den behöriga myndigheten även se till att det finns en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan den centrala nivån och den regionala eller lokala nivån.

(17)

De laboratorier som deltar i analysen av offentliga prover börarbetaenligtinternationelltgodkändaförfarandeneller kriteriebaseraderesultatstandarderochanvändaanalysmetodersomsålångtsommöjligtärvaliderade.Sådanalaboratorier bör särskilt ha utrustning som gör det möjligt att fastställanormerpåettriktigtsätt,t.ex.degränsvärdenför högsta tillåtna restmängder som fastställts genom gemenskapslagstiftningen.

(18)

Utnämningen av referenslaboratorier på gemenskapsnivå och nationell nivå bör leda till analysresultat som präglas av hög kvalitet och enhetlighet. Målet kan uppnås genom att använda validerade analysmetoder, skapa tillgång till referensmaterial,genomförajämförandetesterochutbilda laboratoriepersonal.

(19)

Referenslaboratoriernasverksamhetböromfattaallaområden av foder- och livsmedelslagstiftningen och djurhälsa, särskilt de områden där det finns behov av exakta analys- och diagnosresultat.

(20)

För ett antal verksamheter i samband med offentlig kontroll har Europeiska standardiseringskommittén (CEN) utvecklat europeiska standarder (EN) som är lämpliga för syftena i denna förordning. Dessa 

EN-standarder gäller främst provningslaboratoriers verksamhet och bedömningen av dem samt ackreditering av kontrollorgan och verksamheten vid dessa. Även Internationella standardiseringsorganisationen(ISO)ochInternationellakemiunionen (IUPAC) har utarbetat internationella standarder. Dessa standarder kan i vissa, närmare definierade fall vara relevanta för den här förordningen, eftersom resultatkriterier fastställsifoder-ochlivsmedelslagstiftningenförattsäker- ställa flexibilitet och kostnadseffektivitet.

(21)

Det bör finnas bestämmelser om den behöriga myndighetens villkor för och befogenhet att delegera särskilda kontrolluppgifter till ett kontrollorgan.

(22)

Lämpliga rutiner bör finnas för de behöriga myndigheternas samarbete inom och mellan medlemsstaterna, särskilt 

omdetviddenoffentligakontrollenframgårattfoder-och livsmedelsproblemen inte begränsas enbart till en enda medlemsstat. För att underlätta samarbetet bör medlemsstaterna utse ett eller flera förbindelseorgan med uppdrag att samordna översändandet och mottagandet av begäran om stöd.

(23)

I enlighet med artikel 50 i förordning (EG) nr 178/2002 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om det finns uppgifter om att ett livsmedel eller ett foder innebär en allvarlig direkt eller indirekt risk för människors hälsa.

(24)

Det är viktigt att skapa enhetliga rutiner för kontroll av foder och livsmedel från tredjeländer som förs in till gemenskapensterritoriummedbeaktandeavattharmoniseradeimportförfarandenredanharfastställtsförlivsmedel avanimalisktursprunggenområdetsdirektiv97/78/EG (

1 ) ochförlevandedjurgenområdetsdirektiv91/496/EEG( 2 ). Dessa existerande förfaranden fungerar väl och bör bibehållas.

(25)

Den kontroll av foder och livsmedel från tredjeländer som avsesidirektiv97/78/EGberörendastveterinäraaspekter. Det är nödvändigt att komplettera denna kontroll med offentlig kontroll av aspekter som inte omfattas av veterinärkontrollen, såsom tillsatser, märkning, spårbarhet och, bestrålning av livsmedel och material som kommer i kontakt med livsmedel.

(26)

Gemenskapslagstiftningen innehåller även förfaranden för

kontrollen av importerat foder enligt rådets direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om fastställandeavprincipernaförorganisationenavofficiellkontroll pådjurfoderområdet ( 3 ).Dettadirektivinnehållerprinciper och förfaranden som medlemsstaterna skall tillämpa när importerat foder övergår till fri omsättning. ( 1 ) Rådetsdirektiv97/78/EGavden18december1997omprinciperna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9). ( 2 ) Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importerastillgemenskapenfråntredjeland(EGTL268,24.9.1991, s.56).Direktivetsenaständratgenomdirektiv96/43/EG(EGTL162, 1.7.1996, s. 1). ( 3 ) EGT L 265, 8.11.1995, s. 17. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/46/EG (EGT L 234, 1.9.2001, s. 55).

L 191/4

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

(27)

Det bör införas gemenskapsbestämmelser för att säkerställa att foder och livsmedel från tredjeländer genomgår offentlig kontroll innan de övergår till fri omsättning i gemenskapen. Särskild uppmärksamhet bör fästas vid importkontroll av foder och livsmedel där det kan finnas en högre risk för kontaminering.

(28)

Det bör även vidtas åtgärder för anordnandet av offentlig kontroll av foder och livsmedel som förs in i gemenskapensterritoriumunderandratullförfarandenänfriomsätt- ning, särskilt varor som införs enligt de tullförfaranden som anges i artikel 4.16 

b-4.16 f i rådets förordning (EEG) nr2913/92avden12oktober1992ominrättandetaven tullkodexförgemenskapen ( 1 ),samtvarornasinförselifrizoner och frilager. Detta innefattar införsel av foder och livsmedel från tredjeländer genom passagerare på transportmedel i internationell trafik och genom postförsändelser.

(29)

I samband med offentlig foder- och livsmedelskontroll är detnödvändigtattdefinieradetgemenskapsterritoriumdär bestämmelsernagäller,förattsäkerställaattfoderochlivsmedel som förs in i detta territorium genomgår den kontroll som fastställs i den här förordningen. Detta territorium är inte nödvändigtvis detsamma som i artikel 299 i fördraget, eller detsamma som definieras i artikel 3 i förordning (EEG) nr 2913/92.

(30)

För att säkerställa en effektivare organisation av de offentliga kontrollerna av foder och livsmedel från tredjeländer ochförattunderlättahandelsflödenakandetvaranödvändigt att utse särskilda platser där foder och livsmedel från tredjeländer förs in i gemenskapens territorium. Det kan likaså bli nödvändigt att kräva att varors ankomst till gemenskapens territorium anmäls i förväg. Det bör säkerställasattvarjeinförselställehartillgångtilllämpligaanord- ningar för att utföra kontroller inom rimliga tidsgränser.

(31)

När det beslutas om bestämmelser för den offentliga kon-

trollen av foder och livsmedel från tredjeländer bör det säkerställasattdebehörigamyndigheternaochtullensamarbetar, med hänsyn till att det redan finns bestämmelser om detta i rådets förordning (EEG) nr 339/93 av den 8 februari 1993 om kontroll av att produkter som importerasfråntredjelandäriöverensstämmelsemedreglerna för produktsäkerhet ( 2 ).

(32)

Det bör finnas tillräckliga finansiella medel för att organisera den offentliga kontrollen. Medlemsstaternas behöriga

( 1 ) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 (EGT L 311, 12.12.2000, s. 17). ( 2 ) EGT L 40, 17.2.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 806/2003. myndigheterbördärförfåtautavgifterellerpålagorföratt täcka kostnaderna för de offentliga kontrollerna. I detta sammanhang kommer medlemsstaternas behöriga myndigheter att ha rätt att fastställa schablonbelopp för avgifterochpålagorpågrundvalavdeverkligakostnadernaoch medbeaktandeavanläggningarnassärskildasituation.Om företagarna åläggs avgifter, bör gemensamma principer gälla. Det bör därför fastställas kriterier för att bestämma avgiftsnivån. Vad gäller importkontrollavgifterna bör beloppenfördevarorsomhuvudsakligenimporterasfastställas direkt för att garantera en enhetlig tillämpning och undvika snedvridning av handeln.

(33)

I gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning föreskrivs att vissa foder- och livsmedelsföretag skall registreras eller godkännas av den behöriga myndigheten. Detta gäller framför allt i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (

3 ), Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 853/2004 av den 29 april 2004 om fastställandeavsärskildahygienreglerförlivsmedelavanimaliskt ursprung ( 3 ) och rådets direktiv 95/69/EG av den22december1995omvillkorochföreskrifterförgodkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn ( 4 ) och den kommande förordningen om livsmedelshygien. Det bör införas förfaranden för att se till att registreringen och godkännandet av foder- och livsmedelsföretagen sker på ett effektivt och öppet sätt.

(34)

För att uppnå en samlad och enhetlig strategi för den offentligakontrollenbörmedlemsstaternautarbetaochtilllämpafleråriganationellakontrollplanerienlighetmedde allmänna anvisningar som har utarbetats på gemenskapsnivå. En sådan vägledning bör främja enhetliga och nationella strategier samt klarlägga riskbaserade prioriteringar och de effektivaste kontrollförfarandena. En gemenskapsstrategiböranläggaettövergripande,integreratperspektiv påkontrollverksamheten.Medtankepåattvissaavdetekniska riktlinjerna inte är tvingande är det lämpligt att vägledningen fastställs genom förfarandet med rådgivande kommitté.

(35)

Defleråriganationellakontrollplanernaböromfattafoder- och livsmedelslagstiftningen och lagstiftningen avseende djurhälsa och djurskydd.

( 3 ) EUT L 139, 30.4.2004, s. 55. ( 4 ) EGT L 332, 30.12.1995, s. 15. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/5

(36)

De fleråriga nationella kontrollplanerna bör utgöra en fast grund för den kontroll som kommissionens inspektörer utför i medlemsstaterna. Genom dessa kontrollplaner bör kommissionens inspektörer kunna kontrollera huruvida medlemsstaternas offentliga kontroll har genomförts i enlighet med kriterierna i denna förordning. Alltefter behov bör utförliga inspektioner och revisioner utföras, särskiltomrevisionenavmedlemsstaternasfleråriganationella kontrollplaner visar på svagheter eller felaktigheter.

(42)

Sådana åtgärder bör omfatta administrativa åtgärder som företas av den behöriga myndigheten i medlemsstaten, som bör förfoga över förfaranden för detta. Fördelen med sådanaförfarandenärattsnabbaåtgärderkanvidtasföratt återställa ordningen.

(37)

Medlemsstaterna bör lämna årliga rapporter till kommissionen med uppgifter om hur de fleråriga nationella kontrollplanerna har genomförts. Rapporten bör innehålla resultaten av de offentliga kontroller och revisioner som har utförts under föregående år och vid behov en aktualisering av den ursprungliga kontrollplanen med hänsyn till dessa resultat.

(38)

Gemenskapskontrollerna i medlemsstaterna bör ge kommissionens kontrollenheter möjlighet att kontrollera om foder- och livsmedelslagstiftningen, samt djurhälso- och djurskyddslagstiftningen, tillämpas enhetligt och korrekt i hela gemenskapen.

(39)

Gemenskapskontroller i tredjeländer krävs för att kontrol- 

leraefterlevnadenavgemenskapensfoder-ochlivsmedels- lagstiftning samt lagstiftningen om djurhälsa och, i förekommande fall, djurskydd. Tredjeländer får även avkrävas information om sina kontrollsystem. Utifrån denna information, som bör upprättas på grundval av gemenskapsriktlinjer, bör kommissionen senare utföra sektorsövergripande kontroller inom de viktigaste av de sektorer som exporterartillgemenskapen.Dennautvecklingbörmöjliggöra en förenkling av den nuvarande ordningen, stärka ett effektivt kontrollsamarbete och därmed underlätta handelsflödena.

(40)

För att kunna säkerställa att importerade varor överensstämmer eller är likvärdiga med kraven i gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning är det nödvändigt att införa förfaranden för att kunna besluta om importvillkor och certifieringskrav, när så är lämpligt.

(41)

Överträdelseravfoder-ochlivsmedelslagstiftningenochav

 föreskrifterna om djurhälsa och djurskydd kan utgöra ett hot mot människors hälsa och mot djurhälsa och djurskydd.Sådanaöverträdelserbördärförbeläggasmedeffektiva,avskräckandeochproportionellaåtgärderpånationell nivå i hela gemenskapen.

(43)

Företagarebörharättattöverklagadebeslutsomdebehöriga myndigheterna fattar som en följd av den offentliga kontrollen, och de bör upplysas om denna rättighet.

(44)

Hänsyn bör tas till utvecklingsländernas särskilda behov, särskilt till de minst utvecklade ländernas, och det bör beslutas om åtgärder för detta. Kommissionen bör åta sig att stödja utvecklingsländer när det gäller foder- och livsmedelssäkerhet, som är ett viktigt inslag i utvecklingen av folkhälsa och handel. Detta stöd bör organiseras inom ramenförgemenskapenspolitikförutvecklingssamarbete.

(45)

Bestämmelsernaidennaförordningförstärkerdensamlade och övergripande strategi som är nödvändig för att tilllämpa en sammanhängande kontrollpolitik i fråga om foder- och livsmedelssäkerhet samt djurhälsa och djurskydd. Det bör dock finnas utrymme för att vid behov utarbeta särskilda kontrollbestämmelser, till exempel när det gäller att fastställa högsta tillåtna halt för vissa främmande ämnen på gemenskapsnivå. Likaså bör befintliga, mer specifika bestämmelser behållas i fråga om foder- och 

livsmedelskontrollsamtdjurhälso-ochdjurskyddskontroll.

Dessa

omfattar i synnerhet följande rättsakter:

direktiv

96/22/EG ( 1 ), direktiv 96/23/EG ( 2 ), förordning ( 1 ) Rådets direktiv 96/22/EG av den 29 april 1996 om förbud mot användning av vissa ämnen med hormonell och tyreostatisk verkan samt av ß-agonister vid animalieproduktion (EGT L 125, 23.5.1996, s. 3). Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/74/EG (EUT L 262, 14.10.2003, s. 17). ( 2 ) Rådetsdirektiv96/23/EGavden29april1996ominförandeavkontrollåtgärder för vissa ämnen och restsubstanser av dessa i levande djurochiprodukterframställdadärav(EGTL125,23.5.1996,s.10). Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003.

L 191/6

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

(EG) nr 854/2004 ( 1 ), förordning (EG) nr 999/2001 ( 2 ), förordning (EG) nr 2160/2003 ( 3 ), direktiv 86/362/EEG ( 4 ), direktiv 90/642/EEG ( 5 ) och tilllämpningsföreskrifterna till detta, direktiv 92/1/EEG ( 6 ), direktiv 92/2/EEG ( 7 ) samt rättsakter om bekämpning av djursjukdomar som mul- och klövsjuka, svinpest osv. och krav på offentlig kontroll av djurskydd.

(46)

Denna förordning omfattar områden som redan täcks av vissarättsaktersomförnärvarandeärikraft.Detärdärför befogat att upphäva särskilt följande rättsakter om foder- och livsmedelskontroll och att ersätta dem med bestämmelserna i denna förordning: direktiv 70/373/EEG (

8 ), direktiv 85/591/EEG ( 9 ), direktiv 89/397/EEG ( 10 ), direktiv 93/99/EEG ( 11 ), beslut 93/383/EEG ( 12 ), ( 1 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 om fastställandeavsärskildabestämmelserförgenomförandetavoffentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (EUT L 139, 30.4.2004, s. 206). ( 2 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati (EGT L 147, 31.5.2001, s. 1). Förordningen senaständradgenomkommissionensförordning(EG)nr2245/2003 (EUT L 333, 20.12.2003, s. 28). ( 3 ) Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen (EUT L 325, 12.12.2003, s. 1). ( 4 ) Rådets direktiv 86/362/EEG av den 24 juli 1986 om fastställande av gränsvärden för bekämpningsmedelsrester i och på spannmål (EGT L 221, 7.8.1986, s. 37). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/2/EG (EUT L 14, 21.1.2004, s. 10). ( 5 ) Rådets direktiv 90/642/EEG av den 27 november 1990 om fastställandeavgränsvärdenförbekämpningsmedelsresteriochpåproduk- ter av vegetabiliskt ursprung inklusive frukt och grönsaker (EGT L 350, 14.12.1990, s. 71). Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2004/2/EG. ( 6 ) Kommissionens direktiv 92/1/EEG av den 13 januari 1992 om temperaturkontroll i utrymmen i transportfordon, fryshus och frysrum innehållande djupfrysta livsmedel (EGT L 34, 11.2.1992, s. 28). ( 7 ) Kommissionens direktiv 92/2/EEG av den 13 januari 1992 om fastställandeavstickprovsförfarandeochgemenskapensanalysmetodför den offentliga kontrollen av djupfrysta livsmedels temperatur (EGT L 34, 11.2.1992, s. 30). ( 8 ) Rådets direktiv 70/373/EEG av den 20 juli 1970 om införande av gemenskapsmetoder för provtagning och analys vid den officiella foderkontrollen(EGTL170,3.8.1970,s.2).Direktivetsenaständrat genomförordning(EG)nr807/2003(EUTL122,16.5.2003,s.36). ( 9 ) Rådetsdirektiv85/591/EEGavden20december1985ominförande av provtagnings- och analysmetoder vid kontroll av livsmedel inom gemenskapen(EGTL372,31.12.1985,s.50).Direktivetsenaständrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). ( 10 ) Rådets direktiv 89/397/EEG av den 14 juni 1989 om offentlig kontroll av livsmedel (EGT L 186, 30.6.1989, s. 23). ( 11 ) Rådets direktiv 93/99/EEG av den 29 oktober 1993 om ytterligare åtgärder för offentlig kontroll av livsmedel (EGT L 290, 24.11.1993, s. 14). Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003. ( 12 ) Rådets beslut 93/383/EEG av den 14 juni 1993 om referenslaboratorierförkontrollavmarinabiotoxiner(EGTL166,8.7.1993,s.31). Beslutet ändrat genom beslut 1999/312/EG (EGT L 120, 8.5.1999, s. 37). direktiv 95/53/EG, direktiv 96/43/EG ( 13 ), beslut 98/728/EG ( 14 ) samt beslut 1999/313/EG ( 15 ).

(47)

Medanledningavdennaförordningbördirektiv96/23/EG, direktiv 97/78/EG och direktiv 2000/29/EG ändras.

(48)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa en harmoniserad strategi för offentlig kontroll, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna ochdetdärför,pågrundavsinkomplexitet,singränsöverskridande karaktär och, vad gäller foder- och livsmedels-

importer,sininternationellakaraktär,bättrekanuppnåspå gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

(49)

De bestämmelser som krävs för att genomföra denna för-

ordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter ( 16 ). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. AVDELNING I SYFTE, RÄCKVIDD OCH DEFINITIONER Artikel 1 Syfte och räckvidd 1. I denna förordning fastställs allmänna bestämmelser för offentlig kontroll för verifiering av efterlevnaden av sådana bestämmelser:

a)

förhindra, undanröja eller till godtagbara nivåer minska riskerna för människor och djur direkt eller via miljön,

och ( 13 ) Rådetsdirektiv96/43/EGavden26juni1996omändringochkodifieringavdirektiv85/73/EEGomfinansieringenavveterinärabesiktningarochkontrolleravlevandedjurochvissaanimaliskaprodukter (EGT L 162, 1.7.1996, s. 1). ( 14 ) Rådets beslut 98/728/EG av den 14 december 1998 om ett gemenskapssystemföravgifterinomfodersektorn(EGTL346,22.12.1998, s. 51). ( 15 ) Rådets beslut 1999/313/EG av den 29 april 1999 om referenslaboratorier för kontroll av bakteriell och viral kontamination av tvåskaliga blötdjur (EGT L 120, 8.5.1999, s. 40). ( 16 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/7

b)

säkerställa god sed inom handeln med foder och livsmedel och skydda konsumenternas intressen, inbegripet märkning av foder och livsmedel samt andra typer av konsumentinformation.

2.

Denna förordning skall inte tillämpas på offentlig kontroll av efterlevnaden av bestämmelserna om gemensamma organisationer av marknaden för jordbruksprodukter.

3.

Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av särskilda gemenskapsbestämmelser om offentlig kontroll.

4.

Genomförandet av offentlig kontroll enligt denna förordning skall inte påverka foder- och livsmedelsföretagares primära juridiska ansvar för att garantera foder- och livsmedelssäkerhet enligt förordning (EG) nr 178/2002, och det civilrättsliga och straffrättsliga ansvar som kan bli följden om de underlåter att uppfylla sina skyldigheter påverkas inte heller.

Artikel 2 Definitioner I den här förordningen skall de definitioner gälla som fastställs i artiklarna 2 och 3 i förordning (EG) nr 178/2002. Därutöver skall följande definitioner gälla:

1.

offentlig kontroll : varje form av kontroll som utförs av den behöriga myndigheten eller av gemenskapen i syfte att kontrollera efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd.

2.

kontroll : kontroll av om specificerade krav har uppfyllts, genom undersökning och bedömning av sakligt underlag.

3.

foderlagstiftning : lagar och andra författningar om foder i allmänhet och fodersäkerhet i synnerhet, både på gemenskapsnivå och på nationell nivå. Definitionen omfattar alla led i produktions-,bearbetnings-ochdistributionskedjanavfoder samt användningen av foder.

4.

behörig myndighet : den centrala myndighet i en medlemsstat som har behörighet att genomföra offentlig kontroll eller varje annan myndighet som tilldelats sådan behörighet. Hit skall även i tillämpliga fall räknas motsvarande myndighet i ett tredjeland.

5.

kontrollorgan : en oberoende tredje part till vilken den behöriga myndigheten har delegerat vissa kontrolluppgifter.

6.

revision : en systematisk och oberoende undersökning för att avgöra om verksamheter och resultat från dessa överensstämmer med planerade åtgärder och om åtgärderna har genomförts på ett effektivt sätt och är lämpliga för att nå målen.

7.

inspektion : undersökning av varje aspekt av foder, livsmedel, djurhälsa och djurskydd för att kontrollera efterlevnaden av derättsligakravenifoder-ochlivsmedelslagstiftningensamt bestämmelserna avseende djurhälsa och djurskydd.

8.

kartläggning : planerad undersökning som görs för att få en överblick av hur foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd efterlevs.

9.

övervakning :noggranngranskningavettellerflerafoder-eller livsmedelsföretag,foder-ellerlivsmedelsföretagareochderas verksamhet.

10.

bristande efterlevnad : bristande efterlevnad av foder- eller livsmedelslagstiftningen och av bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd.

11.

provtagning för analys : insamling av prov från foder eller livsmedelellernågotannatämne(inbegripetfrånmiljön)somär relevant för produktion, bearbetning och distribution av foderellerlivsmedelellerdjurhälsaförattgenomanalyskontrollera efterlevnaden av foder- eller livsmedelslagstiftningen och bestämmelserna om djurhälsa.

L 191/8

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

12.

officiell certifiering : det förfarande enligt vilket den behöriga myndighetenellerdekontrollorgansomgodkäntsfördenna uppgift ger en skriftlig, elektronisk eller likvärdig försäkran om överensstämmelse.

13.

omhändertagande : det förfarande enligt vilket den behöriga myndigheten säkerställer att foder eller livsmedel inte flyttas eller manipuleras i avvaktan på beslut om dess destination ochsominnefattarfoder-ochlivsmedelsföretagareslagringi enlighet med instruktioner från den behöriga myndigheten.

14.

likvärdighet : olika systems eller åtgärders förmåga att uppnå samma mål; likvärdig : olika system eller åtgärder som kan uppnå samma mål.

15.

import : övergång till fri omsättning av foder eller livsmedel eller avsikten att låta foder eller livsmedel övergå till fri omsättning i den mening som avses i artikel 79 i förordning (EEG) nr 2913/92 i ett av de territorier som förtecknas i bilaga I.

16.

införsel :importenligtdefinitionenipunkt15ochhänförande av varor till de tullförfaranden som anges i artikel 4.16 b- 4.16fiförordning(EEG)nr2913/92,samtäveninförselifrizoner och frilager.

17.

dokumentkontroll :undersökningavhandelsdokumentochitilllämpliga fall de med sändningen åtföljande dokument som krävs enligt foder- eller livsmedelslagstiftningen.

18.

identitetskontroll : okulärbesiktning för att kontrollera att de intygellerandradokumentsomåtföljersändningenöverensstämmer med sändningens märkning och innehåll.

19.

fysisk kontroll : undersökning av foder eller livsmedel, eventuellt även kontroll av transportmedlet, förpackningen, märkningen och temperaturen samt provtagning för analys och laboratorietest och varje annan kontroll som krävs för att kontrollera att foder- eller livsmedelslagstiftningen efterlevs.

20.

kontrollplan : en av den behöriga myndigheten upprättad beskrivning med allmän information om hur dess offentliga kontrollsystem är uppbyggt och organiserat. AVDELNING II OFFENTLIG KONTROLL SOM GENOMFÖRS AV MEDLEMSSTATERNA KAPITEL I ALLMÄNNA SKYLDIGHETER Artikel 3 Allmänna skyldigheter för genomförandet av offentliga kontroller 1. Medlemsstaterna skall se till att riskbaserad offentlig kontroll genomförs regelbundet och så ofta som är lämpligt för att uppnå målen i denna förordning med hänsyn till följande:

a)

Klarlagda risker i samband med djur, foder eller livsmedel, foder- eller livsmedelsföretag, användningen av foder, livsmedel eller processer, material, substanser, aktiviteter eller verksamheter som kan påverka foder- eller livsmedelssäkerheten, djurhälsa eller djurskydd.

b)

Foder-ellerlivsmedelsföretagarenstidigareresultatifrågaom

 efterlevnad av foder- eller livsmedelslagstiftningen eller av bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd.

c)

Tillförlitligheten hos eventuella egna kontroller som redan blivit genomförda.

d)

Information som kan tyda på bristande efterlevnad.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/9

2.

Offentligkontrollskallgenomförasutanförvarning,utomi samband med revision och liknande fall då det krävs att foder- ellerlivsmedelsföretagarenunderrättasiförväg.Offentligkontroll får också genomföras på 

ad 

hoc -basis.

3.

Offentligkontrollskallgenomförasiallalediproduktionen, bearbetningenochdistributionenavfoderellerlivsmedelsamtav djur och animaliska produkter. Den skall även inbegripa sådana 

kontrolleravfoder-ochlivsmedelsföretag,användningenavfoder och livsmedel, lagringen av foder och livsmedel, processer, material, ämnen och verksamheter, inklusive transporter, som rör foder eller livsmedel och levande djur som krävs för att målen i denna förordning skall uppnås.

4.

Den offentliga kontrollen skall, med samma noggrannhet, tillämpas på export från gemenskapen, utsläppande på gemenskapsmarknaden samt införsel från tredjeländer på de territorier som avses i bilaga I.

5.

Medlemsstaternaskallvidtaallaåtgärdersombehövsföratt säkerställa att produkter avsedda för leverans till andra medlemsstater kontrolleras med samma noggrannhet som produkter avsedda att släppas ut på marknaden på deras eget territorium.

6.

Denbehörigamyndighetenidestinationsmedlemsstatenfår kontrollera efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen 

genomicke-diskriminerandekontroller.Idenutsträckningsomär absolut nödvändig för genomförandet av den offentliga kontrollen får medlemsstaterna begära att de företagare som har levererat varor till dem från en annan medlemsstat rapporterar om att sådana varor har tagits emot.

7.

Om en medlemsstat vid en kontroll på destinationsorten, under lagringen eller under transporten konstaterar bristande efterlevnad skall den vidta lämpliga åtgärder, vilka kan inbegripa återsändning till ursprungsmedlemsstaten.

2.

De behöriga myndigheterna skall se till:

a)

att den offentliga kontrollen av levande djur, foder och livsmedel i alla led av 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan och av användningen av foder är effektiv och ändamålsenlig,

b)

attdetinteföreliggernågonintressekonfliktfördenpersonal som utför den offentliga kontrollen,

c)

att de har, eller har tillgång till, lämplig laboratoriekapacitet förprovningochtillräckligtstor,förändamåletvälkvalificeradocherfarenpersonal,såattoffentligakontrollerochdärmed förbundna uppgifter kan utföras ändamålsenligt och effektivt,

d)

att de har lämpliga och väl underhållna utrymmen och utrustning, så att personalen kan utföra den offentliga kontrollen ändamålsenligt och effektivt,

e)

att de har de juridiska befogenheter som krävs för att utföra offentliga kontroller och vidta åtgärder som föreskrivs enligt denna förordning,

f)

att de har beredskapsplaner och är beredda att genomföra sådana planer i nödsituationer,

KAPITEL II BEHÖRIGA MYNDIGHETER Artikel 4 Utseende av behöriga myndigheter och verksamhetskriterier 1. Medlemsstaterna skall utse de behöriga myndigheter som ansvararfördemålochdenoffentligakontrollsomangesidenna förordning.

g)

att foder- och livsmedelsföretagarna är skyldiga att undergå deinspektionersomgenomförsienlighetmeddennaförordning och att bistå den behöriga myndighetens personal när den genomför sina uppgifter.

3. När en medlemsstat ger en annan myndighet eller andra myndigheter än den centrala behöriga myndigheten behörighet att utföra offentlig kontroll, i synnerhet myndigheter på regional eller lokal nivå, skall en effektiv och ändamålsenlig samordning mellanallaberördabehörigamyndighetersäkerställas,inbegripet, i förekommande fall, på miljö- och hälsoskyddsområdet.

L 191/10

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

4.

De behöriga myndigheterna skall säkerställa den offentliga kontrollensopartiskhet,kvalitetochenhetlighetpåallanivåer.De kriterier som är förtecknade i punkt 2 måste fullt ut respekteras av varje myndighet som tilldelats befogenhet att genomföra offentliga kontroller.

5.

När det inom en behörig myndighet finns mer än en enhet med behörighet att utföra offentlig kontroll, skall en effektiv och ändamålsenlig samordning och ett effektivt och ändamålsenligt samarbete mellan dessa olika enheter säkerställas.

6.

De behöriga myndigheterna skall utföra interna revisioner eller låta utföra externa revisioner och skall med beaktande av resultatenvidtalämpligaåtgärderförattsäkerställaattdeuppfyller målen i denna förordning. Dessa revisioner skall bli föremål föroberoendegranskningochgenomföraspåettsättsomtillåter insyn.

7.

Detaljerade föreskrifter för tillämpningen av denna artikel får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

Artikel 5 Delegering av särskilda uppgifter i den offentliga kontrollen 1. Den behöriga myndigheten får delegera särskilda uppgifter i den offentliga kontrollen till ett eller flera kontrollorgan i enlighet med punkterna 2, 3 och 4. En förteckning över de uppgifter som får eller inte får delegeras får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. De åtgärder som avses i artikel 54 får emellertid inte delegeras. 2. Den behöriga myndigheten får delegera vissa uppgifter till ett särskilt kontrollorgan, endast om:

a)

det finns en exakt beskrivning av de uppgifter som kontrollorganet får utföra och av de villkor under vilka uppgifterna får utföras,

b)

det kan visas att kontrollorganet

i)

har den sakkunskap, utrustning och uppbyggnad som krävs för att utföra de uppgifter som har delegerats,

ii)

har tillräckligt stort antal av för ändamålet väl kvalificerad och erfaren personal,

och

iii)

är opartiskt och fritt från intressekonflikter när det gäller utövandet av de uppgifter som har delegerats.

c)

kontrollorganet verkar och är ackrediterat i enlighet med europeisk standard EN 45004 Allmänna kriterier på verksamhet av olika typer av organ som utför kontroll och/eller en annan standard, om den är mer tillämplig för de delegerade uppgifterna,

d) laboratorierna verkar i enlighet med standarderna i artikel 12.2,

e)

kontrollorganetmeddelarresultatenavdekontrollersomhar utförts till den behöriga myndigheten, regelbundet och närhelst den behöriga myndigheten begär det; om resultaten av kontrollerna indikerar eller visar att det är sannolikt att bestämmelserna inte efterlevs, skall kontrollorganet omedelbart underrätta den behöriga myndigheten om detta,

f)

det finns en effektiv och ändamålsenlig samordning mellan dendelegerandebehörigamyndighetenochkontrollorganet.

3. Debehörigamyndighetersomdelegerarsärskildauppgifter till kontrollorgan skall vid behov genomföra revisioner eller inspektioner av kontrollorganen. Om det vid revisionen eller inspektionenframgårattsådanaorganinteutfördeuppgiftersom har delegerats till dem på korrekt sätt, får den delegerande behöriga myndigheten återkalla delegeringen. Den skall återkalla delegeringen utan dröjsmål, om kontrollorganet inte snabbt vidtar lämpliga korrigerande åtgärder.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/11

4. Medlemsstater som önskar delegera särskilda kontrolluppgifter till ett kontrollorgan skall meddela kommissionen. Meddelandet skall innehålla utförliga uppgifter om:

a)

delegerande behörig myndighet,

b)

delegerade uppgifter,

och

c)

kontrollorgan till vilket uppgiften skall delegeras.

Artikel 6 Personal som utför offentlig kontroll Den behöriga myndigheten skall se till att samtlig personal som utför offentlig kontroll:

a)

får utbildning som är lämplig för deras kompetensområde och som gör att de med erforderlig kompetens kan utföra sina uppgifter och utföra offentlig kontroll på ett enhetligt sätt. Denna utbildning skall allt efter omständigheterna omfatta de områden som anges i bilaga II kapitel I,

b)

hållersiguppdateradepåsinarespektivekompetensområden och vid behov får regelbunden vidareutbildning,

och

c)

kan samarbeta över kompetensområden.

Artikel 7 Insyn och sekretess 1. Den behöriga myndigheten skall säkerställa en hög grad av insyn när den bedriver sin verksamhet. För detta ändamål skall relevantinformationsominnehasavmyndighetengörastillgänglig för allmänheten snarast möjligt. Allmänheten skall i regel ha tillgång till:

a)

information om den behöriga myndighetens kontrollverksamhet och dess effektivitet,

b)

information i enlighet med artikel 10 i förordning (EG) nr 178/2002.

2.

Denbehörigamyndighetenskallpålämpligtsättsäkerställa att dess personal inte lämnar ut information som den fått del av i sambandmedutövandetavarbetetmedoffentligakontrolleroch somäravdenartenattdenivederbörligenmotiveradefallomfattas av sekretess. Sekretesskyddet får inte hindra spridning via behöriga myndigheter av den information som avses i punkt 1 b. Bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv95/46/EGavden24oktober1995omskyddförenskilda personermedavseendepåbehandlingavpersonuppgifterochom det fria flödet av sådana uppgifter (

1 ) skall inte påverkas.

3.

Den information som omfattas av sekretesskydd inbegriper följande:

Sekretess i samband med förundersökning eller pågående rättegång.

Personppgifter.

De dokument som omfattas av ett undantag enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (

2 ).

Den information som skyddas av nationell lagstiftning och gemenskapslagstiftning, särskilt när det gäller tystnadsplikt, sekretessvidöverläggningar,internationellaförbindelseroch nationellt försvar.

Artikel 8 Förfaranden för kontroll 1. De behöriga myndigheterna skall utföra offentliga kontrollerienlighetmeddokumenteradeförfaranden.Dessaförfaranden skall inbegripa information och instruktioner till den personal som genomför offentlig kontroll på bl.a. de områden som avses i bilaga II kapitel II. ( 1 ) EGT L 281, 23.11.1995, s. 31. Direktivet ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003. ( 2 ) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

L 191/12

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

2.

Medlemsstaterna skall se till att det finns rättsliga förfaranden för att säkerställa att personalen vid de behöriga myndigheterna har tillträde till foder- och livsmedelsföretagarnas lokaler och tillgång till deras dokumentation, så att de kan utföra sina uppgifter på ett korrekt sätt.

3.

Debehörigamyndigheternaskallhainrättatförfarandenför

att:

a)

kontrolleraattdenoffentligakontrollsomdeutföräreffektiv,

och

b)

se till att korrigerande åtgärder vidtas vid behov och att den dokumentation som avses i punkt 1 hålls uppdaterad på lämpligt sätt.

4. Kommissionen får utarbeta vägledningar för den offentliga kontrollen i enlighet med förfarandet i artikel 62.2. Dessa vägledningar får i synnerhet innehålla rekommendationer om offentlig kontroll av:

a)

genomförandet av 

HACCP-principerna,

b)

ledningssystem som foder- eller livsmedelsföretagare tillämpar för att uppfylla kraven i foder- eller livsmedelslagstiftningen,

c)

den mikrobiologiska, fysiska och kemiska foder- och livsmedelssäkerheten.

Artikel 9 Rapporter

1.

Denbehörigamyndighetenskallupprättarapporteromden offentliga kontrollen som den har utfört.

2.

Rapporterna skall innehålla en beskrivning av syftet med den offentliga kontrollen, den kontrollmetod som tillämpats, resultaten av den offentliga kontrollen och i förekommande fall de åtgärder som skall vidtas av den berörda företagaren.

3.

Åtminstone vid bristande efterlevnad skall den behöriga myndighetenlämnaenkopiaavdenrapportsomavsesipunkt2 till den berörda företagaren.

Artikel 10 Kontrollverksamhet, kontrollmetoder och kontrollteknik

1.

Uppgifter i samband med offentlig kontroll skall i allmänhet utföras med användning av lämpliga kontrollmetoder och kontrolltekniker såsom kartläggning, övervakning, verifiering, revision, inspektion, provtagning och analys.

2.

Offentlig kontroll av foder och livsmedel skall bl.a. inbegripa följande verksamhet:

a)

Granskning av alla kontrollsystem som inrättats av foder- och livsmedelsföretagarna och de resultat som erhållits genom dessa.

b)

Inspektion av:

i)

primärproduktionsanläggningar, foder- och livsmedelsföretag, inklusive deras omgivning, lokaler, kontor, utrustning,anläggningarochmaskiner,transportersamt foder och livsmedel,

ii)

råvaror,ingredienser,processhjälpmedelochandraprodukter som används för beredning och framställning av foder och livsmedel,

iii)

halvfabrikat,

iv)

material och föremål avsedda att komma i kontakt med livsmedel,

v)

produkter och metoder för rengöring och underhåll samt bekämpningsmedel,

vi)

märkning, presentation och reklam.

c)

Kontroll av hygienförhållandena i foder- och livsmedelsföretag.

d)

Bedömning av rutinerna för god tillverkningssed (GMP), god hygienpraxis, god lantbrukssed och HACCP, varvid hänsyn skalltastillanvändningenavdevägledningarsomfastställsi enlighet med gemenskapslagstiftningen.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/13

e)

Granskning av skriftlig eller annan dokumentation som kan vara relevant för bedömningen av foder- och livsmedelslagstiftningens efterlevnad.

f)

Utfrågning av foder- och livsmedelsföretagare och deras personal.

g)

Avläsning av mätinstrument installerade av foder- eller livsmedelsföretaget.

h)

Mätning som utförs med den behöriga myndighetens egna instrument för att kontrollera de mätningar som foder- eller livsmedelsföretaget har gjort.

i)

Annanverksamhetsomkrävsförattsetillattförordningens mål uppfylls.

KAPITEL III PROVTAGNING OCH ANALYS Artikel 11 Provtagnings- och analysmetoder 1. De provtagnings- och analysmetoder som används i den offentliga kontrollen skall överensstämma med relevanta gemenskapsföreskrifter eller:

a)

om sådana inte finns, med internationellt erkända bestämmelser eller protokoll, t.ex. sådana som har godkänts av Europeiska standardiseringskommittén (CEN) eller sådana om vilka överenskommits i nationell lagstiftning,

2.

Om punkt 1 inte är tillämplig, får analysmetoderna valideras vid ett enda laboratorium enligt ett internationellt erkänt protokoll.

3.

Analysmetodernaskallommöjligtkännetecknasavderelevanta kriterierna i bilaga III.

4.

Tillämpningsåtgärder får vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3 för:

a)

provtagnings- och analysmetoder, inklusive de verifierings- eller referensmetoder som skall användas vid tvister,

b)

prestationskriterier,analysparametrar,mätosäkerhetochförfaranden för validering av de metoder som avses i a,

och

c)

bestämmelser för tolkning av resultat.

5.

De behöriga myndigheterna skall inrätta lämpliga förfaranden för att säkerställa rätten för de foder- och livsmedelsföretagare vars produkter är föremål för provtagning och analys att begära ett kompletterande expertutlåtande, utan att det påverkar de behöriga myndigheternas skyldighet att i nödsituationer omedelbart vidta åtgärder.

6.

Deskallsärskiltsetillattfoder-ochlivsmedelsföretagarnai

 detta syfte kan få tillräckligt antal prov för ett kompletterande expertutlåtande, utom när detta är omöjligt när det rör sig om mycket lättfördärvliga produkter eller endast en mycket liten mängd substrat finns att tillgå.

7.

Proverna skall hanteras och märkas så att både deras rättsliga och deras analytiska giltighet säkerställs.

eller

Artikel 12

Officiella laboratorier

b)

i avsaknad av ovanstående, med andra metoder som lämpar sig för det avsedda ändamålet eller som tagits fram i enlighet med vetenskapliga protokoll.

1. Den behöriga myndigheten skall utse laboratorier som får analysera prover som tagits vid offentlig kontroll.

L 191/14

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

2. Den behöriga myndigheten får dock endast utse laboratoriersombedriververksamhet,ochärbedömdaochackrediterade i enlighet med följande europeiska standarder:

a)

ENISO/IEC17025Allmännakompetenskravförprovnings- och kalibreringslaboratorier.

b)

EN 45002 Provningslaboratorier Allmänna krav för bedömning.

c)

EN45003Ackrediteringssystemförkalibrerings-ochprov-

 ningslaboratorier Allmänna krav på verksamhet och för godkännande. Hänsyn skall därvid tas till de kriterier för olika analysmetoder som fastställs i gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning.

3.

Ackrediteringen och bedömningen av de provningslaboratoriersomavsesipunkt2fåravseenskildametoderellergrupper av metoder.

4.

Den behöriga myndigheten får återkalla den utnämning som avses i punkt 1 när villkoren i punkt 2 inte längre är uppfyllda.

KAPITEL IV KRISHANTERING Artikel 13 Beredskapsplaner för foder och livsmedel

1.

För tillämpningen av den allmänna plan för krishantering som avses i artikel 55 i förordning (EG) nr 178/2002 skall medlemsstaternaupprättaberedskapsplanerföråtgärdersomomedel- bart skall vidtas om foder eller livsmedel visar sig utgöra en allvarlig risk för människor eller djur, antingen direkt eller via miljön.

2.

I beredskapsplanerna skall det anges:

a)

vilka administrativa myndigheter som skall medverka,

b)

deras befogenheter och ansvarsområden,

och

3.

Medlemsstaterna skall alltefter behov se över dessa beredskapsplaner,särskiltisambandmedorganisationsändringarinom den behöriga myndigheten och/eller som en följd av praktiska erfarenheter, bl.a. från simuleringsövningar.

4.

Vid behov kan genomförandeåtgärder antas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. Sådana åtgärder skall fastställa harmoniserade bestämmelser avseende beredskapsplaner i den omfattning som är nödvändig för att säkerställa att beredskapsplanerna är förenliga med den allmänna plan för krishantering som avses i artikel55iförordning(EG)nr178/2002.Avåtgärdernaskalldet vidare framgå hur berörda parter skall medverka i utarbetandet och verkställandet av beredskapsplanerna.

KAPITEL V OFFENTLIGA KONTROLLER AV INFÖRSELN AV FODER OCH LIVSMEDEL FRÅN TREDJELÄNDER Artikel 14 Offentlig kontroll av foder och livsmedel av animaliskt ursprung

1.

Denna förordning skall inte påverka de krav på veterinärkontroller av foder och livsmedel av animaliskt ursprung som föreskrivs i direktiv 97/78/EG. Den behöriga myndighet som utsetts i enlighet med direktiv 97/78/EG skall dessutom utföra offentligakontrollerförattiförekommandefallkontrolleraefterlevnaden av de aspekter av foder- och livsmedelslagstiftningen som inte omfattas av direktivet, inklusive de aspekter som avses i avdelning VI kapitel II i denna förordning.

2.

De allmänna bestämmelserna i artiklarna 

1825 i denna förordning skall även gälla för offentliga kontroller av allt foder och alla livsmedel, även foder och livsmedel av animaliskt ursprung.

3.

Tillfredsställande resultat vid kontroller av varor som:

a) omfattas av ett av de tullförfaranden som avses i artikel 4.16 b-4.16 f i förordning (EEG) nr 2913/92, eller

c)

kanaler och förfaranden för informationsutbyte mellan de berörda parterna.

b)

skall hanteras i frizoner eller frilageri den mening som avses i artikel 4.15 b i förordning (EEG) nr 2913/92,

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/15

skall varken påverka foder- och livsmedelsföretagarnas skyldighet att se till att foder och livsmedel följer foder- och livsmedelslagstiftningen från och med att de övergår till fri omsättning, eller hindra ytterligare offentlig kontroll av berört foder eller livsmedel. Artikel 15 Offentlig kontroll av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung

1.

Den behöriga myndigheten skall regelbundet genomföra offentliga kontroller av foder och livsmedel av 

icke-animaliskt ursprungsominteomfattasavdirektiv97/78/EGochsomimporteras till de territorier som anges i bilaga I. Myndigheten skall genomföradennakontrollpågrundvalavdenfleråriganationella kontrollplan som upprättats i enlighet med artiklarna 4143 och motbakgrundavpotentiellarisker.Kontrollernaskallomfattaalla aspekter av foder- och livsmedelslagstiftningen.

2.

Dessakontrollerskallgenomföraspåenlämpligplats,inbegripet platsen för införsel av varor till ett av de i bilaga I angivna territorierna,påplatsenförövergångentillfriomsättning,ilager, i de importerande foder- och livsmedelsföretagarnas lokaler eller i andra led av foder- och livsmedelskedjan.

3.

Kontrollerna får även genomföras beträffande varor som:

a) omfattas av ett av de tullförfaranden som avses i artikel 4.16 b-4.16 f i förordning (EEG) nr 2913/92, eller

b)

som skall föras in i frizoner eller frilager enligt artikel 4.15 b i förordning (EEG) nr 2913/92.

4. Tillfredsställande resultat vid de kontroller som avses i punkt 3 skall varken påverka foder- och livsmedelsföretagarnas skyldighet att se till att foder och livsmedel följer foder- och livsmedelslagstiftningen från och med tidpunkten då de övergår till fri omsättning, eller hindra att ytterligare offentlig kontroll av berört foder eller livsmedel utförs. 5. En förteckning över sådant foder och livsmedel av ickeanimaliskt ursprung som på grundval av kända eller oförutsedda risker skall underkastas strängare offentliga kontroller på platsen för införsel till de territorier som avses i bilaga I skall upprättas ochuppdaterasienlighetmedförfarandetiartikel62.3.Frekvensen och typen av dessa kontroller skall fastställas enligt samma förfarande. Det får samtidigt fastställas avgifter för dessa kontroller i enlighet med samma förfarande. Artikel 16 Typer av kontroll av foder och livsmedel av icke-animaliskt ursprung

1.

Den offentliga kontroll som avses i artikel 15.1 skall innefattaåtminstoneensystematiskdokumentkontroll,stickprovsundersökningar av identiteten och, vid behov, en fysisk kontroll.

2.

Fysiska kontroller skall genomföras med en frekvens som beror på:

a)

de risker som hänger samman med olika typer av foder och livsmedel,

b)

tidigare erfarenheter vad gäller ursprungslandets, ursprungsanläggningensochdeimporterandeochexporterandefoder- eller livsmedelsföretagarnas efterlevnad av kraven för den berörda produkten,

c)

de kontroller som det foder- eller livsmedelsföretag som senast importerade produkten har utfört,

d)

de garantier som den behöriga myndigheten i ursprungstredjelandet har givit.

3. Medlemsstaterna skall se till att fysiska kontroller genomförs under lämpliga betingelser och på en plats med tillgång till lämpliga anordningar för kontroll, där undersökningar kan utföras ordentligt, ett antal till riskhanteringen anpassade prover tas och foder och livsmedel hanteras på ett hygieniskt sätt. Proverna skall hanteras så att både deras rättsliga och deras analytiska giltighet säkerställs. Medlemsstaterna skall se till att utrustning och metoderlämparsigförkontrollavdegränsvärdensomfastställts i gemenskapslagstiftning eller nationell lagstiftning.

L 191/16

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

Artikel 17 Införselställen och förhandsanmälan 1. Medlemsstaternaskall,förgenomförandetavdenoffentliga kontroll som avses i artikel 15.5:

-

utse bestämda ställen för införsel till sitt territorium som är utrustade med lämpliga anordningar för kontroll av de olika foder- och livsmedelstyperna,

och

-

krävaattdefoder-ochlivsmedelsföretagaresomäransvariga

 för sändningarna förhandsanmäler sändningarnas ankomst och beskaffenhet. Medlemsstaterna får tillämpa samma bestämmelser för annat foder av icke-animaliskt ursprung. 2. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen och de övrigamedlemsstaternaomallaåtgärderdevidtarenligtpunkt1. De skall utforma dessa åtgärder på ett sådant sätt att onödiga avbrott i handeln undviks. Artikel 18 Åtgärder vid misstanke Vid misstanke om bristande efterlevnad eller om det föreligger tveksamhet om sändningens identitet eller faktiska destination, ellerifrågaomöverensstämmelsenmellansändningenochgarantier som intygats, skall den behöriga myndigheten utföra offentliga kontroller för att bekräfta eller undanröja misstankar eller tveksamheter. Den behöriga myndigheten skall omhänderta den berörda sändningen tills den erhållit resultaten av den offentliga kontrollen. Artikel 19 Åtgärder efter offentlig kontroll av foder och livsmedel från tredjeländer 1. Denbehörigamyndighetenskallomhändertalivsmedeleller foderfråntredjeländersominteöverensstämmermedbestämmelserna i foder- eller livsmedelslagstiftningen, och efter att ha hört de foder- eller livsmedelsföretagare som ansvarar för sändningen skall den vidta följande åtgärder i fråga om sådant foder eller livsmedel:

a)

Förordna om att fodret eller livsmedlet destrueras, blir föremål för särskild behandling i enlighet med artikel 20 eller återsänds utanför gemenskapen i enlighet med artikel 21; andra lämpliga åtgärder får också vidtas, t.ex. användning av foder eller livsmedel för andra ändamål än de som de ursprungligen var avsedda för.

b)

Om fodret eller livsmedlet redan har släppts ut på marknaden,övervakadetelleromsåkrävsförordnaomattdetåterkallas eller dras tillbaka från marknaden innan någon av de åtgärder som anges ovan vidtas.

c)

Se till att foder och livsmedel inte ger upphov till skadliga effekter på människors eller djurs hälsa, varken direkt eller via miljön under eller i avvaktan på genomförande av någon av de åtgärder som avses i leden a och b.

2.

Om emellertid:

a)

det vid de offentliga kontroller som avses i artiklarna 14 och 15 framgår att en sändning är skadlig eller icke säker för människors eller djurs hälsa, skall den behöriga myndigheten omhänderta den aktuella sändningen i avvaktan på att den destrueras eller vidta andra lämpliga åtgärder som är nödvändiga för att skydda människors och djurs hälsa,

b)

foderellerlivsmedelavicke-animalisktursprungsomärföre-

 mål för strängare kontroller i enlighet med artikel 15.5 inte

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/17

kontrolleratseller hanteratsienlighetmedvad somfastställs i artikel 17, skall den behöriga myndigheten se till att det utan dröjsmål återkallas och omhändertas och att det därefter antingen destrueras eller återsänds i enlighet med artikel 21.

3.

Om foder och livsmedel nekas införsel skall den behöriga myndigheten informera kommissionen och de övriga medlemsstaterna om sakförhållandet och om de aktuella produkternas identitet i enlighet med det förfarande som anges i artikel 50.3 i förordning (EG) nr 178/2002 samt underrätta tullen om sitt beslut och samtidigt informera om sändningens slutliga destination.

4.

Beslutavseendesändningarskallomfattasavrättenattöverklaga enligt artikel 54.3.

Artikel 20 Särskild behandling 1. Den särskilda behandling som avses i artikel 19 kan innebära:

a)

behandling eller bearbetning för att bringa fodret eller livsmedletiöverensstämmelsemedkravenigemenskapslagstift- ningen eller med kraven i ett tredjeland som produkterna återsänds till, däribland dekontaminering om så är lämpligt, dock inte utspädning,

b)

bearbetning på något annat lämpligt sätt för andra ändamål än att användas som foder eller livsmedel.

2. Den behöriga myndigheten skall se till att den särskilda behandlingenutförspåanläggningarundermyndighetenselleren annan medlemsstats kontroll och i enlighet med de villkor som fastställtsienlighetmedförfarandetiartikel62.3eller,omsådana villkor inte fastställts, i enlighet med nationella regler. Artikel 21 Återsändning 1. Denbehörigamyndighetenskalltillåtaåtersändningendast om:

a)

destinationen har avtalats med den foder- eller livsmedelsföretagare som ansvarar för sändningen,

och

b)

foder- eller livsmedelsföretagaren först har informerat den behöriga myndigheten i ursprungstredjelandet eller destinationstredjelandet,omdessainteäridentiska,omskälentillatt berördafoderellerlivsmedelintekunnatsläppasutpåmarknaden i gemenskapen och omständigheterna kring detta,

och

c)

den behöriga myndigheten i destinationstredjelandet, om annat än ursprungstredjelandet, har meddelat den behöriga myndigheten att den är beredd att godta sändningen.

2.

Utanattdetpåverkartillämpningenavdenationellabestämmelser som gäller i fråga om tidsfrister för att begära in kompletterande expertutlåtanden skall återsändningen, om resultaten av den offentliga kontrollen inte hindrar detta, som regel ske senast 60dagarefterdendagdådenbehörigamyndighetenbeslutatom sändningens destination förutom i de fall rättsliga åtgärder vidtagits.Omsändningeninteharåtersäntsinom60dagarskallsändningen destrueras om inget giltigt skäl till förseningen föreligger.

3.

Iväntanpååtersändningellerpåbekräftelseavskälentillatt de har avvisats, skall den behöriga myndigheten omhänderta sändningarna.

4.

Den behöriga myndigheten skall underrätta kommissionen ochövrigamedlemsstaterienlighetmedförfarandetiartikel50.3 i förordning (EG) nr 178/2002, samt underrätta tullmyndigheterna om sitt beslut. De behöriga myndigheterna skall samarbeta i enlighet med bestämmelserna i avdelning IV för att vidta ytterligare åtgärder som krävs för att förhindra att de avvisade sändningarna återinförs till gemenskapen.

Artikel 22 Kostnader Den foder- eller livsmedelsföretagare som ansvarar för sändningen eller dennes ombud skall bära de behöriga myndigheternas kostnader för verksamheter som avses i artiklarna 18, 19, 20 och 21.

L 191/18

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

Artikel 23 Godkännande av kontroller som utförs av tredjeländer före export

1.

Särskilda kontroller före export som ett tredjeland utför på foder och livsmedel omedelbart före export till gemenskapen för att kontrollera att de exporterade produkterna uppfyller gemenskapens krav, får godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. Godkännandet får endast gälla foder och livsmedel som härstammar från det berörda tredjelandet och får beviljas för en eller flera produkter.

2.

När ett sådant godkännande har beviljats får frekvensen av importkontroller av foder och livsmedel minskas som en följd därav. Medlemsstaterna skall dock genomföra offentlig kontroll av foder och livsmedel som importerats i enlighet med godkännandet i punkt 1 för att se till att de kontroller som utförts i tredjelandet före export förblir effektiva.

3.

Godkännandet i punkt 1 kan endast beviljas ett tredjeland

om:

6.

Denbehörigamyndighetenellerkontrollorganetitredjelandet skall säkerställa officiell certifiering av varje sändning som kontrollerats innan den förs in till ett av de territorier som förtecknasibilagaI.Idetgodkännandesomavsesipunkt1skallen förlaga till sådan certifiering anges.

7.

Utanattdetpåverkartillämpningenavartikel50.3iförordning (EG) nr 178/2002 skall medlemsstaterna, om den offentliga importkontrollen som omfattas av förfarandet i punkt 2 visar att bestämmelserna i betydande utsträckning inte följs, omedelbart anmäla detta till kommissionen, övriga medlemsstater och berörda företagare i enlighet med det förfarande som anges i avdelning IV i den här förordningen; medlemsstaterna skall öka antaletsändningarsomkontrollerasochförvaraettlämpligtantal prov under lämpliga lagringsförhållanden om så krävs för en vederbörlig undersökning.

8.

Om det konstateras att varorna i ett betydande antal sändningarinteöverensstämmermeduppgifternaideintygsomutfär- datsavtredjelandetsbehörigamyndighetellerkontrollorgan,skall denreduceradefrekvenssomavsesipunkt2intelängretillämpas.

a)

det vid en gemenskapsrevision har framkommit att foder eller livsmedel som exporterats till gemenskapen uppfyller gemenskapens krav, eller likvärdiga krav,

b)

de kontroller som utförts i tredjelandet före leverans anses tillräckligt effektiva och ändamålsenliga för att kunna ersätta eller reducera de dokument- och identitetskontroller och fysiska kontroller som anges i gemenskapslagstiftningen.

4.

I det godkännande som avses i punkt 1 skall den behöriga myndighetitredjelandetsomansvararförgenomförandetavkontroller före export anges, och i förekommande fall även kontrollorgantillvilketdenbehörigamyndighetenfårdelegeravissaupp- gifter. En sådan delegering får endast godkännas om kriterierna i artikel 5, eller likvärdiga villkor, uppfylls.

5.

Denbehörigamyndighetenochdekontrollorgansomanges i godkännandet skall ansvara för kontakterna med gemenskapen.

Artikel 24 Behöriga myndigheter och tullen

1.

Debehörigamyndigheternaochtullenskallhaettnärasamarbete i genomförandet av den offentliga kontroll som behandlas i detta kapitel.

2.

Tullenskallifrågaomsändningaravfoderochlivsmedelav animaliskt ursprung och av foder och livsmedel som avses i artikel 15.5 inte tillåta införsel eller hantering i frizoner eller frilager utan den behöriga myndighetens medgivande.

3.

Omprovtagningskerskalldenbehörigamyndigheteninformera tullen och de berörda företagarna om detta och uppge om varorna kan släppas innan resultaten från analysen av proverna föreligger, förutsatt att sändningens spårbarhet säkerställs.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/19

4. Vid övergång till fri omsättning skall de behöriga myndigheterna och tullen samarbeta i enlighet med bestämmelserna i artiklarna 26 i förordning (EEG) nr 339/93. Artikel 25 Genomförandeåtgärder

1.

Nödvändiga åtgärder för att säkerställa att den offentliga kontrollen vid införseln av foder och livsmedel genomförs på ett enhetligt sätt skall fastställas enligt förfarandet i artikel 62.3.

2.

Närmare bestämmelser får särskilt fastställas för:

a)

foder och livsmedel som importeras eller som är föremål för något av de tullförfaranden som anges i artikel 4.16 

b-4.16 f i förordning (EEG) nr 2913/92 eller som skall hanteras i frizoner eller frilager i den mening som avses i artikel 4.15 b i förordning (EEG) nr 2913/92,

b)

livsmedel som är avsedda för besättning och passagerare på transportmedel i internationell trafik,

c)

foder och livsmedel som fjärrbeställts (t.ex. via post, telefon eller Internet) och levererats till konsumenten,

d)

foder som är avsett för sällskapsdjur eller hästar och livsmedel som passagerare och besättning på transportmedel i internationell trafik medför,

e)

särskilda villkor eller undantag som gäller vissa territorier som anges i artikel 3 i förordning (EEG) nr 2913/92, för att ta hänsyn till de begränsningar som följer av de speciella naturförhållanden som utmärker dessa territorier,

f)

att säkerställa enhetligheten i beslut av behöriga myndigheter avseende livsmedel och foder från tredjeländer inom ramen för artikel 19,

g)

återsändningarfrånetttredjelandavproduktermedursprung i gemenskapen,

h)

dokument som måste åtfölja sändningar när prover har tagits.

KAPITEL VI FINANSIERING AV OFFENTLIG KONTROLL Artikel 26 Allmän princip Medlemsstaterna skall se till att tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för att tillhandahålla nödvändig personal och andraresurserföroffentligkontrollgenomdenfinansieringsform som anses lämplig, exempelvis allmän beskattning, avgifter eller pålagor. Artikel 27 Avgifter eller pålagor

1.

Medlemsstaterna får ta ut avgifter eller pålagor för att täcka kostnaderna för offentlig kontroll.

2.

Medlemsstaterna skall dock beträffande de verksamheter som avses i bilaga IV, avsnitt A och i bilaga V, avsnitt A se till att en avgift tas ut.

3.

Utan att det påverkar tillämpningen av punkterna 4 och 6 skall de avgifter som uttagits för de särskilda verksamheter som angesibilagaIV,avsnittAochbilagaV,avsnittAinteunderstiga den minimisats som anges i bilaga IV, avsnitt B och bilaga V, avsnitt B. När det gäller de verksamheter som avses i bilaga IV, avsnitt A får medlemsstaterna dock under en övergångsperiod fram till den 1 januari 2008 fortsätta att använda de belopp som för närvarande tillämpas enligt direktiv 85/73/EEG.

Beloppen i bilaga IV, avsnitt B och i bilaga V, avsnitt B skall uppdateras minst vartannat år, i enlighet med förfarandet i artikel 62.3, i synnerhet för att beakta inflationen. 4. Avgifter som uttagits för offentlig kontroll i enlighet med punkt 1 eller 2:

a)

fårintevarahögreändeansvarigabehörigamyndigheternas kostnader i förhållande till de kriterier som anges i bilaga VI,

och

L 191/20

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

b)

fårfastställassomschablonbelopppågrundvalavdekostnader som de behöriga myndigheterna haft under en bestämd tid eller, i tillämpliga fall, till de belopp som fastställs i bilaga IV, avsnitt B eller i bilaga V, avsnitt B.

5. Vidfastställandetavavgifternaskallmedlemsstaternabeakta följande:

a)

Typ av företag och relevanta riskfaktorer.

8.

Avgifter som avser importkontroller skall betalas av företagaren eller dennes företrädare till den behöriga myndighet som ansvarar för importkontrollen.

9.

Avgifterfårinteåterbetalasdirektellerindirekt,förutomide fall de har uttagits felaktigt.

b)

Särskilda omständigheter för företag med liten produktion.

c)

De traditionella metoder som används för produktion, bearbetning och distribution.

d)

Behoven hos de företag som är lokaliserade i regioner med särskilda geografiska begränsningar.

6. När medlemsstaterna, med anledning av foder- och livsmedelsföretagens system för egenkontroll och spårning och graden av efterlevnad som konstateras vid offentlig kontroll för en viss typ av foder eller livsmedel, eller verksamhet, väljer att genomföraoffentligkontrollvidfärretillfällenellerförattbeakta kriterierna i punkt 5 b-5 d, får de fastställa en lägre avgift för offentligkontrollänminimibeloppetipunkt4b,förutsattattden berörda medlemsstaten till kommissionen redovisar:

10.

Utan att det påverkar de kostnader som härrör från de utgiftersomavsesiartikel28fårmedlemsstaternaintetautandra avgifterändesomangesidennaartikelförgenomförandetavden här förordningen.

11.

Företagare eller andra berörda företag eller deras företrädare skall få ett kvitto på att avgifterna har betalats.

12.

Medlemsstaterna skall offentliggöra metoden för beräkningavavgifternaochinformerakommissionenomdenna.Kommissionenskallundersökaomavgifternauppfyllerkravenidenna förordning.

a)

typ av livsmedel, foder eller verksamhet som avses,

b)

kontroller som genomförts vid de berörda företagen,

och

c)

metoden för att beräkna avgiftssänkningen.

7. Om den behöriga myndigheten genomför flera typer av offentliga kontroller av foder och livsmedel samtidigt på en enda anläggning skall den betrakta dessa kontroller som en enda aktivitet och ta ut en enda avgift. Artikel 28 Kostnader för extra offentlig kontroll Ompåvisandetavbristandeefterlevnadmedföroffentligkontroll som går utöver den behöriga myndighetens normala kontrollverksamhet, skall den behöriga myndigheten debitera den företagaresomharansvaretfördenbristandeefterlevnadenellerfården behöriga myndigheten debitera den företagare som äger eller innehar produkterna vid den tid då den extra offentliga kontrollen genomförs för de kostnader som dessa extra offentliga kontroller medför. Med normal kontrollverksamhet avses den rutinkontrollverksamhet som krävs i gemenskapens lagstiftning eller i nationell lagstiftning, och särskilt den som beskrivs i den plan som avses i artikel 41. Verksamhet utöver normal kontrollverksamhet omfattar provtagning och analys av prover samt andra kontroller som är nödvändiga för att undersöka problemets omfattning, att kontrollera om korrigeringsåtgärder har vidtagits eller för att upptäcka och/eller bekräfta bristande efterlevnad.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/21

Artikel 29

Artikel 31

Kostnadsnivå

Registrering/godkännande av foder- och

livsmedelsanläggningar

Vid fastställandet av nivån för den kostnad som avses i artikel 28 skall hänsyn tas till principerna i artikel 27. KAPITEL VII ÖVRIGA BESTÄMMELSER Artikel 30 Officiell certifiering 1. Utan att det påverkar tillämpningen av krav på officiell certifiering som antagits av djurhälso- eller djurskyddsskäl får krav antas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3 avseende följande:

a)

Under vilka omständigheter officiell certifiering krävs.

b)

Utformningen av intyget.

c)

Intygsgivarens kompetens.

d)

Deprincipersomskalliakttasförattgaranteratillförlitligcertifiering, däribland elektronisk certifiering.

e)

De förfaranden som skall iakttas när intyg dras tillbaka eller ersätts.

f)

Sändningar som delas upp i mindre sändningar eller som blandas med andra sändningar.

g)

Dokument som skall åtfölja varorna efter det att offentlig kontroll har genomförts.

2.

Om officiell certifiering krävs skall det säkerställas att:

a) det finns ett samband mellan intyget och sändningen, b) uppgifterna på intyget är riktiga och tillförlitliga.

3.

Iettstandardintygskall,därdetärrelevant,kravpåofficiell

certifieringavfoderochlivsmedelkombinerasmedandrakravpå officiell certifiering.

1.

a) Behöriga myndigheter skall fastställa de förfaranden som foder- och livsmedelsföretagarna skall iaktta vid ansökan om registrering av sina anläggningar i enlig-

het med förordning (EG) nr 852/2004, direktiv 95/69/EG eller med den kommande förordningen om foderhygien.

b)

De skall upprätthålla en aktuell förteckning över de foder- och livsmedelsföretagare som har registrerats. Om det redan finns en sådan förteckning för andra ändamål kan den även användas för den här förordningens syften.

2.

a) Behöriga myndigheter skall fastställa de förfaranden

som foder- och livsmedelsföretagarna skall iaktta vid ansökan om godkännande för sina anläggningar enligt förordning (EG) nr 852/2004, förordning (EG) nr 854/2004, direktiv 95/69/EG eller den kommande förordningen om foderhygien.

b)

När den behöriga myndigheten mottar en ansökan om godkännande från en foder- eller livsmedelsföretagare skall myndigheten genomföra ett besök på platsen.

c)

Denfårendastgodkännaenanläggningfördenberörda verksamheten om foder- eller livsmedelsföretagaren 

harvisatattallarelevantakravifoder-ellerlivsmedels- lagstiftningen är uppfyllda.

d)

Denbehörigamyndighetenfårutfärdaettvillkoratgodkännande om det framgår att anläggningen uppfyller alla krav på uppbyggnad och utrustning. Den skall beviljafulltgodkännandeförstomdetvidennyoffentligkontrollavanläggningeninomtremånaderefterdet att det villkorliga godkännandet har beviljats framgår att anläggningen uppfyller de övriga relevanta kraven i foder- eller livsmedelslagstiftningen. Om det har gjorts väsentliga framsteg men anläggningen ändå inte uppfyllersamtligarelevantakravfårdenbehörigamyndig- heten förlänga det villkorade godkännandet. Ett villkorat godkännande får dock inte vara längre än totalt sex månader.

L 191/22

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

e)

Denbehörigamyndighetenskallseövergodkännandet av anläggningar när den genomför offentlig kontroll. Om den behöriga myndigheten upptäcker allvarliga brister eller vid upprepade tillfällen måste avbryta produktionen vid en anläggning, och foder- eller livsmedelsföretagaren inte kan lämna tillräckliga garantier beträffandedenframtidaproduktionenskalldenbehöriga myndigheten inleda förfaranden, för att återkalla godkännandetavanläggningen.Denbehörigamyndigheten kan tillfälligt upphäva godkännandet av en anläggning om foder- eller livsmedelsföretagaren kan garantera att bristerna kommer att åtgärdas inom rimlig tid.

f)

Debehörigamyndigheternaskallhållaaktuellaförteckningar över godkända anläggningar uppdaterade och göra dem tillgängliga för de övriga medlemsstaterna och allmänheten på ett sätt som får preciseras i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

AVDELNING III REFERENSLABORATORIER Artikel 32 Gemenskapens referenslaboratorier 1. Gemenskapens referenslaboratorier för foder och livsmedel i bilaga VII skall ha ansvaret för att:

a)

förse nationella referenslaboratorier med uppgifter om analysmetoder, inbegripet referensmetoder,

b)

samordna nationella referenslaboratoriers tillämpning av metoderna i led a, särskilt genom jämförande tester, och säkerställalämpliguppföljningavsådanajämförandetesteri enlighet med tillgängliga internationellt erkända protokoll,

c)

inom sitt kompetensområde samordna praktiska arrangemang som krävs för att tillämpa nya analysmetoder och informera nationella referenslaboratorier om framstegen på detta område,

d)

anordna grund- och påbyggnadsutbildning för personal vid nationella referenslaboratorier och för experter från utvecklingsländer,

e)

tillhandahållavetenskapligtochteknisktstödtillkommissionen, särskilt om medlemsstaterna ifrågasätter analysresultat,

f)

samarbetamedlaboratoriersomansvararförfoder-ochlivs-

 medelsanalyser i tredjeländer. 2. Gemenskapens referenslaboratorier inom djurhälsosektorn skall ansvara för att:

a)

samordnademetodersomanvändsimedlemsstaternaföratt diagnostisera sjukdomar,

b)

ge aktivt stöd när det gäller att diagnostisera utbrott av sjukdomar i medlemsstaterna genom att ta emot isolat av patogener för bekräftande diagnos, karakterisering samt epizootiska undersökningar,

c)

underlätta grundutbildning och vidareutbildning av experter inom laboratoriediagnostik, i syfte att harmonisera diagnostikmetoderna i hela gemenskapen,

d)

samarbeta,ifrågaommetoderförattdiagnosticeradjursjukdomar inom sitt kompetensområde, med behöriga laboratorier i de tredjeländer där dessa sjukdomar är vanliga,

e)

anordna grundutbildning och vidareutbildning för personal vid nationella referenslaboratorier och för experter från utvecklingsländer.

3.

Artikel 12.2 och 12.3 skall tillämpas på gemenskapens referenslaboratorier.

4.

Gemenskapens referenslaboratorier skall:

a)

ha personal med lämpliga kvalifikationer och tillräcklig utbildning i de diagnostiska och analytiska tekniker som används inom dess kompetensområde,

b)

förfoga över den utrustning och de produkter som krävs för att utföra de ålagda uppgifterna,

c)

ha en lämplig, administrativ uppbyggnad,

d)

se till att personalen respekterar att vissa uppgifter, resultat eller viss information är av konfidentiell natur,

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/23

e)

ha tillräckliga kunskaper om internationella standarder och internationell praxis,

f)

itillämpligafalltillhandahållaenaktuellförteckningövertillgängliga referenssubstanser och reagenser samt en uppdaterad förteckning över tillverkare och leverantörer av dessa substanser och reagenser,

g)

beakta forskningsverksamhet på nationell nivå och på gemenskapsnivå,

h)

ha utbildad personal tillgänglig i händelse av nödsituationer inom gemenskapen.

5.

Andrareferenslaboratorierpågemenskapsnivå,somärrelevantafördeområdensomangesiartikel1,fårtasmedibilagaVII i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. I enlighet med samma förfarande får bilaga VII uppdateras.

6.

Ytterligareansvarsområdenochuppgifterförgemenskapens referenslaboratorier får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

7.

Gemenskapens referenslaboratorier får erhålla finansiellt

gemenskapsstöd i enlighet med artikel 28 i rådets beslut 90/424/EEG av den 26 juni 1990 om utgifter inom veterinärområdet ( 1 ).

8.

Gemenskapens referenslaboratorier får bli föremål för gemenskapenskontrollerförattkontrolleraefterlevnadenavkravenidennaförordning.Omdetavdessakontrollerframgårattett laboratoriuminteuppfyllerdekravellerfullgördeuppgiftersom de utsetts för, får erforderliga åtgärder vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

9.

Punkterna 

1-7 är tillämpliga utan att det påverkar tilllämpningen av närmare bestämmelser och då i synnerhet i kapitel VI i förordning (EG) nr 999/2001 och artikel 14 i direktiv 96/23/EG. Artikel 33 Nationella referenslaboratorier 1. Medlemsstaternaskallsetillattminstettnationelltreferenslaboratoriumutsesförvarjereferenslaboratoriumpågemenskaps- nivå som avses i artikel 32. En medlemsstat får utse ett laboratorium beläget i en annan medlemsstat eller i en medlem i Europeiska frihandelssammanslutningen Efta, och ett laboratorium får utgöra nationellt referenslaboratorium för mer än en medlemsstat. ( 1 ) EGT L 224, 18.8.1990, s. 19. Beslutet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003.

2.

Dessa nationella referenslaboratorier skall:

a)

samarbeta med gemenskapens referenslaboratorium inom sitt kompetensområde,

b)

samordna, inom sitt kompetensområde, verksamheten på officiella laboratorier som är ansvariga för analyser enligt artikel 11,

c)

vid behov organisera jämförande test av de officiella nationellalaboratoriernaochsäkerställaenlämpliguppföljningav sådana jämförande test,

d)

se till att informationen från gemenskapens referenslaboratorium vidarebefordras till den behöriga myndigheten och officiella nationella laboratorier,

e)

tillhandahålla vetenskapligt och tekniskt stöd till den behöriga myndigheten för genomförandet av samordnade kontrollplaner som antagits i enlighet med artikel 53,

f)

ansvara för att andra särskilda åligganden som har fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 62.3 fullgörs, utan att det påverkar befintliga, ytterligare åligganden på nationell nivå.

3.

Artikel 12.2 och 12.3 skall tillämpas på nationella referenslaboratorier.

4.

Medlemsstaterna skall lämna uppgift om namn och adress för varje nationellt referenslaboratorium till kommissionen, berörda referenslaboratorier på gemenskapsnivå och övriga medlemsstater.

5.

Medlemsstater som har mer än ett nationellt referenslaboratorium för ett referenslaboratorium på gemenskapsnivå skall säkerställaettnärasamarbetemellandessalaboratoriersåattsamordningen mellan dem, med andra nationella laboratorier och med gemenskapens referenslaboratorium är effektiv.

6.

Ytterligare ansvarsområden och uppgifter för nationella referenslaboratorier får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

7.

Punkterna 

1-5 är tillämpliga utan att det påverkar tillämpningen av närmare bestämmelser och då i synnerhet i kapitel VI i förordning (EG) nr 999/2001 och artikel 14 i direktiv 96/23/EG.

L 191/24

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

AVDELNING IV ADMINISTRATIVT STÖD OCH SAMARBETE PÅ OMRÅDENA FÖR FODER OCH LIVSMEDEL Artikel 34 Allmänna principer 4. De behöriga myndigheter som omfattas av rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellandessaochkommissionenförattsäkerställaenkorrekttillämp- ning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor ( 1 ) skallvidbehovutgöralänktilldemyndighetersomärverksamma enligt denna avdelning. Artikel 36 Stöd efter begäran

1.

Omresultatetavdenoffentligakontrollenavfoderochlivsmedel kräver åtgärder i mer än en medlemsstat skall behöriga myndigheter i berörda medlemsstater ge varandra administrativt stöd.

2.

Behöriga myndigheter skall ge administrativt stöd efter begäran eller på eget initiativ om det visar sig behövas under undersökningarnas gång. Det administrativa stödet får eventuellt omfatta deltagande i kontroller på platsen som genomförs av en annan medlemsstats behöriga myndighet.

3.

Artiklarna35-40skallinteåsidosättanationellabestämmel-

 seromtillgångtillhandlingarsomärföremålförellerharanknytningtillettdomstolsförfarande,ellerbestämmelsersomsyftartill att skydda fysiska eller juridiska personers affärsintressen. Artikel 35 Förbindelseorgan

1.

Varje medlemsstat skall utse ett eller flera förbindelseorgan som vid behov skall utgöra länk till förbindelseorganen i andra medlemsstater. Förbindelseorganens roll skall vara att stödja och samordnakommunikationenmellandebehörigamyndigheterna, särskilt översändande och mottagande av begäran om stöd.

2.

Medlemsstaternaskalllämnaallarelevantauppgifteromde utseddaförbindelseorganenocheventuellaändringaridessauppgifter till kommissionen och övriga medlemsstater.

3.

Utanattdetpåverkartillämpningenavpunkt1skallutnämnandet av förbindelseorgan inte hindra att personalen vid de behöriga myndigheterna i olika medlemsstater har direkta kontakter, utbyter information eller samarbetar med varandra.

1.

Somsvarpåenmotiveradbegäranomstödskalldenanmodade behöriga myndigheten se till att den begärande behöriga myndigheten får alla uppgifter och handlingar som krävs för att den senare skall kunna kontrollera efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningsomfallerundermyndighetensansvarsområde. Den anmodade behöriga myndigheten skall därför se till att alla administrativa undersökningar som krävs för att få fram sådana uppgifter och handlingar utförs.

2.

Uppgifter och handlingar som lämnas i enlighet med punkt 1 skall översändas utan onödigt dröjsmål. Handlingar får översändas i original eller kopia.

3.

Genom överenskommelse mellan den begärande myndigheten och den anmodade myndigheten får personal som utsetts av den begärande myndigheten närvara vid administrativa undersökningar.

Sådana undersökningar skall alltid genomföras av personal vid den anmodade myndigheten. Personal från den begärande myndigheten får inte på eget initiativ utöva de befogenheter som tilldelats tjänstemännen vid den anmodade myndigheten. De skall dock genom den anmodade myndighetens förmedling ges tillträde till samma lokaler och tillgångtillsammahandlingarsomdessatjänstemän,ochendastför ändamålsomavserdenpågåendeadministrativaundersökningen. 4. Personal från den begärande myndigheten som uppehåller sig i en annan medlemsstat i enlighet med punkt 3 skall alltid kunna uppvisa en skriftlig fullmakt med uppgifter om sin identitet och officiella behörighet. ( 1 ) EGT L 351, 2.12.1989, s. 34.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/25

Artikel 37 Stöd utan begäran

1.

När en behörig myndighet får kännedom om bristande efterlevnad och denna kan få konsekvenser för en annan medlemsstat eller andra medlemsstater, skall den andra medlemsstaten eller de övriga medlemsstaterna underrättas utan dröjsmål.

2.

Den medlemsstat som får sådan information skall undersöka saken och underrätta den medlemsstat som lämnade informationen om resultatet av undersökningen och, i tillämpliga fall, om vilka åtgärder som vidtagits.

Artikel 38 Stöd vid bristande efterlevnad

1.

Om den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstaten under en offentlig kontroll på varornas destinationsort eller undertransportenavvarornafastställerattvarornainteuppfyller kraven i foder- eller livsmedelslagstiftningen och därmed medför en risk för människors eller djurs hälsa eller utgör en allvarlig överträdelse av foder- eller livsmedelslagstiftningen, skall den behörigamyndighetenidestinationsmedlemsstatenutandröjsmål kontakta den behöriga myndigheten i avsändarmedlemsstaten.

2.

Den behöriga myndigheten i avsändarmedlemsstaten skall undersöka saken, vidta alla nödvändiga åtgärder och underrätta denbehörigamyndighetenidestinationsmedlemsstatenomvilka undersökningar och vilken offentlig kontroll som utförts samt vilka beslut som fattats och skälen till dessa.

3.

Om den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstatenharskälattantaattdessaåtgärderärotillräckliga,skalldebåda medlemsstaternas behöriga myndigheter gemensamt försöka finna lämpliga lösningar för att råda bot på situationen, om så är lämpligt bl.a. genom en i enlighet med artikel 36.3 och 36.4 genomförd gemensam inspektion på platsen. De skall underrätta kommissionen om de inte kan enas om lämpliga åtgärder.

Artikel 39 Förbindelser med tredjeländer 1. När en behörig myndighet mottar uppgifter från tredjeländerombristandeefterlevnadoch/ellerenriskförmänniskorseller djurs hälsa skall myndigheten vidarebefordra uppgifterna till behöriga myndigheter i andra medlemsstater om den anser att dessa myndigheter kan ha intresse av uppgifterna, eller om de begär att få dem. Den skall även vidarebefordra sådana uppgifter till kommissionen, om de är av intresse på gemenskapsnivå. 2. Om tredjelandet juridiskt förbundit sig att ge det stöd som ärnödvändigtförattinhämtauppgifteromattentransaktionstrider eller verkar strida mot den tillämpliga foder- och livsmedelslagstiftningen,fåruppgiftersomerhållitsmedtillämpningavden här förordningen vidarebefordras till detta tredjeland, med medgivande från de behöriga myndigheter som lämnat uppgifterna och med iakttagande av lagar om överföring av personuppgifter till tredjeländer. Artikel 40 Samordnat stöd och uppföljning från kommissionens sida 1. Kommissionen skall utan dröjsmål samordna de åtgärder som medlemsstaterna vidtar, om den genom uppgifter från medlemsstaterna eller från andra källor får vetskap om verksamheter som strider eller verkar strida mot foder- eller livsmedelslagstiftningenochäravsärskiltintresseinomgemenskapen,särskiltnär:

a)

verksamheten har eller kan ha förgreningar i flera medlemsstater,

b)

liknande verksamhet verkar ha bedrivits i flera medlemsstater,

eller

c)

medlemsstaterna inte kan enas om lämpliga åtgärder för att ta itu med den bristande efterlevnaden.

2.

Näroffentligkontrollviddestinationsortenvisarupprepade

fallavbristandeefterlevnadellerattdetföreliggerandrariskerför människor, växter eller djur från foder eller livsmedel, antingen direkt eller via miljön, skall den behöriga myndigheten i destinationsmedlemsstatenutandröjsmålunderrättakommissionenoch de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna.

3.

Kommissionen får:

a)

i samarbete med den berörda medlemsstaten sända ut en grupp inspektörer för att genomföra offentlig kontroll på platsen,

L 191/26

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

b)

begäraattdenbehörigamyndigheteniavsändarmedlemsstaten skärper den relevanta offentliga kontrollen och rapporterar vilka initiativ och åtgärder som har vidtagits.

4. Om åtgärderna i punkterna 2 och 3 vidtas med anledning av att ett foder- eller livsmedelsföretag brustit i efterlevnaden vid upprepade tillfällen, skall den behöriga myndigheten debitera det berörda företaget för eventuella kostnader för åtgärderna. AVDELNING V KONTROLLPLANER Artikel 41 Fleråriga nationella kontrollplaner För att säkerställa att artikel 17.2 i förordning (EG) nr 178/2002, bestämmelsernaomdjurhälsaochdjurskydd,ochartikel45iden här förordningen genomförs effektivt, skall varje medlemsstat utforma en samlad flerårig nationell kontrollplan. Artikel 42 Principer för utformningen av fleråriga nationella kontrollplaner

1.

Medlemsstaterna skall:

a)

genomföra den plan som avses i artikel 41 för första gången senast den 1 januari 2007,

b)

regelbundet uppdatera denna med hänsyn till utvecklingen,

och

c)

på begäran tillställa kommissionen den senaste versionen av planen.

2. Varje flerårig nationell kontrollplan skall innehålla allmän information om uppbyggnad och organisation av systemen för foder- och livsmedelskontroll och för kontroll av djurhälsa och djurskydd i den berörda medlemsstaten, särskilt om följande:

a)

Planens strategiska mål och hur dessa återspeglas i prioriteringen av kontroller och fördelning av resurser.

c)

Utsedda behöriga myndigheter samt deras uppgifter på central,regionalochlokalnivåsamtresursersomdessamyndigheter har till förfogande.

d)

Den allmänna organisationen och förvaltningen av offentlig kontroll på nationell, regional och lokal nivå, inbegripet offentlig kontroll i enskilda anläggningar.

e)

Kontrollsystem som används inom olika sektorer och samordning mellan olika enheter inom behöriga myndigheter med ansvar för offentlig kontroll av dessa sektorer.

f)

I tillämpliga fall delegeringen av uppgifter till kontrollorgan.

g)

Metoder för att säkerställa att verksamhetskriterierna i artikel 4.2 uppfylls.

h)

Utbildningen av personal som utför offentlig kontroll som avses i artikel 6.

i)

Beskrivningar av förfaranden som avses i artiklarna 8 och 9.

j)

Utformning och funktion av beredskapsplaner för krissitua- 

tionerisambandmeddjur-ellerlivsmedelsburnasjukdomar, incidenter med förorening av foder och livsmedel och andra risker för människors hälsa.

k)

Organisationen av samarbete och ömsesidigt stöd.

3. De fleråriga nationella kontrollplanerna får anpassas under genomförandet. Ändringar får göras på grund av eller med hänsyn till följande:

a)

Ny lagstiftning.

b)

Uppkomst av nya sjukdomar eller andra hälsorisker.

c)

Omfattande förändringar av de behöriga nationella myndigheternas uppbyggnad, ledning eller verksamhet.

d)

Resultat från medlemsstaternas offentliga kontroll.

e)

Resultatfrångemenskapenskontrollsomgenomförtsienlighet med artikel 45.

b) Riskindelning av de berörda verksamheterna.

f) Eventuella ändringar av vägledningar i artikel 43.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/27

g)

Vetenskapliga rön.

h)

Resultatet av revisioner som utförts av tredjeländer i en medlemsstat.

Artikel 43 Vägledning för fleråriga nationella kontrollplaner 1. Defleråriganationellakontrollplanersomavsesiartikel41 skall beakta den vägledning som kommissionen skall utarbeta i enlighet med förfarandet i artikel 62.2. Denna vägledning skall särskilt:

a)

främja en konsekvent, övergripande och samlad strategi för offentlig kontroll av lagstiftningen för foder och livsmedel, djurhälsa och djurskydd och omfatta samtliga sektorer och led i foder- och livsmedelskedjan, även import och införsel,

b)

fastställa riskbaserade prioriteringar och kriterier för att dela in berörda verksamheter i riskkategorier samt de effektivaste kontrollrutinerna,

c)

fastställa andra prioriteringar och de effektivaste kontrollrutinerna,

d)

identifiera de led i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan för foder och livsmedel, inklusive användningen avfoder,därdemesttillförlitligaochsignifikantauppgifterna förbedömning av efterlevnadenavfoder- ochlivsmedelslagstiftningen kan inhämtas,

e)

främja införandet av bästa förfaranden på alla nivåer inom kontrollsystemet,

f)

främja utarbetandet av effektiva kontroller av spårbarhetssystem,

g)

ge råd om utveckling av system för dokumentation av kontrollfunktioner och resultat,

h)

återspegla relevanta internationella organs standarder och rekommendationer för myndigheters organisation och funktion,

i)

fastställakriterierförgenomförandetavrevisionersomavses i artikel 4.6,

j)

fastställa utformningen av och vilken information som skall ingå i de årliga rapporter som föreskrivs i artikel 44,

k)

ange de viktigaste resultatindikatorerna för utvärdering av fleråriga nationella kontrollplaner.

2. Vid behov skall riktlinjerna anpassas mot bakgrund av analysen av de årliga rapporter som medlemsstaterna lämnar in i enlighetmedartikel44,ellerdegemenskapskontrollersomutförs i enlighet med artikel 45. Artikel 44 Årliga rapporter 1. Ett år efter det att genomförandet av fleråriga nationella kontrollplaner inletts, och därefter årligen, skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna en rapport som skall innehålla följande:

a)

Eventuella ändringar av de fleråriga nationella kontrollplanerna med hänsyn till de faktorer som räknas upp i artikel 42.3.

b)

Resultatetavkontrollerochrevisionersomutförtsunderdet

föregåendeåretenligtdenfleråriganationellakontrollplanen.

c)

Antal och typ av fall av bristande efterlevnad som har fastställts.

d)

Åtgärderförattsäkerställaetteffektivtgenomförandeavfleråriga nationella kontrollplaner, inbegripet åtgärder för att se till att gällande lagstiftning efterlevs och resultatet av dessa.

2.

För att främja en enhetlig utformning av rapporten, särskilt av resultaten av den offentliga kontrollen, skall de uppgifter som anges i punkt 1 beakta den vägledning som kommissionen skall utarbeta i enlighet med förfarandet i artikel 62.2.

3.

Medlemsstaterna skall färdigställa sina rapporter och överlämnademtillkommissioneninomsexmånaderfrånslutetavdet år rapporten avser.

L 191/28

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

4. Kommissionen skall sammanställa en årlig rapport som grundarsigpårapporternaipunkt1,resultatetavgemenskapens kontroller som genomförts i enlighet med artikel 45 och annan relevantinformationomhurdenoffentligakontrollenimedlemsstaterna fungerar. Rapporten kan i tillämpliga fall innehålla rekommendationer om:

a)

eventuellaförbättringaravoffentligakontroll-ochrevisions-

 system i medlemsstaterna, däribland deras tillämpningsområde, förvaltning och genomförande,

b)

särskilda kontrollåtgärder för sektorer eller verksamheter, oavsett om dessa omfattas av fleråriga nationella kontrollplaner,

c)

samordnade planer för att åtgärda frågor av särskilt intresse.

5.

De fleråriga nationella kontrollplanerna och den därmed sammanhängande vägledningen skall vid behov anpassas på grundval av slutsatserna och rekommendationerna i kommissionens rapport.

6.

Kommissionen skall lägga fram sin rapport för Europaparlamentet och rådet och göra den tillgänglig för allmänheten.

AVDELNING VI GEMENSKAPSVERKSAMHET KAPITEL I GEMENSKAPSKONTROLLER Artikel 45 Gemenskapskontroller i medlemsstaterna 1. Kommissionensexperterskallutföraallmännaochsärskilda revisioner i medlemsstaterna. Kommissionen får utse experter frånmedlemsstaternasomskallbiståkommissionensegnaexperter. Allmänna och särskilda revisioner skall anordnas i samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter. Dessa revisioner skallutförasregelbundet.Huvudsyftetskallvaraattkontrolleraatt allmänoffentligkontrollgenomförsimedlemsstaternaiöverensstämmelse med de fleråriga nationella kontrollplaner som avses i artikel41ochienlighetmedgemenskapslagstiftningen.Fördetta ändamål och för att revisionerna skall kunna utföras på ett effektivt och ändamålsenligt sätt får kommissionen, innan den utför sådanarevisioner,begäraattmedlemsstaternasnarastmöjligttillhandahåller aktuella nationella kontrollplaner. 2. Särskilda revisioner och inspektioner på ett eller flera särskildaområdenfårkompletteradeallmännarevisionerna.Desärskilda revisionerna och inspektionerna skall främst syfta till att:

a)

kontrollera genomförandet av den fleråriga nationella kontrollplanen, tillämpningen av foder- och livsmedelslagstiftningen och av djurhälso- och djurskyddslagstiftningen, och får när så är lämpligt även omfatta verksamheter vid foder- eller livsmedelsanläggningar med anknytning till den sektor som revisionen avser,

b)

kontrollera behöriga myndigheters verksamhet och organisation,

c)

undersöka betydande eller återkommande problem i medlemsstaterna,

d)

undersöka nödsituationer, framväxande problem och ny utveckling i medlemsstaterna.

3.

Kommissionen skall rapportera om resultatet av varje genomförd kontroll. Dess rapport skall i tillämpliga fall innehålla rekommendationertillmedlemsstaternaombättreefterlevnadav 

foder-ochlivsmedelslagstiftningenochbestämmelsernaomdjur- hälsa och djurskydd. Kommissionen skall offentliggöra rapporterna. I fråga om rapporter om kontroller som genomförts i en medlemsstat skall kommissionen förse den berörda behöriga myndighetenmedettutkasttillrapportförkommentarer,beakta dessa kommentarer vid utarbetandet av den slutliga rapporten och offentliggöra den behöriga myndighetens kommentarer tillsammans med den slutliga rapporten.

4.

Kommissionen skall fastställa ett årligt kontrollprogram, sända det till medlemsstaterna i förväg och rapportera om resultaten av detta. Kommissionen får ändra programmet för att ta 

hänsyntillutvecklingenpåområdenafoder-ochlivsmedelssäker- het, djurhälsa och djurskydd samt växtskydd.

5.

Medlemsstaterna skall:

a)

göraenlämpliguppföljningmotbakgrundavderekommendationer som gemenskapens kontroller utmynnat i,

b)

gealltnödvändigtstödochtillhandahållaallahandlingaroch annat tekniskt stöd som kommissionens experter begär, så att de kan genomföra kontrollerna effektivt och ändamålsenligt,

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/29

c)

se till att kommissionens experter får tillträde till alla lokaler eller delar av lokaler och tillgång till uppgifter och databehandlingssystem som är av betydelse för att de skall kunna fullgöra sina uppgifter.

6. Närmare bestämmelser om gemenskapskontroller i medlemsstaterna får fastställas eller ändras i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. Artikel 46 Gemenskapskontroll i tredjeland 1. Kommissionens experter får utföra offentlig kontroll i tredjeländer för att på grundval av de uppgifter som avses i artikel47.1kontrolleraattlagstiftningenochsystemenitredjeländer överensstämmermedellerärlikvärdigamedgemenskapensfoder- och livsmedelslagstiftning och gemenskapens djurhälsolagstiftning. Kommissionen får utse experter från medlemsstaterna som skall bistå deras egna experter. Vid sådan offentlig kontroll skall särskild hänsyn tas till följande:

a)

Tredjeländernas lagstiftning.

b)

Hur tredjeländernas behöriga myndigheter är organiserade, deras befogenheter och oberoende, vilken tillsyn de är föremål för och vilka befogenheter de har för att effektivt kunna säkerställa efterlevnaden av tillämplig lagstiftning.

c)

Utbildning av personalen i utövandet av offentlig kontroll.

d)

De resurser, däribland de kontrollhjälpmedel, som står till behöriga myndigheters förfogande.

e)

Om det finns dokumenterade, prioriterade kontrollförfaranden och kontrollsystem och hur dessa fungerar.

f)

I tillämpliga fall situationen vad gäller djurhälsa, zoonoser och växtskydd samt förfaranden för att anmäla utbrott av djur- och växtsjukdomar till kommissionen och berörda internationella organ.

g)

Omfattningen och genomförandet av offentlig kontroll av import av djur, växter och produkter av dessa.

h)

De garantier som tredjeländerna kan ge för att dess lagstiftning överensstämmer eller är likvärdig med gemenskapslagstiftningen.

2.

För att kontrollerna i tredjeländerna skall kunna utföras på etteffektivtochändamålsenligtsättfårkommissionen,innanden utför sådana kontroller, begära att det berörda tredjelandet lämnar in uppgifter som avses i artikel 47.1 och, vid behov, den skriftliga dokumentationen om genomförandet av sådana kontroller.

3.

Frekvensen av gemenskapens kontroller i tredjeländerna skall bestämmas utifrån följande:

a)

En riskvärdering av de produkter som exporteras till gemenskapen.

b)

Bestämmelserna i gemenskapslagstiftningen.

c)

Importvolym och typ av import från det berörda landet.

d)

Resultatet av tidigare kontroller som kommissionen eller andra kontrollorgan genomfört.

e)

Resultatet av importkontroller och andra kontroller som medlemsstaters behöriga myndigheter har genomfört.

f)

UppgiftersomerhållitsfrånEuropeiskamyndighetenförlivsmedelssäkerhet eller liknande organ.

g)

Uppgifter som erhållits från internationellt erkända organ såsom Världshälsoorganisationen (WHO), Codex Alimenta- 

rius-kommissionen och Världsorganisationen för djurens hälsa (OIE), eller från andra källor.

h)

Tecken på framväxande sjukdomssituationer eller andra omständigheter som kan orsaka att levande djur, levande växter, foder eller livsmedel som importeras från tredjeland utgör en hälsorisk.

i)

Behovetavattundersökaellerreagerapånödsituationeriett enskilt tredjeland.

Kriterierna för att bestämma risken i enlighet med den riskvärdering som avses i a skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

L 191/30

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

4. Förfarandetochnärmarebestämmelserförkontrolleritredjeländer får fastställas eller ändras i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. De skall särskilt inbegripa förfaranden och närmare bestämmelser om:

a)

kontroller i tredjeländer inom ramen för bilaterala avtal,

b)

kontroller i andra tredjeländer.

Enligt samma förfarande får debiteringar för ovannämnda kontroller fastställas inbördes.

5.

Om en allvarlig risk för människors eller djurs hälsa fastställsvidengemenskapskontrollskallkommissionenomedelbart vidta alla erforderliga nödåtgärder i enlighet med artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002 eller skyddsbestämmelserna i annan tillämplig gemenskapslagstiftning.

6.

Kommissionen skall rapportera om resultatet av varje genomförd gemenskapskontroll. Rapporten skall om så är lämpligt innehålla rekommendationer. Kommissionen skall offentliggöra rapporterna.

7.

Kommissionenskalliförvägsändasittprogramförkontroller i tredjeländer till medlemsstaterna och avge rapport om resultatet.Denfårändraprogrammetföratttahänsyntillutvecklingen på områdena foder- och livsmedelssäkerhet, djurhälsa och växtskydd.

KAPITEL II IMPORTVILLKOR

b)

Alla kontroll- och inspektionsförfaranden, alla förfaranden för godkännande av produktion och karantänsbehandling, gränsvärden för bekämpningsmedel och livsmedelstillsatser som tillämpas inom landets territorium.

c)

Förfaranden för riskvärdering, faktorer som beaktas samt fastställandet av relevant nivå för sanitärt skydd eller växtskydd.

d)

Eventuell uppföljning av rekommendationerna som utarbetats i samband med de kontroller som avses i artikel 46.

2.

Deuppgiftersomavsesipunkt1skallvaraproportionellai förhållandetillvarornasbeskaffenhetochfårtahänsyntilldesärskildaomständigheternaochstrukturenitredjelandetochbeskaf- fenheten hos de produkter som exporteras till gemenskapen. Uppgifternaskallomfattaåtminstonedevarorsomäravseddaför export till gemenskapen.

3.

De uppgifter som avses i punkterna 1 och 2 får även gälla följande:

a)

Resultat av nationella kontroller av varor som är avsedda för export till gemenskapen.

b)

Betydandeförändringarikontrollsystemensuppbyggnadoch funktion,särskiltsådanaförändringarsomgjortsförattuppfylla gemenskapens bestämmelser eller rekommendationer.

Artikel 47 Allmänna importvillkor 1. Kommissionen skall kräva att tredjeländer som avser att exportera varor till gemenskapen lämnar följande korrekta och aktuella uppgifter om den allmänna organisationen och förvaltningen av hälsokontrollsystem:

a)

Alla sanitära bestämmelser eller växtskyddsbestämmelser som har antagits eller föreslagits inom landets territorium.

4.

Om ett tredjeland inte lämnar sådana uppgifter eller om sådana uppgifter är ofullständiga, får särskilda importvillkor fastställasienlighetmedförfarandetiartikel62.3,frånfalltillfalloch endast tillfälligt, efter samråd med det berörda tredjelandet.

5.

Envägledningförhurdeuppgiftersomavsesipunkterna1, 2 och 3 skall sammanställas och läggas fram för kommissionen samt övergångsåtgärder som ger tredjeländerna tid att sammanställa uppgifterna skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.2.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/31

Artikel 48 Särskilda importvillkor

1.

I den mån som de villkor och närmare förfaranden som skall iakttas vid import av varor från tredjeländer eller regioner i dessa inte föreskrivs i gemenskapslagstiftningen, särskilt i förordning (EG) nr 854/2004, skall de vid behov fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

2.

Devillkorochnärmareförfarandensomavsesipunkt1får omfatta följande:

a)

Upprättande av en förteckning över tredjeländer från vilka särskildaprodukterfårimporterastillnågotavterritoriernai bilaga I.

b)

Utformning av förlagor till intyg som åtföljer sändningar.

c)

Särskildaimportvillkorberoendepåprodukttypellerdjurtyp och de eventuella risker som är förbundna därmed.

3.

Tredjeländer skall upptas i de förteckningar som avses i punkt 2 a endast om deras behöriga myndigheter lämnar vederbörliga garantier för att gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning och bestämmelserna om djurhälsa eller likvärdiga bestämmelser efterlevs.

4.

Vid upprättande eller uppdatering av förteckningarna skall följande kriterier särskilt beaktas:

a)

Tredjelandets lagstiftning inom den berörda sektorn.

b)

Hur den behöriga myndigheten och dess kontrollenheter i det berörda tredjelandet är uppbyggda och organiserade, myndighetensellerkontrollenheternasbefogenhetersamtde garantier som kan lämnas vad gäller tillämpningen av den berörda lagstiftningen.

c)

Om det finns adekvata offentliga kontroller.

d)

Hur regelbundet och hur snabbt tredjelandet lämnar uppgifter om förekomsten av risker i samband med foder och livsmedel samt i samband med levande djur.

e)

De garantier som tredjelandet ger för att:

i)

devillkorsomgällerfördeanläggningarfrånvilkafoder och livsmedel får importeras till gemenskapen överensstämmer eller är likvärdiga med kraven i gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning,

ii)

en förteckning över sådana anläggningar upprättas och hålls aktuell,

iii)

förteckningen över anläggningar och de uppdaterade versionerna av denna överlämnas till kommissionen utan dröjsmål,

iv)

den behöriga myndigheten i tredjelandet genomför regelbundnaocheffektivakontrolleravanläggningarna.

5. Närdesärskildaimportvillkorenipunkt2cantasskallhänsyntastilluppgiftersomdetberördatredjelandetlämnatoch,vid behov, resultatet av gemenskapskontroller som genomförts i ett sådant tredjeland. Särskilda importvillkor får fastställas för en enstakaproduktellerenvarugrupp.Defårtillämpaspåettenstaka tredjeland, regioner i ett tredjeland eller en grupp av tredjeländer. Artikel 49 Likvärdighet

1.

Efter genomförandet av ett likvärdighetsavtal eller efter en tillfredsställanderevisionfårbeslutfattas,ienlighetmedförfarandetiartikel62.3,omerkännandeavattåtgärdersomtillämpasav tredjeländer eller dess regioner på vissa områden garanterar likvärdighetmeddeåtgärdersomtillämpasinomgemenskapen,om tredjeländerna tillhandahåller objektiva bevis på att så är fallet.

2.

Idetbeslutsomavsesipunkt1skalldetfastställasvilkavillkor som gäller för import från detta tredjeland eller denna region i ett tredjeland.

Dessa villkor får omfatta följande:

a)

Vilken typ av intyg som skall åtfölja produkterna samt intygets innehåll.

b)

Särskilda krav som gäller för import till gemenskapen.

c)

Om nödvändigt, förfaranden för att upprätta och ändra förteckningaröverregionerelleranläggningarfrånvilkaimport är tillåten.

L 191/32

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

3. Det beslut som avses i punkt 1 skall utan dröjsmål upphävas i enlighet med samma förfarande om något av de villkor för erkännande av likvärdighet som fastställdes när beslutet fattades inte längre uppfylls. Artikel 50 Stöd till utvecklingsländer 1. I enlighet med förfarandet i artikel 62.3 får följande åtgärdervidtasochupprätthållassålängedeharenpåvisbareffektnär det gäller att säkerställa att utvecklingsländerna kan följa bestämmelserna i den här förordningen:

a)

Successivt införande av det krav som avses i artiklarna 47 och 48 för produkter som exporteras till gemenskapen. När behovet av särskilda tidsbegränsade undantag från kraven fastställs, (helt eller delvis,) skall framstegen med att uppfylla kravenutvärderasochbeaktas.Isambandmeddetsuccessiva införandet skall man även beakta framstegen med att bygga upp den institutionella kapacitet som avses i punkt 2.

b)

Hjälp med att tillhandahålla de uppgifter som avses i artikel 47, om nödvändigt av experter från gemenskapen.

c)

Främjande av gemensamma projekt mellan utvecklingsländer och medlemsstater.

d)

Utarbetande av vägledningar för att bistå utvecklingsländer medattorganiseraoffentligkontrollavproduktersomexporteras till gemenskapen.

e)

Utsändandeavexperterfrångemenskapentillutvecklingsländer för att bistå med organisationen av offentlig kontroll.

f)

Deltagande av kontrollpersonal från utvecklingsländer i de kurser som avses i artikel 51.

2. Kommissionen skall inom ramen för gemenskapens politik förutvecklingssamarbetefrämjastödettillutvecklingsländermed avseendepåfoder-ochlivsmedelssäkerhetiallmänhetochiöver- ensstämmelse med foder- och livsmedelsstandarder i synnerhet, för att bygga upp den institutionella kapacitet som krävs för att kraven enligt artiklarna 5, 12, 47 och 48 skall kunna uppfyllas. KAPITEL III UTBILDNING AV KONTROLLPERSONAL Artikel 51 Utbildning av kontrollpersonal 1. Kommissionen får anordna kurser för den personal vid medlemsstaternas behöriga myndigheter som ansvarar för den offentliga kontroll som avses i den här förordningen. Kurserna skall syfta till att få till stånd en harmoniserad strategi för offentlig kontroll i medlemsstaterna. De får särskilt omfatta utbildning i följande:

a)

Gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning samt bestämmelser om djurhälsa och djurskydd.

b)

Kontrollmetoder och kontrolltekniker, såsom revision av de system som utarbetats av företagen för att uppfylla kraven i 

foder-ochlivsmedelslagstiftningensamtbestämmelsernaom djurhälsa och djurskydd.

c)

Kontrollersomskallgenomföraspåvarorsomimporterastill

gemenskapen.

d)

Metoderochteknikerförproduktion,bearbetningochmarknadsföring av foder och livsmedel.

2.

De kurser som avses i punkt 1 får stå öppna för deltagare från tredjeländer, särskilt utvecklingsländer.

3.

Närmarebestämmelserförorganisationenavkurserfårfastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3.

KAPITEL IV ANNAN GEMENSKAPSVERKSAMHET Artikel 52 Tredjeländernas kontroller i medlemsstaterna

1.

Kommissionensexperterfårpåbegäranav,ochisamarbete med, medlemsstaternas behöriga myndigheter bistå medlemsstaterna vid kontroller som ett tredjeland utför.

2.

I sådana fall skall de medlemsstater där ett tredjeland skall utföra en kontroll underrätta kommissionen om planering, omfattning, dokumentation och andra relevanta omständigheter så att kommissionen verksamt kan delta i kontrollen.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/33

3.

Kommissionens stöd skall främst syfta till att:

a)

klargöra gemenskapens foder- och livsmedelslagstiftning samt bestämmelser om djurhälsa och djurskydd,

b)

ge information och tillhandahålla uppgifter som finns tillgängliga på gemenskapsnivå och som kan vara till nytta vid den kontroll som ett tredjeland utför,

c)

se till att tredjelandets kontroller utförs på ett enhetligt sätt.

Artikel 53 Samordnade kontrollplaner Kommissionen får rekommendera samordnade planer i enlighet med förfarandet i artikel 62.2. Planerna skall:

a)

upprättas årligen i enlighet med ett program,

och

b)

om så krävs upprättas på 

ad 

hoc -basis, främst för att bestämma förekomsten av risker i samband med foder, livsmedel eller djur. AVDELNING VII VERKSTÄLLIGHETSÅTGÄRDER KAPITEL I NATIONELLA VERKSTÄLLIGHETSÅTGÄRDER Artikel 54 Åtgärder vid bristande efterlevnad

1.

Om den behöriga myndigheten konstaterar bristande efterlevnad,skalldenvidtaåtgärderförattsetillattföretagarenavhjälper situationen. När den behöriga myndigheten beslutar vilken åtgärdsomskallvidtasskalldentahänsyntilldenbristandeefterlevnadensartochomföretagarentidigarevisatprovpåbristande efterlevnad.

2.

Åtgärderna skall i tillämpliga fall omfatta följande:

a)

Föreskriva sanering eller andra åtgärder som anses vara nödvändiga för att se till att foder- eller livsmedel är säkra eller 

attfoder-ellerlivsmedelslagstiftningensamtbestämmelserna om djurhälsa och djurskydd följs.

b)

Begränsa eller förbjuda utsläppande på marknaden och import eller export av foder, livsmedel eller djur.

c)

Övervaka och, vid behov, beordra att foder eller livsmedel återkallas, dras tillbaka från marknaden och/eller destrueras.

d)

Ge tillstånd till att foder eller livsmedel används för andra ändamål än dem som de ursprungligen var avsedda för.

e)

Tillfälligtavbrytadriftenavellerstängahelaellerdelaravdet berörda företaget under en lämplig tidsperiod.

f)

Tillfälligt eller permanent återkalla anläggningens godkännande.

g)

Åtgärderna som avses i artikel 19 för sändningar från tredjeländer.

h)

Andra åtgärder som den behöriga myndigheten anser vara motiverade.

3. Den behöriga myndigheten skall till den berörda företagaren eller dennes företrädare överlämna:

a)

skriftlig underrättelse om sitt beslut om vilka åtgärder som skallvidtasienlighetmedpunkt1ochomskälentillbeslutet,

och

b)

informationomrättenattöverklagasådanabeslutochomde förfaringssätt och tidsfrister som gäller för detta.

4.

I tillämpliga fall skall den behöriga myndigheten även underrätta den behöriga myndigheten i avsändarmedlemsstaten om sitt beslut.

5.

Samtligautgiftersomuppkommerenligtdennaartikelskall bäras av den ansvarige foder- eller livsmedelsföretagaren.

Artikel 55 Sanktioner 1. Medlemsstaterna skall fastställa bestämmelser om sanktioner vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen liksomandragemenskapsbestämmelseromdjurskyddochdjurhälsa ochskallvidtaallaerforderligaåtgärderförattsetillattdessatilllämpas.Desanktionersomföreskrivsskallvaraeffektiva,proportionerliga och avskräckande.

L 191/34

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

2. Medlemsstaterna skall utan dröjsmål delge kommissionen de bestämmelser som är tillämpliga vid överträdelser av foder- och livsmedelslagstiftningen och eventuella ändringar av dessa. KAPITEL II GEMENSKAPENS VERKSTÄLLIGHETSÅTGÄRDER Artikel 56 Skyddsåtgärder 1. Åtgärder i enlighet med förfarandena i artikel 53 i förordning (EG) nr 178/2002 skall vidtas om:

a)

kommissionenharbeläggförenallvarligbristienmedlemsstats kontrollsystem,

och

b)

denna brist kan utgöra en möjlig och utbredd risk för människorsellerdjurshälsaellerfördjurskyddet,antingendirekt eller via miljön.

2.

Sådana åtgärder skall antas endast när:

a)

detvidgemenskapskontrollerharkonstateratsochrapporterats bristande efterlevnad av gemenskapslagstiftningen,

och

b)

den berörda medlemsstaten inte har rättat till bristerna efter kommissionensbegäranochinomdentidsfristsomkommissionen fastställt.

AVDELNING VIII ANPASSNING AV GEMENSKAPSLAGSTIFTNINGEN Artikel 57 Ändring av direktiv 96/23/EG Direktiv 96/23/EG ändras på följande sätt:

1)

Artikel 14.2 skall ersättas med följande:

2. Gemenskapernas referenslaboratorier skall vara de laboratorier som avses i den relevanta delen av bilaga VII till förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (*). (*) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

2)

I artikel 30.1 skall den del som börjar med När dessa nya kontroller visar och slutar med eller använda den för andra ändamål som är godkända enligt gemenskapslagstiftningen och detta utan varken gottgörelse eller ersättning ersättas med följande:

Närkontrollervisarförekomstavickegodkändaämneneller produkterellernärgränsvärdenharöverskriditsskallbestämmelserna i artiklarna 19-22 i förordning (EG) nr 882/2004 tillämpas.

3)

Bilaga V skall utgå.

Artikel 58 Ändring av direktiv 97/78/EG Direktiv 97/78/EG ändras på följande sätt:

1)

Artikel 1 skall ersättas med följande:

Medlemsstaternaskallienlighetmedbestämmelsernaidetta direktiv och i förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (*) utföra veterinärkontroller av produkter från tredjeland som förs in på något av de territorier som är förtecknade i bilaga I. (*) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

2)

Artikel 2.2 a skall ersättas med följande:

a) produkter : produkter av animaliskt ursprung enligt direktiv 89/662/EEG och 90/425/EEG, Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (*), rådets direktiv 2002/99/EG av den 16 december 2002 om fastställande av djurhälsoregler förproduktion,bearbetning,distributionochinförselav produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (**) och Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 854/2004 av den 29 april 2004 om fastställandeavsärskildabestämmelserförgenomförandet av offentlig kontroll av produkter av animaliskt ursprung avsedda att användas som livsmedel (***) Det inbegriperävendeväxtproduktersomavsesiartikel19.

(*)

EGTL273,10.10.2002,s.1.Förordningensenaständ-

rad genom kommissionens förordning (EG) nr 808/2003 (EUT L 117, 13.5.2003, s. 1). (**) EGT L 18, 23.1.2003, s. 11. (***) EUT L 139, 30.4.2004.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/35

3)

I artikel 7.3 skall kostnaderna för de undersökningar och kontroller som föreskrivs i rådets direktiv 85/73/EEG av den29januari1985omfinansieringavdeveterinärabesiktningar och kontroller som anges i direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG,90/675/EEGoch91/496/EEG(ändratochkodifierat) ersättas med kostnader för de undersökningar och kontroller som föreskrivs i förordning (EG) nr 882/2004.

4)

I artikel 10.1 b skall följande strykas: eller, när det gäller anläggningar som har godkänts i enlighet med rådets beslut 95/408/EG av den 22 juni 1995 om villkor för upprättande, under en övergångsperiod, av provisoriska förteckningar över anläggningar i tredje land, från vilka medlemsstaterna får importera vissa produkter av animaliskt ursprung, fiskprodukter och levande tvåskaliga mollusker, en anläggning som har varit föremål för antingen gemenskapsinspektion eller nationell inspektion.

5)

Artikel 12.9 skall utgå.

6)

Artikel 15.5 skall utgå.

7)

I artikel 16 skall följande nya punkt 4 läggas till:

4. Närmare bestämmelser om införsel av produkter av animaliskt ursprung som är avsedda för besättning och passagerarepåtransportmedeliinternationelltrafikochompro- dukter av animaliskt ursprung som fjärrbeställts (t.ex. via e-post, telefon eller Internet) och levererats till konsumenten skall fastställas i enlighet med artikel 25 i förordning (EG) nr 882/2004.

8.

Artikel 21 skall utgå.

9.

Artikel 23 skall utgå.

10.

I artikel 24.1 andra strecksatsen skall i enlighet med artikel 17.2 a och b ersättas med i enlighet med artikel 17.

Artikel 59 Ändring av direktiv 2000/29/EG Följande artikel skall införas i direktiv 2000/29/EG: Artikel 27a I detta direktiv och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21 i detta skall artiklarna 41-46 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentligkontrollförattsäkerställakontrollenavefterlevnadenav foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (*) vara tillämpliga. (*) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1. Artikel 60 Ändring av förordning (EG) 854/2004 Förordning (EG) 854/2004 ändras på följande sätt:

1)

I artikel 1 skall följande punkt 1a införas:

1a. Denna förordning skall tillämpas tillsammans med Europaparlamentetsochrådetsförordning(EG)nr882/2004 avden29april2004omoffentligkontrollförattsäkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningensamtbestämmelsernaomdjurhälsaochdjurskydd (*). (*) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1.

2)

I artikel 2

a) skall i punkt 1 leden a, b, d och e utgå, och b) i punkt 2 skall följande led ba läggas till: ba) Förordning (EG) nr 882/2004.

3)

I artikel 3

a) skall punkt 1 ersättas med följande: 1. De behöriga myndigheterna skall godkänna anläggningarna vid den tidpunkt och på det sätt som anges i artikel 31.2 i förordning (EG) nr 882/2004.

b)

skall punkterna 4 a, 4 b och 6 utgå.

4)

Artikel 9 skall utgå.

5)

Artikel 10 skall ersättas med följande:

Artikel 10 För att garantera en enhetlig tillämpning av principerna och villkoren i artikel 11 i förordning (EG) nr 178/2002 och avdelning VI kapitel II i förordning (EG) nr 882/2004 skall förfarandena i detta kapitel tillämpas.

L 191/36

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

6)

I artikel 11

a)

skall punkt 2 ersättas med följande:

2. Ett tredjeland skall upptas i sådana förteckningar endast om en gemenskapskontroll i det landet har ägt rumochvisarattdenbehörigamyndighetenlämnartillräckliga garantier enligt artikel 48.3 i förordning (EG) nr 882/2004. Ett tredjeland får emellertid upptas i sådana förteckningar utan att en gemenskapskontroll har ägt rum om:

a)

den risk som fastställs i enlighet med artikel 46.3 a iförordning(EG)nr882/2004intemotiverardetta,

och

b)

det fastställs, när beslut fattas om att uppta ett visst tredjeland i förteckningen i enlighet med punkt 1, att annan information visar att den behöriga myndigheten ger de nödvändiga garantierna.

b)

skall inledningen till punkt 4 ersättas med följande:

4. Närförteckningarupprättaselleruppdaterasskall särskilt de kriterier beaktas som förtecknas i artikel 46 ochartikel48.3iförordning(EG)nr882/2004.Hänsyn skall även tas till följande: och

c)

i punkt 4 skall leden 

b-h utgå.

7)

Artikel 14.2 b skall ersättas med följande:

b) allasärskildaimportkravsomfastställsenligtartikel48i förordning (EG) nr 882/2004.

8)

I artikel 18 skall punkterna 

17-20 utgå. Artikel 61 Upphävande av gemenskapsrättsakter 1. Direktiven 70/373/EEG, 85/591/EEG, 89/397/EEG, 93/99/EEG och 95/53/EG och besluten 93/383/EG, 98/728/EG och 1999/313/EG skall upphöra att gälla den 1 januari 2006. Direktiv 85/73/EEG skall upphöra att gälla den 1 januari 2008.

2.

Detillämpningsföreskriftersomharantagitspågrundvalav dessa rättsakter, särskilt de som avses i bilaga VIII, skall emellertid, under förutsättning att de inte strider mot bestämmelserna i denhärförordningen,fortsättaattgällaiavvaktanpåattnödvändigabestämmelserantagitspågrundvalavdenhärförordningen.

3.

Hänvisningar till de upphävda rättsakterna skall anses som hänvisningar till den här förordningen.

AVDELNING IX ALLMÄNNA BESTÄMMELSER Artikel 62 Kommittéförfarande

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002, eller, när det gäller frågor som framför allt rör växtskydd, av Ständiga kommittén för växtskydd som inrättats genom rådets beslut 76/894/EEG (

1 ).

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 3 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

3.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

4.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 63 Genomförandeåtgärder och övergångsbestämmelser 1. Degenomförandeåtgärderochövergångsbestämmelsersom krävs för att säkerställa att den här förordningen tillämpas på ett enhetligt sätt får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 62.3. Detta gäller särskilt:

a)

delegering av kontrolluppgifter till de kontrollorgan som avses i artikel 5 och som tilldelats kontrolluppgifter före denna förordnings ikraftträdande,

( 1 ) EGT L 340, 9.12.1976, s. 25.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/37

b)

alla ändringar med avseende på de standarder som avses i artikel 12.2,

c)

den bristande efterlevnad som anges i artikel 28 och som medför kostnader härrörande från ytterligare offentliga kontroller,

d)

utgifter som följer av artikel 54,

Artikel 65 Rapport till Europaparlamentet och rådet

1.

Kommissionenskallsenastden20maj2007överlämnaen rapport till Europaparlamentet och rådet.

2.

Rapporten skall i synnerhet innehålla en genomgång av erfarenheterna från tillämpningen av förordningen och särskilt beakta följande:

a) På nytt bedöma räckvidden, när det gäller djurhälsa och

e)

reglerförmikrobiologiska,fysikaliskaoch/ellerkemiskaana- 

djurskydd. lyservidoffentligkontroll,isynnerhetvidmisstankeomrisk, inbegripet övervakning av säkerheten med avseende på produkter som importeras från tredjeländer,

b)

Se till att andra sektorer bidrar till att finansiera den offentliga kontrollen genom att utöka verksamhetsförteckningen i bilaga IV, avsnitt A och i bilaga V, avsnitt A, med särskilt

f) fastställandeavvilkafodersomskallansesvarafoderavani-

beaktande av effekterna av gemenskapens hygienlagstiftning

avseende foder och livsmedel efter dess antagande.

maliskt ursprung enligt denna förordning.

c) Fastställa uppdaterade miniminivåer för avgifter som avses i

2.

Förattkunnatahänsyntilldensärskildakaraktärenhosför- bilagaIV,avsnittB,ochbilagaV,avsnittB,särskiltmedbeak- ordningarna (EEG) nr 2092/91, (EEG) nr 2081/92 och (EEG) nr 2082/92 får det i särskilda bestämmelser som skall antas i enlighetmedförfarandetiartikel62.3föreskrivasomnödvändiga undantag från bestämmelserna i den här förordningen och om anpassning av dessa. tande av riskfaktorer. 3. Kommissionenskallilämpligafalllåtarapportenåtföljasav relevanta förslag. Artikel 64 Ändring av bilagor och referenser till europeiska standarder I enlighet med förfarandet i artikel 62.3:

1.

fårbilagornatilldenhärförordningenuppdateras,utombilagorna I och VI, samt bilaga V, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 27.3, särskilt för att beakta administrativa förändringar och den vetenskapliga och/eller tekniska utvecklingen,

2.

fårreferensernatilldeeuropeiskastandardersomangesiden här förordningen uppdateras om CEN ändrar dessa referenser.

Artikel 66 Finansiellt stöd från gemenskapen 1. Nödvändiga anslag skall inom ramen för budgetförfarandet årligen beviljas för:

a)

kostnadernaförresorochuppehälle,somexperterfrånmedlemsstaterna åsamkas till följd av att de utsetts av kommissionen för att bistå dennas experter enligt artiklarna 45.1 och 46.1,

b)

utbildningen av kontrollpersonal enligt artikel 51,

c)

finansieringen av andra åtgärder som är nödvändiga för att säkerställa tillämpningen av den här förordningen.

L 191/38

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

2.

Åtgärdernaipunkt1cskallsärskiltomfattaanordnandeav konferenser, inrättande av databaser, publicering av information, organiseringavundersökningarochanordnandeavmötenföratt förbereda möten i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

3.

Gemenskapen får bevilja tekniskt och finansiellt stöd för organiseringen av den verksamhet som avses i artikel 50 inom ramen för kommissionens personella och finansiella resurser.

AVDELNING X SLUTBESTÄMMELSE Artikel 67 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning . Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2006. Artiklarna 27 och 28 skall dock tillämpas från och med den 1 januari 2007. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 29 april 2004.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

M. McDOWELL

Ordförande

Ordförande

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/39

BILAGA I TERRITORIER SOM AVSES I ARTIKEL 2.15

1.

Konungariket Belgien

2.

Konungariket Danmark utom Färöarna och Grönland

3.

Förbundsrepubliken Tyskland

4.

Konungariket Spanien utom Ceuta och Melilla

5.

Republiken Grekland

6.

Republiken Frankrike

7.

Irland

8.

Republiken Italien

9.

Storhertigdömet Luxemburg

10.

De regioner av Konungariket Nederländerna som är belägna i Europa

11.

Republiken Portugal

12.

Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

13.

Republiken Österrike

14.

Republiken Finland

15.

Konungariket Sverige.

L 191/40

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

BILAGA II BEHÖRIGA MYNDIGHETER KAPITEL I: ÄMNESOMRÅDEN FÖR UTBILDNING AV PERSONAL SOM UTFÖR OFFENTLIG KONTROLL

1.

Olika kontrollmetoder som revision, provtagning och inspektion.

2.

Kontrollförfaranden.

3.

Foder- och livsmedelslagstiftning.

4.

De olika leden i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan och eventuella risker för människors hälsa och i förekommande fall för djurs hälsa, växtskydd och för miljön.

5.

Bedömning av bristande efterlevnad av foder- och livsmedelslagstiftningen.

6.

Faror inom djuruppfödning samt foder- och livsmedelsproduktion.

7.

Utvärdering av tillämpningen av HACCP.

8.

Ledningssystem,t.ex.kvalitetssäkringsprogramsomfoder-ochlivsmedelsföretagensvararför,ochbedömningavdessa

 program om de är relevanta för bestämmelserna i foder- och livsmedelslagstiftningen.

9.

System för officiell certifiering.

10.

Beredskapsplanering för nödsituationer, inklusive kommunikation mellan medlemsstaterna och kommissionen.

11.

Rättsliga åtgärder och rättsverkningar till följd av offentlig kontroll.

12.

Granskning av skriftlig eller annan dokumentation, inklusive sådan som hänger samman med kvalifikationsprövning, ackreditering och riskvärdering, som kan vara relevant för bedömningen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen. Detta kan omfatta ekonomiska och handelsmässiga aspekter.

13.

Andra områden, inklusive djurhälsa och djurskydd, som är nödvändiga för att säkerställa att den offentliga kontrollen utförs i enlighet med denna förordning.

KAPITEL II: ÄMNESOMRÅDEN FÖR KONTROLLARBETET

1.

Denbehörigamyndighetensorganisationochförhållandetmellancentralabehörigamyndigheterochmyndighetertill vilka de har delegerat uppgifter för att genomföra offentlig kontroll.

2.

Förhållandet mellan behöriga myndigheter och kontrollorgan till vilka de har delegerat uppgifter i samband med offentlig kontroll.

3.

En redogörelse för målen.

4.

Personalens uppgifter, ansvar och skyldigheter.

5.

Provtagningsförfaranden, kontrollmetoder och kontrollteknik, tolkning av resultat och därav följande beslut.

6.

Kartläggnings- och övervakningsprogram.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/41

7.

Ömsesidigt stöd om den offentliga kontrollen förutsätter att mer än en medlemsstat vidtar åtgärder.

8.

Åtgärder som skall vidtas till följd av offentlig kontroll.

9.

Samarbete med andra enheter eller avdelningar vars ansvarsområden berörs.

10.

Kontroll av att provtagnings- och analysmetoderna samt andra mätningar är ändamålsenliga.

11.

Annan verksamhet eller information som krävs för att den offentliga kontrollen skall fungera effektivt.

L 191/42

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

BILAGA III KARAKTERISERING AV ANALYSMETODER

1.

Analysmetoderna bör karakteriseras i enlighet med följande kriterier:

a)

Noggrannhet.

b)

Tillämplighet (matris och koncentrationsintervall).

c)

Detektionsgräns.

d)

Bestämningsgräns.

e)

Precision.

f)

Repeterbarhet.

g)

Reproducerbarhet.

h)

Utbyte.

i)

Selektivitet.

j)

Känslighet.

k)

Linearitet.

l)

Mätosäkerhet.

m)

Andra kriterier, som får väljas efter behov.

2.

Precisionsvärdena i 1 e skall erhållas genom kollaborativ avprövning som utförts enligt ett internationellt vedertaget protokoll för kollaborativ avprövning (t.ex. ISO 5725:1994 eller IUPAC International Harmonised Protocol) eller grunda sig på provning av att kriterierna uppfylls om resultatkriterier för analysmetoder har fastställts. Värdena för repeterbarhetochreproducerbarhetskalluttryckaspåettinternationelltvedertagetsätt(t.ex.95%konfidensintervaller som definieras i ISO 5725:1994 eller IUPAC). Resultaten från den kollaborativa avprövningen skall publiceras eller hållas fritt tillgängliga.

3.

Analysmetoder som kan användas på samma sätt för olika varugrupper bör väljas framför metoder som endast kan användas för enskilda varor.

4.

Analysmetoder som endast kan valideras i ett enda laboratorium bör valideras enligt t.ex. IUPAC:s harmoniserade riktlinjer eller grunda sig på provning av att kriterierna uppfyllts om resultatkriterier för analysmetoder har fastställts.

5.

Analysmetoder som antas enligt denna förordning bör utarbetas enligt den standard för analysmetoder som rekommenderas av Internationella standardiseringsorganisationen.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/43

BILAGA IV VERKSAMHETER OCH MINIMINIVÅER FÖR AVGIFTER ELLER PÅLAGOR I SAMBAND MED DEN OFFENTLIGA KONTROLLEN AV ANLÄGGNINGAR INOM GEMENSKAPEN AVSNITT A: VERKSAMHETER

1.

Verksamheter som omfattas av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG, 93/119/EG och 96/23/EG och för vilka medlemsstaterna för närvarande tar ut avgifter enligt direktiv 85/73/EEG.

2.

Godkännande av foderanläggningar.

AVSNITT B: MINIMIAVGIFTER Medlemsstaternaskalltautminstföljandeminimiavgifterellerminimipålagorisambandmedkontrollernärdetgällermotsvarande förteckning över produkter. KAPITEL I Miniminivåer för avgifter eller pålagor för besiktning i samband med slakt

a)

Nötkött

 vuxna nötkreatur:

5 euro/djur

 unga nötkreatur:

2 euro/djur

b)

Hovdjur/hästdjur:

3 euro/djur

c)

Griskött: djur med en slaktvikt som

 understiger 25 kg:

0,5 euro/djur

 överstiger eller är lika med 25 kg:

1 euro/djur

d)

Får- och getkött: djur med en slaktvikt som

 understiger 12 kg:

0,15 euro/djur

 överstiger eller är lika med 12 kg:

0,25 euro/djur

e)

Kött av fjäderfä

 fjäderfä av släktet Gallus och pärlhöns:

0,005 euro/djur

 ankor och gäss:

0,01 euro/djur

 kalkoner:

0,025 euro/djur

 kött av uppfödda kaniner:

0,005 euro/djur KAPITEL II Miniminivåer för avgifter eller pålagor för kontroll av styckningsanläggningar

Per ton kött:

nötkött, kalvkött, griskött, hästkött, får- och getkött:

2 euro

fjäderfä och kött av uppfödda kaniner:

1,5 euro

kött från hägnat vilt samt kött av vilt:

småvilt (fåglar och marklevande vilt):

1,5 euro

kött från ratiter (struts, emu, nandufågel):

3 euro

vildsvin och idisslare:

2 euro

L 191/44

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

KAPITEL III

Miniminivåer för avgifter eller pålagor för bearbetningsanläggningar för vilt

a)

Småvilt (fågel):

0,005 euro/djur

b)

Småvilt (marklevande):

0,01 euro/djur

c)

Ratiter:

0,5

euro/djur

d)

Landdäggdjur:

 vildsvin:

1,5

euro/djur

 idisslare:

0,5

euro/djur

KAPITEL IV Miniminivåer för avgifter eller pålagor för mjölkproduktion

1 euro per 30 ton och

0,5 euro per ton därefter

KAPITEL V Miniminivåer för avgifter eller pålagor för produktion och utsläppande på marknaden av fiskeriprodukter och vattenbruksprodukter

a)

När fiskeriprodukter och vattenbruksprodukter släpps ut på marknaden för första gången:

1 euro/ton för de första 50 tonnen i månaden,

0,5 euro/ton därefter.

b)

Första försäljningen på fiskmarknaden:

0,5 euro/ton för de första 50 tonnen i månaden,

0,25 euro/ton därefter.

c)

Första försäljning vid bristande eller otillräcklig gradering av produktens färskhet och/eller storlek i enlighet med förordningarna (EEG) nr 103/76 och nr 104/76:

1 euro/ton för de första 50 tonnen i månaden,

0,5 euro/ton därefter.

De avgifter som tas ut för de arter som anges i bilaga II till kommissionens förordning (EEG) nr 3703/85 får inte överstiga 50 euro per sändning. Medlemsstaterna skall ta ut 0,5 euro/ton för bearbetning av fiskeri- och vattenbruksprodukter.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/45

BILAGA V VERKSAMHETER OCH MINIMINIVÅER FÖR AVGIFTER ELLER PÅLAGOR FÖR OFFENTLIG KONTROLL AV VAROR OCH LEVANDE DJUR SOM INFÖRS I GEMENSKAPEN AVSNITT A: VERKSAMHETER ELLER KONTROLLER Verksamheter som omfattas av direktiven 97/78/EG och 91/496/EEG och för vilka medlemsstaterna för närvarande tar ut avgifter enligt direktiv 85/73/EEG. AVSNITT B: AVGIFTER ELLER PÅLAGOR KAPITEL I Avgifter för importerat kött Minimiavgifterna för offentlig kontroll av import av kött fastställs till:

55 euro per sändning upp till 6 ton,

och därefter

9 euro per ton upp till 46 ton,

eller

420 euro per sändning över 46 ton.

KAPITEL II Avgifter för importerade fiskeriprodukter

1.

Minimiavgifterna för offentlig kontroll av import av fiskeriprodukter fastställs till:

55 euro per sändning upp till 6 ton,

och därefter

9 euro per ton upp till 46 ton,

eller

420 euro per sändning över 46 ton.

2.

Ovanstående belopp skall för offentlig kontroll av import av fiskeriprodukter som transporteras som styckegods vara:

600 euro per fartyg med en last av fiskeriprodukter upp till 500 ton,

1 200 euro per fartyg med en last av fiskeriprodukter upp till 1 000 ton,

2 400 euro per fartyg med en last av fiskeriprodukter upp till 2 000 ton,

3 600 euro per fartyg med en last av fiskeriprodukter över 2 000 ton.

L 191/46

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

3.

När det gäller fiskeriprodukter som fångats i sin naturliga miljö och som landats direkt av ett fiskefartyg som för ett tredjelands flagga skall bestämmelserna i bilaga IV, avsnitt B, kapitel V a gälla.

KAPITEL III Avgifter eller pålagor för köttprodukter, kött av fjäderfä, viltkött, kaninkött, kött från hägnat vilt, biprodukter och foder av animaliskt ursprung

1.

Minimiavgiften för offentlig kontroll av import av andra produkter av animaliskt ursprung än dem i kapitlen I och II eller av biprodukter av animaliskt ursprung eller foder fastställs till:

55 euro per sändning upp till 6 ton,

och därefter

9 euro per ton upp till 46 ton,

eller

420 euro per sändning över 46 ton.

2.

Ovanstående belopp skall för offentlig kontroll av import av andra produkter av animaliskt ursprung än de som anges i kapitlen I och II, biprodukter av animaliskt ursprung eller foder som transporteras som styckegods vara:

600 euro per fartyg med en last av produkter upp till 500 ton,

1 200 euro per fartyg med en last av produkter upp till 1 000 ton,

2 400 euro per fartyg med en last av produkter upp till 2 000 ton,

3 600 euro per fartyg med en last av produkter över 2 000 ton.

KAPITEL IV Avgifter vid transitering av sändningar av varor och levande djur genom gemenskapen Avgiftenellerpålaganföroffentligkontrollavtransiteringenavvarorochlevandedjurgenomgemenskapenskallfastställas till minst 30 euro, varvid beloppet skall ökas med 20 euro per kvarts timme för varje tjänsteman som medverkar vid kontrollerna. KAPITEL V Avgifter för importerade levande djur

1.

Avgiften för offentlig kontroll av import av levande djur fastställs:

a)

för nötboskap, hästdjur, svin, får, getter, fjäderfä, kaniner och vilt samt landdäggdjuren vildsvin eller idisslare till:

55 euro per sändning upp till 6 ton,

och därefter

9 euro per ton upp till 46 ton,

eller

420 euro per sändning över 46 ton.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/47

b)

Förandradjurarterfastställsavgiftentilldenfaktiskainspektionskostnaden,antingenperdjurellerperimporterat ton, motsvarande:

55 euro per sändning upp till 46 ton, eller

420 euro per sändning över 46 ton.

Dessa miniminivåer skall inte gälla import av arter som anges i kommissionens beslut 92/432/EEG.

2.

På en medlemsstats begäran, som skall åtföljas av lämpligt skriftligt underlag och göras i enlighet med förfarandet i artikel 18 i direktiv 89/662/EEG, får lägre avgifter tillämpas för import från visst tredjeland.

L 191/48

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

BILAGA VI KRITERIER SOM SKALL BEAKTAS VID BERÄKNINGEN AV AVGIFTER

1.

Löner till den personal som medverkar i offentliga kontroller.

2.

Kostnader för den personal som medverkar vid offentlig kontroll, inklusive kostnader för utrymmen, verktyg, utrustning, utbildning, resor och andra tillhörande kostnader.

3.

Kostnader för provtagning och laboratorieanalyser.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/49

BILAGA VII GEMENSKAPENS REFERENSLABORATORIER

I.

Gemenskapens referenslaboratorier för foder och livsmedel

1.

Gemenskapens referenslaboratorium för mjölk och mjölkprodukter

Afssa-Lerhqa 94700 Maison Alfort Frankrike

2.

Gemenskapens referenslaboratorier för analys och testning avseende zoonoser (salmonella)

Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) 3720 BA Bilthoven Nederländerna

3.

Gemenskapens referenslaboratorium för kontroll av marina biotoxiner

Ministerio de Sanidad y Consumo Vigo Spanien

4.

Gemenskapens referenslaboratorium för kontroll av viral och bakteriell kontamination av tvåskaliga blötdjur

The laboratory of the Centre for Environment Fisheries and Aquaculture Science Weymouth Förenade kungariket

5.

Gemenskapens referenslaboratorier för restsubstanser

a)

För de restsubstanser som förtecknas i bilaga I, grupp A 1, 2, 3, 4, grupp B 2 d och grupp B 3 d till rådets direktiv 96/23/EG

Rijksinstituut voor Volksgezondheid en Milieu (RIVM) 3720 BA Bilthoven Nederländerna

b)

FörderestsubstansersomförtecknasibilagaI,gruppB1ochgruppB3etillrådetsdirektiv96/23/EGsamt karbadox och olakindox

Laboratoires détudes et de recherche sur les médicaments vétérinaires et les désinfectants Afssa Site de Fougères BP 90203 Frankrike

c)

För de restsubstanser som förtecknas i bilaga I, grupp A 5 och grupp B 2 a, b, e till rådets direktiv 96/23/EG

Bundesamt für Verbraucherschutz und Lebensmittelsicherheit (BVL) Postfach 140162

D-53056 Bonn

L 191/50

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

d)

FörderestsubstansersomförtecknasibilagaI,gruppB2cochgruppB3a,b,ctillrådetsdirektiv96/23/EG

Istituto Superiore di Sanità I-00161 Rom

6.

Gemenskapens referenslaboratorium för TSE

Det laboratorium som avses i kapitel B i bilaga X till förordning (EG) nr 999/2001.

7.

Gemenskapens referenslaboratorium för fodertillsatser

Det laboratorium som avses i bilaga II i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser ( 1 ).

8.

Gemenskapens referenslaboratorium för genetiskt modifierade organismer (GMO)

Det laboratorium som avses i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder ( 2 ).

9.

Gemenskapens referenslaboratorium för material avsedda att komma i kontakt med livsmedel Kommissionens gemensamma forskningscentrum.

II.

Gemenskapens referenslaboratorier för djurhälsa 

p.m.

( 1 ) EUT L 268, 18.10.2003, s. 29. ( 2 ) EUT L 268, 18.10.2003, s. 1.

28.5.2004

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 191/51

BILAGA VIII TILLÄMPNINGSFÖRESKRIFTER SOM SKALL FORTSÄTTA ATT GÄLLA ENLIGT ARTIKEL 61

1.

Tillämpningsföreskrifter som antagits på grundval av direktiv 70/373/EEG av den 20 juli 1970 om införande av gemenskapsmetoder för provtagning och analys vid den officiella foderkontrollen

a)

Kommissionensförstadirektiv71/250/EEGavden15juni1971omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (

1 ).

b)

Kommissionensandradirektiv71/393/EEGavden18november1971omgemenskapsmetoderföranalysvidden officiella foderkontrollen (

2 ).

c)

Kommissionenstredjedirektiv72/199/EEGavden27april1972omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (

3 ).

d)

Kommissionens fjärde direktiv 73/46/EEG av den 5 december 1972 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (

4 ).

e)

Kommissionensförstadirektiv76/371/EEGavden1mars1976omgemenskapsmetoderförprovtagningvidden officiella foderkontrollen (

5 ).

f)

Kommissionenssjundedirektiv76/372/EEGavden1mars1976omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (

6 ).

g)

Kommissionens åttonde direktiv 78/633/EEG av den 15 juni 1978 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (

7 ).

h)

Kommissionensniondedirektiv81/715/EEGavden31juli1981omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (

8 ).

i)

Kommissionenstiondedirektiv84/425/EEGavden25juli1984omgemenskapsmetoderföranalysviddenofficiella foderkontrollen (

9 ).

j)

Kommissionens elfte direktiv 93/70/EEG av den 28 juli 1993 om gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (

10 ).

k)

Kommissionens tolfte direktiv 93/117/EEG av den 17 december 1993 om fastställande av gemenskapsmetoder för analys vid den officiella foderkontrollen (

11 ).

l)

Kommissionensdirektiv98/64/EGavden3september1998omfastställandetavgemenskapsmetoderföranalys av aminosyror, råoljor och råfetter och olakindox i djurfoder (

12 ). ( 1 ) EGT L 155, 12.7.1971, s. 13. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/27/EG (EGT L 118, 6.5.1999, s. 36). ( 2 ) EGT L 279, 20.12.1971, s. 7. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 98/64/EG (EGT L 257, 19.9.1998, s. 14). ( 3 ) EGT L 123, 29.5.1972, s. 6. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/79/EG (EGT L 209, 7.8.1999, s. 23). ( 4 ) EGT L 83, 30.3.1973, s. 21. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/27/EG. ( 5 ) EGT L 102, 15.4.1976, s. 1. ( 6 ) EGT L 102, 15.4.1976, s. 8. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 94/14/EG (EGT L 94, 13.4.1994, s. 30). ( 7 ) EGT L 206, 29.7.1978, s. 43. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 84/4/EEG (EGT L 15, 18.1.1984, s. 28). ( 8 ) EGT L 257, 10.9.1981, s. 38. ( 9 ) EGT L 238, 6.9.1984, s. 34. ( 10 ) EGT L 234, 17.9.1993, s. 17. ( 11 ) EGT L 329, 30.12.1993, s. 54. ( 12 ) EGT L 257, 19.9.1998, s. 14.

L 191/52

SV

Europeiska unionens officiella tidning

28.5.2004

m)

Kommissionensdirektiv2003/126/EGavden23december2003omanalysmetoderföridentifieringavbeståndsdelar av animaliskt ursprung i foder för den officiella foderkontrollen (

1 ).

n)

Kommissionensdirektiv1999/27/EGavden20april1999omfastställandeavgemenskapsmetoderföranalysav amprolium, diclazuril och karbadox i djurfoder (

2 ).

o)

Kommissionens direktiv 1999/76/EG av den 23 juli 1999 om fastställande av gemenskapsmetoder för bestämning av natriumlasalocid i foder (

3 ).

p)

Kommissionensdirektiv2000/45/EGavden6juli2000omfastställandeavgemenskapsmetoderförbestämning av 

A-vitamin, E-vitamin och tryptofan i djurfoder ( 4 ).

q)

Kommissionens direktiv 2002/70/EG av den 26 juli 2002 om fastställande av krav för bestämning av gränsvärden för dioxiner och dioxinlika PCB i foder (

5 ).

2.

Tillämpningsföreskrifter som antagits på grundval av direktiv 95/53/EG av den 25 oktober 1995 om fastställande av principerna för organisationen av officiell kontroll på djurfoderområdet

Kommissionens direktiv 98/68/EG av den 10 september 1998 om fastställande av det standarddokument som avses i artikel 9.1 i rådets direktiv 95/53/EG och av vissa regler för kontroller vid införsel till gemenskapen av djurfoder från tredje land ( 6 ). ( 1 ) EUT L 339, 24.12.2003, s. 78. ( 2 ) EGT L 118, 6.5.1999, s. 36. ( 3 ) EGT L 207, 6.8.1999, s. 13. ( 4 ) EGT L 174, 13.7.2000, s. 32. ( 5 ) EGT L 209, 6.8.2002, s. 15. ( 6 ) EGT L 261, 24.9.1998, s. 32.

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/1

SV

I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ( 1 ), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

I förteckningen i bilaga I till fördraget upptas levande djur och livsmedel av animaliskt ursprung. Djurhållning inom lantbruket och utsläppande på marknaden av livsmedel av animaliskt ursprung utgör en viktig inkomstkälla för lantbrukarna. En rationell utveckling av denna sektor kan uppnås med hjälp av veterinära åtgärder i syfte att förbättra folk- och djurhälsa inom gemenskapen.

(2)

Det är av största vikt att människor skyddas mot sjukdomar och infektioner som direkt eller indirekt kan överföras mellan djur och människor (zoonoser).

(3)

Zoonoser som kan överföras genom livsmedel kan förorsaka mänskligt lidande och medföra ekonomiska förluster för livsmedelsproducenter och livsmedelsindustrin.

( 1 ) EGT C 304 E, 30.10.2001, s. 260. ( 2 ) EGT C 94, 18.4.2002, s. 18. ( 3 ) Europaparlamentets yttrande av den 15 maj 2002 (EUT C 180 E, 31.7.2003, s. 160), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 februari 2003 (EUT C 90 E, 15.4.2003, s. 25) samt Europaparlamentets ståndpunkt av den 19 juni 2003 (ännu inte offentliggjort i EUT). Rådets beslut av den 29 september 2003.

(4)

Zoonoser som överförs via andra källor än livsmedel, t.ex. genom kontakt med vilda djur och sällskapsdjur, är också ett problem.

(5)

Zoonoser på primärproduktionsnivå måste kontrolleras på tillfredsställande sätt för att målen i denna förordning skall uppnås. När det gäller direkt leverans av små kvantiteter primärprodukter från det livsmedelsföretag som producerar dem till slutkonsumenten eller till lokala affärer är det emellertid lämpligt att skydda folkhälsan genom nationell lagstiftning. I detta fall finns det nära förbindelser mellan producent och konsument. Sådan produktion bör inte utgöra något större bidrag till den genomsnittliga förekomsten av zoonoser i djurpopulationen inom gemenskapen som helhet. De allmänna kraven för provtagning och analys är kanske inte praktiska eller lämpliga för de producenter med ett mycket litet antal djur som finns i regioner med särskilda geografiska begränsningar.

(6)

I rådets direktiv 92/117/EEG av den 17 december 1992 om skyddsåtgärder mot specifika zoonoser och zoonotiska agenser hos djur och animaliska produkter för att förhindra utbrott av livsmedelsburna infektioner och förgiftningar (

4 ) föreskrivs att ett övervakningssystem för vissa zoonoser skall införas samt att salmonella i vissa fjäderfäbesättningar skall bekämpas.

(7)

I det direktivet krävdes att medlemsstaterna för kommissionen skulle redovisa de nationella åtgärder som de vidtog för att uppnå direktivets syften och att medlemsstaterna skulle införa program för övervakning av salmonella hos fjäderfä. Detta krav har dock tillfälligt upphört genom rådets direktiv 97/22/EG (

5 ) om ändring av direktiv 92/117/EEG i avvaktan på den översyn som föreskrivs i artikel 15a i direktiv 92/117/EEG. ( 4 ) EGT L 62, 15.3.1993, s. 38. Direktivet senast ändrat genom rådets förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). ( 5 ) EGT L 113, 30.4.1997, s. 9.

L 325/2

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

(8)

Många av medlemsstaterna har redan lämnat in sina program för övervakning av salmonella, och dessa har godkänts av kommissionen. Samtliga medlemsstater måste därutöver från och med den 1 januari 1998 uppfylla de minimiåtgärder avseende salmonella som anges i avdelning I i bilaga III till direktiv 92/117/EEG samt införa bestämmelser om vilka åtgärder som skall vidtas för att undvika att ett jordbruksföretag drabbas av salmonella.

(9)

Dessa minimiåtgärder inriktar sig på övervakning och kontroll av salmonella i avelsbesättningar av 

Gallus gallus . Enligt direktiv 92/117/EEG skall särskilda åtgärder vidtas för att bekämpa infektionen då serotyper av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium påvisas och bekräftas i proven.

(10)

Bestämmelser om övervakning och bekämpning av vissa zoonoser i djurpopulationer återfinns även i annan gemenskapslagstiftning. Sådana finns särskilt i rådets direktiv 64/432/EEG av den 26 juni 1964 om djurhälsoproblem som påverkar handeln med nötkreatur och svin inom gemenskapen (

1 ) när det gäller bovin tuberkulos och bovin brucellos. I rådets direktiv 91/68/EEG av den 28 januari 1991 om djurhälsovillkor för handeln med får och getter inom gemenskapen ( 2 ) behandlas ovin och kaprin brucellos. Denna förordning bör inte leda till onödig dubblering av dessa befintliga bestämmelser.

(11)

Framtida gemenskapslagstiftning om livsmedelshygien bör emellertid dessutom innehålla bestämmelser om särskilda aspekter av förebyggande, bekämpning och övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen samt särskilda krav för livsmedlens mikrobiologiska kvalitet.

(12)

Enligt direktiv 92/117/EEG skall data samlas in om förekomsten av zoonoser och zoonotiska smittämnen i foder, djur, livsmedel och hos människor. Även om det system som används för att samla in data inte har harmoniserats och därför inte tillåter jämförelser mellan medlemsstaterna, utgör det en grund för bedömningen av den nuvarande situationen beträffande zoonoser och zoonotiska smittämnen inom gemenskapen.

(13)

De data som samlats in via systemet visar att vissa zoonotiska smittämnen, nämligen 

Salmonella spp. och Campylobacter spp., orsakar majoriteten av zoonosfall hos människor. Det verkar som om antalet salmonellafall hos människor är på nedgång, särskilt sådana som orsakats av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium , ( 1 ) EGT 121, 29.7.1964, s. 1977/64. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning nr 1226/2002/EG (EGT L 179, 9.7.2002, s. 13). ( 2 ) EGT L 46, 19.2.1991, s. 19. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003. vilket visar att gemenskapens bekämpningsåtgärder i detta avseende har varit framgångsrika. Det är dock troligt att många fall aldrig rapporteras och att de data som samlas in därför inte ger en fullständig bild av situationen.

(14)

Vetenskapliga kommittén för veterinära åtgärder till skydd för människors hälsa ansåg i sitt yttrande om zoonoser av den 12 april 2000 att de åtgärder som vidtagits fram till denna tidpunkt för att bekämpa livsmedelsburna zoonotiska infektioner var otillräckliga. Den ansåg vidare att de epidemiologiska data som samlades in av medlemsstaterna var ofullständiga och inte helt jämförbara. Kommittén rekommenderade därför att övervakningsåtgärderna skulle förbättras och angav samtidigt olika alternativ för riskhantering.

(15)

Det är följaktligen nödvändigt att förbättra nuvarande bekämpningssystem för vissa zoonotiska smittämnen. Samtidigt kommer bestämmelserna i direktiv 92/117/ EEG om ett system för övervakning och insamling av data att ersättas av bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/99/EG av den 17 november 2003 om övervakning av zoonoser och zoonotiska smittämnen, om ändring av rådets beslut 90/424/EEG och om upphävande av rådets direktiv 92/117/EEG (

3 ).

(16)

Bekämpningen bör in princip omfatta hela livsmedelskedjan från gård till bord.

(17)

Bekämpningen bör i allmänhet regleras genom gemenskapens bestämmelser på områdena foder, djurhälsa och livsmedelshygien.

(18)

För vissa zoonoser och zoonotiska smittämnen är det dock nödvändigt att fastställa särskilda krav för bekämpningen.

(19)

Dessa särskilda krav bör grunda sig på de mål som satts upp för att minska förekomsten av zoonoser och zoonotiska smittämnen.

(20)

Målen bör fastställas för zoonoser och zoonotiska smittämnen i olika djurpopulationer, med särskilt beaktande av deras frekvens och epidemiologiska utveckling i djur- och människopopulationer, foder och livsmedel, deras skadlighet för människor, deras potentiella ekonomiska konsekvenser, vetenskapliga utlåtanden samt förekomsten av lämpliga åtgärder för att minska deras prevalens. Vid behov kan mål också fastställas för andra delar av livsmedelskedjan.

( 3 ) Se sidan 31 i detta nummer av EUT.

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/3

SV

(21)

För att ovannämnda mål skall kunna uppnås i god tid bör medlemsstaterna införa särskilda kontrollprogram, som bör godkännas av gemenskapen.

(22)

Huvudansvaret för livsmedelssäkerheten bör ligga på foder- och livsmedelsföretagaren. Medlemsstaterna bör därför främja utvecklingen av kontrollprogram som omfattar hela sektorer.

(23)

Det är möjligt att medlemsstaterna och foder- och livsmedelsföretagaren vill använda sig av särskilda bekämpningsmetoder i sina kontrollprogram. Vissa metoder kanske dock inte kan godtas, särskilt om de försvårar måluppfyllelsen i allmänhet, interfererar specifikt på nödvändiga testsystem eller skapar potentiella risker för folkhälsan. Lämpliga förfaranden bör därför fastställas, som gör det möjligt för kommissionen att besluta att vissa bekämpningsmetoder inte får användas inom kontrollprogrammen.

(24)

Det är också möjligt att det finns eller kommer att tas fram bekämpningsmetoder som i sig själva inte omfattas av några gemenskapsbestämmelser om produktgodkännande, men som skulle kunna bidra till att målen för minskad prevalens av vissa zoonoser och zoonotiska smittämnen lättare uppfylls. Det bör därför vara möjligt att godkänna användning av sådana metoder på gemenskapsnivå.

(25)

Det kommer att vara nödvändigt att se till att återbesättningen av djur görs från flockar eller besättningar som har kontrollerats enligt bestämmelserna i denna förordning. Testresultaten från ett pågående särskilt kontrollprogram bör meddelas den som köper djur. Gemenskapslagstiftningen om handel inom gemenskapen och om import från tredje land, särskilt när det gäller sändningar av levande djur och kläckägg, bör därför kompletteras med särskilda krav. Motsvarande ändringar bör också göras i direktiv 64/432/EEG, rådets direktiv 72/462/EEG av den 12 december 1972 om hälsoproblem och problem som rör veterinärbesiktning vid import från tredje land av nötkreatur, svin och färskt kött (

1 ) och rådets direktiv 90/539/EEG av den 15 oktober 1990 om djurhälsovillkor för handel inom gemenskapen med och för import från tredje land av fjäderfä och kläckningsägg ( 2 ). ( 1 ) EGT L 302, 31.12.1972, s. 28. Direktivet senast ändrat genom kommissionens förordning (EG) nr 807/2003 (EGT L 122, 16.5.2003, s. 36). ( 2 ) EGT L 303, 31.10.1990, s. 6. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003.

(26)

Antagandet av denna förordning bör inte ha några konsekvenser för de tilläggsgarantier som Finland och

Sverige fick vid anslutningen till gemenskapen och som har bekräftats av kommissionens besluten 94/968/EG ( 3 ), 95/50/EG ( 4 ), 95/160/EG ( 5 ), 95/161/EG ( 6 ), 95/168/ EG ( 7 ) och rådets besluten 95/409/EG ( 8 ), 95/410/EG ( 9 ) och 95/411/EG ( 10 ). I förordningen bör det anges bestämmelser för ett förfarande som under en övergångsperiod beviljar garantier åt alla medlemsstater som har ett godkänt nationellt kontrollprogram som går utöver gemenskapens minimikrav avseende salmonella. Resultaten från provtagningar på levande djur och kläckägg som saluförs i en sådan medlemsstat bör uppfylla de kriterier som fastställs i kontrollprogrammet på nationell nivå. I framtida gemenskapslagstiftning om hygien för livsmedel av animaliskt ursprung bör det föreskrivas ett liknande förfarande vad avser kött och konsumtionsägg.

(27)

Tredje länder som exporterar till gemenskapen måste samtidigt som åtgärder tillämpas i gemenskapen genomföra likvärdiga åtgärder för bekämpning av zoonoser.

(28)

Vad gäller bekämpning av salmonella tyder de flesta föreliggande data på att fjäderfäprodukter utgör en viktig källa till salmonella hos människor. Bekämpningsåtgärder bör därför tillämpas vid denna typ av produktion, vilket betyder att de åtgärder som inleddes under direktiv 92/117/EEG bör utvidgas. För produktion av konsumtionsägg är det av betydelse att särskilda åtgärder fastställs för utsläppande på marknaden av produkter från flockar som vid provtagning inte har befunnits fria från salmonella. För kött från fjäderfä är målet att det kött som släpps ut på marknaden med rimlig säkerhet är fritt från relevant salmonella. Livsmedelsföretagarna behöver en övergångsperiod för att anpassa sig till de planerade åtgärderna, som i sin tur kan utvidgas, bland annat med hänsyn till den vetenskapliga riskbedömningen.

(29)

Det är lämpligt att utse nationella referenslaboratorier och referenslaboratorier i gemenskapens regi för att ge råd och stöd i frågor som omfattas av denna förordning.

(30)

För att säkerställa att denna förordning tillämpas på ett enhetligt sätt, bör det fastställas bestämmelser om genomförandet av kontroller och inspektioner i gemenskapens regi i enlighet med annan gemenskapslagstiftning på detta område.

( 3 ) EGT L 371, 31.12.1994, s. 36. ( 4 ) EGT L 53, 9.3.1995, s. 31. ( 5 ) EGT L 105, 9.5.1995, s. 40. Beslutet senast ändrat genom beslut 97/278/EG (EGT L 110, 26.4.1997, s. 77). ( 6 ) EGT L 105, 9.5.1995, s. 44. Beslutet senast ändrat genom beslut 97/278/EG. ( 7 ) EGT L 109, 16.5.1995, s. 44. Beslutet senast ändrat genom beslut 97/278/EG. ( 8 ) EGT L 243, 11.10.1995, s. 21. Beslutet ändrat genom beslut 98/ 227/EG (EGT L 87, 21.3.1998, s. 14). ( 9 ) EGT L 243, 11.10.1995, s. 25. Beslutet ändrat genom beslut 98/ 227/EG. ( 10 ) EGT L 243, 11.10.1995, s. 29. Beslutet ändrat genom beslut 98/ 227/EG.

L 325/4

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

(31)

Det bör fastställas ändamålsenliga förfaranden för att ändra vissa bestämmelser i denna förordning till följd av den tekniska och vetenskapliga utvecklingen och för att anta tillämpningsföreskrifter och övergångsbestämmelser.

(32)

För att kunna ta hänsyn till den tekniska och vetenskapliga utvecklingen bör ett nära och välfungerande samarbete mellan kommissionen och medlemsstaterna säkerställas inom ramen för den ständiga kommitté som inrättades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. (

1 )

(33)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/ 468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

2 ). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL 1 INLEDANDE BESTÄMMELSER Artikel 1 Syfte och räckvidd

1.

Syftet med denna förordning är att säkerställa att ändamålsenliga och effektiva åtgärder vidtas för att upptäcka och bekämpa salmonella och andra zoonotiska smittämnen vid alla relevanta led inom produktion, bearbetning och distribution i synnerhet på primärproduktionsnivå inbegripet i foder i syfte att minska deras förekomst och de risker de medför för folkhälsan.

2.

Förordningen omfattar följande:

a)

Fastställande av mål för att minska prevalensen av vissa zoonoser i djurpopulationer

i)

i primärproduktionsledet, och

ii)

när så är lämpligt för berörda zoonoser och zoonotiska smittämnen, i andra led i livsmedelskedjan, inklusive i livsmedel och i foder.

b)

Godkännande av särskilda bekämpningsprogram, som utarbetats av medlemsstaterna och livsmedelsföretag och foderföretag.

c)

Antagande av särskilda bestämmelser om vissa bekämpningsmetoder som används för att minska prevalensen av zoonoser och zoonotiska smittämnen.

d)

Antagande av bestämmelser om handeln inom gemenskapen med vissa djur och om import från tredje land av sådana djur och produkter därav.

( 1 ) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. ( 2 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

3.

Denna förordning skall inte tillämpas på primärproduk-

tion

a)

för privat enskilt bruk, eller

b)

som leder till direkt leverans, från producenten, av små mängder primärprodukter till slutkonsumenten eller till lokala detaljhandelsanläggningar som levererar primärprodukter direkt till slutkonsumenten.

4.

Medlemsstaterna skall i nationell lagstiftning fastställa regler för reglering av den verksamhet som avses i punkt 3 b. Sådana nationella regler skall garantera att förordningens mål uppnås.

5.

Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av mer specifika gemenskapsbestämmelser om djurhälsa, foder, livsmedelshygien, smittsamma sjukdomar hos människan, hälsa och säkerhet på arbetsplatsen, genteknik och transmissibel spongiform encefalopati.

Artikel 2 Definitioner I denna förordning används följande definitioner:

1.

Definitionerna i förordning (EG) nr 178/2002 skall användas.

2.

Definitionerna i direktiv 2003/99/EG skall användas.

3.

Även följande definitioner skall användas:

a)

besättning : ett eller en grupp av djur som hålls i en anläggning som en epidemiologisk enhet.

b)

flock : alla fjäderfän med samma hälsostatus som hålls på samma fastighet eller inom samma inhägnad och som utgör en enda epidemiologisk enhet; för fjäderfä som hålls inomhus omfattar detta alla fåglar som delar samma luftvolym. Artikel 3 Behöriga myndigheter

1.

Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter för tillämpningen av denna förordning samt underrätta kommissionen om detta. Om en medlemsstat utser fler än en behörig myndighet, skall den

a)

underrätta kommissionen om vilken behörig myndighet som skall fungera som kontaktpunkt för kontakter med kommissionen, och

b)

se till att de behöriga myndigheterna samarbetar så att det garanteras att kraven i denna förordning genomförs på rätt sätt.

2.

Den eller de behöriga myndigheterna skall särskilt ansvara för följande:

a)

Utarbeta sådana program som föreskrivs i artikel 5.1 och förbereda nödvändiga ändringar av programmen, särskilt mot bakgrund av de data och resultat som erhålls.

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/5

SV

b)

Samla in alla data som är nödvändiga för att utvärdera de använda metoderna samt resultaten från de nationella kontrollprogram som föreskrivs i artikel 5 och varje år överlämna dessa data och resultat till kommissionen, inbegripet resultatet från eventuella undersökningar, med beaktande av de bestämmelser som fastställts i enlighet med artikel 9.1 i direktiv 2003/99/EG.

c)

Genomföra regelbundna kontroller på plats av livsmedelsföretagen och, vid behov på foderföretagen, för att kontrollera efterlevnaden av denna förordning.

KAPITEL II GEMENSKAPENS MÅL Artikel 4 Gemenskapens mål för att minska prevalensen av zoonoser och zoonotiska smittämnen 1. Gemenskapsmål skall fastställas för att minska prevalensen av de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i första kolumnen i bilaga I inom de djurpopulationer som förtecknas i andra kolumnen i samma bilaga, med beaktande särskilt av följande:

a)

Erfarenheter av gällande nationell lagstiftning.

b)

Information som överlämnats till kommissionen eller Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i enlighet med gällande gemenskapskrav, särskilt i samband med de uppgifter som föreskrivs i direktiv 2003/99/EG, särskilt artikel 5 i detta.

Målen och eventuella ändringar av dessa skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

2.

Målen i punkt 1 skall omfatta åtminstone följande:

a)

Ett tal som anger

i)

den högsta procentuella andel epidemiologiska enheter som får visa positiv reaktion, och/eller

ii)

den lägsta procentuella minskning av antalet epidemiologiska enheter som får visa positiv reaktion.

b)

Den maximala tidsfrist inom vilken målet måste uppnås.

c)

Definition av de epidemiologiska enheter som avses i a.

d)

Fastställande av de provtagningsprogram som är nödvändiga för att kontrollera om målet har uppnåtts.

e)

När det är relevant, definition av de serotyper som är av betydelse för folkhälsan eller av andra undergrupper av zoonoser eller zoonotiska smittämnen som förtecknas i första kolumnen i bilaga I, med beaktande av de allmänna kriterier som förtecknas i punkt 6 c och alla specifika kriterier som anges i bilaga III.

3.

Gemenskapens mål skall första gången fastställas före de relevanta datum som anges i fjärde kolumnen i bilaga I.

4.

a) När varje gemenskapsmål definieras, skall kommissionen lägga fram en analys om de kostnader och den nytta som förväntas. I denna analys skall särskilt hänsyn tas till de kriterier som fastställs i punkt 6 c. Medlemsstaterna skall på begäran ge kommissionen allt nödvändigt stöd för att möjliggöra förberedelsen av analysen.

b)

Varje gång innan kommissionen föreslår ett gemenskapsmål skall den rådgöra med medlemsstaterna i den kommitté det hänvisas till i artikel 14.1 om resultaten av analysen.

c)

Mot bakgrund av resultaten av denna analys och samrådet med medlemsstaterna skall kommissionen när så är lämpligt föreslå gemenskapsmål.

5.

Genom undantag från punkterna 2 e och 4 skall dock under en övergångsperiod följande regler tillämpas på fjäderfä.

De gemenskapsmål som fastställts för avelsflockar av Gallus gallus under denna övergångsperiod skall omfatta de fem vanligast förekommande serotyperna av salmonella vid salmonella hos människor, vilka skall identifieras på grundval av data som insamlats genom EG:s övervakningssystem. De gemenskapsmål som fastställts för värphöns, broilers och kalkoner under denna övergångsperiod skall omfatta Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium . Vid behov får emellertid dessa mål utsträckas till att omfatta andra serotyper på grundval av resultatet av en analys utförd i enlighet med punkt 4. Övergångsperioden skall gälla för varje gemenskapsmål för minskning av prevalensen av salmonella hos fjäderfä. Den skall vid varje tillfälle löpa under tre år och börja löpa den dag som anges i femte kolumnen i bilaga I.

6.

a) Bilaga I får ändras i enlighet med förfarandet i artikel

14.2

för de syften som anges i led b med särskilt beaktande av kriterierna i led c.

b)

Ändringar i bilaga I får ha till följd att tillämpningsområdet för kraven på att fastställa gemenskapsmål ändras genom att utöka, inskränka eller ändra

i)

de berörda zoonoserna eller zoonotiska smittämnena,

ii)

de berörda leden i livsmedelskedjan, och/eller

iii)

de berörda djurpopulationerna.

c)

Följande kriterier avseende zoonoser och zoonotiska smittämnen skall beaktas innan bilaga I ändras:

i)

Frekvens i djurpopulationer och befolkningsgrupper, foder och livsmedel.

ii)

Skadlighet för människors hälsa.

L 325/6

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

iii)

Ekonomiska konsekvenser för djur- och folkhälsovård samt för foder- och livsmedelsföretag.

iv)

Epidemiologiska trender i djurpopulationer och befolkningsgrupper, foder och livsmedel.

v)

Vetenskapliga utlåtanden.

vi)

Teknisk utveckling, särskilt avseende befintliga kontrollmöjligheters genomförbarhet i praktiken.

vii)

Krav och trender när det gäller avelssystem och produktionsmetoder.

7.

Bilaga III får ändras eller kompletteras i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

8.

Kommissionen skall se över genomförandet av gemenskapsmålen och beakta denna översyn när den föreslår nya mål.

9.

De åtgärder som vidtas för att minska förekomsten av de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i bilaga I skall genomföras i enlighet med bestämmelserna i denna förordning och bestämmelser som antas med stöd av denna förordning.

KAPITEL III KONTROLLPROGRAM Artikel 5 Nationella kontrollprogram

1.

Medlemsstaterna skall för att uppnå de gemenskapsmål som föreskrivs i artikel 4 fastställa nationella kontrollprogram för alla de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i bilaga I. Nationella kontrollprogram skall beakta den geografiska spridningen av olika zoonoser inom varje medlemsstat samt de finansiella konsekvenserna för primärproducenter och livsmedels- och foderföretag till följd av upprättandet av effektiva kontroller.

2.

De nationella kontrollprogrammen skall löpa kontinuerligt och omfatta en sammanhängande tidsperiod på minst tre år.

3.

De nationella kontrollprogrammen skall

a)

göra det möjligt att påvisa zoonoser och zoonotiska smittämnen enligt de allmänna kraven och minimikraven för provtagning i bilaga II,

b)

fastställa de skyldigheter som åligger behöriga myndigheter respektive livsmedelsföretagare och foderföretagare,

c)

ange vilka bekämpningsåtgärder som skall vidtas då zoonoser eller zoonotiska smittämnen har påvisats, särskilt sådana åtgärder som syftar till att skydda människors hälsa, inklusive tillämpning av de särskilda kraven i bilaga II,

d)

göra det möjligt att utvärdera förbättringar som skett till följd av bestämmelserna i programmen samt att se över dessa program, särskilt mot bakgrund av resultatet som erhållits genom att zoonoser och zoonotiska smittämnen påvisats.

4.

De nationella kontrollprogrammen skall omfatta minst följande led i livsmedelskedjan:

a)

Foderproduktion.

b)

Primärproduktion av djur.

c)

Bearbetning och beredning av livsmedel av animaliskt ursprung.

5.

Som en del av de officiella kontroller som fastställs i del A i bilaga II skall nationella kontrollprogram, där så är relevant, innehålla bestämmelser för provtagningsmetoder samt kriterier för att bedöma resultaten av dessa provtagningar, för provtagning av djur och kläckägg som transporteras inom det nationella territoriet.

6.

De krav och minimikrav för provtagning som fastställs i bilaga II får ändras, anpassas eller utökas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, efter det att särskilt kriterierna i artikel 4.6 c har beaktats.

7.

Medlemsstaterna skall, inom sex månader efter fastställandet av gemenskapsmålen i artikel 4, lämna in sina nationella kontrollprogram till kommissionen och samtidigt ange vilka åtgärder som skall genomföras.

Artikel 6 Godkännande av de nationella kontrollprogrammen

1.

Efter det att en medlemsstat har överlämnat ett nationellt kontrollprogram i enlighet med artikel 5 skall kommissionen ha två månader på sig för att infordra all ytterligare relevant och nödvändig information från medlemsstaten. Medlemsstaten skall tillhandahålla denna kompletterande information inom två månader efter det att en begäran mottagits. Kommissionen skall, inom två månader efter att ha mottagit sådan kompletterande information eller om den inte begärt någon sådan information inom sex månader efter det att medlemsstaten överlämnat kontrollprogrammet, fastställa om det är förenligt med de relevanta bestämmelserna, inbegripet särskilt bestämmelserna i denna förordning.

2.

När kommissionen har fastställt att ett nationellt kontrollprogram är förenligt med bestämmelserna, eller på begäran av den medlemsstat som lämnat det, skall programmet bedömas utan onödigt dröjsmål, så att det kan godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

3.

Ändringar av ett program som tidigare godkänts i enlighet med punkt 2 får godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2 för att ta hänsyn till ändrade förhållanden i den berörda medlemsstaten, särskilt mot bakgrund av de resultat som avses i artikel 5.3 d.

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/7

SV

Artikel 7 Livsmedels- och foderföretagares kontrollprogram

1.

Livsmedels- och foderföretag, eller organisationer som företräder sådana, får införa kontrollprogram som i möjligaste mån skall omfatta alla led i produktionen, bearbetningen och distributionen.

2.

Om livsmedels- och foderföretagare, eller organisationer som företräder dessa, vill att deras kontrollprogram skall ingå i ett nationellt kontrollprogram, skall de lämna in sina kontrollprogram samt alla eventuella ändringar av dessa för godkännande till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de verkar. Om den berörda verksamheten bedrivs i olika medlemsstater, skall programmen godkännas separat för varje medlemsstat.

3.

Den behöriga myndigheten får godkänna de kontrollprogram som lämnas in i enlighet med punkt 2 endast om den bedömer att kontrollprogrammen uppfyller de relevanta kraven i bilaga II och målen i det berörda nationella kontrollprogrammet.

4.

Medlemsstaterna skall föra uppdaterade förteckningar över godkända kontrollprogram som leds av livsmedels- och foderföretagare eller av organisationer som företräder dessa. Dessa förteckningar skall på begäran ställas till kommissionens förfogande.

5.

Livsmedels- och foderföretagare eller organisationer som företräder dessa skall regelbundet informera de behöriga myndigheterna om resultaten av kontrollprogrammen.

KAPITEL IV BEKÄMPNINGSMETODER Artikel 8 Särskilda bekämpningsmetoder 1. På initiativ av kommissionen eller på begäran av en medlemsstat får i enlighet med förfarandet i artikel 14.2

a)

beslut fattas om att särskilda bekämpningsmetoder får eller skall tillämpas för att minska prevalansen av zoonoser och zoonotiska smittämnen vid primärproduktion av djur eller i andra led i näringskedjan,

b)

bestämmelser införas rörande villkor för användning av de metoder som avses i a,

c)

närmare bestämmelser införas om nödvändiga dokument och förfaranden samt minimikrav för de metoder som avses i led a,

d)

beslut fattas om att vissa särskilda bekämpningsmetoder inte får användas inom kontrollprogrammen.

2.

Bestämmelserna i punkt 1 

ac skall inte tillämpas på metoder som innebär att ämnen eller tekniker som omfattas av gemenskapens lagstiftning om foder, livsmedelstillsatser och veterinärmedicinska läkemedel används. KAPITEL V HANDEL Artikel 9 Handel inom gemenskapen

1.

Från och med de datum som anges i kolumn 5 i bilaga I skall ursprungsflockar eller ursprungsbesättningar av de arter som förtecknas i kolumn 2 testas med avseende på de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1, innan några levande djur eller kläckägg får sändas iväg från det ursprungliga livsmedelsföretaget. Datum för testet och testresultatet skall anges i de relevanta hälsointyg som föreskrivs i gemenskapslagstiftningen.

2.

Den medlemsstat som är mottagare av en sändning får, i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, under en övergångsperiod bemyndigas att kräva att resultaten av de test som avses i de relevanta hälsointygen för sändningar av de djur och kläckägg som omfattas av testning i avsändningsmedlemsstaten uppfyller samma kriterier för salmonella som i enlighet med artikel 5.5 fastställts i den mottagande medlemsstatens godkända nationella program för sändningar inom den mottagande medlemsstaten.

Bemyndigandet får återkallas i enlighet med samma förfarande.

3.

De särskilda åtgärder avseende salmonella som gällde för levande djur vid transport till Sverige och Finland före ikraftträdandet av denna förordning, skall fortsätta att gälla som om de hade fastställts i enlighet med punkt 2.

4.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.6 får särskilda bestämmelser beträffande medlemsstaternas fastställande av de kriterier som avses i artikel 5.5 och i punkt 2 ovan, fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

L 325/8

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

Artikel 10 Import från tredje land

1.

Från och med de datum som anges i kolumn 5 i bilaga I skall ett tredje land för att såvitt avser berörda arter eller kategorier få upptas på eller kvarstå i de i gemenskapslagstiftningen föreskrivna förteckningarna över tredje länder från vilka medlemsstaterna får importera de djur eller kläckägg som omfattas av denna förordning lämna in ett program till kommissionen som är likvärdigt med de program som avses i artikel 5 och få det godkänt i enlighet med den artikeln. I programmet skall det finnas data om vilka garantier som landet kan ge i fråga om inspektioner och kontroller för att påvisa zoonoser och zoonotiska smittämnen. Dessa garantier skall åtminstone vara likvärdiga med de garantier som föreskrivs i denna förordning. Kommissionens kontor för livsmedels- och veterinärfrågor skall på nära håll delta i övervakningen av att likvärdiga kontrollprogram finns i tredje land.

2.

Dessa program skall godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, under förutsättning att det objektivt kan visas att de åtgärder som beskrivs i programmet är likvärdiga med de krav som gäller enligt gemenskapens bestämmelser. Alternativa garantier till dem som föreskrivs i denna förordning kan tillåtas enligt samma förfarande, under förutsättning att de inte är gynnsammare än de som tillämpas på handeln inom gemenskapen.

3.

För de tredje länder med vilka ett regelbundet handelsutbyte har upprättats skall bestämmelserna i artikel 5.7 och artikel 6.1 om tidsfrister för inlämnande och godkännande av program tillämpas. För de tredje länder som håller på att upprätta eller återuppta ett handelsutbyte skall tidsfristerna i artikel 6 tillämpas.

4.

Ursprungsflockar och ursprungsbesättningar av de arter som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I skall testas, innan några levande djur eller kläckägg får sändas iväg från det ursprungliga livsmedelsföretaget. Flockar och besättningar skall testas med avseende på de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I, eller om det behövs för att uppnå målet med likvärdiga garantier enligt punkt 1, sådana zoonoser och zoonotiska smittämnen som specificeras i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. Datum för testet och testresultatet skall anges i importcertifikaten, och förlagorna för dessa enligt gemenskapslagstiftningen skall ändras i enlighet därmed.

5.

Den medlemsstat som är slutlig mottagare får bemyndigas att, i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, under en övergångsperiod kräva att resultaten från de test som avses i punkt 4 uppfyller samma villkor som i enlighet med artikel 5.5

fastställs i den medlemsstatens nationella program. Bemyndigandet får återkallas och särskilda bestämmelser beträffande sådana villkor får fastställas, i enlighet med förfarandet i artikel 14.2, utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 5.6. 6. För att ett tredje land såvitt avser berörda kategorier av produkter skall få upptas på eller kvarstå i de i gemenskapslagstiftningen föreskrivna förteckningarna över tredje länder från vilka medlemsstaterna får importera de produkter som omfattas av denna förordning, skall landet i fråga lämna garantier till kommissionen som är likvärdiga med dem som föreskrivs i denna förordning. KAPITEL VI LABORATORIER Artikel 11 Referenslaboratorier

1.

Referenslaboratorier för gemenskapen för analys och testning avseende de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I skall utses i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

2.

Ansvarsområden och uppgifter för gemenskapens referenslaboratorier, särskilt när det gäller samordningen av deras verksamhet med de nationella referenslaboratoriernas verksamhet, skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

3.

Medlemsstaterna skall utse nationella referenslaboratorier för analys och testning avseende de zoonoser och zoonotiska smittämnen som anges i kolumn 1 i bilaga I. Namn och adress för dessa laboratorier skall meddelas kommissionen.

4.

Vissa ansvarsområden och uppgifter för de nationella referenslaboratorierna, särskilt när det gäller samordningen av deras verksamhet med verksamheten vid medlemsstaternas laboratorier som utses i enlighet med artikel 12.1a, får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2.

Artikel 12 Godkännande av laboratorier, kvalitetskrav och godkända testmetoder 1. De laboratorier som deltar i de kontrollprogram som avses i artiklarna 5 och 7 för att analysera de prover som skall testas med avseende på de zoonoser och zoonotiska smittämnen som avses i kolumn 1 i bilaga I, skall a) utses av den behöriga myndigheten, och

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/9

SV

b)

använda sig av kvalitetssäkringssystem som uppfyller kraven i gällande 

EN/ISO-standard senast inom 24 månader efter det att denna förordning trätt i kraft eller inom 24 månader efter det att nya zoonoser och zoonotiska smittämnen lagts till i kolumn 1 i bilaga I.

2.

Laboratorierna skall regelbundet delta i testningssamarbete som organiseras eller samordnas av det nationella referenslaboratoriet.

3.

Test som avser de zoonoser och zoonotiska smittämnen som anges i kolumn 1 i bilaga I skall utföras med de metoder och protokoll som rekommenderats av internationella standardiseringsorgan som referensmetoder.

Alternativa metoder får användas, om de har validerats i enlighet med internationellt erkända bestämmelser och ger likvärdiga resultat som de som uppnås genom referensmetoden. Vid behov får andra testmetoder godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. KAPITEL VII GENOMFÖRANDE Artikel 13 Genomförande- och övergångsbestämmelser Lämpliga övergångs- eller genomförandebestämmelser, inbegripet de nödvändiga ändringarna i hälsointygen, får antas i enlighet med förfarandet i artikel 14.2. Artikel 14 Kommittéförfarande

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom förordning (EG) nr 178/2002 (nedan kallad kommittén).

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i rådets beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 15 Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet Kommissionen skall samråda med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i alla frågor som omfattas av denna förordnings räckvidd och som skulle kunna ha en avgörande inverkan på folkhälsan, framför allt innan den föreslår gemenskapsmål enligt artikel 4 eller specifika bekämpningsmetoder enligt artikel 8. Artikel 16 Rapport om finansiella arrangemang

1.

Kommissionen skall inom tre år efter det att denna förordning har trätt i kraft överlämna en rapport till Europaparlamentet och rådet.

2.

I denna rapport skall följande diskuteras:

a)

Befintliga arrangemang, på gemenskapsnivå och nationell nivå, för att finansiera åtgärder som vidtagits för att bekämpa zoonoser och zoonotiska smittämnen.

b)

Den inverkan dessa arrangemang har på dessa åtgärders effektivitet.

3.

Kommissionen skall vid behov låta sin rapport åtföljas av relevanta förslag.

4.

Medlemsstaterna skall på begäran lämna kommissionen all nödvändig hjälp för att den skall kunna sammanställa sin rapport.

KAPITEL VIII ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER Artikel 17 Gemenskapskontroller

1.

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av bestämmelserna i denna förordning, av bestämmelser som antas med stöd av denna samt av alla slag av skyddsåtgärder, skall experter från kommissionen utföra kontroller på plats, i samarbete med de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna. En medlemsstat på vars territorium kontroller görs skall lämna experterna all nödvändig hjälp för att de skall kunna utföra sina åligganden. Kommissionen skall informera den behöriga myndigheten om kontrollresultaten.

2.

Regler för genomförandet av denna artikel, särskilt de som gäller förfarandet för samarbete med de nationella behöriga myndigheterna, skall fastställas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 14.2.

L 325/10

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

Artikel 18 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning . Den skall börja tillämpas sex månader efter det att den har trätt i kraft. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 17 november 2003.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

G. ALEMANNO

Ordförande

Ordförande

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/11

SV

BILAGA I Zoonoser och zoonotiska smittämnen för vilka gemenskapen enligt artikel 4 skall fastställa mål för minskning av prevalens

1. Zoonos eller zoono-

2. Djurpopulation

3. Led i livsmedels-

4. Datum då mål måste

5. Datum då testning

tiskt smittämne

kedjan

fastställas (*)

måste äga rum

Alla serotyper av

Avelsflockar av

Primärproduktion

12 månader efter det

18 månader efter det

salmonella av bety-

Gallus gallus

datum då förord-

datum det hänvisas till

delse för folkhälsan

ningen träder i kraft

i kolumn 4

Alla serotyper av

Värphöns

Primärproduktion

24 månader efter det

18 månader efter det

salmonella av bety-

datum då förord-

datum det hänvisas till

delse för folkhälsan

ningen träder i kraft

i kolumn 4

Alla serotyper av

Slaktkycklingar

Primärproduktion

36 månader efter det

18 månader efter det

salmonella av bety-

datum då förord-

datum det hänvisas till

delse för folkhälsan

ningen träder i kraft

i kolumn 4

Alla serotyper av

Kalkoner

Primärproduktion

48 månader efter det

18 månader efter det

salmonella av bety-

datum då förord-

datum det hänvisas till

delse för folkhälsan

ningen träder i kraft

i kolumn 4

Alla serotyper av

Besättningar av

Primärproduktion

48 månader efter det

18 månader efter det

salmonella av bety-

slaktsvin

datum då förord-

datum det hänvisas till

delse för folkhälsan

ningen träder i kraft

i kolumn 4

Alla serotyper av

Besättningar av avels-

Primärproduktion

60 månader efter det

18 månader efter det

salmonella av bety-

svin

datum då förord-

datum det hänvisas till

delse för folkhälsan

ningen träder i kraft

i kolumn 4

(*) Dessa datum förutsätter att jämförbara data om prevalens kommer att vara tillgängliga minst sex månader innan målet skall fastställas. Om sådana data inte skulle vara tillgängliga, kommer följaktligen det datum då målet skall fastställas att flyttas fram.

L 325/12

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

BILAGA II BEKÄMPNING AV DE ZOONOSER OCH ZOONOTISKA SMITTÄMNEN SOM FÖRTECKNAS I BILAGA I

A. Allmänna krav för de nationella kontrollprogrammen Programmen måste vara utformade med hänsyn till vilken typ av zoonos och/eller zoonotiskt smittämne det rör sig om samt till den speciella situationen i medlemsstaten. Programmet måste

a)

klargöra programmets syfte med beaktande av hur allvarlig zoonosen eller det zoonotiska smittämnet i fråga är,

b)

uppfylla de minimala provtagningskrav som föreskrivs i del B,

c)

i erforderliga fall uppfylla de specifika krav som föreskrivs i delarna 

CE, och

d)

innehålla följande punkter:

1.

Allmänt

1.1

Zoonosens eller det zoonotiska smittämnets förekomst i medlemsstaten med särskilt hänvisning till de resultat som erhållits vid övervakning enligt artikel 4 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/99/EG.

1.2

Det geografiska område där eller, där så är tillämpligt, de epidemiologiska enheter i vilka programmet kommer att genomföras.

1.3

De berörda behöriga myndigheternas struktur och organisation.

1.4

Godkända laboratorier, där de prov som tagits inom programmet skall analyseras.

1.5

De metoder som används vid undersökning av zoonoser eller zoonotiska smittämnen.

1.6

Officiella kontroller (inbegripet program för provtagning) av foder, flockar och/eller besättningar.

1.7

Officiella kontroller (inbegripet program för provtagning) i övriga led i livsmedelskedjan.

1.8

De åtgärder som de behöriga myndigheterna vidtar beträffande djur eller produkter hos vilka zoonoser eller zoonotiska smittämnen har påvisats, i synnerhet för att skydda folkhälsan, samt alla förebyggande åtgärder som vidtagits, som till exempel vaccination.

1.9

Tillämplig nationell lagstiftning, inbegripet alla nationella bestämmelser som rör sådan verksamhet som avses i artikel 1.3 b.

1.10

Allt finansiellt bistånd till livsmedels- och foderföretag inom ramen för det nationella kontrollprogrammet.

2.

För livsmedels- och foderföretag som omfattas av programmet

2.1

Produktionsstruktur för arten i fråga samt för produkter av denna art.

2.2

Foderproduktionens struktur.

2.3

Lämpliga riktlinjer för god uppfödningssed eller andra riktlinjer (obligatoriska eller frivilliga), som åtminstone anger

hygienåtgärder på jordbruksföretagen,

åtgärder för att förhindra att infektioner kommer in via djur, foder, dricksvatten eller personer som arbetar på jordbruksföretaget, och

hygien vid transport av djur till och från jordbruksföretag.

2.4

Rutinmässiga veterinärkontroller på jordbruksföretagen.

2.5

Registrering av jordbruksföretag.

2.6

Journalföring på jordbruksföretagen.

2.7

Dokument som skall åtfölja djuren vid transport.

2.8

Andra lämpliga åtgärder för att garantera att djuren kan spåras.

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/13

SV

B.

Minimikrav för provtagning

1.

Efter godkännandet av det relevanta kontrollprogram som avses i artikel 5 skall livsmedelsföretagen låta ta prov, som sedan skall analyseras för att testa avseende de zoonoser och zoonotiska smittämnen som förtecknas i kolumn 1 i bilaga I med iakttagande av de minimala provtagningskrav som anges nedan.

1. Zoonos eller zoonotiskt smittämne

2. Djurpopulation

3. Produktionsled som provtagningen

minst skall omfatta

Alla serotyper av salmonella av bety-

Avelsflockar av Gallus gallus :

delse för folkhälsan

 Ungdjur

 Dagsgamla kycklingar

 fyra veckor gamla fåglar

 två veckor före värpstart eller

flyttning

till

äggproduktions-

anläggningen

 Vuxna avelsdjur

 Varannan vecka under värpperi-

oden

Alla serotyper av salmonella av bety-

Värphöns:

delse för folkhälsan

 Ungdjur

 Dagsgamla kycklingar

 Unghöns: två veckor före värp-

start eller flyttning till äggproduk-

tionsanläggningen

 Värphöns

 Var 15:e vecka under värppe-

rioden

Alla serotyper av salmonella av bety-

Slaktkycklingar

 Fåglar som lämnar anläggningen

delse för folkhälsan

för att slaktas (*)

Alla serotyper av salmonella av bety-

Kalkoner

 Fåglar som lämnar anläggningen

delse för folkhälsan

för att slaktas (*)

Alla serotyper av salmonella av bety-

Besättningar av

delse för folkhälsan

 avelssvin

 Djur som lämnar anläggningen

för att slaktas eller slaktkroppar i

slakteriet

 slaktsvin

 Djur som lämnar anläggningen

för att slaktas eller slaktkroppar i

slakteriet

(*) Resultaten av provanalysen måste vara kända innan djuren lämnar anläggningen för att slaktas.

2.

De krav som anges i punkt 1 får inte åsidosätta kraven i gemenskapslagstiftningen om besiktning före slakt.

3.

Analysresultaten måste journalföras tillsammans med följande data:

a)

Datum och plats för provtagning.

b)

Flockens eller besättningens identitet.

4.

Immunologiska test får inte utföras om djuren har vaccinerats, såvida det inte är fastställt att vaccinet inte påverkar den testmetod som används.

L 325/14

Europeiska unionens officiella tidning

12.12.2003

SV

C.

Särskilda krav för avelsflockar av gallus gallus

1.

De åtgärder som föreskrivs i punkterna 

35 måste vidtas så snart en provanalys enligt del B visar att Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium förekommer i en avelsflock av Gallus gallus , under de omständigheter som avses i punkt 2.

2.

a) Om den behöriga myndigheten har godkänt den analysmetod som använts för prover som tagits enligt del B, kan den kräva att de åtgärder som föreskrivs i punkterna 

35 vidtas när en analys påvisar förekomst av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium .

b)

I annat fall måste de åtgärder som föreskrivs i punkterna 

35 vidtas, så snart den behöriga myndigheten bekräftar en misstanke om förekomst av Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium efter en analys av prover som utförts i enlighet med del B.

3.

Oruvade ägg från flocken skall destrueras.

Sådana ägg får dock användas som livsmedel, om de är behandlade på ett sätt som garanterar eliminering av Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien.

4.

Samtliga fåglar i flocken inklusive dagsgamla kycklingar skall slaktas eller destrueras för att så långt som möjligt minska risken för spridning av salmonella. Slakt skall ske enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. Produkter från sådana fåglar får släppas ut på marknaden som livsmedel i enlighet med gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien och del E, när den blir tillämplig. Om sådana produkter inte är avsedda att användas som livsmedel, måste de användas eller bortskaffas i enlighet med rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel. (

1 )

5.

Om det på ett kläckeri finns kläckägg från flockar med förekomst av 

Salmonella enteritidis eller Salmonella typhimurium , skall dessa destrueras eller behandlas enligt förordning (EG) nr 1774/2002.

D.

Särskilda krav för flockar av värphöns

1.

Med verkan från och med 72 månader efter ikraftträdandet av denna förordning får ägg inte användas för direkt konsumtion (konsumtionsägg), såvida inte de kommer från kommersiella flockar av värphöns som omfattas av ett nationellt program enligt artikel 5 och inte är föremål för officiella restriktioner.

2.

Ägg från flockar av okänd hälsostatus som misstänks vara infekterade eller härstamma från infekterade flockar får användas som livsmedel endast om de är behandlade på ett sätt som garanterar eliminering av 

Salmonella enteritidis och Salmonella typhimurium enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien.

3.

När fåglar från en infekterad flock skall slaktas eller destrueras, måste åtgärder vidtas för att så långt som möjligt minska risken för spridning av zoonoser. Slakt skall ske enligt gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien. Produkter från sådana fåglar får släppas ut på marknaden som livsmedel i enlighet med gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien samt del E, när denna blir tillämplig. Om sådana produkter inte är avsedda att användas som livsmedel, måste de användas eller bortskaffas i enlighet med förordning (EG) nr 1774/2002.

E.

Särskilda krav för färskt kött

1.

Med verkan från och med 84 månader efter ikraftträdandet av denna förordning, får färskt fjäderfäkött från de djur som förtecknas i bilaga I inte släppas ut på marknaden för konsumtion, såvida inte de uppfyller följande kriterium: Salmonella: ingen i 25 gram

2.

Inom 72 månader efter ikraftträdandet av denna förordning kommer detaljerade regler att fastställas för detta kriterium i enlighet med de förfaranden som avses i artikel 14.2. I dessa kommer särskilt att anges program för provtagning och analysmetoder.

3.

Det kriterium som fastställs i punkt 1 gäller dock inte färskt fjäderfäkött som är avsett för industriell värmebehandling eller annan behandling för att eliminera salmonella i enlighet med gemenskapslagstiftningen om livsmedelshygien.

( 1 ) EGT L 273, 10.10.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 808/2003 (EGT L 117, 13.5.2003, s. 1).

12.12.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 325/15

SV

BILAGA III Särskilda kriterier för fastställande av salmonellaserotyper av betydelse för folkhälsan Vid fastställande av de serotyper av salmonella av betydelse för folkhälsan som skall omfattas av gemenskapens mål måste följande kriterier beaktas:

1.

De mest frekventa salmonellaserotyperna vid salmonella hos människor på grundval av data som samlats in genom EG:s övervakningssystem.

2.

Infektionsväg (dvs. förekomst av serotypen hos relevanta djurpopulationer och i foder).

3.

Om någon viss serotyp visar förmågan att under senare tid snabbt kunna sprida sig och förorsaka sjukdom hos människor och djur.

4.

Om någon viss serotyp visar ökad virulens, t.ex. sett till invasivitet eller resistens mot behandlingar mot infektioner hos människor.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/29

SV

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 och artikel 152.4 b i detta, med beaktande av kommissionens förslag ( 1 ), med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

Animalieproduktionen intar en mycket viktig ställning i gemenskapens jordbruk. Användningen av säkra djurfoder av god kvalitet är i hög grad en förutsättning för tillfredsställande resultat.

(2)

Den fria rörligheten för säkra och hälsosamma livsmedel och foder är en nödvändig del av den inre marknaden och bidrar i hög grad till medborgarnas hälsa och välbefinnande samt till deras sociala och ekonomiska intressen.

(3)

Vid genomförandet av gemenskapens politik bör människors liv och hälsa garanteras en hög skyddsnivå.

(4)

För att skydda människors och djurs hälsa och miljön bör fodertillsatser genomgå en säkerhetsbedömning i enlighet med ett gemenskapsförfarande innan de släpps ut på marknaden, används eller bearbetas i gemenskapen. Eftersom foder för sällskapsdjur inte utgör någon del av livsmedelskedjan och inte har någon miljöpåverkan på åkermark är det lämpligt med särskilda bestämmelser för tillsatser i foder för sällskapsdjur.

(5)

Det är en princip i gemenskapens livsmedelslagstiftning, inskriven i artikel 11 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet (

4 ), att livsmedel och foder som importeras för att släppas ut på marknaden i gemen- ( 1 ) EGT C 203 E, 27.8.2002, s. 10. ( 2 ) EUT C 61, 14.3.2003, s. 43. ( 3 ) Europaparlamentets yttrande av den 21 november 2002 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 17 mars 2003 (EUT C 113 E, 13.5.2003, s. 1), Europaparlamentets beslut av den 19 juni 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 22 juli 2003. ( 4 ) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. skapen skall uppfylla relevanta krav i gemenskapslagstiftningen eller villkor som gemenskapen anser vara likvärdiga. Därför är det nödvändigt att import från tredje länder av tillsatser avsedda för användning i foder underställs krav som är likvärdiga med kraven avseende tillsatser som produceras i gemenskapen.

(6)

Gemenskapens åtgärder när det gäller människors och djurs hälsa och miljön bör grunda sig på försiktighetsprincipen.

(7)

Enligt artikel 153 i fördraget skall gemenskapen bidra till att främja konsumenternas rätt till information.

(8)

Tillämpningen av rådets direktiv 70/524/EEG av den 23 november 1970 om fodertillsatser (

5 ) har visat att det är nödvändigt att se över alla bestämmelser som rör tillsatser för att ta hänsyn till behovet att säkerställa en högre skyddsnivå för djurs och människors hälsa samt för miljön. Det är också nödvändigt att beakta att tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling har gett upphov till nya typer av tillsatser, t.ex. sådana som används vid ensilering eller i vatten.

(9)

Denna förordning bör också omfatta blandningar av tillsatser som säljs till slutanvändaren, och saluföring och användning av dessa blandningar bör uppfylla de villkor som anges i godkännandet av varje enskild tillsats.

(10)

Förblandningar bör inte betraktas som preparat som omfattas av definitionen av tillsatser.

(11)

Den grundläggande principen på detta område bör vara att endast tillsatser som har godkänts enligt förfarandet i denna förordning får släppas ut på marknaden, användas eller bearbetas i foder, på de villkor som fastställts i godkännandet.

(12)

Fodertillsatserna bör indelas i olika kategorier för att underlätta bedömningsförfarandet för godkännande. Aminosyror, deras salter och analoger, samt urinämne och derivat därav, som för närvarande omfattas av rådets direktiv 82/471/EEG av den 30 juni 1982 om vissa produkter som används i djurfoder (

6 ), bör inkluderas som en kategori av fodertillsatser och därför omfattas av denna förordning i stället för av ovannämnda direktiv. ( 5 ) EGT L 270, 14.12,1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1756/2002 (EGT L 265, 3.10.2002, s. 1). ( 6 ) EGT L 213, 21.7.1982, s. 8. Direktivet senast ändrat genom direktiv 1999/20/EG (EGT L 80, 25.3.1999, s. 20).

L 268/30

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

(13)

I tillämpningsföreskrifterna om ansökningar om godkännande av fodertillsatser bör de skilda kraven vid dokumentation av livsmedelsproducerande djur och av andra djur beaktas.

(14)

För att garantera en harmoniserad vetenskaplig bedömning av fodertillsatser bör sådana bedömningar göras av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet, som inrättades genom förordning (EG) nr 178/2002. Ansökningar bör åtföljas av restmängdsstudier för att det skall gå att bedöma om högsta tillåtna restmängder (MRL) skall fastställas.

(15)

Kommissionen bör upprätta riktlinjer för godkännandet av fodertillsatser i samarbete med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet. Vid upprättandet av dessa riktlinjer bör man uppmärksamma möjligheten att extrapolera resultaten från studier som utförts på större arter till mindre arter.

(16)

Det är också nödvändigt med ett förenklat godkännandeförfarande för sådana tillsatser som framgångsrikt har genomgått godkännandeförfarandet för användning i livsmedel i enlighet med rådets direktiv 89/107/EEG av den 21 december 1988 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om livsmedelstillsatser som är godkända för användning i livsmedel (

1 ).

(17)

Det är allmänt erkänt att en vetenskaplig riskbedömning i vissa fall inte ensam kan ge all den information på vilken ett riskhanteringsbeslut bör grundas och att det är befogat att andra faktorer som är relevanta för frågan tas med i bedömningen, bland annat samhälleliga, ekonomiska och miljömässiga faktorer samt kontrollmöjligheter och nyttan för djuret eller för konsumenten av den animaliska produkten. Därför är det kommissionen som bör bevilja godkännande för tillsatser.

(18)

För att garantera nödvändig skyddsnivå för djurs välbefinnande och nödvändigt konsumentskydd bör sökande uppmuntras att ansöka om förlängt godkännande för mindre arter genom att de medges ytterligare ett års uppgiftsskydd utöver det tioårsskydd för alla arter som tillsatsen godkänts för.

(19)

Kommissionen bör tilldelas befogenheter att godkänna fodertillsatser och fastställa villkor för hur de skall användas och för hur ett register över godkända fodertillsatser skall hållas och offentliggöras, i enlighet med ett förfarande som garanterar ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

(20)

Vid behov bör det införas en skyldighet för innehavaren av godkännandet att genomföra en plan för övervakning efter försäljning för att göra det möjligt att spåra och identifiera alla direkta eller indirekta, omedelbara, fördröjda eller oförutsedda effekter som användningen

( 1 ) EGT L 40, 11.2.1989, s. 27. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets direktiv 94/34/EG (EGT L 237, 10.9.1994, s. 1). av fodertillsatser kan ge upphov till på människors eller djurs hälsa eller på miljön genom ett ramverk för spårning av produkter som liknar det som redan finns inom andra sektorer och i överensstämmelse med de krav på spårbarhet som anges i livsmedelslagstiftningen.

(21)

För att kunna ta hänsyn till tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling är det nödvändigt att regelbundet se över godkännandena av fodertillsatser. Tidsbestämda godkännanden bör göra en sådan översyn möjlig.

(22)

Ett register över godkända fodertillsatser bör upprättas, med produktspecifik information och metoder för spårning. Uppgifter som inte är sekretessbelagda bör göras tillgängliga för allmänheten.

(23)

Det är nödvändigt att anta övergångsbestämmelser för tillsatser som redan har släppts ut på marknaden och godkänts i enlighet med direktiv 70/524/EEG, aminosyror, deras salter eller analoger, samt urinämne och derivat därav, som för närvarande är godkända enligt direktiv 82/471/EEG, och ensileringsmedel, samt tillsatser för vilka handläggningen av ansökan om godkännande pågår. Det är särskilt lämpligt att föreskriva att sådana produkter får finnas kvar på marknaden endast om en anmälan om deras utvärdering har översänts till kommissionen inom ett år efter det att denna förordning har trätt i kraft.

(24)

Några tillsatser vid ensilering saluförs för närvarande och används i gemenskapen utan godkännande enligt direktiv 70/524/EEG. Eftersom det är absolut nödvändigt att tillämpa bestämmelserna i denna förordning på sådana ämnen med tanke på deras beskaffenhet och användning, är det lämpligt att tillämpa samma övergångsordning. På så sätt blir det möjligt att erhålla information om alla de ämnen som används för närvarande och upprätta en förteckning över dem så att det i erforderliga fall går att vidta försiktighetsåtgärder avseende de ämnen som inte uppfyller de godkännandekriterier som anges i artikel 5 i denna förordning.

(25)

I sitt yttrande av den 28 maj 1999 förklarade Vetenskapliga styrkommittén att användning av antimikrobiella tillväxtbefrämjande medel som används eller kan komma att användas som humanläkemedel eller veterinärmedicinska läkemedel (dvs. där risk föreligger att läkemedel som används vid behandling av bakteriella infektioner utvecklar korsresistens) bör fasas ut så snart som möjligt för att slutligen upphöra helt. I ett andra yttrande om antimikrobiell resistens, som antogs den 

1011 maj 2001, bekräftade Vetenskapliga styrkommittén att det krävs en övergångsperiod för att ersätta dessa antimikrobiella medel med alternativa produkter och anförde att utfasningen måste planeras och samordnas eftersom brådstörtade åtgärder kan drabba djurens hälsa.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/31

SV

(26)

Det är därför nödvändigt att fastställa ett datum efter vilket det kommer att vara förbjudet att använda de antibiotika som fortfarande får användas som tillväxtbefrämjande medel och att samtidigt se till att tillräcklig tid ges för att utveckla alternativa produkter att ersätta dessa antibiotika med. Bestämmelser bör också införas som förbjuder godkännande av andra antibiotika som fodertillsatser. Inom ramen för utfasningen av användningen av antibiotika som tillväxtbefrämjande medel och för att garantera en hög skyddsnivå för djurens hälsa, kommer Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet att ges i uppgift att före 2005 se över utvecklingen av alternativa ämnen och alternativa metoder för förvaltning, utfodring och hygien m.m.

(27)

Vissa ämnen med koccidiostatiska och histomonostatiska effekter bör betraktas som fodertillsatser enligt denna förordning.

(28)

Detaljerad märkning av produkten bör krävas eftersom det gör det möjligt för slutanvändaren att träffa ett välgrundat val och det skapar färre handelshinder och underlättar lojal handel. I detta avseende är det generellt lämpligt att de krav som gäller för fodertillsatser speglar de krav som gäller för livsmedelstillsatser. Därför är det lämpligt att fastställa förenklade märkningskrav för aromämnen, i likhet med dem som tillämpas på aromer i livsmedel. Detta bör emellertid inte påverka möjligheten att införa särskilda märkningskrav vid godkännande av enskilda tillsatser.

(29)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1829/2003 av den 22 september 2003 om genetiskt modifierade livsmedel och foder (

1 ) fastställs ett godkännandeförfarande för utsläppande på marknaden av genetiskt modifierade livsmedel och foder, inbegripet fodertillsatser som innehåller eller är framställda från genetiskt modifierade organismer. Eftersom ovannämnda förordning har ett annat syfte än den här förordningen, bör fodertillsatser genomgå ytterligare ett godkännandeförfarande utöver det som fastställs i den förordningen innan de släpps ut på marknaden.

(30)

Artiklarna 53 och 54 i förordning (EG) nr 178/2002 innehåller bestämmelser om förfaranden för nödåtgärder för foder som har sitt ursprung i gemenskapen eller som importeras från ett tredje land. Med stöd av dessa artiklar får nödåtgärder vidtas när foder sannolikt kommer att innebära en allvarlig risk för människors hälsa, djurs hälsa eller miljön, och en sådan risk inte tillfredsställande kan undanröjas genom åtgärder som vidtas av den eller de berörda medlemsstaterna.

( 1 ) Se sidan 1 i detta nummer av EUT.

(31)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/ 468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

2 ).

(32)

Medlemsstaterna bör anta bestämmelser om de påföljder som skall tillämpas mot överträdelser av bestämmelserna i denna förordning, och skall se till att de genomförs. Dessa påföljder måste vara effektiva, proportionella och avskräckande.

(33)

Direktiv 70/524/EEG bör upphöra att gälla. Märkningsbestämmelserna för foderblandningar som innehåller tillsatser bör dock fortsätta att gälla tills en översyn har skett av rådets direktiv 79/373/EEG av den 2 april 1979 om saluföring av foderblandningar (

3 ).

(34)

Riktlinjer till medlemsstaterna om ansökan och åtföljande dokumentation finns i rådets direktiv 87/153/EEG av den 16 februari 1987 om fastställande av riktlinjer för bedömningen av tillsatser i djurfoder (

4 ). Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet ansvarar för kontrollen av att dokumentationen uppfyller kraven. Det är därför nödvändigt att upphäva direktiv 87/153/EEG. Bilagan bör emellertid fortsätta att gälla till dess att tillämpningsföreskrifter har antagits.

(35)

En övergångsperiod behövs för att undvika störningar i samband med användningen av fodertillsatser. Det bör därför vara tillåtet att enligt villkoren i gällande lagstiftning saluföra och använda ämnen som redan har godkänts, fram till dess att bestämmelserna i denna förordning skall tillämpas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I RÄCKVIDD OCH DEFINITIONER Artikel 1 Räckvidd 1. Syftet med denna förordning är att fastställa ett gemenskapsförfarande för godkännande av utsläppande på marknaden och användning av fodertillsatser och anta bestämmelser om övervakning och märkning av fodertillsatser och förblandningar, så att en hög skyddsnivå skall kunna garanteras för människors och djurs hälsa och välbefinnande samt för miljön och användarnas och konsumenternas intressen när det gäller fodertillsatser, samtidigt som den inre marknadens funktion säkerställs. ( 2 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. ( 3 ) EGT L 86, 6.4.1979, s. 30. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EGT L 122, 16.5.2003, s. 36). ( 4 ) EGT L 64, 7.3.1987, s. 19. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2001/79/EG (EGT L 267, 6.10.2001, s. 1).

L 268/32

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

2.

Denna förordning skall inte tillämpas på

a)

processhjälpmedel,

b)

veterinärmedicinska läkemedel enligt definitionen i direktiv 2001/82/EG (

1 ), med undantag av koccidiostatika och histomonostatika som används som fodertillsatser. Artikel 2 Definitioner

1.

I denna förordning används 

foder , foderföretag , foderföretagare , utsläppande på marknaden och spårbarhet i samma betydelse som enligt definitionerna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002.

2.

I denna förordning avses dessutom med

a)

fodertillsatser : ämnen, mikroorganismer eller preparat, utom foderråvaror och förblandningar, som avsiktligt tillsätts foder eller vatten för att särskilt fylla en eller fler av de funktioner som anges i artikel 5.3,

b)

foderråvaror : produkter enligt definitionen i artikel 2 a i rådets direktiv 96/25/EG av den 29 april 1996 om avyttring av foderråvaror ( 2 ),

c)

foderblandningar : produkter enligt definitionen i artikel 2 b i rådets direktiv 79/373/EEG,

d)

kompletteringsfoder : produkter enligt definitionen i artikel 2 e i rådets direktiv 79/373/EEG,

e)

förblandningar : blandningar av fodertillsatser eller blandningar av en eller flera fodertillsatser med foderråvaror eller vatten som används som bärare och som inte är direkt avsedda för utfodring,

f)

dagsbehov : genomsnittlig, sammanlagd kvantitet foder, beräknat på 12 % vattenhalt, som dagligen krävs för att ett djur av en viss art och ålder inom en bestämd produktionsform skall få sitt totala näringsbehov tillfredsställt,

g)

helfoder : produkter enligt definitionen i artikel 2 c i rådets direktiv 1999/29/EG av den 22 april 1999 om främmande ämnen och produkter i djurfoder ( 3 ),

h)

processhjälpmedel : alla ämnen som inte i sig används som foder, men som används avsiktligt vid bearbetning av foder eller foderråvaror för att uppnå ett visst tekniskt mål under behandlingen eller bearbetningen och som kan resultera i en oavsiktlig men tekniskt sett oundviklig förekomst av restsubstanser eller derivat därav i slutprodukten, förutsatt att dessa restsubstanser inte inverkar negativt på djurs och människors hälsa eller på miljön och inte har någon teknisk inverkan på slutprodukten,

i)

antimikrobiella substanser : ämnen som framställs syntetiskt eller naturligt och som används för att döda eller hämma tillväxten av mikroorganismer, inbegripet bakterier, virus eller svampar, eller parasiter, särskilt protozoer, ( 1 ) EGT L 311, 28.11.2001, s. 1. ( 2 ) EGT L 125, 23.5.1996, s. 35. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003 (EGT L 122, 16.5.2003, s. 1). ( 3 ) EGT L 115, 4.5.1999, s. 32. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003.

j)

antibiotikum : en antimikrobiell substans som produceras av eller erhålls från mikroorganismer och som dödar eller hämmar tillväxten av andra mikroorganismer,

k)

koccidiostatika och histomonostatika

: ämnen avsedda att döda eller hindra protozoer,

l)

högsta tillåten restmängd (MRL)

: den högsta restkoncentration av en tillsats använd i foder som gemenskapen kan godta som lagligt tillåten eller erkänna som acceptabel i eller på ett livsmedel,

m)

mikroorganismer : kolonibildande mikroorganismer,

n)

första utsläppande på marknaden

: första gången en tillsats släpps ut på marknaden efter framställning eller import eller, när en tillsats har blandats in i foder utan att först ha släppts ut på marknaden, första gången detta foder släpps ut på marknaden.

3.

Huruvida ett ämne, en mikroorganism eller ett preparat är en sådan fodertillsats som omfattas av räckvidden för denna förordning får vid behov avgöras i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

KAPITEL II GODKÄNNANDE, ANVÄNDNING, ÖVERVAKNING OCH ÖVER- GÅNGSBESTÄMMELSER FÖR FODERTILLSATSER Artikel 3 Utsläppande på marknaden, bearbetning och användning

1.

Fodertillsatser får endast släppas ut på marknaden, bearbetas eller användas om de

a)

har godkänts med stöd av denna förordning,

b)

uppfyller de villkor för användning som fastställs i denna förordning, inbegripet de allmänna villkoren i bilaga IV, såvida inte annat föreskrivs i godkännandet eller i godkännandet av substansen, och

c)

uppfyller de villkor för märkning som fastställs i denna förordning.

2.

För experiment i vetenskapliga syften får medlemsstaterna som tillsatser godkänna användningen av ämnen som inte är godkända på gemenskapsnivå, med undantag för antibiotika, under förutsättning att experimenten utförs i enlighet med principerna och villkoren i direktiv 87/153/EEG och direktiv 83/228/EEG (

4 ) eller riktlinjerna i artikel 7.4 i den här förordningen och förutsatt att det sker under lämplig officiell övervakning. De djur som berörs får endast användas vid framställning av livsmedel om myndigheterna finner att detta inte kommer att inverka negativt på djurs och människors hälsa eller på miljön. ( 4 ) EGT L 126, 13.5.1983, s. 23.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/33

SV

3.

När det gäller tillsatser som hör till kategorierna d och e i artikel 6.1 samt de tillsatser som omfattas av gemenskapslagstiftningen om saluföring av produkter och som innehåller, består av eller är framställda från genetiskt modifierade organismer (GMO), får dessa först släppas ut på marknaden endast av den som innehar godkännandet enligt den godkännandeförordning som avses i artikel 9, av dennes rättsinnehavare eller av en person som skriftligen bemyndigats att agera i innehavarens namn.

4.

Om det inte anges på annat sätt skall en blandning av tillsatser som är avsedd att säljas direkt till slutanvändaren tillåtas, men den skall uppfylla de villkor för användning som anges i godkännandet för varje enskild tillsats. Följaktligen skall en blandning av godkända tillsatser inte omfattas av något annat särskilt godkännande utan endast uppfylla de krav som anges i direktiv 95/69/EG (

1 ).

5.

Om det till följd av tekniska framsteg eller vetenskaplig utveckling föreligger behov får de allmänna användningsvillkoren i bilaga IV anpassas i enlighet med förfarandet i artikel

Artikel 4 Godkännande

1.

Den som söker godkännande av en fodertillsats eller av en ny användning av en fodertillsats skall lämna in en ansökan i enlighet med artikel 7.

2.

Ett godkännande får inte beviljas, vägras, förnyas, ändras, tillfälligt eller permanent dras in annat än av de skäl och enligt de förfaranden som fastställs i denna förordning, eller i artiklarna 53 och 54 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002.

3.

Den som ansöker om ett godkännande, eller dennes företrädare, skall ha sitt säte i gemenskapen.

Artikel 5 Villkor för godkännande

1.

För att en fodertillsats skall kunna godkännas krävs att den som ansöker om godkännandet på ett godtagbart sätt har styrkt att tillsatsen, i enlighet med de genomförandebestämmelser som avses i artikel 7, uppfyller kraven i punkt 2 och åtminstone har en av de egenskaper som anges i punkt 3, när tillsatsen används på de villkor som anges i den förordning som godkänner användningen av den.

2.

Fodertillsatsen får inte

a)

inverka negativt på människors eller djurs hälsa eller på miljön,

( 1 ) Rådets direktiv 95/69/EG av den 22 december 1995 om villkor och föreskrifter för godkännande och registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn och om ändring av direktiven 70/524/EEG, 74/63/EEG, 79/373/EEG och 82/471/EEG (EGT L 332, 30.12.1995, s. 15). Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 807/2003.

b)

framställas på ett sätt som kan vilseleda användaren,

c)

skada konsumenten genom att försämra animalieprodukternas utmärkande egenskaper eller vilseleda konsumenten när det gäller animalieprodukternas utmärkande egenskaper.

3.

Fodertillsatsen skall

a)

inverka positivt på fodrets egenskaper,

b)

inverka positivt på animalieprodukternas egenskaper,

c)

positivt påverka färgen på akvariefiskar och burfåglar,

d)

tillgodose djurens näringsbehov, eller

e)

inverka positivt på animalieproduktionens miljöpåverkan,

f)

inverka positivt på djurens produktion, prestanda eller välbefinnande, särskilt genom att påverka mag- och tarmfloran eller fodrets smältbarhet, eller

g)

ha en koccidiostatisk eller histomonostatisk inverkan.

4.

Annan antibiotika än koccidiostatika eller histomonostatika får inte godkännas som fodertillsatser.

Artikel 6 Kategorier av fodertillsatser

1.

En fodertillsats skall placeras i en eller flera av följande kategorier, beroende på tillsatsens funktion och egenskaper, i enlighet med förfarandet i artiklarna 7, 8 och 9.

a)

Tekniska tillsatser: ämnen som tillsätts fodret i tekniskt syfte.

b)

Organoleptiska tillsatser: ämnen som tillsätts fodret för att förbättra eller ändra fodrets organoleptiska egenskaper eller utseendet på livsmedel som framställts från djur.

c)

Näringstillsatser.

d)

Zootekniska tillsatser: tillsatser som används för att inverka positivt på friska djurs prestanda eller för att åstadkomma positiv miljöpåverkan.

e)

Koccidiostatika och histomonostatika.

2.

Inom de olika kategorierna i punkt 1, skall fodertillsatserna sedan placeras i en eller flera av de funktionella grupper som anges i bilaga I, med utgångspunkt i deras huvudsakliga funktion eller funktioner, i enlighet med förfarandet i artiklarna 7, 8 och 9.

3.

Om det till följd av tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling föreligger behov får ytterligare kategorier av fodertillsatser och funktionella grupper införas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

L 268/34

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

Artikel 7 Ansökan om godkännande

1.

Ansökan om godkännande enligt artikel 4 skall skickas till kommissionen. Kommissionen skall utan dröjsmål underrätta medlemsstaterna om detta och överlämna ansökningen till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (nedan kallad myndigheten).

2.

Myndigheten skall

a)

inom 15 dagar från det att ansökan tagits emot, inbegripet de uppgifter och handlingar som avses i punkt 3, skriftligen bekräfta detta för sökanden, med uppgift om vilken dag ansökan togs emot,

b)

göra sådan information som sökanden lämnat tillgänglig för medlemsstaterna och kommissionen,

c)

göra en sammanfattning av dokumentationen som nämns i punkt 3 h tillgänglig för allmänheten om inget annat följer av de krav på sekretess som anges i artikel 18.2.

3.

Sökanden skall vid ansökan skicka följande uppgifter och handlingar direkt till myndigheten:

a)

Sökandens namn och adress.

b)

Identifiering av fodertillsatsen, ett förslag till klassificering med avseende på kategori och funktionell grupp enligt artikel 6, samt specifikationer och, i tillämpliga fall, renhetskriterier.

c)

En beskrivning av tillverknings- och framställningsmetod för fodertillsatsen och avsett bruk samt av analysmetoder för att analysera fodertillsatsen i förhållande till avsett bruk och vid behov för att fastställa nivån för rester av fodertillsatsen, eller metaboliter därav, i livsmedel.

d)

En kopia av de studier som har genomförts och allt annat material som finns tillgängligt för att styrka att fodertillsatsen uppfyller kraven i artikel 5.2 och 5.3.

e)

Förslag till villkor för utsläppande av fodertillsatsen på marknaden, inbegripet märkningskrav, samt vid behov särskilda bruksanvisningar (som skall omfatta känd inkompatibilitet), användningshalter i kompletteringsfoder samt djurarter och kategorier för vilka fodertillsatsen är avsedd.

f)

Ett skriftligt intygande att sökanden i enlighet med kraven i bilaga II har skickat tre prover av fodertillsatsen direkt till det gemenskapens referenslaboratorium som avses i artikel 21.

g)

Förslag till plan för övervakning efter försäljning när det gäller tillsatser som föreslås i enlighet med led b och som inte tillhör kategori a eller b i artikel 6.1 samt tillsatser som omfattas av gemenskapslagstiftningen om saluföring av produkter och som innehåller, består av eller är framställda från genetiskt modifierade organismer.

h)

En sammanfattning av dokumentationen som skall innehålla den information som anges i led 

ag.

i)

När det gäller tillsatser som omfattas av gemenskapslagstiftningen om saluföring av produkter och som innehåller, består av eller är framställda av genetiskt modifierade organismer, uppgifter om varje gemenskapsgodkännande som beviljats i enlighet med tillämplig lagstiftning.

4.

Efter samråd med myndigheten skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 22.2 fastställa föreskrifter för tillämpningen av denna artikel, inbegripet regler för hur tillämpningen skall förberedas och utformas.

Till dess att sådana tillämpningsföreskrifter har antagits skall tillämpningen ske i enlighet med bilagan till direktiv 87/153/ EEG. 5. Efter samråd med myndigheten skall särskilda riktlinjer upprättas för godkännande av tillsatser, vid behov för varje kategori av tillsats som avses i artikel 6.1 i enlighet med förfarandet i artikel 22.2. I dessa riktlinjer skall möjligheten att extrapolera resultaten från studier som utförts på större arter till mindre arter beaktas. Efter samråd med myndigheten skall ytterligare regler för genomförandet av denna artikel fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2. I dessa regler bör i förekommande fall åtskillnad göras mellan kraven för fodertillsatser när det gäller livsmedelsproducerande djur och de krav som gäller för andra djur, särskilt sällskapsdjur. Genomförandereglerna skall innehålla bestämmelser som möjliggör förenklade förfaranden för att godkänna sådana tillsatser som har godkänts för användning i livsmedel. 6. Myndigheten skall publicera detaljerade anvisningar som hjälp för sökanden vid förberedandet och utformningen av dennes ansökan. Artikel 8 Yttrande från myndigheten

1.

Myndigheten skall avge sitt yttrande inom sex månader efter det att den erhållit en giltig ansökan. Denna tidsfrist skall förlängas när myndigheten begär kompletterande information från sökanden i enlighet med punkt 2.

2.

Myndigheten får vid behov anmoda sökanden att komplettera uppgifterna i ansökan inom en tidsfrist som bestäms av myndigheten efter samråd med den sökande.

3.

Vid utarbetandet av sitt yttrande

a)

skall myndigheten kontrollera att de uppgifter och handlingar sökanden har lämnat in överensstämmer med artikel 7 och göra en bedömning för att fastställa om fodertillsatsen uppfyller villkoren i artikel 5,

b)

skall myndigheten kontrollera rapporten från gemenskapens referenslaboratorium.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/35

SV

4.

När myndigheten i sitt yttrande anser att fodertillsatsen kan godkännas skall yttrandet även innehålla följande uppgifter:

a)

Sökandens namn och adress.

b)

Fodertillsatsens beteckning, inbegripet dess klassificering med avseende på kategori och funktionell grupp enligt artikel 6, samt specifikationer och vid behov renhetskriterier och analysmetod.

c)

Beroende på utfallet av riskbedömningen, särskilda villkor eller restriktioner för hantering, krav för övervakning efter försäljning och användningsområde, inbegripet djurarter och djurkategorier som tillsatsen är avsedd för.

d)

Särskilda ytterligare märkningskrav för fodertillsatsen med anledning av villkor och restriktioner under c.

e)

Förslag till högsta tillåtna restmängder (MRL) i berörda livsmedel av animaliskt ursprung, om inte myndigheten i sitt yttrande anser att sådana inte behövs för konsumentskyddet eller om sådana redan har fastställts i bilaga I eller III i rådets förordning (EEG) nr 2377/90 av den 26 juni 1990 om inrättandet av ett gemenskapsförfarande för att fastställa gränsvärden för högsta tillåtna restmängder av veterinärmedicinska läkemedel i livsmedel med animaliskt ursprung (

1 ).

5.

Myndigheten skall utan dröjsmål skicka sitt yttrande till kommissionen, medlemsstaterna och sökanden med bland annat en rapport som beskriver dess bedömning av fodertillsatsen och anger skälen för dess uppfattning.

6.

Myndigheten skall offentliggöra sitt yttrande, sedan varje uppgift som i enlighet med artikel 18.2 betraktats som konfidentiell uteslutits.

Artikel 9 Gemenskapens godkännande 1. Inom tre månader från mottagandet av myndighetens yttrande skall kommissionen utarbeta ett förslag till förordning i vilken godkännande skall beviljas eller vägras. I detta förslag skall hänsyn tas till kraven i artikel 5.2 och 5.3, gemenskapens lagstiftning och andra berättigade faktorer som är relevanta för den aktuella frågan, särskilt nyttan för djurens hälsa och välbefinnande och fördelarna för konsumenter av animaliska produkter. Om förslaget inte överensstämmer med myndighetens yttrande, skall skälen till detta anges i förslaget. I exceptionellt komplicerade fall får tidsfristen på tre månader förlängas.

2.

Förslaget skall antas i enlighet med förfarandet i artikel

3.

Tillämpningsföreskrifter för denna artikel och i synnerhet när det gäller ett identifieringsnummer för godkända tillsatser får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

4.

Kommissionen skall utan dröjsmål underrätta sökanden om den förordning som antagits enligt punkt 2.

5.

En förordning om godkännande skall innehålla de uppgifter som avses i artikel 8.4 b, c, d och e samt ett identifieringsnummer.

6.

En förordning om godkännande av tillsatser som hör till kategorierna d och e i artikel 6.1 eller tillsatser som innehåller, består av eller är framställda av genetiskt modifierade organismer skall innehålla namnet på den som innehar godkännandet och i förekommande fall den unika identitetsbeteckning som har tilldelats den genetiskt modifierade organismen enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1830/2003 av den 22 september 2003 om spårbarhet och märkning av genetiskt modifierade organismer och spårbarhet för livsmedel och foder som har framställts av genetiskt modifierade organismer och om ändring av direktiv 2001/18/EG (

2 ).

7.

Om restmängder av en tillsats i livsmedel framställda från djur som utfodrats med tillsatsen i fråga kan ha en skadlig effekt på människors hälsa, skall förordningen innehålla högsta tillåtna restmängder (MRL) för den aktiva substansen eller för dess metaboliter i de berörda livsmedlen av animaliskt ursprung. Den aktiva substansen skall då i enlighet med rådets direktiv 96/23/EG (

3 ) anses omfattas av bilaga I till det direktivet. Om en MRL för ämnet i fråga redan har fastställts i gemenskapsbestämmelser skall detta gränsvärde också gälla restmängder av den aktiva substansen eller av dess metaboliter som härrör från ämnets användning som fodertillsats.

8.

Det godkännande som beviljas i enlighet med förfarandet i den här förordningen skall gälla i hela gemenskapen under tio år och skall kunna förlängas i enlighet med artikel 14. Den godkända fodertillsatsen skall föras in i det register som anges i artikel 17 (nedan kallat registret). Varje post i registret skall innehålla datum för godkännandet och de uppgifter som anges i punkterna 5, 6 och 7.

9.

Att ett godkännande beviljats påverkar inte foderföretagarens allmänna civilrättsliga och straffrättsliga ansvar för fodertillsatsen i fråga.

Artikel 10 Status för befintliga produkter 1. Genom undantag från artikel 3 får en fodertillsats som har släppts ut på marknaden i enlighet med direktiv 70/524/ EEG samt urinämne och derivat därav, aminosyror, deras salter eller analoger som förts in under punkterna 2.1, 3 och 4 i bilagan till direktiv 82/471/EEG släppas ut på marknaden och användas på de villkor för ämnet i fråga som anges i direktiven 70/524/EEG eller 82/471/EEG och genomförandebestämmelserna för dessa, inbegripet i synnerhet särskilda bestämmelser om märkning när det gäller foderblandningar och foderråvaror, förutsatt att följande villkor är uppfyllda: ( 1 ) EGT L 224, 18.8.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1490/2003 (EGT L 214, 26.8.2003, s. 3). ( 2 ) Se sidan 24 i detta nummer av EUT. ( 3 ) EGT L 125, 23.5.1996, s. 10.

L 268/36

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

a)

Inom ett år från förordningens ikraftträdande skall de personer som ansvarar för det första utsläppandet på marknaden av fodertillsatsen eller andra berörda parter anmäla det till kommissionen. Samtidigt skall de uppgifter som anges i artikel 7.3 a, b och c skickas direkt till myndigheten.

b)

Inom ett år från anmälan enligt led a skall myndigheten, efter att ha kontrollerat att all information som krävs har lämnats in, meddela kommissionen att den har mottagit den information som krävs enligt denna artikel. De berörda produkterna skall föras in i registret. Varje post i registret skall innehålla det datum då produkten första gången fördes in i registret och i tillämpliga fall det datum då giltighetstiden för det befintliga godkännandet löper ut.

2.

En ansökan skall lämnas in i enlighet med artikel 7 senast ett år före giltighetstidens slut för tidsbegränsade godkännanden för tillsatser som beviljats i enlighet med direktiv 70/524/EEG och senast inom sju år efter det att denna förordning har trätt i kraft för tillsatser som godkänts utan tidsbegränsning eller i enlighet med direktiv 82/471/EEG. Ett detaljerat tidsschema med en förteckning uppställd i prioriteringsordning över de olika tillsatskategorier som skall utvärderas på nytt kan antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2. Myndigheten skall höras då förteckningen utarbetas.

3.

De produkter som förs in i registret skall omfattas av bestämmelserna i denna förordning, särskilt artiklarna 8, 9, 12, 13, 14 och 16, som utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda villkoren för märkning, utsläppande på marknaden och användning av varje ämne enligt punkt 1 skall tillämpas på dessa produkter som om de hade godkänts i enlighet med artikel 9.

4.

Om godkännanden inte utfärdas till en viss innehavare, får den som importerar eller tillverkar de produkter som avses i denna artikel eller andra berörda parter till kommissionen lämna in den information som avses i punkt 1 eller den ansökan som avses i punkt 2.

5.

Om den anmälan med åtföljande uppgifter som avses i punkt 1 a inte har lämnats in inom den angivna tiden eller har befunnits vara felaktig, eller om en ansökan inte lämnas in inom den i punkt 2 föreskrivna tiden, skall en förordning antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2 med krav på att den berörda fodertillsatsen dras tillbaka från marknaden. En sådan åtgärd får innebära att det föreskrivs en begränsad tidsperiod inom vilken befintliga lager av produkten får förbrukas.

6.

Om inget beslut har fattats om förlängning av ett godkännande innan dess giltighetstid har löpt ut och detta inte beror på sökanden, skall giltighetstiden för godkännandet av produkten automatiskt förlängas till dess kommissionen fattar ett beslut. Kommissionen skall informera sökanden om denna förlängning av godkännandet.

7.

Genom undantag från artikel 3 får ämnen, mikroorganismer och preparat som används inom gemenskapen som tillsatser vid ensilering vid den tidpunkt som avses i artikel 26.2, släppas ut på marknaden och användas förutsatt att villkoren i

punkt 1 a och 1 b och punkt 2 är uppfyllda. Punkterna 3 och 4 skall också tillämpas. För dessa ämnen skall den tidsfrist för tillämpning som anges i punkt 2 vara sju år efter det att denna förordning har trätt i kraft. Artikel 11 Utfasning

1.

I syfte att besluta om utfasning av koccidiostatika och histomonostatika som fodertillsatser senast den 31 december 2012 skall kommissionen före den 1 januari 2008 förelägga Europaparlamentet och rådet en rapport om användningen av dessa ämnen som fodertillsatser och tillgängliga alternativ, i förekommande fall åtföljda av lagstiftningsförslag.

2.

Genom undantag från artikel 10 och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 13 får annan antibiotika än koccidiostatika och histomonostatika saluföras och användas som fodertillsatser endast till och med den 31 december 2005; från och med den 1 januari 2006 skall dessa ämnen strykas ur registret.

Artikel 12 Övervakning

1.

Sedan godkännande beviljats i enlighet med denna förordning, skall den person som använder eller släpper ut på marknaden det ämnet eller ett foder i vilket det har blandats, eller någon annan berörd part se till att de villkor eller restriktioner som är förknippade med utsläppande på marknaden, användning eller hantering av tillsatsen eller foder som innehåller tillsatsen respekteras.

2.

Om krav på övervakning har beslutats i enlighet med artikel 8.4 c, skall innehavaren av godkännandet se till att övervakningen utförs och lämna in rapporter till kommissionen i enlighet med godkännandet. Innehavaren av godkännandet skall utan dröjsmål informera kommissionen om all ny information som kan påverka bedömningen av säkerheten vid användningen av fodertillsatsen, särskilt när det gäller vissa konsumentgruppers särskilda känslighet. Innehavaren av godkännandet skall utan dröjsmål informera kommissionen om varje förbud eller begränsning som har utfärdats av den behöriga myndigheten i något tredje land där fodertillsatsen har släppts ut på marknaden.

Artikel 13 Ändring samt tillfällig och permanent indragning av godkännanden 1. På eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat eller kommissionen skall myndigheten yttra sig om huruvida ett godkännande fortfarande uppfyller villkoren i denna förordning. Den skall utan dröjsmål översända detta yttrande till kommissionen, medlemsstaterna och i förekommande fall innehavaren av godkännandet. Yttrandet skall offentliggöras.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/37

SV

2.

Kommissionen skall så snart som möjligt granska myndighetens yttrande. Lämpliga åtgärder skall vidtas i enlighet med artiklarna 53 och 54 i förordning (EG) nr 178/2002. Beslut om ändring eller om tillfällig eller permanent indragning av godkännandet skall fattas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2 i den här förordningen.

3.

Om innehavaren av godkännandet föreslår att villkoren för godkännandet skall ändras genom att lämna en ansökan till kommissionen, åtföljd av relevanta uppgifter som stöd för begäran om ändring, skall myndigheten överlämna sitt yttrande om förslaget till kommissionen och medlemsstaterna. Kommissionen skall granska myndighetens yttrande utan dröjsmål samt besluta i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

4.

Kommissionen skall utan dröjsmål underrätta sökanden om det beslut som har fattats. Registret skall ändras vid behov.

5.

Artikel 7.1 och 7.2 samt artiklarna 8 och 9 skall också tillämpas.

Artikel 14 Förlängning av godkännanden 1. Godkännanden enligt denna förordning skall kunna förlängas i tioårsperioder. En ansökan om förlängning skall skickas till kommissionen minst ett år innan godkännandet löper ut. Om godkännanden inte utfärdas till en bestämd innehavare, får den som först släpper ut tillsatsen på marknaden eller någon annan berörd part lämna in ansökan till kommissionen, varvid denne skall betraktas som sökande. När det gäller godkännanden utfärdade till en bestämd innehavare får innehavaren av godkännandet eller dennes rättsinnehavare lämna in ansökan till kommissionen, varvid denne skall betraktas som sökande.

2.

Sökanden skall när ansökningen görs skicka följande uppgifter och handlingar direkt till myndigheten.

a)

En kopia av godkännandet att släppa ut fodertillsatsen på marknaden.

b)

En rapport om resultaten av övervakningen efter försäljning, om krav på sådan övervakning anges i godkännandet.

c)

All annan ny information som har blivit tillgänglig med avseende på utvärderingen av säkerheten i användningen av fodertillsatsen samt riskerna med fodertillsatsen för djur, människor eller miljön.

d)

I förekommande fall, ett förslag till ändring eller komplettering av villkoren i det ursprungliga godkännandet, bland annat villkor som rör framtida övervakning.

3.

Artikel 7.1, 7.2, 7.4 och 7.5 samt artiklarna 8 och 9 skall också tillämpas.

4.

Om inget beslut har fattats om förlängning av ett godkännande innan dess giltighetstid har löpt ut och detta inte beror

på sökanden, skall giltighetstiden för godkännandet av produkten automatiskt förlängas till dess kommissionen fattar ett beslut. Information om denna förlängning av godkännandet skall göras tillgänglig för allmänheten i det register som anges i artikel 17. Artikel 15 Brådskande godkännande I särskilda fall där brådskande godkännande krävs för att garantera skyddet av djurens välbefinnande får kommissionen, i enlighet med förfarandet i artikel 22.2, tillfälligt tillåta att en tillsats används för en tidsperiod på högst fem år. KAPITEL III MÄRKNING OCH FÖRPACKNING Artikel 16 Märkning och förpackning av fodertillsatser och förblandningar

1.

En fodertillsats eller en förblandning av tillsatser får släppas ut på marknaden endast om förpackningen eller behållaren är märkt under ansvar av inom gemenskapen etablerade tillverkare, förpackare, importör, säljare eller distributör och är försedd med följande uppgifter på ett synligt, läsbart och outplånligt och sätt, och åtminstone på det eller de nationella språken i den medlemsstat där den saluförs, för var och en av de tillsatser som materialet innehåller:

a)

Det särskilda namn som tillsatsen fått vid godkännandet samt namnet på den funktionella grupp tillsatsen tillhör enligt godkännandet.

b)

Namn eller firmanamn och adress eller säte för den som är ansvarig för de uppgifter som anges i denna artikel.

c)

Nettovikt eller, när det gäller flytande tillsatser och förblandningar, antingen nettovolym eller nettovikt.

d)

I förekommande fall det godkännandenummer som anläggningen eller mellanhanden tilldelats i enlighet med artikel 5 i direktiv 95/69/EG eller det registreringsnummer som anläggningen eller mellanhanden tilldelats i enlighet med artikel 10 i det direktivet.

e)

Bruksanvisningar och eventuella säkerhetsföreskrifter för användningen och i förekommande fall de särskilda krav som anges i godkännandet, inbegripet djurart och djurkategori för vilken tillsatsen eller förblandningen av tillsatser är avsedd.

f)

Identifieringsnumret.

g)

Varupartinummer och tillverkningsdatum.

2.

När det gäller aromämnen kan förteckningen över tillsatser ersättas med orden blandning av aromämnen. Detta skall inte gälla aromämnen som omfattas av en mängdbegränsning för användning i foder och dricksvatten.

L 268/38

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

3.

Förutom den information som anges i punkt 1 skall förpackningar eller behållare till tillsatser som hör till en funktionell grupp som anges i bilaga III vara försedda med den information som anges i den bilagan på ett synligt, läsbart och outplånligt sätt.

4.

Vidare, när det gäller förblandningar, skall ordet Förblandning (i versaler) finnas tydligt angivet i märkningen och bärsubstansen skall anges.

5.

Tillsatser och förblandningar skall saluföras endast i slutna förpackningar eller slutna behållare som skall vara förslutna på sådant sätt att förslutningen förstörs vid öppnandet och inte kan återanvändas.

6.

Ändringar av bilaga III för anpassning till tekniska framsteg och vetenskaplig utveckling får antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2.

KAPITEL IV ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER Artikel 17 Gemenskapens register över fodertillsatser

1.

Kommissionen skall inrätta ett gemenskapsregister över fodertillsatser och hålla det uppdaterat.

2.

Registret skall göras tillgängligt för allmänheten.

Artikel 18 Sekretess

1.

Sökanden som lämnar uppgifter enligt denna förordning får ange vilka av dessa som önskas sekretessbelagda därför att ett offentliggörande av dem påtagligt kan skada sökandens konkurrenssituation. I sådanna fall måste sökanden lämna skäl som kan kontrolleras.

2.

Kommissionen skall efter samråd med sökanden avgöra vilken information som bör vara sekretessbelagd utöver de som anges i punkt 3, och beslutet skall meddelas sökanden.

3.

Följande information skall inte betraktas som konfiden-

tiell:

a)

Fodertillsatsens namn och sammansättning och i förekommande fall uppgifter om stammar.

b)

Fodertillsatsens fysiska, kemiska och biologiska egenskaper.

c)

Slutsatserna av resultaten från studien av fodertillsatsens effekter på människors och djurs hälsa samt på miljön.

d)

Slutsatserna av resultaten från studien av fodertillsatsens effekter på animalieprodukters egenskaper och dess näringsegenskaper.

e)

Metoder för spårning och identifiering av fodertillsatsen och i förekommande fall krav när det gäller övervakning och en sammanfattning av resultaten av övervakningen.

4.

Utan hinder av punkt 2 skall myndigheten på begäran förse kommissionen och medlemsstaterna med all information den har tillgång till, inbegripet sådan information som betraktas som konfidentiell enligt punkt 2.

5.

Myndigheten skall tillämpa principerna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (

1 ), när den handlägger ansökningar om tillgång till handlingar som innehas av myndigheten.

6.

Medlemsstaterna, kommissionen och myndigheten skall se till att all den information som betraktas som konfidentiell enligt punkt 2 förblir konfidentiell, utom i de fall då det är lämpligt att informationen offentliggörs för att skydda människors eller djurs hälsa eller miljön. Medlemsstaterna skall handlägga ansökningar om tillgång till handlingar som tagits emot enligt denna förordning i enlighet med artikel 5 i förordning (EG) nr 1049/2001.

7.

Om en sökande tar tillbaka eller har tagit tillbaka en ansökan skall medlemsstaterna, kommissionen och myndigheten respektera sekretessen för kommersiell och industriell information, bland annat information om forskning och utveckling liksom information om vars konfidentialitet kommissionen och sökanden är oense.

Artikel 19 Administrativ granskning Beslut eller underlåtenhet att handla i kraft av de befogenheter som myndigheten fått genom denna förordning får granskas av kommissionen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat eller någon person som direkt och personligen berörs. För detta syfte skall en begäran överlämnas till kommissionen inom två månader från den dag då den berörda parten fått kännedom om handlingen eller underlåtenheten i fråga. Kommissionen skall fatta beslut inom två månader och, om så är lämpligt, begära att myndigheten inom en fastställd tidsfrist drar tillbaka sitt beslut eller åtgärdar sin underlåtenhet att handla. Artikel 20 Dataskydd

1.

Vetenskapliga data och andra uppgifter i de ansökningshandlingar som begärs in med stöd av artikel 7 får inte utnyttjas till någon annan sökandes fördel under en period av tio år från dagen för godkännandet, om inte denna andra sökande har kommit överens med den tidigare sökanden om att dessa uppgifter får utnyttjas.

2.

För att uppmuntra ansträngningarna att ansöka om godkännande för att till mindre arter använda tillsatser som är godkända för andra arter, skall det tioåriga dataskyddet förlängas med ett år för varje mindre art för vilken ytterligare godkännande för förlängd användning beviljas.

( 1 ) EGT L 145, 31.5.2001, s. 43.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/39

SV

3.

Sökanden och den tidigare sökanden skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att nå enighet om att dela användningen av information för att inte upprepa toxikologiska tester på ryggradsdjur. Om enighet emellertid inte uppnås om att dela informationen, får kommissionen besluta om utlämnande av information som krävs för att undvika upprepning av toxikologiska tester på ryggradsdjur, samtidigt som det skall göras en rimlig avvägning mellan de berörda parternas intressen.

4.

När tioårsperioden har löpt ut får myndigheten använda såväl resultaten från hela eller från delar av den bedömning som gjorts på grundval av vetenskapliga data, som information i ansökningshandlingarna till förmån för en annan sökande.

Artikel 21 Referenslaboratorier Gemenskapens referenslaboratorium och dess skyldigheter och arbetsuppgifter skall vara de som fastställs i bilaga II. De som ansöker om godkännande av fodertillsatser skall bidra till kostnaderna för de arbetsuppgifter som gemenskapens referenslaboratorium och konsortiet av nationella referenslaboratorier har enligt bilaga II. Tillämpningsföreskrifter för bilaga II och ändringar av denna bilaga får antas i enlighet med förfarandet i artikel 22.2. Artikel 22 Kommittéförfarande

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa som inrättats genom artikel 58 i förordning (EG) nr 178/2002 (nedan kallad kommittén).

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 23 Upphävanden

1.

Direktiv 70/524/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med den dag då denna förordning skall börja tillämpas. Artikel 16 i direktiv 70/524/EEG skall dock fortsätta att gälla till dess att direktiv 79/373/EEG har ändrats så att det innehåller bestämmelser om märkning av foder med tillsatser.

2.

Punkterna 2.1, 3 och 4 i bilagan till direktiv 82/471/EEG skall utgå med verkan från och med den dag då denna förordning skall börja tillämpas.

3.

Direktiv 87/153/EEG skall upphöra att gälla med verkan från och med den dag då denna förordning skall börja tillämpas. Bilagan till det direktivet skall dock fortsätta att gälla till dess att de tillämpningsföreskrifter som föreskrivs i artikel 7.4 i denna förordning har antagits.

4.

Hänvisningar till direktiv 70/524/EEG skall anses som hänvisningar till denna förordning.

Artikel 24 Påföljder Medlemsstaterna skall fastställa regler om påföljder för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning, och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Påföljderna skall vara effektiva, proportionella och avskräckande. Medlemsstaterna skall anmäla dessa regler och åtgärder till kommissionen senast tolv månader efter dagen för offentliggörandet av denna förordning, och skall utan dröjsmål anmäla varje senare ändring av dem. Artikel 25 Övergångsbestämmelser

1.

Ansökningar som har lämnats in i enlighet med artikel 4 i direktiv 70/524/EEG innan den här förordningen skall börja tillämpas skall behandlas som ansökningar enligt artikel 7 i den här förordningen, om de första synpunkter som föreskrivs i artikel 4.4 i direktiv 70/524/EEG ännu inte har lämnats till kommissionen. En medlemsstat som har utsetts till föredragande för en sådan ansökan skall omedelbart överlämna ansökningshandlingarna till kommissionen. Utan hinder av artikel 23.1 skall sådana ansökningar även fortsättningsvis behandlas i enlighet med artikel 4 i direktiv 70/524/EEG när de inledande synpunkter som föreskrivs i artikel 4.4 i direktiv 70/ 524/EEG redan har överlämnats till kommissionen.

2.

Märkningskraven i kapitel III skall inte tillämpas på produkter som lagligen tillverkats och märkts i gemenskapen, eller som lagligen har importerats till gemenskapen och övergått till omsättning före den dag då den förordningen skall börja tillämpas.

Artikel 26 Ikraftträdande

1.

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i 

Europeiska unionens officiella tidning .

2.

Den skall tillämpas från och med tolv månader efter den dag den har offentliggjorts.

L 268/40

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 22 september 2003.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

R. BUTTIGLIONE

Ordförande

Ordförande

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/41

SV

BILAGA I TILLSATSGRUPPER

1.

Följande funktionella grupper ingår i kategorin tekniska tillsatser:

a)

Konserveringsmedel: ämnen, eller, i tillämpliga fall, mikroorganismer, som skyddar foder mot skador från mikroorganismer eller deras metaboliter.

b)

Antioxidanter: ämnen som förlänger hållbarheten hos foder och foderråvaror genom att skydda mot skador från oxidation.

c)

Emulgeringsmedel: ämnen som gör det möjligt att bilda eller bevara en homogen blandning av två eller fler icke blandbara foderkomponenter.

d)

Stabiliseringsmedel: ämnen som gör det möjligt att bevara fodrets fysiska och kemiska egenskaper.

e)

Förtjockningsmedel: ämnen som ger fodret en tjockare konsistens.

f)

Geleringsmedel: ämnen som ger fodret konsistens genom att en gel bildas.

g)

Bindemedel: ämnen som ökar foderpartiklarnas tendens att klumpa ihop sig.

h)

Ämnen för kontroll av kontamination av radionuklider: ämnen som förhindrar upptagandet av radionuklider eller främjar utsöndring av sådana.

i)

Klumpförebyggande medel: ämnen som minskar tendensen hos enskilda partiklar i fodret att klumpa ihop sig.

j)

pH-regulatorer:

 ämnen som reglerar fodrets pH-värde.

k)

Ensileringstillsatser: ämnen, inbegripet enzymer eller mikroorganismer, avsedda att ingå i foder för att förbättra ensileringsproduktionen.

l)

Denatureringsmedel: ämnen som vid tillverkning av beredda foder gör det möjligt att identifiera ett livsmedels eller en foderråvaras ursprung.

2.

Följande funktionella grupper ingår i kategorin organoleptiska tillsatser:

a)

Färgämnen:

i)

Ämnen som tillför fodret färg eller återställer fodrets färg.

ii)

Ämnen som när de ges till djur tillför färgen på livsmedel av animaliskt ursprung.

iii)

Ämnen som positivt påverkar färgen på akvariefiskar och burfåglar.

b)

Aromämnen: ämnen som när de tillsätts fodret förhöjer dess smak, doft eller aptitlighet.

3.

Följande funktionella grupper ingår i kategorin näringstillsatser:

a)

Vitaminer, provitaminer och kemiskt väldefinierade ämnen med likartad effekt.

b)

Föreningar av spårelement.

c)

Aminosyror, deras salter och analoger.

d)

Urinämne och derivat därav.

4.

Följande funktionella grupper ingår i kategorin zootekniska tillsatser:

a)

Smältbarhetsförbättrande medel: ämnen som djur utfordras med och som påverkar vissa foderråvaror och därigenom ökar fodrets smältbarhet.

b)

Medel som stabiliserar tarmfloran: mikroorganismer eller andra kemiskt definierade ämnen och som när de ges till djur har en positiv effekt på tarmfloran.

c)

Ämnen med positiv inverkan på miljön.

d)

Andra zootekniska tillsatser.

L 268/42

Europeiska unionens officiella tidning

18.10.2003

SV

BILAGA II UPPDRAG OCH ARBETSUPPGIFTER FÖR GEMENSKAPENS REFERENSLABORATORIUM

1.

Gemenskapens referenslaboratorium som avses i artikel 21 är kommissionens gemensamma forskningscentrum.

2.

För de arbetsuppgifter som anges i denna bilaga kan kommissionens gemensamma forskningscentrum biträdas av ett konsortium av nationella referenslaboratorier.

Det gemensamma forskningscentrumet skall bland annat ha ansvaret för

mottagning, beredning, lagring och underhåll av referensprover,

testning och utvärdering eller validering av metoder för spårning,

utvärdering av data som sökanden lämnat in för att få en fodertillsats godkänd för utsläppande på marknaden, i syfte att testa och utvärdera eller validera metoden för spårning,

överlämnande av fullständiga utvärderingsrapporter till myndigheten.

3.

Gemenskapens referenslaboratorium skall medverka i avgörande av tvister mellan medlemsstater som rör resultaten av det arbete som beskrivs i denna bilaga.

BILAGA III SÄRSKILDA MÄRKNINGSKRAV FÖR VISSA FODERTILLSATSER OCH FÖR FÖRBLANDNINGAR

a)

Zootekniska tillsatser och koccidiostatika och histomonostatika:

Sista garantidatum eller hållbarhetstid från och med tillverkningsdatumet.

Bruksanvisningar.

Koncentration.

b)

Enzymer, förutom de ovannämnda uppgifterna:

De aktiva beståndsdelarnas benämning i överensstämmelse med deras enzymaktivitet enligt godkännandet.

Identifikationsnummer enligt Internationella biokemiförbundet.

I stället för koncentration, verksamhetsenheter (verksamhetsenheter per gram eller aktivitetsenheter per milliliter).

c)

Mikroorganismer:

Sista garantidatum eller hållbarhetstid från och med tillverkningsdatumet.

Bruksanvisningar.

Stammarnas registreringsnummer.

Antalet kolonibildande enheter (CFU) per gram.

d)

Näringstillsatser:

Halt av aktiv substans.

Sista garantidatum för angiven halt eller hållbarhetstid från och med tillverkningsdatumet.

e)

Tekniska och organoleptiska tillsatser, med undantag av aromämnen:

Halt av aktiv substans.

f)

Aromämnen:

Iblandningsgrad i förblandningar.

18.10.2003

Europeiska unionens officiella tidning

L 268/43

SV

BILAGA IV ALLMÄNNA ANVÄNDNINGSVILLKOR

1.

Mängden av tillsatser som även förekommer i vissa foderråvaror i naturligt tillstånd skall beräknas så att de tillförda och de naturligt ingående ämnena tillsammans inte överstiger den maximinivå som föreskrivs i föreskriften om godkännande.

2.

Blandning av tillsatser får tillåtas i förblandningar och foder endast om blandningens ingredienser är fysikalisktkemiskt och biologiskt kompatibla med de önskade effekterna.

3.

Kompletteringsfoder, som spätts ut enligt anvisningarna, får inte innehålla högre nivåer av tillsatser än vad som fastställts för helfoder.

4.

När det gäller förblandningar som innehåller ensileringstillsatser måste frasen av ensileringstillsatser vara tydligt utsatt på etiketten, efter FÖRBLANDNING.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/1

I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 183/2005 av den 12 januari 2005 om fastställande av krav för foderhygien (Text av betydelse för EES) EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37.2 och artikel 152.4 b, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 1 ), efter att ha hört Regionkommittén, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget ( 2 ), och av följande skäl:

(1)

Animalieproduktionen spelar en mycket viktig roll inom gemenskapens jordbrukssektor. Tillfredsställande resultat av denna verksamhet beror i stor utsträckning på användningen av säkert foder av god kvalitet.

(2)

Genomförandet av en hög skyddsnivå för människors och djurshälsaärettavdegrundläggandemålenmedlivsmedelslagstiftningenenligtEuropaparlamentetsochrådetsförordning(EG)nr178/2002avden28januari2002omallmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska livsmedelsmyndigheten och om förfarandenifrågorsomgällerlivsmedelssäkerhet (

3 ).Iden förordningen fastställs också andra gemensamma principer och definitioner för medlemsstaternas och gemenskapens livsmedelslagstiftning, inklusive syftet att uppnå fri rörlighet för foder inom gemenskapen. ( 1 ) EUT C 32, 5.2.2004, s. 97. ( 2 ) Europaparlamentetsyttrandeavden31mars2004(ännuejoffentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 21 december 2004. ( 3 ) EGT L 31, 1.2.2002, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1642/2003 (EUT L 245, 29.9.2003, s. 4).

(3)

Irådetsdirektiv95/69/EG (

4 )fastställsvillkorochförfarandenförvissakategorieravanläggningarochmellanhänder inomfodersektornförattgedemmöjlighetattbedrivasin verksamhet. Erfarenheten har visat att dessa villkor och förfaranden utgör en god grund för att garantera fodersäkerhet. I det direktivet fastställs även villkor för godkännandet av anläggningar som tillverkar vissa ämnen som upptas i rådets direktiv 82/471/EEG av den 30 juni 1982 om vissa produkter som används i djurfoder ( 5 ).

(4)

Ikommissionensdirektiv98/51/EGavden9juli1998om vissa genomförandeåtgärder avseende rådets direktiv 95/69/EGomvillkorochföreskrifterförgodkännandeoch registrering av vissa anläggningar och mellanhänder inom fodersektorn (

6 ) fastställdes vissa åtgärder som inbegrep förfaranden för import från tredjeländer.

(5)

Erfarenheten har också visat att det är nödvändigt att garanteraattallafoderföretag,inklusivevattenbruk,verkar iöverensstämmelsemedharmoniseradesäkerhetskravoch attdetärnödvändigtattgenomföraenallmänöversynför attbeaktabehovetavattgaranteraettbättreskyddavmänniskors och djurs hälsa och av miljön.

(6)

Huvudsyftet med de nya hygienbestämmelserna i denna förordning är att säkerställa en hög nivå på konsumentskyddet med avseende på livsmedels- och fodersäkerhet med särskild hänsyn till följande principer:

a)

Det primära ansvaret för fodersäkerheten ligger hos foderföretagaren.

( 4 ) EGT L 332, 30.12.1995, s. 15. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 806/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 1). ( 5 ) EGT L 213, 21.7.1982, s. 8. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1). ( 6 ) EGT L 208, 24.7.1998, s. 43.

L 35/2

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

b)

Behovet av att garantera fodersäkerheten i hela livsmedelskedjan från och med primärproduktion av foderframtillochmedutfodringavlivsmedelsproducerande djur.

c)

Allmäntgenomförandeavförfarandensombyggerpå principerna för faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP) som tillsammans med iakttagandet av god hygienpraxis befäster det ansvar som vilar på foderföretagarna.

d)

Riktlinjer för god praxis är ett värdefullt hjälpmedel för att foderföretagare på alla nivåer av foderkedjan skall kunna följa bestämmelser om foderhygien och tillämpa 

HACCP-principerna.

e)

Behovet av att fastställa mikrobiologiska kriterier på grundval av vetenskapliga riskkriterier.

f)

Behovetavattgaranteraattimporteratfoderhålleren standard som är minst likvärdig med den standard som det foder som produceras i gemenskapen har.

(7)

Förattkunnasäkerställaattsystemetmedregistreringoch godkännande verkligen tillämpas på alla foderföretagare och följaktligen kunna garantera full spårbarhet, är det lämpligt att se till att foderföretagarna hämtar och använder foder endast från företag som är registrerade och/eller godkända i enlighet med denna förordning.

(8)

Fodersäkerhetfrånochmedprimärproduktionavfodertill och med utsläppandet på marknaden eller export kräver ett integrerat synsätt. Primärproduktion av foder inbegriper produkter som endast genomgår enkel fysisk behandling,t.ex.rengöring,förpackning,lagring,naturligtorkning eller ensilering.

(9)

I enlighet med proportionalitetsrespektive subsidiaritetsprincipen bör gemenskapslagstiftningen inte tillämpas på vissa fall av privat enskild produktion av foder och utfodring av vissa djur eller för direktförsäljning av små mängderavprimärproduceratfoderpålokalnivåellerdetaljhan- delsförsäljning av foder för sällskapsdjur.

(10)

Farormedfoderiallanivåerinomprimärproduktionenav foder bör identifieras och kontrolleras på ett korrekt sätt för att målen i denna förordning skall kunna uppnås. De grundläggande principerna i denna förordning bör därför vara tillämpliga på jordbruksföretag som tillverkar foder

uteslutande för att bemöta behoven inom den egna produktionen och på jordbruksföretag som släpper ut foder på marknaden. Det bör beaktas att risken är mindre om foder produceras och ges till djur som endast används för enskild konsumtion, eller till djur som inte används i livsmedelsproduktion.Handelmedsmåmängderavfoderprodukter på lokal nivå och detaljhandelsförsäljning av foder för sällskapsdjur skall behandlas särskilt inom ramen för denna förordning.

(11)

Tillämpningen av 

HACCP-principerna på primärproduktion av foder är ett mål på medellång sikt för den europeiska hygienlagstiftningen. Riktlinjerna för god praxis bör emellertid redan uppmuntra uppfyllandet av lämpliga hygienkrav.

(12)

Fodersäkerhetenärberoendeavettantalfaktorer.Lagstiftningenbörfastställaminimikravförhygien.Offentligkontroll bör genomföras för att kontrollera att foderföretagarna följer bestämmelserna. Dessutom bör foderföretagarna vidta åtgärder eller anta förfaranden för att uppnå en hög fodersäkerhetsnivå.

(13)

Med hjälp av 

HACCP-principerna kan foderföretagarna uppnå en högre standard av fodersäkerhet. HACCP- systemet bör inte betraktas som en metod för självreglering och ersätter inte officiell kontroll.

(14)

GenomförandetavHACCP-principernakräverattanställda

 i foderföretag samarbetar och engagerar sig fullt ut.

(15)

HACCP-principerna

 bör ta hänsyn till principerna i Codex Alimentarius,menbörsamtidigtgeutrymmefördenflexibilitet som kan behövas i olika situationer. I vissa foderföretag är det inte möjligt att fastställa kritiska styrpunkter, ochgodpraxiskanivissafallersättaövervakningenavkritiska styrpunkter. På samma sätt innebär kravet att fastställakritiskagränsvärdenienlighetmedCodexAlimentarius inte att det är nödvändigt att alltid fastställa ett numerärt gränsvärde. Kravet på att bevara dokument i enlighet med samma codex behöver dessutom vara flexibeltsåattbördornainteblirförstoraförmycketsmåföre- tag. Det är lämpligt att se till att när ett foderföretag hanterar primärproducerat foder, inklusive därmed sammanhängandehanteringsamtblandningavfodermed kompletteringsfoder uteslutande för den egna djurhållningen, är det inte skyldigt att följa HACCP-principerna.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/3

(16)

Flexibilitet är också nödvändigt för att tillgodose behoven hos foderföretag i regioner med särskilda geografiska begränsningarellernärdetgällerstrukturellakrav.Flexibiliteten bör dock inte äventyra målen för foderhygien. Ett förfarande för diskussion i Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa bör vid behov införas.

(17)

Ettsystemgenomvilketmedlemsstatensbehörigamyndighet registrerar och godkänner alla foderföretag är lämpligt för att säkra spårbarheten från tillverkare till användare och för att underlätta genomförandet av effektiva offentliga kontroller. De befintliga systemen för insamling av uppgifter om foderföretag får användas av den behöriga myndigheten i medlemsstaterna för att inleda och genomföra det system som föreskrivs i denna förordning.

(18)

Detärlämpligtattupprätthållaettgodkännandesystemför foderföretag för verksamhet som kan medföra en större risk vid fodertillverkning. Förfaranden bör införas för att utvidga den nuvarande räckvidden för det godkännandesystem som föreskrivs i direktiv 95/69/EG.

(19)

Förattgodkännasellerregistrerasbörfoderföretagenuppfylla ett flertal krav för verksamheten, avseende lokaler, utrustning,personal,produktion,kvalitetskontroll,lagring ochdokumentation,förattkunnagaranterasåvälfodersäkerheten som produkternas spårbarhet. Förfaranden bör införas för att dessa villkor skall kunna varieras i syfte att säkerställaderaslämplighetförolikatyperavfoderföretag. Medlemsstaterna bör tillåtas att bevilja ett villkorat godkännandeavanläggningar,omdetvidbesökpåplatsvisar sig att anläggningen uppfyller alla krav på infrastruktur och utrustning. Det är emellertid också lämpligt att fastställa en längsta tid för ett sådant villkorat godkännande.

(20)

Detbörinförasförfarandenföratttillfälligtupphäva,ändra eller återkalla registrering eller godkännande när anläggningar ändrar eller upphör med sin verksamhet eller inte längre uppfyller villkoren för den.

(21)

Spårbarhet av foder och foderingredienser genom foderkedjan är väsentligt för fodersäkerheten. Förordning (EG) nr 178/2002 innehåller regler för att garantera att foder och foderingredienser kan spåras samt fastställer ett förfarande för att anta tillämpningsföreskrifter för specifika sektorer.

(22)

Ettantalpåvarandraföljandefoderkriserharvisatattbristerinågotledavfoderkedjankanfåallvarligaekonomiska konsekvenser. Foderproduktionens särdrag och den komplexa foderdistributionskedjan innebär att det är svårt att återkalla foder från marknaden. Kostnaderna för att rätta 

tillekonomiskskadainomfoder-ochlivsmedelskedjantas oftafrånoffentligamedel.Manskullebättrekunnarättatill dennaekonomiskakonsekvenstillenlågsamhällskostnad om den företagare vars verksamhet orsakar ekonomisk skada inom fodersektorn tvingas bära det ekonomiska ansvaret. Att fastställa ett allmänt obligatoriskt system för ekonomiskt ansvar och finansiella garantier, exempelvis genom försäkringar för alla foderföretagare, kanske dock inte är möjligt eller lämpligt. Kommissionen bör därför mer ingående överväga denna fråga och samtidigt ta hänsyn till bestämmelser i befintlig lagstiftning med avseende på skadeståndsansvar på andra områden samt befintliga system och metoder i medlemsstaterna. I detta syfte bör kommissionen lägga fram en rapport, vid behov tillsammans med lagstiftningsförslag.

(23)

Foder som importeras till gemenskapen måste uppfylla de allmänna kraven i förordning (EG) nr 178/2002, och importvillkoren i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (

1 ). För att undvika handelsstörningar är det lämpligt att import i avvaktan på att genomförandeåtgärderna avslutas fortsatt skall vara tillåten enligt de villkor som föreskrivs i direktiv 98/51/EG.

(24)

Gemenskapsproduktersomexporterastilltredjelandmåste

uppfylla de allmänna kraven i förordning (EG) nr 178/2002.

(25)

Detärlämpligtattvidgaräckviddenförsystemetförsnabb varning för livsmedel och foder enligt förordning (EG) nr178/2002tillattinbegripariskerfördjurshälsaellerför miljön orsakade av foder som getts till ickelivsmedelsproducerande djur.

(26)

Gemenskapslagstiftningenomfoderhygienmåstebyggapå vetenskapligrådgivning.DärförbörEuropeiskamyndigheten för livsmedelssäkerhet vid behov alltid rådfrågas.

(27)

Kommissionen och medlemsstaterna bör ha ett nära och effektivtsamarbeteinomStändigakommitténförlivsmedelskedjan och djurhälsa för att hänsyn skall kunna tas till tekniska och vetenskapliga framsteg.

( 1 ) EUT L 165, 30.4.2004, s. 1 (rättelse i EUT L 191, 28.5.2004, s. 1).

L 35/4

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

(28)

Dennaförordningtarhänsyntilldeinternationellaåtaganden som föreskrivs i 

WTO-avtalet om sanitära och fytosanitärafrågorsamtinternationellanormerförlivsmedelssä- kerhet i Codex Alimentarius.

(29)

Medlemsstaterna bör fastställa påföljder vid överträdelser avbestämmelsernaidennaförordning,ochsetillattdetillämpas. Påföljderna måste vara effektiva, proportionella och avskräckande.

(30)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EGavden28juni1999omdeförfarandensom skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

1 ).

(31)

Det är lämpligt att skjuta upp datum för tillämpningen av förordningen för att de foderföretag som påverkas av den skall få tid att anpassa sig.

(32)

Av ovan anförda skäl bör direktiven 95/69/EG och 98/51/EG upphävas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I SYFTE, RÄCKVIDD OCH DEFINITIONER Artikel 1 Syfte I denna förordning fastställs

a)

allmänna bestämmelser om foderhygien,

b)

villkor och förfaranden som säkerställer spårbarhet av foder,

c)

villkor och förfaranden för registrering och godkännande av anläggningar.

Artikel 2 Räckvidd

1.

Denna förordning skall tillämpas på

a)

verksamhetsombedrivsavfoderföretagareiallaledfrånoch med primärproduktion av foder till och med utsläppande av foder på marknaden,

b)

utfodring av livsmedelsproducerande djur,

c)

import och export av foder från och till tredjeländer.

2. Denna förordning skall inte tillämpas på

a)

privat enskild produktion av foder

i)

för livsmedelsproducerande djur för konsumtion inom privathushåll,

och

ii)

för 

icke-livsmedelsproducerande djur,

b)

utfodring av livsmedelsproducerande djur för konsumtion inomprivathushållellerfördeverksamhetersomangesiartikel 1.2 c i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien (

2 ),

c)

utfodring av 

icke-livsmedelsproducerande djur,

d)

producentens direktförsäljning av små mängder primärproducerat foder till lokala jordbruksföretag för användning inom dessa jordbruksföretag,

e)

detaljhandel med foder för sällskapsdjur.

3. Medlemsstaterna får fastställa bestämmelser och riktlinjer för den verksamhet som avses i punkt 2. Sådana nationella bestämmelser och riktlinjer skall garantera att målen i denna förordning uppnås. Artikel 3 Definitioner I denna förordning används definitionerna i förordning (EG) nr 178/2002 med de särskilda betydelser som här anges:

a)

foderhygien: deåtgärderochvillkorsomärnödvändigaföratt bemästrafarorochsäkerställaattettdjurfoderärtjänligtmed hänsyn till dess avsedda användningsområde.

( 1 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

( 2 ) EUT L 139, 30.4.2004, s. 1 (rättelse i EUT L 226, 25.6.2004, s. 3).

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/5

b)

foderföretagare: de fysiska eller juridiska personer som ansvarar för att kraven i denna förordning uppfylls i det foderföretag de driver.

c)

fodertillsatser: ämnen eller mikroorganismer som är tillåtna enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1831/2003 av den 22 september 2003 om fodertillsatser ( 1 ).

d)

anläggning: varje enhet i ett foderföretag.

e)

behörig myndighet: myndigheten i en medlemsstat eller ett tredjeland som utsetts att utföra offentliga kontroller.

f)

primärproduktion av foder: 

produktion av jordbruksprodukter, särskilt odling, skörd, mjölkning, uppfödning av djur (före slakt) eller fiske som enbart resulterar i produkter som inte genomgår någon hantering efter det att de har skördats, insamlats eller fångats, med undantag av enkel fysisk behandling.

KAPITEL II SKYLDIGHETER Artikel 4 Allmänna skyldigheter

1.

Foderföretagarna skall se till att alla de steg i 

produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan som de ansvarar för genomförs i enlighet med den gemenskapslagstiftning och nationellalagstiftningsomärförenligmeddennasamtmedgodpraxis. De skall i synnerhet se till att dessa steg uppfyller de relevanta hygienkraven i denna förordning.

2.

Vidutfodringavlivsmedelsproducerandedjurskalljordbrukarevidtaåtgärderochantaförfarandenförattsetillattriskenför biologisk,kemiskochfysiskkontamineringavfoder,djurochanimalieprodukter är så låg som rimligen är möjligt.

( 1 ) EUT L 268, 18.10.2003, s. 29. Artikel 5 Särskilda skyldigheter 1. När det gäller verksamhet inom primärproduktion av foder och följande därmed sammanhängande verksamhet såsom

a)

transport, lagring och hantering av primärprodukter på produktionsplatsen,

b)

transport för att leverera primärprodukter från produktionsplatsen till en anläggning,

c)

blandningavfoderuteslutandeavseddfördenegnadjurhållningen utan användning av tillsatser eller förblandningar av tillsatser med undantag för tillsatser vid ensilering,

skall foderföretagare följa bestämmelserna i bilaga I, om dessa är relevanta för verksamheten.

2.

När det gäller annan verksamhet än den som avses i punkt 1, inklusive blandning av foder uteslutande avsedd för den egna djurhållningenvidanvändningavtillsatserellerförblandningarav tillsatser med undantag av tillsatser vid ensilering, skall foderföretagareföljabestämmelsernaibilagaII,omdessaärrelevantaför verksamheten.

3.

Foderföretagare skall

a)

uppfylla särskilda mikrobiologiska kriterier,

b)

vidta åtgärder eller anta förfaranden som är nödvändiga för att uppnå särskilda mål.

Dekriterierochmålsomavsesiaochbskallantasienlighetmed förfarandet i artikel 31.2.

4.

FoderföretagarefåranvändaderiktlinjersomgesikapitelIII som en hjälp för att uppfylla sina skyldigheter enligt denna förordning.

5.

JordbrukareskallföljabestämmelsernaibilagaIIIvidutfodring av livsmedelsproducerande djur.

L 35/6

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

6. Foderföretagareochjordbrukareskallendastinförskaffaoch använda foder från anläggningar som är registrerade och/eller godkända i enlighet med denna förordning. Artikel 6 Systemet för faroanalys och kritiska styrpunkter (HACCP)

1.

Foderföretagare som bedriver annan verksamhet än vad som anges i artikel 5.1 skall inrätta, genomföra och upprätthålla ett permanent skriftligt förfarande eller förfaranden som grundar sig på 

HACCP-principerna.

2.

De principer som avses i punkt 1 är följande:

a)

Identifiera de faror som måste förebyggas, elimineras eller reduceras till en acceptabel nivå.

b)

Identifierakritiskastyrpunkteridetstegellerdestegdärkontroll är nödvändig för att förebygga eller eliminera en fara eller för att reducera den till en acceptabel nivå.

c)

Fastställa kritiska gränser vilka skiljer acceptabelt från ickeacceptabelt i de kritiska styrpunkterna i syfte att förebygga, eliminera eller reducera identifierade faror.

d)

Upprätta och genomföra effektiva förfaranden för att övervaka de kritiska styrpunkterna.

e)

Fastställa vilka korrigerande åtgärder som skall vidtas när övervakningen visar att en kritisk styrpunkt inte är under kontroll.

f)

Upprätta förfaranden för att kontrollera att de åtgärder som avses i leden 

ae är fullständiga och effektiva. Kontrollförfarandena skall genomföras regelbundet.

g)

Upprätta dokumentation och journaler avpassade för foderföretagens storlek och art för att visa att de åtgärder som avses i leden 

af tillämpas effektivt. 3. När en förändring sker av en produkt, process eller i något steg av produktionen, bearbetningen, lagringen eller distributionen,skallfoderföretagarnaomprövasittförfarandeochgöranödvändiga ändringar.

4.

Somendelavdetförfarandesystemsomavsesipunkt1får

foderföretagaretillämpariktlinjerförgodpraxistillsammansmed deriktlinjerförtillämpningavHACCP-principernasomharutar- betats i enlighet med artikel 20.

5.

Bestämmelsersomunderlättartillämpningenavdennaartikel, även för små företag, får antas i enlighet med förfarandet i artikel 31.2.

Artikel 7 Dokumentation om HACCP-systemet

1.

Foderföretagare skall

a)

visadenbehörigamyndighetenattdeuppfyllerkraveniartikel 6, i den form som den behöriga myndigheten kräver,

b)

se till att all dokumentation som beskriver de förfaranden som utarbetats i enlighet med artikel 6 alltid är aktuell.

2.

Den behöriga myndigheten skall ta hänsyn till foderföretagets storlek och art när den fastställer de formkrav som avses i punkt 1 a.

3.

Detaljerade bestämmelser för tillämpningen av denna artikel får antas i enlighet med förfarandet i artikel 31.2. Sådana bestämmelser kan för vissa foderföretagare underlätta den tillämpning av 

HACCP-principerna som utarbetats i enlighet med kapitel III för att uppfylla kraven i artikel 6.1. Artikel 8 Finansiella garantier

1.

I syfte att förbereda för ett effektivt system med finansiella

garantier för foderföretagare skall kommissionen, senast den 8 februari 2006, till Europaparlamentet och rådet lägga fram en rapport om finansiella garantier på foderområdet. Förutom att behandla befintliga nationella rättsliga bestämmelser, system och metoder som rör skadeståndsansvar på foderområdet och tillhörandeområdenskallrapportenvidbehovåtföljasavlagstiftnings- förslagtillettsådantgenomförbartgarantisystempågemenskapsnivå. Dessa garantier bör täcka samtliga kostnader för vilka företagarna kan göras ansvariga som en direkt följd av återkallandefrånmarknaden,behandlingoch/ellerdestruktionavfoder, djur och livsmedel framställda därav.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/7

2. Foderföretagareskallhållasansvarigaförvarjeformavöverträdelse av den relevanta lagstiftningen om fodersäkerhet, och företagare i den mening som avses i artikel 5.2 skall förete bevis på att de omfattas av de finansiella garantier som gemenskapens lagstiftningsåtgärder kräver enligt punkt 1. Artikel 9 Offentliga kontroller, anmälan och registrering

1.

Foderföretagarnaskallsamarbetameddebehörigamyndigheterna i enlighet med relevant gemenskapslagstiftning och med denna förenlig nationell lagstiftning.

2.

Foderföretagare skall

a)

tilllämpligbehörigmyndighetanmälaallaanläggningarsom de ansvarar för och som är verksamma inom något steg av produktionen, bearbetningen, lagringen, transporten eller distributionen av foder, på det sätt som den behöriga myndigheten begär med tanke på registreringen,

b)

tillhandahålla den behöriga myndigheten aktuella uppgifter om de anläggningar de ansvarar för enligt led a samt anmäla till den behöriga myndigheten alla större ändringar i verksamheten och eventuell nedläggning av befintlig anläggning.

3. Den behöriga myndigheten skall föra ett eller flera register över anläggningar.

b)

Tillverkningoch/ellerutsläppandepåmarknadenavförblandningar som är beredda med sådana fodertillsatser som avses i kapitel 2 i bilaga IV till denna förordning.

c)

Tillverkning för utsläppande på marknaden, eller produktionuteslutandeavseddfördenegnadjurhållningen, av foderblandningar med fodertillsatser eller förblandningar som innehåller fodertillsatser och som avses i kapitel 3 i bilaga IV till denna förordning.

2.

Godkännandekrävsenligtdennationellalagstiftningeniden medlemsstat där anläggningen finns.

3.

Godkännandekrävsenligtenförordningsomantagitsienlighet med förfarandet i artikel 31.2.

Artikel 11 Krav Foderföretagare får inte bedriva verksamhet utan

a)

att vara registrerade enligt artikel 9,

eller

b)

godkännande, när detta krävs i enlighet med artikel 10.

Artikel 10

Artikel 12

Godkännande av foderföretags anläggningar

Information om nationella bestämmelser för godkännande

Foderföretagareskallsetillattanläggningarsomansvararföroch som omfattas av denna förordning godkänns av den behöriga myndigheten i följande fall: En medlemsstat som med stöd av artikel 10.2 kräver godkännande av vissa anläggningar belägna i medlemsstaten skall informera kommissionen och övriga medlemsstater om tillämplig nationell lagstiftning.

1. Sådana anläggningar bedriver någon av följande

Artikel 13

verksamheter:

Godkännande av anläggningar

a)

Tillverkning och/eller utsläppande på marknaden av

fodertillsatser som omfattas av förordning (EG) nr 1831/2003 eller produkter som omfattas av direktiv 82/471/EEG och som avses i kapitel 1 i bilaga IV till denna förordning. 1. Den behöriga myndigheten skall godkänna anläggningar endast när det genom besök på plats innan verksamheten har inletts har påvisats att de uppfyller de relevanta kraven enligt denna förordning.

L 35/8

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

2. Denbehörigamyndighetenfårgeettvillkoratgodkännande om det vid besöket på plats framgår att anläggningen uppfyller alla krav på infrastruktur och utrustning. Den behöriga myndigheten skall endast ge slutligt godkännande om det vid ett senare besökpåplats,inomtremånaderefterdetvillkoradegodkännandet, framgår att anläggningen uppfyller övriga krav som anges i punkt 1. Om väsentliga förbättringar har gjorts, men anläggningen ändå inte uppfyller samtliga krav, får den behöriga myndigheten förlänga det villkorade godkännandet. Ett villkorat godkännande får emellertid inte gälla längre än sammanlagt sex månader. Artikel 14 Upphävande av registrering eller godkännande Denbehörigamyndighetenskalltillfälligtupphävaenregistrering ellerettgodkännandeaven,fleraellerallaavenanläggningsverksamheternärdetpåvisasattanläggningenintelängreuppfyllerde villkor som gäller för verksamheterna. Artikel 17 Undantag från besök på plats

1.

Medlemsstaterna undantas från skyldigheten att göra besök påplatsienlighetmedartikel13hosfoderföretagsomverkaruteslutande som handelsidkare utan att inneha produkterna i sina lokaler.

2.

Sådana foderföretag skall till den behöriga myndigheten överlämna en försäkran, i den form som den behöriga myndigheten beslutat om, om att det foder som de släpper ut på marknaden uppfyller villkoren i denna förordning.

Artikel 18 Övergångsbestämmelser Ett sådant upphävande skall vara i kraft tills anläggningen åter uppfyller villkoren. När villkoren inte uppfylls inom ett år skall artikel 15 gälla. 1. Anläggningar och mellanhänder som godkänts och/eller registreratsienlighetmeddirektiv95/69/EGfårfortsättasinverksamhet på villkor att de senast den 1 januari 2006 lämnar in en anmälan om detta till den relevanta behöriga myndigheten inom vars område deras lokaler är belägna. Artikel 15 Återkallande av registrering eller godkännande Den behöriga myndigheten skall återkalla registrering eller godkännande av en eller flera av en anläggnings verksamheter om

a)

anläggningenupphörmedenellerfleraavsinaverksamheter,

b)

det påvisas att anläggningen under ett år inte har uppfyllt de villkor som gäller för dess verksamhet,

2.

Anläggningarochmellanhändersomvarkenbehöverregistrerasellergodkännasienlighetmeddirektiv95/69/EG,mensom skallregistrerasenligtdennaförordning,fårfortsättasinverksamhetpåvillkorattdesenastden1januari2006lämnarinenansökanomregistreringtilldenrelevantabehörigamyndigheteninom vars område deras lokaler är belägna.

3.

Senast den 1 januari 2008 måste den sökande, i den form som den behöriga myndigheten beslutat om, förklara att villkoren i denna förordning är uppfyllda.

4.

Debehörigamyndigheternaskallbeaktadebefintligasyste-

c)

denkonstaterarallvarligabristerellervidupprepadetillfällen menförinsamlingavuppgifterochuppmanaanmälarenellerden

varittvungenattstoppaproduktionenvidenanläggningoch foderföretagaren fortfarande inte kan lämna tillräckliga garantier för den framtida produktionen. Artikel 16 Ändringar av registrering eller godkännande av en anläggning sökande att endast lämna sådana kompletterande uppgifter som garanterar att villkoren i denna förordning uppfylls. De behöriga myndigheterna kan i synnerhet betrakta en anmälan enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 852/2004 som en ansökan enligt punkt 2. Artikel 19 Förteckning över registrerade och godkända anläggningar

Den behöriga myndigheten skall på begäran ändra registreringen

eller godkännandet av en anläggning när anläggningen har påvi-

sat att den har kapacitet att utveckla ytterligare verksamhet utö-

1.

Den behöriga myndigheten skall, för varje verksamhet, i en

ver den för vilken den först registrerats eller godkänts eller verk-

eller flera nationell(a) förteckning(ar)föra in de anläggningar som

samhet som ersätter den ursprungliga.

registrerats i enlighet med artikel 9.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/9

2.

Anläggningar som godkänts av den behöriga myndigheten i enlighet med artikel 13 skall föras in i en nationell förteckning under ett individuellt identifikationsnummer.

3.

Medlemsstaternaskallhållauppgifternaomanläggningarpå

denförteckningsomavsesipunkterna1och2aktuellaienlighet med de beslut om upphävande, ändring eller återkallande av registreringen eller godkännandet som avses i artiklarna 14, 15 och 16.

4.

Den förteckning som avses i punkt 2 skall utformas enligt mallen i kapitel I i bilaga V.

5.

Detidentifikationsnummersomavsesipunkt2skallhaden utformning som fastställs i kapitel II i bilaga V.

6.

Kommissionen skall, första gången i november 2007 och därefter senast den 30 november varje år, ställa samman den del av medlemsstaternas förteckningar som innefattar de anläggningar som avses i punkt 2 och göra den tillgänglig för allmänheten. Den sammanställda förteckningen skall beakta de ändringar som gjorts under året.

7.

Medlemsstaterna skall göra den förteckning/de förteckningar över anläggningar som avses i punkt 1 tillgänglig(a) för allmänheten.

KAPITEL III RIKTLINJER FÖR GOD PRAXIS Artikel 20 Utarbetande, spridning och användning av riktlinjer 1. Kommissionen skall uppmuntra utarbetandet av gemenskapsriktlinjer för god praxis inom fodersektorn och för tillämpning av HACCP-principerna i enlighet med artikel 22. Vid behov skall medlemsstaterna uppmuntra utarbetandet av nationella riktlinjer i enlighet med artikel 21.

2.

Spridning och användning av både nationella riktlinjer och gemenskapsriktlinjerskallfrämjasavdebehörigamyndigheterna.

3.

Foderföretagare får dock frivilligt använda dessa riktlinjer.

Artikel 21 Nationella riktlinjer 1. När nationella riktlinjer för god praxis utarbetas skall dessa utarbetas och spridas av foderbranschen

a)

i samråd med företrädare för särskilt berörda parter,

t.ex. behöriga myndigheter och användargrupper,

b)

med beaktande av relevanta handlingsregler i

Codex Alimentarius,

och

c)

när det gäller primärproduktion av foder, med beaktande av kraven i bilaga I.

2. Medlemsstaternaskallbedömadenationellariktlinjernaför att se till att

a)

riktlinjerna har utarbetats i enlighet med punkt 1,

b)

innehålletiriktlinjernaärpraktisktgenomförbartförderelevanta sektorerna,

och

c)

riktlinjerna är ett lämpligt stöd för att se till att artiklarna 4, 5och6följsfördesektoreroch/ellerdefodersomomfattas.

3.

Medlemsstaterna skall till kommissionen översända de nationella riktlinjerna.

4.

Kommissionen skall upprätta och föra ett registersystem överdessariktlinjerochgöradettillgängligtförmedlemsstaterna.

Artikel 22 Gemenskapsriktlinjer 1. Innangemenskapsriktlinjerförgodhygienpraxisellerförtillämpning av HACCP-principerna utarbetas skall kommissionen samråda med den kommitté som avses i artikel 31.1. Syftet med samrådetskallvaraattövervägabehovetavsådanariktlinjer,deras räckvidd och innehåll.

L 35/10

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

2. Om gemenskapsriktlinjer tas fram, skall kommissionen se till att de utarbetas och sprids

a)

av eller i samråd med lämpliga företrädare för den europeiska foderbranschen och andra berörda parter, t.ex. konsumentgrupper,

b)

i samarbete med särskilt berörda parter, även behöriga myndigheter.

3. Gemenskapsriktlinjerskallutarbetasochspridasmedbeaktande av

a)

relevanta handlingsregler i Codex Alimentarius,

och

b)

kraven i bilaga I när det gäller primärproduktion av foder.

4. Denkommittésomavsesiartikel31.1skallbedömautkastet till gemenskapsriktlinjer för att se till att

a)

riktlinjerna har utarbetats i enlighet med punkterna 2 och 3,

b)

innehålletiriktlinjernaärpraktisktgenomförbartförderelevanta sektorerna i hela gemenskapen,

och KAPITEL IV IMPORT OCH EXPORT Artikel 23 Import 1. Foderföretagaresomimporterarfoderfråntredjeländerskall se till att importen sker endast i enlighet med följande villkor:

a)

Det avsändande tredjelandet är upptaget på en förteckning över tredjeländer från vilka foder får importeras, som upp-

rättats i enlighet med artikel 48 i förordning (EG) nr 882/2004.

b)

Denavsändandeanläggningenärupptagenpåenförteckning över anläggningar från vilka foder får importeras, som upprättats och uppdateras av tredjelandet i enlighet med artikel 48 i förordning (EG) nr 882/2004.

c)

Fodretharproduceratsavdenavsändandeanläggningeneller av en annan anläggning som finns upptagen på den förteckning som avses i led b, eller i gemenskapen.

d)

Fodret uppfyller

i)

kraven i denna förordning och i annan gemenskapslagstiftning om bestämmelser för foder,

eller

ii)

villkor som gemenskapen anser vara åtminstone likvärdiga,

eller

c)

riktlinjerna är ett lämpligt stöd för att se till att artiklarna 4, 5 och 6 följs inom de sektorer och/eller för de foder som omfattas.

5.

Kommissionen skall uppmana den kommitté som avses i artikel31.1attisamarbetemeddeenhetersomangesipunkt2i denna artikel regelbundet se över alla gemenskapsriktlinjer som utarbetas i enlighet med denna artikel. Syftet med denna översyn skallvaraattsetillattriktlinjernafortfarandeärpraktisktgenomförbaraochatttahänsyntilltekniskaochvetenskapligaframsteg.

6.

Titlar på och hänvisningar till gemenskapsriktlinjer som utformats i enlighet med denna artikel skall offentliggöras i 

C-serien av Europeiska unionens officiella tidning .

iii)

om gemenskapen har slutit ett särskilt avtal med det exporterande landet, krav som ingår i detta avtal.

2.

En mall för en importlicens får godkännas i enlighet med förfarandet i artikel 31.2.

Artikel 24 Interimistiska åtgärder Genomundantagfrånartikel33ochiväntanpåattförteckningar enligt artikel 23.1 a och 23.1 b skall sammanställas skall import även fortsättningsvis godkännas i enlighet med villkoren i artikel 6 i direktiv 98/51/EG.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/11

Artikel 25

Artikel 29

Export

System för snabb varning Foder, inklusive foder för icke livsmedelsproducerande djur, som producerasigemenskapenförattsläppasutpåmarknadenitredjeländer måste uppfylla bestämmelserna i artikel 12 i förordning (EG) nr 178/2002. KAPITEL V SLUTBESTÄMMELSER Artikel 26 Genomförandeåtgärder Genomförandeåtgärder får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 31.2. Artikel 27 Ändringar av bilagorna I, II och III Bilagorna I, II och III får ändras i enlighet med förfarandet i artikel 31.2 för att ta hänsyn till

a)

utvecklingen av regler för god praxis,

b)

erfarenheterfrångenomförandetavHACCP-baseradesystem

 enligt artikel 6,

c)

tekniska framsteg,

d)

vetenskapliga utlåtanden, särskilt ny riskvärdering,

e)

uppställandet av mål för fodersäkerhet,

och

f)

utarbetandet av krav som rör särskilda verksamheter.

Artikel 28 Undantag från bilagorna I, II och III Undantag från bilagorna I, II och III får beviljas av särskilda skäl i enlighet med förfarandet i artikel 31.2, under förutsättning att dessa undantag inte motverkar denna förordnings syften. Om ett foder, inklusive foder för icke livsmedelsproducerande djur,innebärenallvarligriskförmänniskorsellerdjurshälsaeller för miljön, skall artikel 50 i förordning (EG) nr 178/2002 tillämpas i tillämpliga delar. Artikel 30 Påföljder Medlemsstaterna skall fastställa regler om påföljder som skall tillämpasvidöverträdelseravdennaförordningochskallvidtanöd- vändiga åtgärder för att se till att de genomförs. De föreskrivna påföljderna måste vara effektiva, proportionella och avskräckande.Medlemsstaternaskallanmälabestämmelsernatillkommissionensenastden8februari2007ochskallutandröjsmålunderrätta kommissionen om alla eventuella senare ändringar av dessa bestämmelser. Artikel 31 Kommittéförfarande

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, som inrättats genom förordning (EG) nr 178/2002 (nedan kallad kommittén).

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Dentidsomavsesiartikel5.6ibeslut1999/468/EGskallvaratre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 32 Samråd med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet Kommissionen skall samråda med Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet i frågor som omfattas av denna förordning och som kan ha väsentlig betydelse för folkhälsan, framför allt innan den föreslår kriterier eller mål enligt artikel 5.3.

L 35/12

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

Artikel 33 Upphävande Följande direktiv skall, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheternärdetgällertidsfristerförinförlivande,upphöraatt gälla med verkan från och med den 1 januari 2006:

a)

Rådets direktiv 95/69/EG.

b)

Kommissionens direktiv 98/51/EG.

Artikel 34 Ikraftträdande Dennaförordningträderikraftsammadagsomdenoffentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning . Den skall tillämpas från och med den 1 januari 2006. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 12 januari 2005.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

J. P. BORRELL FONTELLES

N. SCHMIT

Ordförande

Ordförande

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/13

BILAGA I PRIMÄRPRODUKTION DEL A Krav för foderföretag inom primärproduktion av foder i enlighet med artikel 5.1

I.

Hygienbestämmelser

1.

Foderföretagare som ansvarar för primärproduktion av foder skall se till att verksamheten styrs och genomförs på ett sätt som förebygger, undanröjer eller minskar faror som kan äventyra fodersäkerheten.

2.

Foderföretagarna skall så långt som möjligt se till att primärprodukter som produceras, bereds, rengörs, förpackas, lagras och transporteras på deras ansvar skyddas mot kontaminering och förstöring.

3.

Foderföretagarna skall uppfylla skyldigheterna i punkterna 1 och 2 genom att iaktta tillämpliga bestämmelser i gemenskapslagstiftning och nationell lagstiftning i fråga om kontroll av faror, vilket inbegriper

i)

åtgärder för att kontrollera farlig kontaminering, exempelvis från luft, jord, vatten, gödningsmedel, växtskyddsmedel, bekämpningsmedel, veterinärmedicinska läkemedel samt hantering och bortskaffande av avfall,

och

ii)

åtgärder som rör växtskydd, djurhälsa och miljö och som kan påverka fodersäkerheten, inklusive program för övervakning och kontroll av zoonoser och zoonotiska smittämnen.

4.

Vid behov skall foderföretagare vidta adekvata åtgärder i synnerhet för att

a) se till att lokaler, utrustning, behållare, transportlådor och fordon som används för produktion, beredning, klassificering, förpackning, lagring och transport av foder hålls rena och, när det är nödvändigt, desinficeras på lämpligt sätt efter rengöringen, b) när det är nödvändigt säkerställa hygieniska produktions-, transport- och lagringsförhållanden för foder samt dess renhet, c) använda rent vatten när det är nödvändigt att förhindra farlig kontaminering, d) så långt möjligt förhindra att djur och skadedjur orsakar kontaminering, e) lagra och hantera avfall och farliga ämnen separat och på ett säkert sätt så att kontaminering förhindras, f) se till att förpackningsmaterial inte förorsakar farlig kontaminering av foder, g) beakta resultaten av alla relevanta analyser som utförts på prover från primärprodukter eller andra prover av betydelse för fodersäkerhet.

II.

Journaler

1.

Foderföretagareskallpålämpligtsättochunderenlämpligtid,somäranpassadtillfoderföretagetsverksamhetochstorlek,föraochbevarajournalermeduppgifteromdeåtgärdersomvidtagitsförattkontrollerafaror.Foderföretagaremåste ge den behöriga myndigheten tillgång till relevanta uppgifter i dessa journaler.

2.

Foderföretagare måste särskilt föra journal över

a)

all användning av växtskydds- och bekämpningsmedel,

L 35/14

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

b)

användning av genetiskt modifierat utsäde,

c)

all förekomst av skadedjur eller sjukdomar som kan påverka säkerheten hos primärprodukter,

d)

resultaten av alla analyser som utförts på prover från primärprodukter eller andra prover som tagits i diagnostiska syften och som är av betydelse för fodersäkerheten,

e)

vid varje sändning, varifrån det kommer och i vilken mängd, samt vid varje leverans, vart det sålts och i vilken mängd.

3.

Andra personer, som veterinärer, agronomer och jordbrukstekniker, får bistå foderföretagarna med att föra journaler som är relevanta för den verksamhet de genomfört på jordbruksföretaget.

DEL B Rekommendationer om riktlinjer för god praxis

1.

Om de nationella riktlinjer och gemenskapsriktlinjer som avses i kapitel III i denna förordning upprättas skall de innehålla riktlinjer för god praxis för kontroll av faror i primärproduktionen av foder.

2.

Riktlinjerna för god praxis skall omfatta lämplig information om faror som kan uppstå i primärproduktionen av foder och om åtgärder för att kontrollera dessa faror, däribland relevanta åtgärder som anges i gemenskapslagstiftningen och den nationella lagstiftningen eller i gemenskapsprogram och nationella program som t.ex. följande:

a)

Kontroll av kontaminering, t.ex. av mögelgifter, tungmetaller och radioaktiva ämnen.

b)

Användning av vatten, organiskt avfall och gödningsmedel.

c)

Korrekt och lämplig användning av växtskydds- och bekämpningsmedel samt deras spårbarhet.

d)

Korrekt och lämplig användning av veterinärmedicinska läkemedel och fodertillsatser samt deras spårbarhet.

e)

Beredning, lagring och spårbarhet av foderråvaror.

f)

Korrekt bortskaffande av döda djur, avfall och skräp.

g)

Skyddsåtgärder för att förhindra införande av smittsamma sjukdomar som kan överföras till djur genom foder, och skyldighet att underrätta den behöriga myndigheten.

h)

Förfaranden, rutiner och metoder för att se till att foder produceras, bereds, förpackas, lagras och transporteras under lämpliga hygieniska förhållanden, inbegripet grundlig rengöring och skadedjursbekämpning.

i)

Detaljer som rör journalföring.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/15

BILAGA II KRAV FÖR FODERFÖRETAG INOM ANDRA LED ÄN PRIMÄRPRODUKTION AV FODER I ENLIGHET MED ARTIKEL 5.1 LOKALER OCH UTRUSTNING

1.

Foderbearbetningslokaler, lagerutrymmen, utrustning, behållare, transportlådor, fordon och deras omedelbara omgivning skall hållas rena, och effektiva program för bekämpning av skadedjur skall genomföras.

2.

Lokalernas och utrustningens planering, utformning, konstruktion och storlek skall

a)

möjliggöra adekvat rengöring och/eller desinficering,

b)

vara sådan att risken för fel minimeras och kontaminering, korskontaminering och all annan försämring av produkternassäkerhetochkvalitetundviks.Maskinersomkommerikontaktmedfoderskalltorkaseftervåtrengöring.

3.

Lokaler och utrustning som används för blandning och/eller tillverkning skall regelbundet kontrolleras på lämpligt sätt i enlighet med de skriftliga förfaranden som tillverkaren upprättat på förhand för produkterna.

a)

Allavågarochallmätutrustningsomanvändsvidtillverkningenavfoderskallvaralämpligafördevikt-ochvolym-

 mängder som skall mätas och deras exakthet skall regelbundet mätas och testas.

b)

Allablandaresomanvändsvidtillverkningenavfoderskallvaralämpligafördevikt-ochvolymmängdersomblan-

 das och skall klara av att tillverka lämpliga homogena blandningar och homogena utspädningar. Foderföretagarna skall visa att blandarna är effektiva när det gäller homogenitet.

4.

Lokalerna skall ha adekvat naturlig och/eller artificiell belysning.

5.

Avloppen skall vara adekvata för avsett ändamål. De skall vara utformade och konstruerade på ett sådant sätt att risken för kontaminering av foder undviks.

6.

Detvattensomanvändsvidfodertillverkningskallvaraavlämpligkvalitetfördjur.Vattenledningarnaskallvaraavinert material.

7.

Avloppsvatten,avfallochregnvattenskallbortskaffaspåettsådantsättattutrustningsamtfodretssäkerhetochkvalitet säkert inte påverkas. Nedbrytning och damm skall kontrolleras för att förhindra skadedjursangrepp.

8.

Fönster och andra öppningar måste vid behov säkras mot skadedjur. Dörrar måste sluta tätt och vara säkra mot skadedjur när de är stängda.

9.

Vidbehovmåsteinnertakochinventariersomärfästaitaketvarautformade,konstrueradeochbehandladepåettsådant

sättattansamlingavsmutsförhindrasochattkondensbildning,uppkomstavoönskatmögelochavgivandeavpartiklar som kan påverka fodrets säkerhet och kvalitet begränsas. PERSONAL Foderföretagen måste ha tillräckligt med personal som har de kunskaper och kvalifikationer som krävs för tillverkning av produkternaifråga.Enorganisationsplansomidetaljangerdenarbetsledandepersonalenskvalifikationer(t.ex.utbildningsbevis, yrkeserfarenhet) och ansvar skall upprättas och hållas tillgänglig för de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen. All personal måste få en tydlig, skriftlig information om sina uppgifter, ansvarsområden och befogenheter, särskilt i samband med förändringar, så att den önskade produktkvaliteten uppnås.

L 35/16

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

PRODUKTION

1.

En kvalificerad person skall utses för att ansvara för produktionen.

2.

Foderföretagare skall se till att de olika stegen av produktionen genomförs i enlighet med på förhand upprättade skriftliga förfaranden och anvisningar, vilka syftar till att definiera, kontrollera och styra kontrollen av tillverkningsprocessens kritiska moment.

3.

Åtgärder av teknisk eller organisatorisk art skall vidtas för att vid behov undvika eller minska korskontaminering och felaktigheter. Tillräckliga och anpassade resurser skall finnas tillgängliga för att utföra kontroller under tillverkningen.

4.

Förekomstenavförbjudetfoder,främmandeämnenochandrakontaminanternärdetgällermänniskorsellerdjurshälsa skall övervakas, och lämpliga kontrollstrategier skall tillämpas för att minska risken.

5.

Avfall och råvaror som inte är lämpliga som foder bör isoleras och identifieras. Allt sådant material som innehåller farliga halter av veterinärmedicinska läkemedel, främmande ämnen eller andra risker skall hanteras på lämpligt sätt och inte användas som foder.

6.

Foderföretagare skall vidta lämpliga åtgärder för att garantera att produkterna kan spåras på ett effektivt sätt.

KVALITETSKONTROLL

1.

När så är lämpligt skall en kvalificerad person utses för att ansvara för kvalitetskontrollen.

2.

Foderföretagenskallsomendelavsystemetförkvalitetskontrollhatillgångtillettlaboratoriummedtillräckligpersonal och utrustning.

3.

En skriftlig kvalitetskontrollplan skall upprättas och genomföras, och den skall bland annat innefatta kontroll av de kritiska momenten i tillverkningsprocessen, på vilket sätt och hur ofta provtagningarna görs, vilka analysmetoder som tillämpas och hur ofta analyser görs, efterlevnaden av specifikationerna och vad som händer om specifikationerna inte efterlevs från och med bearbetade råvaror till slutprodukter.

4.

För att säkerställa spårbarheten skall tillverkaren dokumentera de råvaror som använts i slutprodukten. Dokumentationen skall finnas tillgänglig för de behöriga myndigheterna under en lämplig tidsperiod beroende på den användning för vilken produkterna släpps ut på marknaden. Från ingredienserna och från varje parti av produkter som tillverkas och släppsutpåmarknadeneller(vidkontinuerligproduktion)frånvarjedefinieraddelavproduktionenskalldessutomprover tas i tillräcklig mängd, enligt ett förfarande som tillverkaren angivit på förhand, och bevaras för att säkerställa spårning (regelbundet om det gäller tillverkning uteslutande för tillverkarens egna behov). Proverna skall förseglas och märkassåattdelättkanidentifieras.Deskallbevarasundersådanalagringsförhållandenattonormalaförändringaravprovets sammansättning eller försämring förhindras. Proverna skall finnas tillgängliga för de behöriga myndigheterna så länge som anses lämpligt beroende på den användning för vilken fodret släpps ut på marknaden. När det gäller djurfoder för icke livsmedelsproducerande djur behöver tillverkaren av djurfodret endast behålla prover tagna på den färdiga produkten.

LAGRING OCH TRANSPORT

1.

Bearbetat foder skall hållas separat från obearbetade foderråvaror och fodertillsatser för att undvika korskontaminering av det bearbetade fodret, och lämpliga förpackningsmaterial skall användas.

2.

Foderskalllagrasochtransporterasilämpligabehållare.Deskallförvarasilokalersomutformats,anpassatsochunderhålls för att säkerställa goda lagringsförhållanden och dit endast de personer som fått foderföretagarnas tillstånd har tillträde.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/17

3.

Foder skall lagras och transporteras så att de lätt kan identifieras och så att all förväxling eller korskontaminering undviks och förskämning förhindras.

4.

Behållareochutrustningsomanvändsförtransport,lagring,överföring,hanteringochvägningavfoderskallhållasrena. Rengöringsprogram skall införas och spår av rengöringsmedel och desinfektionsmedel skall minimeras.

5.

All nedbrytning skall minimeras och hållas under kontroll för att begränsa skadedjursangrepp.

6.

Vid behov skall temperaturen vara så låg som möjligt för att undvika kondensation och nedbrytning.

JOURNALER

1.

Allafoderföretagare,inbegripetdesomverkaruteslutandesomhandelsidkareutanattnågonsininnehaproduktenisina lokaler, skall föra ett register över relevanta uppgifter om inköp, produktion och försäljning för effektiv spårning från mottagande och sändning, inklusive export, till slutdestinationen.

2.

Foderföretagare, utom mellanhänder som uteslutande verkar som återförsäljare utan att någonsin hantera produkten i sina lokaler, skall ha följande dokumentation i ett register:

a)

Dokumentation som gäller tillverkningsprocessen och kontrollerna.

Foderföretagenskallhaettdokumentationssystem,delsförattkunnadefinieraochsäkerställakontrollenavdekritiskamomentenitillverkningsprocessen,delsförattupprättaochgenomföraenkvalitetskontrollplan.Deskallarkiveraresultatenfrånderelevantakontrollerna.Samtligadessadokumentskallarkiverassåattdetgårattspåravarje parti av produkter som släppts ut på marknaden och avgöra ansvarsfrågan vid reklamationer.

b)

Dokumentation i samband med spårbarhet, särskilt följande:

i)

Fodertillsatser

Typ och mängd av producerade tillsatser, respektive tillverkningsdatum och, i förekommande fall, nummer på partiet eller, vid kontinuerlig tillverkning, den angivna delen av produktionen.

Namnpåochadresstilldenanläggningtillvilkentillsatsernalevererats,typochmängdavlevereradetillsatseroch,iförekommandefall,nummerpåpartieteller,vidkontinuerligtillverkning,denangivnadelen av produktionen.

ii)

Produkter som omfattas av direktiv 82/471/EEG

Typavprodukterochproduceradmängd,respektivetillverkningsdatumoch,iförekommandefall,nummer på partiet eller, vid kontinuerlig tillverkning, den angivna delen av produktionen.

Namnpåochadressertillanläggningarelleranvändare(anläggningarellerjordbrukare)tillvilkaprodukterna levererats, typ och mängd av levererade produkter och, i förekommande fall, nummer på partiet eller, vid kontinuerlig tillverkning, den angivna delen av produktionen.

iii)

Förblandningar

Namn på och adresser till tillverkarna eller leverantörerna av tillsatser, typ och mängd av använda tillsatseroch,iförekommandefall,nummerpåpartieteller,vidkontinuerligtillverkning,denangivnadelen av produktionen.

L 35/18

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

Tillverkningsdatum för förblandningen och, i förekommande fall, nummer på partiet.

Namnpåochadresstilldenanläggningtillvilkaförblandningenlevereras,leveransdatum,typochmängd av levererad förblandning och, i förekommande fall, nummer på partiet.

iv)

Foderblandningar/foderråvarublandningar

Namn på och adresser till tillverkarna eller leverantörerna av tillsatser, förblandningar/eller typ och mängd av använd förblandning och, i förekommande fall, nummer på partiet.

Namn på och adresser till leverantörerna av foder och tilläggsfoder samt leveransdatum.

Foderblandningens typ, mängd och sammansättning.

Typ och mängd av tillverkade foderråvaror eller foderblandningar, tillverkningsdatum och namn på och adress till köparen (t.ex. jordbrukare, andra foderföretagare).

REKLAMATIONER OCH ÅTERKALLANDE AV PRODUKTER

1.

Foderföretagarna skall upprätta ett system för registrering och behandling av reklamationer.

2.

De skall, om det visar sig vara nödvändigt, upprätta ett system för ett snabbt återkallande av produkter som gått ut i distributionsledet. Foderföretagarna skall genom skriftliga förfaranden precisera vad som händer med återkallade produkter, och dessa skall bedömas på nytt genom kvalitetskontroll innan de släpps ut på marknaden igen.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/19

BILAGA III GODA UTFODRINGSRUTINER BETESGÅNG Betande på betesmark och odlingsmark skall ske på ett sätt som minimerar kontaminering av livsmedel av animaliskt ursprung genom fysiska, biologiska eller kemiska faror. För att minimera biologisk korskontaminering från naturgödsel i de fall ett sådant potentiellt problem förekommer och för att se till att karensperioden för användning av kemikalier inom jordbruket följs, skall i förekommande fall ett lämpligt uppehåll iakttas innan djur tillåts beta på betesmark eller äta av grödor och odlingsrester, samt mellan betesrotationerna. KRAV PÅ STALL OCH UTFODRINGSUTRUSTNING Enheten för djurproduktion skall utformas så att den kan rengöras på ett tillfredsställande sätt. Djurproduktionsenheten och utfodringsutrustningen skall rengöras grundligt och regelbundet för att förhindra uppkomst av faror. Kemikalier som används vid rengöring och desinfektion skall användas enligt anvisningarna och lagras separat från foder och utfodringsplatser. Ett system för bekämpning av skadedjur skall tas i bruk för att förhindra att skadedjur kommer in i djurproduktionsenheten, vilket minskar möjligheten till kontaminering av foder och strö eller av djurproduktionsenheten. Byggnader och utfodringsutrustning skall hållas rena. System för regelbundet avlägsnande av gödsel, avfall och andra eventuella källor till kontaminering av foder skall tas i bruk. Foder och strö som används i djurproduktionsenheten skall bytas ut ofta och inte tillåtas bli mögligt. UTFODRING

1.

Lagring

Foder skall lagras separat från kemikalier och andra produkter som är förbjudna i djurfoder. Lagerområden och behållare skall hållas rena och torra, och vid behov skall lämpliga kontrollåtgärder vidtas för att bekämpa skadedjur. Lagerområdena och behållarna skall rengöras regelbundet för att undvika onödig korskontaminering. Utsäde skall lagras på rätt sätt och så att det är utom räckhåll för djur. Om de är avsedda för olika kategorier av djur skall såväl foder som innehåller läkemedel som foder som inte innehåller läkemedel lagras så att risken för att de ges till djur som de inte är avsedda för minskas.

2.

Distribution

Jordbruksföretagets system för distribution av foder skall garantera att rätt foder skickas till rätt destination. Vid distribution och utfodring skall foder hanteras på ett sätt som garanterar att kontaminering inte sprids från kontaminerade lagerområdenochgenomkontamineradutrustning.Fodersominteinnehållerläkemedelskallhanterasseparatfrånfoder som innehåller läkemedel för att förhindra kontaminering. Transportfordon och utfodringsutrustning på jordbruksföretaget skall rengöras regelbundet, särskilt om de används för att leverera och distribuera foder som innehåller läkemedel.

L 35/20

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

FODER OCH VATTEN Vatten som är avsett som dricksvatten eller för vattenbruk skall vara av lämplig kvalitet för de djur som föds upp. Om det finns anledning att befara att djur eller djurprodukter kontamineras av vattnet skall åtgärder vidtas för att bedöma och minimera riskerna. Utfodrings- och vattenutrustning skall utformas, byggas och placeras så att kontaminering av foder och vatten minimeras. Vattensystemen skall rengöras och underhållas regelbundet, när det är möjligt. PERSONAL Personer som ansvarar för utfodring och hantering av djur skall ha den förmåga, kunskap och kompetens som krävs.

8.2.2005

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 35/21

BILAGA IV KAPITEL 1 Godkända tillsatser enligt förordning (EG) nr 1831/2003

Näringstillsatser: alla tillsatser i gruppen

Zootekniska tillsatser: alla tillsatser i gruppen

Tekniska tillsatser

Tillsatser som omfattas av bilaga I.1 b (antioxidanter) i förordning (EG) nr 1831/2003; endast de som har fastställd högsta tillåtna halt

Organoleptiska tillsatser: tillsatser som omfattas av bilaga I.2 a (färgämnen) i förordning (EG) nr 1831/2003: Karotenoider och xantophyller

Produkter som omfattas av direktiv 82/471/EEG

Proteiner som framställts av mikroorganismer tillhörande grupperna bakterier, jästsvampar, alger, lägre svampar: alla produkter inom gruppen (utom undergrupp 1.2.1)

Biprodukter från tillverkningen av aminosyror genom fermentation: alla produkter inom gruppen

KAPITEL 2 Godkända tillsatser enligt förordning (EG) nr 1831/2003 Zootekniska tillsatser: tillsatser som omfattas av bilaga I.4 d (andra zootekniska tillsatser) i förordning (EG) nr 1831/2003

Antibiotika: alla tillsatser

Koccidiostatika och histomonostatika: alla tillsatser

Tillväxtbefrämjande medel: alla tillsatser

Näringstillsatser

Tillsatser som omfattas av bilaga I.3 a (vitaminer, provitaminer och kemiskt väldefinierade ämnen med likartad effekt) i förordning (EG) nr 1831/2003: A och D

Tillsatser som omfattas av bilaga I.3 b (föreningar av spårelement) i förordning (EG) nr 1831/2003: Cu och Se.

KAPITEL 3 Godkända tillsatser enligt förordning (EG) nr 1831/2003 Zootekniska tillsatser: tillsatser som omfattas av bilaga I.4 d (andra zootekniska tillsatser) i förordning (EG) nr 1831/2003

Antibiotika: alla tillsatser

Koccidiostatika och histomonostatika: alla tillsatser

Tillväxtbefrämjande medel: alla tillsatser.

L 35/22

SV

Europeiska unionens officiella tidning

8.2.2005

BILAGA V KAPITEL I Förteckning över godkända foderföretag

1

2

3

4

5

Identifikationsnummer

Verksamhet

Namn eller

Adress ( 2 )

Anmärkningar

firmanamn ( 1 )

( 1 ) Foderföretagens namn eller firmanamn. ( 2 ) Adress till foderföretagen. KAPITEL II Identifikationsnumret skall ha följande uppbyggnad:

1.

Tecknet a om foderföretaget är godkänt.

2.

ISO-koden

 för den medlemsstat eller det tredjeland där foderföretaget är beläget.

3.

Ett nationellt referensnummer bestående av högst åtta alfanumeriska tecken.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/1

I (Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk) RÅDETS DIREKTIV 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen EUROPEISKA UNIONS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV med beaktande av Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta, med beaktande av kommissionens förslag, med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 1 ), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 2 ), och av följande skäl:

(1)

Rådets direktiv 77/93/EEG av den 21 december 1976 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (

3 ) har undergått flera och omfattande ändringar ( 4 ). För att skapa klarhet och av praktiska skäl bör en kodifiering av nämnda direktiv företas.

(2)

Växtodlingen är mycket viktig för gemenskapen.

(3)

Växtodlingens avkastning minskar ständigt genom påverkan av skadegörare.

(4)

Det är absolut nödvändigt att skydda växter mot skadegörare inte bara för att undvika en minskning av avkastningen, utan också för att öka produktiviteten inom jordbruket.

(5)

De åtgärder som vidtas av gemenskapen, genom den växtskyddsordning som tillämpas för gemenskapen som

ett område utan inre gränser, i syfte att systematiskt utrota skadegörare i gemenskapen, skulle bara ha en begränsad effekt om inte skyddsåtgärder samtidigt vidtogs mot deras införsel till gemenskapen.

(6)

Behovet av sådana åtgärder har länge insetts. De har varit föremål för många nationella bestämmelser och internationella avtal, däribland internationella växtskyddskonventionen av den 6 december 1951 som slöts inom Förenta nationernas livsmedels- och lantbruksorganisation (FAO) och som är av världsomfattande intresse.

(7)

En av de viktigaste åtgärderna består i att utarbeta en förteckning över de mycket farliga skadegörare, vilkas införsel till gemenskapen måste förbjudas och även en lista över de skadegörare vars införsel måste förbjudas om de förekommer på vissa växter eller växtprodukter.

(8)

Förekomst av en del av dessa skadegörare kan inte kontrolleras effektivt när växter eller växtprodukter förs in från länder där skadegörarna förekommer. Det är därför nödvändigt att i en så begränsad omfattning som möjligt fastställa förbud mot införsel av vissa växter och växtprodukter, eller att bestämmelser fastställs om att särskilda kontroller skall göras i produktionslandet.

(9)

Sådana växtskyddskontroller måste begränsas till införsel av produkter med ursprung i 

icke-medlemsländer och till de fall där det föreligger starka indikationer på att någon av växtskyddsbestämmelserna inte har iakttagits. ( 1 ) Yttrandet avgivet den 15 februari 2000 (ännu ej offentliggjort i EGT). ( 2 ) EGT C 129, 27.4.1998, s. 36. ( 3 ) EGT L 26, 31.1.1977, s. 20. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 1999/53/EG (EGT L 142, 5.6.1999, s. 29). ( 4 ) Se bilaga VIII, del A.

(10)

Det är nödvändigt att fastställa en möjlighet att under vissa förhållanden göra undantag från vissa bestämmelser. Erfarenheten visar att vissa av dessa undantag kan vara av lika stor betydelse som säkerhetsåtgärderna. Det förfarande i brådskande fall som fastställs i detta direktiv bör därför också gälla för dessa undantag.

L 169/2

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

(11)

Om överhängande fara för införsel eller spridning av skadegörare föreligger bör den medlemsstat där problemet har sitt ursprung normalt vidta sådana provisoriska skyddsåtgärder som inte anges i detta direktiv och kommissionen bör informeras om alla händelser som kräver att säkerhetsåtgärder vidtas.

(12)

De franska utomeuropeiska departementens omfattande handel med växter och växtprodukter med resten av gemenskapen gör det önskvärt att bestämmelserna i detta direktiv är tillämpliga för dem. Med hänsyn till den särskilda karaktär som jordbruksproduktionen har i de franska utomeuropeiska departementen är det lämpligt att fastställa ytterligare skyddsåtgärder som berättigas av hänsyn till växtskyddet och växtlivet där. Bestämmelserna i detta direktiv bör också utvidgas till att omfatta skyddsåtgärder mot införsel av skadegörare till de franska utomeuropeiska departementen från andra delar av Frankrike.

(13)

Genom rådets förordning (EEG) nr 1911/91 av den 26 juni 1991 om tillämpningen av gemenskapsrättens bestämmelser vad avser Kanarieöarna (

1 ) integreras Kanarieöarna i gemenskapens tullområde och i den gemensamma politiken. Enligt artiklarna 2 och 10 i den förordningen skall den gemensamma jordbrukspolitiken tillämpas från det att den särskilda försörjningsordningen träder i kraft. Tillämpningen måste också kompletteras med särskilda åtgärder rörande jordbruksproduktionen.

(14)

I rådets beslut 91/314/EEG av den 26 juni 1991 om införandet av ett särskilt åtgärdsprogram för Kanarieöarna på grund av deras ökaraktär och avsides läge (Po- seican) (

2 ) fastställs allmänna riktlinjer för åtgärder som skall vidtas för att ta hänsyn till ögruppens särskilda problem och svårigheter.

(15)

För att ta hänsyn till den särskilda växtskyddssituationen på Kanarieöarna är det följaktligen lämpligt att förlänga tillämpningen av vissa bestämmelser i detta direktiv till en period som tar slut sex månader efter den dag då medlemsstaterna måste ha genomfört kommande bestämmelser avseende bilagorna till detta direktiv rörande skyddet av de franska utomeuropeiska departementen och Kanarieöarna.

(16)

För tillämpningen av detta direktiv är det lämpligt att fastställa de certifikatmodeller som är godkända enligt Internationella växtskyddskonventionen i dess lydelse av den 21 november 1979, i en standardiserad utformning som har utarbetats i nära samarbete med internationella

( 1 ) EGT L 171, 29.6.1991, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2674/1999 (EGT L 326, 18.12.1999, s. 3). ( 2 ) EGT L 171, 29.6.1991, s. 5. organisationer. Det är även lämpligt att fastställa vissa bestämmelser som rör de villkor enligt vilka sådana certifikat får utfärdas, vissa bestämmelser som rör användandet av tidigare modeller under en övergångsperiod, och krav på certifiering då växter och växtprodukter förs in från tredje land.

(17)

I fråga om import av växter och växtprodukter från ickemedlemsländer bör de myndigheter som i sådana länder utfärdar certifikat i princip vara de som bemyndigats enligt Internationella växtskyddskonventionen. Det skulle vara önskvärt att upprätta en förteckning över sådana myndigheter i icke konventionsanslutna 

icke-medlems- länder.

(18)

Det förfarande som tillämpas vid vissa typer av ändringar som kommer att göras av bilagorna till detta direktiv bör förenklas.

(19)

Direktivets tillämpningsområde bör preciseras med avseende på trä. Det är lämpligt att följa den detaljerade beskrivning av trä som ges i gemenskapslagstiftningen.

(20)

Vissa fröer hör till de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilagorna till detta direktiv och som måste underkastas en växtskyddskontroll i ursprungslandet eller i avsändarlandet innan de tillåts komma in i gemenskapen eller i handeln inom gemenskapen.

(21)

Det är lämpligt att i vissa fall fastställa att den officiella kontroll av växter, växtprodukter och andra föremål som kommer från tredje länder, bör utföras av kommissionen i det tredje land som är ursprungsland.

(22)

Dessa gemenskapskontroller måste utföras av experter som är anställda av kommissionen men också av experter som är anställda av medlemsstaterna, och vilkas tjänster görs tillgängliga för kommissionen. Experternas roll bör definieras i samband med de aktiviteter som krävs enligt gemenskapens växtskyddsordning.

(23)

Ordningens tillämpningsområde bör inte längre begränsas till handeln mellan medlemsstaterna och tredje land, utan det bör utökas till att även omfatta saluföringen inom de enskilda medlemsstaterna.

(24)

Alla delar av gemenskapen bör i princip ha samma grad av skydd mot skadegörare. Hänsyn bör emellertid tas till olikheter i de ekologiska förhållandena och i utbredningen av vissa skadegörare. Till följd av detta bör

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/3

skyddade zoner, som är utsatta för särskilt stora risker avseende växtskyddet, definieras och de bör ges särskilt skydd under villkor som är förenliga med förverkligandet av den inre marknaden.

(25)

I och med att gemenskapens växtskyddsordning tillämpas på gemenskapen som ett område utan inre gränser och skyddade zoner införs, kommer det att vara nödvändigt att göra skillnad mellan krav som gäller produkter från gemenskapen och krav som gäller införsel av produkter från tredje land, och att skadegörare som är relevanta för de skyddade zonerna identifieras.

(26)

Det lämpligaste stället att genomföra växtskyddskontroll på är produktionsplatsen. Avseende produkter från gemenskapen bör därför denna kontroll obligatoriskt genomföras på produktionsplatsen och bör omfatta alla relevanta växter och växtprodukter som odlas, produceras, används eller som av någon annan orsak finns där, och på det odlingssubstrat som används där. För att ett sådant kontrollsystem skall fungera smidigt, bör alla producenter registreras officiellt.

(27)

För att gemenskapens växtskyddsordning skall kunna tilllämpas på ett effektivare sätt på den inre marknaden, måste det vid växtskyddskontroll vara möjligt att utöver den tillgängliga personal som kommer från medlemsstaternas officiella växtskyddsmyndigheter använda annan personal, vars utbildning kommer att samordnas och stödjas ekonomiskt av gemenskapen.

(28)

Om kontrollresultaten är tillfredsställande, bör gemenskapsprodukterna inte längre åtföljas av ett sådant sundhetscertifikat som används vid internationell handel, utan vara försedd med ett överenskommet märke, växtpass, som är anpassat till produkttyperna, för att säkerställa deras fria rörlighet inom hela gemenskapen eller i de delar av gemenskapen för vilka växtpasset är giltigt.

(29)

Det bör specificeras vilka officiella åtgärder som skall vidtas då kontrollresultaten inte är tillfredsställande.

(30)

För att säkerställa att gemenskapens växtskyddsordning följs inom den inre marknaden, bör ett system för officiell kontroll i samband med saluföringen upprättas. System bör vara så pålitligt och enhetligt som möjligt i hela gemenskapen, men bör utesluta särskild kontroll vid gränserna mellan medlemsstaterna.

(31)

Inom ramen för den inre marknaden, bör produkter med ursprung i tredje länder i princip underkastas växtskyddskontroll då de första gången förs in till gemenskapen. Om resultatet av kontrollen är tillfredsställande, bör produkterna från tredje land förses med ett växtpass som säkerställer att de har samma fria rörlighet som gemenskapens produkter.

(32)

För att kunna bemöta alla säkerhetskrav som ställs i den situation som uppstår vid genomförandet av den inre marknaden är det viktigt att stärka medlemsstaternas och gemenskapens infrastrukturer för växtskyddskontroll vid gemenskapens ytte gränser, med särskild vikt på de medlemsstater som på grund av sitt geografiska läge utgör gemenskapens införselorter. Kommissionen kommer att föreslå att nödvändiga medel anslås för det ändamålet i Europeiska unionens allmänna budget.

(33)

För att öka effektiviteten hos gemenskapens växtskyddsordning inom den inre marknaden, bör medlemsstaterna göra upp en harmoniserad praxis för den personal som är ansvarig för växtskyddet. Kommissionen kommer att lägga fram en norm för praxis inom växtskyddet i gemenskapen före den 1 januari 1993.

(34)

Det är inte längre möjligt för medlemsstaterna att fastställa särskilda växtskyddsbestämmelser om införsel till deras territorier av växter eller växtprodukter med ursprung i andra medlemsstater. Alla bestämmelser om växtskyddskrav på växter eller växtprodukter bör fastställas på gemenskapsnivå.

(35)

Det är nödvändigt att skapa en ordning för ekonomiska bidrag från gemenskapen för att på gemenskapsnivå fördela den börda som utgörs av eventuella kvarvarande risker i handeln som är en följd av gemenskapsordningen för växtskydd.

(36)

För att förhindra infektioner som orsakas av skadliga organismer som förs in från tredje land bör gemenskapen lämna ett ekonomiskt bidrag för att förstärka infrastrukturen för växtskyddskontrollen vid gemenskapens yttre gränser.

(37)

Den nämnda ordningen bör också göra det möjligt att på lämpligt sätt bidra till vissa utgifter för de särskilda åtgärder som medlemsstaterna har vidtagit för att bekämpa infektioner som orsakas av skadliga organismer som förts in från tredje land eller från andra områden inom gemenskapen och att, om möjligt, utrota dem och avhjälpa den skada som de har orsakat.

(38)

Detaljerna för hur ekonomiskt bidrag från gemenskapen skall beviljas bör bestämmas genom ett påskyndat förfarande.

(39)

Det är nödvändigt att se till att kommissionen får fullständig information om de möjliga orsakerna till införseln av de ifrågavarande skadliga organismerna.

(40)

Kommissionen bör särskilt övervaka att gemenskapens bestämmelser om växtskydd tillämpas på ett riktigt sätt.

L 169/4

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

(41)

Om det skulle konstateras att införseln av skadliga organismer är en följd av inadekvata granskningar eller undersökningar bör gemenskapslagstiftningen såvitt avser följderna tillämpas under beaktande av vissa särskilda åtgärder.

(42)

Det är lämpligt att skapa ett nära samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen genom Ständiga kommittén för växtskydd som inrättades genom rådets beslut 76/894/EEG (

1 ).

(43)

Detta direktiv får inte påverka medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsfrister för genomförande och tilllämpning som fastställs i bilaga VIII, del B.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 1. Detta direktiv gäller skyddsåtgärder mot införsel av skadegörare på växter eller växtprodukter till medlemsstaterna från andra medlemsstater eller från icke-medlemsländer.

Direktivet gäller också

a)

från och med den 1 juni 1993, skyddsåtgärder mot spridning av skadegörare inom gemenskapen som sker på grund av växters, växtprodukters och därmed sammanhörande föremåls rörlighet inom en medlemsstat,

b)

skyddsåtgärder mot införsel av skadegörare till de franska utomeuropeiska departementen från andra delar av Frankrike, och omvänt, till andra delar av Frankrike från de franska utomeuropeiska departementen,

c)

skyddsåtgärder mot införsel av skadegörare till Kanarieöarna från andra delar av Spanien, och omvänt, till andra delar av Spanien från Kanarieöarna.

2. Utan att det påverkar de villkor som skall fastslås för att skydda den situation som råder i vissa av gemenskapens regioner i fråga om växtskyddet, och med hänsyn till skillnaderna i de jordbruksmässiga och ekologiska förhållandena, får sådana skyddsågärder som är berättigade med hänsyn till växtskyddet ( 1 ) EGT L 340, 9.12.1976, s. 25. och växtlivet i de franska utomeuropeiska departementen och på Kanarieöarna, och som kompletterar de som fastställs i detta direktiv, fastslås i enlighet med de förfarande som fastställs i artikel 18.

3.

Detta direktiv är inte tillämpligt på Ceuta eller Melilla.

4.

Varje medlemsstat skall inrätta eller utnämna en enda ansvarig central myndighet, som kontrolleras av medlemsstatens regering, i synnerhet för samordning och kontakter i frågor som berör växtskydd och faller under detta direktiv. Den officiella växtskyddsmyndighet, som har inrättats enligt Internationella växtskyddskonventionen skall företrädesvis utses för detta ändamål. Denna myndighet och eventuella senare ändringar i frågan skall anmälas till de andra medlemsstaterna och till kommissionen.

5.

Med avseende på skyddsåtgärderna mot att skadegörare förs in från de franska utomeuropeiska departementen till andra delar av Frankrike och till de andra medlemsstaterna och mot att de sprids inom de franska utomeuropeiska departementen, skall de dagar som avses i punkt 1 a i denna artikel samt i artiklarna 3.4, 4.2 och 4.4, 5.2 och 5.4, 6.5 och 6.6, 10.1 och 10.2 samt 13.8, 13.10 och 13.11 ersättas med en dag som motsvarar utgången av en sex månaders period efter den dag då medlemsstaterna skall genomföra kommande bestämmelser avseende bilaga 

IV rörande skyddet av de franska utomeuropeiska departementen. Punkterna 1 b och 2 i denna artikel skall upphöra att gälla från och med samma dag.

6.

Avseende skyddsåtgärderna mot att skadegörare förs in från Kanarieöarna till andra delar av Spanien och till de andra medlemsstaterna och mot att de sprids på Kanarieöarna, skall de dagar som avses i punkt 1 a i denna artikel samt i artiklarna 3.4, 4.2 och 4.4, 5.2 och 5.4, 6.5 och 6.6, 10.1 och 10.2 samt 13.8, 13.10 och 13.11 ersättas med en dag som motsvarar utgången av en sex månaders period efter den dag då medlemsstaterna skall genomföra kommande bestämmelser avseende bilaga 

IV rörande skyddet av Kanarieöarna. Punkt 1 c i denna artikel skall upphöra att gälla från och med samma dag. Artikel 2

1.

I detta direktiv avses med

a)

växter: levande växter och levande växtdelar, inklusive fröer,

levande växtdelar:

frukt i botanisk mening dock inte konserverad genom djupfrysning,

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/5

grönsaker, dock inte konserverade genom djupfrysning,

knölar, stamknölar, lökar, jordstammar,

snittblommor,

grenar med bladverk,

avskurna träd med bladverk,

vävnadskultur av växter.

fröer: fröer i termens botaniska betydelse, med undantag för sådana som inte är avsedda för sådd,

b)

växtprodukter: produkter från växter som är obearbetade eller som genomgått en enkel bearbetning, såvida de inte är växter,

c)

plantering: alla förfaranden att placera växter så att deras framtida tillväxt, reproduktion eller förökning säkras,

d)

växter avsedda för plantering:

växter som redan är planterade och som är avsedda att förbli planterade eller att omplanteras efter införseln, eller

växter som inte är planterade vid införseln, men som är avsedda att planteras efteråt;

e)

skadegörare: skadliga organismer på växter eller växtprodukter, som hör till djur- eller växtriket, eller virus mykoplasma eller andra sjukdomsalstrande organismer,

f)

växtpass: en officiell etikett som bevisar att bestämmelserna i detta direktiv avseende växtskyddsnormer och särskilda krav följs, och som är

standardiserad på gemenskapsnivå för olika typer av växter eller växtprodukter, och

utarbetad av det ansvariga officiella organet i en medlemsstat och utfärdad i enlighet med de genomförandebestämmelser som fastställer detaljerna för förfarandet vid utfärdande av växtpass.

För särskilda produkttyper kan det enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 fattas beslut om andra officiellt godkända märken än etiketter. Standardisering sker enligt det förfarande som fastställs i artikel 8. Vid standardiseringen skall olika märken fastslås för växtpass som enligt artikel 10.1 andra stycket inte är giltiga för alla delar av gemenskapen,

g)

ansvariga officiella organ:

i)

den eller de officiella växtskyddsmyndigheter i en medlemsstat som avses i artikel 1.4, eller

ii)

en offentlig myndighet, som har inrättats

på nationell nivå,

eller, under tillsyn av nationella myndigheter på regional nivå inom de gränser som är fastslagna i den berörda medlemsstatens konstitution.

En medlemsstats ansvariga officiella organ kan i enlighet med nationell lagstiftning delegera de uppgifter som fastställs i detta direktiv så att en offentligrättslig eller privaträttslig juridisk person utför dem under organens bemyndigande och tillsyn, och som enligt sin officiellt godkända stadga uteslutande utför särskilda offentliga uppgifter, förutsatt att personen eller dess medlemmar inte har något personligt intresse i resultatet av de åtgärder som den vidtar. Medlemsstaterna skall säkerställa att de organ som avses i första stycket ii och de som avses i första stycket i har ett nära samarbete med varandra. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 får dessutom andra juridiska personer, som har inrättats under det eller de organ som avses i första stycket i och som verkar under det organets bemyndigande och tillsyn godkännas, förutsatt att personen inte har något personligt intresse i resultatet av de åtgärder som den vidtar. Den enda centrala myndigheten, som avses i artikel 1.4, skall underrätta kommissionen om de ansvariga officiella organen i den berörda medlemsstaten. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om detta;

h)

skyddad zon: en zon inom gemenskapen

där en eller flera av de skadegörare som avses i detta direktiv, och som är etablerade i en eller flera delar av gemenskapen, trots gynnsamma förhållanden inte är endemiskt förekommande eller etablerade,

L 169/6

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

där det finns en fara för att vissa skadegörare skall etablera sig på grund av de ekologiskt gynnsamma förhållanden som råder där för vissa grödor, fastän skadegörarna inte är endemiskt förekommande eller etablerade inom gemenskapen,

och som, i enlighet med förfarandet i artikel 18, har erkänts uppfylla de villkor som avses i första och andra strecksatsen, och detta, i det fall som avses i första strecksatsen, på begäran av den eller de berörda medlemsstaterna och på grundval av att de resultat från relevanta undersökningar som har övervakats av de experter som avses i artikel 21, enligt det förfarande som fastställs där, inte visar motsatsen. De undersökningar som rör andra strecksatsen är frivilliga. En skadegörare skall anses vara etablerad i ett område om den förekommer där och om antingen inga officiella åtgärder har vidtagits där för att utrota den eller sådana åtgärder under en tid av minst två år inte har visat sig vara effektiva. Avseende fallet i första stycket första strecksatsen skall den eller de berörda medlemsstaterna genomföra regelbundna och systematiska officiella undersökningar rörande närvaron av de skadegörare som den skyddade zonen avser. Varje upptäckt av de skadegörarna skall omedelbart anmälas till kommissionen. Den risk som en sådan upptäckt medför skall värderas av Ständiga kommittén för växtskydd och det skall beslutas om lämpliga åtgärder enligt det förfarande som avses i artikel 18. Detaljerna för hur de undersökningar som avses i första och tredje stycket skall genomföras får bestämmas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, med hänsyn till sunda vetenskapliga och statistiska principer. Resultaten från de ovan nämnda undersökningarna skall anmälas till kommissionen. Kommissionen skall underrätta de andra medlemsstaterna om detta. Före den 1 januari 1998 skall kommissionen till rådet överlämna en rapport om hur systemet med skyddade zoner fungerar, om nödvändigt tillsammans med lämpliga förslag;

i)

officiella uttalanden eller åtgärder: ett uttalande eller en åtgärd som, utan att det påverkar bestämmelserna i artikel 21, görs eller vidtas

av representanter för en medlemsstats officiella växtskyddsmyndighet eller, på dess ansvar, av andra tjänstemän, då det gäller uttalanden eller åtgärder som rör utfärdandet av de certifikat som specificeras i artikel 7.1 eller artikel 8.2,

antingen av sådana representanter eller tjänstemän eller av utbildad personal som är anställd av ett av de ansva-

riga officiella organen i en medlemsstat då det gäller alla övriga fall, förutsatt att personalen inte har något personligt intresse av resultatet av de åtgärder som den vidtar och att den uppfyller minimikraven på kompetens. Medlemsstaterna skall säkerställa att deras tjänstemän och personal har den kompetens som är nödvändig för att detta direktiv skall kunna tillämpas korrekt. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 får riktlinjer dras upp för denna kompetens. Kommissionen skall inom ramen för Ständiga kommittén för växtskydd utarbeta program för gemenskapen, rörande vidareutbildning av berörda tjänstemän och personal, och övervaka genomförandet av programmen, för att öka den kunskap och den erfarenhet som har uppnåtts på nationell nivå till en nivå som motsvarar de ovannämnda kompetenskraven. Den skall bidra till att finansiera vidareutbildningen och skall föreslå att nödvändigt medel anslås för detta ändamål i gememskapens budget. 2. Bestämmelserna i detta direktiv avser, förutom då annat uttryckligen fastställs, trä endast i den mån det har kvar hela eller en del av sin naturliga rundade yta, med eller utan bark, eller är i form av flis, spån, sågspån eller träavfall. Med undantag för de bestämmelser som berör bilaga V, berörs trä, antingen det uppfyller de villkor som anges i det första stycket eller inte, också då det används vid lastning, som garneringsträ, avståndsklossar, för lastpallar eller som förpackningsmaterial som används vid transport av föremål av alla slag, förutsatt att det medför en växtskyddsrisk. Artikel 3

1.

Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de skadegörare som anges i bilaga I, del A.

2.

Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de växter och växtprodukter som anges i bilaga II, del A, om de är angripna av de skadegörare som anges i den delen av bilagan för ifrågavarande växt eller växtprodukt.

3.

I enlighet med villkor som kan fastslås enligt det förfarande som fastställs i artikel 17, skall punkterna 1 och 2 inte tillämpas vid fall av svaga angrepp, på andra växter än de som är avsedda för plantering, av de skadegörare som anges i bilaga I, del A eller i bilaga II, del A, som tidigare har fastslagits i överenskommelse med de myndigheter som representerar medlemsstaterna på växtskyddsområdet.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/7

4.

Medlemsstaterna skall föreskriva att med verkan från och med den 1 juni 1993, skall punkterna 1 och 2 också tillämpas för spridning av berörda skadegörare i samband med förflyttning av växter, växtprodukter eller andra föremål inom en medlemsstats territorium.

5.

Från och med den 1 juni 1993 skall medlemsstaterna förbjuda införsel till och spridning inom de relevanta skyddade zonerna av följande:

a)

De skadegörare som anges i bilaga I, del B.

b)

De växter och växtprodukter som anges i bilaga II, del B, då dessa är angripna av de relevanta skadegörare som anges där.

6.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18

a)

skall de skadegörare som anges i bilagorna 1 och 2 delas in på följande sätt:

Skadegörare som inte förekommer i någon del av gemenskapen och som är relevanta för hela gemenskapen skall anges i bilaga I, del A, avsnitt I respektive bilaga II, del A, avsnitt I.

Skadegörare som förekommer i gemenskapen men som inte är endemiskt förekommande eller etablerade i hela gemenskapen och som är relevanta för hela gemenskapen skall anges i bilaga I, del A, avsnitt II respektive bilaga II, del A, avsnitt II.

Övriga skadegörare skall anges i bilaga I, del B respektive bilaga II, del B, invid den skyddade zon för vilken de är relevanta.

b)

De skadegörare som är endemiskt förekommande eller etablerade i en eller flera delar av gemenskapen skall utgå, med undantag av dem som avses i andra och tredje strecksatsen i a.

c)

Rubrikerna på bilagorna 1 och 2 samt de olika delarna och avsnitten i dessa skall anpassas till det som sägs i punkterna a och b.

7.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 kan det beslutas att medlemsstaterna skall föreskriva

a)

att införsel till deras områden och spridning inom dessa av vissa organismer, också enstaka exemplar, som anses vara

skadegörare på växter eller växtprodukter men inte anges i bilagorna I och II, skall förbjudas eller kräva särskilt tillstånd under villkor som specificeras enligt samma förfarande,

b)

att införsel till deras områden och spridning, inom dessa av vissa organismer som anges i bilaga II, men som förekommer på andra växter än de som anges i den bilagan och som anses vara skadegörare på växter eller växtprodukter, skall förbjudas eller kräva särskilt tillstånd under villkor som specificeras enligt samma förfarande,

c)

att införsel till deras områden och spridning inom dessa av vissa organismer som anges i bilagorna I och II, som visats förekomma i enstaka exemplar och som anses vara skadegörare på växter eller växtprodukter, skall förbjudas eller kräva särskilt tillstånd under villkor som specificeras enligt samma förfarande.

Första stycket skall också tillämpas i fråga om de organismerna då de inte omfattas av rådets direktiv 90/220/EEG av den 23 april 1990 om avsiktig utsättning av genetiskt modifierade organismer i miljön ( 1 ) eller andra mer specifika gemenskapsbestämmelser om genetiskt modifierade organismer. Punkterna 1 och 5 a, punkterna 2 och 5 b samt punkt 4 skall inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18. Efter det att de åtgärder som föreskrivs i första stycket har vidtagits, skall nämnda stycke inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18. Artikel 4

1.

Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de växter eller växtprodukter som anges i bilaga III, del A, om de har sitt ursprung i de länder som anges i den delen av bilagan.

2.

Medlemsstaterna skall föreskriva att det från och med den 1 juni 1993 är förbjudet att föra in de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga III, del B, till de relevanta skyddade zonerna på deras territorier.

( 1 ) EGT L 117, 8.5.1990, s. 15. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 97/35/EG (EGT L 169, 27.6.1997, s. 72).

L 169/8

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

3.

I enligt med det förfarande som fastställs i artikel 18 skall bilaga III ändras så att del A innehåller växter, växtprodukter och andra föremål som utgör en växtskyddsrisk i alla delar av gemenskapen, och del B innehåller växter, växtprodukter och andra föremål som utgör en växtskyddsrisk endast för skyddade zoner. De skyddade zonerna skall anges i del B.

4.

Från och med den 1 juni 1993 skall punkt 1 inte längre vara tillämplig för växter, växtprodukter och andra föremål med ursprung i gemenskapen.

5.

Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18.

6.

Förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare, får en medlemsstat föreskriva att punkterna 1 och 2 i enskilda specificerade fall inte skall tillämpas för växter, växtprodukter och andra föremål som odlas, produceras eller används i omedelbart angränsande områden i tredje land och förs in till medlemsstaten i avsikt att utnyttjas på närliggande ställen i medlemstatens gränsområde.

Då ett sådant undantag beviljas, skall medlemsstaten ange platsen och användarens namn. Dessa uppgifter skall uppdateras regelbundet och de skall stå till kommissionens förfogande. Växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av undantag enligt första stycket skall åtföljas av dokument av vilka framgår var i det tredje landet växterna, växtprodukterna och de andra föremålen har sitt ursprung.

4.

Medlemsstaterna skall föreskriva att med verkan från och med den 1 juni 1993, skall punkt 1 tillämpas också vid förflyttning av växter, växtprodukter och andra föremål inom en medlemsstats territorium, emellertid utan att det påverkar artikel 6.7. Denna punkt och punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas avseende förflyttning av mindre kvantiteter växter, växtprodukter, livsmedel eller djurfoder om de är avsedda att användas av ägaren eller mottagaren i 

icke-industriellt och icke-kom- mersiellt syfte eller för konsumtion under transporten, förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare.

5.

Punkterna 1, 2 och 4 skall inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18.

6.

Förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare får en medlemsstat föreskriva att punkterna 1, 2 och 4 i enskilda specificerade fall inte skall tillämpas avseende växter, växtprodukter och andra föremål som odlas, produceras eller används i dess omedelbara gränsområde i tredje

land och förs in till medlemsstaten för att utnyttjas på närliggande ställen inom dess territoriums gränsområde. När en medlemsstat beviljat ett sådant undantag skall den ange platsen och användarens namn. Dessa uppgifter skall uppdateras regelbundet och de skall stå till kommissionens förfogande. Växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av undantag enligt första stycket skall åtföljas av dokument av vilka framgår var i det tredje landet växterna, växtprodukterna och de andra föremålen har sitt ursprung. Artikel 6 Artikel 5

1.

Medlemsstaterna skall förbjuda införsel till sina områden av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga IV, del A, om inte de särskilda krav som anges i den delen av bilagan uppfylls.

2.

Medlemsstaterna skall från och med den 1 juni 1993 förbjuda införsel till och förflyttning inom de skyddade zonerna av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga IV, del B, om inte de relevanta särskilda krav som anges i den delen av bilagan uppfylls.

3.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18

skall bilaga 4 ändras enligt de kriterier som fastställs i artikel 3.6. 1. Medlemsstaterna skall, åtminstone för införsel till en annan medlemsstat av de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga V, del A, föreskriva att dessa och deras emballage skall ha undergått en noggrann officiell kontroll, antingen av hela försändelsen eller genom representativa stickprov och, vid behov, att transportfordonen också skall undergå en officiell kontroll för att följande skall kunna säkerställas:

a)

Att de inte är angripna av de skadegörare som anges i bilaga I, del A.

b)

Att de, då det gäller de växter och växtprodukter som anges i bilaga II, del A, inte är angripna av skadegörare som anges för växterna och växtprodukterna i den delen av bilagan.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/9

c)

Att de, då det gäller de växter och växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga IV, del A, uppfyller särskilda krav som anges i den delen av bilagan.

2.

Då de åtgärder som fastställs i artikel 3.6 a och i artikel

5.3

har vidtagits skall punkt 1 i denna artikel tillämpas endast avseende bilaga I, del A, avsnitt II, bilaga II del A, avsnitt II och bilaga IV, del A, avsnitt II. Om de skadegörare som anges i bilaga I, del A, avsnitt I, eller bilaga II del A, avsnitt I upptäcks under en kontroll som utförs i enlighet med denna bestämmelse bedöms villkoren i artikel 10 inte vara uppfyllda.

3.

Medlemstaterna skall föreskriva de kontrollåtgärder som avses i punkt 1 för att även säkerställa att artikel 3.4, 3.5 och

3.7

eller artikel 5.2 efterlevs, om bestämmelsemedlemsstaten begagnar sig av en av de valmöjligheter som avses i ovan nämnda artiklar.

4.

Medlemsstaterna skall föreskriva att de fröer som anges i bilaga IV, del A, och som skall föras in till en annan medlemsstat skall kontrolleras officiellt för att säkerställa att de uppfyller ifrågavarande särskilda krav som anges i den delen av bilagan.

5.

Med verkan från och med den 1 juni 1993, och utan att det påverkar tillämpningen av punkt 7, skall punkterna 1, 3 och 4 också tillämpas vid förflyttning av växter, växtprodukter och andra föremål inom en medlemstats territorium. Punkterna 1, 3 och 4 skall inte tillämpas med avseende på de skadegörare som anges i bilaga I, del B, eller bilaga II, del B, och de särskilda krav som anges i bilaga IV, del B, vid förflyttning av växter, växtprodukter eller andra föremål genom eller utanför en skyddad zon.

De officiella kontroller som avses i punkterna 1, 3 och 4 skall utföras i enlighet med följande bestämmelser:

a)

De skall omfatta de relevanta växter eller växtprodukter som odlas, produceras eller används av producenten eller av annan anledning finns på hans fastighet och det odlingssubstrat som används där.

b)

De skall utföras på fastigheten, helst på produktionsplatsen.

c)

De skall utföras regelbundet, på lämpliga tidpunkter, minst en gång per år och åtminstone genom visuell undersökning, utan att det påverkar de särskilda krav som anges i bilaga IV. Ytterligare åtgärder får vidtas om detta är fastställt i punkt 8.

En producent för vilken den i andra stycket stadgade officiella kontrollen krävs enligt punkt 14, skall uppföras i ett officiellt register under ett registreringsnummer för att han skall kunna identifieras. De officiella register som upprättas på detta sätt skall på begäran göras tillgängliga för kommissionen. Producenten är underställd vissa förpliktelser som har fastslagits i enlighet med punkt 8. I synnerhet skall han till medlemsstatens ansvariga officiella organ omedelbart anmäla alla ovanliga förekomster av skadegörare, symptom eller andra avvikelser som rör växterna. Punkterna 1, 3 och 4 skall inte tillämpas avseende förflyttning av mindre kvantiteter växter, växtprodukter, livsmedel eller djurfoder om de är avsedda att användas av ägaren eller mottagaren i icke-industriellt och icke-kommersiellt syfte eller för konsumtion under transporten, förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare. 6. Med verkan från och med den 1 juni 1993 skall medlemsstaterna föreskriva att producenter av vissa växter, växtprodukter eller andra föremål som inte anges i bilaga V, del A, men som specificeras i enlighet med punkt 8, eller gemensamma lagerutrymmen eller distributionscentraler i produktionszonen, också skall uppföras i ett officiellt lokalt, regionalt eller nationellt register i enlighet med punkt 5 tredje stycket. De kan när som helst underkastas de kontroller som fastställs i punkt 5 andra stycket. I enlighet med punkt 8 får ett system upprättas så att vissa växters, växtprodukters och andra föremåls ursprung, om nödvändigt och om det är möjligt, kan spåras, med hänsyn till förhållandena vid produktion och försäljning. 7. Medlemsstaterna får, om ingen fara för spridning av skadegörare finns, undanta:

små producenter eller tillverkare från den officiella registrering som föreskrivs i punkterna 5 och 6, om hela deras produktion och försäljning av relevanta växter, växtprodukter och andra föremål är avsedda att slutgiltigt användas av personer på den lokala marknaden, som inte yrkesmässigt bedriver växtproduktion (lokal omsättning), eller

lokal omsättning av växter, växtprodukter och andra föremål med ursprung hos producenter, som är befriade från registrering, från den officiella kontroll som krävs enligt punkterna 5 och 6.

Bestämmelserna i detta direktiv om lokal omsättning skall granskas av rådet före den 1 januari 1998 på grundval av ett förslag från kommissionen och mot bakgrund av den erfarenhet som har förvärvats. 8. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 skall det antas genomförandebestämmelser som avser följande:

L 169/10

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Mindre stränga villkor för förflyttning av växter, växtprodukter och andra föremål inom en skyddad zon som har upprättats för de nämnda växterna, växtprodukterna och andra föremålen avseende en eller flera skadegörare.

Garantier avseende förflyttning av växter, växtprodukter och andra föremål genom en skyddad zon som har upprättats för de nämnda växterna, växtprodukterna och andra föremålen avseende en eller flera skadegörare.

Hur ofta de officiella kontrollerna förekommer och vid vilka tidpunkter, inklusive de ytterligare åtgärder som avses i punkt 5 andra stycket c.

De registrerade producenternas förpliktelser som avses i punkt 5 fjärde stycket.

Specificeringen av de produkter som avses i punkt 6, och de produkter som systemet i punkt 6 avser.

Andra krav rörande den befrielse som avses i punkt 7, särskilt avseende begreppen små producenter och lokal marknad och relevanta förfaranden.

9. Genomförandebestämmelser för det förfarande vid registrering och det registreringsnummer som avses i punkt 5 tredje stycket får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18. Artikel 7 1. Om det på grundval av den kontroll som fastställs i artikel 5.1 och 6.3 anses att villkoren i dessa är uppfyllda, får ett sundhetscertifikat enligt modellen i bilaga VII, del A utfärdas, avfattat på minst ett av de officiella språken i gemenskapen och ifyllt, förutom avseende stämpel och underskrift, antingen uteslutande med stora bokstäver eller uteslutande på skrivmaskin, och helst på ett av de officiella språk som talas i den mottagande medlemsstaten. Växternas botaniska namn skall anges med latinska bokstäver. Obekräftade ändringar eller raderingar gör certifikatet ogiltigt. Kopior av detta certifikat får utfärdas endast med den tryckta eller stämplade beteckningen kopia eller duplikat. 2. Medlemsstaterna skall föreskriva att de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga V, del A, inte får föras in till en annan medlemsstat om de inte åtföljs av ett sundhetscertifikat utfärdat i enlighet med punkt 1. Sundhetscertifikatet får inte utfärdas tidigare än 14 dagar före den dag då växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen lämnar den avsändande medlemsstaten. 3. De åtgärder som medlemsstaterna skall vidta för tillämpningen av artikel 6.3, i den mån det gäller de fröer som anges i bilaga IV, del B, och av artikel 6.4 skall bestämmas i enlighet med det förfarande som anges i artikel 17 senast den 31 december 1991. Artikel 8

1.

Om ingen av omständigheterna i punkt 2 föreligger, skall medlemsstaterna föreskriva att de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga V, del A, och som har förts in till deras områden från en medlemsstat och som skall föras in till en annan medlemsstats område skall undantas från ytterligare kontroll i enlighet med artikel 6, om de åtföljs av ett sundhetscertifikat från en medlemsstat, utfärdat enligt modellen i bilaga VII, del A.

2.

Om växter, växtprodukter eller andra föremål föremål från en medlemsstat har delats upp i mindre partier, eller lagrats, eller fått nytt emballage i en annan medlemsstat, och sedan förs in till en tredje medlemsstat, skall den andra medlemsstaten fritas från att göra en ny kontroll i enlighet med artikel 6, om det officiellt fastställts att produkterna på den statens område inte har varit utsatta för någon smittorisk som kan ge anledning att ifrågasätta om villkoren i artikel 6 har följts. I detta fall skall ett sundhetscertifikat för återutförsel, i endast en originalkopia, enligt modellen i bilaga VII, del B avfattas på åtminstone ett av gemenskapens officiella språk och fyllas i, förutom avseende stämpel och underskrift, antingen uteslutande med stora bokstäver eller uteslutande på skrivmaskin, helst på ett av de officiella språk som talas i den mottagande medlemsstaten. Detta certifikat måste fogas till det sundhetscertifikat som utfärdats av den första medlemsstaten eller till en bestyrkt kopia av detta. Detta certifikat får kallas sundhetscertifikat för återexport. Artikel 7.1 andra stycket skall tillämpas på motsvarande sätt.

Ett sundhetscertifikat för återutförsel får inte utfärdas mer än 14 dagar före den dag då växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen lämnar det återutförande medlemslandet. 3. Punkterna 1 och 2 skall också tillämpas om växter, växtprodukter eller andra föremål förs in i flera medlemsstater efter varandra. Om i det fallet fler än ett certifikat för återutförsel har utfärdats måste produkterna åtföljas av följande dokument:

a)

Det senaste sundhetscertifikatet eller en bestyrkt kopia av detta.

b)

Det senaste sundhetscertifikatet för återutförsel.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/11

c)

De sundhetscertifikat för återutförsel som föregår det certifikat som anges i b eller bestyrkta kopior av dessa.

Artikel 9

1.

Vad gäller växter, växtprodukter eller andra föremål vilka de särskilda krav som fastställs i bilaga IV, del A är tillämpliga, skall det officiella sundhetscertifikat som krävs enligt artikel 7 vara utfärdat i det land där växten, växtprodukten och de andra föremålen har sitt ursprung, utom

vad gäller trä, om det enligt de särskilda krav som fastställs i bilaga IV, del A är tillräckligt att träet är barkat,

i andra fall, om de särskilda krav som fastställs i bilaga IV, del A kan uppfyllas också på andra platser än den ursprungliga.

2.

Punkt 1 skall även tillämpas vid införsel av de växter och växtprodukter som anges i bilaga IV, del B, till de medlemsstater som anges i den delen av bilagan för de växterna och växtprodukterna i fråga.

Artikel 10 1. Då det av den kontroll som fastställs i artikel 6.1, 6.3 och 6.4 och som utförs i enlighet med artikel 6.5 framgår att villkoren i den punkterna är uppfyllda, skall, med verkan från och med den 1 juni 1993, ett växtpass utfärdas, i enlighet med bestämmelser som kan antas enligt punkt 4 i denna artikel, i stället för de sundhetscertifikat som avses i artiklarna 7 eller 8. Om kontrollen inte gäller villkor som är relevanta för de skyddade zonerna, eller om de villkoren inte anses vara uppfyllda, skall det utfärdade växtpasset inte vara giltigt för de zonerna, och det skall, i enlighet med artikel 2.1 f, vara försett med det märke som används i sådana fall. 2. Med verkan från och med den 1 juni 1993, får de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga V, del A, avsnitt I, inte flyttas inom gemenskapen, annat än lokalt, enligt vad som avses i artikel 6.7, om inte ett växtpass som är giltigt för det berörda territoriet och utfärdat i enlighet med punkt 1 är fäst vid dem, vid deras emballage eller vid de fordon som transporterar dem. Med verkan från och med den 1 juni 1993, får de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga V del A, avsnitt II inte införas till en särskild skyddad zon eller flyttas inom den, om inte ett växtpass som är giltigt för den zonen och utfärdat i enlighet med punkt 1 är fäst vid dem, vid deras emballage eller vid de fordon som transporterar dem. Om de villkor som fastställs i artikel 6.8 avseende transport genom skyddade zoner är uppfyllda, skall detta stycke inte tillämpas. Första och andra styckena skall inte tillämpas avseende förflyttning av mindre kvantiteter växter, växtprodukter, livsmedel eller djurfoder om dessa är avsedda att användas av ägaren eller mottagaren i icke-industriellt och icke-kommersiellt syfte eller för konsumtion under transporten, förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare. 3. Ett växtpass kan ersättas med ett annat växtpass vid ett senare datum och i vilken del som helst av gemenskapen i enlighet med följande bestämmelser:

Ett växtpass kan ersättas med ett annat endast då partier delas eller då flera partier eller delar av dem sammanslås eller då det sker ändringar i partiernas sundhetstillstånd, utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda krav som fastställs i bilaga IV eller, i övriga fall, som specificeras i enlighet med punkt 4.

Ett växtpass kan ersättas endast på begäran av en fysisk eller juridisk person, oavsett om denne är producent eller inte, som är inskriven i ett officiellt register enligt artikel 6.5 tredje stycket i tillämpliga delar.

Det ersättande växtpasset får utfärdas endast av det ansvariga officiella organet på det område där den ansökande fastigheten är belägen, och endast om den berörda produktens identitet kan garanteras och om det kan garanteras att det inte har funnits någon risk för angrepp av de skadegörare som anges i bilagorna I och II efter det att producenten har levererat produkten.

Förfarandet då växtpasset ersätts måste följa de bestämmelser som får fastställas enligt punkt 4.

Det ersättande växtpasset måste vara märkt med ett särskilt märke, som har bestämts i enlighet med punkt 4 och av vilket framgår den ursprungliga producentens nummer eller, om det har skett en förändring i växternas sundhetstillstånd, vem som är ansvarig för den förändringen.

4.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, kan genomförandebestämmelser fastställas för följande:

Det närmare förfarandet vid utfärdande av de växtpass som fastställs i punkt 1.

De villkor enligt vilka ett växtpass får ersättas i enlighet med punkt 3 första strecksatsen.

Det närmare förfarandet vid ersättning av det nya pass som fastställs i punkt 3 tredje strecksatsen.

L 169/12

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Det särskilda märke som krävs för det ersättande pass som fastställs i punkt 3 femte strecksatsen.

Artikel 11

1.

Om det, på grundval av den undersökning som fastställs i artikel 6.1, 6.3 och 6.4 och som utförs i enlighet med artikel 6.5, inte anses att villkoren i de punkterna är uppfyllda, skall det, utan att det påverkar tillämpningen av punkt 2 i denna artikel, inte utfärdas något växtpass.

2.

I de särskilda fall där det, med beaktande av resultaten av den berörda undersökningen, är säkerställt att en del av de växter eller växtprodukter som odlas, produceras eller används av producenten, eller av annan anledning finns på hans fastighet, eller att en del av det odlingssubstrat som används där inte utgör någon risk för spridning av skadegörare, skall punkt 1 inte tillämpas för den delen.

3.

I den mån punkt 1 är tillämplig, skall de berörda växterna, växtprodukterna eller odlingssubstraten underkastas en eller flera av följande officiella åtgärder:

Lämplig behandling, följd av utfärdandet av ett lämplig växtpass i enlighet med artikel 10, om det anses att villkoren, till följd av behandlingen, är uppfyllda.

Ett tillstånd att under officiell kontroll förflytta produkterna till zoner där de inte utgör någon ytterligare fara.

Ett tillstånd att under officiell kontroll förflytta produkterna till platser där industriell bearbetning äger rum.

Destruktion.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, får genomförandebestämmelser fastställas rörande följande:

De villkor enligt vilka en eller flera av de ovan nämnda åtgärderna måste vidtas eller inte får vidtas.

Närmare detaljer och villkor rörande de ovan nämnda åtgärderna.

4.

I den mån punkt 1 är tillämplig, skall producentens verksamhet uppskjutas helt eller delvis tills det är säkerställt att risken för spridning av skadegörare är undanröjd. Så länge verksamheten är uppskiuten skall de relevanta bestämmelserna i artikel 10 inte tillämpas.

5.

Om det, på grundval av en officiell kontroll som har utförts i enlighet med artikel 6.6, anses att de produkter som

avses i denna inte är fria från de skadegörare som anges i bilagorna I och II, skall tillämpliga delar av punkterna 2, 3 och 4 i denna artikel tillämpas. Artikel 12

1.

Medlemsstaterna skall inte kräva någon ytterligare uppgift på de certifikat som avses i artiklarna 7, 8 eller 9.

2.

Om det konstateras att en del av en försändelse med växter, växtprodukter eller andra föremål är smittade av skadegörare som anges i bilagorna I och II, skall införseln av den andra delen inte förbjudas förutsatt att den inte misstänks vara smittad och förutsatt att det inte förefaller finnas någon risk för spridning av skadegörare.

3.

Medlemsstaterna skall föreskriva att de sundhetscertifikat, eller sundhetscertifikat för återutförsel, som företes när växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen förs in till deras områden, skall ha stämplats av den behöriga myndigheten, och av stämpeln skall framgå åtminstone myndighetens namn och datum för införseln.

4.

Medlemsstaterna skall säkerställa att deras växtskyddsmyndighet underättar växtskyddsmyndigheten i den återutförande medlemsstaten om alla de fall där växter, växtprodukter eller andra föremål som kommer från denna medlemsstat har vägrats införsel på grundval av förbud eller begränsningar som berör växtskydd. Dessa uppgifter påverkar inte de åtgärder som den först nämnda växtskyddsmyndigheten bedömer är nödvändiga med avseende på den försändelse för vilken införsel vägrats, och skall lämnas så snart som möjligt så att de berörda växtskyddsmyndigheterna kan undersöka situationen, i synnerhet för att kunna vidta de åtgärder som är nödvändiga för att undvika en upprepning, och om det är lämpligt och i den mån det är möjligt, vidta lämpliga åtgärder med avseende på den försändelse för vilken införsel vägrats med beaktande av hur hög risknivån är i det fallet. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17 får ett standardiserat informationssystem upprättas.

5.

Med verkan från och med den 1 januari 1993 skall medlemsstaterna organisera officiella kontroller för att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv följs, i synnerhet artikel 10.2, och de skall utföras genom stickprover och utan diskriminering på grund av växternas, växtprodukternas eller de andra föremålens ursprung, och i enlighet med följande bestämmelser:

Sporadisk kontroll, när som helst och var som helst där växter, växtprodukter eller andra föremål flyttas.

Sporadisk kontroll på fastigheter där växter, växtprodukter eller andra föremål odlas, produceras, lagras eller utbjuds till försäljning, samt på köpares fastigheter.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/13

Sporadisk kontroll samtidigt med eventuell annan dokumentkontroll som utförs av andra orsaker än sådana som rör växtskydd.

Kontrollerna skall utföras regelbundet på fastigheter som är uppförda i ett officiellt register i enlighet med artiklarna 10.3 och 13.8 och får utföras regelbundet på fastigheter som är uppförda i ett officiellt register i enlighet med artikel 6.6. Kontrollerna får vara riktade om de har framkommit fakta som antyder att en eller flera av bestämmelserna i detta direktiv inte har följts. 6. Köpare som i kommersiellt syfte köper växter, växtprodukter eller andra föremål skall, i egenskap av slutlig användare som bedriver yrkesmässig växtproduktion, behålla de tillhörande växtpassen i minst ett år och hänvisa till dem i sin bokföring. Inspektörer skall ha tillgång till växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen på alla stadier av produktions- och försäljningskedjan. De skall ha rätt att göra alla de undersökningar som är nödvändiga för den berörda officiella kontrollen, inklusive dem som avser växtpass och bokföring.

7.

Medlemsstaterna kan vid de officiella kontrollerna assisteras av de experter som avses i artikel 21.

8.

Om det genom de officiella kontroller som utförs i enlighet med punkterna 5 och 6 fastslås att växter, växtprodukter eller andra föremål utgör en risk för spridning av skadegörare,

skall de underkastas officiella åtgärder i enlighet med artikel 11.3. Artikel 13

Att de, rörande de växter och växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga IV, del A, uppfyller de särskilda krav som anges för växterna och växtprodukterna i den delen av bilagan.

b)

att de skall åtföljas av de certifikat som avses i artiklarna 7 eller 8 och att sundhetscertifikatet inte får vara utfärdat tidigare än 14 dagar före den dag då växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen lämnar det avsändande landet. De certifikat som föreskrivs i artiklarna 7 eller 8 skall, oavsett deras utformning, innehålla uppgifter enligt modellen i bilagan till Internationella växtskyddskonventionen av den 6 december 1951, ändrad den 21 november 1979, och skall utfärdas av myndigheter som bemyndigats för detta ändamål enligt denna konvention, eller i fråga om 

icke-avtalsländer, på grundval av landets lagar eller andra författningar. I enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 17 får förteckningar över myndigheter som bemyndigats av de olika icke-medlemsländerna att utfärda certifikat upprättas. Trots första stycket får sundhetscertifikat utfärdade enligt originalversionen av den modell som fastställs i bilagan till Internationella växtskyddskonventionen av den 6 december 1951 användas under en övergångsperiod. Periodens utgångsdatum får fastslås enligt förfarandet i artikel 17.

2.

Punkt 1 i denna artikel skall tillämpas i de fall som avses i artiklarna 6.4 och 7.3.

3.

Medlemsstaterna får också föreskriva att försändelser som kommer från tredje land, och som inte anges innehålla växter, växtprodukter eller andra föremål som anges i bilaga V, del B, skall kontrolleras officiellt, om det finns välgrundade skäl till att misstänka en överträdelse av bestämmelserna i detta avseende.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17 1. Medlemsstaterna skall, åtminstone angående införsel till deras områden av de växter, växtprodukter om andra föremål som anges i bilaga V, del B och som kommer från icke-med- lemsstater, föreskriva

a)

att dessa växter, växtprodukter och andra föremål och deras emballage skall undergå en noggrann officiell kontroll, antingen i sin helhet eller genom representativa stickprov och att vid behov också de fordon som transporterar dem skall undergå en noggrann officiell kontroll för att följande skall kunna säkerställas:

Att de inte är angripna av de skadegörare som anges i bilaga I, del A.

Att de, rörande de växter och växtprodukter som anges i bilaga II, del A, inte är angripna av de skadegörare som anges för växterna och växtprodukterna i den delen av bilagan.

kan de fall specificeras i vilka sådana kontroller skall utföras,

får närmare bestämmelser fastställas för hur sådana kontroller skall utföras.

Om det efter kontrollen fortfarande råder tvivel om försändelsens identitet, särskilt angående släkte, art eller ursprung, skall försändelsen anses innehålla växter, växtprodukter eller andra föremål som anges i bilaga V, del B. 4. Förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare

skall punkterna 1 och 2 i denna artikel inte tillämpas när växter, växtprodukter eller andra föremål förflyttas direkt mellan två ställen inom gemenskapen via ett annat medlemslands territorium,

L 169/14

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

skall punkterna 1 och 2 i denna artikel samt artikel 4.1 inte tillämpas i fråga om transit genom gemenskapens territorium,

skall punkterna 1 och 2 i denna artikel inte tillämpas i fråga om mindre kvantiteter växter, växtprodukter, livsmedel eller djurfoder om dessa är avsedda att användas av ägaren eller mottagaren i 

icke-industriellt och icke-kom- mersiellt syfte eller för konsumtion under transporten.

5.

Punkterna 1 och 2 i denna artikel skall inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18.

6.

Förutsatt att det inte föreligger någon fara för spridning av skadegörare får en medlemsstat försekriva att punkterna 1 och 2 i enskilda specificerade fall inte skall tillämpas avseende växter, växtprodukter och andra föremål som odlas, produceras eller används i dess omedelbara gränsområde i tredje land och förs in till medlemsstaten för att utnyttjas på närliggande ställen inom dess territoriums gränsområde.

När en medlemsstat beviljar ett sådant undantag skall den ange platsen och användarens namn. Dessa uppgifter skall uppdateras regelbundet och de skall stå till kommissionens förfogande. Växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av undantag enligt första stycket skall åtföljas av dokument av vilka framgår var i det tredje landet växterna, växtprodukterna och de andra föremålen har sitt ursprung.

7.

Det kan, med hjälp av tekniska arrangemang mellan kommissionen och de behöriga organen i vissa tredje länder som godkänns i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, avtalas att de aktiviteter som är förbundna med de kontroller som avses i punkt 1 a i denna artikel också får utföras i det berörda tredje landet, med kommissionens bemyndigande och i enlighet med relevanta bestämmelser i artikel 21, i samarbete med den officiella växtskyddsorganisationen i det landet.

8.

Med verkan från och med den 1 juni 1993, skall, vid fall av försändelser till en skyddad zon, punkt 1 a tillämpas avseende skadegörare och avseende de särskilda krav som anges i del B i bilagorna I, II och IV. Med verkan från och med samma dag skall punkt 1 tillämpas vid den första införseln av berörda växter, växtprodukter eller andra föremål till gemenskapen, utan att det påverkar särskilda överenskommelser som har gjorts mellan gemenskapen och vissa tredje länder i detta avseende.

Medlemsstaterna skall föreskriva att importörer, oavsett om de är producenter eller inte, skall föras in i ett officiellt register i enlighet med tillämpliga delar av artikel 6.5. Undersökningarna skall, om det rör sig om kontroll av dokument och identitet samt kontroll som är avsedd att säkerställa att bestämmelserna i artikel 4 följs, utföras vid tidpunkten för den första införseln i gemenskapen och i samband med övriga administrativa formaliteter rörande import, inklusive tullformaliteter. Undersökningarna skall, om det rör sig om växtskyddskontroller, utföras på samma platser där de kontroller utförs som avses i tredje stycket eller nära de platserna. De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna skall skicka en förteckning över införselorter till kommissionen och till de andra medlemsstaterna. I särskilda fall får emellertid växtskyddskontroller utföras på bestämmelseorten, om det ges särskilda garantier avseende transporten av växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen. Genomförandebestämmelser, som kan innehålla minimivillkor, skall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18. Växtskyddskontroller skall anses utgöra en integrerad del av de formaliteter som avses i tredje stycket. Medlemsstaterna får göra undantag från bestämmelserna i denna punkt endast enligt de villkor som fastställs som en del av de tekniska arrangemang som avses i punkt 7. 9. Gemenskapen skall bevilja medlemsstaterna ett finansiellt bidrag för att stärka infrastrukturerna för undersökningarna i den mån dessa gäller växtskyddskontroller som utförs i enlighet med punkt 8 fjärde stycket. Syftet med detta bidrag skall vara att vid andra undersökningsplatser än bestämmelseorten förbättra tillgången till den utrustning och de installationer som krävs för att undersökningar och granskningar skall kunna genomföras och, om möjligt, för att de åtgärder som föreskrivs i punkt 11 skall kunna genomföras utöver den nivå som redan har uppnåtts genom att de minimikrav följs som fastställs i tillämpningsföreskrifterna enligt punkt 8 fjärde stycket. Kommissionen skall föreslå att lämpliga anslag för detta ändamål tas upp i Europeiska unionens allmänna budget. Inom gränserna för de anslag som finns tillgängliga för detta ändamål skall gemenskapens bidrag täcka upp till 50 % av de utgifter som har ett direkt samband med förbättring av utrustning och installationer. Närmare detaljer skall anges i en tillämpningsförordning, i enlighet med förfarandet i artikel 18. Tilldelningen av gemenskapens finansiella bidrag och dettas storlek skall beslutas i enlighet med det förfarande som fast-

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/15

ställs i artikel 18 mot bakgrund av de upplysningar och handlingar som den berörda medlemsstaten har tillhandahållit och, i förekommande fall, på grundval av resultaten av de utredningar som med kommissionens bemyndigande har utförts av de experter som avses i artikel 21, och beroende på de anslag som finns tillgängliga för dessa ändamål.

10.

Med verkan från och med den 1 juni 1993, skall artikel 10.1 och 10.3 tillämpas på samma sätt för de växter, växtprodukter eller andra föremål som avses i punkt 1 i denna artikel, i den mån de anges i bilaga V, del A, och om det på grundval av den undersökning som fastställs i punkt 8 anses att de villkor som avses i punkt 1 är uppfyllda.

11.

Om det på grundval av den undersökning som fastställs i punkt 8 inte anses att villkoren i punkt 1 är uppfyllda, skall, med verkan från och med den 1 juni 1993, en eller flera av följande officiella åtgärder omedelbart vidtas:

Lämplig behandling, om det anses att villkoren kommer att uppfyllas till följd av behandlingen.

Avlägsnande av nedsmittade/angripna varor från försändelsen.

Karantän till dess att resultaten från undersökningarna eller de officiella proverna är tillgängliga.

Avvisning eller tillstånd att sända produkter till en destinationsort utanför gemenskapen,

Destruktion.

Artikel 11.3 andra stycket skall också tillämpas. I fråga om avlägsnande som avses i första stycket andra strecksatsen eller avvisning som avses i första stycket fjärde strecksatsen skall medlemsstaterna fastställa att de sundhetscertifikat eller sundhetscertifikat för återutförsel som läggs fram när växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen överlämnas för införsel till deras territorium skall annulleras av respektive ansvariga officiella organ. Vid annulleringen skall de ansvariga organen stämpla certifikatet med en triangulär stämpel i rött med orden certifikatet annullerat på ett väl synligt ställe på framsidan av vilken också skall framgå organets namn och datum för avvisandet. Orden skall vara skrivna med versaler på minst ett av gemenskapens officiella språk. Artikel 14 Rådet skall på förslag av kommissionen anta de ändringar som skall göras till bilagorna. Enligt förfarandet i artikel 17 skall emellertid följande fastställas:

a)

Nya nummer som läggs till bilaga III avseende vissa växter, växtprodukter eller andra föremål med ursprung i specificerade tredje länder, förutsatt att

i)

dessa nummer förs in på begäran av en medlemsstat som redan tillämpar särskilda förbud avseende införsel av dessa produkter från tredje land,

ii)

skadegörare som förekommer i ursprungslandet utgör en risk för växtskyddet i en del av eller i hela gemenskapen, och

iii)

deras möjliga närvaro på produkterna i fråga inte kan upptäckas effektivt vid tiden för införseln.

b)

Nya nummer som läggs till övriga bilagor avseende vissa växter, växtprodukter och andra föremål med ursprung i specificerade tredje land, förutsatt att

i)

dessa nummer förs in på begäran av en medlemsstat som redan tillämpar särskilda förbud eller begränsningar avseende införsel av dessa produkter från tredje land, och

ii)

skadegörare som förekommer i ursprungslandet utgör en risk för växtskyddet i en del av eller i hela gemenskapen avseende grödor för vilka det är omöjligt att förutsäga omfattningen av möjliga skador.

c)

Alla ändringar av del B i bilagorna efter överenskommelse med den berörda medlemsstaten.

d)

Alla andra ändringar av bilagorna som kommer att göras mot bakgrund av den vetenskapliga eller tekniska utvecklingen.

Artikel 15 1. I enlighet med förfarandet i artikel 17, eller i brådskande fall med det förfarande som fastställs i artikel 19, får medlemsstaterna på begäran bemyndigas att tillåta undantag.

från artikel 4.1 och 4.2 avseende bilaga III, delarna A och B utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4.5 samt från artiklarna 5.1, 5.2 och 13.1 a tredje strecksatsen avseende andra krav som avses i bilaga IV, del A, avsnitt I och bilaga IV, del B,

L 169/16

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

från artiklarna 7.2 och 13.1 b i fråga om trä, om det ges liknande garantier,

förutsatt att det är säkerställt att risken för spridning av skadegörare har förebyggts genom en eller flera av följande faktorer:

Växternas eller växtprodukternas ursprung.

Lämplig behandling.

Särskilda försiktighetsåtgärder rörande användningen av växterna eller växtprodukterna.

Risken skall värderas på grundval av tillgänglig vetenskaplig och teknisk information. Om denna information är otillräcklig, skall den kompletteras med ytterligare förfrågningar och, i tilllämpliga fall, med undersökningar som utförs i växternas, växtprodukternas eller de andra föremålens ursprungsland, med kommissionens bemyndigande och i enlighet med relevanta bestämmelser i artikel 21. Varje bemyndigande skall tillämpas individuellt för hela eller en del av gemenskapens territorium enligt villkor, som tar hänsyn till risken att produkten i fråga kan sprida skadegörare inom skyddade zoner eller inom vissa områden, och med hänsyn till olikheterna i de jordbruksmässiga och ekologiska förhållandena. I sådana fall skall medlemsstaterna uttryckligen undantas från de förpliktelser som följer av bestämmelserna ovan i de beslut enligt vilka bemyndigandena fastställs. Risken skall uppskattas på grundval av tillgänglig vetenskaplig och teknisk information. Om denna information är otillräcklig, skall den kompletteras med ytterligare förfrågningar eller, i de fall då det är lämpligt genom undersökningar som utförs av kommissionen i de berörda växternas, växtprodukternas eller andra föremålens ursprungsland.

2.

I fråga om de undantag som förskrivs i punkt 1 skall det i varje enskilt fall krävas ett officiellt uttalande om att villkoren för beviljande av undantaget har uppfyllts.

3.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om de undantag som de har beviljat i enlighet med punkt 1. Kommissionen skall varje år meddela de andra medlemsstaterna dessa uppgifter.

I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17 får medlemsstater undantas från att tillhandahålla dessa uppgifter. Artikel 16 1. Varje medlemsstat skall omedelbart till kommissionen och de andra medlemsstaterna anmäla förekomsten på dess territorium av någon av de skadegörare som anges i bilaga I, del A, avsnitt I, eller bilaga II, del A, avsnitt I, eller om förekomsten på en del av dess territorium där förekomsten av skadegörarna som anges i bilaga I, del A, avsnitt II eller i del B, eller i bilaga II del A, avsnitt II eller i del B tidigare var okänd. Den skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att utrota eller, om detta är omöjligt, förhindra spridningen av de berörda skadegörarna. Den skall underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om de åtgärder som har vidtagits. 2. Varje medlemsstat skall omedelbart till kommissionen och de andra medlemsstaterna anmäla faktisk eller misstänkt förekomst av skadegörare som inte anges i bilagorna I eller II, och vilkas förekomst tidigare var okänd på dess territorium. Den skall också informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om de skyddsåtgärder som den har vidtagit eller ämnar vidta. Dessa åtgärder skall bl.a. vara sådana att de förhindrar risken för spridning av den berörda skadegöraren på de andra medlemsstaternas territorier. Vad gäller försändelser med växter, växtprodukter eller andra föremål från tredje land som anses medföra en överhängande fara för införsel eller spridning av de skadegörare som avses i punkt 1 och i första stycket i denna punkt, skall den berörda medlemsstaten omedelbart vidta de åtgärder som är nödvändiga för att skydda gemenskapens territorium från den faran och informera kommissionen och de andra medlemsstaterna om detta. Då en medlemsstat anser att det föreligger en annan överhängande fara än den som avses i andra stycket, skall den omedelbart anmäla till kommissionen och till de andra medlemsstaterna vilka åtgärder den önskar skall vidtas. Om den anser att dessa åtgärder inte vidtas i tillräckligt god tid för att förhindra införsel eller spridning av en skadegörare på sitt territorium, får den tillfälligt vidta de ytterligare åtgärder som den bedömer är nödvändiga, så länge som kommissionen inte har vidtagit åtgärder i enlighet med punkt 3. Kommissionen skall överlämna en rapport till rådet om genomförandet av denna bestämmelse samt eventuella förslag till åtgärder senast den 31 december 1992. 3. I de fall som avses i punkterna 1 och 2 skall kommissionen undersöka situationen så snart som möjligt inom Ständiga kommittén för växtskydd. Med kommissionens bemyndigande kan undersökningar göras på platsen i enlighet med relevanta

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/17

bestämmelser i artikel 21. Nödvändiga åtgärder får vidtas, inklusive sådana genom vilka det kan avgöras om de åtgärder som medlemsstaterna vidtagit bör upphävas eller ändras enligt det förfarande som fastställs i artikel 19. Kommissionen skall följa situationens utveckling och skall på grundval av denna, enligt samma förfarande, ändra eller upphäva de ovan nämnda åtgärderna. Innan en åtgärd har fastställts enligt det ovan nämnda förfarandet, får medlemsstaten hålla fast vid de åtgärder som den har vidtagit. 4. Tillämpningsföreskrifter för punkterna 1 och 2 skall vid behov fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18. Artikel 17

1.

När det förfarande som föreskrivs i denna artikel skall tilllämpas, skall ordföranden omedelbart hänskjuta ärendet till Ständiga kommittén för växtskydd, nedan kallad kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.

2.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 205.2. Ordföranden får inte rösta.

3.

Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen själv utan dröjsmål anta och genomföra det. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall anta förslaget med kvalificerad majoritet.

Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att ärendet mottagits skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och skall genomföra dem omedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget. Artikel 18 1. När det förfarande som förskrivs i denna artikel skall tilllämpas, skall ordföranden omedelbart hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.

2.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom den tid som ordföranden bestämmer med hänsyn till hur brådskande frågan är. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt fördragets artikel 205.2. Ordföranden får inte rösta.

3.

Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande, skall kommissionen själv utan dröjsmål anta och genomföra det. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall anta förslaget med kvalificerad majoritet.

Om rådet inte har fattat något beslut inom tre månader från det att ärendet mottagits skall kommissionen besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas. Artikel 19

1.

När förfarandet som föreskrivs i denna artikel skall tillämpas, skall ordföranden omedelbart hänskjuta ärendet till kommittén, antingen på eget initiativ eller på begäran av en medlemsstat.

2.

Kommissionens företrädare skall förelägga kommittén ett förslag till åtgärder. Kommittén skall yttra sig över förslaget inom två dagar. Den skall fatta sitt beslut med den majoritet som enligt artikel 205.2 i fördraget skall tillämpas vid beslut som rådet skall fatta på förslag av kommissionen. Medlemsstaternas röster skall vägas enligt den artikeln. Ordföranden får inte rösta.

3.

Om förslaget är förenligt med kommitténs yttrande skall kommissionen själv utan dröjsmål anta och genomföra det. Om förslaget inte är förenligt med kommitténs yttrande eller om inget yttrande avges, skall kommissionen utan dröjsmål föreslå rådet vilka åtgärder som skall vidtas. Rådet skall anta förslaget med kvalificerad majoritet.

Om rådet inte har fattat något beslut inom 15 dagar från det att ärendet mottagits skall kommissionen själv besluta att de föreslagna åtgärderna skall vidtas och skall genomföra dem omedelbart, såvida inte rådet med enkel majoritet har avvisat förslaget.

L 169/18

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Artikel 20

1.

Detta direktiv påverkar inte gemenskapens bestämmelser om kraven på växtskydd för växter och växtprodukter, utom då det föreskriver eller uttryckligen tillåter striktare krav i detta avseende.

2.

Ändringar av detta direktiv, som är nödvändiga för att åstadkomma överensstämmelse med de av gemenskapens bestämmelser som avses i punkt 1, skall fastställas i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18.

3.

Medlemsstaterna får vidta särskilda växtskyddsåtgärder mot de skadegörare som vanligtvis angriper växter eller växtprodukter i lager då det gäller införsel till deras områden av växter eller växtprodukter, i synnerhet de som anges i bilaga VI och av deras emballage eller de fordon som transporterar dem.

Artikel 21 1. För att säkerställa en korrekt och enhetlig tillämpning av detta direktiv, och utan att det påverkar de kontroller som utförs med medlemsstaternas bemyndigande, får kommissionen låta experter utföra kontroller med dess bemyndigande avseende de uppgifter som anges i punkt 3, på eller utanför platsen, i enlighet med bestämmelserna i denna artikel. Då sådana kontroller utförs i en medlemsstat, måste detta göras i samarbete med den officiella växtskyddsmyndigheten i den medlemsstaten, så som det specificeras i punkterna 4 och 5 och i enlighet med förfarandet i punkt 7. 2. De experter som avses i punkt 1 kan vara

anställda av kommissionen,

anställda av medlemsstaterna, och kan ställas till kommissionens förfogande tillfälligt eller för särskilda uppgifter.

De skall åtminstone i en medlemsstat ha uppnått de kvalifikationer som krävs för personer som utför och övervakar officiella växtskyddsinspektioner. 3. De kontroller som avses i punkt 1 får omfatta följande arbetsuppgifter:

Övervakning av undersökningar enligt artikel 6.

Övervakning eller, inom ramen för bestämmelserna i punkt 5 femte stycket, utförande av kontroller enligt artikel 13.1 i samarbete med medlemsstaterna.

Utförande av de verksamheter som specificeras inom ramen för de tekniska arrangemang som avses i artikel 13.7

Utförande av de undersökningar som avses i artiklarna 15.1 och 16.3.

Biträde till kommissionen i de ärenden som avses i punkt 6.

Utförande av andra uppgifter som rådet, med kvalificerad majoritet och på kommissionens förslag, tilldelar experterna.

4.

För utförandet av de uppgifter som anges i punkt 3, får de experter som avses i punkt 1

besöka plantskolor, jordbruk och andra ställen där växter, växtprodukter eller andra föremål odlas eller har odlats, produceras eller har producerats, bearbetas eller har bearbetats samt lagras eller har lagrats,

besöka ställen där undersökningar enligt artikel 6 eller kontroller enligt artikel 13 utförs,

rådfråga befattningshavare från medlemsstaternas officiella växtskyddsmyndigheter,

ledsaga medlemsstaternas nationella inspektörer under deras verksamhet för tillämpningen av detta direktiv.

5.

Under det samarbete som avses i punkt 1 andra stycket skall den officiella växtskyddsmyndigheten i den medlemsstaten i tillräckligt god tid meddelas om arbetsuppgiften så att nödvändiga arrangemang kan göras.

Medlemsstaterna skall vidta alla rimliga åtgärder för att säkerställa att kontrollernas mål och effektivitet inte äventyras. De skall säkerställa att experterna utan hinder kan utföra sina uppgifter, och de skall vidta alla rimliga åtgärder för att på deras begäran förse dem med de nödvändiga resurser som finns tillgängliga, inklusive laboratorieutrustning och laboratoriepersonal. Kommissionen skall säkerställa att de kostnader som härrör från en sådan begäran skall ersättas, inom ramen för de medel som finns anslagna för det ändamålet i Europeiska uninens allmänna budget. Experterna skall, vid alla de tillfällen då den nationella lagstiftningen kräver det, vara förordnade i vederbörlig ordning av den officiella växtskyddsmyndigheten i den berörda medlemsstaten och skall följa samma regler och bruk som den medlemsstatens befattningshavare. Om uppgiften består i att övervaka undersökningar som avses i artikel 6, att övervaka kontroller som avses i artikel 13.1 eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/19

att genomföra undersökningar som avses i artikel 15.1 och i artikel 16.3, får inga beslut fattas på platsen. Experterna skall rapportera till kommissionen om sin verksamhet och sina slutsatser. Om uppgiften består i att utföra kontroller enligt artikel 13.1, skall de kontrollerna utgöra en del av ett fastslaget kontrollprogram och de regler som den berörda medlemsstaten har ställt upp för förfarandet skall följas. Vid en gemensam inspektion tillåter emellertid den berörda medlemsstaten införsel av en försändelse till gemenskapen endast om dess växtskyddsmyndighet och kommissionen är överens. I enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, får detta villkor utvidgas till att omfatta andra oåterkalleliga krav som tillämpas på försändelser före införseln till gemenskapen, om erfarenheten visar att en sådan utvidgning är nödvändig. Om gemenskapens expert och den nationella inspektören inte kommer överens, skall den berörda medlemsstaten i avvakten på ett beslut vidta de tillfälliga åtgärder som är nödvändiga. Under alla omständigheter skall de nationella bestämmelserna vad gäller straffrättsliga procedurer och administrativa sanktioner tillämpas enligt det vanliga förfarandet. Om experterna upptäcker en förmodad överträdelse av bestämmelserna i detta direktiv, skall detta anmälas till de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten.

6.

Kommissionen skall

upprätta ett nätverk för anmälan av nya förekomster av skadegörare,

utfärda rekommendationer för hur de riktlinjer skall dras upp som experterna och de nationella inspektörerna skall följa då de utför sin verksamhet.

För att kunna bistå kommissionen i den senare uppgiften, skall medlemsstaterna meddela kommissionen om de nationella inspektionsförfaranden som råder på växtskyddsområdet.

7.

Kommissionen skall enligt det förfarande som fastställs i artikel 18 fastställa tillämpningsföreskrifter för denna artikel, inklusive sådana som är tillämpliga vid samarbete enligt punkt 1 andra stycket.

8.

Kommissionen skall senast den 31 december 1994 rapportera till rådet om erfarenheterna från genomförandet av bestämmelserna i denna artikel. Rådet skall, med kvalificerad majoritet och på kommissionens förslag, vidta nödvändiga åtgärder för att, om så är lämpligt, ändra dessa bestämmelser mot bakgrunden av dessa erfarenheter.

Artikel 22 I händelse av faktisk eller misstänkt förekomst till följd av införsel eller spridning inom gemenskapen av en skadegörare kan medlemsstaterna enligt artiklarna 23 och 24 beviljas ett ekonomiskt bidrag för sundhetskontroll från gemenskapen för att täcka utgifter som har ett direkt samband med de nödvändiga åtgärder som har vidtagits eller planeras för att bekämpa skadegöraren i syfte att utrota den, eller om detta inte är möjligt, begränsa dess spridning. Kommissionen skall föreslå att lämpliga anslag för detta syfte tas upp i Europeiska unionens allmänna budget. Artikel 23

1.

Den berörda medlemsstaten kan på begäran beviljas det ekonomiska bidrag från gemenskapen som nämns i artikel 23, om det konstateras att skadegöraren i fråga, oavsett om den räknas upp i bilagorna 1 och 2

har anmälts i enlighet med artikel 16.1 eller 16.2 första stycket, och

utgör en omedelbar fara för hela eller en del av gemenskapen på grund av sin förekomst i ett område där den antingen inte har påvisats tidigare eller har utrotats eller håller på att utrotas, och

har förts in i detta område genom försändelser av växter, växtprodukter eller andra föremål som härrör från tredje land eller från ett annat område inom gemenskapen.

2.

Följande åtgärder anses nödvändiga enligt artikel 22:

a)

Destruktion, desinfektion, sanering, sterilisering, rengöring eller varje annan behandling som utförs officiellt eller på officiell begäran när det gäller

i)

växter, växtprodukter och andra föremål som utgör den eller de försändelser genom vilken skadegöraren fördes in i området i fråga och som anses vara angripna eller löper risk att bli angripna,

ii)

växter, växtprodukter och andra föremål som anses vara angripna eller löper risk att angripas av den skadegörare som har införts och som härrör från växter i den eller de ifrågavarande försändelserna eller har befunnit sig i omedelbar närhet av växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen i dessa försändelser eller växter som härrör från dem,

iii)

växtsubstrat och mark som anses vara angripna eller löper risk att bli angripna av skadegöraren i fråga,

L 169/20

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

iv)

produktions-,

förpacknings-, emballage- och förvaringsmaterial, lager- eller packningslokaler och transportmedel som har varit i kontakt med alla eller några av de ovan angivna växterna, växtprodukterna eller andra föremålen,

b)

undersökningar eller prover som har genomförts officiellt eller på officiell begäran för att kontrollera förekomsten eller omfattningen av den införda skadegörarens angrepp,

c)

förbud mot eller begränsningar av användningen av växtsubstrat, odlingsbara områden eller lokaler samt andra växter, växtprodukter och föremål än materialet som ingår i den eller de ifrågavarande försändelserna eller som härrör från dessa om förbudet eller begränsningen är ett resultat av officiella beslut som fattas på grund av växtskyddsrisker som har samband med den införda skadegöraren.

3.

Betalningar med allmänna medel för att

täcka alla eller en del av kostnaderna för de åtgärder som avses i punkt 2 a och b, utom de som hänför sig till de löpande utgifterna för driften av det ansvariga offentliga organet, eller

helt eller delvis kompensera för andra sådana ekonomiska förluster utom förlust av inkomst, som har ett direkt samband med en eller flera av de åtgärder som beskrivs i punkt 2 c,

skall anses vara utgifter som har ett direkt samband med de nödvändiga åtgärderna enligt punkt 2. Med undantag från första stycket i andra strecksatsen kan det enligt förfarandet i artikel 18 i en tillämpningsförordning anges i vilka fall kompensation för förlorad inkomst skall anses vara en utgift som har direkt samband med nödvändiga åtgärder och som omfattas av de villkor som i detta hänseende specificeras i punkt 5 samt de begränsningar av varaktigheten som är tillämpliga i dessa fall, varvid den längsta tiden skall var tre år. 4. För att vara berättigad till ekonomiskt bidrag från gemenskapen och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 16, skall den berörda medlemsstaten senast vid utgången av det kalenderår som följer på det år när förekomsten av skadegöraren upptäcktes hos kommissionen ansöka om bidrag och omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om

hänvisningen till den anmälan som föreskrivs i punkt 1 första strecksatsen,

skadegörarens art och omfattningen av dess förekomst enligt artikel 22 samt när och hur den upptäcktes,

identiteten hos den försändelse som avses i punkt 1 tredje strecksatsen och genom vilken skadegöraren förts in,

nödvändiga åtgärder som har vidtagits eller planeras och för vilka den ansöker om stöd samt en tidsplan för åtgärderna, och

uppnådda resultatet och den verkliga eller beräknade utgift som har uppkommit eller som kommer att uppkomma samt hur stor del av denna utgift som täcks eller kommer att täckas av de allmänna medel som medlemsstaten har beviljat för genomförandet av de nämnda nödvändiga åtgärderna.

Om förekomsten av skadegöraren upptäcktes före den 30 januari 1997 skall det datumet anses vara dagen för upptäckt enligt denna punkt och punkt 5, under förutsättning att det verkliga datumet för upptäckt inte infaller före den 1 januari 1995. Denna bestämmelse skall dock inte tillämpas på inkomstförlust som inträffar senare när det gäller kompensation för inkomstförluster enligt punkt 3 andra stycket utom i undantagsfall, enligt de villkor som fastställs i en tillämpningsförordning som avses i punkt 3. 5. Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 24 skall beviljandet av och storleken på det ekonomiska bidraget från gemenskapen beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 18 med ledning av de upplysningar och de handlingar som den berörda medlemsstaten har tillhandahållit i enlighet med punkt 4 och, där så är lämpligt, med hjälp av de utredningar som med kommissionens bemyndigande i enlighet med artikel 16.3 första stycket har utförts av de experter som avses i artikel 21 och med beaktande av omfattningen av den fara som nämns i punkt 1 andra strecksatsen, samt beroende på vilka anslag som finns tillgängliga för detta syfte. Inom gränserna för de tillgängliga anslagen för dessa ändamål skall det ekonomiska bidraget från gemenskapen täcka upp till 50 %, och när det gäller kompensation för inkomstförlust enligt punkt 3 andra stycket, upp till 25 % av de utgifter som har ett direkt samband med de nödvändiga åtgärder som avses i punkt 2, under förutsättning att dessa åtgärder har vidtagits inom en period som inte överstiger två år efter den dag då förekomsten av en skadegörare upptäcktes enligt artikel 22, eller som planeras för den perioden. Den ovan nämnda perioden kan förlängas, enligt samma förfarande, om en undersökning av situationen ger vid handen att målet med åtgärderna kommer att uppnås inom en rimlig ytterligare tidsfrist. Det ekonomiska bidraget från gemenskapen skall minskas gradvis under de ifrågavarande åren. Om en medlemsstat inte kan tillhandahålla de begärda upplysningarna om identifiering av försändelsen in enlighet med punkt 4 tredje strecksatsen, skall den ange förmodade källor till förekomsten och orsakerna till att försändelserna inte kunnat

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/21

identifieras. Beviljande av de ekonomiska bidraget kan beslutas enligt samma förfarande beroende på resultatet av utvärderingen av upplysningarna. Bestämmelser om tillämpningen av denna punkt skall fastställas i en tillämpningsförordning i enlighet med förfarande i artikel 18. 6. Mot bakgrund av hur situationen utvecklar sig inom gemenskapen, kan det i enlighet med förfarandet i artikel 18 eller 19 beslutas att ytterligare åtgärder skall genomföras och att de åtgärder som den berörda medlemsstaten har genomfört eller planerar skall bli föremål för vissa krav eller tilläggsvillkor, om dessa är nödvändiga för att de eftersträvade målen skall uppnås. Beviljande av det finansiella bidraget från gemenskapen för sådana ytterligare åtgärder, krav eller villkor skall beslutas enligt samma förfarande. Inom gränserna för de tillgängliga anslagen för dessa ändamål skall det ekonomiska bidraget från gemenskapen täcka upp till 50 % av de utgifter som har ett direkt samband med de ytterligare åtgärderna, kraven eller villkoren i fråga. När sådana ytterligare åtgärder, krav eller villkor i första hand är avsedda att skydda andra områden inom gemenskapen än den berörda medlemsstatens, kan det i enlighet med samma förfarande beslutas att det ekonomiska bidraget från gemenskapen skall täcka mer än 50 % av utgifterna. Det ekonomiska bidraget från gemenskapen skall ha begränsad varaktighet och avta gradvis under de ifrågavarande åren.

7.

Beviljandet av det ekonomiska bidraget från gemenskapen skall inte påverka de rättigheter som den berörda medlemsstaten eller enskilda personer kan ha gentemot tredje man, inbegripet andra medlemsstater i de fall som avses i artikel 24.3, för återbetalning av utgifter, kompensation för förluster eller annan skada enligt nationell lagstiftning, gemenskapslagstiftning eller internationell rätt. Dessa rättigheter skall fullt ut överföras till gemenskapen med verkan från utbetalningen av det ekonomiska bidraget, i sådan utsträckning att dessa utgifter, förluster eller annan skada täcks av detta bidrag.

8.

Det ekonomiska bidraget från gemenskapen kan betalas ut i flera delar.

Om det visar sig att det ekonomiska bidrag från gemenskapen som beviljats inte längre är motiverat, skall följande gälla: Beloppet på det ekonomiska bidrag från gemenskapen som beviljats den berörda medlemsstaten enligt punkterna 5 och 6 kan antingen minskas eller dras in, om det mot bakgrund av de upplysningar som medlemsstaten har tillhandahållit, resultatet av de utredningar som utförts av experter med kommissionens bemyndigande enligt artikel 21 eller resultaten av de lämpliga granskningar som kommissionen har genomfört i enlighet med förfaranden som liknar dem som avses i artikel 39 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 januari 1999 om allmänna bestämmelser för strukturfonderna ( 1 ) kan fastställas att

det inte är berättigat att underlåta att genomföra de nödvändiga åtgärder som beslutas enligt punkterna 5 och 6 helt eller delvis eller att underlåta att iaktta regler och tidsgränser som fastställts i enlighet med dessa bestämmelser eller som krävs enligt de eftersträvade målen, eller

åtgärderna inte längre är nödvändiga, eller

en situation som den som anges i artikel 39 i förordning (EG) nr 1260/1999 upptäcks.

9.

Artiklarna 8 och 9 i rådets förordning (EG) nr 1258/1999 av den 17 maj 1999 om finansiering av den gemensamma jordbrukspolitiken (

2 ) skall tillämpas i tillämpliga delar.

10.

Den berörda medlemsstaten skall till gemenskapen återbetala hela eller en del av de belopp som utbetalats till den som ekonomiskt bidrag från gemenskapen som beviljats enligt punkterna 5 och 6, om det genom de informationskällor som räknas upp i punkt 8 kan fastställas att

a)

de nödvändiga åtgärder som beaktas enligt punkterna 5 och 6

i)

inte har genomförts, eller

ii)

inte har genomförts på ett sätt som stämmer överens med de regler och de tidsfrister som fastställs enligt de bestämmelserna eller som krävs enligt de eftersträvande målen, eller

b)

de utbetalda beloppen har använts för andra ändamål än dem för vilka det ekonomiska bidraget beviljats, eller

c)

en situation som den anges i artikel 39 i förordning (EG) nr 1260/1999 upptäcks.

De rättigheter som avses i punkt 7 andra meningen skall fullt ut överföras till den ifrågavarande medlemsstaten med verkan från återbetalningen, i den mån de täcks av denna återbetalning. Ränta på grund av för sen betalning skall tas ut på belopp som inte har betalats tillbaka i enlighet med bestämmelserna i budgetförordningen och i enlighet med de åtgärder som kommissionen skall vidta enligt förfarandet i artikel 18. ( 1 ) EGT L 161, 26.6.1999, s. 1. ( 2 ) EGT L 160, 26.6.1999, s. 103.

L 169/22

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Artikel 24 1. När det gäller orsakerna till förekomsten av den skadegörare som avses i artikel 22 skall följande gälla: Kommissionen skall kontrollera om förekomsten av skadegöraren i det berörda området beror på att en eller flera försändelser som medförde skadegöraren transporterades in i området och skall fastställa från vilken eller vilka medlemsstater försändelsen eller försändelserna kom. Den medlemsstat från vilken den försändelse eller de försändelser som medförde skadegöraren kom, oavsett om det är samma medlemsstat som avses ovan, skall omedelbart underrätta kommissionen, på den senares begäran, om alla detaljer som rör försändelsens eller försändelsernas ursprung och hur ärendet hanteras administrativt inbegripet granskningar, undersökningar och kontroller som föreskrivs i detta direktiv, så att det kan fastställas varför medlemsstaten inte upptäckte att försändelsen eller försändelserna inte var i överensstämmelse med bestämmelserna i detta direktiv. Medlemsstaten skall också på begäran meddela kommissionen om bestämmelseorten för alla andra försändelser som använts från samma ursprungsort eller ursprungsorter under en viss period. För att komplettera upplysningarna får efter kommissionens bemyndigande utredningar utföras av de experter som avses i artikel 21. 2. De upplysningar som erhålls enligt dessa bestämmelser eller enligt artikel 16.3 skall granskas av kommittén i syfte att upptäcka eventuella rister i gemenskapens växtskyddsregler eller tillämpningen av dem och fastställa åtgärder som kan vidtas för att avhjälpa bristerna. De upplysningar som avses i punkt 1 skall också användas för att i enlighet med fördragets bestämmelser fastställa om det förhållandet att den bristande överensstämmelsen hos den eller de försändelser som medförde att skadegöraren förekommer i det berörda området inte upptäcktes av den medlemsstat varifrån de kom, berodde på att medlemsstaten inte uppfyllde någon av de skyldigheter som åligger dem enligt fördraget och bestämmelserna i detta direktiv, i synnerhet när det gäller de granskningar som avses i artikel 6 eller de undersökningar som avses i artikel 13.1. 3. När den slutsats som avses i punkt 2 dras om den medlemsstat som avses i artikel 23.1, skall den medlemsstaten inte beviljas ekonomiskt bidrag från gemenskapen, eller, om sådant redan har beviljats, skall detta inte betalas ut eller, om det redan har betalats ut, skall det betalas tillbaka till gemenskapen. I det sistnämnda fallet skall sista stycket i artikel 23.10 gälla. När den slutsats som avses i punkt 2 dras om en annan medlemsstat, skall gemenskapslagstiftningen tillämpas, under beaktande av andra meningen i artikel 23.7. Artikel 25 När det gäller det finansiella bidrag som anges i artikel 13.9 skall rådet med kvalificerad majoritet på förslag från kommissionen anta bestämmelser för undantagsfall när viktiga gemenskapsintressen motiverar ett bidrag från gemenskapen på upp till 70 % av de uppgifter som har ett direkt samband med förbättring av utrustning och lokaler, inom gränserna för de anslag som finns tillgängliga för dessa ändamål och under förutsättning att detta inte påverkar beslut som fattas i enlighet med artikel 23.5 eller 23.6. Artikel 26 Senast den 20 januari 2002 skall kommissionen granska resultatet av tillämpningen av artikel 13.9 och av artiklarna 22, 23 och 24 och till rådet lämna en rapport som skall åtföljas av nödvändiga ändringsförslag. Artikel 27 Direktiv 77/93/EEG i dess genom rättsakterna i bilaga VIII, del A ändrade lydelse skall upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas förpliktelser vad gäller de tidsfrister för genomförande och tillämpning av de direktiv som fastställs i bilaga VIII, del B. Hänvisningar till det upphävda direktivet skall tolkas som hänvisningar till detta direktiv och skall läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga IX. Artikel 28 Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska gemenskapernas officiella tidning. Artikel 29 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 8 maj 2000. På rådets vägnar Ordförande J. PINA MOURA

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/23

BILAGA I DEL A SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL OCH SPRIDNING SKALL FÖRBJUDAS I ALLA MEDLEMSSTATER A v s n i t t I SKADEGÖRARE SOM INTE HAR PÅVISATS INOM GEMENSKAPEN OCH SOM ÄR AV BETYDELSE FÖR HELA GEMENSKAPEN

a)

Insekter, kvalster och nematoder, på alla stadier av deras utveckling

1.

Acleris spp. 

(icke-europeiska)

2.

Amauromyza maculosa (Malloch)

3.

Anomala orientalis Waterhouse

4.

Anoplophora chinensis (Thomson)

5.

Anoplophora malasiaca (Forster)

6.

Arrhenodes minutus Drury

7.

Bemisia tabaci Genn. 

(icke-europeiska populationer) smittbärare av virus såsom:

a)

Bean golden mosaic virus

b)

Cowpea mild mottle virus

c)

Lettuce infectious yellows virus

d)

Pepper mild tigré virus

e)

Squash leaf curl virus

f)

Euphorbia mosaic virus

g)

Florida tomato virus

8.

Cicadellidae 

(icke-europeiska) som har påvisats vara smittbärare av Pierce's disease (som orsakas av Xylella fastidiosa), såsom:

a)

Carneocephala fulgida Nottingham

b)

Draeculacephala minerva Ball

c)

Graphocephala atropunctata (Signoret)

9.

Choristoneura spp. 

(icke-europeiska)

10.

Conotrachelus nenuphar (Herbst)

10.1

Diabrotica barberi[REDACTED_EFTERNAMN] padding-left: 20px;margin-top: 18px;margin-bottom: 0px !important;" class="ft0"> 10.2

Diabrotica undecimpunctata howardi Barber

10.3

Diabrotica undecimpunctata undecimpunctata Mannerheim

10.4

Diabrotica virgifera Le Conte

L 169/24

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

11.

Heliothis zea (Boddie)

11.1

Hirschmanniella spp., dock inte Hirschmanniella gracilis (de Man) Luc padding-left: 20px;margin-top: 17px;margin-bottom: 0px !important;" class="ft0"> 12.

Liriomyza sativae Blanchard

13.

Longidorus diadecturus Eveleigh et Allen

14.

Monochamus spp. 

(icke-europeiska)

15.

Myndus crudus Van Duzee

16.

Nacobbus aberrans (Thorne) Thorne et Allen

17.

Premnotrypes spp. 

(icke-europeiska)

18.

Pseudopityophthorus minutissimus (Zimmermann)

19.

Pseudopityophthorus pruinosus (Eichhoff)

20.

Scaphoideus luteolus (Van Duzee)

21.

Spodoptera eridania (Cramer)

22.

Spodoptera frugiperda (Smith)

23.

Spodoptera litura (Fabricus)

24.

Thrips palmi Karny

25.

Tephritidae 

(icke-europeiska) såsom:

a)

Anastrepha fraterculus (Wiedemann)

b)

Anastrepha ludens (Loew)

c)

Anastrepha obliqua Macquart

d)

Anastrepha suspensa (Loew)

e)

Dacus ciliatus Loew

f)

Dacus curcurbitae Coquillett

g)

Dacus dorsalis Hendel

h)

Dacus tryoni (Froggatt)

i)

Dacus tsuneonis Miyake

j)

Dacus zonatus Saund

k)

Epochra canadensis (Loew)

l)

Pardalaspis cyanescens Bezzi

m)

Pardalaspis quinaria Bezzi

n)

Pterandrus rosa (Karsch)

o)

Rhacochelaena japonica Ito

p)

Rhagoletis cingulata (Loew)

q)

Rhagoletis completa Cresson

r)

Rhagoletis fausta 

(Osten-Sacken)

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/25

s)

Rhagoletis indifferens Curran

t)

Rhagoletis mendax Curran

u)

Rhagoletis pomonella Walsh

v)

Rhagoletis ribicola Doane

w)

Rhagoletis suavis (Loew)

26.

Xiphinema americanum Cobb sensu lato 

(icke-europeiska populationer)

27.

Xiphinema californicum Lamberti et 

Bleve-Zacheo

b)

Bakterier

1.

Xylella fastidiosa (Well et Raju)

c)

Svampar

1.

Ceratocystis fagacearum (Bretz) Hunt

2.

Chrysomyxa arctostaphyli Dietel

3.

Cronartium spp. 

(icke-europeiska)

4.

Endocronartium spp. 

(icke-europeiska)

5.

Guignardia laricina (Saw.) Yamamoto et Ito

6.

Gymnosporangium spp. 

(icke-europeiska)

7.

Inonotus weiril (Murrill) Kotlaba et Pouzar

8.

Melampsora farlowii (Arthur) Davis

9.

Monilinia fructicola (Winter) Honey

10.

Mycosphaerella 

larici-leptolepis Ito et al.

11.

Mycosphaerella populorum G. E. Thompson

12.

Phoma andina Turkensteen

13.

Phyllosticta solitaria Ell. et Ev.

14.

Septoria lycopersici Speg. var. malagutii Ciccarone et Boerema

15.

Thecaphora solani Barrus

15.1

Tilletia indica Mitra

16.

Trechispora brinkmannii (Bresad.) Rogers

d)

Virus och virusliknande organismer

1.

Phloem nekros på alm MLO.

2.

Virus och virusliknande organismer hos potatis såsom:

a)

Andean potato latent virus

b)

Andean potato mottle virus

L 169/26

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

c)

Arracacha virus B, oca strain

d)

Potato black ringspot virus

e)

Potato spindle tuber viroid

f)

Potato virus T

g)

icke-europeiska

 isolat av Potato virus A, M, S, V, X och Y (inklusive Y o , Y n och Y c ), och Potato leafroll virus

3.

Tobacco ringspot virus

4.

Tomato ringspot virus

5.

Virus och virusliknande organismer hos Cydonia Mill., Fragaria L., Malus Mill., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rubus L. och Vitis L., såsom:

a)

Blueberry leaf mottle virus

b)

Cherry rasp leaf virus (amerikanskt)

c)

Peach mosaic virus (amerikanskt)

d)

Peach phony rickettsia

e)

Peach rosette mosaic virus

f)

Peach rosette mycoplasm

g)

Peach 

X-disease mycoplasm

h)

Peach yellows mycoplasm

i)

Plum line pattern virus (amerikanskt)

j)

Raspberry leaf curl virus (amerikanskt)

k)

Strawberry latent C virus

l)

Strawberry vein banding virus

m)

Strawberry witches' broom mycoplasm

n)

Icke-europeiska

 virus och virusliknande organismer hos Cydonia Mill., Fragaria L., Malus Mill., Prunus L., Pyrus L., Ribes L., Rubus L. och Vitis L.

6.

Virus som överförs av Bemisia tabaci Genn., såsom:

a)

Bean golden mosaic virus

b)

Cowpea mild mottle virus

c)

Lettuce infectious yellows virus

d)

Pepper mild tigré virus

e)

Squash leaf curl virus

f)

Euphorbia mosaic virus

g)

Florida tomato virus

e)

Parasiterande växter

1.

Arceuthobium spp. 

(icke-europeisk)

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/27

A v s n i t t I I SKADEGÖRARE SOM HAR PÅVISATS INOM GEMENSKAPEN OCH SOM ÄR AV BETYDELSE FÖR HELA GEMENSKAPEN

a)

Insekter, kvalster och nematoder, på alla stadier av deras utveckling

1.

Globodera pallida (Stone) Behrens

2.

Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens

3.

Heliothis armigera (Hübner)

4.

Liriomyza bryoniae (Kaltenbach)

5.

Liriomyza trifolii (Burgess)

6.

Liriomyza huidobrensis (Blanchard)

6.1

Meloidogyne chitwoodi Golden et al. (samtliga populationer)

6.2

Meloidogyne fallax Karssen

7.

Opogona sacchari (Bojer)

8.

Popillia japonica Newman

8.1

Rhizoecus hibisci Kawai et Takagi

9.

Spodoptera littoralis (Boisduval)

b)

Bakterier

1.

Clavibacter michiganensis (Smith) Davis et al. ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al.

2.

Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN]

c)

Svampar

1.

Melampsora medusae Thümen

2.

Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival

d)

Virus och virusliknande organismer

1.

Apple proliferation mycoplasm

2.

Apricot chlorotic leafroll mycoplasm

3.

Pear decline mycoplasm

L 169/28

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

DEL B SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL OCH SPRIDNING SKALL FÖRBJUDAS I VISSA SKYDDADE ZONER

a)

Insekter, kvalster och nematoder, på alla stadier av deras utveckling

Art

Skyddad(e) zon(er)

1.

Bemisia tabaci Genn (europeiska populationer)

DK, IRL, P (Entre Douro e Minho, Trás-os-Montes, Beira Litoral, Beira

Interior, Ribatejo e Oeste, Alentejo Madeira och Azorerna), UK, S, FI

2.

Globodera pallida (Stone) Behrens

FI

3.

Leptinotarsa decemlineata Say

E (Menorca och Ibiza), IRL, P (Azorerna och Madeira), UK, S (Malmö-

hus, Kristianstads, Blekinge, Kalmar, Gotlands län. Halland), FI (distrik-

ten Åland, Turku, Uusimaa, Kymi, Häme, Pirkanmaa, Satakunta)

b) Virus och virusliknande organismer

Art

Skyddad(e) zon(er)

1.

Beet necrotic yellow vein virus

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

2.

Tomato spotted wilt virus

DK, S, FI

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/29

BILAGA II DEL A SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL OCH SPRIDNING SKALL FÖRBJUDAS I ALLA MEDLEMSSTATER OM DE FÖREKOMMER PÅ VISSA VÄXTER ELLER VÄXTPRODUKTER A v s n i t t I SKADEGÖRARE SOM INTE HAR PÅVISATS INOM GEMENSKAPEN OCH SOM ÄR AV BETYDELSE FÖR HELA GEMENSKAPEN

a)

Insekter, kvalster och nematoder, på alla stadier av deras utveckling

Art

Föremål för angrepp

1.

Aculops fuchsiae Keifer

Växter av Fuchsia L. för plantering, utom fröer

2.

Aleurocanthus spp.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa för plantering, utom frukter och fröer

3.

Anthonomus bisignifer (Schenkling)

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

4.

Anthonomus signatus (Say)

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

5.

Aonidiella citrina Coquillet

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

6.

Aphelenchoïdes besseyi Christie (*)

Fröer av Oryza spp.

7.

Aschistonyx eppoi Inouye

Växter av Juniperus L., utom frukter och fröer, med ursprung i icke-

europeiska länder

8.

Bursaphelenchus xylophilus (Steiner et Buhrer) Nickle et al.

Växter av Abies Mill., Cedrus Trew, Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L.,

Pseudotsuga Carr. och Tsuga Carr., utom frukter och fröer, och trä av

barrträd (Coniferales), med ursprung i icke-europeiska länder

9.

Carposina niponensis Walsingham

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L., utom

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

10.

Diaphorina citri Kuway

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, samt Murraya[REDACTED_EFTERNAMN], utom frukter och fröer

11.

Enarmonia packardi (Zeller)

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L., utom

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

12.

Enarmonia prunivora Walsh

Växter av Crataegus L., Malus Mill., Photinia Ldl., Prunus L. och Rosa L.,

avsedda för plantering, dock inte frön, och frukter av Malus Mill. och

Prunus L., som har sitt ursprung i icke-europeiska länder

13.

Eotetranychus lewisi McGregor

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

14.

Eotetranychus orientalis Klein

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

15.

Grapholita inopinata Heinrich

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L., utom

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

16.

Hishomonus phycitis

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

L 169/30

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Art

Föremål för angrepp

17.

Leucaspis japonica Ckll.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

18.

Listronotus bonariensis (Kuschel)

Fröer av Gruciferae, Gramineae och Trifolium spp., med ursprung i

Argentina, Australien, Bolivia, Chile, Nya Zeeland och Uruguay

19.

Margarodes, icke-europeiska arter, såsom:

Växter av Vitis L., utom frukter och fröer

a)

Margarodes vitis (Phillipi)

b)

Margarodes vredendalensis de Klerk

c)

Margarodes prieskaensis Jakubski

20.

Numonia pirivorella (Matsumura)

Växter av Pyrus L., utom fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

21.

Oligonychus perditus Pritchard et Baker

Växter av Juniperus L., utom frukter och fröer, med ursprung i icke-

europeiska länder

22.

Pissodes spp. (icke-europeiska)

Växter av barrträd (Coniferales), utom frukter och fröer, trä av barr-

träd (Coniferales) med bark och lös bark av barrträd (Coniferales),

med ursprung i icke-europeiska länder

23.

Radopholus citrophilus Huettel Dickson et[REDACTED_EFTERNAMN]

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer, och växter av Araceae, Marantaceae,

Musaceae, Persea spp., Strelitziaceae, rotade eller med vidhängande eller

medföljande odlingssubstrat

24.

Saissetia nigra (Nietm.)

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

25.

Scirtothrips aurantii Faure

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, dock inte fröer

26.

Scirtothrips dorsalis Hood

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

27.

Scirtothrips citri (Moultex)

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessas, dock inte fröer

28.

Scolytidae spp. (icke-europeiska)

Växter av barrträd (Coniferales), högre än 3 m utom frukter och

fröer, trä av barrträd (Coniferales) med bark och lös bark av barrträd

(Coniferales), med ursprung i icke-europeiska länder

29.

Tachypterellus quadrigibbus Say

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L., utom

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

30.

Taxoptera citricida Kirk.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

31.

Trioza erytreae Del Guercio

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

32.

Unaspis citri Comstock

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer (*) Aphelenchoides besseyi Christie förekommer inte på Oryza spp. inom gemenskapen.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/31

b) Bakterier

Art

Föremål för angrepp

1.

Citrus greening bacterium

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

2.

Citrus variegated chlorosis

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

3.

Erwinia stewartii (Smith) Dye

Fröer av Zea mays L.

4.

Xanthomonas campestris (alla stammar som är patogena på Citrus)

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

5.

Xanthomonas campestris pv. oryzae (Ishiyama) Dye och pv. oryzi-

Fröer av Oryza spp.

cola (Fang. et al.) Dye

c)

Svampar

Art

Föremål för angrepp

1.

Alternaria alternata (Fr.) Keissler (icke-europeiska patogena isolat)

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill. och Pyrus L. för plantering, utom

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

2.

Apiosporina morbosa (Schwein.) v. Arx

Växter av Prunus L. för plantering, utom fröer

3.

Atropellis spp.

Växter av Pinus L., utom frukter och fröer, lösbark och trä av Pinus L.

4.

Ceratocystis coerulescens (Münch) Bakshi

Växter av Acer saccharum Marsh., utom frukter och fröer, med

ursprung i länder i Nordamerika, trä av Acer saccharum Marsh., inklu-

sive trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta, med ursprung i

länder i Nordamerika

5.

Cercoseptoria pinidensiflorae (Hori et Nambu) Deighton

Växter av Pinus L., utom frukter och fröer, samt trä av Pinus L.

6.

Cercospora angolensis Carv. et Mendes

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom fröer

7.

Ciborinia camelliae Kohn

Växter av Camellia L., för plantering, utom frukter och fröer, med

ursprung i icke-europeiska länder

8.

Diaporthe vaccinii Shaer

Växter av Vaccinium spp., för plantering, utom fröer

9.

Elsinoe spp. Bitanc. et Jenk. Mendes

Växter av Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av dessa, dock

inte frukter och fröer och växter av Citrus L. och hybrider av dessa,

dock inte fröer eller frukter med undantag av frukter från Citrus reticu-

lata Blanco och av Citrus sinensis (L.) Osbeck med ursprung i Sydame-

rika

10.

Fusarium oxysporum f. sp. albedinis (Kilian et Maire) Gordon

Växter av Phoenix spp., utom frukter och fröer

11.

Guignardia citricarpa Kiely (alla stammar som är patogena för

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

Citrus)

dessa, utom fröer

12.

Guignardia piricola (Nosa) Yamamoto

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L., utom

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

13.

Puccinia pittieriana Hennings

Växter av Solanaceae, utom frukter och fröer

14.

Scirrhia acicola (Dearn.) Siggers

Växter av Pinus L., utom frukter och fröer

15.

Venturia nashicola Tanaka et Yamamoto

Växter av Pyrus L. för plantering, utom fröer, med ursprung i icke-

europeiska länder

L 169/32

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

d) Virus och virusliknande organismer

Art

Föremål för angrepp

1.

Beet curly top virus (icke-europeiska isolat)

Växter av Beta vulgaris L. för plantering, utom fröer

2.

Black raspberry latent virus

Växter av Rubus L. för plantering

3.

Blight and Blight-like

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

4.

Cadang-Cadang viroid

Växter av Palmae för plantering, utom fröer, med ursprung i icke-

europeiska länder

5.

Cherry leafroll virus (*)

Växter av Rubus L. för plantering

6.

Citrus mosaic virus

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

7.

Citrus tristeza virus (icke-europeiska isolat)

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

8.

Leprosis

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

9.

Little cherry pathogen (icke-europeiska isolat)

Växter av Prunus cerasus L., Prunus avium L., Prunus incisa Thunb., Pru-

nus sargentii Rehd., Prunus serrula Franch., Prunus serrulata Lindl., Pru-

nus speciosa (Koidz.) Ingram, Prunus subhirtella Miq., Prunus yedoensis

Matsum., samt hybrider och sorter av dessa för plantering, utom

fröer

10.

Naturally spreading psorosis

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

11.
[REDACTED_EFTERNAMN] lethal yellowing mycoplasm

Växter av Palmae för plantering, utom fröer, med ursprung i icke-

europeiska länder

12.

Prunus necrotic ringspot virus (**)

Växter av Rubus L. för plantering

13.

Satsuma dwarf virus

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

14.

Tatter leaf virus

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

15.

Witches' broom MLO

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

(*)

Cherry leaf roll virus förekommer inte hos Rubus L. inom gemenskapen.

(**) Prunus necrotic ringspot virus förekommer inte hos Rubus L. inom gemenskapen.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/33

A v s n i t t I I SKADEGÖRARE SOM HAR PÅVISATS INOM GEMENSKAPEN OCH SOM ÄR AV BETYDELSE FÖR HELA GEMENSKAPEN

a)

Insekter, kvalster och nematoder, på alla stadier av deras utveckling

Art

Föremål för angrepp

1.

Aphelenchoides besseyi Christie

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

2.

Daktulosphaira vitifoliae (Fitch)

Växter av Vitis L., utom frukter och fröer

3.

Ditylenchus destructor Thorne

Lökar och rotknölar av Crocus L. miniatyrsorter och hybrider av släk-

tet Gladiolus Tourn. ex L., såsom Gladiolus callianthus Marais, Gladiolus

colvillei Sweet, Gladiolus nanus hort., Gladiolus ramosus hort., Gladiolus

tubergenii hort., Hyacinthus L., Iris L., Trigridia Juss, Tulipa L., för plan-

tering och potatisknölar (Solanum tuberosum L.) avsedda för plantering

4.

Ditylenchus dipsaci (Kühn) Filipjev

Fröer och lökar av Allium ascalonicum L., Allium cepa L. och Allium

schoenoprasum L. avsedda för plantering och växter av Allium porrum

L., avsedda för plantering, lökar och knölar av Camassia Lindl., Chio-

nodoxa Boiss., Crocus flavus Weston Golden Yellow, Galanthus L.,

Galtonia candicans (Baker) Decne, Hyacinthus L., Ismene Herbert, Mus-

cari Miller, Narcissus L., Ornithogalum L., Puschkinia Adams, Scilla L.,

Tulipa L., för plantering, samt fröer av Medicago sativa L.

5.

Circulifer haematoceps

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

6.

Circulifer tenellus

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

7.

Radopholus similis (Cobb) Thorne

Växter av Araceae, Marantaceae, Musaceae, Persea spp., Strelitziaceae,

rotade eller med vidhängande eller medföljande odlingssubstrat b) Bakterier

Art

Föremål för angrepp

1.

Clavibacter michiganensis spp. insidiosus (McCulloch) Davis et al.

Fröer av Medicago sativa L.

2.

Clavibacter michiganensis spp. michiganensis (Smith) Davis et al.

Växter av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. för plantering

3.

Erwinia amylovora (Burr.) Winsi. et al.

Växter av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia

Mill., Eriobotrya Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Pyracantha Roem., Pyrus

L., Sorbus L. utom Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och Stranvaesia Lindl.

för plantering, utom fröer

4.

Erwinia chrysanthemi pv. dianthicola (Hellmers) Dickey

Växter av Dianthus L. för plantering, utom fröer

5.

Pseudomonas caryophylli (Burkholder) Starr et Burkholder

Växter av Dianthus L. för plantering, utom fröer

6.

Pseudomonas syringae pv. persicae (Prunier et al.) Young et al.

Växter av Prunus persica (L.) Batsch och Prunus persica var. nectarina

(Ait.) Maxim för plantering, utom fröer

7.

Xanthomonas campestris pv. phaseoli (Smith) Dye

Fröer av Phaseolus L.

L 169/34

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Art

Föremål för angrepp

8.

Xanthomonas campestris pv. pruni (Smith) Dye

Växter av Prunus L. för plantering, utom fröer

9.

Xanthomonas campestris pv. vesicatoria (Doidge) Dye

Växter av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw., och Capsicum

spp. för plantering

10.

Xanthomonas fragariae Kennedy et King

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

11.

Xylophilus ampelinus (Panagopoulos) Willems et al.

Växter av Vitis L., utom frukter och fröer

c)

Svampar

Art

Föremål för angrepp

1.

Ceratocystis fimbriata f.sp. platani Walter

Växter av Platanus L. för plantering, utom fröer, samt trä av Platanus

L., inklusive trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta

2.

Colletotrichum acutatum Simmonds

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

3.

Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

Växter av Castanea Mill. och Quercus L. för plantering, utom fröer, trä

och lös bark av Castanea Mill.

4.

Didymella ligulicola (Baker, Dimock et Davis) v. Arx

Växter av Dendranthema (DC.) Des Moul. för plantering, utom fröer

5.

Phialophora cinerescens (Wollenweber) van Beyma

Växter av Dianthus L. för plantering, utom fröer

6.

Phoma tracheiphila (Petri) Kanchaveli et Gikashvili

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom fröer

7.

Phytophthora fragariae Hickmann var. fragariae

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

8.

Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

Växter av Helianthus annuus L.

9.

Puccinia horiana Hennings

Växter av Dendranthema (DC.) Des Moul. för plantering, utom fröer

10.

Scirrhia pini Funk et Parker

Växter av Pinus L. för plantering, utom fröer

11.

Verticillium albo-atrum Reinke et Berthold

Växter av Humulus lupulus L. för plantering, utom fröer

12.

Verticillium dahliae Klebahn

Växter av Humulus lupulus L. för plantering, utom fröer

d)

Virus och virusliknande organismer

Art

Föremål för angrepp

1.

Arabis mosaic virus

Växter av Fragaria L. och Rubus L. för plantering, utom fröer

2.

Beet leaf curl virus

Växter av Beta vulgaris L. för plantering, utom fröer

3.

Chrysanthemum stunt viroid

Växter av Dendranthema (DC.) Des Moul. för plantering, utom fröer

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/35

Art

Föremål för angrepp

4.

Citrus tristeza virus (europeiska isolat)

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

5.

Citrus vein enation woody gall

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

6.

Grapevine Flavescence dorée MLO

Växter av Vitis L., utom frukter och fröer

7.

Plum pox virus

Växter av Prunus L. för plantering, utom frukter och fröer

8.

Potato stolbur mycoplasm

Växter av Solanaceae för plantering, utom fröer

9.

Raspberry ringspot virus

Växter av Fragaria L. och Rubus L. för plantering, utom fröer

10.

Spiroplasma citri Saglio et al.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av

dessa, utom frukter och fröer

11.

Strawberry crinkle virus

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

12.

Strawberry latent ringspot virus

Växter av Fragaria L. och Rubus L. för plantering, utom fröer

13.

Strawberry mild yellow edge virus

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

14.

Tomato black ring virus

Växter av Fragaria L. och Rubus L. för plantering, utom fröer

15.

Tomato spotted wilt virus

Växter av Apium graveolens L., Capsicum annum L., Cucumis melo L.,

Dendranthema (DC.) Des Moul., alla sorters hybrider från Nya Guinea

av Impatiens, Lactuca sativa L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex

Farw. Nicotiana tabacum L. för vilka det skall finnas bevis på att de är

avsedda för försäljning till professionell tobaksproduktion, Solanum

melongena L., Solanum tuberosum L. för plantering, dock inte frön

16.

Tomato yellow leaf curl virus

Växter av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw., avsedda för

plantering, dock inte frön

DEL B SKADEGÖRARE VILKAS INFÖRSEL OCH SPRIDNING SKALL FÖRBJUDAS I VISSA SKYDDADE ZONER OM DE FÖREKOMMER PÅ VISSA VÄXTER ELLER VÄXTPRODUKTER

a)

Insekter, kvalster och nematoder, på alla stadier av deras utveckling

Art

Föremål för angrepp

Skyddad(e) zon(er)

1.

Anthonomus grandis (Boh.)

Frukt och fröer (bollar) av Gossypium spp.

EL, E (Andalusien, Katalonien, Estremadura,

och orensad bomull

Murcia, Valencia)

2.

Cephalcia lariciphila (Klug)

Växter av Larix Mill. för plantering, utom

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jersey)

fröer

3.

Dendroctonus micans Kugelan

Plantor av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

EL, IRL, UK (*)

Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr., med

en höjd av mer än 3 m, dock inte frukt

och fröer, trä av barrträd (Coniferales),

med bark, enbart av barrträd

L 169/36

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Art

Föremål för angrepp

Skyddad(e) zon(er)

4.

Gilphinia hercyniae (Hartig)

Växter av Picea A. Dietr. för plantering,

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jersey)

utom fröer

5.

Gonipterus scutellatus Gyll.

Växter av Eucalyptus l'Hérit., utom frukter

EL, P

och fröer

6.

a)

Ips amitinus Eichhof

Plantor av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

EL, F (Korsika), IRL, UK

Dietr. och Pinus L., med en höjd av mer

än 3 m, dock inte frukt och fröer, trä av

barrträd (Coniferales), med bark, enbart av

barrträd

b)

Ips cembrae Heer

Plantor av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

EL, IRL, UK (N-IRL, Isle of Man)

Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr., med

en höjd av mer än 3 m, dock inte frukt

och fröer, trä av barrträd (Coniferales),

med bark, enbart av barrträd

c)

Ips duplicatus[REDACTED_EFTERNAMN]

Plantor av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

EL, IRL, UK

Dietr. och Pinus L., med en höjd av mer

än 3 m, dock inte frukt och fröer, trä av

barrträd (Coniferales), med bark, enbart av

barrträd

d)

Ips sexdentatus Börner

Plantor av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

IRL, UK (N-IRL, Isle of Man)

Dietr. och Pinus L., med en höjd av mer

än 3 m, dock inte frukt och fröer, trä av

barrträd (Coniferales), med bark, enbart av

barrträd

e)

Ips typographus Heer

Plantor av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

IRL, UK

Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr., med

en höjd av mer än 3 m, dock inte frukt

och fröer, trä av barrträd (Coniferales),

med bark, enbart av barrträd

7.

Matsucoccus feytaudi Duc.

Lös bark och trä av barrträd (Coniferales)

F (Korsika)

8.

Pissodes spp. (europeiska)

Växter av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

IRL, UK (N-IRL, Isle of Man och Jersey)

Dietr. och Pinus L., dock inte frukt och

fröer, trä av barrträd (Coniferales), med

bark, enbart av barrträd

9.

Sternochetus mangiferae Fabricius

Fröer av Mangifera spp. med ursprung i

E (Granada och Malaga), P (Alentejo, Algarve

tredje land

och Madeira)

10.

Thaumetopoea pityocampa (Den. et

Växter av Pinus L. för plantering, utom

E (Ibiza)

Schiff.)

frukter och fröer

(*)

(Skottland, Nordirland, Jersey, England: följande grevskap: Bedfordshire, Berkshire, Buckinghamshire, Cambridgeshire, Cleveland, Cornwall, Cumbria, Devon, Dorset, Durham, East Sussex, Essex, Greater London, Hampshire, Hertfordshire, Humberside, Kent, Lincolnshire, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, Nottinghamshire, Oxfordshire, Somerset, South Yorkshire, Suffolk, Surrey, Tyne and Wear, West Sussex, West Yorkshire, Isle of Wight, Isle of Man, Isles of Scilly och följande grevskapsdelar: Avon: den del av grevskapet som ligger söder om motorväg M4; Cheshire: den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park; Derbyshire: den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park och den del av grevskapet som ligger norr om väg A52 (T) till Derby och den del av grevskapet som ligger norr om väg A6 (T); Gloucestershire; den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way 

Roman-vägen; Greater Manchester; den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park; Leicestershire: den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way Roman-vägen och den del av grevskapet som ligger öster om väg B4114 och den del av grevskapet som ligger öster om motorväg M1; North Yorkshire: hela grevskapet förutom den del som omfattar distriktet Craven; Staffordshire: den del av grevskapet som ligger öster om väg A52 (T) samt den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park; Warwickshire: den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way Roman-vägen; Wiltshire: den del av grevskapet som ligger söder om motorväg M4, fram till korsningen av motorväg M4 och Fosse Way Roman-vägen, och den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way Roman-vägen.)

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/37

b) Bakterier

Art

Föremål för angrepp

Skyddad(e) zon(er)

1.

Curtobacterium flaccumfaciens pv. flacc-

Fröer av Phaseolus vulgaris L. och Dolichos

EL, E, P

umfaciens (Hedges) Collins et Jones

Jacq.

2.

Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al.

Växtdelar, utom frukter, fröer och växter

E, F (Champagne-Ardennes, Alsace utom

för plantering, men inklusive levande pol-

Bas Rhin, Lorraine, Franche-Comté, Rhône-

len för pollinering av Chaenomeles Lindl.,

Alpes utom Rhône, Bourgogne, Auvergne 

Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia

utom Puy de Dome, Provence-Alpes-Côte

Mill., Eriobotrya Lindl., Malus Mill., Mes-

d'Azur, Korsika, Languedoc-Roussillon), IRL,

pilus L., Pyracantha Roem., Pyrus L., Sorbus

I, P, UK (Nordirland, Isle of Man och Kanal-

L. utom Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och

öarna) A, FI

Stranvaesia Lindl.

c)

Svampar

Art

Föremål för angrepp

Skyddad(e) zon(er)

1.

Glomerella gossypii Edgerton

Fröer och frukter (frökapslar) av Gossypium

EL

spp.

2.

Gremmeniella abietina (Lag.) Morelet

Växter av Abies Mill., Larix Mill., Picea A.

IRL, UK (Nordirland)

Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr. för

plantering, utom fröer

3.

Hypoxylon mammatum (Wahl.) J. Miller

Växter av Populus L. för plantering, utom

IRL, UK (Nordirland)

frukter och fröer

d)

Virus och virusliknande organismer

Art

Föremål för angrepp

Skyddad(e) zon(er)

Citrus tristeza virus (europeiska isolat)

Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle,

EL, F (Korsika), I, P

Poncirus Raf. och deras hybrider med stjäl-

kar och blad

L 169/38

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

BILAGA III DEL A VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL VILKAS INFÖRSEL SKALL FÖRBJUDAS I ALLA MEDLEMSSTATER

Beskrivning

Ursprungsland

1.

Växter av Abies Mill., Cedrus Trew, Chamaecyparis Spach, Juniperus

Icke-europeiska länder

L., Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudotsuga Carr. och Tsuga

Carr., utom frukter och fröer

2.

Växter av Castanea Mill., och Quercus L., med blad, utom frukter

Icke-europeiska länder

och fröer

3.

Växter av Populus L., med blad, utom frukter och fröer

Länder i Nordamerika

4.

Lös bark av barrträd (Coniferales)

Icke-europeiska länder

5.

Lös bark av Castanea Mill.

Tredje land

6.

Lös bark av Quercus L., utom Quercus suber L.

Länder i Nordamerika

7.

Lös bark av Acer saccharum Marsh.

Länder i Nordamerika

8.

Lös bark av Populus L.

Länder på dem amerikanska kontinenten

9.

Växter av Chaenomeles Lindl., Cydonia Mill., Crateagus L., Malus

Icke-europeiska länder

Mill., Prunus L., Pyrus L., och Rosa L., avsedda för plantering, som

inte är vilande växter utan blad, blommor och frukter.

9.1 Växter av Photinia Ldl. avsedda för plantering, som inte är vilande

USA, Kina, Japan, Republiken Korea och Demokratiska Folkrepubliken

växter utan blad, blommor och frukter.

Korea

10.

Knölar av Solanum tuberosum L., utsädespotatis

Tredje land utom Schweiz

11.

Växter av knölbildande arter av Solanum L. eller hybrider av dessa

Tredje land

för plantering, utom knölar från Solanum tuberosum L. som anges i

bilaga III A 10.

12.

Rotknölar av arterna Solanum L. och korsningar av dessa, dock

Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda krav som tillämpas

inte de som specificeras i punkterna 10 och 11.

för potatisknölar som anges i bilaga IV del A avsnitt 1, tredje land utom

Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Libyen, Malta, Marocko, Syrien,

Schweiz, Tunisien och Turkiet och utom tredje land i Europa som

antingen har förklarats fritt från Clavibacter michiganensis spp. sepedonicus

(Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. i enlighet med det förfarande som

fastställs i artikel 18, eller där bestämmelser, som erkänns som likvärdiga

med gemenskapens bestämmelser om bekämpning av Clavibacter michiga-

nensis ssp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. i enlighet

med det förfarande som fastställs i artikel 18, har följts

13.

Växter av Solanaceae för plantering, utom fröer och föremål som

Tredje länder, dock inte europeiska länder och Medelhavsländer

omfattas av bilaga III A 1012

14.

Jord och odlingssubstrat som sådant, som helt eller delvis består

Estland, Lettland, Litauen, Moldavien, Ryssland, Turkiet, Ukraina, Vitryss-

av jord eller fasta organiska ämnen såsom växtdelar, humus,

land och tredje land som inte hör till den europeiska kontinenten, utom

inkulsive torv eller bark, utom sådant som helt består av torv

följande: Cypern, Egypten, Israel, Libyen, Malta, Marocko, Tunisien

15.

Växter av Vitis L., utom frukter

Tredje land

16.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, och Poncirus Raf. och hybri-

Tredje land

der av dessa, utom frukter och fröer

17.

Växter av Phoenix spp., utom frukter och fröer

Algeriet, Marocko

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/39

Beskrivning

Ursprungsland

18.

Växter av Cydonia Mill., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L. och

Utan att det påverkar tillämpningar av de förbud som tillämpas för väx-

hybrider av dessa samt Fragaria L., för plantering, utom fröer

ter som anges i bilaga III A 9, i tillämpliga fall, icke-europeiska länder,

utom Medelhavsländer, Australien, Nya Zeeland, Canada, kontinentala

stater i Förenta staterna

19.

Växter av familijen Gramineae, utom växter av fleråriga prydnads-

Tredje land, utom europeiska länder och Medelhavsländer

gräs av underfamiljerna Bambusoideae, Panicoideae, och av släk-

tena Buchloe, Bouteloua Lag., Calamagrostis, Cortaderia Stapf., Glyce-

ria R. Br., Hakonechloa Mak. ex Honda, Hystrix, Molinia, Phalaris L.,

Shibataea, Spartina Schreb., Stipa L. och Uniola L. för plantering,

utom fröer

DEL B VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL VILKAS INFÖRSEL SKALL FÖRBJUDAS I VISSA SKYDDADE ZONER

Beskrivning

Skyddad(e) zon(er)

1. Utan att det påverkar tillämpningen av de förbud som tillämpas för

E, F (ChampagneArdennes, Alsace utom departement Bas Rhin ,

växter som anges i bilaga III A 9 och III A 18, i tillämpliga fall, väx-

Lorraine, Franche-Comté, Rhône-Alpes utom departementet Rhône 

ter och levande pollen för pollinering av Chaenomeles Lindl., Cotone-

Bourgogne, Auvergne utom departementet Puy de Dome Provence-

aster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobotrya Lindl., Malus Mill.,

Alpes-Côte d'Azur, Korsika, Languedoc-Roussillon), IRL, I, P, UK (N-IRL,

Mespilus L., Pyracantha Roem., Pyrus L., Sorbus L., utom Sorbus inter-

Isle of Man och Channel Islands) A, FI

media (Ehrh.) Pers. och Stranvaesia Lindl., utom frukter och fröer,

med ursprung i andra tredje länder än de som är erkänt fria från

Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. i enlighet med det förfarande

som fastställs i artikel 18

L 169/40

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

BILAGA IV DEL A SÄRSKILDA KRAV SOM ALLA MEDLEMSSTATER MÅSTE FASTSTÄLLA FÖR INFÖRSEL TILL OCH FÖRFLYTTNING INOM ALLA MEDLEMSSTATER AV VÄXTER, VÄXTPRODUKTER, OCH ANDRA FÖREMÅL A v s n i t t I VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL MED URSPRUNG UTANFÖR GEMENSKAPEN

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

1.1

Trä av barrträd (Coniferales), med undantag av trä av Thuja L.,

Det skall bevisas genom ett indikatorsystem som har godkänts i enlighet

utom trä i form av

med det förfarande som fastställs i artikel 18 och som tillämpas på träet

 flis, spån, eller träavfall som helt eller delvis har erhållits från

att träet har genomgått lämplig värmebehandling så att den innersta

delen av träet under 30 minuters tid har hållit en minimitemperatur på

dessa barrträd,

56 °C

 packlådor, häckar eller tunnor,

 lastpallar, pallboxar eller liknande anordningar,

 garneringsträ, avståndsklossar och ribbor,

men inklusive trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta,

med ursprung i Canada, Förenta staterna, Japan, Kina, Korea och

Taiwan

1.2

Trä av barrträd (Coniferales) i form av flis, spån, eller träavfall

Officiellt uttalande:

som helt eller delvis har erhållits från dessa barrträd med

a)

att produkten har genomgått lämplig gasning ombord

på skeppet

ursprung i Canada, Förenta staterna, Japan, Kina, Korea och Tai-

wan

eller i en behållare före avsändandet

och

b)

att produkten skall transporteras i förslutna behållare

eller på ett

sådant sätt att nya angrepp förhindras

1.3

Trä av barrträd (Coniferales), med undantag av trä av Thuja L., i Träet skall vara barkat och fritt från gnaghål orsakade av larver av släk-

form av packlådor, häckar, tunnor, lastpallar, pallboxar eller lik-

tet Monochamus (icke-europeiska spp.), gnaghål som för det här ändamå-

nande anordningar, garneringsträ, avståndsklossar och -ribbor,

let definieras som större än 3 mm i diameter, och träet skall ha en vat-

men inklusive trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta,

tenhalt som är under 20 % av torrsubstansen och som har uppnåtts vid

med ursprung i Canada, Förenta staterna, Japan, Kina, Korea och

bearbetningen

Taiwan

1.4

Trä av Thuja L., inklusive trä som inte har kvar sin naturliga run- Träet skall vara barkat och fritt från gnaghål orsakade av larver av släk-

dade yta, med ursprung i Canada, Förenta staterna, Japan, Kina,

tet Monochamus (icke-europeiska spp.), gnaghål som för det här ändamå-

Korea och Taiwan

let definieras som större än 3 mm i diameter

1.5

Trä av barrträd (Coniferales), utom trä i form av flis, spån, eller

a)

Träet skall vara barkat och fritt från gnaghål orsakade av larver av

träavfall som helt eller delvis har erhållits från dessa barrträd,

släktet Monochamus (icke-europeiska spp.), gnaghål som för det här

men inklusive trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta,

ändamålet definieras som större än 3 mm i diameter

med ursprung i andra icke-europeiska länder än Canada, Förenta

eller

staterna, Japan, Kina, Korea och Taiwan

b)

det skall framgå genom märkningen Kiln-dried, eller K.D. eller en

annan internationellt godkänd märkning på träet eller på dess

emballage i enlighet med gällande handelsbruk, att träet vid tidpunk-

ten för bearbetningen har torkats i torkugn efter ett lämpligt tids-/

temperaturschema så att vattenhalten är under 20% av torrsubstan-

sen

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/41

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

2.1

Trä av Acer saccharum Marsh., inklusive trä som inte har kvar sin

Det skall framgå genom märkningen Kiln-dried, K.D. eller en annan

naturliga rundade yta, utom trä avsett för produktion av faner,

internationellt godkänd märkning på träet eller på dess emballage i

med ursprung i länder i Nordamerika

enlighet med gällande handelsbruk, att träet vid tidpunkten för bearbet-

ningen har torkats i torkugn efter ett lämpligt tids-/temperaturschema så

att vattenhalten är under 20% av torrsubstansen

2.2

Trä av Acer saccharum Marsh., utom trä som anges i 2.1 med

Det skall framgå antingen av de åtföljande dokumenten eller på annat

ursprung i länder i Nordamerika

sätt att träet är avsett för produktion av faner

3.

Trä av Castanea Mill, och Quercus L., inklusive trä som inte har

Träet skall vara barkat och

kvar sin naturliga rundade yta, med ursprung i länder i Nordame-

a)

antingen vara hugget

eller sågat så

att den rundade ytan

är helt

rika

avslägsnad

eller

b)

officiellt uttalande

att

vattenhalten i

träet inte överstiger

20% av

torrsubstansen

eller

c)

officiellt uttalande

att

träet har desinfekterats genom en lämplig

behandling med het luft eller hett vatten

eller då det gäller sågat trä med eller utan vidhängande barkrester skall

det framgå genom märkningen Kiln-dried eller K.D. eller en annan

internationellt godkänd märkning på träet eller på dess emballage i

enlighet med gällande handelsbruk, att träet vid tidpunkten för bearbet-

ningen har torkats i torkugn efter ett lämpligt tids-/temperaturschema

så att vattenhalten är under 20 % av torrsubstansen

4.

Trä av Castanea Mill.

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växt-

produkter som anges i bilaga IV A I 3, officiellt uttalande

a) att träet har sitt ursprung i ett område som har förklarats fritt från

Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

eller

b)

träet är barkat

5.

Trä av Platanus L., inklusive trä som inte har kvar sin naturliga

Det skall framgå genom märkningen Kiln-dried, eller K.D. eller en

rundade yta, med ursprung i Förenta staterna eller Armenien

annan internationellt godkänd märkning på träet eller på dess emballage

i enlighet med gällande handelsbruk, att träet vid tidpunkten för bear-

betningen har torkats i torkugn efter ett lämpligt tids-/temperaturschema

så att vattenhalten är under 20 % av torrsubstansen

6.

Trä av Populus L., med ursprung i länder på den amerikanska

Träet skall vara barkat

kontinenten

7.

Trä i form av flis, spån, eller träavfall som helt eller delvis har

Produkten skall ha producerats uteslutande av barkat trä eller av trä som

erhållits från Acer saccharum Marsh. Castanea Mill., Platanus L.,

antingen har torkats i torkugn vid tidpunkten för bearbetningen efter ett

Populus L. och Quercus L., med ursprung i andra icke-europeiska

lämpligt tids-/temperaturschema så att vattenhalten är under 20 % av

länder än Canada, Förenta staterna, Japan, Kina, Korea och Tai-

torrsubstansen, eller har gasats ombord på skeppet eller i en försluten

wan

behållare före avsändandet, och skall transporteras i förslutna behållare

eller på ett sådant sätt att nya angrepp förhindras

8.1

Växter av barrträd (Coniferales), utom frukter och fröer med

Utan att det påverkar tillämpningen av de förbud som tillämpas på de

ursprung i icke-europeiska länder

växter som anges i bilaga 3 A 1, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att

växterna har producerats i plantskolor och att produktionsplatsen är fri

från Pissodes spp. (icke-europeiska)

L 169/42

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

8.2

Växter av barrträd (Coniferales), utom frukter och fröer, högre än

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

3 m, med ursprung i icke-europeiska länder

på de växter som anges i bilaga III A 1 och i bilaga IV A I 8.1, i tillämp-

liga fall, officiellt uttalande att växterna har producerats i plantskolor

och att produktionsplatsen är fri från Scotylidae spp. (icke-europeiska)

9.

Växter av Pinus L. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

på de växter som anges i bilaga III A 1 och i bilaga IV A I 8.1 och 8.2,

officiellt uttalande att inga symptom på Scirrhia acicola (Dearn.) Siggers

eller Scirrhia pini Funk et Parker har iakttagits på produktionsplatsen

eller i dess omedelbara närhet efter ingången av den senaste avslutade

växtperioden

10.

Växter av Abies Mill., Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudot- Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

suga Carr. och Tsuga Carr., för plantering, utom fröer

på de växter som anges i bilaga III A 1 och i bilaga IV A I 8.1, 8.2 och

9, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att inga symptom på Melampsora

medusae Thümen har iakttagits på produktionsplatsen eller i dess ome-

delbara närhet efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

11.1 Trä av Castanea Mill. och Quercus L., utom frukter och fröer,

Utan att det påverkar tillämpningen av de förbud som tillämpas på de

växter som anges i bilaga III A 2

a) med ursprung i icke-europeiska länder

Officiellt uttalande att inga symptom på Cronartium spp. (icke-europeis-

ka) har iakttagits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet

efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

b) med ursprung i länder i Nordamerika

Officiellt uttalande att växterna har sin ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Ceratocystis fagacearum (Bretz) Hunt

11.2 Växter av Castanea Mill. och Quercus L. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

på de växter som anges i bilaga III A 2 och i bilaga IV A I 11.1, officiellt

uttalande att

a) växterna har sitt ursprung i områden som är erkänt fria från Crypho-

nectria parasitica (Murrill) Barr

eller

b) inga symptom på Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr har iakttagits

på produktionsplatsen eller i dessa omedelbara närhet efter ingången

av den senaste avslutade växtperioden

12.

Växter av Platanus L. för plantering, utom fröer, med ursprung i Officiellt uttalande att inga symptom på Ceratocyctis fimbriata f.sp. platani

Förenta staterna eller i Armeninen

Walter har iakttagits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara när-

het efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

13.1 Växter av Populus L. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar tillämpningen av de förbud som tillämpas på de

tredje land

växter som anges i bilaga III A 3, officiellt uttalande att inga system på

Melampsora medusae Thümen har iakttagits på produktionsplatsen eller i

dess omedelbara närhet efter ingången av den senaste avslutade växtpe-

rioden

13.2 Växter av Populus L., utom frukter och fröer, med ursprung i län-

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

der på den amerikanska kontinenten

på de växter som anges i bilaga III A 3 och i bilaga IV A I 13.1, officiellt

uttalande att inga symptom på Mycosphaerella populorum G. E. Thompson

har iakttagits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/43

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

14.

Växter av Ulmus L. för plantering, utom fröer, med ursprung i Officiellt uttalande att inga symptom på phloem nekros på alm MLO

länder i Nordamerika

har iakttagits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

15.

Växter av Chaenomeles Lindl., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobotrya Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

Lindl., Malus Mill., Prunus L. och Pyrus L. för plantering, utom

på de växter som anges i bilaga III A 9, 18 och bilaga III B 1 i tillämp-

fröer, med ursprung i icke-europeiska länder

liga fall, officiellt uttalande att

a)

växterna har sitt ursprung i ett land som har förklarats fritt från

Monilinia fructicola (Winter) Honey

eller

b)

växterna har sitt ursprung i ett område som är erkänt fritt från

Monilinia fructicola (Winter) Honey, i enlighet med det förfarande

som fastställs i artikel 18, och inga symptom på Monilinia fructicola

(Winter) Honey har iakttagits på produktionsplatsen efter ingången

av den senaste avslutade växtperioden

16.

Från och med den 15 februari till och med den 30 september,

Officiellt uttalande att

frukter av Prunus L., med ursprung i icke-europeiska länder

frukterna har sitt ursprung i ett land som har påvisats vara fritt från

Monilinia fructicola (Winter) Honey

eller

frukterna har sitt ursprung i ett område som har förklarats fritt från

Monilinia fructicola (Winter) Honey, i enlighet med det förfarande

som fastställs i artikel 18

eller

frukterna har genomgått lämplig undersökning och behandling före

skörden eller exporten för att säkerställa att de är fria från Monilinia

spp.

16.1 Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider

Frukterna skall vara fria från stjälkar och blad och emballaget skall vara

av dessa, med ursprung i tredje land

försett med ett lämpligt märke som anger ursprung

16.2 Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider

Utan att de påverkar bestämmelser som gäller frukterna i bilaga IV A.I 

av dessa, med ursprung i tredje land

16.1, 16.3, 16.4 och 16.5 officiellt intygande om

a)

att frukterna har sitt ursprung i ett land som påvisats vara fritt från

Xanthomonas campestris (alla stammar som är patogena på Citrus) i

enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18,

eller

b)

att frukterna har sitt ursprung i ett område som påvisats vara fritt

från Xanthomonas campestris (alla stammar som är patogena på Cit-

rus) i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, och

som nämns i de certifikat som avses i artiklarna 7 eller 8 i detta

direktiv,

eller

c)

att antingen

 i enlighet med ett officiellt kontrollsystem, inga symptom på

Xanthomonas campestris (alla stammar som är patogena på Cit-

rus), har iakttagits på produktionsområdet eller i dess närmaste

omgivningar sedan början av den senaste växtperioden,

och

inga av de frukter som har skördats på produktionsområdet har

uppvisat några symptom på Xanthomonas campestris (alla stam-

mar som är patogena på Citrus),

och

L 169/44

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

frukterna har genomgått behandling såsom natrium-ortofenylfe-

nat, som nämns i de certifikat som avses i artiklarna 7 och 8 i

detta direktiv,

och

frukterna har förpackats i lokaler eller distributionscentraler som

registreras för detta ändamål,

eller

 i enlighet med varje certificeringssystem som motsvarar ovanstå-

ende bestämmelser i enlighet med det förfarande som fastställs i

artikel 18.

16.3 Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf., och hybrider

Utan att det påverkar de bestämmelser som gäller frukterna i bilaga IV

av dessa, med ursprung i tredje land

A I 16.1, 16.2, 16.4 och 16.5 officiellt intygande om

a) att frukterna har sitt ursprung i ett land som påvisats vara fritt från

Cercospora angolensis Carv. margin: 0px;width: 89px;vertical-align: bottom;" class="tr7">

som fastställs i artikel 18,

eller

b)

att frukterna har sitt ursprung i ett område som påvisats vara fritt

från Cercospora angolensis Carv. margin: 0px;width: 89px;vertical-align: bottom;" class="tr7">

farande som fastställs i artikel 18, och som nämns i de certifikat

som avses i artiklarna 7 och 8 i detta direktiv,

eller

c)

att inga symptom av Cercospora angolensis Carv. margin: 0px;width: 89px;vertical-align: bottom;" class="tr7">

gits på produktionsområdet eller i dess närmaste omgivningar sedan

början av den senaste växtperioden,

och

att inga av de frukter som har skördats på produktionsområdet har,

vid lämplig officiell undersökning uppvisat tecken på denna orga-

nism.

16.4 Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf., och hybrider

Utan att det påverkar de bestämmelser som gäller frukter i bilaga IV A.I

av dessa, utom frukter av Citrus aurantium L., med ursprung i

 16.1, 16.2, 16.3 och 16.5 officiellt intygande om

tredje land

a)

att frukterna har sitt ursprung i ett land som påvisats vara fritt från

Guignardia citricarpa Kiely (alla stammar som är patogena på Citrus),

i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18,

eller

b)

att frukterna har sitt ursprung i ett område som påvisats vara fritt

från Guignardia citricarpa Kiely (alla stammar som är patogena på Cit-

rus), i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18, och

som nämns i de certifikat som avses i artiklarna 7 och 8 i detta

direktiv,

eller

c)

att inga symptom av Guignardia citricarpa Kiely (alla stammar som är

patogena på Citrus) har iakttagits på produktionsområdet eller i dess

närmaste omgivningar sedan början av den senaste växtperioden,

och att inga av de frukter som har skördats på produktionsområdet

har, vid lämplig officiell undersökning uppvisat tecken på denna

organism,

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/45

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav d) att frukterna har sitt ursprung på ett produktionsområde där man har utfört lämplig behandling av Guignardia citricarpa Kiely (alla stammar som är patogena på Citrus), och att inga av de frukter som har skördats på produktionsområdet har, vid lämplig officiell undersökning, uppvisat tecken på denna organism.

16.5 Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider

Utan att de påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

av dessa, med ursprung i tredje land, där förekomst av Tephitidae

på frukterna i bilaga III B 2, 3 och bilaga IV A I 16.1, 16.2 och 16.3

(icke-europeiska) har påvisats

officiellt uttalande att

a)

frukterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

ifrågavarande skadegörare, eller, om inte detta kravs kan uppfyllas

b)

inga symptom på ifrågavarande skadegörare har iakttagits på pro-

duktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter ingången av den

senaste växtperioden, vid officiella kontroller som har utförts minst

en gång per månad under de tre månader som föregick skörden,

och ingen av de frukter som har skördats, på produktionsplatsen

har, vid en lämplig officiell undersökning, visat något tecken på ska-

degöraren i fråga, eller, om inte heller detta krav kan uppfyllas

c)

frukterna har, vid en lämplig officiell undersökning av representativa

prov, visat sig vara fria från ifrågavarande skadegörare på alla stadier

av deras utveckling, eller, om detta krav heller inte kan uppfyllas

d)

frukterna har genomgått en lämplig behandling; godkänd värmebe-

handling med ånga, behandling med kyla, eller behandling med

djupfrysning, vilka har visat sig vara effektiva mot ifrågavarande ska-

degörare utan att skada frukterna, och, om dessa behandlingssätt

inte är möjliga, behandling med kemikalier i den mån gemenskapens

lagar godkänner sådan behandling

17.

Växter av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydo- Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas nia Mill., Eriobotrya Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Pyracantha på växter som anges i bilaga III A 9, 18, bilaga III B 1 eller bilaga IV A I

Roem., Pyrus L., Sorbus L., utom Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers.

15, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att

och Stranvaesia Lindl. för plantering, utom fröer

a)

frukterna har sitt ursprung i länder som är erkänt fria från Erwinia

amylovora (Burr.) Winsl. et al. i enlighet med det förfarande som fast-

ställs i artikel 18,

eller

b)

de växter på produktionsfältet och i dess omedelbara närhet som

har visat symptom på Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. har ren-

sats ut

18.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider

Utan att det påverkar tillämpningen, av de bestämmelser som tillämpas

av dessa, utom frukter och fröer, samt växter av Araceae, Maran-

på växter, som anges i bilaga III A 16, i tillämpliga fall, officiellt utta-

taceae, Musaceae, Persea spp. och Strelitziaceae, rotade eller med

lande att

vidhängande eller medföljande odlingssubstrat

a) frukterna har sitt ursprung i länder som är erkänt fria från Radopho-

lus citrophilus Huettel et al. och Radopholus similis (Cobb) Thorne

L 169/46

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

b) representativa stickprov av jord och rötter

från produktionsplatsen

efter ingången av den senaste avslutade växtperioden har genomgått

officiell nematologisk undersökning åtminstone beträffande Radopho-

lus citrophilus Huettel et al. och Radopholus similis (Cobb) Thorne och

vid denna undersökning har befunnits vara fria från de skadegörarna

19.1 Växter av Crataegus L. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

länder där förekomst av Phyllosticta solitaria Ell. et Ev. har påvisats

på växter som anges i bilaga III A 9 och bilaga IV A I 15 och 17, offici-

ellt uttalande att inga symptom på Phyllosticta solitaria Ell. et Ev. har

iakttagits på växter på produktionsplatsen ingången av den senaste

avslutade växtperioden

19.2

Växter av Cydonia Mill., Fragaria L., Malus Mill., Prunus L., Pyrus Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas L., Ribes L., Rubus L. för plantering, utom fröer, med ursprung i på växter som anges i bilaga III A 9 och 18 samt bilaga IV A I 15 och

länder

där förekomst av skadegöraren i fråga har påvisats på

17, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att inga symptom på relevanta

dessa släkten

skadegörare har iakttagits på växterna på produktionsplatsen efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

Relevanta skadegörare är följande:

På Fragaria L.:

Phytophtora fragariae Hickman, var. fragariae

Arabis mosaic virus

Raspberry ringspot virus

Strawberry crinkle virus

Strawberry latent ringspot virus

Strawberry mild yellow edge virus

Tomato black ring virus

Xanthomonas fragariae Kennedy et King

På Malus Mill.:

Phyllosticta solitaria Ell. et Ev.

På Prunus L.:

Apricot chlorotic leafroll mycoplasm

Xanthomonas campestris pv. prunis (Smith) Dye

 På Prunus persica (L.) Batsch:

Pseudomonas syringae pv. persicae (Prunier et al.) Young et

al.

På Prunus L.:

Phyllosticta solitaria Ell. et Ev.

På Rubus L.:

Arabis mosaic virus

Raspberry ringspot virus

Strawberry latent ringspot virus

Tomato black ring virus

På alla arter:

icke-europeiska virus och virusliknande organismer

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/47

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

20.

Växter av Cydonia Mill. och Pyrus L. för plantering, utom fröer,

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

med ursprung i länder där förekomst av Moriasjuka MLO hos

på växter som anges i bilaga III A 9 och 18 samt bilaga IV A I 15, 17

päron har påvisats

och 19.2, officiellt uttalande att växter på produktionsplatsen och i dess

omedelbara närhet som har visat symptom som väcker misstanke om

angrepp av Moriasjuka MLO hos päron har utrotats på den platsen

under de tre senaste avslutade växtperioderna

21.1 Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

länder där förekomst av de relevanta skadegörarna har påvisats

på växter som anges i bilaga III A 18 och bilaga IV A I 19.2, officiellt

uttalande att

Relevanta skadegörare är

a) växterna, med undantag av växter som är uppdragna från fröer,

 Strawberry latent C virus

 antingen är officiellt certifierade under ett certifieringsprogram,

 Strawberry vein banding virus

som kräver att de härstammar i direkt led från material som har

förvarats under lämpliga förhållanden och som har genomgått

 Strawberry witches' broom mycoplasm

officiell undersökning med lämpliga indikatorer

eller likvärdiga

metoder åtminstone beträffande de relevanta skadegörarna och i

denna undersökning har befunnits vara fria från de skadegö-

rarna

eller

 härstammar i direkt led från material som förvaras under lämp-

liga förhållanden och som åtminstone en gång under de senaste

tre avslutade växtperioderna har genomgått officiell undersök-

ning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga metoder beträf-

fande åtminstone de relevanta skadegörarna och som i denna

undersökning har befunnits vara fritt från de skadegörarna

b)

inga symptom på sjukdomar orsakade av relevanta skadegörare har

iakttagits på växter på produktionsplatsen, eller på växter som är

känsliga för angrepp i dess omedelbara närhet efter ingången av den

senaste avslutade växtperioden

21.2 Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

länder där förekomst av Aphelencoides besseyi Christie har påvisats

på växter som anges i bilaga III A 18 och bilaga IV A I 19.2 och 21.1,

officiellt uttalande att

a) inga symptom på Aphelenchoides besseyi Christie har iakttagits på väx-

ter på produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade

växtperioden,

eller

b)

då det gäller växter i vävnadskultur, växterna härstammar i direkt

led från växter som uppfyllde villkoret i a i denna punkt eller också

har de undersökts officiellt med lämpliga nematologiska metoder

och har befunnits vara fria från Aphelenchoides besseyi Christie

21.3 Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

på växter som anges i bilaga III A 18 och bilaga IV A I 19.2, 21.1 och

21.2, officiellt uttalande att växter har sitt ursprung i ett område som

har påvisats vara fritt från Anthonomus signatus Say und Anthonomus

bisignifer (Schenkling)

22.1 Växter av Malus Mill. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

länder där förekomst av de relevanta skadegörarna har påvisats

på växter som anges i bilaga III A 9 och 18, bilaga III B I och bilaga IV

på Malus Mill.

A I 15, 17 och 19.2, officiellt uttalande att

L 169/48

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

Relavanta skadegörare är

a)

växterna

Cherry rasp leaf virus (amerikanskt)

antingen är officiellt certifierade under ett certifieringsprogram,

som kräver att de härstammar i direkt led från material som har

Tomato ringspot virus

förvarats under lämpliga förhållanden och som har genomgått

officiell undersökning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga

metoder åtminstone beträffande de relevanta skadegörarna och i

denna undersökning har befunnits vara fria från de skadegö-

rarna

eller

härstammar i direkt led från material som förvaras under lämp-

liga förhållanden och som åtminstone en gång under de senaste

tre avslutade växtperioderna har genomgått officiell undersök-

ning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga metoder beträf-

fande åtminstone de relevanta skadegörarna och som i denna

undersökning har befunnits vara fritt från de skadegörarna

b)

inga symptom på sjukdomar orsakade av relevanta skadegörare har

iakttagits på växter på produktionsplatsen, eller på växter som är

mottagliga för angrepp i dess omedelbara närhet efter ingången av

de tre senaste avslutande växtperioderna

22.2 Växter av Malus Mill. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

länder där förekomst av Apple proliferation mycoplasm har

på växter som anges i bilaga III A 9 och 18, bilaga III B I samt bilaga IV

påvisats

A I 15, 17, 19.2 och 21.1, officiellt uttalande att

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Apple proliferation mycoplasm

eller

b)

aa) växterna, med undantag av dem som har dragits upp från fröer

 antingen är officiellt certifierade under ett certifieringspro-

gram, som kräver att de härstammar i direkt led från mate-

rial som har förvarats under lämpliga förhållanden och

som har genomgått officiell undersökning med lämpliga

indikatorer eller likvärdiga metoder åtminstone beträffande

Apple proliferation mycoplasm och i denna undersökning

har befunnits vara fria från den skadegöraren

eller

 härstammar i direkt led från material som förvaras under

lämpliga förhållanden och som åtminstone en gång under

de senaste sex avslutade växtperioderna har genomgått offi-

ciell undersökning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga

metoder beträffande åtminstone Apple proliferation myco-

plasm och som i denna undersökning har befunnits vara

fritt från den skadegöraren

bb)

inga symptom på sjukdomar orsakade av Apple proliferation

mycoplasm har iakttagits på växter på produktionsplatsen, eller

på växter som är känsliga för angrepp i dess omedelbara närhet

efter ingången av de tre senaste avslutade växtperioderna

23.1 Växter av följande arter av Prunus L. för plantering, utom fröer,

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

med ursprung i länder där förekomst av Sjarka-virus har påvisats

på växter som anges i bilaga III A 9 och 18 samt i bilaga IV A I 15 och

19.2, officiellt uttalande att

Prunus amygdalus Batsch

a) växterna, med undantag av de som är uppdragna från fröer

Prunus armeniaca L.

antingen är officiellt certifierade under ett certifieringsprogram,

som kräver att de härstammar i direkt led från material som

Prunus blireiana Andre

har förvarats under lämpliga förhållanden och som har genom-

gått officiell undersökning med lämpliga indikatorer eller likvär-

Prunus brigantina Vill.

diga metoder åtminstone beträffande Sjarka-virus och i denna

undersökning har befunnits vara fria från den skadegöraren,

Prunus cerasifera Ehrh.

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/49

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

Prunus cistena[REDACTED_EFTERNAMN]

 härstammar i direkt led från material som förvaras under

Prunus curdica Fenzl et Fritsch.

lämpliga förhållanden och som åtminstone en gång under de

senaste tre avslutade växtperioderna har genomgått officiell

Prunus domestica spp. domestica L.

undersökning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga meto-

der beträffande åtminstone Sjarkavirus och som i denna under-

Prunus domestica spp. insititia (L.) C.K. Schneid.

sökning har befunnits vara fritt från den skadegöraren

 Prunus domestica spp. italica (Borkh.) Hegi

b) inga symptom på sjukdomar orsakade av Sjarka-virus har iakttagits

Prunus glandulosa Thunb

på växter på produktionsplatsen, eller på växter som är känsliga för

Prunus holosericea Batal

angrepp i dess omedelbara närhet efter ingången av de tre senaste

avslutade växtperioderna

Prunus hortulana Bailey

c) växter på produktionsplatsen som har visat symptom på sjukdom

Prunus japonica Thunb

orsakad av andra virus eller liknande sjukdomsalstrare har tagits

Prunus mandshurica (Maxim.) Koehne

bort

Prunus maritima Marsh.

 Prunus mume Sieb. et Zucc.

Prunus nigra Ait.

 Prunus persica (L.) Batsch

Prunus salicina L.

Prunus sibirica L.

Prunus simonii Carr.

Prunus spinosa L.

Prunus tomentosa Thunb.

Prunus triloba Lindl.

 andra arter av Prunus L. som är känsliga för Sjarka-virus

23.2 Växter av Prunus L. för plantering

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

a)

med ursprung i länder där förekomst av den relevanta skade-

på växter som anges i bilaga III A 9 och 18 eller i bilaga IV A I 15, 19.2

och 23.1, officiellt uttalande att

göraren har påvisats på Prunus L.

b) utom fröer, med ursprung i länder där förekomst av de rele-

a) växterna

vanta skadegörarna har påvisats

c)

utom fröer, med ursprung i icke-europeiska länder där före-

 antingen är officiellt certifierade under ett certifieringsprogram,

komst av de relevanta skadegörarna har påvisats

som kräver att de härstammar i direkt led från material som

Relevanta skadegörare är

har förvarats under lämpliga förhållanden och som har

genomgått officiell undersökning med lämpliga indikatorer

i fall enligt a

eller likvärdiga metoder åtminstone

beträffande de relevanta

skadegörarna och i denna undersökning har befunnits vara fria

 Tomato ringspot virus

från dessa skadegörare

i fall enligt b

eller

Cherry rasp leaf virus (amerikanskt)

Peach mosaic virus (amerikanskt)

 härstammar i direkt led från material som förvaras under

Peach phony rickettsia

lämpliga förhållanden och som åtminstone en gång under de

senaste tre avslutade växtperioderna har genomgått officiell

Peach rosette mycoplasm

undersökning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga meto-

der beträffande åtminstone de relevanta skadegörarna och som

Peach yellows mycoplasm

i denna undersökning har befunnits vara fritt från dessa skade-

görare

Plum line pattern virus (amerikanskt)

 Peach X-disease mycoplasm

b) inga symptom på sjukdomar orsakade av de relevanta skadegörarna

 i fall enligt c

har iakttagits på växter på produktionsplatsen, eller på växter som

är känsliga för angrepp i dess omedelbara närhet efter ingången av

 Little cherry pathogen

de tre senaste avslutade växtperioderna

L 169/50

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

24.

Växter av Rubus L. för plantering

Utan att det påverkar de krav som tillämpas på växterna i bilaga IV A I

19.2

a) med ursprung i länder där förekomst av den relevanta skade-

a)

växterna skall vara från bladlus, inklusive bladlusägg

göraren har påvisats på Rubus L.

b) utom fröer, med ursprung i länder där förekomst av de rele-

b)

officiellt uttalande att

vanta skadegörarna har påvisats

aa)

växterna

Relevanta skadegörare är

 antingen är officiellt certifierade under ett certifieringspro-

gram, som kräver att de härstammar i direkt led från

material som har förvarats under lämpliga förhållanden

i fall enligt a

och som har genomgått officiell undersökning med lämp-

liga indikatorer eller likvärdiga metoder åtminstone beträf-

Tomato ringspot virus

fande de relevanta skadegörarna och i denna undersök-

ning har befunnits vara fria från dessa skadegörare

Black raspberry latent virus

eller

Cherry leafroll virus

 härstammar i direkt led från material som förvarats under

lämpliga förhållanden och som åtminstone en gång under

de senaste tre avslutade växtperioderna har genomgått

Prunus necrotic ringspot virus

officiell undersökning med lämpliga

indikatorer eller lik-

värdiga metoder beträffande åtminstone de relevanta ska-

degörarna och som i denna undersökning har befunnits

i fall enligt b

vara fritt från dessa skadegörare

Raspberry leaf curl virus (amerikanskt)

bb)

inga symptom på sjukdomar orsakade av de relevanta skade-

görarna har iakttagits på växter på produktionsplatsen, eller på

växter som är känsliga för angrepp i dess omedelbara närhet

 Cherry rasp leaf virus (amerikanskt)

efter ingången av de tre senaste avslutade växtperioderna

25.1 Knölar av Solanum tuberosum L. med ursprung i länder där före-

Utan att det påverkar de förbud som tillämpas på knölarna i bilaga III A

komst av Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival har

10, 11 och 12, officiellt uttalande att

påvisats

a)

knölarna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria

från Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival (alla raser utom

ras 1, den vanliga europeiska rasen) och inga symptom på Synch-

ytrium endobioticum (Schilbersky) Percival har iakttagits varken på

produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter ingången av

en tillräckligt lång tid

eller

b)

bestämmelser som erkänns som likvärdiga med gemenskapens

bestämmelser om bekämpning av Synchytrium endobioticum (Schil-

bersky) Percival i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel

15 har följts i ursprungslandet

25.2 Knölar av Solanum tuberosum L.

Utan att det påverkar bestämmelser som anges i bilaga III A 10, 11 och

12 samt i bilaga IV A I 25.1, officiellt uttalande att

a)

knölarna har sitt ursprung i länder som har påvisats vara fria från

Clavibacter michiganensis spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff)

Davis et al.

eller

b)

bestämmelser som erkänns som likvärdiga med gemenskapens

bestämmelser om bekämpning av Clavibacter michiganensis spp. sepe-

donicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et al. i enlighet med det

förfarande som fastställs i artikel 18 har följts i ursprungslandet

25.3 Knölar av Solanum tuberosum L., utom tidiga potatissorter, med

Utan att det påverkar de bestämmelser som tillämpas på knölar som

ursprung i länder där förekomst av Potato spindle tuber viroid

anges i bilaga III A 10, 11 och 12 samt bilaga IV A I 25.1 och 25.2,

har påvisats

groningshämmande åtgärder

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/51

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

25.4 Knölar av Solanum tuberosum L. för plantering

Utan

att det påverkar de bestämmelser som tillämpas på knölar som

anges i bilaga III A 10, 11 och 12 samt i bilaga IV A I 25.1, 25.2 och

25.3, officiellt uttalande att knölarna har sitt ursprung på ett fält som

har påvisats vara fritt från Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens

och Globodera pallida (Stone) Behrens

och

aa)

antingen härrör knölarna från områden där Pseudomanas solanacea-

rum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] inte förekommer,

eller

bb)

i områden där Pseudomanas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN], förekom-

mer, härrör knölarna från en produktionsplats som befunnits fri

från Pseudomanas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] eller som räknas som

fri från Pseudomanas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN], som en följd av

tillämpningen av en lämplig metod, vilken fastställs i enlighet med

artikel 18, för att utrota Pseudomanas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN]

och

cc)

rotknölarna antingen har sitt ursprung i områden där Meloidogyne

chitwoodi Golden et al. (samtliga populationer) samt Meloidogyne

fallax Karssen veterligen inte finns,

eller

dd)

i områden där Meloidogyne chitwoodi Golden et al. (samtliga popula-

tioner) samt Meloidogyne fallax Karssen veterligen finns

och rotknölarna antingen kommer från en produktionsplats som

har befunnits vara fri från Meloidogyne chitwoodi Golden et al.

(samtliga populationer), samt Meloidogyne fallax Karssen, baserat på

en årlig undersökning av värdväxter genom visuell kontroll av

värdväxter vid lämpliga tidpunkter, och genom visuell kontroll

både utvändigt och genom att man efter skörden skär av rotknö-

larna från potatisväxter som odlats på produktionsstället,

eller

rotknölarna efter skörden slumpmässigt har utvalts och undersökts

med avseende på symptom genom en lämplig metod för detta,

eller provats i laboratorium liksom kontrollerats visuellt både

utvändigt och genom att rotknölarna skurits av vid lämpliga tid-

punkter och i samtliga fall vid tidpunkten för tillslutning av för-

packningar eller containrar före utsläppande på marknaden i

enlighet med bestämmelserna om förslutning i rådets direktiv

66/403/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsädespota-

tis ( 1 ) utan att några symptom på Meloidogyne chitwoodi Golden et

al. (samtliga populationer) samt Meloidogyne fallax Karssen påträf-

fats

25.5 Växter av Solanaceae för plantering, utom fröer, med ursprung i

Utan att det påverkar de bestämmelser som tillämpas på växter och knö-

länder där förekomst av Potato stolbur mycoplasm har påvisats

lar som anges i bilaga III A 10, 11, 12 och 13 samt i bilaga IV A I 25.1,

25.2, 25.3 och 25.4, officiellt uttalande att inga symptom på Potato

stolbur mycoplasm har iakttagits på växterna på produktionsplatsen

efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

25.6 Växter av

Solanaceae för plantering,

utom knölar av Solanum

Utan

att det påverkar de bestämmelser som tillämpas på växter som

tuberosum L. och inte heller fröer av Lycopersicon lycopersicum (L.)

anges i bilaga III A 11 och 13 samt i bilaga IV A I 25.5, i tillämpliga

Karsten ex Farw., med ursprung i länder där förekomst av Potato

fall, officiellt uttalande att inga symptom på Potato spindle tuber viroid

spindle tuber viroid har påvisats

har iakttagits på växter på produktionsplatsen efter

ingången av den

senaste avslutade växtperioden

( 1 ) EGT 125, 11.7.1966, s. 2320/66. Direktivet senast ändrat genom kommissionens beslut 1999/742/EG (EGT L 297, 18.11.1999, s. 39).

L 169/52

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

25.7 Växter av Capsicum annuum L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Kars-

Utan att det påverkar de bestämmelser som är tillämpliga på växterna

ten ex Farw., Musa L., Nicotiana L. och Solanum melongena L.

enligt bilaga III A 11 och 13 och bilaga IV A I 25.5 och 25.6, beroende

avsedda för plantering, dock inte frukter och fröer som härrör

på fallet, ett officiellt uttalande om att

från länder där det har konstaterats att Pseudomonas solanacearum

(Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] förekommer

a)

växter som härrör från områden som har befunnits fria från Pseudo-

monas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN]

eller

b)

inga symptom på Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] har iaktta-

gits på produktionsplatsen sedan början av den senaste avslutade

växtperioden

25.8 Knölar av Solanum tuberosum L., som inte är avsedda för plante-

Utan att det påverkar de bestämmelser som är tillämpliga på knölarna

ring

enligt bilaga III A 12 och bilaga IV A I 25.1, 25.2 och 25.3, ett officiellt

uttalande om att knölarna härrör från områden där Pseudomonas solana-

cearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] inte befunnits förekomma

26.

Växter av Humulus lupulus L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att inga symptom på Verticillium alboatrum Reinke

och Berthold och Verticillum dahliae Klebahn har iakttagits på humleplan-

tor på produktionsplatsen efter ingången av den senast avslutade växtpe-

rioden

27.1

Växter av Dendranthema (DC.) Des Moul., Dianthus L. och

Officiellt uttalande att

Pelargonium l'Hérit. ex Ait. för plantering, utom fröer

a)

inga symptom på Heliothis armigera Hübner eller Spodoptera littoralis

(Boisd.) har iakttagits på produktionsplatsen efter ingången av den

senaste avslutade växtperioden

eller

b)

växterna har genomgått lämplig behandling för att skydda dem mot

dessa skadegörare

27.2

Växter av Dendranthema (DC.) Des Moul., Dianthus L. och

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

Pelargonium l'Hérit. ex Ait. för plantering, utom fröer

som anges i bilaga IV A 1 27.1

a)

inga tecken på Spodoptera eridania Cramer, Spodoptera frugiperda
[REDACTED_EFTERNAMN] eller Spodoptera litura (Fabricius) har iakttagits på produktions-

platsen efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

eller

b)

växterna har genomgått lämplig behandling för att skydda dem från

dessa skadegörare

28.

Växter av Dendranthema (DC.) Des Moul., för plantering, utom

Utan att det påverkar de krav som tillämpas på växterna i bilaga IV A 1

fröer

27.1 och 27.2, officiellt uttalande att

a)

växterna är högst av tredje generation och härstammar från material

som vid virologiska undersökningar har befunnits vara fritt från

Chrysanthemum dvärgsjuka, eller härstammar i direkt led från mate-

rial som under blomningen har undergått en officiell kontroll av ett

representativt urval på 10 % av materialet och som vid denna kon-

troll har befunnits vara fritt från Chrysanthemum dvärgsjuka

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/53

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

b)

växterna eller sticklingarna

 kommer från platser som har kontrollerats officiellt minst en

gång per månad under de tre månader som föregick avsändan-

det och på vilka inga symptom på Puccinia horiana Hennings

har iakttagits under den perioden, och i vilkas närhet inga

symptom på Puccinia horiana Hennings har påvisats förekomma

under de tre månader som föregick exporten

eller

 har genomgått lämplig behandling mot Puccinia horiana Hen-

nings

c)

i fråga om orotade sticklingar har inga symptom på Didymella liguli-

cola (Baker, Dimock et Davis) v. Arx iakttagits varken på stickling-

arna eller på de växter som sticklingarna härstammar ifrån, eller att,

i fråga om rotade sticklingar, inga symptom på Didymella ligulicola

(Baker, Dimock et Davis) v. Arx har iakttagits vare sig på stickling-

arna eller på växtplatsen

29.

Växter av Dianthus L. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar de krav som tillämpas på växterna i bilaga IV A I

27.1 och 27.2, officiellt uttalande att

växterna härstammar i direkt led från moderplantor som vid offici-

ellt godkända undersökningar, utförda minst en gång under de två

föregående åren, har befunnits vara fria från Erwinia chrysanthemi pv.

dianthicola (Hellmers) Dickey, Pseudomonas caryophylli (Burkholder)

Starr et Burkholder och Phialophora cinerescens (Wollenw.) Van

Beyma

inga symptom på ovannämnda skadegörare har iakttagits på väx-

terna

30.

Lökar av Tulipa L. och Narcissus L., utom lökar för vilka det av

Officiellt uttalande att inga symptom på Ditylerichus dipsaci (Kühn) Filip-

deras emballage eller på annat sätt skall framgå att de är avsedda

jev har iakttagits på växterna efter ingången av den senast avslutade

för försäljning till slutliga konsumenter som inte bedriver yrkes-

växtperioden

mässig produktion av snittblommor

31.

Växter av Pelargonium l'Hérit. ex Ait. för plantering, utom fröer,

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på de väx-

med ursprung i länder där förekomst av Tomato ringspot virus

ter som anges i bilaga IV A I 27.1 och 27.2

har påvisats

a) där förekomst av Xiphinema americanum Cobb sensu lato (icke-

Officiellt uttalande att växterna

europeiska populationer) eller av andra smittbärare av

Tomato ringspot virus inte har påvisats

a)

härstammar direkt från produktionsplatser som har påvisats vara fria

från Tomato ringspot virus

eller

b)

är högst av fjärde generationer och härstammar från moderplantor

som vid officiellt godkända virologiska undersökningar har befunnits

vara fria från Tomato ringspot virus

b) där förekomst av Xiphinema americanum Cobb sensu lato (icke-

Officiellt uttalande att växterna

europeiska populationer) eller av andra smittbärare av

Tomato ringspot virus har påvisats

a)

härstammar direkt från produktionsplatser som har påvisats vara fria

från Tomato ringspot virus i jorden eller på växterna

eller

L 169/54

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav b) är högst av andra generationer och härstammar från moderplantor som vid officiellt godkända virologiska undersökningar har befunnits vara fria från Tomato ringspot virus

32.1 Växter av Apium graveolens L., Argyranthemum spp., Aster spp.,

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

Brassica spp., Capsicum annuum L., Cucumis spp., Dendranthema

på de växter som anges i bilaga III A 11 och 13 samt i bilaga IV A I

(DC.) Des Moul., Dianthus L. och hybrider, Exacum spp. Gerbera

27.1, 27.2, 28 och 29, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att

Cass., Gypsophila L., Lactuca spp., Leucanthemum L., Lupinus L.,

Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw., Solanum melongena

a)

antingen har inga tecken på någon av de relevanta skadegörarna

L.,

Tanacetum L. och Verbena L. för plantering, utom fröer, med

iakttagits vid officiella kontroller som utförts på produktionsplatsen

ursprung i länder där det har säkerställts i enlighet med det för-

minst en gång per månad under de tre månader som föregick expor-

farande som fastställs i artikel 18 att förekomst av följande rele-

ten

vanta skadegörare inte har påvisats

Amauromyza maculosa (Malloch)

eller

Liriomyza bryoniae (Kaltenbach)

b)

växterna har kontrollerats omedelbart före exporten och har befun-

nits vara fria från tecken på de relevanta skadegörarna och har

genomgått lämplig behandling avsedd att utrota de relevanta skade-

Liriomyza huidobrensis (Blanchard)

görarna

Liriomyza sativae Blanchard

Liriomyza trifolii (Burgess)

32.2 Växter av arter som omfattas av bilaga IV A I 32.1 för plantering,

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

utom fröer, med ursprung i länder i Amerika eller i något annat

på de växter som anges i bilaga III A 11 och 13 samt i bilaga IV A I

tredje land som inte omfattas av bilaga IV A I 32.1

27.1, 27.2, 28, 29, och 32.1, i tillämpliga fall, officiellt uttalandet att

inga tecken på Amauromyza maculosa (Malloch), Liriomyza bryoniae (Kal-

tenbach), Liriomyza huidobrensis (Blanchard), Liriomyza sativae Blanchard

eller Liriomyza trifolii (Burgess) har iakttagits på produktionsplatsen vid

officiella kontroller som utförts minst en gång per månad under de tre

månader som föregick exporten

32.3 Andra örtartade arter än de som omfattas av bilaga IV A I 32.1,

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

för plantering, utom fröer, med ursprung i länder som inte

på de växter som anges i bilaga III A 11 och 13 samt i bilaga IV A I

omfattas av bilaga IV A I 32.1

27.1, 27.2, 28 och 29, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att

a)

inga tecken på Amauromyza maculosa (Malloch) eller Linomyza sativae

Blanchard har iakttagits vid officiella kontroller som utförts på pro-

duktionsplatsen före exporten

eller

b)

växterna har kontrollerats omedelbart före exporten och har befun-

nits vara fria från tecken på de relevanta skadegörarna och har

genomgått lämplig behandling avsedd att utrota de relevanta skade-

görarna

33.

Växter med rötter, planterade eller avsedda för plantering, odlade

Officiellt uttalande att produktionsplatsen har påvisats vara fri från Clavi-

på friland

bacter michiganensis spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et

al., Globodera pallida (Stone) Behrens, Globodera rostochiensis (Wollenwe-

ber) Behrens och Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/55

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

34.

Jord och odlingssubstrat som är vidhängande eller följer med

Officiellt uttalande att

växterna, och som helt eller delvis består av jord eller fasta orga-

niska ämnen såsom växtdelar, humus, inklusive torv eller bark

a)

odlingssubstratet vid tiden för planteringen

eller något fast oorganiskt ämne, avsedda att bibehålla växternas

livskraft, med ursprung i

 antingen var fritt från jord och organiskt material

Turkiet

eller

Vitryssland,

Estland,

Lettland,

Litauen, Moldavien, Ryssland,

 var fritt från insekter och skadliga nematoder och genomgick

en lämplig undersökning eller värmebehandling

eller gasning

Ukraina

för att säkerställa att det var fritt från andra skadegörare

icke-europeiska länder utom Cypern, Egypten, Israel, Libyen,

eller

Malta, Marocko, Tunisien

 genomgick en lämplig värmebehandling eller gasning för att

säkerställa att det var fritt från andra skadegörare

och

b)

efter planteringen

 har antingen lämpliga åtgärder vidtagits för att säkerställa att

odlingssubstratet har bevarats fritt från skadegörare

eller

 har växterna inom två veckor före avsändandet skakats fria från

substratet så att endast den minsta mängd som är nödvändig

för att bibehålla livskraften under transporten, och om de plan-

teras om uppfyller det odlingssubstrat som används de krav

som fastställs i a

35.1 Växter av Beta vulgaris L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att inga symptom på Beet curly top virus (icke-euro-

peiska isolat) har iakttagits på produktionsplatsen efter ingången av den

senaste avslutade växtperioden

35.2

Växter av Beta

vulgaris

L. för

plantering, utom fröer, med

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

ursprung i länder där förekomst av Beet leaf curl virus har

som anges i bilaga IV A I 35.1, officiellt uttalande att

påvisats

a)

förekomst av Beet leaf curl virus inte har påvisats i produktions-

området

och

b)

inga symptom på Beet leaf curl virus har iakttagits på produktions-

platsen eller i dess omedelbara närhet efter ingången av den senaste

avslutade växtperioden

36.1 Växter av Ficus L. avsedda för plantering, dock inte fröer

Ett officiellt uttalande om att

a)

produktionsplatsen har befunnits fri från Thrips palmi Karny vid de

officiella inspektioner som utförts minst en gång i månaden tre

månader före exporten,

eller

b)

varupartiet har genomgått lämplig behandling för att försäkra att det

är fritt från Thysanoptera,

eller

c)

växterna har odlats i växthus där officiella åtgärder har vidtagits för

att spåra förekomsten av Thrips palmi Karny under en lämplig

period, och att det inte kunnat påvisas någon Thrips palmi Karny

under denna observationsperiod

L 169/56

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

36.2 Växter, utom Ficus L., avsedda för plantering, dock inte fröer

Ett officiellt uttalande om att

a)

växterna har sitt ursprung i ett land som befunnits fritt från Thrips

palmi Karny,

eller

b)

produktionsplatsen har befunnits fri från Thrips palmi Karny vid de

officiella inspektioner som utförts minst en gång i månaden tre

månader före exporten,

eller

c)

varupartiet har genomgått lämplig behandling för att säkerställa att

det är fritt från Thysanoptera

37.

Växter av Palmae för plantering, utom fröer, med ursprung i Utan att det påverkar tillämpningen av det förbud som tillämpas på väx-

icke-europeiska länder

ter som anges i bilaga III A 17, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att

a)

växterna antingen har sitt ursprung i ett område som har påvisats

vara fritt från[REDACTED_EFTERNAMN] lethal yellowing mycoplasm och Cadang-Cadang

viroid, och inga symptom har iakttagits på produktionsplatsen eller i

dess omedelbara närhet efter ingången av den senaste avslutade växt-

perioden

eller

b)

inga symptom på[REDACTED_EFTERNAMN] lethal yellowing mycoplasm och Cadang-Ca-

dang viroid har iakttagits på växterna efter ingången av den senaste

avslutade växtperioden, och växter på produktionsplatsen med

symptom som väcker misstanke om angrepp av skadegörarna har

utrotats på den platsen och växterna har genomgått lämplig behand-

ling för att befria dem från Myndus crudus Van Duzee

c)

i fråga om växter i vävnadskultur, härstammat växterna från växter

som uppfyllde kraven i a eller b

38.1 Växter av Camellia L. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Officiellt uttalande att

icke-europeiska länder

a)

växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Ciborinia camelliae Kohn

eller

b)

inga symptom på Ciborinia camelliae Kohn har iakttagits på produk-

tionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

38.2 Växter av Fuchsia L. för plantering, utom fröer, med ursprung i

Officiellt

uttalande att inga symptom

på Aculops

fuchsiae Keifer

har

Förenta staterna eller Brasilien

iakttagits

på produktionsplatsen och att

omedelbart

före exporten

har

växterna kontrollerats och befunnits vara fria från Aculops fuchsiae Keifer

39.

Träd och buskar för plantering, utom fröer och växter i vävnads- Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

kultur, med ursprung i tredje land utom europeiska länder och

på växter som anges i bilaga III A 1, 2, 3, 9, 13, 15, 16, 17 och 18, i

Medelhavsländer

bilaga III B 1 samt i bilaga IV A I 8.1, 8.2, 9, 10, 11.1, 11.2, 12, 13.1,

13.2, 14, 15, 17, 18, 19.1, 19.2, 20, 22.1, 22.2, 23.1, 23.2, 24, 25.5,

25.6, 26, 27.1, 27.2, 28, 29, 32.1, 32.2, 33, 34, 36.1, 36.2, 37, 38.1

och 38.2, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att växterna

 är rena (dvs. fria från växtavfall) och fria från blommor och frukter

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/57

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

 har odlats i plantskolor

 har kontrollerats vid lämpliga tidpunkter och före exporten och har

befunnits vara fria från symptom på skadegörare, virus och viruslik-

nande organismer, och antingen befunnits vara fria från tecken eller

symptom på skadliga nematoder, insekter, kvalster och svampar,

eller har genomgått lämplig behandling för att eliminera dessa ska-

degörare

40.

Lövfallande träd och buskar för plantering, utom fröer och växter

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

i vävnadskultur, med ursprung i tredje land utom europeiska län-

av de bestämmelser som tillämpas på växter som anges i bilaga III A 1,

der och Medelhavsländer

2, 3, 9, 13, 15, 16, 17 och 18, bilaga III B 1, samt i bilaga IV A I 8.1,

8.2, 9, 10, 11.1, 11.2, 12, 13.1, 13.2, 14, 15, 17, 18, 19.1, 19.2, 20,

22.1,

22.2,

23.1,

23.2,

24,

25.5,

25.6,

26,

27.1,

27.2,

28,

29,

32.1,

32.2, 33, 34, 36.1, 36.2, 37, 38.1 och 38.2 i tillämpliga fall, officiellt

uttalande att växterna befinner sig i vila och är utan blad

41.

Ettåriga och tvååriga växter, utom Gramineae, för plantering,

Utan att det påverkar tillämpningen av de bestämmelser som tillämpas

utom fröer, med ursprung i tredje land utom europeiska länder

på växter som anges i bilaga III A 11 och 13 samt i bilaga IV A I 25.5,

och Medelhavsländer

25.6, 32.1, 32.2, 32.3, 33, 34, 35.1 och 35.2 i tillämpliga fall, officiellt

uttalande att växterna

 har odlats i plantskolor

 är fria från trasiga växtdelar och fria från blommor och frukter

 har kontrollerats vid lämpliga tidpunkter och före exporten, och

 har befunnits vara fria från symptom på skadliga bakterier, virus

och virusliknande organismer,

och

 antingen befunnits vara fria från tecken eller symptom på skad-

liga nematoder, insekter, kvalster och svampar, eller har genom-

gått lämplig behandling för att eliminera dessa skadegörare

42.

Växter av familjen Gramineae av fleråriga prydnadsgräs av under- Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter familjerna Bambusoideae, Panicoideae och av släktena Buchloe, som anges i bilaga IV A I 33 och 34 i tillämpliga fall, officiellt uttalande

Bouteloua Lag., Calamagrostis, Cortaderia Stapf., Glyceria R. Br.,

att växterna

Hakonechloa Mak. ex Honda, Hystrix, Molinia, Phalaris L., Shiba-

taea, Spartina Schreb., Stipa L. och Uniola L. för plantering, utom

 har odlats i plantskolor

fröer, med ursprung i andra länder än europeiska länder och

Medelhavsländer

och

 är fria från trasiga växtdelar och fria från blommor och frukter

och

 har kontrollerats vid lämpliga tidpunkter och före exporten

och

 har befunnits vara fria från symptom på skadliga bakterier, virus

och virusliknande organismer

och

 antingen befunnits vara fria från tecken eller symptom på skad-

liga nematoder, insekter, kvalster och svampar, eller har genom-

gått lämplig behandling för att eliminera dessa skadegörare

L 169/58

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

43.

Växter med naturlig eller artificiell dvärgväxt som är avsedda för

Utan att det påverkar de bestämmelser som gäller de växter som finns

plantering, dock inte frön, med ursprung i icke-europeiska länder

förtecknade i bilaga III A 1, 2, 3, 9, 13, 15, 16, 17 och 18, i bilaga III B

1, och bilaga IV A I, 8.1, 9, 10, 11.1, 11.2, 12, 13.1, 13.2, 14, 15, 17,

18,

19.1,

19.2,

20,

22.1,

22.2,

23.1,

23.2,

24,

25.5,

25.6,

26,

27.1,

27.2, 28, 32.1, 32.2, 33, 34, 36.1, 36.2, 37, 38.1, 38.2 och 39, 40 och

42 där det är lämpligt, officiellt uttalande att:

a) växterna, inbegripet de som samlats in direkt från sin naturliga mil-

jö, skall ha vuxit, odlats och formats under minst två på varandra

följande år före avsändandet i officiellt registrerade plantskolor, som

är underställda ett officiellt övervakat kontrollprogram

b) växterna i de plantskolor som avses i a) skall

aa) under den period (minst) som avses i a)

krukas in i krukor som placeras på hyllor minst 50 cm

ovanför marken

ha undergått lämplig behandling för att säkerställa att de är

fria från icke-europeiska rostsvampar

 den

aktiva

beståndsdelen, koncentrationen och dagen för behandlingen

skall återges i det sundhetscertifikat som föreskrivs i artikel

7 i detta direktiv under rubriken Sanering och/eller des-

infektion

 ha undergått officiell kontroll minst sex gånger per år med

lämpliga mellanrum för att undersöka förekomsten av de

skadegörare som finns förtecknade i bilagorna till direktivet.

Dessa kontroller, som också skall utföras på växter i områ-

den som gränsar till de planskolor som avses i a), skall

åtminstone genom visuell undersökning av varje rad på fäl-

tet eller plantskolan och genom visuell undersökning av alla

växtdelar ovanför odlingssubstratet, och stickprov skall

göras på minst 300 växter av ett släkte om släktet omfattar

högst 3 000 växter eller på 10 % av växterna om det finns

mer än 3 000 växter av släktet

 vid dessa kontroller ha befunnints vara fria från de berörda

skadegörare som fastställs i strecksatsen ovan. Angripna

växter skall avlägsnas. De återstående växterna skall om det

behövs grundligt behandlas, samt kvarhållas under en lämp-

lig period och kontrolleras så att det kan säkerställas att de

är fria från skadegörarna i fråga

ha odlats antingen i ett oanvänt artificiellt odlingssubstrat

eller i ett naturligt odlingssubstrat som har behandlats

genom gasning eller med lämplig värmebehandling och

efteråt kontrollerats och konstaterats vara fria från alla ska-

degörare

 ha vårdats under omständigheter som ger en garanti för att

odlingssubstratet har hållits fritt från skadegörare, samt

inom två veckor före avsändandet ha

 skakats och tvättats i rent vatten för att avlägsna det

ursprungliga odlingssubstratet och hållits med bara röt-

ter,

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/59

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav skakats och tvättats i rent vatten för att avlägsna det ursprungliga växtsubstratet och återplanterats i odlingssubstrat som uppfyller villkoren i (aa) femte strecksatsen, eller ha undergått lämplig behandling för att säkerställa att odlingssubstratet är fritt från skadegörare den aktiva beståndsdelen, koncentrationen och dagen för behandlingen skall återges i det sundhetscertifikat, som föreskrivs i artikel 7 i detta direktiv under rubriken Sanering och/eller desinfektion bb) förpackas i förslutna behållare som har förseglats officiellt och som är märkta med den registrerade plantskolans registreringsnummer detta nummer skall också anges under rubriken Tillläggsdeklaration på det sundhetscertifikat som föreskrivs i artikel 7 i detta direktiv, för att göra det möjligt att identifiera försändelserna

44.

Örtartade fleråriga växter för plantering, utom fröer, av famil- Utan att det påverkar tillämpnigen av de krav som tillämpas på växter

jerna Caryophylaceae (utom Dianthus L.), Compositae [utom

som anges i bilaga IV A I 32.1, 32.2, 32.3, 33 och 34 i förekommande

Dendranthema (DC.) Des Moul.], Cruciferae, Leguminosae och

fall officiellt uttalande att växterna

Rosaceae (utom Fragaria L.), med ursprung i andra tredje länder

än europeiska länder och Medelhavsländer

 har odlats i plantskolor,

och

 är fria från trasiga växtdelar, blommor och frukter

 har kontrollerats vid lämpliga tidpunkter och före exporten,

och

 har befunnits vara fria från symptom på skadliga bakterier, virus

och virusliknande organismer

och

 antingen befunnits vara fria från tecken eller symptom på skad-

liga nematoder, insekter, kvalster och svampar, eller har genom-

gått lämplig behandling för att eliminera dessa skadegörare

45.

Växter av Euphorbia pulcherrima Willd. för plantering, utom fröer,

Officiellt uttalande att

med ursprung i länder där förekomst av Bemisia tabaci Genn.

(icke-europeiska populationer) har konstaterats

 växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Bemisia tabaci Genn. sind

eller

 inga tecken på Bemisia tabaci Genn. har iakttagits på växter på pro-

duktionsplatsen vid officiella kontroller som utförts minst en gång

per månad under de tre månader som föregick exporten

45.1 Växter av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. avsedda

Utan att det påverkar de krav som är tillämpliga på växter som förteck-

för plantering, dock inte frön, som har sitt ursprung i länder där

nas i bilaga III A 13 och bilaga IV A I 25.5, 25.6 och 25.7 när så är

Tomato Yellow Leaf-Viruset veterligen finns

lämpligt

a) där Bemisia tabaci Genn. veterligen inte finns

Officiellt uttalande att inte några symptom på Tomato Yellow Leaf Curl-

viruset har observerats på växterna

L 169/60

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

b)

där Bemisia tabaci Genn. veterligen finns

Officiellt uttalande, att

a) inte några symptom på Tomato Yellow Leaf Curl-viruset har observerats på växterna och att aa) växterna har sitt ursprung i områden som veterligen är fria från Bemisia tabaci Genn. eller bb) produktionsstället har befunnits vara fritt från Bemisia tabaci Genn. vid officiella kontroller som har utförts minst en gång i månaden under tre månaden före export eller b) inga symptom på Tomato Yellow Leaf Curl-viruset har observerats på produktionsstället och produktionsstället har underkastats lämplig behandling och övervakning i syfte at garantera frånvaron av Bemisia tabaci Genn.

46.

Växter för plantering, utom fröer, lökar, potatisknölar, blomster- Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

knölar eller jordstammar, med ursprung i länder där förekomst

som anges i bilaga III A 13 och i bilaga IV A I 25.5, 25.6, 32.1, 32.2,

av de relevanta skadegörarna har påvisats

32.3, 35.1, 35.2 44, 45 och 45.1 i tillämpliga fall

Relevanta skadegörare är

 Bean golden mosaic virus

Cowpea mild mottle virus

Lettuce infectious yellows virus

Pepper mild tigré virus

Squash leaf curl virus

andra virus som överförs av Bemisia tabaci Genn.

a)

Där förekomst av Bemisia tabaci Genn. (icke-europeiska popu-

officiellt uttalande att inga symptom på relevanta skadegörare har iaktta-

lationer) eller andra smittbärare av de relevanta skadegörarna

gits på växterna under deras avslutade växtperiod

inte har påvisats

b)

Där förekomst av Bemisia tabaci Genn. (icke-europeiska popu-

officiellt uttalande att inga symptom på relevanta skadegörare har iaktta-

lationer) eller andra smittbärare av de relevanta skadegörarna

gits på växterna under en tillräckligt lång period

har påvisats

och

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Bemisia tabaci Genn. och andra smittbärare av de relevanta skadegö-

rarna

eller

b) produktionsplatsen har befunnits vara fri från Bemisia tabaci Genn.

och andra smittbärare av de relevanta skadegörarna vid officiella

kontroller som har utförts vid lämpliga tidpunkter

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/61

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

c)

växterna har genomgått en lämplig behandling avsedd att utrota

Bemisia tabaci Genn.

47.

Fröer av Helianthus annuus L.

Officiellt uttalande att

a)

fröerna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

eller

b)

fröerna, utom de fröer som har producerats av sorter som är resist-

enta mot alla raser av Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

som förekommer på produktionsområdet, har genomgått lämplig

behandling mot Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

48.

Fröer av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.

Officiellt uttalande att fröerna har erhållits genom en lämplig syraextrak-

tionsmetod eller en likvärdig metod som är godkänd i enlighet med det

förfarande som fastställs i artikel 18

och

a)

antingen har fröerna sitt ursprung i områden där förekomst av Clavi-

bacter michiganensis spp. michiganensis (Smith) Davis et al., Xanthomo-

nas campestris pv. vesicatoria (Doidge) Dye och Potato spindle tuber

viroid inte har påvisats

eller

b)

inga symptom på sjukdomar orsakade av de skadegörarna har iaktta-

gits på växterna på produktionsplatsen under deras avslutade växtpe-

riod

eller

c)

fröerna har genomgått officiell undersökning av ett representativt

urval beträffande åtminstone dessa skadegörare och med användande

av lämpliga metoder och har i denna undersökning befunnits vara

fria från dessa skadegörare

49.1 Fröer av Medicago sativa L.

Officiellt uttalande att

a)

inga symptom på Ditylenchus dipsaci (Kühn) Filipjev har iakttagits på

produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade växtpe-

rioden och att Ditylenchus dipsaci (Kühn) Filipjev inte har upptäckts

vid laboratorieundersökning av ett representativt urval

eller

b)

gasning har skett före exporten

49.2 Fröer av Medicago sativa L. med ursprung i länder där förekomst

Utan att det påverkar de krav som tillämpas på växter

som

anges i

av Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et al. har påvisats

bilaga IV A I 49.1, officiellt uttalande att

a) förekomst av Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et

al. inte

har påvisats på brukningsenheten eller i dess omedelbara närhet

under de senaste tio åren antingen

b)

 hör grödan till en sort som har förklarats vara mycket resistent

mot Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et al.

eller

 hade grödan vid skörden ännu inte kommit in i sin fjärde avslu-

tade växtperiod från sådden och grödan hade gett endast en frö-

skörd tidigare

eller

L 169/62

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav överstiger inte innehållet av avfall, fastställt i enlighet med de bestämmelser som tillämpas för certifiering av utsäde som säljs inom gemenskapen inte 0,1 % av vikten c) inga symptom på Claviabactor michiganensis spp. insidiosus Davis et. al. har iakttagits på produktionsplatsen eller på någon intilliggande gröda av Medicago sativa L. under de senaste avslutade växtperioderna, eller, i tillämpliga fall, de två senaste växtperioderna d) grödan har odlats på mark där ingen tidigare gröda av Medicago sativa L. har odlats under de tre år som föregick sådden

50.

Fröer av Oryza sativa L.

Officiellt uttalande att a) fröerna har undersökts officiellt vid lämpliga nematologiska undersökningar och har befunnits vara fria från Aphelenchoides besseyi Christie eller b) fröerna har genomgått en lämplig behandling med varmt vatten eller annan lämplig behandling mot Aphelenchoides besseyi Christie

51.

Fröer av Phaseolus L.

Officiellt uttalande att a) fröerna har sitt ursprung i områden som är fria från Xanthomonas campestris pv. phaseoli (Smith) dye eller b) ett representativt urval av fröerna har undersökts och har vid undersökningen befunnits vara fritt från Xanthomonas campestris pv. phaseoli (Smith) Dye

52.

Fröer av Zea mays L.

Officiellt uttalande att a) fröerna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fritt från Erwinia stewartii (Smith) Dye eller b) ett representativt urval av fröerna har undersökts och har vid undersökningen befunnits vara fritt från Erwinia stewartii (Smith) Dye

53.

Utsäde av släktena Triticum Secale och X Triticosecale från Afgha- Officiellt uttalande om att utsädet har sitt ursprung i ett område där det nistan, Indien, Irak, Mexiko, Nepal, Pakistan och USA där Tilletia är känt att Tilletia indica Mitra inte förekommer. Namnet på området

indica Mitra har påträffats

skall anges som avses i artikel 7

54.

Spannmål av släktena Triticum, Secale och X Triticosecale från

Officiellt uttalande om

Afghanistan, Indien, Irak, Mexiko, Nepal, Pakistan och USA där

Tilletia indica Mitra har påträffats

i) att spannmålen antingen har sitt ursprung i ett område där det är

känt att Tilletia indica Mitra inte förekommer, varvid namnet på

området eller områdena skall anges i det sundhetsintyg som avses i

artikel 7, under rubriken ursprungsort,

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/63

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav ii) att inga symptom på Tilletia indica Mitra har iakttagits på växterna på produktionsplatsen under deras senaste avslutade vegetationsperiod, och att representativa prov av spannmålen tagits både vid skörd och före transport, att proven kontrollerats och befunnits fria från Tilletia indica Mitra, den senare skall anges i det sundhetsintyg som avses i artikel 7, i rubriken produktnamn, som testad och funnits vara fri fran Tilletia indica Mitra A v s n i t t I I VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL MED URSPRUNG INOM GEMENSKAPEN

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

1.

Trä av Castanea Mill.

a)

Officiellt uttalande att träet har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

eller

b)

träet är barkat

2.

Trä av Platanus L., inklusive trä som inte har kvar sin naturliga

a)

Officiellt uttalande att träet har sitt ursprung i områden som har

rundade yta

påvisats vara fria från Ceratocystis fimbriata f.sp. platani Walter

eller

b)

det skall framgå genom märkningen Kiln-dried, eller K.D. eller en

annan internationellt godkänd märkning på träet eller på dess

emballage i enlighet med gällande handelsbruk, att träet vid tidpunk-

ten för bearbetningen har torkats i torkugn efter ett lämpligt tids-/

temperaturschema så att vattenhalten är under 20% av torrsubstan-

sen

3.

Lös bark av Castanea Mill.

Officiellt uttalande att

a)

träet har sitt ursprung i området som har påvisats vara fria från

Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr bekannt

eller

b)

försändelsen har genomgått gasning eller annan lämplig behandling

mot Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

4.

Växter av Pinus L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att inga symptom på Scirrhia pini Funk et Parker har

iakttagits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

5.

Växter av Abies Mill., Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L., Pseudo- Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

tsuga Carr. och Tsuga Carr. för plantering, utom fröer

som anges i bilaga IV A II 4, i tillämpliga fall, officiellt uttalande att inga

symptom på Melampsora medusae Thümen har iakttagits på produktions-

platsen eller i dess omedelbara närhet efter ingången av den senaste

avslutade växtperioden

6.

Växter av Populus L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att inga symptom på Melampsora medusae Thümen

har iakttagits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

L 169/64

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

7.

Växter av Castanea Mill. och Quercus L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att

a)

träet har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr

eller

b)

inga symptom på Cryphonectria parasitica (Murrill) Barr har iakttagits

på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter ingången

av den senaste avslutade växtperioden

8.

Växter av Platanus L. för plantering utom fröer

Officiellt uttalande att

a)

träet har sitt ursprung i ett område som har påvisats vara fritt från

Ceratocystis fimbriata f.sp. platani Walter

eller

b)

inga symptom på Ceratocystis fimbriata f.sp. platani Walter har iaktta-

gits på produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

9.

Växter av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydo-

Officiellt uttalande att

nia Mill.,

Eriobotrya Lindl., Malus Mill.,

Mespilus L., Pyracantha

a)

växterna har sitt ursprung i zoner som har förklarats vara fria från

Roem., Pyrus L., Sorbus L. utom Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och

Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et

al. i enlighet med det förfarande

Stranvaesia Lindl. för plantering, utom fröer

som fastställs i artikel 18

eller

b)

de växter på produktionsfältet och i dess omedelbara närhet som

har visat symptom på Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al., har ren-

sats ut

10.

Växter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider

Officiellt uttalande att

av dessa, utom frukter och fröer

a)

växterna har sitt ursprung i områden som har konstaterats vara fria

från Spiroplasma citri Saglio et al., Phoma tracheiphila (Petri), Kancha-

veli och Gikashvili, Citrus vein enation woody gall och Citrus tris-

teza virus (europeiska stammar)

eller

b)

växterna härstammar från ett certifieringsprogram som kräver att de

härstammar i direkt led från material som har förvarats under lämp-

liga förhållanden och som har genomgått officiell undersökning i

varje enskilt fall med lämpliga indikatorer eller likvärdiga metoder

som har godkänts i enlighet med det förfarande som fastställs i arti-

kel 18, beträffande åtminstone Citrus vein enation woody gall, och

som hela tiden har odlats i ett insektsäkert växthus eller i en isolerad

bur, och på vilket inga symptom på Spiroplasma citri Saglio et al.,

Phoma tracheiphila Petri) Kanchaveli och Gikashvili, Citrus tristeza

virus (europeiska stammar) och Citrus vein enation woody gall har

iakttagits

eller

c)

växterna

 härstammar från ett certifieringsprogram som kräver att de här-

stammar i direkt led från material som har förvarats under

lämpliga förhållanden och som har genomgått officiell under-

sökning i varje enskilt fall med lämpliga indikatorer eller likvär-

diga metoder som har godkänts i enlighet med det förfarande

som fastställs i artikel 18, beträffande åtminstone Citrus vein

enation woody gall och Citrus tristeza virus (europeiska stam-

mar), och som vid denna undersökning har befunnits vara fritt

från Citrus tristeza virus (europeiska stammar, och som har cer-

tifierats vara fritt från åtminstone Citrus tristeza virus (europe-

iska stammar) vid officiell undersökning av varje enskilt fall

som utförs i enlighet med de metoder som nämns i denna

strecksats

och

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/65

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav har kontrollerats och inga symptom på Spiroplasma citri Saglio et al., Phoma tracheiphila (Petri) Kanchaveli och Gikashvili och på Citrus vein enation woody gall och Citrus tristeza virus har iakttagits efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

11.

Växter av Araceae, Marantaceae, Musaceae, Persea spp. och Strelit-

Officiellt uttalande att

ziaceae, rotade eller med vidhängande eller medföljande odlings-

substrat

a)

inga angrepp av Radopholus similis (Cobb) Thorne har iakttagits på

produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade växtpe-

rioden

eller

b)

jord och rötter från misstänkta växter har genomgått officiell nema-

tologisk undersökning efter ingången av den senaste avslutade växt-

perioden beträffande åtminstone Radopholus similis (Cobb) Thorne

och har vid denna undersökning befunnits vara fria från den skade-

göraren

12.

Växter av Fragaria L., Prunus L. och Rubus L. för plantering, utom

Officiellt uttalande att

fröer

a)

växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

relevanta skadegörare

eller

b)

inga symptom på sjukdomar orsakade av de relevanta skadegörarna

har iakttagits efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

Relevanta skadegörare

 på Fragaria L. är

 Phytophthora fragariae Hickman var fragariae

Arabis mosaic virus

Raspberry ringspot virus

Strawberry crinkle virus

 Strawberry latent ringspot virus

 Strawberry mild yellow edge virus

 Tomato black ring virus

 Xanthomonas fragariae Kennedy et King på Prunus L. är Apricot chlorotic leafroll mycoplasm Xanthomonas campestris pv. pruni (Smith) Dye på Prunus persica (L.) Batsch: Pseudomonas syringae pv. persicae (Prunier et al.) Young et al. på Rubus L. är Arabis mosaic virus Raspberry ringspot virus Strawberry latent ringspot virus Tomato black ring virus.

L 169/66

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

13.

Växter av Cydonia Mill. och Pyrus L. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

som anges i bilaga IV A II 9, officiellt uttalande att

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Moriasjuka MLO hos päron

eller

b)

de växter på produktionsplatsen och i dess omedelbara närhet som

har visat symptom som leder till misstanke om angrepp av Pear dic-

line mycoplasm har rensats ut från den platsen under de tre senaste

avslutade växtperioderna

14.

Växter av Fragaria L. för plantering, utom fröer

Utan att de påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

som anges i bilaga IV A II 12, officiellt uttalande att

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Aphelenchoides besseyi Christie

eller

b)

inga symptom på Aphelenchoides besseyi Christie har iakttagits på väx-

ter på produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade

växtperioden

eller

c) växterna, i fråga om växter i vävnadskultur, härstammar från växter

som uppfyller b i denna punkt eller har undersökts officiellt med

lämpliga nematologiska metoder och har befunnits vara fria från

Aphelenchoides besseyi Christie

15.

Växter av Malus Mill. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

som anges i bilaga IV A II 9, officiellt uttalande att

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisas vara fria från

Apple proliferation mycoplasm

eller

b)

aa) växterna, med undantag av den som har dragits upp från utsäde

 antingen är officiellt certifierade enligt ett certifieringspro-

gram som kräver att de härstammar i direkt led från mate-

rial som har förvarats under lämpliga förhållanden och

som har genomgått officiell undersökning med lämpliga

indikatorer eller likvärdiga metoder beträffande åtminstone

Apple proliferation mycoplasm, och som vid denna under-

sökning har befunnits vara fritt från den skadegöraren

eller

 härstammar i direkt led från material som förvarats under

lämpliga förhållanden och som under de senaste sex avslu-

tade växtperioderna minst en gång har genomgått officiell

undersökning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga

metoder beträffande åtminstone Apple proliferation myco-

plasm, och som vid denna undersökning har befunnits

vara fritt från den skadegöraren

bb) inga symptom på sjukdomar orsakade av Apple proliferation

mycoplasm har iakttagits på växter på produktionsplatsen eller

på mottagliga växter i dess omedelbara närhet efter ingången av

de senaste tre avslutade växtperioderna

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/67

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

16.

Växter av följande arter av Prunus L. för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

som anges i bilaga IV A II 12 officiellt uttalande att

 Prunus amygdalus Batsch

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Prunus armeniaca L.

Sjarka-virus,

 Prunus blireiana Andre

eller

Prunus brigantina Vill.

b) aa) växterna, med undantag av dem som har

dragits upp från

Prunus cerasifera Ehrh.

utsäde

Prunus cistena[REDACTED_EFTERNAMN]

 antingen är officiellt certifierade enligt ett certifieringspro-

gram som kräver att de härstammar i direkt led från mate-

rial som har förvarats under lämpliga förhållanden och

Prunus curdica Fenzl och Fritsch.

som har genomgått officiell undersökning med lämpliga

indikatorer eller likvärdiga metoder beträffande åtminstone

Prunus domestica spp. domestica L.

Sjarka-virus, och som vid denna undersökning har befun-

nits vara fritt från den skadegöraren

Prunus domestica spp. insititia (L.) C.K. Schneid

eller

Prunus domestica spp. italica (Borkh.) Hegi.

 härstammar i direkt led från material

som har förvarats

under lämpliga förhållanden och som under de senaste tre

Prunus glandulosa Thunb.

avslutade växtperioderna minst en gång har genomgått offi-

ciell undersökning med lämpliga indikatorer eller likvärdiga

Prunus holosericea Batal.

metoder beträffande åtminstone Sjarka-virus, och som vid

denna undersökning har befunnits vara fritt från den skade-

Prunus hortulana Bailey

göraren

eller

 Prunus japonica Thunb.

bb) inga symptom på sjukdomar orsakade av Sjarka-virus har

Prunus mandshurica (Maxim.) Koehne

iakttagits på växter på produktionsplatsen eller på mottagliga

växter i dess omedelbara närhet efter ingången av den senaste

Prunus maritima Marsh.

tre avslutade växtperioderna

Prunus mume Sieb. et Zucc.

cc) växter på växtplatsen som har visat symptom på sjukdom orsa-

kad av andra virus eller virusliknande patogen har rensats ut

Prunus nigra Ait.

Prunus persica (L.) Batsch

Prunus salicina L.

Prunus sibirica L.

Prunus simonii Carr.

Prunus spinosa L.

Prunus tomentosa Thunb.

Prunus triloba Lindl.

andra arter av Prunus L. som är mottagliga för 

Sjarka-virus

17.

Växter av Vitis L., utom frukter och fröer

Officiellt uttalande att inga symptom på Grapevine Flavescense dorée

MLO och Xylophilus ampelinus (Panagopoulos) Willems et al. har iaktta-

gits på moderplantorna på produktionsplatsen efter ingången av de

senaste två avslutade växtperioderna

L 169/68

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

18.1 Knölar av Solanum tuberosum L. för plantering

Officiellt uttalande att

a)

gemenskapens bestämmelser om bekämpning av Synchytrium endo-

bioticum (Schilbersky) Percival har följts

och

b)

antingen har knölarna sitt ursprung i ett område som har påvisats

vara fritt från Clavibacter michiganensis spp. sepedonicus (Spiekermann

et Kotthoff) Davis et al. eller också har gemenskapens bestämmelser

om bekämpning av Clavibacter michiganensis spp. sepedonicus (Spieck-

ermann et Kotthoff) Davis et al. följts

och

c) knölarna har sitt ursprung på ett fält som har påvisats vara fritt från

Globodera rostochiensis (Wollenweber) Behrens och Globodera pallida

(Stone) Behrens

och

d)

aa)

antingen härrör knölarna från områden som befunnits fria från

Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN]

eller

bb)

i områden där Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] befun-

nits förekomma, härrör knölarna från en produktionsplats som

befunnits fri från Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] eller

som räknas som fri från Pseudomonas solanacearum (Smith)
[REDACTED_EFTERNAMN], som en följd av tillämpningen av en lämplig metod för

att utrota Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN]

och

e)

rotknölarna antingen har sitt ursprung i områden där Meloidogyne

chitwoodi Golden et al. (samtliga populationer) samt Meloidogyne fallax

Karssen veterligen inte finns,

eller

i områden där Meloidogyne chitwoodi Golden et al. (samtliga popula-

tioner) samt Meloidogyne fallax Karssen veterligen finns

och rotknölarna antingen kommer från

en produktionsplats

som har befunnits vara fri från Meloidogyne chitwoodi Golden et

al. (samtliga populationer), samt Meloidogyne fallax Karssen, base-

rat på en årlig undersökning av värdväxter genom visuell

inspektion vid lämpliga tidpunkter både utvändigt och genom

att man efter skörden skär av rotknölarna från potatisväxter

som odlats på produktionsstället,

eller

rotknölarna efter skörden slumpmässigt har utvalts och under-

sökts med avseende på symptom genom en lämplig metod för

detta, eller provats i laboratorium liksom inspekterats visuellt

både utvändigt och genom att rotknölarna skurits av vid lämp-

liga tidpunkter och i samtliga fall vid tidpunkten för tillslutning

av förpackningar eller containrar före utsläppande på mark-

naden i enlighet med bestämmelserna om förslutning i rådets

direktiv 66/403/EEG, utan att några symptom på Meloidogyne

chitwoodi Golden et al. (samtliga populationer) samt Meloidogyne

fallax Karssen påträffats.

18.2 Knölar av Solanum tuberosum L. för plantering, utom knölar av de

Utan att det påverkar tillämpningen av de särskilda krav som tillämpas

sorter som är officiellt godkända i en eller flera medlemsstater i

på knölar som anges i bilaga IV A II 18.1, officiellt uttalande att knö-

enlighet med rådets direktiv 70/457/EEG av den 29 september

larna

1970 om den gemensamma sortlistan för arter av

 tillhör avancerade förädlingskloner, varvid ett

uttalande om detta

lantbruksväxter ( 1 )

skall anges på lämpligt sätt på det dokument som åtföljer knölarna i

fråga

( 1 ) EGT L 225, 12.10.1970, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/96/EG (EGT L 25, 1.2.1999, s. 27).

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/69

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

 har producerats inom gemenskapen

och

härstammar i direkt led från material som har förvarats under lämp-

liga förhållanden och som har genomgått officiell karantänskontroll

inom gemenskapen enligt lämpliga metoder och som vid kontrollen

har befunnits vara fritt från skadegörare

18.3 Växter av

stolon- eller

knölbildande arter av Solanum L. eller

a)

Växterna skall ha hållits i karantän och skall har befunnits vara fria

hybrider av dessa för plantering, utom de knölar av Solanum tube-

från skadegörare vid karantänskontroll

rosum L. som specifieras i bilaga IV A II 18.1 eller 18.2, och inte

heller material för bevarande av odlingar som lagras i genetiska

b) den karantänskontroll som avses i a skall

banker eller i samlingar med genetiskt material

aa)

övervakas av den berörda medlemsstatens officiella växtskydds-

myndighet och utföras av vetenskapligt utbildad personal från

den myndigheten eller från något annat godkänt organ

bb)

utföras på ett ställe som är lämpligt utrustat för att förvara ska-

degörare och bevara materialet inklusive indikatorväxterna så att

risken för spridning av skadegörare undanröjs

cc)

utföras på varje enhet av materialet

 genom visuell undersökning beträffande symptom orsakade

av skadegörare som görs med jämna mellanrum under

åtminstone en hel växtperiod med beaktande av materialtyp

och det utvecklingsstadium i undersökningsprogrammet

som det befinner sig på

 genom undersökning med lämpliga metoder, och skall med-

delas till den kommitté som avses i artikel 18

 i fråga om att potatismaterial åtminstone beträffande

 Andean potato latent virus

 Arracacha virus B. oca strain

 Potato black ringspot virus

 Potato spindle tuber viroid

Potato virus T

 Andean potato mottle virus

 vanliga potatisvirus A, M, S, V, X och Y (inklusive

Y o , Y n och Y c ) och leaf roll virus hos potatis

Clavibacter michiganensis spp. sepedonicus (Spieck-

ermann et Kotthoff) Davis et al.

 Pseudomonas solanaceanum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN]

 i fråga om fröer av potatis åtminstone beträffande de

virus och viroider som anges ovan

dd) genom lämplig undersökning av alla andra

symptom som

iakttas vid den visuella undersökningen för att identifiera de ska-

degörare som har orsakat symptomen

c) allt material som vid den undersökning som specificeras i b inte har

befunnits vara fritt från de skadegörare som specificeras i b skall

omedelbart destrueras eller genomgå förfaranden som undanröjer

skadegöraren eller skadegörarna

d)

varje organisation eller forskningsorgan som innehar detta material

skall underrätta sin medlemsstats officiella växtskyddsmyndighet om

det material som den/det innehar

L 169/70

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

18.4

Växter av stolon- eller knölbildande arter av Solanum L. eller

Varje organisation eller forskningsorgan som innehar detta material skall

hybrider av dessa för plantering, som lagras i genetiska banker

underrätta sin medlemsstats officiella växtskyddsmyndighet om det

eller i lagrade samlingar av genetiskt material

material som den/det innehar

18.5 Knölar av Solanum tuberosum L. utom de som anges i bilaga IV A

Ett registreringsnummer skall anbringas på emballaget eller, i fråga om

II 18.1, 18.2, 18.3 eller 18.4

oförpackad potatis i bulk, på det fordon som transporterar potatisen,

och utgöra bevis på att potatisen är odlad av en officiellt registrerad pro-

ducent, eller att den har sitt ursprung i officiellt registrerade gemen-

samma lager eller distributionscentraler som är belägna inom produk-

tionsområdet, och det skall ange att knölarna är fria från Pseudomonas

solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] och att

a)

gemenskapens bestämmelser om bekämpning av Synchytrium endo-

bioticum (Schilbersky) Percival

och

b)

i tillämpliga fall, gemenskapens bestämmelser om bekämpning av

Clavibacter michiganensis spp. sependonicus (Spieckermann et Kotthoff)

Davis et al. följs

18.6 Växter

av Solanaceae för plantering

utom fröer och inte heller

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

växter som anges i bilaga IV A II 18.4 eller 18.5

som anges i bilaga IV A II 18.1, 18.2 och 18.3 i tillämpliga fall, officiellt

uttalande att

a) växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Potato stolbur mycoplasm

eller

b)

inga symptom på Potato stolbur mycoplasm har iakttagits på pro-

duktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade växtperio-

den

18.7 Växter av Capsicum annuum L., Lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.,

Utan att det påverkar de bestämmelser som är tillämpliga på växterna

Musa L., Nicotiana L., och Solanum melongena L., avsedda för plan-

enligt bilaga IV A II 18.6, beroende på fallet, ett officiellt uttalande om

tering dock inte frukter och fröer

att

a)

växter som härrör från områden som har påvisats vara fria från

Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN],

eller

b)

inga symptom av Pseudomonas solanacearum (Smith)[REDACTED_EFTERNAMN] har obser-

verats på växterna på produktionsplatsen sedan början av den

senaste avslutade växtperioden

19.

Växter av Humulus lupulus L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att inga symptom på Verticillium albo-atrum Reinke

och Berthold samt Verticillium dahliae Klebahn har iakttagits på humle-

plantor på produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade

växtperioden

20.

Växter av Dendranthema (DC) Des Moul., Dianthus L. och

Officiellt uttalande att

Pelargonium l'Hérit, ex Ait. för plantering, utom fröer

a)

inga symptom på Heliothis armigera Hübner eller Spodoptera littoralis

(Boisd.) har iakttagits på humleplantor på produktionsplatsen efter

ingången av den senaste avslutade växtperioden

eller

b)

växterna har genomgått lämplig behandling för att skydda dem mot

de ovannämnda skadegörarna

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/71

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

21.1

Växter av Dendranthema (DC) Des Moul. för plantering, utom

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

fröer

som anges i bilaga IV A II 20, officiellt uttalande att

a)

växterna är av högst tredje generation och härstammar från material

som vid virologiska undersökningar har befunnits vara fritt från

Chyrsanthemum dvärgsjuka, eller härstammar i direkt led från mate-

rial som under blomningen har undergått en officiell kontroll av ett

representativt urval på 10 % av materialet som vid denna kontroll

har befunnits vara fritt från Chrysanthemum dvärgsjuka

b)

växterna eller sticklingarna kommer från platser

 som har kontollerats officiellt minst en gång per månad under

de tre månader som föregick avsändandet och på vilka inga

symptom på Puccinia horiana Hennings har iakttagits under den

perioden, och i vilkas närhet inga symptom på Puccinia horiana

Hennings har påvisats förekomma under de tre månader som

föregick saluförandet

eller

 försändelsen har genomgått en lämplig behandling mot Puccinia

horiana Hennings

c)

i fråga om orotade sticklingar har inga symptom på Didymella liguli-

cola (Baker, Dimock et Davis) v. Arx iakttagits vare sig på stickling-

arna eller på de växter som sticklingarna härstammar ifrån, eller att,

i fråga om rotade sticklingar, inga symptom på Didymella ligulicola

(Baker, Dimock et Davis) v. Arx har iakttagits vare sig på stickling-

arna eller på växtplatsen

21.2 Växter av Dianthus L.för plantering, utom fröer

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

anges i bilaga IV A II 20, officiellt uttalande att

växterna härstammar i direkt led från moderplantor som vid offici-

ellt godkända undersökningar, utförda minst en gång under de två

föregående åren, har befunnnits vara fria från Erwinia chrysanthemi

pv. dianthicola (Hellmers) Dickey, Pseudomonas caryophylli (Burkholder)

Starr et Burkholder och Phialophora cinerescens (Wollenw.) van Beyma

eller

inga symptom på ovannämnda skadegörare har iakttagits på väx-

terna

22.

Lökar av Tulipa L. och Narcissus L., utom lökar för vilka det av

Officiellt uttalande att inga symptom på Ditylenchus dipsaci (Kühn) Filip-

deras emballage eller på annat sätt skall framgå att de är avsedda

jev har iakttagits på växterna efter ingången av den senaste avslutade

för försäljning till slutliga konsumenter som inte bedriver yrkes-

växtperioden

mässig produktion av snittblommor

23.

Växter av Apium graveolens L., Argyranthemum spp., Aster spp.,

Utan att det påverkar tillämpningen av de krav som tillämpas på växter

Brassica spp., Capsicum annuum L., Cucumis spp., Dendranthema

som anges i bilaga IV A II 20, 21.1 och 21.2, i tillämpliga fall, officiellt

(DC) Des Moul., Dianthus L. och hybrider, Exacum spp., Gerbera

uttalande att

Cass., Gypsophila L., Lactuca spp., Leucanthemum L., Lupinus L.,

Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex. Farw., Solanum melongena

a)

växterna har sitt ursprung i ett område som har påvisats vara fritt

L., Spinacia L., Tanacetum L. och Verbena L. för plantering, utom

från Liriomyza bryoniae (Kaltenbach), Liriomyza huidobrensis (Blan-

fröer

chard) och Liriomyza trifolii (Burgess)

eller

b)

antingen har inga tecken på Liriomyza bryoniae (Kaltenbach), Lirio-

myza huidobrensis (Blanchard) eller Liriomyza trifolii (Burgess) iakttagits

vid officiell kontroll på produktionsplatsen som utförts minst en

gång per månad under de tre månader som föregick skörden

eller

L 169/72

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

c)

växterna har kontrollerats omedelbart före försäljningen och har

befunnits vara fria från tecken på de relevanta skadegörarna och har

genomgått lämplig behandling avsedd att utrota Liriomyza bryoniae

(Kaltenbach), Liriomyza buidobrensis (Blanchard) och Liriomyza trifolii

(Burgess)

24.

Växter med rötter, planterade eller avsedda för plantering, odlade

Det skall bevisas att produktionsplatsen har påvisats vara fri från Clavi-

på friland

bacter michiganensis spp. sepedonicus (Spieckermann et Kotthoff) Davis et

al., Globodera pallida (Stone) Behrens, Globodera rostochiensis (Wollenwe-

ber) Behrens och Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival

25.

Växter av Beta vulgaris L. för plantering, utom fröer

Officiellt uttalande att

a)

växterna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Beet leaf curl virus,

eller

b)

förekomst av Beet leaf curl virus inte har påvisats i produktions-

området, och inga symptom på Beet leaf curl virus har iattagits på

produktionsplatsen eller i dess omedelbara närhet eller ingången av

den senaste avslutade växtperioden

26.

Fröer av Helianthus annuus L.

Officiellt uttalande att

a)

fröerna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

eller

b)

fröerna, utom de fröer som har producerats av sorter som är resi-

stenta mot alla raser av Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

som förekommer på produktionsområdet, har genomgått lämplig

behandling mot Plasmopara halstedii (Farlow) Berl. et de Toni

26.1.

Plantor av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw. avsedda

Utan att det påverkar de villkor som eventuellt skall gälla för de växter

för utplantering, dock inte frön

som förtecknas i bilaga IV A II 18.6 och 23 officiellt bekräftelse att

a)

växterna har sitt ursprung i områden där Tomato Yellow Leaf Curl-

viruset veterligen inte förekommer

eller

b)

inga symptom på Tomato Yellow Leaf Curl-viruset har iakttagits på

växterna,

och

aa) växterna har sitt ursprung i områden där Bemisia

tabaci Genn.

veterligen inte förekommer

bb) produktionsplatsen har befunnits fri från Bemisia tabaci Genn.

vid officiella inspektioner som utförts minst en gång i månaden

under tre månader före export

eller

c)

inga symptom på Tomato Yellow Leaf Curl-viruset har iakttagits på

produktionsstället och produktionsstället har underkastats en lämplig

behandling och övervakning som syftar till att garantera frånvaron

av Bemisia tabaci Genn

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/73

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

27.

Fröer av Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw.

Officiellt uttalande att fröerna har erhållits genom en lämplig syraextrak-

tionsmetod eller en likvärdig metod som är godkänd i enlighet med det

förfarande som fastställs i artikel 18

och att

a) fröerna antingen har sitt ursprung i områden där förekomst av Clavi-

bacter michiganensis spp. michiganensis (Smith) Davis et al. eller Xant-

homonas campestris pv. vesicatoria (Doidge) Dye inte har påvisat

eller

b) inga symptom på sjukdomar orsakade av de skadegörarna har iaktta-

gits på växterna på produktionsplatsen under deras avslutade växtpe-

riod

eller

c) fröerna har genomgått officiell undersökning av ett

representativt

urval beträffande åtminstone dessa skadegörare och med användande

av lämpliga metoder och i denna undersökning har befunnits vara

från dessa skadegörare

28.1 Fröer av Medicago sativa L.

Officiellt uttalande att

a) inga symptom på Ditylenchus dipsaci (Kühn) Filipjev har iakttagits på

produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade växtpe-

rioden och att Ditylenchus dipsaci (Kühn) Filipje inte har upptäckts

vid laboratorieundersökning av ett representativt urval

eller

b) gasning har skett före försäljningen

28.2 Fröer av Medicago sativa L.

Utan att det påverkar de krav som tillämpas på växter som anges i

bilaga IV A II 28.1 officiellt uttalande att

a) fröerna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et al. ,

eller

b) förekomst av Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et al.

inte har påvisats på brukningsenheten eller i dess omedelbara

närhet under de senaste 10 åren,

och

 grödan hör till en sort som har förklarats vara mycket resi-

stent mot Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et al.,

eller

 grödan vid skörden ännu inte hade kommit in i sin fjärde

avslutade växtperiod från sådden och endast hade gett en

fröskörd tidigare,

eller

 innehållet av avfall, fastställt i enlighet med de bestämmelser

som tillämpas för certifiering av utsäde som säljs inom

gemenskapen, inte överstiger 0,1% av vikten

 inga symptom på Clavibacter michiganensis spp. insidiosus Davis et

al. har iakttagits på produktionsplatsen eller på någon intillig-

gande gröda av Medicago sativa L. under den senaste avslutade

växtperioden, eller, i tillämpliga fall, de två senaste växtperio-

derna

 grödan har såtts på ett fält där ingen gröda av Medicago sativa L.

har såtts under de tre år som föregår sådden

L 169/74

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och andra föremål

Särskilda krav

29.

Fröer av Phaseolus L.

Officiellt uttalande att

a)

fröerna har sitt ursprung i områden som har påvisats vara fria från

Xanthomonas campestris pv. phaseoli (Smith) Dye

eller

b)

ett representativt urval av fröerna har undersökts och har vid under-

sökningen befunnits vara fria från Xanthomonas campestris pv. pha-

seoli (Smith) Dye

30.1 Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider

Emballaget skall vara försett med ett lämpligt märke som anger

av dessa

ursprung

DEL B SÄRSKILDA KRAV SOM SKALL FASTSTÄLLAS AV ALLA MEDLEMSSTATER FÖR INFÖRSEL TILL OCH FÖRFLYTTNING INOM VISSA SKYDDANDE ZONER AV VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

1.

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK (*)

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall

a)

träet är barkat

eller

b)

officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Dendroctonus micans Kuge-

lan,

eller

c)

det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, KD eller en annan interna-

tionellt godkänd märkning på träet eller

på dess emballage i enlighet med gäl-

lande handelsbruk, att träet vid tidpunk-

ten för bearbetningen har torkats i tork-

ugn efter ett lämpligt tids-/temperatur-

schema så att vattenhalten är under 20 %

av torrsubstansen

2.

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och i bilaga IV B 1

a)

träet skall vara barkat

eller

b)

officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Ips dublicatus[REDACTED_EFTERNAMN],

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/75

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

c)

det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, K.D. eller en annan inter-

nationellt godkänd märkning på träet

eller på dess emballage i enlighet med

gällande handelsbruk, att träet vid tid-

punkten för bearbetningen har torkats i

torkugn efter ett lämpligt tids-/tempera-

turschema så att vattenhalten är under

20 % av torrsubstansen

3.

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och bilaga IV B 1, 2 och 3

a)

träet skall vara barkat

eller

b)

officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Ips typographus Heer

eller

c)

det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, K.D. eller en annan inter-

nationellt godkänd märkning på träet

eller på dess emballage i enlighet med

gällande handelsbruk, att träet vid tid-

punkten för bearbetningen har torkats i

torkugn efter ett lämpligt tids-/tempera-

turschema så att vattenhalten är under

20 % av torrsubstansen

4.

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, F (Korsika), IRL, UK

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och bilaga IV B 1, 2 och 3

a)

träet skall vara barkat

eller

b)

officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Ips amitinus Eichhof

eller

c)

det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, K.D. eller en annan inter-

nationellt godkänd märkning på träet

eller på dess emballage i enlighet med

gällande handelsbruk, att träet vid tid-

punkten för bearbetningen har torkats i

torkugn eller ett lämpligt tids-/tempera-

turschema så att vattenhalten är under

20 % av torrsubstansen

L 169/76

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

5.

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK (Nordirland, Isle of Man)

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och bilaga IV B 1, 2, 3 och 4

a)

träet skall vara barkat

eller

b)

offiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Ips cembrae Heer

eller

c)

det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, K.D. eller en annan inter-

nationellt godkänd märkning på träet

eller på dess emballage i enlighet med

gällande handelsbruk, att träet vid tid-

punkten för bearbetningen har torkats i

torkugn efter ett lämpligt tids-/tempera-

turschema så att vattenhalten är under

20 % av torrsubstansen

6.

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man)

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och bilaga IV B 1, 2, 3, 4 och

5

a)

träet skall vara barkat

eller

b)

officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Ips sexdentatus Börner

eller

c)

det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, K.D. eller en annan inter-

nationellt godkänd märkning på träet

eller på dess emballage i enlighet med

gällande handelsbruk, att träet vid tid-

punkten för bearbetningen har torkats i

torkugn efter ett lämpliga tids-/tempera-

turschema så att vattenhalten är under

20 % av torrsubstansen

6.1

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jersey)

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och bilaga IV B 1, 2, 3, 4, 5

och 6

a)

träet skall vara barkat

eller

b)

officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Pissodes spp. (europeiska)

eller

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/77

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

c) det skall framgå genom märkningen

Kiln-dried, K.D. eller en annan inter-

nationellt godkänd märkning på träet

eller på dess emballage i enlighet med

gällande handelsbruk, att träet vid tid-

punkten för bearbetningen har torkats i

torkugn efter ett lämpligt tids-/tempera-

turschema så att vattenhalten är under

20 % av torrsubstansen

6.2

Trä av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

F (Korsika)

krav som tillämpas på trä som anges i bilaga

IV A I 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 och 7, i till-

lämpliga fall, och bilaga IV B 4

a) träet skall vara barkat

eller

b) officiellt uttalande att träet har sitt

ursprung i områden som har påvisats

vara fria från Matsucoccus feytaudi Duc.

7.

Plantor av Abies Mill. Larix Mill., Picea

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (*)

A. Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr.,

bestämmelser som tillämpas på växter som

med en höjd av mer än 3 m, dock inte

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

frukt och fröer

9 och 10, samt bilaga IV A II 4 och 5, i till-

lämpliga fall, officiellt uttalande att produk-

tionsplatsen är fri från Dendroctonus micans

Kugelan

8.

Plantor av Abies Mill. Larix Mill., Picea

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK

A. Dietr. och Pinus L., med en höjd av

bestämmelser som tillämpas på växter som

mer än 3 m, dock inte frukt och fröer

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

9 och 10, bilaga IV A II 4 och 5 samt bilaga

IV B 7, i tillämpliga fall, officiellt uttalande

att produktionsplatsen är fri från Ips duplica-

tus[REDACTED_EFTERNAMN]

9.

Plantor av Abies Mill. Larix Mill., Picea

Utan att de påverkar tillämpningen av de

IRL, UK

A. Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr.,

bestämmelser som tillämpas på växter som

med en höjd av mer än 3 m, dock inte

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

frukt och fröer

9 och 10, bilaga IV A II 4 och 5 samt bilaga

IV B 7 och 8, i tillämpliga fall, officiellt utta-

lande att produktionsplatsen är fri från Ips

typographus Heer

10.

Plantor av Abies Mill. Larix Mill., Picea

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, F (Korsika), IRL, UK

A. Dietr. och Pinus L., med en höjd av

bestämmelser som tillämpas på växter som

mer än 3 m, dock inte frukt och fröer

anges i bilaga III A I, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

9 och 10, bilaga IV A II 4 och 5 samt bilaga

IV B 7, 8 och 9, i tillämpliga fall, officiellt

uttalande att produktionsplatsen är fri från

Ips amitinus Eichhof

L 169/78

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

11.

Plantor av Abies Mill. Larix Mill., Picea

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK (Nordirland, Isle of Man)

A. Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr.,

bestämmelser som tillämpas på växter som

med en höjd av mer än 3 m, dock inte

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

frukt och fröer

9 och 10, bilaga IV A II 4 och 5 samt bilaga

IV B 7, 8, 9 och 10, tillämpliga fall, officiellt

uttalande att produktionsplatsen är fri från

Ips cembrae Heer

12.

Växter av Abies Mill. Larix Mill., Picea A.

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man)

Dietr. och Pinus L., med en höjd av mer

bestämmelser som tillämpas på växter som

än 3 m, dock inte frukt och fröer

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

9 och 10, bilaga IV A II 4 och 5 samt bilaga

IV B 7, 8, 9, 10 och 11, i tillämpliga fall,

officiellt uttalande att produktionsplatsen är

fri från Ips sexdentatus Börner

13.

Plantor av Abies Mill. Larix Mill., Picea

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jersey)

A. Dietr. och Pinus L., dock inte frukt

bestämmelser som tillämpas på växter som

och fröer

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2,

9 och 10, bilaga IV A II 4 och 5 samt bilaga

IV B 7, 8, 9, 10, 11 och 12, i tillämpliga fall,

officiellt uttalande att produktionsplatsen är

fri från Pissodes spp. (europeiska)

14.1 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK (*)

förbud som tillämpas på bark som anges i

bilaga III A 4, officiellt uttalande att försän-

delsen

a) har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b) har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Dendroctonus

micans Kugelan

14.2 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, F (Korsika), IRL, UK

förbud som tillämpas på bark som anges i

bilaga III A 4 och bilaga IV B 14.1, officiellt

uttalande att försändelsen

a) har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b) har sit ursprung i områden som har

påvisas vara fria från Ips amitinus Eichhof

14.3 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK (Nordirland, Isle of Man)

förbud som tillämpas på bark som anges i

bilaga III A 4 och i bilaga IV B 14.1 och

14.2, officiellt uttalande att försändelsen

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/79

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

a)

har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b) har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Ips cembrae Heer

14.4 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK

förbud som tillämpas på bark som anges i

bilaga III A 4 och i bilaga IV B 14.1, 14.2

och 14.3, officiellt uttalande att försändelsen

a)

har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b)

har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Ips duplicatus
[REDACTED_EFTERNAMN]

14.5 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man)

förbud som tillämpas på bark som anges i

bilaga III A 4 och i bilaga IV B 14.1, 14.2,

14.3 och 14.4, officiellt uttalande att försän-

delsen

a)

har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b)

har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Ips sexdentatus

Börner

14.6 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK

förbud som tillämpas på bark som anges i

bilaga III A 4 och i bilaga IV B 14.1, 14.2,

14.3, 14.4 och 14.5, officiellt uttalande att

försändelsen

a)

har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b)

har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Ips typographus

Heer

14.7 Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

F (Korsika)

bestämmelser som tillämpas på bark som

anges i bilaga III A 4 och bilaga IV B 14.2,

officiellt uttalande att försändelsen

a)

har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b)

har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Matsucoccus feytaudi

Duc.

L 169/80

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

14.8

Lös bark av barrträd (Coniferales)

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jersey)

bestämmelser som tillämpas på bark som

anges i bilaga III A 4 och i bilaga IV B 14.1,

14.2, 14.3, 14.4, 14.5 och 14.6, officiellt

uttalande att försändelsen

a) har genomgått gasning eller annan lämp-

lig behandling mot barkborrar

eller

b) har sitt ursprung i områden som har

påvisats vara fria från Pissodes spp. (euro-

peiska)

15.

Växter av Larix Mill. för plantering,

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jersey)

utom fröer

bestämmelser som tillämpas på växter som

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2

och 10, bilaga IV A II 5 samt i bilaga IV B

7, 8, 9, 10, 11, 12 och 13, officiellt utta-

lande att växterna har producerats i plant-

skolor och att produktionsplatsen är fri från

Cephalcia lariciphila (Klug.)

16.

Växter av Pinus L., Picea A. Dietr., Larix

Utan att det påverkar tillämpningen av de

IRL, UK (Nordirland)

Mill., Abies Mill. och Pseudotsuga Carr.

bestämmelser som tillämpas på växter som

för plantering, utom fröer

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2

och 9, bilaga IV A II 4 samt i bilaga IV B 7,

8, 9, 10, 11, 12, 13 och 15, i tillämpliga

fall, officiellt uttalande att växterna har pro-

ducerats i plantskolor och att produktions-

platsen är fri från Gremmeniella abietina (Lag.)

Morelet

17.

Växter av Pinus L. för plantering, utom

Utan att det påverkar tillämpningen av de

E (Ibiza)

fröer

bestämmelser som tillämpas på växter som

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2

och 9, bilaga IV A II 4 samt i bilaga IV B 7,

8, 9, 10, 11, 12, 13 och 16, officiellt utta-

lande att växterna har producerats i plant-

skolor och att produktionsplatsen och

omgivningen i dess omedelbara närhet är

fria från Thaumetopoea pityocampa (Den. et

Schiff.)

18.

Växter av Picea A. Dietr., för plantering,

Utan att det påverkar tillämpningen av de

EL, IRL, UK (Nordirland, Isle of Man och Jer-

utom fröer

bestämmelser som tillämpas på växter som

sey)

anges i bilaga III A 1, bilaga IV A I 8.1, 8.2

och 10, bilaga IV A II 5 samt i bilaga IV B

7, 8, 9, 10, 11, 12, 13 och 16, officiellt

uttalande att växterna har producerats i

plantskolor och att produktionsplatsen är fri

från Gilpinia hercyniae (Hartig)

19.

Växter av Eucalyptus l'Herit, utom frukter

Offciellt uttalande att

EL, P

och fröer

a) växterna är fria från jord och har

genomgått behandling mot Gonipterus

scutellatus Gyll.

eller

b) växterna har sitt ursprung i områden

som har påvisats vara fria från Gonipterus

scutellatus Gyll.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/81

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

20.1 Knölar av Solanum tuberosum L. för plan-

Utan att det påverkar tillämpningen av de

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

tering

bestämmelser som tillämpas på växter som

anges i bilaga III A 10 och 11, bilaga IV A I

25.1, 25.2, 25.3, 25.4, 25.5 och 25.6, bilaga

IV A II 18.1, 18.2, 18.3, 18.4 och 18.6, offi-

ciellt uttalande att knölarna

a) har odlats i ett område där förekomst av

Beet necrotic yellow vain virus BNYVV)

har påvisats

eller

b) har odlats på mark eller i odlingssubstrat

bestående av jord som har påvisats vara

fria från BNYVV, eller har undersökts

officiellt med lämpliga metoder och har

befunnits vara fria från BNYVV

eller

c) har tvättats rena från jord

20.2

Knölar av Solanum tuberosum L., utom

Försändelsen eller partiet skall inte innehålla

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

de som anges i bilaga IV B 20.1 och

mer än 1 % jord av vikten

inte heller de som är avsedda för stär-

kelseproduktionen på platser med god-

kända anläggningar för avfallshantering

20.3 Knölar av Solanum tuberosum L.

Utan att det påverkar tillämpningen av kra-

FI

ven i bilaga IV A II 18.1, 18.2 och 18.5,

officiell förklaring att de bestämmelser om

Globodera pallida (Stone) Behrens och Globo-

dera rostochiensis (Wollenweber) Behrens följs

som står i överensstämmelse med bestäm-

melserna i rådets direktiv 69/465/EEG av

den 8 december 1969 om bekämpning av

potatiscystnematod ( 1 )

21.

Växter och levande pollen för polline-

Utan att det påverkar tillämpningen av de

E, F (Champagne-Ardennes, Alsace utom Bas-

ring av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster

förbud som tillämpas på växter som anges i

Rhin Lorraine, Franche-Comté, Rhône-Alpes

Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobot-

bilaga III A 9 och 18 samt i bilaga III B 1, i

 utom Rhôhne Bourgogne, Auvergne 

rya Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Pyra-

tillämpliga fall, officiellt uttalande att

utom Puy-de-Dôme Provence-Alpes, Côte

cantha Roem., Pyrus L., Sorbus L. utom

d'Azur, Korsika, Languedoc-Roussillon), IRL, I,

Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och Stran-

a) Växter med ursprung i skyddsområdena

P, UK (Nordirland, Isle of Man och Kanalöarna)

vaesia Lindl., utom frukter och fröer

A, FI

E, F (Champagne-Ardennes, Alsace 

lutom departementet Bas-Rhin Lorrai-

ne, Franche-Comté, Rhône-Alpes utom

departementet Rhône Bourgogne,

Auvergne utom departementet Puy de

Dome Provence-Alpes-Côtes d'Azur,

Korsika Languedoc-Roussilon), IRL, I, P,

UK (N-IRL, Isle of Man och Kanalöarna),

A, FI

eller

( 1 ) EGT L 323, 24.12.1969, s. 3.

L 169/82

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

b)

växterna har producerats eller, i de fall då de har flyttats till en buffertzon, under en period på minst ett år förvarats på ett fält

aa)

som är beläget i en officiellt avgrän-

sad buffertzon som täcker minst 50 km 2 , dvs. ett område där värdeväxterna genomgår ett officiellt godkänt och övervakat bekämpningsprogram avsett att minimera risken för att Erwinia amylovora (Burr.) Winsl. et al. sprids från de växter som odlas där

bb)

som före ingången av den senaste avslutade växtperioden har godkänts officiellt för odling av växter i enlighet med de krav som fastställs i denna punkt

cc)

som, i likhet med de andra delarna av buffertzonen, har befunnits vara fritt från Erwinia amylovora

(Burr.) Winsl. et al. efter ingången av den senaste avslutade växtperioden

vid åtminstone två officiella kontroller av fältet, och av den omgivande zonen på en radie av åtminstone 250 m, dvs. en gång under juli/augusti och en gång under september/oktober

och

vid officiella stickprovskontroller som har gjorts i den omgivande zonen inom en radie på åtminstone 1 km, åtminstone en gång under juli till oktober, på utvalda lämpliga platser, särskilt där det finns lämpliga indikatorväxter

och

vid officiella undersökningar som utförts på officiellt tagna stickprov från växter som visar symptom på Erwinia amylovora

(Burr.) Winsl. et al. på fältet eller i andra delar av buffertzonen i enlighet med en lämplig metod för laboratorieundersökning och

dd)

från vilket, liksom från de andra

delarna av buffertzonen, inga värdväxter som visat symptom på Erwinia amylovora har förflyttats utan en föregående officiell kontroll eller ett officiellt godkännande

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/83

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

22.

Växter av Allium porrum L., Apium L.,

Försändelsen eller partiet skall inte innehålla

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

Beta L., Brassica napus L., Brassica rapa L.,

mer än 1 % jord av vikten

Daucus L., utom växter för plantering

23.

Växter av Beta vulgaris L. för plantering,

a)

Utan att det påverkar tillämpningen av

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

utom fröer

de krav som tillämpas på växter som

anges i bilaga IV A I 35.1 och 35.2,

bilaga IV A II 25 samt bilaga IV B 22,

officiellt uttalande att växterna

aa)

har

undersökts

officiellt

i

varje

enskilt fall och befunnits vara fria

från Beet necrotic yellow vein virus

(BNYVV)

eller

bb) har dragits upp från fröer som upp-

fyller kraven i bilaga IV B 27.1 och

27.2

och

har odlats

i

områden

där det

har påvisats att Beet necrotic

yellow vein virus (BNYVV) inte

förekommer

eller

 har odlats på mark eller i

odlingssubstrat som har under-

sökts

officiellt

med

lämpliga

metoder och har befunnits vara

fria från BNYVV

och

 har genomgått provtagning och

proverna

har

undersökts

och

befunnits vara fria från BNYVV

b)

den organisation eller det forsknings-

organ som innehar materialet skall

underrätta sin

medlemsstats

officiella

växtskyddsmyndighet

om

det

material

som den/det innehar

24.

Växter av Begonia I., avsedda för plante-

Officiellt uttalande att

DK, IRL, P (Entre Douro e Minho, Trás-os-

ring, dock inte frön, rotknölar, och jord-

Montes, Beira Litoral, Beira Interior, Ribatejo e

stammar, och växter av Euphorbia pul-

a)

växterna har sitt ursprung i ett

område

Oeste, Alentejo, Madeira och Azorerna), UK, S,

cherrima Willd, avsedda för plantering,

som har påvisats vara fritt från Bemisia

FI

dock inte frön, och dock inte sådana

tabaci Genn.

där det skall framgå av förpackningen,

deras blomsterutveckling eller på annat

eller

sätt, att de är avsedda för försäljning till

slutkonsumenter

som inte odlar växter

b)

inga tecken på Bemisia

tabaci Genn. har

yrkesmässigt

iakttagits på växter på produktionsplat-

sen vid officiell kontroll utförd minst en

gång per månad under de tre månader

som föregick försäljningen

eller

c)

växterna

omedelbart

före

försäljningen

har

genomgått

lämplig

behandling

avsedd att utrota Bemisia tabaci Genn.

och har kontrollerats och befunnits vara

fria från tecken på sådana levande ska-

degörare

L 169/84

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

25.1 Växter av Beta vulgaris L. för djurfoder

Officiellt uttalande att försändelsen med väx-

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

ter antingen har

a)

värmebehandlats för

att

undanröja

angrepp av Beet necrotic yellow vein

virus

eller

b)

bearbetats för att avlägsna jord och sido-

rötter och för att växterna skall vissna

25.2 Växter

av Beta vulgaris L. för industriell

Officiellt uttalande att växterna är avsedda

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

bearbetning

för industriell bearbetning och har levererats

till bearbetningsföretag med lämplig och

kontrollerad avfallshantering så att spridning

av BNYVV förhindras och att de transpor-

teras på ett sådant sätt att det säkerställs att

ingen risk för spridning av skadegöraren

föreligger

26.

Jord och osteriliserade restprodukter

Officiellt uttalande att jorden eller restpro-

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

från betor

dukterna har behandlats för att undanröja

angrepp av Beet necrotic yellow vein virus

27.1

Utsäde från socker- och foderbetor av

Utan att det påverkar bestämmelserna i

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

arten Beta vulgaris L.

rådets direktiv 66/400/EEG av den 14 juni

1966 om saluföring av betutsäde ( 1 ), ett offi-

ciellt uttalande att

a)

utsädet ur kategorierna basutsäde och

certifikatsutsäde uppfyller de krav som

fastställs i bilaga I B 3 i tillämpliga fall

66/400/EEG, eller

b)

när det gäller ännu inte slutligt certifie-

rat utsäde att utsädet

 uppfyller de krav som fastställts i

artikel 15.2 i direktiv 66/400/EEG

och

 är avsett för behandling som uppfyl-

ler de krav som fastställs i bilaga I B

till direktiv 66/400/EEG och levere-

ras till ett processföretag som har en

officiellt

godkänd

kontrollerad

avfallshantering, som

ska

förhindra

spridningen av beet necrotic yellow

vein virus (BNYVV), eller

c)

utsädet har framställts från en skörd som

kommer från ett området där BNYVV

inte befunnits förekomma

( 1 ) EGT L 125, 11.7.1966, s. 2290/66. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/96/EG (EGT L 25, 1.2.1999, s. 27).

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/85

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

27.2 Grönsaksutsäde av arten Beta vulgaris L.

Utan att det påverkar bestämmelserna i

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

rådets direktiv 70/458/EEG av den 29 sep-

tember 1970 om saluföring av utsäde av

köksväxter ( 1 ), i tillämpliga fall, ett officiellt

uttalande om att

a)

viktprocenten avfall i det behandlade

utsädet inte överstiger 0,5 %. När det gäl-

ler pelleterat utsäde skall det kravet var

uppfyllt före pelleteringen

eller

b)

i fråga om obehandlat utsäde, skall utsä-

det

 vara officiellt förpackat på ett sådant

sätt att det inte finns någon risk för

spridning av (BNYVV)

och

 vara avsett för behandling enligt de

villkor som fastställs i a samt levere-

ras till en processindustri med en

officiellt

godkänd

kontrollerad

avfallshantering, för att hindra sprid-

ningen av beet necrotic yellow vein

viruset (BNYVV)

eller

c)

utsädet har framställts ur en skörd som

kommer från ett område som befunnits

fritt från BNYVV

28.

Fröer av Gossypium spp.

Officiellt uttalande att

EL

a)

fröerna har behandlats med syra för att avlägsna bomullshåren

b)

inga symptom på Glomerella gossypii

Edgerton har iakttagits på produktionsplatsen efter ingången av den senaste avslutade växtperioden och att ett representativt urval har undersökts och har i undersökningar befunnits vara fria från Glomerella gossypii Edgerton

28.1

Fröer av Gossypium spp.

Officiellt uttalande om att fröna har blivit

EL, E (Andalusien, Katalonien, Estremadura,

syrabehandlade

Murcia, Valencia)

29.

Fröer av Mangifera spp.

Officiellt uttalande att fröerna har sitt

E (Granada och Malaga), P (Alentejo, Algarve

ursprung i områden som har påvisats vara

och Madeira)

fria från Sternochetus mangiferae Fabricius

30.

Begagnade jordbruksmaskiner

Maskinerna skall vara rengjorda och fria från

DK, F (Bretagne), FI, IRL, P (Azorerna), S, UK

jord och växtrester

( 1 ) EGT L 225, 12.10.1970, s. 7. Direktivet senast ändrat genom direktiv 98/96/EG.

L 169/86

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Växter, växtprodukter och

Särskilda krav

Skyddad(e) zon(er)

andra föremål

31.

Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle,

Utan att det påverkar de krav som tillämpas

EL, F (Korsika), I, P

Poncirus Raf. och deras hybrider med

på frukten i bilaga IV A II (30.1):

ursprung i E och F (utom Korsika)

a)

frukten skall vara fri från stjälkar och blad eller

b)

i de fall frukterna har stjälkar och blad skall de åtföljas av ett officiellt meddelande som anger att frukten är packad i stängda behållare som är officiellt förseglade och som skall förbli föreseglade under transporter genom ett område som är skyddat vad avser dessa frukter och skall bära ett speciellt kännetecken som skall återges på passet så att det är möjligt att identifiera försändelsen

(*)

(Skottland, Nordirland, Jersey, England: följande grevskap: Bedfordshire, Berkshire, Buckinghamshire, Cambridgeshire, Cleveland, Cornwall, Cumbria, Devon, Dorset, Durham, East Sussex, Essex, Greater London, Hampshire, Hertfordshire, Humberside, Kent, Lincolnshire, Norfolk, Northamptonshire, Northumberland, Nottinghamshire, Oxfordshire, Somerset, South Yorkshire, Suffolk, Surrey, Tyne and Wear, West Sussex, West Yorkshire, Isle of Wight, Isle of Man, Isles of Scilly och följande grevskapsdelar: Avon: den del av grevskapet som ligger söder om motorväg M4; Cheshire: den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park; Derbyshire: den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park och den del av grevskapet som ligger norr om väg A52 (T) till Derby och den del av grevskapet som ligger norr om väg A6 (T); Gloucestershire: den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way 

Roman-vägen; Greater Manchester; den del av grevskapet som ligger öster om den västra gränsen av Peak District National Park; Leicestershire: den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way Roman-vägen och den del av grevskapet som ligger öster om väg B4114 och den del av grevskapet som ligger öster om motorväg M1; North Yorkshire: hela grevskapet förutom den del som omfattar distriktet Craven; Staffordshire: den del av grevskapet som ligger öster om väg A52 (T) samt den del av grevskapet som ligger öster om väg A53; Warwickshire: den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way Roman-vägen; Wiltshire: den del av grevskapet som ligger söder om motorväg M4, fram till korsningen av motorväg M4 och Fosse Way Roman-vägen, och den del av grevskapet som ligger öster om Fosse Way Roman-vägen.)

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/87

BILAGA V VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL SOM MÅSTE GENOMGÅ EN VÄXTSKYDDSKONTROLL PÅ PRODUKTIONSPLATSEN OM DE HAR SITT URSPRUNG I GEMENSKAPEN, INNAN DE FLYTTAS INOM GEMENSKAPEN, ELLER I URSPRUNGS- ELLER AVSÄNDARLANDET OM DE HAR SITT URSPRUNG UTANFÖR GEMENSKAPEN, INNAN DE FÅR FÖRAS IN I GEMENSKAPEN DEL A VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL MED URSPRUNG I GEMENSKAPEN

I.

Växter, växtprodukter och andra föremål som är potentiella bärare av skadegörare som är relevanta för hela gemenskapen och som skall åtföljas av ett växtpass

1.

Växter och växtprodukter

1.1

Växter av släktena Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobotrya Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Prunus L., med undantag av Prunus laurocerasus L. och Prunus lusitanica L., Pyracantha Roem.,

Pyrus L., Sorbus L., dock inte Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers., och Stranvaesia Lindl., avsedda för plantering, dock inte fröer

1.2

Växter av Beta vulgaris L. och Humulus lupulus L., avsedda för plantering, dock inte fröer

1.3

Växter av Solanum L. som bildar stoloner och knölar samt hybrider av dessa, avsedda för plantering

1.4

Växter av Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och hybrider av dessa samt Vitis L., dock inte frukter och fröer

1.5

Utan att det påverkar tillämpningen av 1.6, växter av Citrus L. och hybrider av dessa, dock inte frukter och fröer

1.6

Frukter av Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och deras hybrider med stjälkar och blad

1.7

Trä i enlighet med artikel 2.2 första stycket, om det

a)

helt eller delvis har erhållits från släktena

Castanea Mill, utom avbarkat trä

Platanus L., även trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta, och

b)

motsvarar en av följande beskrivningar som är fastställda i del 2 av bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (

1 ):

KN-nummer

Varuslag 4401 10 00 Brännved i form av stockar, kubbar, vedträn, kvistar, risknippen e.d. 4401 22 00 Trä i form av flis eller spån

ex 4401 30

Träavfall, inte agglomererat till vedträn, briketter, pelletar eller liknande former ( 1 ) EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2626/1999 (EGT L 321, 14.12.1999. s.3).

L 169/88

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

KN-nummer

Varuslag

4403 99

Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två

eller fyra sidor:

 Annat än målat, betsat eller behandlat med kreosot eller annat konserve-

ringsmedel

 Annat än av barrträ, ek (Quercus spp.) eller bok (Fagus spp.)

ex 4404 20 00

Kluvna störar: pålar och störar av trä, spetsade men inte sågade i längdrikt-

ningen:

 Annat än av barrträ

4406 10 00

Järnvägs- och spårvägssliprar av trä:

 Oimpregnerade

ex 4407 99

Virke, sågat eller kluvet i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, inte hyv-

lat, slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm, särskilt bjälkar,

plankor, barkkantat timmer, bräder, ribbor:

 Annat än av barrträ, tropiska träslag, ek (Quercus spp.) eller bok (Fagus spp.)

1.8

Lös bark av Castanea Mill.

2.

Växter, växtprodukter och andra föremål som producerats av producenter som har tillstånd att producera och sälja till personer som bedriver förvärvsmässig växtproduktion, dock inte sådana växter, växtprodukter och andra föremål som är förberedda för försäljning till konsumenten, och för vilka medlemsstaternas ansvariga officiella organ garanterar att produktionen är klart åtskild från produktionen av andra produkter.

2.1

Växter för plantering dock inte fröer, från släktena Abies Mill., Apium graveolens L., Argyranthemum spp., Aster spp., Brassica spp., Castanea Mill., Cucumis spp., Dendranthema (DC) Des Moul, Dianthus L. och hybriderna Exacum spp., Fragaria L., Gerbera Cass., Gypsophila L., alla sorter av New 

Guinea-hybrider av Impatiens L., Lactuca spp., Larix Mill., Leucanthemum L., Lupinus L., Pelargonium l'Hérit. ex Ait., Picea A. Dietr., Pinus L., Platanus L., Populus L., Prunus laurocerasus L., Prunus lusitanica L., Pseudotsuga Carr., Quercus L., Rubus L., Spinacia L., Tanacetum L., Tsuga Carr. och Verbena L.

2.2

Växter av Solanaceae, andra än dem som avses i punkt 1.3, för plantering, dock inte fröer

2.3

Växter av Araceae, Marantaceae, Musaceae, Persea spp. och Strelitziaceae, rotade eller med fastsittande eller åtföljande växtmedium.

2.4

Fröer och lökar av Allium ascalonicum L., Allium cepa L. och Allium schoenoprasum L. avsedda för plantering och växter av Allium porrum L. avsedda för plantering

3.

Lökar och knölar av Camassia Lindl., Chionodoxa Boiss., Crocus flavus Weston Golden Yellow, Galantus L., Galtonia candicans (Baker) Decne, Miniatyrsorter och hybrider av släktet Gladiolus Tourn. ex L., såsom Gladiolus callianthus Marais, Gladiolus colvillei Sweet, Gladiolus nanus hort., Gladiolus ramosus hort. och Gladiolus tubergenii hort., Hyacinthus L., Iris L., Ismene Herbert, Muscari Miller, Narcissus L., Orinthogalum L., Puschkinia

Adams, Scilla L. Tigridia Juss. och Tulipa L., för plantering, som producerats av producenter som har tillstånd att producera och sälja till personer som bedriver förvärvsmässig växtproduktion, dock inte sådana växter, växtprodukter och andra föremål som är förberedda för försäljning till konsumenten, och för vilka medlemsstaternas ansvariga officiella organ garanterar att produktionen är klart åtskild från produktionen av andra produkter.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/89

II.

Växter, växtprodukter och andra föremål är potentiella bärare av skadegörare som är relevanta för vissa skyddade zoner och som skall åtföljas av ett växtpass som är giltigt för den berörda zonen när de förs in i eller flyttas inom den zonen

Med undantag för växter, växtprodukter och andra föremål som är förtecknade i avsnitt I.

1.

Växter, växtprodukter och andra föremål.

1.1

Växter av Albies Mill., Larix Mill., Picea A. Dietr., Pinus L. och Pseudotsuga Carr.

1.2

Växter av Populus L. och Beta vulgaris L., för plantering, dock inte fröer

1.3

Växter, dock inte frukter och fröer, av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill, Eriobotrya Lindl., Eucalyptus l'Hérit., Malus Mill., Mespilus L., Pyracantha Roem., Pyrus L., Sorbus L. dock inte Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och Stranvaesia Lindl.

1.4

Levende pollen för pollinering av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobotrya

Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Pyracantha Roem., Pyrus L., Sorbus L. dock inte Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och Stranvaesia Lindl.

1.5

Knölar av Solanum tuberosum L., för plantering

1.6

Växter av Beta vulgaris L., avsedda som djurfoder eller för industriell bearbetning

1.7

Jord och osteriliserat avfall från betor (Beta vulgaris L.)

1.8

Fröer av Beta vulgaris L., Dolichos Jacq., Gossypium spp. och Phaseolus vulgaris L.

1.9

Fröer och frukter (frökapslar) av Gossypium spp. och orensad bomull

1.10

Trä i enlighet med artikel 2.2 första stycket, om det

a)

helt eller delvis har erhållits från barrträd (Coniferales), med undantag av barkat trä och

b)

motsvarar en av följande beskrivningar som är fastställda i del 2 av bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87:

KN-nummer

Varuslag

4401 10

00

Brännved i form av stockar, kubbar, vedträn, kvistar, risknippen e.d.

4401 21

00

Trä i form av flis eller spån

ex 4401 30

Träavfall, inte agglomererat till vedträn, briketter, pelletar, eller liknande former

4403 20

Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två

eller fyra sidor:

 Annat än målat, betsat eller behandlat med kreosot eller annat konserverings-

medel

ex 4404 10

00

Kluvna störar: pålar och störar av trä, spetsade men inte sågade i längdriktningen

4406 10

00

Järnvägs- och spårvägssliprar av trä:

 Oimpregnerade

L 169/90

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

KN-nummer

Varuslag

ex 4407 10

Virke, sågat eller kluvet i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, inte hyv-

lat, slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm, särskilt bjälkar,

plankor, barkkantat timmer, bräder, ribbor

ex 4415 10

Packlådor, häckar, tunnor

ex 4415 20

Lastpallar, pallboxar och liknande anordningar:

Andra än lastpallar och pallboxar som uppfyller den standard som är faststlagen för UIC lastpallar och är märkta i överensstämmelse med detta

1.11

Lös bark av barrträd (Coniferales).

2.

Växter, växtprodukter och andra föremål som producerats av producenter som har tillstånd att producera och sälja till personer som bedriver förvärvsmässig växtproduktion, dock inte sådana växter, växtprodukter och andra föremål som är förberedda för försäljning till konsumenten, och för vilka medlemsstaternas ansvariga officiella organ garanterar att produktionen är klart åtskild från produktionen av andra produkter.

2.1

Växter av Begonia L., avsedda för plantering, dock inte frön, rotknölar och jordstammar, och växter av Euphorbia pulcherrima Willd., avsedda för plantering, dock inte frön.

DEL B VÄXTER, VÄXTPRODUKTER OCH ANDRA FÖREMÅL MED URSPRUNG I ANDRA TERRITORIER ÄN DE SOM AVSES I DEL A

I.

Växter, växtprodukter och andra föremål som är potentiella bärare av skadegörare som är relevanta för hela gemenskapen

1.

Växter för plantering, dock inte fröer, men även fröer av Cruciferae, Gramineae, Trifolium spp., med ursprung i Argentina, Australien, Bolivia, Chile, Nya Zeeland och Uruguay, släktena Triticum, Secale och X Triticosecale från Afghanistan, Indien, Irak, Mexiko, Nepal, Pakistan och USA, Capsicum spp., Helianthus annuus L., Lycopersicon lycopersicum (L.) Karsten ex Farw., Medicago sativa L., Prunus L., Rubus L., Oryza spp., Zea mays L., Allium ascalonicum L., Allium cepa L., Allium porrum L., Allium schoenoprasum L. och Phaseolus L.

2.

Växtdelar, dock inte frukter och frön, av

Castanea Mill., Dendranthema (DC) Des. Moul., Dianthus L., Pelargonium l'Herit. ex Ait, arter av Phoenix spp.,

Populus L., Quercus L.,

barrträd (Coniferales)

Acer saccharum Marh., som har sitt ursprung i Nordamerika,

Prunus L., som har sitt ursprung i 

icke-europeiska länder.

3.

Frukter av

Citrus L., Fortunella Swingle, Poncirus Raf. och deras hybrider,

Annona L., Cydonia Mill. Diospyros L., Malus Mill., Mangifera L., Passiflora L., Prunus L., Psidium L., Pyrus L.,

Ribes L. Syzygium Gaertn. och Vaccinium L. med ursprung i icke-europeiska länder.

4.

Knölar av Solanum tuberosum L.

5.

Lös bark av

barrträd (Coniferales),

Acer saccharum Marsh, Populus L., och Quercus L., dock inte Quercus suber L.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/91

6.

Trä i enlighet med artikel 2.2 första stycket, om det

a)

har helt eller delvis erhållits från en av nedanstående ordningar, släkten eller arter

Castanea Mill.,

Castanea Mill., Quercus L., även trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta, med ursprung i nordamerikanska länder,

Platanus L., även trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta,

barrträd (Coniferales), dock inte Pinus L., med ursprung i nordeuropeiska länder, även trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta,

Pinus L., även trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta,

Populus L., med ursprung i länder på den amerikanska kontinenten,

Acer saccharum Marsh., även trä som inte har kvar sin naturliga rundade yta, med ursprung i nordamerikanska länder, och

b)

motsvarar en av följande beskrivningar som är fastställda i del 2 av bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87:

KN-nummer

Varuslag

4401 10

00

Brännved i form av stockar, kubbar, vedträn, kvistar, risknippen e.d.

ex 4401 21 00

Trä i form av flis eller spån

 Av barrträ med ursprung i icke-europeiska länder

4401 22

Trä i form av flis eller spån:

 Annat än av barrträ

ex 4401 30

Träavfall, inte agglomererat till vedträn, briketter, pelletar eller liknande former

ex 4403 20

Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två eller

fyra sidor:

 Annat än målat, betsat eller behandlat med kreosot eller annat konserverings-

medel, av barrträ med ursprung i icke-europeiska länder

4403 91

00

Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller sågat på två eller fyra

sidor:

 Annat än målat, betsat eller behandlat med kreosot eller annat konserverings-

medel:

 Av ek (Quercus spp.)

4403 99

Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två eller

fyra sidor:

 Annat än målat, betsat eller behandlat med kreosot eller annat konserverings-

medel:

 Annat än av barrträ, ek (Quercus spp.) eller bok (Fagus spp.)

L 169/92

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

KN-nummer

Varuslag

ex 4404 10 00

Kluvna störar: pålar och störar av trä, spetsade men inte sågade i längdriktningen:

 Av barrträ med ursprung i icke-europeiska länder

ex 4404 20 00

Kluvna störar: pålar och störar av trä, spetsade men inte sågade i längdriktningen:

 Annat än av barrträ

4406 10

00

Järnvägs- och spårvägssliprar av trä:

 Oimpregnerade

ex 4407 10

Virke, sågat eller kluvet i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, inte hyvlat,

slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm, särskilt bjälkar, plankor,

barkkantat timmer, bräder, ribbor:

 Av barrträ med ursprung i icke-europeiska länder

ex 4407 91

Virke, sågat eller kluvet i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, inte hyvlat,

slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm, särskilt bjälkar, plankor,

barkkantat timmer, bräder, ribbor:

 Av ek (Quercus spp.)

ex 4407 99

Virke, sågat eller kluvet i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, inte hyvlat,

slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm, särskilt bjälkar, plankor,

barkkantat timmer, bräder, ribbor:

 Annat än av barrträ, tropiska träslag, ek (Quercus spp.) eller bok (Fagus spp.)

ex 4415 10

Packlådor, häckar, tunnor, av trä med ursprung i icke-europeiska länder

ex 4415 20

Lastpallar, pallboxar och liknande anordningar, av trä med ursprung i icke-europe-

iska länder

ex 4416 00

Tunnor av trä, inbegripet tunnstav, av ek (Quercus spp.)

Lastpallar och pallboxar (KN-nummer ex 4415 20) är undantagna om de uppfyller den standard som är fastslagen för UIC-lastpallar och är märkta i överensstämmelse med detta.

7.

a) Jord och växtmedium som sådant, som helt eller delvis består av jord eller fasta organiska ämnen såsom växtdelar, humus, inbegripet torv eller bark, dock inte sådant som består av enbart torv.

b)

Jord och växtmedium som är fastsittande eller tillförd växterna, och som helt eller delvis består av material som anges i a eller som helt eller delvis består av torv eller något fast oorganiskt ämne avsett att ge växterna livskraft, med ursprung i Turkiet, Vitryssland, Estland, Lettland, Litauen, Moldavien, Ryssland, Ukraina och i 

icke-europeiska länder, dock inte Cypern, Egypten, Israel, Libyen, Malta, Marocko och Tunisien.

8.

Spannmål av släktena Triticum, Secale och X Triticosecale med ursprung i Afghanistan, Indien, Irak, Mexiko, Nepal, Pakistan och USA.

II.

Växter, växtprodukter och andra föremål som är potentiella bärare av skadegörare som är relevanta för vissa skyddade zoner

Med undantag för växter, växtprodukter och andra föremål som är förtecknade i avsnitt I.

1.

Växter av Beta vulgaris L., avsedda som djurfoder eller för industriell bearbetning.

2.

Jord och osteriliserat avfall från betor (Beta vulgaris L.)

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/93

3.

Levande pollen för pollinering av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobotrya

Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Pyracantha Roem., Pyrus L., Sorbus L., dock inte Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och Stranvaesia Lindl.

4.

Växtdelar, dock inte frukter och fröer av Chaenomeles Lindl., Cotoneaster Ehrh., Crataegus L., Cydonia Mill., Eriobotrya Lindl., Malus Mill., Mespilus L., Pyracantha Roem., Pyrus L., Sorbus L., dock inte Sorbus intermedia (Ehrh.) Pers. och Stranvaesia Lindl.

5.

Fröer av Dolichos Jacq., Magnifera spp., Beta vulgaris L. och Phaseolus vulgaris L.

6.

Fröer och frukter (frökapslar) av Gossypium spp. och orensad bomull.

7.

Trä i enlighet med artikel 2.2 första stycket, om det

a)

har helt eller delvis erhållits från barrträd (Coniferales) dock inte Pinus L., med ursprung i europeiska tredje länder, och

b)

motsvarar en av följande beskrivningar som är fastställda i del 2 av bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87:

KN-nummer

Varuslag

4401 10

00

Brännved i form av stockar, kubbar, vedträn, kvistar, risknippen e.d.

4401 21

00

Trä i form av flis eller spån

ex 4401 30

Träavfall, inte agglomererat till vedträn, briketter, pelletar eller liknande former

4403 20

Virke, obearbetat, barkat, befriat från splintved eller bilat eller grovt sågat på två eller

fyra sidor:

 Annat än målat, betsat eller behandlat med kreosot eller annat konserverings-

medel

ex 4404 10 00

Kluvna störar: pålar och störar av trä, spetsade men inte sågade i längdriktningen

4406 10

00

Järnvägs- och spårvägssliprar av trä:

 Oimpregnerade

ex 4407 10

Virke, sågat eller kluvet i längdriktningen, skuret eller svarvat till skivor, inte hyvlat,

slipat eller fingerskarvat, med en tjocklek av mer än 6 mm, särskilt bjälkar, plankor,

barkkantat timmer, bräder, ribbor

4415 10

Packlådor, förpackningsaskar, häckar, tunnor och liknande förpackningar; kabeltrum-

mor

4415 20

Lastpallar, pallboxar och liknande anordningar

Lastpallar och pallboxar (KN-nummer ex 4415 20) är undantagna om de uppfyller den standard som är fastslagen för UIC lastpallar och är märkta i överensstämmelse med detta.

8.

Plantdelar av Eucalyptus l'Hérit.

L 169/94

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

BILAGA VI VÄXTER OCH VÄXTPRODUKTER FÖR VILKA SÄRSKILDA ARRANGEMANG FÅR TILLÄMPAS

1.

Spannmål och därav härledda produkter.

2.

Torkade baljväxter.

3.

Maniokrötter och därav härledda produkter.

4.

Rester från produktion av vegetabiliska oljor.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/95

BILAGA VII CERTIFIKATMODELLER De följande certifikatmodellerna är fastslagna med avseende på

texten,

formatet,

fältens formgivning och dimensioner,

papperets och den tryckta textens färg.

A.

Modell för sundhetscertifikat

1 Exportörens namn och adress

2

S U N D H E T S C E R T I F I K AT

N R E G / /

3

Mottagarens angivna namn och adress

4 Växtskyddsmyndigheten i

till Växtskyddsmyndigheten i

5 Ursprungsort

6

Angivet transportmedel

7

Angiven införselort

8

Märkning, förpackningarnas antal och beskrivning av dessa, produktens namn,

9 Angiven kvantitet

växternas botaniska namn

10

Härmed intygas att de växter och växtprodukter som beskrivs ovan

Ð

har inspekterats enligt godkända förfaranden, och

Ð

betraktas som fria från de skadegörare som avses i växtskyddsföreskrifterna och praktiskt taget fria från andra farliga skadegörare, och

Ð

är förenliga med gällande växtskyddsföreskrifter i importlandet.

11

Tilläggsdeklaration

SANERING OCH/ELLER DESINFEKTION

Ort för utfärdande

12

Behandling

Datum

Den bemyndigade tjänsteman-

Myndighetens stämpel

13 Kemikalie (aktiv substans)

14 Tidslängd och temperatur

nens namn och underskrift

15 Koncentration

16 Datum

17 Ytterligare uppgifter

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/99

B. Modell för sundhetscertifikat för återutförsel

1

Exportörens namn och adress

2

S U N D H E T S C E R T I F I K AT

F Ö R Š T E R U T F Ö R S E L

N R E G /

/

3

Mottagarens angivna namn och adress

4 Växtskyddsmyndigheten i

till Växtskyddsmyndigheten i

5 Ursprungsort

6

Angivet transportmedel

7

Angiven införselort

8

Märkning, förpackningarnas antal och beskrivning av dessa, produktens namn,

9 Angiven kvantitet

växternas botaniska namn

10

Härmed intygas

Ð

att de växter och växtprodukter som beskrivs ovan har importerats till ............................................................

(återutförande land)

från

....................................................................................

(ursprungsland) och täcks av sundhetscertifikat nr ..........................................

(*)

n original n bestyrkt kopia är bifogad detta certifikat

Ð

att de är

(*)

n förpackade n omförpackade

n i den ursprungliga förpackningen

n i nya förpackningar

Ð

att de på grundval av

(*)

n det ursprungliga sundhetscertifikatet och n ytterligare inspektion betraktas som förenliga med gällande växtskyddsföreskrifter i importlandet, och

Ð

att sändningen under lagring i ........................................................................

(återutförselland) inte har utsatts för risk för angrepp eller smitta.

(*) Sätt kryss i tillämpligt fält

11

Tilläggsdeklaration

SANERING OCH/ELLER DESINFEKTION

Ort för utfärdande

12

Behandling

Datum

Den bemyndigade tjänsteman-

Myndighetens stämpel

13 Kemikalie (aktiv substans)

14 Tidslängd och temperatur

nens namn och underskrift

15 Koncentration

16 Datum

17 Ytterligare uppgifter

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/103

C. Förklarande anmärkningar

1.

Fält 2

Referensnumret på certifikaten skall utgöras av

EG,

medlemsstatens initial(er),

det enskilda certifikatets identifieringsmärke, bestående av siffror eller en kombination av bokstäver och siffror, där bokstäverna betecknar den provins, det distrikt etc. i den berörda medlemsstat där detta certifikat är utfärdat.

2.

Det onumrerade fältet

Detta fält är endast avsett för myndigheterna.

3.

Fält 8

Beskrivning av dessa avser beskrivning av typen av förpackning.

4.

Fält 9

Kvantiteten skall uttryckas i antal eller i vikt.

5.

Fält 11

Om utrymmet är otillräckligt för de ytterligare anmärkningarna, skall texten fortsätta på baksidan av formuläret.

L 169/104

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

BILAGA VIII DEL A UPPHÄVT DIREKTIV OCH SENARE ÄNDRINGAR (hänvisningar i artikel 27)

Rådets direktiv 77/93/EEG (EGT L 26, 31.1.1977, s. 20)

med undantag för artikel 19 Rådets direktiv 80/392/EEG (EGT L 100, 17.4.1980, s. 32) Rådets direktiv 80/393/EEG (EGT L 100, 17.4.1980, s. 35) Rådets direktiv 81/7/EEG (EGT L 14, 16.1.1981, s. 23) Rådets direktiv 84/378/EEG (EGT L 207, 2.8.1984, s. 1) Rådets direktiv 85/173/EEG (EGT L 65, 6.3.1985, s. 23) Rådets direktiv 85/574/EEG (EGT L 372, 31.12.1985, s. 25) Kommissionens direktiv 86/545/EEG (EGT L 323, 18.11.1986, s. 14) Kommissionens direktiv 86/546/EEG (EGT L 323, 18.11.1986, s. 16) Kommissionens direktiv 86/547/EEG (EGT L 323, 18.11.1986, s. 21) Rådets direktiv 86/651/EEG (EGT L 382, 31.12.1986, s. 13) Rådets direktiv 87/298/EEG (EGT L 151, 11.6.1987, s. 1) Kommissionens direktiv 88/271/EEG (EGT L 116, 4.5.1988, s. 13) Kommissionens direktiv 88/272/EEG (EGT L 116, 4.5.1988, s. 19) Kommissionens direktiv 88/430/EEG (EGT L 208, 2.8.1988, s. 36) Rådets direktiv 88/572/EEG (EGT L 313, 19.11.1988, s. 39) Rådets direktiv 89/359/EEG (EGT L 153, 16.6.1989, s. 28) Rådets direktiv 89/439/EEG (EGT L 212, 22.7.1989, s. 106) Rådets direktiv 90/168/EEG (EGT L 92, 7.4.1990, s. 49) Kommissionens direktiv 90/490/EEG (EGT L 271, 3.10.1990, s. 28) Kommissionens direktiv 90/506/EEG (EGT L 282, 13.10.1990, s. 67) Rådets direktiv 90/654/EEG (EGT L 353, 17.12.1990, s. 48) endast bilaga I punkt 2 Kommissionens direktiv 91/27/EEG (EGT L 16, 22.1.1991, s. 29) Rådets direktiv 91/683/EEG (EGT L 376, 31.12.1991, s. 29) Kommissionens direktiv 92/10/EEG (EGT L 70, 17.3.1992, s. 27) Rådets direktiv 92/98/EEG (EGT L 352, 2.12.1992, s. 1) Kommissionens direktiv 92/103/EEG (EGT L 363, 11.12.1992, s. 1) Rådets direktiv 93/19/EEG (EGT L 96, 22.4.1993, s. 33) Kommissionens direktiv 93/110/EG (EGT L 303, 10.12.1993, s. 19) Rådets direktiv 94/13/EG (EGT L 92, 9.4.1994, s. 27) Kommissionens direktiv 95/4/EG (EGT L 44, 28.2.1995, s. 56) Kommissionens direktiv 95/41/EG (EGT L 182, 2.8.1995, s. 17) Kommissionens direktiv 95/66/EG (EGT L 308, 21.12.1995, s. 77) Kommissionens direktiv 96/14/EG (EGT L 68, 19.3.1996, s. 24) Kommissionens direktiv 96/78/EG (EGT L 321, 12.12.1996, s. 20) Rådets direktiv 97/3/EG (EGT L 27, 30.1.1997, s. 30) Kommissionens direktiv 97/14/EG (EGT L 87, 2.4.1997, s. 17) Kommissionens direktiv 98/1/EG (EGT L 15, 21.1.1998, s. 26) Kommissionens direktiv 98/2/EG (EGT L 15, 21.1.1998, s. 34) Kommissionens direktiv 1999/53/EG (EGT L 142, 5.6.1999, s. 29)

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/105

DEL B TIDSGRÄNSER FÖR GENOMFÖRANDE ELLER TILLÄMPNING I NATIONELL LAGSTIFTNING (hänvisningar i artikel 27)

Direktiv

Tidsgräns för genomförande

Tidsgräns för tillämpning

77/93/EEG

23.12.1980 (artikel 11,3) ( 1 ) ( 2 ) ( 3 ) ( 4 )

1.5.1980 (övriga artiklar) ( 1 ) ( 2 ) ( 3 ) ( 4 )

80/392/EEG

1.5.1980

80/393/EEG

1.1.1983 (artikel 4, p 11)

1.5.1980 (övriga artiklar)

81/7/EEG

1.1.1981 (artikel 1, p 1)

1.1.1983 (artikel 1, p 2 a, 3 a, 3 b, 4 a, 4 b)

1.1.1983 ( 5 ) (övriga artiklar)

84/378/EEG

1.7.1985

85/173/EEG

1.1.1983

85/574/EEG

1.1.1987

86/545/EEG

1.1.1987

86/546/EEG

1.1.1987

86/547/EEG

tillämplig t.o.m. 31.12.1989

86/651/EEG

1.3.1987

87/298/EEG

1.7.1987

88/271/EEG

1.1.1989 ( 6 )

88/272/EEG

tillämplig t.o.m. 31.12.1989

88/430/EEG

1.1.1989

88/572/EEG

1.1.1989

89/359/EEG

89/439/EEG

1.1.1990

90/168/EEG

1.1.1991

90/490/EEG

1.1.1991

90/506/EEG

1.1.1991

90/654/EEG

91/27/EEG

1.4.1991

91/683/EEG

1.6.1993

92/10/EEG

30.6.1992

92/98/EEG

16.5.1993

92/103/EEG

16.5.1993

93/19/EEG

1.6.1993

93/110/EG

15.12.1993

94/13/EG

1.1.1995

95/4/EG

1.4.1995

95/41/EG

1.7.1995

95/66/EG

1.1.1996

96/14/EG

1.4.1996

96/78/EG

1.1.1997

L 169/106

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Direktiv

Tidsgräns för genomförande

Tidsgräns för tillämpning

97/3/EG

1.4.1998

97/14/EG

1.5.1997

98/1/EG

1.5.1998

98/2/EG

1.5.1998

1999/53/EG

15.7.1999

( 1 ) Enligt det förfarande som föreskrivs i artikel 19 kunde medlemsstaterna på begäran få tillstånd att följa vissa av bestämmelserna i direktivet från en senare dag än 1.5.1980, men inte senare än 1 januari 1981. ( 2 ) För Grekland: 1 januari 1985 (artikel 11.3) och 1 mars 1985 (övriga artiklar). ( 3 ) För Spanien och Portugal: 1 mars 1987. ( 4 ) Inom ramen för traditionella handelsmönster och för att tillmötesgå företagens produktionsbehov i förutvarande Tyska demokratiska republiken medgavs Förbundsrepubliken Tyskland att, med avseende på Tyska demokratiska republikens territorium, på egen begäran och enligt det förfarande som fastställts i artikel 18, uppfylla artikel 4.1, artikel 5.1 och tillämpliga bestämmelser i artikel 13 senare än 1 maj 1980, men senast 31 december 1992. ( 5 ) På begäran av skyddade medlemsstater. ( 6 ) 31 mars 1989 angående artikel 1.3a (Juniperusväxter) jfr direktiv 89/83/EEG som ändrar direktiv 88/271/EEG.

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/107

BILAGA IX

JÄMFÖRELSETABELL

Direktiv 77/93/EEG

Detta direktiv

artikel 1.1

artikel 1.1 första stycket

artikel 1.2

artikel 1.3

artikel 1.3

artikel 1.1 andra stycket b

artikel 1.3 a

artikel 1.1 andra stycket c

artikel 1.4

artikel 1.2

artikel 1.5

artikel 1.1 andra stycket a

artikel 1.6

artikel 1.4

artikel 1.7

artikel 1.5

artikel 1.8

artikel 1.6

artikel 2.1 a

artikel 2.1 a

artikel 2.1 b

artikel 2.1 b

artikel 2.1 c

artikel 2.1 c

artikel 2.1 d

artikel 2.1 d

artikel 2.1 e

artikel 2.1 e

artikel 2.1 f

artikel 2.1 f

artikel 2.1 g a

artikel 2.1 g i

artikel 2.1 g b

artikel 2.1 g ii

artikel 2.1 h

artikel 2.1 h

artikel 2.1 i

artikel 2.1 i

artikel 2.2

artikel 2.2

artikel 3.13.6

artikel 3.13.6

artikel 3.7 a

artikel 3.7 första stycket

artikel 3.7 a

artikel 3.7 första stycket a

artikel 3.7 b

artikel 3.7 första stycket b

artikel 3.7 c

artikel 3.7 första stycket c

artikel 3.7 d

artikel 3.7 andra stycket

artikel 3.7 e

artikel 3.7 tredje stycket

artikel 3.7 f

artikel 3.7 fjärde stycket

artikel 4.1

artikel 4.1

artikel 4.2 a

artikel 4.2

artikel 4.2 b

artikel 4.3, 4.4 och 4.5

artikel 4.3, 4.4 och 4.5

artikel 4.6 a

artikel 4.6 första stycket

artikel 4.6 b

artikel 4.6 andra stycket

artikel 4.6 c

artikel 4.6 tredje stycket

artikel 5.15.5

artikel 5.15.5

L 169/108

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Direktiv 77/93/EEG

Detta direktiv

artikel 5.6 a

artikel 5.6 första stycket

artikel 5.6 b

artikel 5.6 andra stycket

artikel 5.6 c

artikel 5.6 tredje stycket

artikel 6.1

artikel 6.1

artikel 6.1 a

artikel 6.2

artikel 6.2

artikel 6.3

artikel 6.3

artikel 6.4

artikel 6.4

artikel 6.5

artikel 6.5

artikel 6.6

artikel 6.6

artikel 6.7

artikel 6.7

artikel 6.8

artikel 6.8

artikel 6.9

artikel 6.9

artikel 7.1 första stycket

artikel 7.1 första stycket

artikel 7.1 andra stycket

artikel 7.1 andra stycket

artikel 7.1 tredje stycket

artikel 7.2

artikel 7.2

artikel 7.3

artikel 7.3

artikel 8.1

artikel 8.1

artikel 8.2 första stycket

artikel 8.2 första stycket

artikel 8.2 andra stycket

artikel 8.2 andra stycket

artikel 8.2 tredje stycket

artikel 8.3

artikel 8.3

artikel 9

artikel 9

artikel 10.1

artikel 10.1

artikel 10.2 a

artikel 10.2 första stycket

artikel 10.2 b

artikel 10.2 andra stycket

artikel 10.2 c

artikel 10.2 tredje stycket

artikel 10.3

artikel 10.3

artikel 10.4

artikel 10.4

artikel 10.5

artikel 10 a

artikel 11

artikel 11.1

artikel 11.2

artikel 12.1

artikel 11.3

artikel 11.3 a

artikel 11.4

artikel 12.2

artikel 11.5

artikel 12.3

artikel 11.6

artikel 12.4

artikel 11.7

artikel 12.5

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/109

Direktiv 77/93/EEG

Detta direktiv

artikel 11.8

artikel 12.6

artikel 11.9

artikel 12.7

artikel 11.10

artikel 12.8

artikel 12.1

artikel 13.1

artikel 12.2

artikel 13.2

artikel 12.3

artikel 12.3 a

artikel 13.3

artikel 12.3 b

artikel 13.4

artikel 12.3 c

artikel 13.5

artikel 12.3 d i

artikel 13.6 första stycket

artikel 12.3 d ii

artikel 13.6 andra stycket

artikel 12.3 d iii

artikel 13.6 tredje stycket

artikel 12.4

artikel 12.5

artikel 13.7

artikel 12.6

artikel 13.8

artikel 12.6 a

artikel 13.9

artikel 12.7

artikel 13.10

artikel 12.8

artikel 13.11

artikel 13 första stycket

artikel 14 första stycket

artikel 13 andra stycket

artikel 14 andra stycket

artikel 13 andra stycket första strecksatsen

artikel 14 andra stycket a

artikel 13 andra stycket första strecksatsen första under-

artikel 14 andra stycket a i

strecksatsen

artikel 13 andra stycket första strecksatsen första under-

artikel 14 andra stycket a ii

strecksatsen

artikel 13 andra stycket första strecksatsen tredje under-

artikel 14 andra stycket a iii

strecksatsen

artikel 13 andra stycket andra strecksatsen

artikel 14 andra stycket b

artikel 13 andra stycket andra strecksatsen första under-

artikel 14 andra stycket b i

strecksatsen

artikel 13 andra stycket andra strecksatsen andra under-

artikel 14 andra stycket b ii

strecksatsen

artikel 13 andra stycket tredje strecksatsen

artikel 14 andra stycket c

artikel 13 andra stycket fjärde strecksatsen

artikel 14 andra stycket d

artikel 14

artikel 15

artikel 15.1

artikel 16.1

artikel 15.2 a

artikel 16.2 första stycket

artikel 15.2 b

artikel 16.2 andra stycket

artikel 15.2 c

artikel 16.2 tredje stycket

artikel 15.3

artikel 16.3

artikel 15.4

artikel 16.4

L 169/110

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Direktiv 77/93/EEG

Detta direktiv

artikel 16

artikel 17

artikel 16 a

artikel 18

artikel 17

artikel 19

artikel 18

artikel 20

artikel 19

artikel 19a.1

artikel 21.1

artikel 19a.2

artikel 21.2

artikel 19a.3

artikel 21.3

artikel 19a.4

artikel 21.4

artikel 19a.5 a

artikel 21.5 första stycket

artikel 19a.5 b

artikel 21.5 andra stycket

artikel 19a.5 c

artikel 21.5 tredje stycket

artikel 19a.5 d

artikel 21.5 fjärde stycket

artikel 19a.6

artikel 21.6

artikel 19a.7

artikel 21.7

artikel 19a.8

artikel 21.8

artikel 19b

artikel 22

artikel 19c.1

artikel 23.1

artikel 19c.2 första strecksatsen

artikel 23.2 a

artikel 19c.2 första strecksatsen första understrecksatsen

artikel 23.2 a i

artikel 19c.2 första strecksatsen andra understrecksatsen

artikel 23.2 a ii

artikel 19c.2 första strecksatsen tredje understrecksatsen

artikel 23.2 a iii

artikel 19c.2 första strecksatsen fjärde understrecksatsen

artikel 23.2 a iv

artikel 19c.2 andra strecksatsen

artikel 23.2 b

artikel 19c.2 tredje strecksatsen

artikel 23.2 c

artikel 19c.3

artikel 23.3

artikel 19c.4

artikel 23.4

artikel 19c.5

artikel 23.5

artikel 19c.6

artikel 23.6

artikel 19c.7

artikel 23.7

artikel 19c.8

artikel 23.8

artikel 19c.9

artikel 23.9

artikel 19c.10 första stycket första strecksatsen

artikel 23.10 första stycket a

artikel 19c.10 första stycket första understrecksatsen

artikel 23.10 första stycket a i

artikel 19c.10 första stycket andra understrecksatsen

artikel 23.10 första stycket a ii

10.7.2000

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 169/111

Direktiv 77/93/EEG

Detta direktiv

artikel 19c.10 första stycket andra strecksatsen

artikel 23.10 första stycket b

artikel 19c.10 första stycket tredje strecksatsen

artikel 23.10 första stycket c

artikel 19c.10 andra stycket

artikel 23.10 andra stycket

artikel 19c.10 tredje stycket

artikel 23.10 tredje stycket

artikel 19 d

artikel 24

artikel 25 ( 1 )

artikel 26 ( 2 )

artikel 20

artikel 27

artikel 28

artikel 29

bilaga I del A

bilaga I del A

bilaga I del B a 1

bilaga I del B a 1

bilaga I del B a 1a

bilaga I del B a 2

bilaga I del B a 2

bilaga I del B a 3

bilaga I del B d

bilaga I del B b

bilaga II del A avsnitt I

bilaga II del A avsnitt I

bilaga II del A avsnitt II a

bilaga II del A avsnitt II a

bilaga II del A avsnitt II b.1

bilaga II del A avsnitt II b.1

bilaga II del A avsnitt II b.2

bilaga II del A avsnitt II b.2

bilaga II del A avsnitt II b.3

bilaga II del A avsnitt II b.3

bilaga II del A avsnitt II b.4

bilaga II del A avsnitt II b.4

bilaga II del A avsnitt II b.5

bilaga II del A avsnitt II b.5

bilaga II del A avsnitt II b.7

bilaga II del A avsnitt II b.6

bilaga II del A avsnitt II b.8

bilaga II del A avsnitt II b.7

bilaga II del A avsnitt II b.9

bilaga II del A avsnitt II b.8

bilaga II del A avsnitt II b.10

bilaga II del A avsnitt II b.9

bilaga II del A avsnitt II b.11

bilaga II del A avsnitt II b.10

bilaga II del A avsnitt II b.12

bilaga II del A avsnitt II b.11

bilaga II del A avsnitt II c

bilaga II del A avsnitt II c

bilaga II del A avsnitt II d

bilaga II del A avsnitt II d

bilaga II del B

bilaga II del B

bilaga III

bilaga III

bilaga IV del A avsnitt I.1.116.3

bilaga IV del A avsnitt I.1.116.3

bilaga IV del A avsnitt I.16.3a

bilaga IV del A avsnitt I.16.4

bilaga IV del A avsnitt I.16.4

bilaga IV del A avsnitt I.16.5

bilaga IV del A avsnitt I.1754

bilaga IV del A avsnitt I.1754

bilaga IV del A avsnitt II.116

bilaga IV del A avsnitt II.116

bilaga IV del A avsnitt II.18

bilaga IV del A avsnitt II.17

L 169/112

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

10.7.2000

Direktiv 77/93/EEG

Detta direktiv

bilaga IV del A avsnitt II.19.1

bilaga IV del A avsnitt II.18.1

bilaga IV del A avsnitt II.19.2

bilaga IV del A avsnitt II.18.2

bilaga IV del A avsnitt II.19.3

bilaga IV del A avsnitt II.18.3

bilaga IV del A avsnitt II.19.4

bilaga IV del A avsnitt II.18.4

bilaga IV del A avsnitt II.19.5

bilaga IV del A avsnitt II.18.5

bilaga IV del A avsnitt II.19.6

bilaga IV del A avsnitt II.18.6

bilaga IV del A avsnitt II.19.7

bilaga IV del A avsnitt II.18.7

bilaga IV del A avsnitt II.20

bilaga IV del A avsnitt II.19

bilaga IV del A avsnitt II.21

bilaga IV del A avsnitt II.20

bilaga IV del A avsnitt II.22.1

bilaga IV del A avsnitt II.21.1

bilaga IV del A avsnitt II.22.2

bilaga IV del A avsnitt II.21.2

bilaga IV del A avsnitt II.23

bilaga IV del A avsnitt II.22

bilaga IV del A avsnitt II.24

bilaga IV del A avsnitt II.23

bilaga IV del A avsnitt II.25

bilaga IV del A avsnitt II.24

bilaga IV del A avsnitt II.26

bilaga IV del A avsnitt II.25

bilaga IV del A avsnitt II.27

bilaga IV del A avsnitt II.26

bilaga IV del A avsnitt II.27.1

bilaga IV del A avsnitt II.26.1

bilaga IV del A avsnitt II.28

bilaga IV del A avsnitt II.27

bilaga IV del A avsnitt II.29.1

bilaga IV del A avsnitt II.28.1

bilaga IV del A avsnitt II.29.2

bilaga IV del A avsnitt II.28.2

bilaga IV del A avsnitt II.30

bilaga IV del A avsnitt II.29

bilaga IV del A avsnitt II.31.1

bilaga IV del A avsnitt II.30.1

bilaga IV del B

bilaga IV del B

bilaga V

bilaga V

bilaga VII

bilaga VI

bilaga VIII

bilaga VII

bilaga VIII

bilaga IX

( 1 )

artikel 2 i direktiv 97/3/EG.

( 2 )

artikel 3 i direktiv 97/3/EG.

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/45

RÅDETS DIREKTIV 2002/89/EG

av den 28 november 2002

om ändring av direktiv 2000/29/EG om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller

växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

(5) De avgifter som tas ut för sådana kontroller bör grundas

på en klar och tydlig kostnadsberäkning och harmoni-

seras så långt som möjligt i samtliga medlemsstater. med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37 i detta,

(6) Mot bakgrund av de erfarenheter som gjorts bör flera med beaktande av kommissionens förslag (

1

), andra bestämmelser i direktiv 2000/29/EG kompletteras, förtydligas eller ändras. med beaktande av Europaparlamentets yttrande ( 2 ), med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande ( 3 ), och av följande skäl:

(1)

I rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (

4 ) fastställs gemenskapens växtskyddsordning, och de fytosanitära villkor, förfaranden och formaliteter preciseras som gäller för växter och växtprodukter när de införs till eller flyttas inom gemenskapen.

(2)

Beträffande de förfaranden och formaliteter som gäller för växter och växtprodukter när de införs till eller flyttas inom gemenskapen bör vissa förtydliganden göras, och inom vissa områden behövs ytterligare preciserade bestämmelser.

(3)

De fytosanitära förfarandena och formaliteterna bör vara avslutade innan tullklareringen äger rum. Eftersom försändelser av växter eller växtprodukter inte nödvändigtvis genomgår fytosanitära förfaranden och formaliteter i den medlemsstat där tullklareringen äger rum bör ett samarbetssystem upprättas för kommunikation och information mellan de ansvariga officiella organen och tullkontoren.

(4)

I syfte att förbättra skyddet mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen bör medlemsstaterna intensifiera de kontroller som krävs i detta syfte. Dessa kontroller bör vara effektiva och genomföras på ett enhetligt sätt inom hela gemenskapen.

( 1 ) EGT C 240 E, 28.8.2001, s. 88. ( 2 ) EGT C 53 E, 28.2.2002, s. 179, ( 3 ) EGT C 36, 8.2.2002, s. 46. ( 4 ) EGT L 169, 10.7.2000, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2002/36/EG (EGT L 116, 3.5.2002, s. 16).

(7)

Sedan den inre marknaden genomfördes används inte längre sundhetscertifikat enligt FN:s livsmedels- och jordbruksorganisations (FAO) Internationella växtskyddskonvention (IPPC) för saluföring av växter eller växtprodukter inom gemenskapen. Det är emellertid viktigt att ha standardiserade certifikat som medlemsstaterna utfärdar inom ramen för IPPC.

(8)

En del av de uppgifter som åligger den enda myndigheten i respektive medlemsstat när det gäller samordning och kontakter i samband med de praktiska delarna av gemenskapens växtskyddsordning kräver särskilda vetenskapliga eller tekniska kunskaper. Det måste därför bli möjligt att delegera specifika uppgifter till en annan myndighet.

(9)

I gällande bestämmelser för förfarandet vid kommissionens ändring av bilagorna till direktiv 2000/29/EG och vid beslutsfattande om undantag ingår några förfarandemässiga villkor som inte längre är nödvändiga

eller motiverade. Vidare måste ändringar av bilagorna mer uttryckligen grundas på en teknisk motivering som motsvarar den risk som de skadliga organismerna medför. Förfarandet för beslut om nödåtgärder innehåller inga möjligheter att fatta snabba beslut om tillfälliga åtgärder i överensstämmelse med det akuta läge som råder i vissa fall. Bestämmelserna för dessa tre förfaranden bör därför ändras.

(10)

Förteckningen över de uppgifter i samband med vilka kommissionen får organisera växtskyddskontroller under eget ansvar bör utökas med hänsyn till det utvidgade området för verksamhet inom växtskyddet genom nya tillämpningar och erfarenheter.

(11)

Förfarandet för återbetalning av gemenskapens fytosanitära bidrag bör klargöras på vissa punkter.

L 355/46

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

(12)

Några av bestämmelserna i direktiv 2000/29/EG (artikel 3.7 första, andra och fjärde stycket samt artiklarna 7, 8 och 9) ersätts genom andra bestämmelser sedan den 1 juni 1993 och har därför sedan dess varit överflödiga. De bör därför utgå.

(13)

Enligt artikel 4 i avtalet om tillämpningen av sanitära och fytosanitära åtgärder 

(SPS-avtalet) måste gemenskapen på vissa villkor erkänna likvärdigheten hos de fytosanitära åtgärder som vidtas av övriga parter i avtalet. Förfarandet för ett sådant erkännande på växtskyddsområdet bör specificeras i direktiv 2000/29/EG.

(14)

De åtgärder som krävs för att genomföra direktiv 2000/29/EG bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (

1 ). HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Direktiv 2000/29/EG ändras på följande sätt:

1)

Artikel 1 skall ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 andra stycket skall följande läggas till som led d:

d) modellen för de sundhetscertifikat och sundhetscertifikat för återexport, eller deras elektroniska motsvarighet som utfärdas av medlemsstaterna enligt Internationella växtskyddskonventionen (IPPC).

b)

Punkt 4 skall ersättas med följande:

4. Medlemsstaterna skall säkerställa ett nära, snabbt, omedelbart och effektivt samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen när det gäller de frågor som omfattas av detta direktiv. Varje medlemsstat skall i detta syfte inrätta eller utse en enda myndighet som åtminstone skall ha ansvaret för samordning och kontakter i sådana frågor. Den officiella växtskyddsmyndighet som har inrättats enligt Internationella växtskyddskonventionen skall företrädesvis utses för detta ändamål. Denna myndighet och eventuella senare ändringar skall anmälas till de andra medlemsstaterna och till kommissionen. ( 1 ) EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får den enda myndigheten bemyndigas att delegera eller ge arbetsuppgifter rörande samarbete och kontakt i uppdrag till en annan myndighet, så länge det entydigt gäller växtskyddsfrågor som omfattas av detta direktiv.

2)

Artikel 2.1 skall ändras på följande sätt:

a)

Led a skall ändras på följande sätt:

i)

Första stycket skall ersättas med följande:

växter : levande växter och specificerade levande växtdelar, inklusive fröer,

ii)

Andra stycket skall ändras på följande sätt:

Följande skall införas som en sjunde strecksats efter sjätte strecksatsen:

 blad, bladverk,

Nuvarande sjunde strecksats skall bli åttonde strecksatsen

Följande nionde strecksats skall läggas till:

 levande pollen,

Följande tionde strecksats skall läggas till:

 okuleringsris, sticklingar, ympris,

Följande elfte strecksats skall läggas till:

 alla övriga växtdelar som kan specificeras enligt förfarandet i artikel 18.2.

b)

Led e skall ersättas med följande:

e) skadegörare : alla arter, stammar eller biotyper av någon växt, djur eller patogen som är skadlig för växter eller växtprodukter,

c)

I led f tredje stycket skall artikel 18 ersättas med artikel 18.2.

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/47

d)

Led g skall ändras på följande sätt:

i)

I första stycket skall i punkt i ett ord bytas ut. (Föranleder ingen ändring i den svenska versionen.)

ii)

Femte stycket skall ersättas med följande text:

Den enda myndighet, som avses i artikel 1.4, skall underrätta kommissionen om de ansvariga officiella organen i den berörda medlemsstaten. Kommissionen skall vidarebefordra denna information till övriga medlemsstater.

e)

I led h tredje stycket andra meningen samt femte stycket skall ordet skriftligen infogas mellan orden skall omedelbart respektive skall och anmälas till kommissionen.

f)

I led i första stycket skall första strecksatsen ersättas med följande:

 av representanter för ett tredje lands officiella växtskyddsmyndighet eller, på deras ansvar, av andra tjänstemän som är tekniskt kvalificerade och vederbörligen bemyndigade av den nationella växtskyddsmyndigheten när det gäller uttalanden eller åtgärder som rör utfärdandet av sundhetscertifikat och sundhetscertifikat för återexport eller deras elektroniska motsvarighet,

g)

Följande led skall läggas till:

j) införselort : den plats där växter, växtprodukter eller andra föremål för första gången förs in till gemenskapens tullområde; flygplats när det gäller flygtransport, hamn när det gäller sjö- eller flodtransport, station när det gäller järnvägstransport, och för alla övriga transporter, den plats där det tullkontor är beläget som har ansvaret för området vid den gemenskapsgräns som passerats,

k)

officiellt organ vid införselorten

: det officiella organ i en medlemsstat som ansvarar för införselorten,

l)

officiellt organ vid bestämmelseorten

: det officiella organ i en medlemsstat som ansvarar för det område där bestämmelsetullkontoret ligger,

m)

införseltullkontor : kontoret på införselorten enligt led j,

n)

bestämmelsetullkontor

: bestämmelsekontor enligt artikel 340b.3 i kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (*),

o)

parti : ett antal enheter av en och samma vara som karakteriseras av att de har samma sammansättning och ursprung och utgör en del av en försändelse,

p)

försändelse : En mängd varor som omfattas av ett enda dokument som krävs för tullformaliteter eller andra formaliteter såsom ett enda sundhetscertifikat eller ett enda alternativt dokument eller märke. En försändelse kan bestå av ett eller flera partier,

q)

godkänd tullbehandling : den godkända tullbehandling som avses i artikel 4.15 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen (**) (nedan kallad Gemenskapstullkodexen),

r)

transitering : befordran från en plats till en annan av varor som är föremål för tullövervakning inom gemenskapens tullområde enligt artikel 91 i förordning (EEG) nr 2913/92. ___________

(*)

EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2787/2000 (EGT L 330, 27.12.2000, s. 1).

(**)

EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2700/2000 (EGT L 311, 12.12.2000, s. 17).

3)

Artikel 3 skall ändras på följande sätt:

a)

Punkt 3 skall ersättas med följande:

3. I enlighet med villkor som kan fastställas enligt förfarandet i artikel 18.2 skall punkterna 1 och 2 inte tillämpas vid lindriga angrepp på andra växter än de som är avsedda för plantering av de skadegörare som anges i bilaga I, del A, eller i bilaga II, del A, eller om det i fråga om växter avsedda för plantering finns lämpliga fastställda toleransgränser för de skadegörare som förtecknas i bilaga II, del A, avsnitt II vilka tidigare har fastslagits i överenskommelse med de myndigheter som representerar medlemsstaterna på växtskyddsområdet på grundval av en relevant analys av den risk för pest som de skadliga organismerna medför.

b)

Punkt 7 skall ersättas med följande punkter 7, 8 och 9:

7. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 kan genomförandebestämmelser antas för fastställande av villkoren för införsel till medlemsstaterna och spridning inom dessa av

L 355/48

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

a)

organismer som misstänks vara skadegörare på växter eller växtprodukter men inte anges i bilagorna I och II,

b)

organismer som anges i bilaga II, men som förekommer på andra växter eller växtprodukter än de som anges i den bilagan och som misstänks vara skadegörare på växter eller växtprodukter,

c)

organismer som anges i bilagorna I och II, som visats förekomma i enstaka exemplar och som med denna förekomst anses vara skadegörare på växter eller växtprodukter.

8.

Punkterna 1 och 5 a, punkterna 2 och 5 b samt punkt 4 skall inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med de villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel

9.

Efter det att de bestämmelser som avses i punkt 7 har antagits skall den punkten inte tillämpas i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval, i enlighet med villkor som skall fastställas enligt förfarandet i artikel 18.2.

4)

Artiklarna 7, 8 och 9 skall utgå.

5)

Artikel 10 skall ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 skall ändras på följande sätt:

i)

I första stycket skall orden i stället för de sundhetscertifikat som avses i artiklarna 7 eller 8 utgå.

ii)

Följande stycke skall införas:

När det gäller de fröer som nämns i artikel 6.4 är det dock inte nödvändigt att utfärda ett växtpass om det enligt de förfaranden som avses i artikel 18.2 finns garanti för att de dokument som utfärdats enligt gemenskapsbestämmelserna för utsläppande på marknaden av officiellt certifierat utsäde ger bevis för att kraven i artikel 6.4 är uppfyllda. Om så är fallet skall dokumenten för alla syften betraktas som växtpass enligt definitionen i artikel 2.1 f.

b)

I punkt 2 skall orden samt de fröer som nämns i artikel 6.4 införas före inte flyttas och inte införas i första respektive andra stycket.

6)

I artikel 11.2 skall orden och ett växtpass får användas läggas till i slutet av punkten.

7)

Artikel 12 skall ersättas med följande:

Artikel 12 1. Medlemsstaterna skall organisera officiella kontroller för att säkerställa att bestämmelserna i detta direktiv följs, i synnerhet i artikel 10.2, och de skall utföras genom stickprover och utan åtskillnad på grund av växternas, växtprodukternas eller de andra föremålens ursprung, och i enlighet med följande bestämmelser:

Sporadisk kontroll, när som helst och var som helst då växter, växtprodukter eller andra föremål flyttas.

Sporadisk kontroll på fastigheter där växter, växtprodukter eller andra föremål odlas, produceras, lagras eller utbjuds till försäljning, samt på köpares fastigheter.

Sporadisk kontroll samtidigt med eventuell annan dokumentkontroll som utförs av andra orsaker än sådana som rör växtskydd.

Kontrollerna skall utföras regelbundet på sådana fastigheter som är uppförda i ett officiellt register i enlighet med artiklarna 10.3 och 13c.1 b och får utföras regelbundet på fastigheter som är uppförda i ett officiellt register i enlighet med artikel 6.6. Kontrollerna måste vara riktade om det har framkommit fakta som tyder på att en eller flera av bestämmelserna i detta direktiv inte har följts. 2. Köpare som i kommersiellt syfte köper växter, växtprodukter eller andra föremål skall, i egenskap av slutliga användare som bedriver yrkesmässig växtproduktion, behålla de tillhörande växtpassen i minst ett år och hänvisa till dem i sin bokföring. Inspektörer skall ha tillgång till växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen på alla stadier av produktions- och försäljningskedjan. De skall ha rätt att göra alla de undersökningar som är nödvändiga för den officiella kontrollen i fråga, inklusive sådana som avser växtpass och bokföring. 3. Medlemsstaterna kan vid de officiella kontrollerna bistås av de experter som avses i artikel 21.

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/49

4. Om det genom de officiella kontroller som utförs i enlighet med punkterna 1 och 2 fastslås att växter, växtprodukter eller andra föremål utgör en risk för spridning av skadegörare, skall de underkastas officiella åtgärder i enlighet med artikel 11.3. Utan att det påverkar de anmälningar och den information som krävs enligt artikel 16, skall medlemsstaterna se till att den enda myndigheten i den mottagande medlemsstaten, då de berörda växterna, växtprodukterna eller andra föremålen kommer från en annan medlemsstat, omedelbart underrättar den enda myndigheten i den medlemsstaten och kommissionen om sina upptäckter och om de officiella åtgärder som den avser att vidta eller som har vidtagits. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får ett standardiserat informationssystem upprättas.

8)

Artikel 13 skall ersättas med följande artiklar 13, 13a, 13b, 13c, 13d och 13e:

Artikel 13 1. Medlemsstaterna skall, utan att det påverkar tillämpningen av

bestämmelserna i artiklarna 3.3, 13b.1, 13b.2, 13b.3, 13b.4 och 13b.5,

de särskilda krav och villkor som föreskrivs i undantag som antas enligt artikel 15.1, i likvärdiga åtgärder som antas enligt artikel 15.2 eller i nödfallsåtgärder som antas enligt artikel 16, samt

särskilda överenskommelser om frågor som behandlas i denna artikel mellan gemenskapen och ett eller flera tredje länder,

se till att växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga V, del B, och som kommer från ett tredje land och införs till gemenskapens tullområde, från och med införseln underkastas tullövervakning enligt artikel 37.1 i gemenskapstullkodexen och även ställs under de ansvariga officiella organens tillsyn. De får bara hänföras till ett av tullförfarandena enligt leden a, d, e, f och g i artikel 4.16 i gemenskapstullkodexen, om de formaliteter som specificeras i artikel 13a har fullgjorts i enlighet med bestämmelserna i artikel 13c.2, så att det som ett resultat av dessa formaliteter och i den utsträckning som det kan fastställas, konstateras

i)

 att växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen inte är smittade av skadegörare som anges i bilaga I, del A, och

att de, beträffande de växter och växtprodukter som anges i bilaga II, del A, inte är smittade av de relevanta skadegörare som anges i den bilagan, och

att de, när det gäller de växter, växtprodukter och andra föremål som anges i bilaga IV, del A, uppfyller de särskilda krav som anges i den bilagan, eller, när det är tillämpligt, överensstämmer med det alternativ som anges i certifikatet enligt artikel 13a.4 b, och

ii)

att de växter, växtprodukter eller andra föremål som

åtföljs av sundhetscertifikat eller sundhetscertifikat för återexport i original, som är utfärdade i enlighet med bestämmelserna i artikel 13a.3 och 13a.4 eller, i förekommande fall, att originaldokument eller alternativa dokument eller märkningar som är fastställda och godkända enligt genomförandebestämmelserna åtföljer eller är fastsatta vid, eller på annat sätt placerade på föremålet i fråga. Elektronisk certifiering får godkännas under förutsättning att de relevanta villkoren i genomförandebestämmelserna är uppfyllda. Även officiellt certifierade kopior får godkännas i undantagsfall, som skall anges i genomförandebestämmelserna. De genomförandebestämmelser som avses i ii får antas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2.

2.

Punkt 1 skall i fråga om växter, växtprodukter eller andra föremål avsedda för en skyddad zon tillämpas med avseende på skadegörare och de särskilda krav som anges i del B i bilagorna I, II respektive IV för den skyddade zonen i fråga.

3.

Medlemsstaterna skall föreskriva att andra växter, växtprodukter eller föremål än de som avses i punkterna 1 och 2 som kommer från tredje land och som införs till gemenskapens tullområde, från och med införseln får stå under de officiella organens tillsyn när det gäller första, andra eller tredje strecksatsen i punkt 1 i. Till dessa växter, växtprodukter eller föremål räknas trä i form av stödjevirke, avståndsklossar, lastpallar eller emballage som i praktiken används vid transport av alla slags föremål.

Om det ansvariga officiella organet utnyttjar den möjligheten skall de berörda växterna, växtprodukterna eller föremålen stå under den tillsyn som avses i punkt 1 tills de tillämpliga formaliteterna har fullgjorts, så att det är möjligt att fastställa, som ett resultat av dessa formaliteter och i den utsträckning som det kan fastställas, att de uppfyller de relevanta kraven enligt detta direktiv.

L 355/50

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

Genomförandebestämmelser om vilken typ av information om växter, växtprodukter och föremål, inbegripet de olika typerna av trä, enligt första stycket, som importörer eller deras tullföreträdare skall lämna till de ansvariga officiella organen och på vilket sätt informationen skall översändas skall antas enligt förfarandet i 18.2. 4. Om det finns risk för att skadegörare sprids skall medlemsstaterna utan att detta påverkar tillämpningen av artikel 13c.2 a även tillämpa bestämmelserna i punkterna 1, 2 och 3 på växter, växtprodukter eller andra föremål som omfattas av någon av de tullgodkända behandlingar eller användningar som anges i leden be i artikel 4.15 i gemenskapstullkodexen eller enligt de tullförfaranden som fastställs i leden b och c i artikel 4.16 i denna kodex. Artikel 13a

1.

a) De formaliteter som avses i artikel 13.1 skall bestå av noggranna kontroller som de ansvariga officiella organen skall utföra av minst

i)

varje försändelse som enligt tullformaliteterna anges bestå av eller innehålla växter, växtprodukter eller andra föremål som avses i artikel 13.1, 13.2 eller 13.3, på respektive villkor, eller

ii)

varje parti, när det gäller en försändelse som består av olika partier, som enligt tullformaliteterna anges bestå av eller innehålla sådana växter, växtprodukter eller andra föremål.

b)

Vid kontrollerna skall det avgöras

i)

om försändelsen eller partiet åtföljs av de certifikat, alternativa handlingar eller märkningar som krävs enligt artikel 13.1 ii (dokumentkontroll),

ii)

om försändelsen eller partiet i sin helhet eller genom ett eller flera stickprov konstateras bestå av, eller innehålla de växter, växtprodukter eller andra föremål som angetts i de dokument som krävs (identitetskontroll), och

iii)

om försändelsen eller partiet eller träemballaget i sin helhet eller genom ett eller flera stickprov, inklusive emballaget och i förekommande fall

transportfordonen, uppfyller kraven i detta direktiv, enligt artikel 13.1 i (växtskyddskontroller), samt om artikel 16.2 är tillämplig. 2. Identitets- och växtskyddskontrollerna skall utföras mindre ofta om

verksamhet vad gäller kontroller av växter, växtprodukter eller andra föremål i försändelsen eller partiet redan förekommit i avsändande tredje land, enligt de tekniska arrangemang som avses i artikel 13b.6, eller

växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen i försändelsen eller i partiet finns förtecknade i de genomförandebestämmelser som antagits i detta syfte enligt punkt 5 b, eller

växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen i

försändelsen eller i partiet kommit från ett tredje land för vilket, i eller enligt övergripande internationella fytosanitära avtal som grundar sig på principen om ömsesidig behandling mellan gemenskapen och ett tredje land, bestämmelser anförs om att identitets- och växtskyddskontrollerna skall utföras mindre ofta, såvida det inte finns starka skäl att förmoda att kraven i direktivet inte efterlevs. Växtskyddskontrollerna får även utföras mindre ofta om uppgifter från kommissionen, grundade på erfarenheter från tidigare införsel till gemenskapen av sådant material med samma ursprung, som bekräftats av samtliga berörda medlemsstater, och efter samråd med den kommitté som avses i artikel 18, ger belägg för att växterna, växtprodukterna eller andra föremål i försändelsen eller i partiet uppfyller kraven i detta direktiv, under förutsättning att de särskilda villkor som specificerats i genomförandebestämmelser enligt punkt 5 c är uppfyllda. 3. Officiellt sundhetscertifikat eller sundhetscertifikat för återexport som avses i artikel 13.1 ii skall ha utfärdats på minst ett av gemenskapens officiella språk och enligt de lagar och andra författningar som antagits i det exporterande eller återexporterande tredje landet enligt Internationella växtskyddskonventionen, oavsett om landet är part i denna eller inte. Det skall ställas till växtskyddsmyndigheterna i Europeiska gemenskapens medlemsstater enligt artikel 1.4 första stycket sista meningen.

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/51

Certifikatet får inte ha utfärdats tidigare än 14 dagar före det datum då de växter, växtprodukter eller andra föremål som det avser lämnar det tredje land där det utfärdats. Certifikatet skall, oberoende av utformning, omfatta de uppgifter som återfinns i modellerna i bilagan till Internationella växtskyddskonventionen. Det skall utformas enligt någon av de modeller som kommissionen fastställt enligt punkt 4. Certifikatet skall ha utfärdats av myndigheter med befogenhet att göra detta enligt lagar och andra författningar i det berörda tredje landet, som enligt bestämmelserna i Internationella växtskyddskonventionen skall redovisas för FAO:s generaldirektör, eller, när det gäller tredje land som inte är part i Internationella växtskyddskonventionen, till kommissionen. Kommissionen skall underrätta medlemsstaterna om de redovisningar som mottagits.

4.

a) Det skall, i enlighet med förfarandet i artikel 18.2, fastställas vilka av de modeller som förekommer i olika versioner av bilagan till Internationella växtskyddskonventionen som kan godkännas. Enligt samma förfarande får alternativa specificeringar för sundhetscertifikat eller sundhetscertifikat för återexport fastställas för tredje land som inte är part i Internationella växtskyddskonventionen.

b)

Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 15.4 skall det i certifikaten, då dessa gäller växter, växtprodukter eller andra föremål som finns upptagna i bilaga IV, del A, avsnitt I, eller i del B, under rubriken Ytterligare upplysningar i förekommande fall anges vilket särskilt krav, av dem som tagits upp som alternativ på tillämplig plats i de olika delarna av bilaga IV, som har uppfyllts. Denna specificering skall göras genom hänvisning till den relevanta punkten i bilaga IV.

c)

Beträffande växter, växtprodukter eller andra föremål för vilka särskilda krav enligt bilaga IV, del A eller del B, är tillämpliga, skall det officiella sundhetscertifikat som avses i artikel 13.1 ii ha utfärdats i det tredje land där växterna, växtprodukterna och de andra föremålen har sitt ursprung (ursprungsland).

d)

Om de relevanta särskilda kraven kan uppfyllas även på andra platser än på ursprungsorten, eller då inga särskilda krav gäller, får sundhetscertifikatet ha utfärdats i det tredje land varifrån växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen kommer (avsändande land).

5. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får genomförandebestämmelser fastställas för

a)

fastställande av förfaranden för växtskyddskontroller enligt punkt 1 b iii med angivande av provernas lägsta antal och minsta omfattning,

b)

upprättande av förteckningar över växter, växtprodukter eller andra föremål som skall genomgå växtskyddskontroll mindre ofta enligt punkt 2 första stycket andra strecksatsen,

c)

specificering av de särskilda villkoren för det fall som avses i punkt 2 andra stycket samt kriterierna för arten av och nivån på den minskade omfattningen av växtskyddskontrollerna.

Kommissionen får låta riktlinjer avseende punkt 2 ingå i de rekommendationer som avses i artikel 21.6. Artikel 13b 1. Medlemsstaterna skall se till att försändelser eller partier som kommer från ett tredje land, men som enligt tullformaliteterna inte anges bestå av eller innehålla växter, växtprodukter eller andra föremål som anges i bilaga V, del B, också kontrolleras av ansvariga officiella organ, om det finns välgrundade skäl att misstänka förekomst av sådana växter, växtprodukter eller andra föremål. Om det vid tullkontroll visar sig att en försändelse eller ett parti som kommer från ett tredje land består av eller innehåller odeklarerade växter, växtprodukter eller andra föremål av sådan typ som anges i bilaga V, del B, skall medlemsstaterna se till att det kontrollerande tullkontoret omedelbart informerar det officiella organet i sin medlemsstat i enlighet med det samarbete som avses i artikel 13c.4. Om det när en kontroll genomförts av de ansvariga officiella organen fortfarande råder tvivel om varans identitet, särskilt angående växternas eller växtprodukternas släkte, art eller ursprung, skall försändelsen anses innehålla växter, växtprodukter eller andra föremål som anges i bilaga V, del B. 2. Förutsatt att det inte föreligger någon risk för spridning av skadegörare inom gemenskapen

a)

skall artikel 13.1 inte tillämpas på införsel till gemenskapen när växter, växtprodukter eller andra föremål flyttas från en punkt till en annan inom gemenskapen och därvid passerar genom ett tredje lands territorium utan att deras tullstatus förändras (intern transitering),

L 355/52

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

b)

skall artiklarna 13.1 och 4.1 inte tillämpas på införsel till gemenskapen av växter, växtprodukter eller andra föremål som flyttas från en punkt till en annan inom ett eller två tredje länder och som därvid passerar genom gemenskapens territorium enligt vederbörliga tullförfaranden utan att deras tullstatus förändras.

3. Utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4 avseende bilaga III och förutsatt att det inte finns risk för att skadegörare sprids i gemenskapen, behöver artikel 13.1 inte tillämpas på införsel till gemenskapen av små kvantiteter växter, växtprodukter, livsmedel eller foder om det rör sig om växter eller växtprodukter som ägaren eller mottagaren avser att använda i icke-in- dustriellt och icke-kommersiellt syfte eller för konsumtion under transporten. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får närmare föreskifter antas om villkoren för genomförandet av denna bestämmelse, däribland fastställandet av små kvantiteter.

4.

Artikel 13.1 skall på särskilda villkor inte tillämpas vid införsel till gemenskapen av växter, växtprodukter eller andra föremål i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval. De särskilda villkoren skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2.

5.

Förutsatt att det inte föreligger någon risk för spridning av skadegörare i gemenskapen får en medlemsstat anta ett undantag om att artikel 13.1 inte skall tillämpas i enskilda specificerade fall avseende växter, växtprodukter eller andra föremål som odlas, produceras eller används i omedelbart angränsande områden i tredje land och förs in till medlemsstaten i avsikt att utnyttjas på närliggande ställen inom medlemsstatens gränsområde.

När en medlemsstat beviljar ett sådant undantag skall den ange platsen och användarens namn. Dessa uppgifter skall uppdateras regelbundet och stå till kommissionens förfogande. Växter, växtprodukter och andra föremål som omfattas av undantag enligt första stycket skall åtföljas av dokument av vilka det framgår var i det tredje landet växterna, växtprodukterna och de andra föremålen har sitt ursprung. 6. Det kan, med hjälp av tekniska arrangemang mellan kommissionen och de behöriga organen i vissa tredje län- der som godkänns i enlighet med förfarandet i artikel 18.2, avtalas att de verksamheter som avses i artikel 13.1 i också får utföras under kommissionens överinseende och i enlighet med relevanta bestämmelser i artikel 21 i det avsändande tredje landet, i samarbete med den officiella växtskyddsmyndigheten i det landet. Artikel 13c

1.

a) De formaliteter som anges i artikel 13a.1, de kontroller som föreskrivs i artikel 13b.1 samt kontrollerna för att verifiera att bestämmelserna i artikel 4 avseende bilaga III beaktas, skall genomföras såsom anges i punkt 2 i samband med de formaliteter som krävs för hänförandet till ett tullförfarande enligt artikel 13.1 eller 13.4.

De skall genomföras enligt bestämmelserna i den internationella konventionen om harmonisering av gränskontroller av varor, särskilt bilaga 4 i denna, som godkändes genom rådets förordning (EEG) nr 1262/84 (*).

b)

Medlemsstaterna skall föreskriva att importörer av växter, växtprodukter eller andra föremål som förtecknas i bilaga V, del B, måste vara upptagna i en medlemsstats officiella register med ett officiellt registreringsnummer, oavsett om de är producenter eller inte. Artikel 6.5 tredje och fjärde stycket skall följaktligen tillämpas för sådana importörer.

c)

Medlemsstaterna skall också föreskriva följande:

i)

Importörer eller deras tullföreträdare skall, på försändelser som består av eller innehåller växter,

växtprodukter eller andra föremål som anges i bilaga V, del B, på åtminstone ett av de dokument som krävs för hänförande till ett tullförfarande enligt artikel 13.1 eller 13.4, hänvisa till försändelsens sammansättning genom följande upplysningar:

Angivande av slag av växter, växtprodukter eller andra föremål med hjälp av koderna i Europeiska gemenskapernas integrerade tulltaxa (Taric).

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/53

Formuleringen Denna försändelse innehåller produkter som omfattas av växtskyddskrav eller likvärdig märkning som införseltullkontoret och det officiella organet vid införselorten kommit överens om.

Referensnummer på det eller de växtskyddsdokument som krävs.

Importörens officiella registreringsnummer enligt led b.

ii)

Myndigheter på flygplatser eller i hamnar, importörer eller aktörer skall, så snart de får kännedom om en omedelbart förestående ankomst av sådana försändelser, enligt inbördes överenskommelse i förväg meddela detta till införseltullkontoret och det officiella organet vid införselorten.

Medlemsstaterna får tillämpa tillämpliga delar av denna bestämmelse, när det gäller landtransporter, särskilt när ankomsten förväntas utanför de normala arbetstider som gäller för det berörda officiella organet eller annat kontor enligt punkt 2.

2.

a) Dokumentkontroller och även de kontroller som avses i artikel 13b.1 samt kontrollerna för att verifiera att bestämmelserna i artikel 4 avseende bilaga III följs måste göras av det officiella organet vid införselorten eller, enligt överenskommelse mellan det ansvariga officiella organet och tullmyndigheterna i den medlemsstaten, av införseltullkontoret.

b)

Identitetskontroller och växtskyddskontroller måste utföras, utan att leden c och d åsidosätts, av det officiella organet vid införselorten i samband med de tullformaliteter som krävs för att hänföra varor till ett tullförfarande i enlighet med artikel 13.1 eller

13.4 och antingen på samma plats som dessa formaliteter, i lokaler som tillhör det officiella organet vid införselorten, eller på någon annan plats i närheten som har utsetts eller godkänts av tullmyndigheterna och det ansvariga officiella organet och som inte är den bestämmelseort som anges i led d.

c)

Vid transitering av 

icke-gemenskapsvaror får emellertid det officiella organet vid införselorten bestämma, efter överenskommelse med det eller de officiella organen vid bestämmelseorten, att samtliga identitets- eller växtskyddskontroller eller delar av dessa skall utföras av det officiella organet vid bestämmelseorten, antingen i dess lokaler eller på annan plats i närheten som har utsetts eller godkänts av tullmyndigheterna och det ansvariga officiella organet och som inte är den bestämmelseort som anges i led d. Om ingen sådan överenskommelse träffats skall hela identitets- eller växtskyddskontrollen utföras av det officiella organet vid införselorten på någon av de platser som anges i led b.

d)

I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får vissa fall eller omständigheter specificeras då identitetskontroller och växtskyddskontroller får genomföras på bestämmelseorten, till exempel en produktionsort, godkänd av det officiella organet och de tullmyndigheter som har ansvar för det område där bestämmelseorten är belägen, i stället för på de ovan nämnda platserna, förutsatt att bestämmelser och särskilda garantier och dokument för transporten av växter, växtprodukter och andra föremål uppfylls.

e)

Enligt förfarandet i artikel 18.2 skall genomförandebestämmelser fastställas avseende

minimivillkoren för genomförande av växtskyddskontroller enligt leden b, c och d,

de särskilda garantierna och dokumenten för transporten av växter, växtprodukter och andra föremål till de platser som anges i leden c och d för att säkerställa att det inte finns någon risk för att skadegörare sprids under transporten,

särskilda garantier och minimivillkor för godkännande av bestämmelseorten för lagring samt lagringsförhållandena, tillsammans med specificeringen av fallen enligt led d.

f)

I samtliga fall skall växtskyddskontrollerna betraktas som en integrerad del av de formaliteter som avses i artikel 13.1.

3.

Medlemsstaterna skall föreskriva att de original eller den elektroniska form av certifikat eller av andra dokument utom märken enligt artikel 13.1 ii som visas upp för det ansvariga officiella organet vid dokumentkontroller i enlighet med bestämmelserna i artikel 13a.1 b led i efter kontroll skall förses med en stämpel från det organet tillsammans med organets namn och det datum då dokumentet visades upp.

L 355/54

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

Ett standardiserat system för specificerade växter avsedda för plantering får införas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2 för att se till att uppgifterna i certifikatet sänds över till det officiella organ som ansvarar för varje medlemsstat eller område som utgör bestämmelseorten för växter som ingår i försändelsen eller där de skall planteras. 4. Varje medlemsstat skall skicka en skriftlig förteckning till kommissionen och till övriga medlemsstater över de orter som utsetts till införselorter. Även ändringar av denna förteckning skall utan dröjsmål skickas i skriftlig form. Medlemsstaterna skall på eget ansvar upprätta en förteckning över de orter som anges i punkterna 2 b och 2 c och bestämmelseorter enligt punkt 2 d. Kommissionen skall ha tillgång till dessa förteckningar. Varje officiellt organ på införselorten och varje officiellt organ på bestämmelseorten som utför identitets- eller växtskyddskontroller måste uppfylla vissa minimivillkor när det gäller infrastruktur, personal och utrustning. Dessa minimivillkor skall fastställas i genomförandebestämmelserna i enlighet med förfarandet i artikel 18.2. I enlighet med samma förfarande skall tillämpningsföreskrifter fastställas för

a)

den typ av dokument som erfordras för hänförande av varor till ett tullförfarande och på vilka de uppgifter som anges i punkt 1 c i skall lämnas,

b)

samarbetet mellan

i)

det officiella organet på införselorten och det officiella organet på bestämmelseorten,

ii)

det officiella organet på införselorten och införseltullkontoret,

iii)

det officiella organet på bestämmelseorten och bestämmelsetullkontoret,

iv)

det officiella organet på införselorten och bestämmelsetullkontoret.

Dessa föreskrifter skall inbegripa modeller till de dokument som skall användas vid samarbetet och hur dessa dokument skall överlämnas, förfarandena för informationsutbyte mellan de ovannämnda officiella organen och kontoren samt de åtgärder som måste vidtas för att bevara partiernas och försändelsernas identitet och för att skydda mot risken för spridning av skadegörare, särskilt under transporterna, till dess att de tullformaliteter som krävs har fullgjorts. 5. Gemenskapen skall bevilja medlemsstaterna ett finansiellt bidrag för att stärka infrastrukturerna för undersökningarna i den mån dessa gäller växtskyddskontroller som utförs i enlighet med punkt 2 b eller 2 c. Syftet med detta bidrag skall vara att vid andra undersökningsplatser än bestämmelseorten förbättra tillgången till den utrustning och de installationer som krävs för att undersökningar och granskningar skall kunna genomföras och, om möjligt, för att de åtgärder som föreskrivs i punkt 7 skall kunna genomföras utöver den nivå som redan har uppnåtts genom att de minimikrav som fastställs i tillämpningsföreskrifterna enligt punkt 2 e uppfylls. Kommissionen skall föreslå att lämpliga anslag för detta syfte tas upp i Europeiska unionens allmänna budget. Inom gränserna för de anslag som finns tillgängliga för detta ändamål skall gemenskapens bidrag täcka upp till 50 % av de utgifter som har ett direkt samband med förbättring av utrustning och installationer. Närmare föreskrifter för det finansiella bidraget från gemenskapen skall fastställas i en tillämpningsförordning i enlighet med förfarandet i artikel 18.2. Tilldelningen av gemenskapens finansiella bidrag och beloppets storlek skall beslutas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2 på grundval av de upplysningar och handlingar som den berörda medlemsstaten har tillhandahållit och, i förekommande fall, på grundval av resultaten av de utredningar som under kommissionens överinseende har utförts av de experter som avses i artikel 21, och beroende på de anslag som finns tillgängliga för dessa ändamål.

6.

Artikel 10.1 och 10.3 skall i tillämpliga delar gälla för de växter, växtprodukter eller andra föremål som avses i artikel 13, i den mån de anges i bilaga V, del A, och om det på grundval av de formaliteter som avses i artikel 13.1 anses att de villkor som fastställs där är uppfyllda.

7.

Om det på grundval av de formaliteter som avses i artikel 13.1 inte anses att de villkor som fastställs där är uppfyllda skall en eller flera av följande officiella åtgärder omedelbart vidtas:

a)

Förbud mot att till gemenskapen införa försändelsen, helt eller delvis.

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/55

b)

Förflyttning, under officiell övervakning i enlighet med lämpligt tullförfarande, under deras förflyttning i gemenskapen till en destinationsort utanför gemenskapen.

c)

Avlägsnande av nedsmittade/angripna varor från försändelsen.

d)

Destruktion.

e)

Karantän till dess att resultaten från undersökningarna eller de officiella proverna är tillgängliga.

f)

I undantagsfall och endast under särskilda omständigheter lämplig behandling, om medlemsstatens ansvariga officiella organ anser att villkoren kommer att uppfyllas till följd av behandlingen och att risken för spridning av skadegörare är undanröjd; den lämpliga behandlingsåtgärden kan även avse skadegörare som inte anges i bilagorna I och II.

Artikel 11.3 andra stycket skall gälla i tillämpliga delar. I fråga om förbud mot införsel enligt led a eller förflyttning ut ur gemenskapen enligt led b eller avlägsnande enligt led c skall medlemsstaterna föreskriva att de sundhetscertifikat eller sundhetscertifikat för återexport samt alla andra dokument som visades upp när växterna, växtprodukterna eller de andra föremålen presenterades för införsel till deras territorium skall annulleras av det ansvariga officiella organet. Vid annullering skall det ansvariga organet stämpla certifikaten eller dokumenten på ett väl synligt ställe på framsidan med en triangulär stämpel i rött med orden certifikatet annullerat eller dokumentet annullerat, tillsammans med organets namn och datum för förbudet, för början av förflyttningar till en bestämmelseort utanför gemenskapen eller för avlägsnandet. Orden skall vara skrivna med versaler på minst ett av gemenskapens officiella språk. 8. Utan att det påverkar de anmälningar och den information som krävs enligt artikel 16, skall medlemsstaterna se till att de ansvariga officiella organen informerar växtskyddsmyndigheten i det tredje land som är ursprungsland eller leverantör och kommissionen om samtliga fall då växter, växtprodukter eller andra föremål som kommer från det aktuella tredje landet har vägrats införsel på grund av att de inte uppfyller kraven beträffande växtskydd, och om skälen till att införsel vägrats, utan att detta påverkar tillämpningen av den åtgärd som medlemsstaten eventuellt kommer att vidta eller redan har vidtagit avseende den försändelse som vägrats införsel. Denna information skall ges så snart som möjligt så att de berörda växtskyddsmyndigheterna, och i tillämpliga fall även kommissionen, kan undersöka fallet, särskilt i syfte att vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att liknande fall upprepas i framtiden. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får ett standardiserat informationssystem upprättas. ___________ (*) EGT L 126, 12.5.1984, s. 1. Artikel 13d 1. Medlemsstaterna skall svara för uppbörden av avgifter (växtskyddsavgift) för att täcka kostnaderna för de dokument-, identitets- och växtskyddskontroller som föreskrivs i artikel 13a.1 och som skall genomföras enligt artikel 13. Avgiftsnivån skall avspegla följande:

a)

Löner, inbegripet sociala avgifter, till de inspektörer som deltar i de ovan nämnda kontrollerna.

b)

Kontor, övriga anläggningar, verktyg och utrustning till inspektörerna.

c)

Provtagning för visuell undersökning eller för laboratorietestning.

d)

Laboratorietestningar.

e)

Den administrativa verksamhet (inbegripet allmänna driftskostnader) som krävs för att genomföra kontrollerna i fråga på ett effektivt sätt, vilket kan inbegripa kostnader för utbildning och fortbildning av inspektörer.

2. Medlemsstaterna kan antingen fastställa växtskyddsavgiften på grundval av en noggrann kostnadsberäkning enligt punkt 1 eller tillämpa den standardavgift som anges i bilaga VIIIa. Om identitets- och växtskyddskontroller i enlighet med artikel 13a.2 genomförs mindre ofta för en viss grupp av växter, växtprodukter eller andra föremål med ursprung i vissa tredje länder skall den växtskyddsavgift som medlemsstaterna tar ut reduceras för alla försändelser och partier i den gruppen i proportion till detta, oavsett om de skall kontrolleras eller inte. Genomförandebestämmelser får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2 för att besluta om storleken av denna reducerade växtskyddsavgift. 3. När växtskyddsavgiften fastställs av en medlemsstat på grundval av de kostnader som det ansvariga officiella organet i den medlemsstaten har haft, skall de berörda medlemsstaterna tillställa kommissionen rapporter i vilka metoden för beräkning av avgifterna med hänsyn till uppgifterna i punkt 1 anges.

L 355/56

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

Avgifter som tas ut i enlighet med bestämmelserna i första stycket får inte vara högre än den faktiska kostnad som medlemsstatens officiella ansvariga organ ådrar sig.

4.

Ingen direkt eller indirekt återbetalning av de avgifter som föreskrivs i detta direktiv skall vara tillåten. Att en medlemsstat eventuellt tillämpar standardavgiften enligt bilaga VIIIa skall emellertid inte betraktas som en indirekt återbetalning.

5.

Den standardavgift som anges i bilaga VIIIa skall inte påverka extra avgifter för att täcka ytterligare kostnader som uppkommit under speciell verksamhet i samband med kontrollerna, till exempel oförutsedda resor eller väntetider för inspektörer beroende på försenade försändelser, kontroller som utförts utanför normal arbetstid, extra kontroller eller laboratorietestningar förutom de som föreskrivs i artikel 13 för att bekräfta slutsatser från kontrollerna, särskilda fytosanitära åtgärder som krävs enligt gemenskapslagstiftning som grundar sig på artiklarna 15 eller 16, åtgärder som vidtagits enligt artikel 13c.7 eller översättning av nödvändiga dokument.

6.

Medlemsstaterna skall utse de myndigheter som skall ha befogenhet att ta ut växtskyddsavgiften. Avgiften skall betalas av importören eller hans tullföreträdare.

7.

Växtskyddsavgiften skall ersätta alla övriga avgifter som tas ut i medlemsstaterna på nationell, regional eller lokal nivå för de kontroller som avses i punkt 1 och utfärdande av intyg i samband med dessa.

Artikel 13e Sundhetscertifikat och sundhetscertifikat för återexport, som medlemsstaterna utfärdar enligt Internationella växtskyddskonventionen (IPPC) skall utformas enligt den standardiserade modellen i bilaga VII.

9)

I artikel 14 skall andra stycket ändras på följande sätt:

a)

artikel 17 skall ersättas med artikel 18.2.

b)

I led c skall orden efter överenskommelse med den berörda medlemsstaten ersättas med i samråd med den berörda medlemsstaten.

c)

Led d skall ersättas med följande: Alla andra ändringar av bilagorna som kommer att göras mot bakgrund av den vetenskapliga eller tekniska utvecklingen eller, om detta är motiverat av tekniska skäl, i överensstämmelse med den risk som skadegöraren innebär.

d)

Följande led e skall läggas till:

e) Ändringar av bilaga VIIIa.

10)

Artikel 15 skall ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 skall inledningen till och de två första strecksatserna i första stycket ersättas med följande:

1. I enlighet med förfarandet i artikel 18.2 får undantag föreskrivas från

artikel 4.1 och 4.2 avseende bilaga III, delarna A och B, utan att detta påverkar tillämpningen av bestämmelserna i artikel 4.5 samt från artikel 5.1 och 5.2 samt artikel 13.1 i tredje strecksatsen avseende krav som avses i bilaga IV, del A, avsnitt I, och bilaga IV, del B,

från artikel 13.1 ii beträffande trä, om likvärdigt skydd kan garanteras genom annan dokumentation eller märkning.

b)

Punkterna 2 och 3 skall ersättas med följande punkterna 2, 3 och 4:

2. Enligt de förfaranden som avses i punkt 1 första stycket skall de växtskyddsåtgärder för export till gemenskapen som antagits av ett tredje land erkännas likvärdiga med de växtskyddsåtgärder som fastställs i detta direktiv, särskilt de som anges i bilaga IV, om detta tredje land objektivt visar gemenskapen att dess åtgärder når upp till gemenskapens växtskyddsnivå, och om detta bekräftas av slutsatser som grundar sig på resultat från kontroller, testningar och andra relevanta förfaranden som de experter som avses i artikel 21 har fått rimlig möjlighet att genomföra i det relevanta tredje landet. På begäran från ett tredje land kommer kommissionen att inleda samråd i syfte att uppnå bilaterala eller multilaterala avtal om erkännande av likvärdighet hos angivna växtskyddsåtgärder. 3. För beslut om undantag enligt punkt 1 första stycket eller om erkännande av likvärdighet enligt punkt 2 skall det ställas krav på att det exporterande landet officiellt skriftligen har konstaterat att villkoren i dessa punkter är uppfyllda i varje enskilt fall, och i beslutet skall det fastställas vilka uppgifter som den officiella bekräftelsen på detta skall innehålla.

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/57

4. I de beslut som avses i punkt 3 skall det specificeras om eller på vilket sätt medlemsstaten skall underrätta övriga medlemsstater och kommissionen om varje enskilt fall eller ett antal fall tillsammans.

11)

Artikel 16 skall ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 första stycket första meningen skall ordet skriftligen infogas mellan orden medlemsstaterna och anmäla.

b)

I punkt 2 första meningen i första och tredje stycket skall ordet skriftligen infogas mellan medlemsstaterna och anmäla respektive mellan omedelbart och anmäla.

c)

I punkt 3 skall i tredje meningen orden på grundval av en analys av den risk som de skadliga organismerna medför eller en preliminär analys av den risk som de skadliga organismerna medför i fall enligt punkt 2 infogas mellan åtgärder och får antas, och artikel 19 skall ersättas med artikel 18.2.

d)

Följande punkt 5 skall läggas till:

5. Om kommissionen inte har informerats om de åtgärder som vidtagits enligt punkt 1 eller 2, eller om den anser att åtgärderna är otillräckliga, får den i avvaktan på ett möte i Ständiga kommittén för växtskydd vidta tillfälliga skyddsåtgärder på grundval av en preliminär analys av den risk som de skadliga organismerna medför för att utrota eller, om detta inte är möjligt, förhindra spridning av den berörda skadegöraren. Dessa åtgärder skall snarast möjligt underställas Ständiga kommittén för växtskydd för att bekräftas, ändras eller upphävas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2.

12)

Artikel 17 skall utgå.

13)

Artikel 18 skall ersättas med följande:

Artikel 18

1.

Kommissionen skall biträdas av Ständiga kommittén för växtskydd, som inrättats genom rådets beslut 76/894/EEG (*), nedan kallad kommittén.

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

___________

(*)

EGT L 340, 9.12.1976, s. 25.

14)

Artikel 19 skall utgå.

15)

Artikel 21 skall ändras på följande sätt:

a)

Punkt 3 skall ersättas med följande:

3. De kontroller som avses i punkt 1 får omfatta följande arbetsuppgifter:

Övervakning av undersökningar enligt artikel 6.

Utförande av de officiella kontrollerna enligt artikel 12.3.

Övervakning eller, inom ramen för bestämmelserna i punkt 5 femte stycket, utförande av kontroller enligt artikel 13.1 i samarbete med medlemsstaterna.

Utförande eller övervakning av de verksamheter som specificeras inom ramen för de tekniska arrangemang som avses i artikel 13 b.6.

Utförande av de undersökningar som avses i artiklarna 15.1, 15.2 och 16.3.

Den övervakning som krävs i bestämmelserna om de villkor under vilka vissa skadegörare, växter, växtprodukter eller andra föremål får införas till eller flyttas inom gemenskapen, eller inom vissa skyddade zoner inom gemenskapen, i experimentella eller vetenskapliga syften eller för sorturval enligt artiklarna 3.9, 4.5, 5.5 och 13b.4.

Övervakning i samband med de tillstånd som beviljats enligt artikel 15, i samband med åtgärder som medlemsstaterna vidtagit enligt artikel 16.1 eller 16.2, eller i samband med åtgärder som antagits enligt artikel 16.3 eller 16.5.

Biträde till kommissionen i de ärenden som avses i punkt 6.

L 355/58

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

Utförande av andra uppgifter som tilldelats experterna enligt de tillämpningsföreskrifter som avses i punkt 7.

b)

I punkt 5 andra stycket skall följande mening läggas till efter tredje meningen:

Denna bestämmelse gäller inte för utgifter till följd av följande typer av framställningar som görs när dessa experter deltar vid medlemsstaternas exportkontroller: laboratorietestning och provtagning för okulär besiktning eller för laboratorietestning, och som redan ingår i avgifterna enligt artikel 13d.

16)

I artikel 24.3 skall följande stycke läggas till:

De belopp som skall återbetalas enligt punkt 3 skall fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 18.2.

17)

I artiklarna 25 och 26 skall i hänvisningarna artikel 13.9 ändras till artikel 13c.5.

18)

Del B i bilaga VII skall ändras på följande sätt:

a)

Titeln skall ersättas med följande:

B. Modell för sundhetscertifikat för återexport.

b)

I fält 2 i certifikatsmodellen skall SUNDHETSCERTIFI- KAT FÖR ÅTERUTFÖRSEL ersättas med SUNDHETS- CERTIFIKAT FÖR ÅTEREXPORT.

19)

Följande bilaga VIIIa skall införas i direktivet efter bilaga VIII: BILAGA VIIIa Den standardavgift som avses i artikel 13d.2 skall vara följande: (i euro)

Åtgärd

Mängd

Pris

a)

för dokumentkontroller

per försändelse

7

b)

för identitetskontroller

per försändelse

 som omfattar upp till motsvarande en last-

7

bilslast, en tågvagnslast eller en container

av jämförbar storlek

 större än ovannämnda storlek

14

c)

för växtskyddskontroller enligt följande specifikationer:

 Sticklingar, fröplantor (utom skogsper försändelse

odlingsmaterial), småplantor av

jordgub-

 upp till 10 000 st

17,5

bar eller grönsaker

 per 1 000 st därutöver

0,7

 högsta avgift

140

 Buskar, träd (andra än huggna julgranar),

per försändelse

andra vedartade växter från plantskolor

 upp till 1 000 st

17,5

inklusive skogsodlingsmaterial

(utom

fröer)

 per 100 st därutöver

0,44

 högsta avgift

140

 Lökar, stamknölar, jordstammar, knölar,

per försändelse

avsedda att planteras (utom potatisknölar)

 upp till 200 kg

17,5

 per 10 kg därutöver

0,16

 högsta avgift

140

 Fröer, vävnadskulturer

per försändelse

 upp till 100 kg

17,5

 per 10 kg därutöver

0,175

 högsta avgift

140

30.12.2002

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

L 355/59

Åtgärd

Mängd

Pris

Andra plantor avsedda för plantering, som

per försändelse

inte förtecknas någon annanstans i tabel-

 upp till 5 000 st

17,5

len

 per 100 st därutöver

0,18

 högsta avgift

140

 Snittblommor

per försändelse

 upp till 20 000 st

17,5

 per 1 000 st därutöver

0,14

 högsta avgift

140

Grenar med blad, delar av barrträd (utom

per försändelse

huggna julgranar)

 upp till 100 kg

17,5

 per 100 kg därutöver

1,75

 högsta avgift

140

Huggna julgranar

per försändelse

 upp till 1 000 st

17,5

 per 100 st därutöver

1,75

 högsta avgift

140

Blad av t.ex. örter, kryddor och bladgrön-

per försändelse

saker

 upp till 100 kg

17,5

 per 10 kg därutöver

1,75

 högsta avgift

140

Frukt, grönsaker (utom bladgrönsaker)

per försändelse

 upp till 25 000 kg

17,5

 per 1 000 kg därutöver

0,7

Potatisknölar

per parti

 upp till 25 000 kg

52,5

 per 25 000 kg därutöver

52,5

Trä (utom bark)

per försändelse

 upp till 100 m 3

17,5

 per kubikmeter därutöver

0,175

Jord och odlingssubstrat, bark

per försändelse

 upp till 25 000 kg

17,5

 per 1 000 kg därutöver

0,7

 högsta avgift

140

 Spannmål

per försändelse

 upp till 25 000 kg

17,5

 per 1 000 kg därutöver

0,7

 högsta avgift

700

 Andra plantor eller plantprodukter, som

per parti

17,5

inte förtecknas någon annanstans i tabel-

len

L 355/60

SV

Europeiska gemenskapernas officiella tidning

30.12.2002

Om en försändelse inte uteslutande består av produkter som omfattas av beskrivningen i den relevanta strecksatsen, skall de delar av försändelsen som består av produkter som omfattas av beskrivningen i den relevanta strecksatsen (parti eller partier) behandlas som en separat försändelse.

20)

När det i en annan bestämmelse än de som ändrats i punkterna 

118 står i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 17 eller i enlighet med det förfarande som fastställs i artikel 18 skall detta ersättas med i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.2. Artikel 2 Medlemsstaterna skall före den 1 januari 2005 anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att uppfylla kraven i detta direktiv. De skall genast underrätta kommissionen om dessa. De skall tillämpa bestämmelserna från och med den 1 januari 2005. När en medlemsstat antar dessa bestämmelser skall de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen skall göras skall varje medlemsstat själv utfärda. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv. Artikel 3 Detta direktiv träder i kraft samma dag som det offentliggörs i Europeiska gemenskapernas officiella tidning . Artikel 4 Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna. Utfärdat i Bryssel den 28 November 2002. På rådets vägnar M. FISCHER BOEL Ordförande Sammanfattning av promemorian Anpassningar till nya EG-bestämmelser om livsmedel, djurhälsa, foder, djurskydd och växtskydd m.m. (Ds 2005:31) I promemorian lämnas förslag som syftar till att anpassa svensk lagstiftning inom områdena för livsmedel, foder, djurskydd, djurhälsa (inklusive zoonoser och epizootier) samt växtskydd till åtta EG- förordningar som i huvudsak reglerar livsmedels- och fodersäkerhet, livsmedels- och foderhygien samt offentlig kontroll över regelverken om livsmedel, foder, djurhälsa och djurskydd. Förslag lämnas dessutom på genomförande av ett EG-direktiv om skydd mot växtskadegörare i svensk rätt. Förslagen innebär att livsmedelslagen (1971:511), lagen (1985:285) om foder och lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. ersätts av tre nya lagar. Vidare innebär förslagen lagändringar i växtskyddslagen (1972:318), lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m., djurskyddslagen (1988:534), epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658) samt mindre följdändringar i ytterligare tretton lagar.

EG-förordningarna sammanfaller helt eller delvis med tillämpningsområdet för åtta lagar. För att anpassa och verkställa EG-förordningarna till svensk lagstiftning föreslås därför en enhetlig lagstiftningsmetod. Varje berörd lag kompletterar sådana EG-förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen och som regeringen ger till känna i Svensk författningssamling. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordningarna. I lagarna införs dessutom ett nytt bemyndigande som innebär att i fråga om sådana EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som faller inom tillämpningsområdet för just den lagen. Förslagen i promemorian innebär vidare i huvudsak följande. Begreppen tillsyn och tillsynsmyndighet ersätts av begreppen offentlig kontroll och kontrollmyndighet. Utöver innehållet i gemenskapsbegreppet offentlig kontroll skall vissa kontrollmyndigheter ha ett samordningsansvar av kontrollen och även utföra det som i dag betecknas som tillsynsliknande uppgifter. Detta regleras särskilt i varje lag. I lagarna utpekas kontrollmyndigheterna. Det finns dock möjlighet att låta annan kontrollmyndighet än de utpekade utföra offentlig kontroll av vissa frågor om det framstår som mer ändamålsenligt att denna myndighet utför kontrollen av särskilda frågor, exempelvis vissa EG- bestämmelser. Livsmedelsverket är ansvarigt för den kontrollplan som varje medlemsstat skall utarbeta. Statens jordbrukverk är ansvarigt för den särskilda beredskapsplan som varje medlemsstat skall utarbeta. Möjligheten att föreskriva om rapporteringsskyldighet mellan kontrollmyndigheter utvidgas. Bestämmelserna om kontrollmyndighetens möjligheter att få tillträde till områden och lokaler samt åtkomst till upplysningar och handlingar i den offentliga kontrollen utvidgas till att gälla även EG-förordningarna. Detsamma gäller kontrollmyndigheternas möjligheter till administrativa Prop. 2005/06:128 Bilaga 12 843 ingripanden (föreläggande, förbud och vite). Det förtydligas att dess åtgärder får vidtas utöver vad som följer av EG-förordningarna som kompletteras av respektive lag. I lagarna läggs till en generell straffbestämmelse om att det skall vara straffbelagt att bryta mot villkor och förbud som följer av de EG- förordningar som kompletteras av lagen. Det föreslås att en ny livsmedelslag införs. Den nya lagen föreslås få samma tillämpningsområde som den nu gällande livsmedelslagen och omfattar därmed inte bara livsmedel såsom detta definieras i EG-rätten utan även bl.a. snus och tuggtobak. Flera av de materiella bestämmelser som i dag finns i livsmedelslagen får ingen motsvarighet i den nya lagen eftersom motsvarande bestämmelser finns i EG-förordningarna. Samma ordning gäller för livsmedelskontroll i primärproducentledet som för övriga tillsynsobjekt, dvs. ansvaret för kontrollen åvilar Livsmedelsverket, länsstyrelserna och kommunerna. En lag om foder och animaliska biprodukter föreslås införas. Lagens tillämpningsområde vidgas till att omfatta all hantering av animaliska biprodukter, dvs. både hanteringen av sådana produkter som foder och övriga hanteringsfrågor som tidigare har reglerats genom lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. Flera materiella bestämmelser upphävs eftersom motsvarande bestämmelser finns i EG-förordningarna. I lagen införs dock ett bemyndigande att föreskriva om fodersäkerhet m.m. av foder till andra djurslag än livsmedelsproducerande djur, vilket inte omfattas av EG-förordningarna. Kommunen är en ny kontrollmyndighet på foderområdet som bör handha den operativa offentliga kontrollen av regelverket om foder på lokal nivå. Kontrollen skall finansieras med avgifter. En straffskärpning införs. Om en förpliktelse av betydelse från hälsosynpunkt uppsåtligen åsidosätts i större omfattning eller på ett annars allvarligt sätt skall dömas till fängelse i högst två år. Det föreslås att en ny lag om provtagning på djur, m.m. införs. De bemyndiganden som finns i den äldre lagen förs i princip över till den nya lagen. Bestämmelserna om offentlig kontroll m.m. får en tydligare författningsstruktur som överensstämmer med övriga lagar i denna promemoria. I växtskyddslagen genomförs de bestämmelser i direktivet om skyddsåtgärder mot växtskadegörare som kräver lagform, huvudsakligen nya definitioner. Dessutom föreslås ett bemyndigande om avgifter införas samt en möjlighet för kontrollmyndigheten att delegera myndighetsuppgifter till privata kontrollorgan. I lagen om kontroll av husdjur m.m. utökas tillämpningsområdet till att omfatta även en långsiktig förvaltning av de husdjursgenetiska resurserna. I lagen införs dessutom bestämmelser om kontrollmyndigheter, myndigheternas befogenheter att utöva offentlig kontroll samt möjligheter till ingripanden av kontrollmyndigheten. Bestämmelserna i djurskyddslagen, epizootilagen och zoonoslagen om kontrollmyndigheter, kontrollmyndighetens befogenheter att utöva offentlig kontroll samt möjligheter till administrativa ingripanden skall gälla även bestämmelserna i de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Förslagen till de nya lagarna och lagändringar skall träda i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 12 844 Promemorians lagförslag Förslag till lag om livsmedel m.m. Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller livsmedel i alla stadier av produktionsbearbetnings- och distributionskedjan. Lagens bestämmelser tillämpas också på

1.

djur som lämnas till slakt på slakterier,

2.

vatten från och med den punkt där det tas in i vattenverken till den punkt där värdena skall iakttas enligt artikel 6 i rådets direktiv 98/83, och

3.

snus och tuggtobak.

2 § Lagen tillämpas inte på enskildas hantering av livsmedel för konsumtion inom privathushåll. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får dock föreskriva att lagen helt eller delvis skall tillämpas på hantering av dricksvatten inom privathushåll.

3 § Lagen kompletterar sådana EG-förordningar som helt eller delvis faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka EG-förordningar som avses. I fråga om sådana EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordningarna.

För förordningar som reglerar ekologisk produktion och skydd för beteckningar på livsmedel finns särskilda bestämmelser i lagen (1995:551) om EG:s förordning om ekologiskt framställda produkter och lagen (1995:1336) om skydd för beteckningar på jordbruksprodukter och livsmedel, m.m. Definitioner

4 § Begreppen livsmedel, utsläppande på marknaden och stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan har i denna lag samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 845

Begreppet anläggning har samma betydelse som i Europaparlamentets

Prop. 2005/06:128

och rådets förordning (EG) 852/2004 av den 29 april 2004 om livs-

Bilaga 13

medelshygien.

Föreskrifter och beslut till skydd för människors liv eller hälsa och

för konsumentintresset

5 § Om det behövs för att skydda människors liv eller hälsa eller annars

för att tillgodose konsumentintresset får regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet

besluta om

1.

förbud eller villkor för hantering, införsel till landet eller utsläppande på marknaden av livsmedel,

2.

märkning eller presentation av livsmedel

3.

livsmedels beskaffenhet eller beteckning,

4.

användning av vara, ämne eller utrustning vid hantering av livsmedel eller tillsammans med livsmedel,

5.

läkarundersökning eller annan hälsokontroll av personal som är sysselsatt med livsmedelshantering och om personalhygienen i övrigt inom sådan hantering, och

6.

förbud mot återutförsel av livsmedel som förvaras på en gränskontrollstation eller ett tullager eller i en frizon eller frilager.

Föreskrifter om livsmedelsanläggningar

6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

att hantering och utsläppande på marknaden av livsmedel endast får ske i anläggning som godkänts av kontrollmyndigheten,

2.

vilka krav som skall vara uppfyllda för att ett sådant godkännande skall meddelas, och

3.

registrering av anläggningar.

7 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får efter anmälan till Europeiska kommissionen meddela föreskrifter om anpassning av och undantag från EG:s bestämmelser om anläggningar och hantering av livsmedel. Förbud mot att släppa ut livsmedel på marknaden

8 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som lagen kompletterar är det förbjudet att på marknaden släppa ut livsmedel som

1.

inte uppfyller krav och villkor som föreskrivits med stöd av 5 § 2 och 3 och 7 §,

2.

har hanterats eller släppts ut på marknaden i en anläggning som inte godkänts enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 6 §,

3.

inte har godkänts eller anmälts i enlighet med förfaranden som föreskrivits med stöd av denna lag eller i en 

EG-förordning som 846 kompletteras av lagen eller inte uppfyller villkor i ett godkännande eller tillstånd, 4. innehåller förbjudna eller icke godkända ämnen, eller ämnen i en halt som överskrider gränsvärden som föreskrivits med stöd av denna lag eller i en EG-förordning som lagen kompletterar. Vad som sägs i första stycket gäller inte om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer föreskrivit något annat. Kontrollmyndigheter

9 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna utövas av Livsmedelsverket, länsstyrelserna, kommunerna eller någon annan statlig myndighet (kontrollmyndigheter) i enlighet med vad regeringen bestämmer. En kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Livsmedelsverket och, i fråga om länet, en länsstyrelse samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Regeringen får föreskriva att en annan myndighet i stället skall utföra dessa uppgifter vad gäller viss kontroll. Kommunal samverkan i den offentliga kontrollen

10 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att uppgifter i den offentliga kontrollen som kommunen har enligt denna lag skall skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten att meddela beslut i ärendet. Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. Överflyttning av kontrollansvar

11 § Livsmedelsverket får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen av en viss anläggning som kommunen annars har skall flyttas över till verket. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Livsmedelsverket får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om verket och kommunen är överens om det.

12 § Livsmedelsverket får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen av en viss anläggning som Livsmedelsverket annars har skall flyttas från verket till en kommun. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 847

13 § Om en kommun grovt eller under längre tid har åsidosatt sin kontrollskyldighet när det gäller en viss anläggning, får regeringen, på ansökan av Livsmedelsverket, besluta att ansvaret för kontrollen av den anläggningen skall flyttas över till Livsmedelsverket. Regeringen får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen. Förelägganden riktade till kommuner

14 § Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av kommunens kontrolluppdrag, får Livsmedelsverket förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som Livsmedelsverket anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas. Föreskrifter om kontroll

15 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur offentlig kontroll skall bedrivas,

2.

skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan att lämna information till en annan kontrollmyndighet,

3.

skyldighet för en livsmedelsföretagare att utöva en efter verksamhetens art lämpad särskild kontroll av verksamheten, och

4.

uppgiftsskyldighet för den som lämnar djur till slakt.

Rätt till tillträde och upplysningar

16 § Kontrollmyndigheten och ett kontrollorgan har rätt att för kontroll

1.

på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen, och

2.

få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen som har anknytning till den offentliga kontrollen.

Den som utövar offentlig kontroll får göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp

17 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite

18 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller vad som särskilt anges i 19 § får en kontrollmyndighet Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 848

meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de

Prop. 2005/06:128

föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-

Bilaga 13

förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats

med stöd av EG-förordningarna skall följas.

Förelägganden eller förbud enligt denna paragraf får förenas med vite.

Särskilda ingripanden

19 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av

lagen får en kontrollmyndighet

1.

ta hand om en vara som släppts ut på marknaden eller som uppenbart är avsedd att släppas ut på marknaden i strid med 8 § eller i strid med de 

EG-förordningar som kompletteras av lagen, samt

2.

ta hand om en vara som avses med ett föreläggande eller ett förbud enligt 18 §, om föreläggandet eller förbudet inte följs.

Om en vara har tagits om hand, får ägaren under överinseende av kontrollmyndigheten göra varan duglig till livsmedel eller använda den för något annat ändamål. Annars skall varan förstöras genom kontrollmyndighetens försorg. Kontrollmyndigheten skall låta förstöra också sådana varor som omfattas av ett förbud enligt föreskrifter meddelade med stöd av 5 § 6, om det inte finns särskilda skäl för något annat.

20 § Efter en underrättelse från smittskyddsläkaren om att smitta sprids eller misstänks spridas genom livsmedel skall kontrollmyndigheten omedelbart vidta de åtgärder som behövs för att spåra smittan och undanröja risken för smittspridning. Rättelse

21 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller de beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna, får myndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet

22 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrift eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna.

Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga skäl.

849

Avgifter

Prop. 2005/06:128

23 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får

Bilaga 13

meddela föreskrifter om avgifter för en myndighets och ett

kontrollorgans kostnader för offentlig kontroll enligt lagen, föreskrifter

eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar

som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-

förordningarna. Sådana avgifter får också avse en myndighets kostnader

för prövning enligt lagen, föreskrifterna eller förordningarna.

Regeringen får föreskriva att kommun skall ombesörja uppbörden av

avgifter för den statliga tillsynen.

Straffbestämmelser m.m.

24 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt

eller av oaktsamhet

1.

bryter mot 8 §,

2.

bryter mot föreskrift eller beslut som meddelats med stöd av 5 § 1, såvitt avser hantering och utsläppande på marknaden, 5 § 

26, 6 eller 8 §,

3.

åsidosätter förbud eller villkor som finns i de 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Om förpliktelse av betydelse från hälsosynpunkt eller för konsumentintresset uppsåtligen åsidosatts i större omfattning eller annars på ett allvarligt sätt döms till fängelse i högst två år. Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas om gärningen kan bedömas som ringa. Till ansvar enligt första stycket döms inte om gärningen är belagd med straff i brottsbalken.

25 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet inte fullgör sina skyldigheter enligt 16 § första stycket 1 döms till böter.

26 § Om ansvar för den som i strid mot föreskrift som meddelats med stöd av 5 § 1 inför livsmedel till landet och försök därtill finns bestämmelser i lagen (2000:1225) om straff för smuggling.

27 § Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts, döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet.

28 § Vara som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkat, om det inte är uppenbart oskäligt. Överklagande

29 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, föreskrifter meddelade med stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos länsstyrelsen. 850

30 § Länsstyrelsens beslut enligt denna lag, föreskrifter meddelade med

Prop. 2005/06:128

stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får

Bilaga 13

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

31 § Beslut som Livsmedelsverket eller annan statlig myndighet

meddelat i ett särskilt fall enligt denna lag, föreskrifter meddelade med

stöd av lagen eller de EG-förordningar som kompletteras av lagen får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

Annat beslut av Livsmedelsverket eller annan statlig myndighet får

överklagas hos regeringen. För tillvaratagande av konsumentintresset

inom livsmedelsområdet får ett sådant beslut överklagas av organisation,

vilken är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen

(1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller motsvarande

sammanslutning på arbetsgivarsidan.

32 § En myndighet får bestämma att dess beslut skall gälla omedelbart

även om det överklagas.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs livsmedelslagen (1971:511).

2.

Äldre lokalgodkännanden skall fortsätta att gälla till dess att kontrollmyndigheten har prövat om anläggningen kan godkännas i enlighet med bestämmelser som meddelats med stöd av den nya lagen eller de 

EG-förordningar som kompletteras av lagen eller, om godkännande inte krävs, tills dess att kontrollmyndigheten har registrerat anläggningen.

3.

Ett föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser skall anses beslutat enligt den nya lagen.

4.

Beslut av en besiktningsveterinär som har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser.

851 Förslag till lag om foder och animaliska biprodukter Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller foder i alla stadier i produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan av foder. Lagen gäller också utfodring av djur samt animaliska biprodukter.

2 § Bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG- förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka EG-förordningar som avses. I fråga om sådana EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordningarna.

3 § Lagen tillämpas inte på privat enskild produktion av foder avsett för sällskapsdjur och utfordring av sådana djur i enskilda hem. Denna begränsning gäller dock inte i den mån lagen kompletterar EG- bestämmelser. Definitioner

4 § Begreppen foder och utsläppande på marknaden har i denna lag samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet . Begreppen animaliska biprodukter har i denna lag samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel . Förbud mot användning av foder

5 § I de EG-förordningar som kompletteras av lagen finns bestämmelser om förbud mot att som foder använda djur, djurdelar eller varor som framställs av djur. Därutöver gäller att sådana vilda djur som inte omfattas av EG- förordningarna får användas som foder endast om djuren har avlivats, slaktats upp och därefter veterinärbesiktigats. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 852 Vad som sägs i andra stycket gäller också delar av sådana djur och fodermjöl eller annan vara som framställts av djuren eller delar av djuren. Föreskrifter och beslut om foder och laboratorier för foderanalyser

6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om villkor för eller förbud mot införsel, utförsel, tillverkning, försäljning eller annan överlåtelse, användning, bortskaffande eller hantering i övrigt av foder eller ett visst parti av foder.

7 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att djur eller delar av djur får användas som foder i enlighet med undantagsbestämmelserna i artikel 23 i förordning (EG) nr 1774/2002.

8 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om villkor för laboratorier för foderanalyser och metoder för sådana analyser. Förbud mot att släppa ut foder på marknaden

9 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen är det förbjudet att använda eller på marknaden släppa ut foder

1.

om det kan antas att fodret har en skadlig inverkan på miljön,

2.

om det har en sådan beskaffenhet som inte är tillåten enligt 5 § andra eller tredje stycket,

3.

för vilket upplysningsskyldighet enligt föreskrifter eller beslut meddelade med stöd av 6 § inte fullgjort,

4.

som inte uppfyller de krav eller villkor om fodersäkerhet för andra djurslag än livsmedelsproducerande djur som föreskrivits eller beslutats med stöd av 6 §.

Föreskrifter om hantering av animaliska biprodukter

10 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om omhändertagande, bearbetning, bortskaffande och hantering i övrigt av animaliska biprodukter. Avgifter

11 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att avgifter får tas ut i ärenden som rör frågor som avses i 6, 8 och 10 §§ och i ärenden om godkännande och registrering enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 853 Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter att det får tas ut avgifter för offentlig kontroll enligt denna lag, enligt föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen. Kontrollmyndigheter

12 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen samt de beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna utövas, om inte annat föreskrivs av regeringen, av Jordbruksverket och kommunerna (kontrollmyndigheter). Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan statlig myndighet att utöva offentlig kontroll. Om regeringen har föreskrivit att vissa uppgifter i den offentliga kontrollen skall utövas av annan kontrollmyndighet än de som avses i första stycket får även denna kontrolluppgift överlämnas åt kommun. Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Regeringen får föreskriva att en annan myndighet i stället skall utföra dessa uppgifter vad gäller viss kontroll. Kommunal samverkan i den offentliga kontrollen

13 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att uppgifter i den offentliga kontrollen som kommuner har enligt denna lag skall skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten att meddela beslut i ärendet. Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. Överflyttning av kontrollansvar

14 § Jordbruksverket får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen över en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till verket. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Jordbruksverket får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om verket och kommunen är överens om det.

15 § Om en kommun grovt eller under längre tid har åsidosatt sin kontrollskyldighet när det gäller viss verksamhet, får regeringen, på ansökan av Jordbruksverket, besluta att ansvaret för kontrollen av den verksamheten skall flyttas över till Jordbruksverket. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 854 Regeringen får besluta att den offentliga kontrollen skall lämnas tillbaka till en kommun. Föreläggande riktade till kommuner

16 § Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av kommunens kontrolluppdrag, får Jordbruksverket förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som Jordbruksverket anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas. Föreskrifter om kontroll

17 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur offentlig kontroll skall bedrivas,

2.

skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till en annan kontrollmyndighet, samt

3.

skyldighet för en foderföretagare att utöva en efter verksamhetens art lämpad särskild kontroll av verksamheten.

Rätt till tillträde och upplysningar

18 § Den som utövar offentlig kontroll har rätt att för denna kontroll

1.

på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen, samt

2.

få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen och som har anknytning till kontrollen.

Den som utövar offentlig kontroll får göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Skyldighet att tillhandahålla hjälp

19 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite

20 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen får den myndighet som utövar offentlig kontroll meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna skall följas. Förelägganden eller förbud får förenas med vite. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 855

Särskilda ingripanden

Prop. 2005/06:128

21 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av

Bilaga 13

lagen får den myndighet som utövar offentlig kontroll

1.

ta hand om vara som uppenbart är avsett att släppas ut på marknaden eller användas i strid med 5 och 9 §§, föreskrifter som meddelats med stöd av 6 § eller någon 

EG-bestämmelse som kompletteras av lagen, samt

2.

ta hand om vara som avses med ett föreläggande eller ett förbud enligt 20 §, om föreläggandet eller förbudet inte följs.

Har vara tagits om hand enligt första stycket, får ägaren under övervakning av den myndighet som utövar offentlig kontroll göra varan duglig till utfodring eller använda den för något annat tillåtet ändamål. Annars skall varan förstöras genom myndighetens försorg på ägarens bekostnad. Rättelse

22 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG- förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna, får den myndighet som utövar offentlig kontroll besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet

23 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller de beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna.

Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga skäl.

Straffbestämmelser m.m.

24 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet

1.

bryter mot 5 eller 9 §,

2.

åsidosätter förbud eller villkor som meddelats med stöd av 6 § eller som finns i de 

EG-förordningar som kompletteras av lagen, eller

3.

bryter mot en föreskrift som meddelats med stöd av 2 § tredje stycket, 6 eller 10 §.

Om förpliktelse av betydelse från hälsosynpunkt uppsåtligen åsidosatts

i

större omfattning eller annars på ett allvarligt sätt, döms till fängelse i högst två år.

Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas i ringa fall. 856

Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas om gärningen är

Prop. 2005/06:128

belagd med straff i brottsbalken eller i lagen (2000:1225) om straff för

Bilaga 13

smuggling.

25 § Den som med uppsåt eller av oaktsamhet inte fullgör sina

skyldigheter enligt 18 § första stycket 1 döms till böter.

26 § Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts döms inte

till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet

eller förbudet.

27 § Vara som varit föremål för brott enligt denna lag eller värdet av

sådana varor samt utbyte av sådant brott skall förklaras förverkade, om

det inte är uppenbart oskäligt.

Överklagande

28 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, de föreskrifter

som meddelats med stöd av lagen eller de EG-förordningar som

kompletteras av lagen får överklagas hos länsstyrelsen.

Länsstyrelsens beslut får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

29 § Beslut av Jordbruksverket eller annan statlig myndighet i ärenden

som avses i 16, 18 § första stycket eller 2022 §§ får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol. Föreskrifter om överklagande av beslut av

Jordbruksverket med stöd av ett bemyndigande enligt 6, 8 och 10 §§

meddelas av regeringen.

Beslut av länsstyrelsen eller av annan myndighet till vilken

Jordbruksverket överlämnat att utöva offentlig kontroll får överklagas

hos Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut i ett sådant ärende får

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

30 § Den myndighet som utövar offentlig kontroll får bestämma att

dess beslut skall gälla även om det överklagas.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs lagen (1985:295) om foder.

2.

Ett föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser skall anses beslutade enligt den nya lagen.

857 Förslag till lag om provtagning på djur, m.m. Härigenom föreskrivs följande. Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag avser

1.

kartläggning och kontroll av smittsamma djursjukdomar,

2.

kontroll av vissa ämnen och restsubstanser i djur och djurprodukter,

3.

märkning och registrering av djur, samt

4.

åtgärder för att förebygga och hindra spridning av smittsamma djursjukdomar.

Vad som sägs i denna lag om djursjukdomar gäller även förekomsten av smittämnen hos djur.

2 § Bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG- förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka EG-förordningar som avses. I fråga om sådana EG-förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordningarna.

Provtagning och undersökning

3 § För att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från eller kontrollera vissa smittsamma djursjukdomar får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreskriva eller i det särskilda fallet besluta om provtagning eller undersökning enligt denna lag. För att kontrollera förekomsten av vissa ämnen och restsubstanser i djur och djurprodukter får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer föreskriva eller i det särskilda fallet besluta om provtagning eller undersökning enligt denna lag.

4 § Provtagning eller undersökning enligt 3 § får utföras av veterinär eller annan person som utses av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Provtagningen eller undersökningen får utföras på djur och djurprodukter, foder samt material i övrigt enligt vad som föreskrivs av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Provtagningen eller undersökningen får utföras utan samtycke av ägare eller annan rättsinnehavare och skall genomföras på ett sätt som innebär så små olägenheter som möjligt för denne. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 858 Hälsoövervakning, uppgifter om läkemedelsanvändning och villkor för livdjursförsäljning

5 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad en veterinär eller den som är ansvarig för ett laboratorium skall iaktta i fråga om skyldighet att anmäla och rapportera misstänkta eller inträffade fall av smittsamma djursjukdomar.

6 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad den som håller djur skall iaktta i fråga om

1.

skyldighet att anmäla verksamheten till en myndighet och att föra anteckningar om verksamheten,

2.

skyldighet att anmäla misstanke om djursjukdom till en veterinär,

3.

skyldighet att föra register över behandling med läkemedel och bevara journaler som rör sådan behandling, samt

4.

krav på hygien i djurhållningen.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får vidare föreskriva eller i ett enskilt fall besluta att djur får säljas till annat än slakt eller flyttas från ett område till ett annat inom landet, endast om djuren är fria från viss sjukdom. Spridning av smitta och ämnen som kan skada människors eller djurs hälsa

7 § För att förebygga och hindra spridning av smittsamma djursjukdomar får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

avlivning av djur,

2.

isolering av djur, samt

3.

begränsningar eller andra villkor vad gäller hanteringen av djur eller produkter av djur och andra varor eller såvitt avser kontakter mellan djur och människor.

Särskilda bestämmelser om bekämpning av epizootiska sjukdomar och vissa zoonoser finns i epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658).

8 § I fråga om djur eller djurprodukter som innehåller eller kan antas innehålla sådana ämnen eller restsubstanser som kan skada människors hälsa får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

omhändertagande eller märkning av djur eller djurprodukter,

2.

förbud mot att djur eller djurprodukter flyttas, överlåts eller används till livsmedel, samt

3.

avlivning av djur.

Märkning m.m.

9 § För att uppfylla Sveriges åtaganden enligt internationella överenskommelser får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter om Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 859 1. märkning, journalföring och registrering av djur samt utfärdande av identitetshandlingar för djur,

2.

djurhälsa, flyttningsdokument för djur och hygien vid transport av

djur,

3.

registrering av djurhållare och anläggningar för djur, samt

4.

förbud mot användning av anläggningar för djur som inte uppfyller krav på registrering som föreskrivs med stöd av 3. I föreskrifter enligt första stycket kan föreskrivas att en organisation får föra register och utfärda identitetshandlingar.

Avgifter

10 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för en myndighets eller en organisations kostnader för provtagning, undersökning, offentlig kontroll, märkning, godkännande och registrering samt för utfärdande av identitetshandlingar för djur enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna.

Kontrollmyndigheter

11 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen samt beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna utövas, om inte annat föreskrivs av regeringen, av Jordbruksverket. Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen och kommun att utöva offentlig kontroll. Jordbruksverket samordnar kontrollverksamheten och lämnar råd och hjälp i verksamheten. Regeringen får föreskriva att en annan myndighet i stället skall utföra dessa uppgifter vad gäller viss kontroll. Föreskrifter i den offentliga kontrollen

12 § Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur offentlig kontroll skall bedrivas, samt

2.

skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till en annan kontrollmyndighet.

Rätt till tillträde och upplysningar

13 § Den som utövar offentlig kontroll eller vidtar andra åtgärder enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna har rätt att för kontrollen eller åtgärderna Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 860

1.

på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen eller åtgärderna, samt

2.

få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till kontrollen eller åtgärderna.

Den som utövar offentlig kontroll får göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelsen i första och andra styckena gäller också för

1.

EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter, samt

2.

företrädare för behöriga myndigheter i andra medlemsstater inom Europeiska unionen, om kontrollen utövas eller åtgärderna utförs tillsammans med företrädare för en svensk myndighet.

Skyldighet att tillhandahålla hjälp

14 § Den som är föremål för offentlig kontroll eller andra åtgärder enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite

15 § Utöver vad som följer av de EG-förordningar som kompletteras av lagen får kontrollmyndigheten meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna skall följas. Förelägganden eller förbud får förenas med vite. Rättelse

16 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna, får den myndighet som utövar offentlig kontroll besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet

17 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna.

Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 861 2. det annars finns synnerliga skäl. Straffbestämmelser m.m.

18 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet

1.

bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 

68 § eller 9 § första stycket,

2.

inte fullgör skyldigheten enligt 14 §, eller

3.

som åsidosätter förbud eller villkor som finns i de 

EG-förordningar som kompletteras av lagen. Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas i ringa fall.

19 § Om ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Överklagande

20 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos länsstyrelsen. Beslut som annan statlig myndighet än regeringen i enskilda fall meddelat enligt lagen, enligt föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller beslut som meddelats av en sådan organisation som avses i 9 § andra stycket. Den myndighet som utövar offentlig kontroll för det allmännas talan hos förvaltningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av en organisation. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

21 § Beslut enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas.

22 § Bestämmelserna i 22, 2328 och 30 §§ förvaltningslagen (1986:223) skall tillämpas, om beslutet har meddelats av en organisation.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m.

2.

Ett föreläggande eller förbud som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser och som avser hanteringen av djurkadaver och animaliska biprodukter skall anses beslutade enligt lagen (2006:0000) om foder och animaliska biprodukter. Övriga föreläggande och förbud som har meddelats med stöd av äldre bestämmelser skall anses meddelade med stöd av den nya lagen.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 862

Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318)

Prop. 2005/06:128

Härigenom föreskrivs i fråga om växtskyddslagen (1972:31)

Bilaga 13

dels att 1, 39 och 11 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas fem nya paragrafer, 2 a, 6 a, 8 a, och

11 a §§ av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 § 1

I denna lag förstås med växt även del av växt såsom lök, rotstock, gren, kvist, blad, blomma, frukt, frö och bark samt sådan produkt av växt, som alltjämt har karaktär av råvara, såsom timmer, utsäde och spannmål, växtskadegörare virus, bakterie, svamp, nematod, insekt, kvalster, mykoplasma och annan organism ur växt- eller djurriket som kan förorsaka sjukdom eller annan skada på växt eller växtodling. växt: levande växt eller levande växtdel, inklusive fröer, växtprodukt: produkter från växter som är obearbetade eller som har genomgått en enkel bearbetning och som inte är växt, växtskadegörare: art, stam eller biotyp av växt, djur eller patogen som är skadlig för växt, växtodling eller växtprodukt. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vad som avses med växt enligt lagen. 2 a § 2

Bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG- förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka EG-förordningar som avses. I fråga om sådana EG- förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet

1

Senaste lydelse 1995:364.

2

Tidigare 2 a § upphävd genom 1994:903.

863

som

regeringen

bestämmer

får

Prop. 2005/06:128

meddela föreskrifter

eller i

det

Bilaga 13

enskilda fallet fatta de beslut som

behövs som komplettering av EG-

förordningarna.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 § 3

Bekämpning enligt denna lag får

Bekämpning enligt denna lag får

ske i fråga om växtskadegörare

ske i fråga om växtskadegörare

vilka anges i föreskrifter som

vilka anges i föreskrifter som

meddelas av regeringen eller den

meddelas av regeringen eller den

myndighet som regeringen bestäm-

myndighet som regeringen bestäm-

mer. Sådan föreskrift får meddelas

mer. Sådan föreskrift får meddelas

endast beträffande växtskadegörare

endast beträffande växtskadegörare

som allvarligt kan skada växt-

som allvarligt kan skada växt-

odling, skog, annan mark eller

odling, skog, annan mark eller

lager av växter.

lager av växter eller växtprodukter.

Om det finns synnerliga skäl, får den myndighet som regeringen

bestämmer meddela beslut som avses i 5 § utan hinder av första stycket.

Sådant beslut får gälla högst tre månader.

4 § 4

Den som har anledning anta att

Den som har anledning anta att

växtskadegörare, som omfattas av

växtskadegörare, som

omfattas

av

föreskrift enligt 3 § första stycket,

föreskrift enligt 3 § första stycket,

angripit växt eller växtodling på

angripit växt eller växtodling på

mark som han äger eller brukar

mark som han äger eller brukar

eller växter i lager som han innehar

eller växter eller växtprodukter i

för försäljning till andra än konsu-

lager som han innehar för

menter skall genast anmäla detta.

försäljning till andra än konsu-

Anmälan skall göras till den

menter skall genast anmäla detta.

myndighet som regeringen bestäm-

Anmälan skall göras till den

mer.

myndighet som regeringen bestäm-

mer.

Regeringen eller den myndighet

som

regeringen

bestämmer

får

meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten.

5 § 5

För att bekämpa och hindra

För att bekämpa och hindra

spridning av växtskadegörare, som

spridning av växtskadegörare, som

omfattas av

föreskrift

enligt 3 §

omfattas av föreskrift

enligt 3 §

första stycket, får regeringen eller

första stycket, får regeringen eller

myndighet

som

regeringen

den myndighet som

regeringen

bestämmer

bestämmer

3

Senaste lydelse 1995:364.

4

Senaste lydelse 1995:364.

5

Senaste lydelse 1989:492.

864

1.

förelägga fastighetsägare eller nyttjanderättshavare att vidtaga åtgärd för bekämpning av växtskadegörare på fastigheten,

2.

förordna om smittrening av lokal, redskap, transportmedel eller annat föremål som kan hysa växtskadegörare,

3.

förordna om smittrening eller 3. förordna om smittrening eller

förstöring av växt eller förpackning

förstöring av växt eller växtprodukt

till växt eller om begränsning i

eller förpackning till växt eller

rätten att använda växt eller sådan

växtprodukt eller om begränsning i

förpackning,

rätten att använda växt eller växt-

produkt eller sådan förpackning,

4.

förbjuda sådd eller plantering av växt,

5.

meddela föreskrifter om odling eller skörd av växt,

6. förbjuda eller föreskriva vill-

6. förbjuda eller föreskriva vill-

kor för införsel, utförsel eller bort-

kor för införsel, utförsel eller bort-

förande av växt, växtskadegörare,

förande, innehav

eller annan

jord, kompost, gödsel och kulturer

hantering av växt, växtprodukt,

av växtskadegörare,

växtskadegörare,

jord, kompost,

gödsel eller annat

odlingssubstrat

och kulturer av växtskadegörare, 7. vidtaga eller föreskriva annan åtgärd i fråga om enskilds egendom som finnes oundgängligen påkallad. Åtgärd som avses i första stycket 2, 3 eller 7 kan verkställas genom myndighets försorg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlåta till enskilt kontrollorgan som är juridisk person att i samband med införsel av växter, växtprodukter, växtskadegörare, jord, kompost, gödsel eller annat odlingssubstrat och kulturer av växtskadegörare besluta om sådana åtgärder som avses i första stycket 13. Sådan överlåtelse får även avse beslut om förbud eller villkor för införsel eller bortförande av växt, växtprodukt, växtskadegörare, jord, kompost, gödsel och kulturer av växtskadegörare i enlighet med vad som anges i första stycket 6. 5 a § 6

För att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från och kontrollera spridning av växtskadegörare enligt 3 § första stycket får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer

6 Senaste lydelse 1995:364. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 865

1. meddela föreskrifter

om att

1. meddela föreskrifter om att den

den som odlar eller handlar med

som odlar växter eller handlar med

växter skall

anmäla

verksamheten

växter

eller

växtprodukter

skall

till viss myndighet och föra anteck-

anmäla

verksamheten

till

viss

ningar om verksamheten,

myndighet och föra

anteckningar

om verksamheten,

2. meddela föreskrifter eller i det

2. meddela föreskrifter eller i det

enskilda fallet besluta om prov-

enskilda fallet besluta om prov-

tagning eller undersökning av växt,

tagning eller undersökning av växt,

jord eller

annat odlingssubstrat,

växtprodukt,

jord

eller

annat

mark, lokal, transportmedel, för-

odlingssubstrat, mark, lokal, trans-

packning,

redskap

eller

annat

portmedel,

förpackning,

redskap

föremål som kan hysa växtskade-

eller annat föremål som kan hysa

görare.

växtskadegörare,

Åtgärd som avses i första stycket 2 kan verkställas genom myndighets försorg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får till enskilt kontrollorgan som är juridisk person överlåta att i enskilda fall besluta om provtagning eller undersökning enligt första stycket 2. 6 § 7

En innehavare av mark, byggnad eller transportmedel är skyldig att lämna tillträde för en åtgärd enligt denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Innehavaren är även skyldig att lämna tillträde enligt första stycket för åtgärder som utförs av EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer eller experter. 6 a § Den som utövar offentlig kontroll har rätt att för denna kontroll på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen. Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utseddas inspektörer och experter.

7 Senaste lydelse 1995:364. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 866

7 a § 8

Prop. 2005/06:128

Regeringen eller

den myndighet

som

regeringen bestämmer

får Bilaga 13

meddela föreskrifter om sundhetsintyg.

Regeringen eller den myndighet

Regeringen eller den myndighet

som

regeringen bestämmer

får

som

regeringen

bestämmer

får

överlämna till juridisk person att

överlämna till en juridisk person att

utfärda sådant sundhetsintyg

som

utfärda sådant sundhetsintyg

som

krävs vid handel med växter eller

krävs vid handel med växter eller

vid utförsel av växter.

växtprodukter eller vid utförsel av

växter eller växtprodukter.

8 a §

Regeringen eller den myndighet

som

regeringen

bestämmer

får

meddela föreskrifter

om

avgifter

för kostnader för handläggning av

fråga om tillstånd, omhänder-

tagande av gods eller för kontroll,

inspektion

eller

därmed

jämförlig

åtgärd som regleras av denna lag.

11 § 9

Statens jordbruksverks beslut i

Statens

jordbruksverks

beslut i

ett särskilt fall enligt denna eller

ett särskilt fall enligt denna lag

enligt

föreskrifter

som

har

eller enligt föreskrifter som har

meddelats med stöd av lagen får

meddelats med stöd av lagen får

överklagas hos allmän förvalt-

överklagas hos allmän förvalt-

ningsdomstol.

ningsdomstol.

Detsamma gäller beslut som har

meddelats

av

ett

enskilt

kontrollorgan.

Statens

jordbruksverk

för

det

allmännas talan hos förvaltnings-

domstol,

om

det

överklagade beslutet har meddelats av ett enskilt kontrollorgan. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som meddelats med stöd av 5, 5 a eller 7 § gäller omedelbart om inte någon annat bestäms. 11 a § När enskilda kontrollorgan utför kontroll enligt denna lag tillämpas följande bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223)

11 och 12 §§ om jäv,

15 § om anteckning av uppgifter,

8

Senaste lydelse 1995:364.

9

Senaste lydelse 1995:364.

867

 16 och 17 §§ om en parts rätt

Prop. 2005/06:128

att få del av uppgifter,

Bilaga 13

 20 § om motivering av beslut,

 21 § om underrättelse av be-

slut,

 22 § om överklagande, samt

 26 § om rättelse av skrivfel och

liknande.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

868 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. dels att 1, 7 och 8 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas elva nya paragrafer, 1 a och 918 §§ av följande lydelse, dels att det närmast före 2 § skall införas en ny rubrik Seminverksamhet m.m., närmast före 3 § en ny rubrik Hälsokontroll av husdjur m.m. samt närmast före 1, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14 och 16 § nio nya rubriker av följande lydelse. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Inledande bestämmelser

1 §

Syftet med denna lag är att

Syftet med denna lag är att

främja animalieproduktionen och

1. främja animalieproduktionen

djurs lämplighet för avel i

och djurs lämplighet för avel i

näringsverksamhet samt att för-

näringsverksamhet,

ebygga sjukdomar hos djur.

2. förebygga sjukdomar hos

djur, samt

3. främja en långsiktig förvalt-

ning av husdjursgenetiska resur-

ser. Regeringen får i det syfte som anges i första stycket meddela föreskrifter om kontroll av husdjur och av andra djur, som människan har i sin vård, samt ge organisationer på jordbruksnäringens område eller andra sammanslutningar rätt att anordna sådan kontroll. 1 a § Bestämmelserna i lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar som helt eller delvis faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka EG-förord- ningar som avses. I fråga om sådana EG- förordningar som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter eller i det 869 enskilda fallet fatta de beslut som behövs som komplettering av EG- förordningarna. Avgifter 7 § 10

Den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 2, 4 eller 5 a § döms till böter, om inte ansvar för gärningen kan ådömas enligt brottsbalken. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att det får tas ut avgifter för offentlig kontroll enligt denna lag, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, enligt de EG-förord- ningar som kompletteras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna.

Kontrollmyndigheter 8 § 11

Om beslut enligt lagen eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter har meddelats av en sådan organisation eller sammanslutning som avses i 1 § eller av ett sådant slakteri som avses i 5 § andra stycket, får beslutet överklagas hos Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut i ett särskilt fall får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Jordbruksverket skall därvid vara den enskildes motpart även då organisation, sammanslutning eller slakteri först beslutat i saken. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som meddelats med

10

Senaste lydelse 1993:1481.

11

Senaste lydelse 1998:210.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 870 stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna utövas av Jordbruksverket. Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen att utöva offentlig kontroll. Jordbruksverket samordnar kontrollverksamheten och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Rätt till tillträde och upplysningar 9 § Den som utövar offentlig kontroll har rätt att för denna kontroll

1.

på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen, samt

2.

få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen som har anknytning till kontrollen.

Den som utövar offentlig kontroll får göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Skyldighet att tillhandahålla hjälp 10 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite 11 § Utöver vad som följer av de EG- förordningar som kompletteras av lagen får den myndighet som utövar offentlig kontroll meddela de förelägganden eller förbud som Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 871 behövs för att lagen, föreskrifter och beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna skall följas. Förelägganden eller förbud får förenas med vite. Rättelse 12 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förord- ningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna, får den myndighet som utöva offentlig kontroll besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet 13 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förordningarna.

Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga

skäl. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 872 Straffbestämmelser m.m. 14 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet

1.

bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 2, 4 eller 5 a §, eller

2.

åsidosätter förbud eller villkor som finns i de 

EG-förord- ningar som kompletteras av lagen. Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas om gärningen är belagd med straff i brottsbalken. 15 § Om ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Överklagande 16 § Om beslut enligt lagen eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter har meddelats av en sådan organisation eller sammanslutning som avses i 1 § eller av ett sådant slakteri som avses i 5 § andra stycket, får beslutet överklagas hos Jordbruksverket. Jordbruksverkets beslut i ett särskilt fall får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Jordbruksverket skall därvid vara den enskildes motpart även då organisation, sammanslutning eller slakteri först beslutat i saken. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 17 § Beslut av annan statlig myndighet än regeringen i andra enskilda fall än som avses i 16 § får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 873 överklagande till kammarrätten. 18 § Den myndighet som utövar offentlig kontroll får bestämma att dess beslut skall gälla även om det överklagas. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 874 Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534) 1

dels att rubrikerna närmast före 24 och 36 §§ skall ha följande lydelse, dels att 3 a, 12, 24, 24ad, 2527, 29, 31, 32, 36, 38 och 39 § skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 1 a § och 25 a §, samt närmast före 24 a, 24 b, 24 c, 24 d, 25, 26, 27 och 38 §§ åtta nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Bestämmelserna i lagen kom-

pletterar

sådana bestämmelser i

EG-förordningar som helt eller

delvis faller inom tillämpnings-

området

för

lagen. Regeringen

skall i Svensk författningssamling

ge till känna vilka EG-förord-

ningar som avses.

I fråga om sådana EG-förord-

ningar som faller inom flera

lagars tillämpningsområde med-

delar regeringen i verkställighets-

föreskrifter

vilka

bestämmelser

som kompletteras av den här

lagen.

Regeringen eller, efter rege-

ringens

bemyndigande,

Djur-

skyddsmyndigheten

får

meddela

föreskrifter eller i det enskilda

fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-förordning- arna. 3 a § 2

Om en åtgärd i fråga om stall eller annat förvaringsutrymme för djur som kräver förprövning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 3 § tredje stycket 3 har vidtagits utan sådan prövning, skall länsstyrelsen förbjuda att byggnaden används för att hysa djur. Förbud skall dock inte meddelas om länsstyrelsen finner

1

Lagen omtryckt 2003:1077.

2

Senaste lydelse 2003:1077.

Om en åtgärd i fråga om stall eller annat förvaringsutrymme för djur som kräver förprövning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 3 § tredje stycket 3 har vidtagits utan sådan prövning, skall den myndighet som regeringen bestämmer, förbjuda att utrymmet används för att hysa djur. Förbud skall dock inte med- Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 875

att åtgärden kan godkännas i efter-

delas om myndigheten finner att

hand.

åtgärden kan godkännas i efter-

hand. 12 § 3

Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om villkor för eller förbud mot

1.

tillförsel av hormoner eller andra ämnen till djur för att påverka djurets egenskaper i annat syfte än att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller sjukdomssymptom, eller

2.

avel med sådan inriktning som kan medföra lidande för djuren eller påverka djurens naturliga beteenden.

Första stycket 1 gäller inte

Första stycket 1 gäller inte

ämnen som omfattas av lagen

ämnen som omfattas av lagen

(1985:295) om foder.

(2006:0000) om foder och ani-

maliska biprodukter.

Kontrollmyndigheter

24 § 4

Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av Djurskyddsmyndigheten, länsstyrelserna, och andra statliga myndigheter och kommunerna (tillsynsmyndigheter) i enlighet med vad regeringen bestämmer. En kommuns tillsyn skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Nämnden skall ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfattning som behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Djurskyddsmyndigheten samordnar övriga tillsynsmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet.

3

Senaste lydelse 2003:1076.

4

Senaste lydelse 2005:338.

Offentlig kontroll över efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-förord- ningarna utövas av Djurskyddsmyndigheten, länsstyrelserna, andra statliga myndigheter och kommunerna (kontrollmyndigheter) i enlighet med vad regeringen bestämmer. Offentlig kontroll som utövas av en kommun skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Nämnden skall ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfattning som behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Djurskyddsmyndigheten och, i fråga om länet, en länsstyrelse samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verk- Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 876

Länsstyrelsen i det län där en kommun är belägen får i samråd med kommunen i det enskilda fallet besluta att den offentliga kontrollen över en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till länsstyrelsen. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl.

Länsstyrelsen får besluta att den offentliga kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om länsstyrelsen och kommunen är överens om det.

samhet.

Regeringen får föreskriva att en

annan myndighet i stället skall

utföra dessa uppgifter vad gäller

viss kontroll.

Kommunal samverkan i den

offentliga kontrollen

24 a § 5

En kommun får träffa avtal med

En kommun får träffa avtal med

en annan kommun om att tillsyns-

en annan kommun om att upp-

uppgifter som kommunen har

gifter i den offentliga kontrollen

enligt denna lag skall skötas helt

som kommunen har enligt denna

eller delvis av den andra kom-

lag skall skötas helt eller delvis av

munen. Kommunen får dock inte

den andra kommunen. Kommunen

överlåta befogenheten att meddela

får dock inte överlåta befogen-

beslut i ett ärende.

heten att meddela beslut i ett

ärende. Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. Frivillig överflyttning av kontrollansvar 24 b § 6 Länsstyrelsen i det län där en kommun är belägen får i samråd med kommunen i det enskilda fallet besluta att den tillsyn över en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till länsstyrelsen. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Länsstyrelsen får besluta att tillsynen skall lämnas tillbaka till kommunen om länsstyrelsen och kommunen är överens om det.

5

Senaste lydelse 2005:338.

6

Senaste lydelse 2005:338.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 877

Föreskrifter om offentlig kontroll och avgifter, m.m.

25 §

9

Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om

1. hur tillsynen enligt denna lag 1. hur offentlig kontroll skall skall bedrivas, bedrivas,

2. skyldighet för en tillsyns- 2. skyldighet för en kontrollmyndighet att lämna information myndighet eller ett kontrollorgan till en annan tillsynsmyndighet, att lämna information till en annan

kontrollmyndighet,

7 

Senaste lydelse 2005:338.

8 

Senaste lydelse 2005:338.

9 

Senaste lydelse 2005:338.

Regeringen får besluta att ansvaret för tillsynen skall lämnas tillbaka till kommunen.

Om en kommun grovt eller under längre tid har åsidosatt sin skyldighet i den offentliga kontrollen när det gäller en viss verksamhet, får regeringen på ansökan av länsstyrelsen i det län där kommunen är belägen, besluta att ansvaret för den offentliga kontrollen skall flyttas över till länsstyrelsen.

Regeringen får besluta att ansvaret för den offentliga kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen.

24 d §

8 

Om en kommun grovt eller

under längre tid har åsidosatt sin tillsynsskyldighet när det gäller en viss verksamhet, får regeringen på ansökan av länsstyrelsen i det län där kommunen är belägen, besluta att ansvaret för tillsynen skall flyttas över till länsstyrelsen.

24 c §

7

Om en kommun inte fullgör de Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av komskyldigheter som följer av kommunens tillsynsuppdrag får länsmunens uppdrag i den offentliga styrelsen i det län där kommunen kontrollen får länsstyrelsen i det är belägen förelägga kommunen län där kommunen är belägen att avhjälpa bristen. Ett sådant förelägga kommunen att avhjälpa föreläggande skall innehålla uppbristen. Ett sådant föreläggande gifter om de åtgärder som länsskall innehålla uppgifter om de styrelsen anser nödvändiga för att åtgärder som länsstyrelsen anser bristen skall kunna avhjälpas. nödvändiga för att bristen skall

kunna avhjälpas.

Tvångsöverflyttning av kontrollansvar

Förelägganden riktade mot

Prop. 2005/06:128

kommuner

Bilaga 13 878

Utöver vad som följer av de EG- förordningar som kompletteras av lagen och vad som särskilt anges i 24 c § får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen, föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de 

EG-förordningar

 som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av 

EG-förord-

 ningarna skall följas.

Förelägganden och förbud får förenas med vite, dock inte i fall som avses i 29 §.

3. att det får tas ut avgifter för

3. att det får tas ut avgifter för

tillsynen och i ärenden enligt

offentlig kontroll och i ärenden

denna lag.

enligt denna lag, föreskrifter och

beslut som meddelats med stöd av

lagen, de EG-förordningar som

kompletteras av lagen och beslut

som meddelats med stöd av EG-

förordningarna. Regeringen får överlåta åt kommunen att meddela föreskrifter om avgifter enligt första stycket 3. 25 a § Bestämmelserna om livsmedelsföretagare i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 26 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd 10 skall i tillämpliga delar även reglera kontrollen över andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur. Förelägganden, förbud, vite och rättelse 26 § 11

En tillsynsmyndighet får, utöver vad som särskilt anges i 24 c §, meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud enligt denna lag får tillsynsmyndigheten sätta ut vite, dock inte i fall som avses i 29 §.

10

EUT L 165, 30.4.2004, s. 1 Celex 32004R0882).

11

Senaste lydelse 2005:338.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 879

Prop. 2005/06:128

Om någon inte rättar sig efter

Om någon inte rättar sig

efter

Bilaga 13

lagen eller föreskrifter som har

lagen, föreskrifter eller beslut som

meddelats med stöd av lagen eller

har meddelats med stöd av lagen,

inte följer en

tillsynsmyndighets

de EG-förordningar som komplet-

föreläggande,

får

myndigheten

teras av lagen eller beslut som har

besluta om rättelse på hans

meddelats med stöd av EG-

bekostnad. I brådskande fall får ett

förordningarna, får kontrollmyn-

sådant

beslut

meddelas

utan

digheten besluta om rättelse på

föregående föreläggande.

hans eller hennes bekostnad. I

brådskande fall får ett sådant

beslut

meddelas

utan

föregående

föreläggande.

Rätt till tillträde och

upplysningar, m.m.

27 § 12

För tillsyn enligt denna lag har

Den som utövar offentlig kontroll

tillsynsmyndigheten

rätt att

få

har rätt att för denna kontroll

tillträde till områden, anlägg-

1. på begäran få sådana upplys-

ningar,

byggnader,

lokaler

och

ningar och ta del av sådana

andra utrymmen där djur hålls

handlingar som behövs för den

och att där besikta djuren, göra

offentliga kontrollen, samt

undersökningar och ta prover.

2. få

tillträde

till

områden,

anläggningar, byggnader, lokaler

och andra utrymmen

där

djur

hålls eller som berör djurhållningen och som har anknytning till kontrollen. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Den som utövar offentlig kontroll får besiktiga djuren och göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen utan att ersättning lämnas. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter.

12 Senaste lydelse 2005:338.

880

5. vid upprepade tillfällen dömts för brott enligt 36 § eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §.

Polismyndigheten skall på be-

Prop. 2005/06:128

gäran lämna tillsynsmyndigheten

Bilaga 13

den hjälp som behövs vid till-

synen.

Den som är föremål för offentlig

kontroll skall

tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. 27 a § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG- förordningarna. Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga

skäl. 29 § 13

Länsstyrelsen skall meddela förbud att ha hand om djur eller ett visst slag av djur för den som

1.

inte följer ett beslut som en tillsynsmyndighet har meddelat enligt 26 och som är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt,

2.

allvarligt har försummat tillsynen eller vården av ett djur,

3.

har misshandlat ett djur,

4.

har dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § brottsbalken, eller

5. vid upprepade tillfällen dömts för brott mot denna lag eller mot föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. Förbud skall inte meddelas, om det är uppenbart att ett upprepande inte kommer att inträffa.

13 Senaste lydelse 2002:550.

881

Om den mot vilken förbudet riktas är ägare av djuret, får länsstyrelsen

Prop. 2005/06:128

dessutom ålägga honom att göra sig av med det och förbjuda honom att

Bilaga 13

skaffa djur över huvud taget eller ett visst slag av djur.

Förbudet kan avse viss tid eller gälla tills vidare.

31 § 14

Länsstyrelsen skall besluta att ett djur skall tas om hand genom

polismyndighetens försorg om

1. djuret otillbörligt utsätts för

1. djuret otillbörligt utsätts för

lidande och detta inte rättas till

lidande och detta inte rättas till

efter tillsägelse av tillsynsmyndig-

efter tillsägelse av kontrollmyn-

heten,

digheten,

2.

ett beslut som meddelats enligt 26 § inte följs och beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt,

3.

ett beslut som meddelats enligt 29 § inte följs,

4.

den som har djuret i sin vård har dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § brottsbalken, eller

5. den som har djuret i sin vård vid upprepade tillfällen dömts för brott mot denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. 5. den som har djuret i sin vård vid upprepade tillfällen dömts för brott enligt 36 § eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §.

32 § 15

Utan hinder av vad i 31 § 1 före-

Utan hinder

av vad

i

31 § 1

skrivs om tillsägelse och rättelse

föreskrivs om

tillsägelse

och

skall länsstyrelsen, en tillsynsmyn-

rättelse skall länsstyrelsen, en kon-

dighet eller polismyndigheten be-

trollmyndighet

eller

polismyn-

sluta att ett djur som är utsatt för

digheten besluta att ett djur som är

lidande omedelbart skall omhän-

utsatt för lidande omedelbart skall

dertas om

omhändertas om

1.

det bedöms utsiktslöst att felet blir avhjälpt,

2.

ägaren till djuret är okänd eller inte kan anträffas, eller

3.

det i övrigt bedöms oundgängligen nödvändigt från djurskyddssynpunkt.

Om beslutet har meddelats av någon annan än länsstyrelsen, skall beslutet underställas länsstyrelsen, som snarast skall avgöra om det skall fortsätta att gälla. Omhändertagandet skall ske genom polismyndighetens försorg. Straffbestämmelser m.m. 36 § 16

Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet

14

Senaste lydelse 2002:550.

15

Senaste lydelse 2002:550.

16

Senaste lydelse 2002:550.

882

Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall beslut skall gälla omedelbart.

1. bryter mot 3, 5, 6, 811, 13, 14, 1619 a eller 21 §,

2. bryter mot en föreskrift som

2. bryter mot en föreskrift som

har meddelats med stöd av denna

har meddelats med stöd av denna

lag, eller

lag,

3. underlåter att följa ett sådant

3. åsidosätter

förbud

eller

föreläggande eller bryter mot ett

villkor som finns i de EG-förord-

sådant förbud som avses i 29 §.

ningar som kompletteras av lagen,

eller

4. underlåter att följa ett sådant föreläggande eller bryter mot ett sådant förbud som avses i 29 §. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, döms till fängelse i högst två år. Om gärningen är att anse som ringa skall inte dömas till ansvar. Till ansvar enligt denna paragraf döms inte om gärningen är belagd

med samma eller strängare straff i brottsbalken.

Överklagande

38 § 17

Beslut av en kommunal nämnd

Beslut av en kommunal nämnd

enligt denna lag eller enligt

enligt denna lag, enligt föreskrifter

bestämmelser som meddelats med

som meddelats med stöd av lagen

stöd av lagen får överklagas hos

eller enligt de EG-förordningar

länsstyrelsen.

som kompletteras av lagen får

överklagas hos länsstyrelsen.

Beslut,

som annan statlig

Beslut,

som

annan

statlig

myndighet än regeringen i särskilt

myndighet än regeringen i särskilt

fall meddelat enligt lagen eller

fall meddelat enligt lagen eller de

med stöd av regeringens förord-

EG-förordningar som komplet-

nande enligt lagen, får överklagas

teras av lagen eller med stöd av

hos allmän

förvaltningsdomstol.

regeringens förordnande

enligt

Prövningstillstånd krävs vid över-

lagen, får överklagas hos allmän

klagande till kammarrätten.

förvaltningsdomstol. Prövningstill-

stånd krävs vid överklagande till

kammarrätten.

Annat beslut som Djurskyddsmyndigheten eller annan statlig myndighet meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen får överklagas hos regeringen. 39 § 18 Beslut som avses i 29, 31, 32 och 34 §§ gäller omedelbart, om inte myndigheten bestämmer något annat. En myndighet får i annat fall bestämma att ett beslut skall gälla även om det överklagas.

17

Senaste lydelse 1076.

18

Senaste lydelse 1992:1095.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 883

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 884

Om det finns grundad anledning att anta att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall Jordbruksverket, i den utsträckning det är nödvändigt för att motverka smittspridning, besluta om förbud mot att besöka eller lämna eller utföra transporter eller förflyttningar av djur eller fordon till, från eller inom sådana områden

Förslag till lag om ändring i epizootilagen (1999:657) Härigenom föreskrivs i fråga om epizootilagen (1999:657) dels att 4 a, 5, 79, 1114, 20 och 21 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före 11 och 20 § skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 21 § skall sättas närmast före 22 §, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 1 a, 13 a, 22 och 23 §§, samt närmast före 12, 13, 13 a och 14 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Bestämmelserna i lagen kom-

pletterar

sådana

bestämmelser i

EG-förordningar som helt eller

delvis faller inom tillämpnings-

området

för

lagen. Regeringen

skall i Svensk författningssamling

ge till känna vilka EG-förord-

ningar som avses.

I fråga om sådana EG-

förordningar som faller inom flera

lagars tillämpningsområde med-

delar regeringen i verkställighets-

föreskrifter

vilka

bestämmelser

som kompletteras av den här

lagen.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta de beslut som behövs som komplettering av EG- förordningarna. 4 a § 1

Om det finns grundad anledning att anta att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall den myndighet som regeringen bestämmer, i den utsträckning det är nödvändigt för att motverka smittspridning, besluta om förbud mot att besöka eller lämna eller utföra transporter eller förflyttningar av djur eller fordon till, från eller inom sådana områden 1. som gränsar till ett område där smitta kan antas förekomma, eller

1 Senaste lydelse 2005:102. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 885 2. där det annars kan finnas risk för spridning av smitta. Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. 5 § 2

Om det är klarlagt att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall den myndighet som regeringen bestämmer besluta om förbud enligt 4 § för de områden där smitta förekommer, eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor, allt i den utsträckning som behövs för att motverka smittspridning (smittförklaring). Under samma förutsättningar skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om Om det är klarlagt att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall den myndighet som regeringen bestämmer besluta om förbud enligt 4 § för de områden där smitta förekommer, eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor, allt i den utsträckning som behövs för att motverka smittspridning (smittförklaring). Under samma förutsättningar skall regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om Om det är klarlagt att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall Jordbruksverket besluta om förbud enligt 4 § för de områden där smitta förekommer, eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor, allt i den utsträckning som behövs för att motverka smittspridning (smittförklaring). Under samma förutsättningar skall regeringen eller Jordbruksverket meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om Om det är klarlagt att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall Jordbruksverket besluta om förbud enligt 4 § för de områden där smitta förekommer, eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor, allt i den utsträckning som behövs för att motverka smittspridning (smittförklaring). Under samma förutsättningar skall regeringen eller Jordbruksverket meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

förbud mot transporter av djur eller varor till, från eller inom områden som gränsar till områden där smitta förekommer eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor inom sådana angränsande områden, och

2.

förbud mot tillträde till vissa djurstallar eller andra anläggningar där djur hålls (tillträdesförbud) eller särskilda villkor för tillträde till sådana anläggningar.

2 Senaste lydelse 2005:102. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 886 Prop. 2005/06:128 Jordbruksverket får överlämna Bilaga 13 åt länsstyrelsen eller annan myn- dighet att fatta beslut enligt första och andra styckena. 7 § 3

Beslut enligt 4, 4 a eller 5 § skall upphävas av den myndighet som regeringen bestämmer så snart det blivit klarlagt att det inte längre finns förutsättningar för beslutet. Beslut enligt 4, 4 a eller 5 § skall upphävas av Jordbruksverket så snart det blivit klarlagt att det inte längre finns förutsättningar för beslutet. Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. 8 § 4

För att förebygga eller bekämpa epizootiska sjukdomar får regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

slakt eller annan avlivning av djur som är eller misstänks vara smittade eller kan sprida smitta,

2.

slakt eller annan avlivning av andra djur,

3.

oskadliggörande av döda djur, produkter av djur, andra varor, avfall och annat material som kan sprida smitta,

4.

smittrening,

5.

skyddsympning eller annan förebyggande behandling av djur,

6.

undersökning av djur och produkter av djur i kontrollsyfte,

7.

djurhållning,

8.

begränsningar eller andra villkor vad gäller förflyttning av fordon,

9.

begränsningar eller andra villkor vad gäller transport eller annan hantering av levande och döda djur, produkter av djur, andra varor, avfall och annat material,

10.

registrering eller journalföring av djurtransporter, levande och döda djur, produkter av djur och andra varor, avfall och annat material,

11.

dokumentation i fråga om besök på en anläggning där djur hålls,

12.

oskadliggörande av skadedjur som sprider smitta,

13.

metoder för provtagning och analys,

14.

skyldighet att till Jordbruksverket lämna uppgifter som kan ha betydelse för arbetet med att förebygga eller bekämpa epizootiska sjukdomar,

15.

annan åtgärd som skall genomföras till följd av beslut av Europeiska kommissionen eller som annars är nödvändig.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

3

Senaste lydelse 2005:102.

4

Senaste lydelse 2005:102.

887

meddela de föreskrifter som be-

hövs som komplettering av sådana

EG-bestämmelser som inte faller

inom tillämpningsområdet för vare

sig livsmedelslagen (1971:511)

eller lagen (1985:295) om foder

och som finns i

1. Europaparlamentets och

rå-

dets förordning (EG) nr 999/2001

av den 22 maj 2001 om faststäl-

lande av bestämmelser för före-

byggande,

kontroll och utrotning

av vissa typer av transmissibel

spongiform encefalopati, eller

2. någon

EG-förordning

som

har beslutats med stöd av den

förordning som anges under 1.

9 §

Efter beslut av den myndighet

Efter beslut av Jordbruksverket

som regeringen bestämmer skall

skall

1.

innehavare av sådana slakteriinrättningar eller bearbetningsanläggningar som är ställda under offentlig kontroll ställa lokaler och utrustning till förfogande för sådan slakt eller avlivning som avses i 8 § 1 och 2 eller för sådant oskadliggörande som avses i 8 § 3,

2.

innehavare av redskap eller annan utrustning som oundgängligen behövs för att förebygga eller bekämpa en epizootisk sjukdom tillhandahålla utrustningen,

3.

personal vid slakteriinrättningar eller bearbetningsanläggningar som avses i 1 och de personer som handhar utrustning som avses i 2 delta i förebyggande åtgärder eller bekämpning enligt denna lag.

Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. Kontrollmyndigheter 11 § 5

Den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen utövas av Jordbruksverket. Länsstyrelsen utövar tillsynen inom länet. Offentlig kontroll enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och beslut meddelade med stöd av EG-förord- ningarna utövas av Jordbruksverket och länsstyrelsen (kontrollmyndigheter) i enlighet med vad regeringen bestämmer.

5 Senaste lydelse 2003:101. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 888 Det som sägs i första stycket och i 1214 §§ om tillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen gäller också för tillsyn över efterlevnaden av sådana EG-bestäm- melser som avses i 8 § andra stycket. Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet. Rätt till tillträde och upplysningar och skyldighet att tillhandahålla hjälp 12 § För tillsynen har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Den som utövar offentlig kontroll eller utför andra åtgärder enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna har rätt att för kontrollen eller åtgärderna

1.

på begäran få sådana uppgifter och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen eller åtgärderna, samt

2.

få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till kontrollen eller åtgärderna.

Den som utövar offentlig kontroll får besiktiga djuren och göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 889 Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt ett föreläggande, kan tillsynsmyndigheten besluta om rättelse på hans bekostnad. Bestämmelserna i första och Prop. 2005/06:128 andra styckena gäller också för Bilaga 13 EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Den som är föremål för offentlig kontroll eller åtgärder enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förord- ningarna skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite 14 § Utöver vad som följer av de EG- förordningar som kompletteras av lagen får kontrollmyndigheten meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-förord- ningarna skall följas. Förelägganden eller förbud får förenas med vite. Rättelse 13 a § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG- 890

2. bryter mot ett beslut enligt

4 §, 4 a § eller mot föreskrift eller beslut som har meddelats med stöd av 5 eller 8 §, eller

3. åsidosätter förbud eller villkor som finns i de 

EG-förord-

 ningar som kompletteras av lagen.

Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas i ringa fall.

förordningarna får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet 14 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förord- ningarna. Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 1 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga

skäl. Straffbestämmelser m.m. 20 § 6

Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1. underlåter att göra anmälan enligt 2 § eller bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 2 §, 2. bryter mot ett beslut enligt 4 §, 4 a § eller mot föreskrift eller beslut som har meddelats med stöd av 5 eller 8 §, 3. bryter mot sådana bestämmelser om hantering av specificerat riskmaterial, om framställning eller användning av animaliska produkter eller om överlåtelse av djur eller andra produkter än livsmedel, som finns i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001. I ringa fall skall inte dömas till ansvar.

6 Senaste lydelse 2005:102. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 891 Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud enligt 13 § döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Innefattar ett brott som avses i första stycket 2 olovlig transport av djur eller varor skall sådan egendom förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. 21 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. En veterinärs beslut enligt 4 § får dock inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. 22 § Beslut enligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EG-förord- ningar som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. En veterinärs beslut enligt 4 § får dock inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 23 § Beslut enligt denna lag, föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EG-förord- ningar som kompletteras av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 892 Förslag till lag om ändring i zoonoslagen (1999:658) Härigenom föreskrivs i fråga om zoonoslagen (1999:658) dels att 4, 5 och 713 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubrikerna närmast före 8, 12 och 13 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 1 a och 1416 §§, samt närmast före 9, 10, 11 och 15 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 a §

Bestämmelserna i lagen kom-

pletterar

sådana bestämmelser i

EG-förordningar som helt eller

delvis faller inom tillämpnings-

området

för

lagen. Regeringen

skall i Svensk författningssamling

ge till känna vilka EG-förord-

ningar som avses.

I fråga om sådana EG-förord-

ningar som faller inom flera

lagars tillämpningsområde

med-

delar regeringen i verkställighet-

sföreskrifter

vilka

bestämmelser

som kompletteras

av den

här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta de beslut som behövs som komplettering av EG- förordningarna. 4 § För att fastställa förekomst av eller frihet från en zoonos får den myndighet som regeringen bestämmer besluta om provtagning eller undersökning av djur och av djurprodukter eller andra föremål som kan bära på smitta. För att fastställa förekomst av eller frihet från en zoonos får Jordbruksverket besluta om provtagning eller undersökning av djur och av djurprodukter eller andra föremål som kan bära på smitta. Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 893 För att förebygga eller bekämpa zoonoser får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om 5 § För att förebygga eller bekämpa zoonoser får regeringen eller Jordbruksverket meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

slakt eller annan avlivning av djur,

2.

oskadliggörande av döda djur och produkter av djur samt avfall och annat material som kan sprida smitta,

3.

smittrening,

4.

skyddsympning eller annan förebyggande behandling av djur,

5.

undersökning av djur och produkter av djur i kontrollsyfte,

6.

djurhållning,

7.

begränsningar eller andra villkor vad gäller hanteringen av djur eller produkter av djur och andra varor eller såvitt avser kontakter mellan djur och människor,

8.

transporter av djur och varor,

9.

journalföring i fråga om djur, produkter av djur och djurtransporter,

10.

oskadliggörande av skadedjur som sprider smitta,

11.

metoder för provtagning och analys samt vad den som är ansvarig för ett laboratorium skall iaktta i fråga om rapportering med anledning av genomförda analyser,

12.

andra åtgärder som är nödvändiga.

Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan myndighet att fatta beslut enligt första stycket. 7 § Den myndighet som regeringen bestämmer får överlåta åt en veterinär att besluta i enskilda ärenden enligt 4 och 5 §§. Den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen utövas av Jordbruksverket. Länsstyrelsen utövar tillsynen inom länet. Tillsynen över efterlevnaden av beslut i enskilda fall enligt 4 eller Jordbruksverket eller, i den utsträckning som Jordbruksverket bestämmer, länsstyrelsen får överlåta åt en veterinär att besluta i enskilda ärenden enligt 4 och 5 §§. Kontrollmyndigheter 8 § Offentlig kontroll över efterlevnaden av denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förord- ningar som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-förordningarna utövas av Jordbruksverket och länsstyrelsen (kontrollmyndigheter) i enlighet med vad regeringen bestämmer. Offentlig kontroll av efterlevnaden av beslut i enskilda fall Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 894 5 § får också utövas av en veterinär som utses av Jordbruksverket eller länsstyrelsen. enligt 4 eller 5 § får också utövas av en veterinär som utses av Jordbruksverket eller länsstyrelsen. Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar vid behov råd och hjälp i denna verksamhet. Rätt till tillträde och upplysningar och skyldighet att tillhandahålla hjälp 9 § För tillsynen har den som utövar tillsyn rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Den som utövar offentlig kontroll eller utför andra åtgärder enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller de besluts om har meddelats med stöd av EG-förordningarna har rätt att för kontrollen eller åtgärderna

1.

på begäran få sådana uppgifter och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen eller åtgärderna, samt

2.

få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen som har anknytning till kontrollen eller åtgärderna.

Den som utövar offentlig kontroll får besiktiga djuren och göra de undersökningar och ta de prover som behövs för kontrollen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 895 Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt ett föreläggande, kan tillsynsmyndigheten besluta om rättelse på hans bekostnad. Den som är föremål för offentlig kontroll eller åtgärder enligt denna lag, föreskrifter och beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förord- ningarna skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Förelägganden, förbud och vite 11 § Utöver vad som följer av de EG- förordningar som kompletteras av lagen får kontrollmyndigheten meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen och beslut som har meddelats med stöd av EG-förord- ningarna skall följas. Förelägganden och förbud får förenas med vite. Rättelse 11 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som komplette- Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 896 Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet

1.

bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 2 §,

2.

bryter mot ett beslut eller en föreskrift som har meddelats med stöd av 5 §,

3.

vid fullgörande av uppgiftsskyldighet enligt 2 § 2 lämnar oriktiga uppgifter om något förhållande av betydelse, om inte gärningen är belagd med straff enligt brottsbalken.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar. Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud enligt 10 § döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Innefattar ett brott som avses i första stycket 2 olovlig transport av djur eller varor skall sådan egendom förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. ras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG-förord- ningarna, får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet 12 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att verkställa ett beslut enligt denna lag, föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-förordningar som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG-förord- ningarna. Begäran om hjälp enligt första stycket får göras endast om 1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 897 Beslut av en enskild veterinär får överklagas hos Jordbruksverket. Andra beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller 2. det annars finns synnerliga skäl. Straffbestämmelser m.m. 13 § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet 1 bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 2 §,

2.

bryter mot ett beslut eller en föreskrift som har meddelats med stöd av 5 §,

3.

vid fullgörande av uppgiftsskyldighet enligt 2 § 2 lämnar oriktiga uppgifter om något förhållande av betydelse, om inte gärningen är belagd med straff enligt brottsbalken, eller

4.

åsidosätter förbud eller villkor som finns i de 

EG-förord- ningar som kompletteras av lagen. Till ansvar enligt första stycket skall inte dömas i ringa fall. Innefattar ett brott som avses i första stycket 2 olovlig transport av djur eller varor skall sådan egendom förklaras förverkad, om det inte är uppenbart oskäligt. I stället för egendomen kan dess värde förklaras förverkat. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 898

14 § Den som har överträtt ett vitesföreläggande eller vitesförbud döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Överklagande 15 § Beslut av en enskild veterinär får överklagas hos Jordbruksverket. Andra beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. 16 § Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-förordningar som kompletteras av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 899 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:426) om kemiska produkter Härigenom föreskrivs att i 3 § lagen (1985:426) om kemiska produkter skall ha följande lydelse. 3 § 1

Denna lag gäller inte sådana kemiska produkter som omfattas av livsmedelslagen (1971:511), läkemedelslagen (1992:859) eller lagen (1985:295) om foder. Om det från hälso- eller miljöskyddssynpunkt är särskilt påkallat får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer dock föreskriva att bestämmelserna i denna lag skall tillämpas även på sådan produkt. Denna lag gäller inte sådana kemiska produkter som omfattas av livsmedelslagen (2006:0000), läkemedelslagen (1992:859) eller lagen (2006:0000) om foder och animaliska biprodukter. Om det från hälso- eller miljöskyddssynpunkt är särskilt påkallat får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer dock föreskriva att bestämmelserna i denna lag skall tillämpas även på sådan produkt. I fråga om kemiska produkter som omfattas av strålskyddslagen (1988:220) eller lagen (1988:868) om brandfarliga och explosiva varor är bestämmelserna i denna lag inte tillämpliga för att förebygga hälso- eller miljöskador på grund av joniserande strålning respektive explosion eller brand. I fråga om transport av sådana kemiska produkter som är farligt gods enligt lagen (1982:821) om transport av farligt gods gäller denna lag endast i den utsträckning som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Denna lag gäller inte sådan hantering av kemiska produkter som omfattas av lagen (1983:428) om spridning av bekämpningsmedel över skogsmark. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

1 Senaste lydelse. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 900 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare Härigenom föreskrivs att i 3 § 1, 8 och 10 §§ lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot livsmedelslagen (2006:0000). Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 901 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

I 3 § avses med

livsmedel: varor

som

avses

i

1 § 1 livsmedelslagen (1971:511),

kläder:

varor

som

avses

i

61 eller

62 kap.

tulltaxelagen (1987:1068), skor: varor som avses i 64 kap. tulltaxelagen. Föreslagen lydelse 4 § I 3 § avses med livsmedel: varor som avses i 1 § första stycket och andra stycket 3 livsmedelslagen (2006:0000), kläder: varor som avses i 61 eller 62 kap. tulltaxelagen (1987:1068), skor: varor som avses i 64 kap. tulltaxelagen. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 902 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 903 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 904

Detaljhandel med öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten under villkor att verksamheten bedrivs i en anläggning som är godkänd eller registrerad enligt föreskrifter meddelade med stöd av 6 § 1 livsmedelslagen (2006:0000) samt att försäljning av matvaror bedrivs i lokalen. Utan hinder av vad nu sagts får detaljhandel med öl bedrivas av detaljhandelsbolaget samt av tillverkare av öl.

Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:200) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 6 § och 6 kap. 1 a § alkohollagen (1994:200) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 5 kap. 6 § 1

Detaljhandel med öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten under villkor att verksamheten bedrivs i en lokal som är godkänd som livsmedelslokal enligt bestämmelser vilka meddelats med stöd av 22 § tredje stycket livsmedelslagen (1971:511) samt att försäljning av matvaror bedrivs i lokalen. Utan hinder av vad nu sagts får detaljhandel med öl bedrivas av detaljhandelsbolaget samt av tillverkare av öl. Den som bedriver detaljhandel med öl skall anmäla verksamheten hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när verksamheten påbörjas. Den som bedriver detaljhandel med öl skall utöva särskild tillsyn (egentillsyn) över försäljningen. För tillsynen skall det finnas ett för verksamheten lämpligt program. 6 kap. 1 a § 2

Servering av öl är, med de

Servering av öl är, med de

inskränkningar

som föreskrivs i

inskränkningar

som föreskrivs i

denna lag, tillåten om verksam-

denna lag, tillåten om verksam-

heten bedrivs i en lokal som är

heten bedrivs i en anläggning

godkänd som livsmedelslokal en-

som är godkänd eller registrerad

ligt bestämmelser som meddelats

enligt föreskrifter meddelade med

med stöd av 22 § tredje stycket

stöd av 6 § 1

livsmedelslagen

livsmedelslagen

(1971:511) och

(2006:000) och där mat samtidigt

där mat samtidigt serveras.

serveras.

Utan hinder av första stycket får öl serveras i sådana fall som anges i 1 § andra stycket samt av den som har serveringstillstånd. Den som bedriver servering av öl skall anmäla verksamheten hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när verksamheten påbörjas. Vad nu sagts gäller inte i fall som avses i 1 § andra stycket eller den som har serveringstillstånd.

1

Senaste lydelse 2001:414.

2

Senaste lydelse 2001:414.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 905

Den som är anmälningsskyldig enligt tredje stycket skall utöva särskild

Prop. 2005/06:128

tillsyn (egentillsyn) över serveringen. För tillsynen skall det finnas ett för

Bilaga 13

verksamheten lämpligt program.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2.

Detaljhandel med öl och servering av öl är tillåten i en lokal som har godkänts enligt äldre bestämmelser till dess att kontrollmyndigheten med stöd av livsmedelslagen (2006:0000) har prövat om anläggningen kan godkännas eller, om godkännande inte krävs, tills dess att anläggningen har registrerats.

906 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 9 § och 7 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 5 kap. 9 § 1

En omsättning enligt 2, 2 a, 2 b eller 3 § av en vara anses som en omsättning utomlands, om

1.

säljaren levererar varan till en plats utanför EG,

2.

direkt utförsel av varan till en plats utanför EG ombesörjs av en speditör eller fraktförare,

3.

en utländsk företagare förvärvar varan för sin verksamhet i utlandet och hämtar den här i landet för direkt utförsel till en plats utanför EG,

4.

varan levereras till ett fartyg eller ett luftfartyg i utrikes trafik för bruk ombord på ett sådant fartyg eller luftfartyg eller för sådan omsättning som anges i 1 § tredje stycket,

4 a. varan levereras till ett fartyg eller luftfartyg i de fall som avses i 2 b § för försäljning ombord och avser sådana livsmedel eller livsmedelstillsatser som anges i livsmedelslagen (1971:511), dock inte punktskattepliktiga varor, 4 a. varan levereras till ett fartyg eller luftfartyg i de fall som avses i

2 b §

för försäljning

ombord och

avser

sådana varor

som anges i

1 § livsmedelslagen

(2006:0000),

dock

inte punktskattepliktiga va-

ror,

5.

varan omsätts på fartyg eller luftfartyg i de fall som avses 2 b § för konsumtion ombord,

6.

det är fråga om en leverans av varor av de slag som avses i 3 § lagen (1999:445) om exportbutiker och varorna är avsedda för försäljning i en sådan butik,

6

a. det är fråga om en sådan försäljning som avses i 1 § andra stycket lagen om exportbutiker,

7.

varan är en personbil eller motorcykel som vid leveransen är tillfälligt registrerad enligt 23 § första stycket 1, 2 eller 3 lagen (2001:558) om vägtrafikregister, eller

8.

varan levereras här i landet till en fysisk person som är bosatt eller stadigvarande vistas i ett annat land än ett 

EG-land, under förutsättning att a. ersättningen utgör minst 200 kronor, och b. säljaren kan visa att köparen har medfört varan vid resa till en plats utanför EG före utgången av tredje månaden efter den månad under vilken leveransen av varan gjordes. Vid leverans av en vara inom landet till en fysisk person som är bosatt i Norge eller på Åland anses omsättningen som en omsättning utomlands endast om

1.

leveransen avser en vara eller en grupp av varor som normalt utgör en helhet och ersättningen utgör minst 1 000 kronor efter avdrag för skatt enligt denna lag som hänför sig till ersättningen och

Prop. 2005/06:128 Bilaga 13

1 Senaste lydelse 2002:1004.

907

2. säljaren kan visa att köparen i nära anslutning till leveransen fört in

Prop. 2005/06:128

varan eller varorna till Norge eller till Åland och därvid enligt tullräkning

Bilaga 13

eller liknande handling betalat skatt motsvarande skatt enligt denna lag.

En leverans av varor till fartyg på linjer mellan Sverige och Norge eller

mellan Sverige och Åland skall anses som en omsättning utomlands

endast om leveransen inte strider mot 5 och 6 §§ lagen (1999:446) om

proviantering av fartyg och luftfartyg.

En leverans som avses i första stycket 4 av punktskattepliktiga varor

skall anses som en omsättning utomlands endast om leveransen uppfyller

de villkor som gäller för proviantering i 79 §§ lagen om proviantering

av fartyg och luftfartyg.

7 kap.

1 § 2

Skatt enligt denna lag tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget

om inte annat följer av andra eller tredje stycket.

Skatten tas ut med 12 procent av beskattningsunderlaget för

1.

rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upplåtelse av campingplatser och motsvarande i campingverksamhet,

2.

transport i skidliftar,

3.

omsättning av sådana konstverk som avses i 9 a kap. 5 §, och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo,

4.

import av sådana konstverk, samlarföremål och antikviteter som avses i 9 a kap. 

57 §§,

5. omsättning,

gemenskapsin-

5. omsättning,

gemenskapsin-

ternt förvärv och import av sådana

ternt förvärv och import av sådana

livsmedel och livsmedelstillsatser

varor som anges i 1 § livsmedels-

som avses i 1 § livsmedelslagen

lagen (2006:0000) med undantag

(1971:511) med undantag för

för

a) vatten från vattenverk,

a) vatten från vattenverk,

b) spritdrycker, vin och starköl,

b) spritdrycker, vin och starköl,

och

och

c) tobaksvaror.

c) tobaksvaror.

Skatten tas ut med 6 procent av beskattningsunderlaget för

1.

omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av följande varor, om inte annat följer av 3 kap. 13 och 14 §§, under förutsättning att varorna inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam:

 böcker, broschyrer, häften och liknande alster, även i form av enstaka blad, tidningar och tidskrifter, bilderböcker, ritböcker och målarböcker för barn, musiknoter, samt kartor, inbegripet atlaser, väggkartor och topografiska kartor,

2.

omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av program och kataloger för verksamhet som avses i 5, 6, 7 eller 10 samt annan omsättning än för egen verksamhet, gemenskapsinternt förvärv och import av program och kataloger för verksamhet som avses i 3 kap. 18 §, allt under förutsättning att programmen och katalogerna inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam,

2 Senaste lydelse 2001:1169.

908

3. omsättning av radiotidningar samt omsättning, gemenskapsinternt

Prop. 2005/06:128

förvärv och import av kassettidningar, om inte annat följer av 3 kap.

Bilaga 13

17 §, och av kassetter eller något annat tekniskt medium som återger en

uppläsning av innehållet i en vara som omfattas av 1,

4.

omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av en vara som genom teckenspråk, punktskrift eller annan sådan särskild metod gör skrift eller annan information tillgänglig särskilt för läshandikappade, om inte annat följer av 3 kap. 4 §,

5.

tillträde till konserter, 

cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga föreställningar,

6.

tjänster som avses i 3 kap. 11 § 2 och 4 om verksamheten inte bedrivs av och inte heller fortlöpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna,

7.

tillträde till och förevisning av djurparker,

8.

upplåtelse eller överlåtelse av rättigheter som omfattas av 1, 4 eller 5 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, dock inte när det är fråga om fotografier, reklamalster, system och program för automatisk databehandling eller film, videogram eller annan jämförlig upptagning som avser information,

9.

upplåtelse eller överlåtelse av rättighet till ljud- eller bildupptagning av en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk,

10.

omsättning av tjänster inom idrottsområdet som anges i 3 kap. 11 a § första stycket och som inte undantas från skatteplikt enligt andra stycket samma paragraf, och

11.

personbefordran utom sådan befordran där resemomentet är av underordnad betydelse.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 909 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 §

I den mån regeringen så

I den mån regeringen så

föreskriver har den som är under

föreskriver har den som är under

16 år rätt till nedsättning av det

16 år rätt till nedsättning av det

fastställda priset per inköp för

fastställda priset per inköp för

livsmedel

som

avses i

20 §

livsmedel för särskilda närings-

livsmedelslagen

(1971:511)

med

ändamål med hela det belopp som

hela det belopp som överstiger

överstiger 120 kronor om livsmed-

120 kronor

om

livsmedlen

för-

len förskrivs av läkare. skrivs av läkare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer villkor för att tillhandahålla sådana livsmedel till nedsatt pris. Kostnaden för livsmedlen får inte räknas samman med köp av sådana läkemedel, födelsekontrollerande medel och förbrukningsartiklar som avses i 1 och 2 §§. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 910 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrivs att i 16 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 911 Förslag till lag om ändring i miljöbalken (1998:808) Härigenom föreskrivs att i 9 kap. 15 § miljöbalken skall orden livsmedelslagen (1971:511) bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m. och orden lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om provtagning på djur, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 912 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (2002:160) om läkemedels-

förmåner skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

20 § Om regeringen föreskriver det, har den som är under 16 år rätt till reducering av sina kostnader för inköp av sådana av läkare förskrivna livsmedel som avses i 20 § livsmedelslagen (1971:511) med det belopp som vid varje inköpstillfälle överstiger 120 kronor. Om regeringen föreskriver det, har den som är under 16 år rätt till reducering av sina kostnader för inköp av sådana livsmedel för särskilda näringändamål som förskrivits av läkare med det belopp som vid varje inköpstillfälle överstiger 120 kronor. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer villkor för reduceringen av kostnaderna för sådana livsmedel. Kostnaderna för livsmedlen får inte räknas samman med köp av sådana läkemedel, födelsekontrollerande medel och förbrukningsartiklar som avses i 15 och 18 §§. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 913 Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (2002:364) dels att i 5 kap. 1 § orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m. dels att 4 kap. 5 § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse Prop. 2005/06:128 Bilaga 13

4

kap.

5 § För att hjälp och vård vid olycksfall eller sjukdom skall kunna lämnas ombord skall sådana åtgärder vidtas som behövs med hänsyn till antalet ombordanställda, fartygets beskaffenhet och den fart som fartyget används i. 5 § Den kost som de ombordanställda får skall vara tillräcklig och av fullgod kvalitet. Vatten för de ombordanställdas behov skall finnas lätt tillgängligt ombord i tillräcklig mängd och av fullgod kvalitet.

Bestämmelser om livsmedel och

Bestämmelser om livsmedel och

om utrymmen för hantering av

om utrymmen för hantering av

livsmedel finns i livsmedelslagen

livsmedel finns i livsmedelslagen

(1971:511).

(2006:0000) och de EG-förord-

ningar som kompletteras av lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 914 Förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168) Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 2 § och 6 kap. 7 § smittskyddslagen (2004:168) orden livsmedelslagen (1971:511) och lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m. och lagen (2006:0000) om provtagning på djur, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 13 915 Förteckning över remissinstanser (Ds 2005:31) Riksdagens ombudsmän (JO), Hovrätten för Västra Sverige, Västmanlands tingrätt, Umeå tingsrätt, Kammarrätten i Göteborg, Länsrätten i Stockholms län, Länsrätten i Dalarnas län, Justitiekanslern, Rikspolisstyrelsen, Försäkringskassan, Socialstyrelsen, Läkemedelsverket, Smittskyddsinstitutet, Statens folkhälsoinstitut, Tullverket, Statskontoret, Länsstyrelsen i Södermanlands län, Länsstyrelsen i Jönköpings län, Länsstyrelsen i Skåne län, Länsstyrelsen i Norrbottens län, Lunds universitet, Stockholms universitet, Statens jordbruksverk, Djurskyddsmyndigheten, Livsmedelsekonomiska institutet, Statens veterinärmedicinska anstalt, Livsmedelsverket, Fiskeriverket, Sametinget, Sveriges lantbruksuniversitet, Naturvårdsverket, Danderyds kommun, Nykvarns kommun, Stockholms kommun, Upplands Väsby kommun,[REDACTED_EFTERNAMN] kommun, Kalmar kommun, Olofströms kommun, Hörby kommun, Malmö kommun, Ystads kommun, Göteborgs kommun, Lysekils kommun, Ulricehamns kommun, Sunne kommun, Askersunds kommun, Hällefors kommun, Nora kommun, Fagersta kommun, Orsa kommun, Älvdalens kommun,[REDACTED_EFTERNAMN] kommun, Hudiksvalls kommun, Sundsvalls kommun, Umeå kommun, Arvidsjaurs kommun, Kalix kommun, Piteå kommun, Sveriges kommuner och landsting, Förbundet djurens rätt, Lantbrukarnas riksförbund, Djurombudsmannens stödorganisation, Djurskyddet Sverige, Djurskyddsinspektörernas riksförening, Föreningarna Djurens Vänners Riksorganisation, Föreningen foder och spannmål, Föreningen veterinär foderråvarukontroll, Handelsanställdas förbund, Kommunalarbetareförbundet, Lantmännen, Livsmedelsföretagen, Li, Livsmedelshandlareförbundet, Yrkesföreningen Miljö och Hälsa, Smittskyddsläkarföreningen, Svensk Dagligvaruhandel, Svensk Handel, Svensk Mjölk, Svenska djurhälsovården, Svenska Djurskyddsföreningen, Sveriges hotell- och restaurangföretagare, Sveriges veterinärförbund och Svenska Samernas Riksförbund. Prop. 2005/06:128 Bilaga 14 916 Sammanfattning av betänkandet Avgiftsfinansierad livsmedels-, djurskydds- och foderkontroll - för en högre och jämnare kvalitet (SOU 2005:52) I betänkandet lämnas förslag till ett nytt avgiftssystem för livsmedels-, djurskydds- och foderkontroll vars grundprincip är full kostnadstäckning för kontrollmyndigheterna. För den ordinarie kontrollverksamheten föreslås att en årlig avgift tillämpas. Däremot lämnar utredningen inte förslag till avgiftsfinansiering på djurhälsoområdet. Föreslagna avgiftssystem bygger på att kontrollens omfattning regleras genom föreskrifter utarbetade av Livsmedelsverket, Djurskyddsmyndigheten och Jordbruksverket. I dessa anges omfattningen av den operativa kontrollen för samtliga kategorier av kontrollobjekt, uttryckt i antal timmar per år. Verksamheterna delas in i riskklasser efter en beräkning i den så kallade riskmodulen och tilldelas då en kontrollfrekvens. Därefter tas hänsyn till erfarenheten av tidigare kontroll och om verksamheten har en fungerande egenkontroll, genom den så kallade erfarenhetsmodulen. Den tillämpade kontrollfrekvensen kan då antingen ökas eller minskas. Kontrollfrekvensen skall på sikt motsvara behovet av kontroll för att säkerställa att lagstiftningen efterlevs, inte som i dagsläget när kontrollfrekvensen till stor del är beroende av befintliga resurser. Dock bedömer utredningen att en övergångsperiod krävs för att anpassa kontrollorganisationen till det ökade behovet av personella resurser. En övergång från skattefinansierad till avgiftsfinansierad kontroll riskerar även att drabba företagens konkurrenskraft. Det är därför lämpligt att dessa ges möjlighet att minimera kontrollbehovet genom exempelvis satsning på egenkontroll. Övergångsperioden bör beslutas av regeringen. På djurskyddssidan bedömer dock utredningen att denna övergångsperiod bör vara lägst fyra och högst sju år. På livsmedelsområdet är beredskapen något bättre och anpassningsperioden torde kunna bli något kortare. När det avser foderkontrollen ser utredningen inte några hinder för att det nya avgiftssystemet skulle kunna träda i kraft den 1 januari 2007. Kontrollmyndigheten, i tillämpliga fall kommunfullmäktige, beslutar om en timtaxa vilken skall tillämpas på all operativ kontrollverksamhet. Timtaxan skall beräknas så att full kostnadstäckning uppnås enligt en mall vilken utformas av de centrala myndigheterna, dock skall den uppgå till lägst 500 kronor per timme. Vid återbesök föranlett av brister i efterlevnaden av regelverket skall hela kostnaden för detta belasta berörd verksamhet. Avgiften debiteras då efter tidsåtgång och gällande timtaxa. Utredningen föreslår att kontrollmyndigheterna ges möjlighet att nedsätta avgifterna med högst 50 procent av ordinarie kontrollavgift för verksamheter lokaliserade i regioner med särskilda geografiska begränsningar och traditionella metoder samt för nystartade företag under ett år. Utredningen har däremot inte föreslagit denna möjlighet för verksamheter med liten produktion. Anledningen är att dessa erfarenhetsmässigt kräver större kontrollresurser än de större företagen vilka oftast har en bättre egenkontroll. Små företag hamnar dessutom automatiskt i en lägre riskgrupp just för att spridningen av produkterna är mindre och får då en lägre avgift. All nedsättning av avgifter är frivillig Prop. 2005/06:128 Bilaga 15 917 för kontrollmyndigheterna då bortfallet skall bekostas med skattemedel. En av huvudprinciperna i utredningens förslag är att varje anläggning skall bära de kontrollkostnader som den ger upphov till med hänsyn till den risk som verksamheten utgör. Subventionering inom avgiftskollektivet skall undvikas. Detta ger klarare incitament till företag med sämre egenkontroll att förbättra sig samtidigt som företag med god egenkontroll åtnjuter lägre avgifter. Utredningen föreslår att finansieringen av Livsmedelsverkets samordnande och stödjande funktion inte längre finansieras via avgifter från kommunerna. I stället föreslås myndighetens ramanslag utökas motsvarande behovet för verksamheten. Utredningen avser inte att lägga något förslag som avser omedelbar förändring vad gäller avgiftssystemet för köttbesiktning. Det bör dock uppdras åt Livsmedelsverket att göra en översyn av avgiftssättningen så att denna på ett relevant sätt speglar risknivån förknippad med respektive verksamhet samt att utrymme skall ges för företag med god egenkontroll att tillgodogöra sig detta i form av minskade kontrollkostnader. Utredningen föreslår att avgifterna i samband med registrering och prövning av godkännande skall kopplas till de ordinarie årsavgifterna på följande sätt. För godkännandeprövning skall en hel årsavgift utgå och en halv årsavgift vid omgodkännanden (exempelvis vid ägarbyten). För registrering skall en timmes avgift debiteras. Utredningen föreslår att de särskilda avgifterna, vilka i dagsläget återfinns i 1 a och b §§ förordning (1989:1110) om avgifter för livsmedelstillsyn m.m. avskaffas. Avgifterna för kontroll av dessa verksamheter inkluderas i det allmänna årliga avgiftssystemet enligt Livsmedelsverkets riskmodul. Vidare lägger utredningen förslag till att avgifterna för livsmedelskontroll i primärproduktionen skall följa samma riskbaserade system som övriga livsmedelsverksamheter. Utredningen föreslår även att Livsmedelsverket skall ges i uppdrag att se över avgiftskonstruktionen för kontroll av spannmål och spannmålsrodukter som producerats inom landet (LIVSFS 2003:24) så att avgifterna i ökad grad speglar risken i respektive verksamhet. Modellen med riskbaserad avgift skall även, enligt utredningens förslag, tillämpas för exportkontrollerade anläggningar och för de anläggningar som i dag jämställs med dessa, när det gäller den ordinarie kontrollverksamheten. Den extra kontroll samt intygsskrivande som krävs då det finns särskilda krav från tredje land, vilken i dag omfattas av timtaxa för besiktningspersonal, skall finansieras genom en särskild avgift. Utredningen föreslår att de kontrollmyndigheter som tillämpar samordning av kontroll, dvs. att kontroll sker enligt flera lagstiftningsområden vid samma tillfälle, även skall samordna årsavgiften. En inventering bör enligt utredningen göras när det gäller utbildningsbehovet av inspektörer, både på livsmedels- och djurskyddssidan, för att kvantifiera behovet av ytterligare utbildningsplatser som en konsekvens av utredningens övriga förslag. En genomgång av utbildningarnas innehåll bör även göras för att bättre anpassa dessa till kontrollorganisationernas efterfrågan och behov. Prop. 2005/06:128 Bilaga 15 918 Författningsförslag i betänkandet Avgiftsfinansierad livsmedels-, djurskydds- och foderkontroll (Ds 2005:52) Förslag till ändring i livsmedelslagen (1971:511) Härigenom föreskrivs att 29 a § livsmedelslagen (1971:511) skall ha följande lydelse. Prop. 2005/06:128 Bilaga 16

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

29 a §

Regeringen eller den myndighet

Regeringen eller den myndighet

som regeringen

bestämmer

får

som

regeringen

bestämmer

får

meddela föreskrifter om avgifter

meddela föreskrifter om att den

för en myndighets och ett enskilt

som hanterar eller på marknaden

kontrollorgans kostnader för tillsyn

släpper ut livsmedel skall betala

enligt lagen, enligt föreskrifter som

avgifter för en myndighets och ett

har meddelats med stöd av lagen

enskilt kontrollorgans kostnader för

eller enligt de EG-förordningar

kontroll enligt lagen, enligt före-

som kompletteras av lagen. Sådana

skrifter som har meddelats med

avgifter får också avse en myndig-

stöd av lagen eller enligt de EG-

hets kostnader för prövning, enligt

förordningar som

kompletteras

av

lagen, föreskrifterna eller förord-

lagen. Sådana avgifter får också

ningarna.

avse en myndighets kostnader för

Regeringen får

föreskriva

att

prövning eller registrering enligt

kommun skall ombesörja uppbör-

lagen, föreskrifterna eller förord-

den av avgifter för prövning enligt

ningarna.

lagen, föreskrifterna eller förord-

Regeringen eller den myndighet

ningarna.

som

regeringen

bestämmer

får

meddela föreskrifter om hur avgif-

terna skall beräknas.

Denna lag träder i kraft 919

Förslag till lag om ändring i lag (1985:295) om foder Härigenom föreskrivs att 16 § lag (1985:295) om foder skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 16 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket får föreskriva att avgifter får tas ut i ärenden som rör frågor som avses i 8 eller 10 § samt för tillsyn som utövas enligt de EG-bestäm- melser som avses i 2 a § eller enligt denna lag eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter eller beslut. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket får meddela föreskrifter om att den som utfordrar djur eller som hanterar eller på marknaden släpper ut foder skall betala avgifter i ärenden som rör frågor som avses i 8 eller 10 § samt för kontroll som utövas enligt de EG- bestämmelser som avses i 2 a § eller enligt denna lag eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter eller beslut. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket får meddela föreskrifter om hur avgifterna skall beräknas. Denna lag träder i kraft Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 920 Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs att 25 § djurskyddslagen (1988:534) skall ha följande lydelse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

25 §

Regeringen eller, efter regering-

Regeringen eller, efter regering-

ens bemyndigande,

Djurskydds-

ens

bemyndigande,

Djurskydds-

myndigheten får meddela föreskrif-

myndigheten får meddela föreskrif-

ter om hur tillsynen enligt denna

ter om hur tillsynen enligt denna

lag skall bedrivas.

lag skall bedrivas.

Regeringen eller, efter regering-

Regeringen eller, efter regering-

ens bemyndigande,

Djurskydds-

ens

bemyndigande,

Djurskydds-

myndigheten får föreskriva att det

myndigheten får föreskriva att den

får tas ut avgift för tillsynen och i

som håller djur skall betala av-

ärenden enligt denna lag. Rege-

gifter för kontrollen och i ärenden

ringen får överlåta åt kommunen

enligt denna lag.

att meddela föreskrifter om sådana

Regeringen eller, efter regering-

avgifter.

ens

bemyndigande,

Djurskydds-

myndigheten får meddela före- skrifter om hur avgifterna skall beräknas. 921 Förslag till ny förordning om avgift för livsmedelskontroll Härigenom föreskrivs följande. Definitioner 1 § Begreppen livsmedelsföretagare och utsläppande på marknaden har i denna förordning samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelssäkerhet, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet. Begreppet anläggning har samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) 852/2004 av den 29 april om livsmedelshygien. Årlig avgift 2 § Den som driver verksamhet genom att hantera eller på marknaden släppa ut livsmedel (livsmedelsföretagare) skall till kontrollmyndigheten betala en avgift för kontroll som utövas enligt livsmedelslagen. Avgiften skall betalas årligen. 3 § Avgiftens storlek skall beräknas på grundval av verksamhetens risk och beräknad tidsåtgång för kontroll av verksamheten. Vid bedömningen av verksamhetens risk skall hänsyn tas till förekomsten av en fungerande egenkontroll och kontrollmyndighetens erfarenheter av verksamheten. Livsmedelsverket får meddela föreskrifter om

1.

hur de olika verksamheterna skall delas in i klasser med hänsyn till verksamhetens risk och kontrollbehov, och

2.

avvikelser från bestämmelserna om tillämplig kontrollklass.

4 § Kontrollmyndigheten bestämmer avgiftens storlek med utgångspunkt i de kontrollfrekvenser som fastställts av Livsmedelsverket i föreskrifter meddelade med stöd av 3 §. Myndighetens avgiftsbeslut skall grundas på närmast föregående års förhållanden. Avgiften skall fastställas till ett visst belopp per timme som täcker myndighetens kostnader för

1.

löner och andra direkta kostnader, inklusive resor, för personal som medverkar vid kontroll av verksamheten,

2.

lokaler, utrustning, verktyg och andra indirekta kostnader för kontroll av verksamheten och

3.

provtagning och laboratorieanalyser.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 922 Avgiften skall lägst uppgå till 500 kr per timme. Livsmedelsverket får meddela närmare föreskrifter om hur kommunernas kostnader skall beräknas. 5 § Kontrollmyndigheten får sätta ned avgiften för en verksamhet som är lokaliserad i en region med särskilda geografiska begränsningar eller som bedrivs med traditionella metoder. För nystartade företag får avgiften sättas ned det första året efter det att verksamheten har påbörjats. Avgiften får högst sättas ned med femtio procent av den ordinarie avgiften. 6 § Om den årliga avgiften helt eller delvis täcker samma kostnader som en avgift som tas ut med stöd av djurskyddslagen (1988: 534) eller lagen (1985:295) om foder, skall avgiften sättas ned i motsvarande mån. Avgift för kostnader för extra kontroll 7 § Utöver den årliga avgiften skall en avgift betalas för att bekosta kontrollmyndighetens utökade kontroll till följd av anmärkningar vid den ordinarie kontrollen. Kontrollmyndigheten fastställer avgiftens storlek till ett bestämt belopp per timme utförd kontroll. Avgiften skall täcka de kostnader som anges i 4 § andra stycket. Avgiften skall betalas av den livsmedelsföretagare som ansvarat för den bristande efterlevnaden eller som äger eller innehar de aktuella livsmedlen. Avgift skall inte betalas för kontroll som föranleds av klagomål som visat sig vara obefogade. Avgift för stickprovskontroll av vissa livsmedel 8 § Livsmedelsföretagare skall betala en avgift för att bekosta kontroll av rester av bekämpningsmedel, veterinärmedicinska preparat och persistenta organiska miljöföroreningar i vissa inom landet producerade livsmedel, nämligen spannmål och spannmålsprodukter, ägg, kött och köttvaror samt potatis. Avgift för prövning av godkännande av livsmedelsanläggning 9 § För prövning av en ansökan om godkännanden av en anläggning skall en avgift betalas. Avgift skall betalas efter beslut från kontrollmyndigheten med ett belopp som motsvarar en årlig avgift. Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 923 Om prövningen sker på grund av ägarskifte skall avgift betalas med ett belopp som motsvarar en halv årlig avgift. Avgift för registrering av anläggning 10 § För registrering av en livsmedelsanläggning skall en avgift betalas. Avgift skall betalas efter beslut från kontrollmyndigheten med ett belopp som motsvarar kostnaderna enligt 3 § andra stycket för myndighetens kontroll under en timme. Betalning av den årliga avgiften 11 § Den årliga avgiften skall betalas från och med det kalenderår som följer efter det att livsmedelshanteringen har påbörjats. Om placeringen i avgiftsklass ändras skall den nya avgiften betalas från och med det påföljande kalenderåret. Avgiftsskyldigheten upphör från och med det kalenderår som följer efter det att hanteringen upphört. Om verksamheten endast skall bedrivas under del av ett kalenderår skall avgift betalas för helt kalenderår. Verkställighet 12 § Kontrollmyndighetens beslut enligt denna förordning gäller omedelbart. 13 § Om en avgift inte betalas inom föreskriven tid, skall den avgiftsskyldige åläggas att betala avgiften inom viss tid. Följs inte åläggandet skall kontrollmyndigheten vidta de åtgärder som behövs för att driva in fordringen. En myndighets beslut om betalning av avgifter får verkställas enligt utsökningsbalken. Överklagande m.m. 14 § En kommunal nämnds beslut enligt denna förordning får överklagas hos länsstyrelsen. I livsmedelslagen (1971:511) och 22 a § förvaltningslagen (1986:223) finns bestämmelser om överklagande hos allmän förvaltningsdomstol. Om överklagande i övrigt finns bestämmelser i livsmedelslagen. 15 § Livsmedelsverket får meddela de föreskrifter som behövs för verkställigheten av denna förordning. Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 924

Prop. 2005/06:128

Denna förordning träder i kraft den

Bilaga 16 925 Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 Förslag till förordning om ändring i djurskyddsförordningen (1988:539)

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

57 a §

För en

kommunal nämnds

En djurhållare skall betala en

verksamhet enligt djurskyddslagen

avgift för kontroll som utövas

(1988:534) och denna förordning

enligt djurskyddslagen (1988:534)

får kommunen ta ut avgift enligt

och denna förordning.

taxa som

kommunen bestämmer.

Avgift får dock inte tas ut för

Avgift får dock inte tas ut för djur

djur som hålls som cirkusdjur.

som hålls som cirkusdjur.

57 b § Avgiftens storlek skall beräknas på grundval av verksamhetens risk och beräknad tidsåtgång för kontroll av verksamheten. Vid beräkning av verksamhetens risk skall hänsyn tas till förekomsten av en fungerande egenkontroll och kontrollmyndighetens erfarenheter av kontrollobjektet. Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om

1.

hur de olika verksamheterna skall delas in i klasser med hänsyn till den djurskyddsmässiga risken i verksamheten,

2.

avvikelser i bestämmelserna om tillämplig kontrollklass.

57 c § Kontrollmyndigheten bestämmer avgiftens storlek med utgångspunkt i den kontrollfrekvens som Djurskyddsmyndigheten föreskrivit med stöd av 3 §. Beräkningen skall ske på grundval av föregående års förhållanden. Avgiften skall fastställas till ett visst belopp per timme och täcka myndighetens kostnader för 1. löner och andra direkta kostnader, inklusive resor, för den personal som medverkar vid offentlig kontroll, 2. lokaler, utrustning, verktyg, 926 och andra indirekta kostnader för kontrollen, 3. kostnader för provtagning och laboratorieanalyser. Avgiften skall beräknas så att full kostnadstäckning uppstår. Dock skall den lägst uppgå till 500 kronor per timme. Djurskyddsmyndigheten får meddela närmare föreskrifter om hur kostnaderna skall beräknas. 57 d § Kontrollmyndigheten får sätta ned avgiften för en verksamhet som är lokaliserad i en region med särskilda geografiska begränsningar eller som bedrivs med traditionella metoder. För nystartade företag får avgiften sättas ned det första året efter det att verksamheten har påbörjats. Avgiften får högst sättas ned med 50 procent av den ordinarie avgiften. 57 e § Om den årliga avgiften helt eller delvis täcker samma kostnader som en avgift som tas ut med stöd av djurskyddslagen (1988:534) eller lagen (1985:295) om foder, skall avgiften sättas ned i motsvarande mån. 57 f § Utöver den årliga avgiften skall en avgift betalas för att bekosta kontrollmyndighetens utökade kontroll till följd av anmärkningar vid den ordinarie kontrollen. Kontrollmyndigheten fastställer avgiftens storlek till ett bestämt belopp per timme utförd kontroll. Avgiften skall täcka de kostnader som anges i 4 § andra stycket. Avgiften skall betalas av den djurhållare som ansvarat för den bristande efterlevnaden eller annan djurhållare som innehar Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 927 djuren. Avgift skall inte betalas för kontroll som föranleds av klagomål som visat sig vara obefogade. Denna förordning träder i kraft Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 928 Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 Förslag till förordning om ändring i förordning (1998:213) om foder Nuvarande lydelse Föreskrifter om avgifter som avses i 16 § lagen (1985:295) om foder meddelas av Jordbruksverket efter samråd med Ekonomistyrningsverket. Föreslagen lydelse 5 § En kommersiell foderföretagare skall betala en årlig avgift för kontroll som utövas enligt lagen (1985:295) om foder. Jordbruksverket får meddela föreskrifter om skyldighet

1.

för andra foderföretagare än de som avses i första stycket att betala en årlig avgift för kontroll enligt lagen, och

2.

för foderföretagare att betala avgifter för ärenden som rör frågor som avses i 8 och 10 §§ foderlagen.

5 a § Den årliga avgiftens storlek skall beräknas på grundval av verksamhetens risk och beräknad tidsåtgång för kontroll av verksamheten. Vid beräkning av verksamhetens risk skall hänsyn tas till förekomsten av en fungerande egenkontroll och kontrollmyndighetens erfarenheter av kontrollobjektet. Jordbruksverket får meddela föreskrifter om

1.

hur de olika verksamheterna skall delas in i klasser med hänsyn till risken i verksamheten,

2.

avvikelser i bestämmelserna om tillämplig kontrollklass.

5 b § Kontrollmyndigheten bestämmer avgiftens storlek med utgångspunkt i den kontrollfrekvens som Jordbruksverket föreskrivit med stöd av 5 a §. 929 5 c § Beräkningen skall ske på grundval av föregående års förhållanden. Avgiften skall fastställas till ett visst belopp per timme och täcka myndighetens kostnader för

1.

löner och andra direkta kostnader, inklusive resor, för den personal som medverkar vid offentlig kontroll,

2.

lokaler, utrustning, verktyg, och andra indirekta kostnader för kontrollen,

3.

kostnader för provtagning och laboratorieanalyser. Avgiften skall beräknas så att full kostnadstäckning uppstår. Dock skall den lägst uppgå till 50 kronor per timme.

Jordbruksverket får meddela närmare föreskrifter om hur kostnaderna skall beräknas. 5 d § Kontrollmyndigheten får sätta ned avgiften för en verksamhet som är lokaliserad i en region med särskilda geografiska begränsningar eller som bedrivs med traditionella metoder. För nystartade företag får avgiften sättas ned det första året efter det att verksamheten har påbörjats. Avgiften får högst sättas ned med 50 procent av den ordinarie avgiften. 5 e § Om den årliga avgiften helt eller delvis täcker samma kostnader som en avgift som tas ut med stöd av livsmedelslagen (1971:511) eller djurskyddslagen (1985:534), skall avgiften sättas ned i motsvarande mån. 5 f § Utöver den årliga avgiften skall en avgift betalas för att bekosta kontrollmyndighetens utökade Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 930 kontroll till följd av anmärkningar vid den ordinarie kontrollen. Kontrollmyndigheten fastställer avgiftens storlek till ett bestämt belopp per timme utförd kontroll. Avgiften skall täcka de kostnader som anges i 4 § andra stycket. Avgiften skall betalas av den foderföretagare som ansvarat för den bristande efterlevnaden eller den foderföretagare som innehar fodret. Avgift skall inte betalas för kontroll som föranleds av klagomål som visat sig vara obefogade. Denna förordning träder i kraft Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 931

Förslag till förordning om ändring i kungörelsen (1974:271) om kontroll vid utförsel av livsmedel

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 6 § Innehavare av en exportkontrollerad anläggning skall betala en avgift för besiktning och kontroll enligt denna kungörelse. Livsmedelsverket meddelar föreskrifter om avgiftens storlek och om hur avgiften skall betalas efter samråd med Ekonomistyrningsverket. Ersättning till besiktningsman lämnas av statsmedel enligt taxa som fastställs av Livsmedelsverket efter samråd med Ekonomistyrningsverket. Innehavare av en exportkontrollerad anläggning skall betala en särskild avgift för besiktning och kontroll som föranleds av krav från tredje länder. Avgiften skall täcka samtliga kostnader för besiktningen och kontrollen. Livsmedelsverket meddelar föreskrifter om avgiftens storlek och om hur avgiften skall betalas efter samråd med Ekonomistyrningsverket. Denna förordning träder i kraft Prop. 2005/06:128 Bilaga 16 932 Förteckning över remissinstanser (SOU 2005:52) Riksdagens ombudsmän, Hovrätten för Västra Sverige, Västmanlands tingsrätt, Umeå tingsrätt, Kammarrätten i Göteborg, Länsrätten i Stockholms län, Länsrätten i Dalarnas län, Justitiekanslern, Rikspolisstyrelsen, Tullverket, Ekonomistyrningsverket, Statskontoret, Länsstyrelsen i Jönköpings län, Länsstyrelsen i Kalmar län, Länsstyrelsen i Skåne län, Länsstyrelsen i Västra Götalands län, Länsstyrelsen i Norrbottens län, Statens jordbruksverk, Djurskyddsmyndigheten, Livsmedelsekonomiska institutet, Livsmedelsverket, Fiskeriverket, Konsumentverket, Sveriges Lantbruksuniversitet, Naturvårdverket, Kemikalieinspektionen, Konkurrensverket, Botkyrka kommun, Nacka kommun, Sigtuna kommun, Stockholms kommun, Södertälje kommun, Upplands-Bro kommun, Vingåkers kommun, Ödeshögs kommun, Gislaveds kommun, Habo kommun, Tingsryds kommun, Gotlands kommun, Sölvesborgs kommun, Helsingborgs kommun, Malmö kommun, Ängelholms kommun., Färgelanda kommun, Göteborgs kommun, Kungälvs kommun, Svenljunga kommun, Tjörns kommun, Gagnefs kommun, Hedemora kommun, Malungs kommun, Ljusdals kommun, Härnösands kommun, Örnsköldsviks kommun, Umeå kommun, Vännäs kommun, Åsele kommun, Pajala kommun, Sveriges Kommuner och Landsting, Förbundet djurens rätt, Lantbrukarnas Riksförbund, Aktiebolaget Trav och Galopp, Cirkusakademien, Dagligvaruleverantörernas förening, Djurombudsmannens stödorganisation (DOSO), Djurskyddet Sverige, Djurskyddsinspektörernas Riksförening, Föreningarna Djurens Vänners Riksorganisation, Föreningen foder och spannmål, Gävleborgs fäbodförening, Handelsanställdas förbund, Kennelklubben Sverak, Kommunalarbetareförbundet, Kött- och charkföretagen, Livsmedelsföretagen Li, Livsmedelshandlareförbundet, SSLF, Miljö- och hälsoskyddstjänstemannaförbundet, Naturvetareförbundet, Svensk Dagligvaruhandel, Svensk Fågel, Svensk Handel, Svenska Djurparksföreningen (SDF), Svenska Djurskyddsföreningen, Svenska kennelklubben, Svenska Livsmedelsarbetareförbundet, Svenska Travsportens Centralförbund, Svenskt Vatten AB, Sveriges Djurskyddsföreningars Riksförbund, Sveriges Hotell- och Restaurangföretagare, Sveriges Veterinärförbund och Zoobranschens riksförbund. Prop. 2005/06:128 Bilaga 17 933 Lagrådsremissens lagförslag Förslag till lag om livsmedel, m.m. Regeringen har följande förslag till lagtext. Lagens syfte och tillämpningsområde

1 § Denna lag syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för människors hälsa och för konsumenternas intressen när det gäller livsmedel.

2 § Lagen gäller alla stadier av produktions-, bearbetnings- och distributionskedjan av livsmedel. Med livsmedel jämställs i lagen

1.

vatten, från och med den punkt där det tas in i vattenverken till den

punkt där värdena skall iakttas enligt artikel 6 i rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten 1 , ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 2 , och

2.

snus och tuggtobak.

3 § Lagen tillämpas inte på primärproduktion för användning inom privathushåll eller enskildas hantering av livsmedel för konsumtion inom privathushåll. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att lagen helt eller delvis skall tillämpas på hantering av dricksvatten i privathushåll.

4 § Med hantering jämställs i lagen framställning, beredning, bearbetning, behandling, lagring, förvaring, förpackning, omförpackning, transport eller uppläggning av livsmedel.

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen

5 § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG- bestämmelser) som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18

1

EGT L

330, 5.12.1998, s. 32 (Celex 31998L0083).

2

EUT L

204, 31.10.2003, s. 1 (Celex 32003R1882).

934

Definitioner

Prop. 2005/06:128

6 § Begreppen livsmedel, stadier i produktions-, bearbetnings- och

Bilaga 18

distributionskedjan, primärproduktion, utsläppande på marknaden och

livsmedelsföretagare har i denna lag samma betydelse som i Europa-

parlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari

2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om

inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om

förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet 3 .

Begreppet anläggning har samma betydelse som i Europaparlamentets

och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om

livsmedelshygien 4 .

Föreskrifter och beslut till skydd för människors liv eller hälsa och

för konsumentintresset

7 § Om det behövs för att skydda människors liv eller hälsa eller annars

för att tillgodose konsumentintresset får regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet

besluta om

1.

förbud eller villkor för hantering, införsel till landet eller utsläppande på marknaden av livsmedel,

2.

märkning och presentation av livsmedel,

3.

livsmedels beskaffenhet eller beteckning,

4.

användning av vara, ämne eller utrustning vid hantering av livsmedel eller tillsammans med livsmedel,

5.

läkarundersökning eller annan hälsokontroll av personal som är sysselsatt med livsmedelshantering och om personalhygienen i övrigt inom sådan hantering, och

6.

förbud mot återutförsel av livsmedel som förvaras på en gränskontrollstation eller ett tullager eller i en frizon eller ett frilager.

Föreskrifter om livsmedelsanläggningar

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

att hantering och utsläppande på marknaden av livsmedel endast får ske i anläggningar som godkänts av kontrollmyndigheten,

2.

vilka krav som skall vara uppfyllda för att ett sådant godkännande skall meddelas, och

3.

registrering av anläggningar.

9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får efter anmälan till Europeiska kommissionen meddela föreskrifter om anpassning av och undantag från EG-bestämmelser om livsmedelsanläggningar och hantering av livsmedel.

3

EGT L 31, 1.2.2002, s. 1 (Celex 32002R0178).

4

EUT L 226, 25.6.2004, s. 3 (Celex 32004R0852).

935

Föreskrifter om åtgärder mot sabotage eller annan skadegörelse

Prop. 2005/06:128

10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

Bilaga 18

meddela

föreskrifter om försiktighetsmått i syfte att förebygga och

avhjälpa

skadeverkningarna av sabotage eller annan skadegörelse som

kan påverka Sveriges livsmedelsförsörjning. Förbud mot att släppa ut livsmedel på marknaden

11 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen är det förbjudet att på marknaden släppa ut livsmedel som

1.

inte uppfyller krav och villkor som har föreskrivits eller beslutats med stöd av 7 § 2 och 3 och 9 §,

2.

har hanterats eller tidigare släppts ut på marknaden i en anläggning som inte har godkänts enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av 8 § eller registrerats enligt de 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen,

3.

inte har godkänts eller anmälts i enlighet med de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller i enlighet med de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller inte uppfyller villkor i ett godkännande eller tillstånd,

4.

innehåller ämnen som inte har godkänts eller som har förbjudits i enlighet med de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller i enlighet med de 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen,

5.

innehåller ämnen i en halt som överskrider gränsvärden som har föreskrivits med stöd av lagen eller i de 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Det som sägs i första stycket gäller inte om regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer har föreskrivit något annat. Kontrollmyndigheternas offentliga kontroll

12 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna utövas av Livsmedelsverket, länsstyrelserna, kommunerna eller någon annan statlig myndighet i enlighet med vad regeringen bestämmer. En kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Kontrollmyndigheternas övriga åligganden

13 § Livsmedelsverket och, i fråga om länet, en länsstyrelse samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet, om inte regeringen föreskriver något annat. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats 936 med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

14 § Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall verka för att överträdelser av lagen, av de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen eller av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, beivras. Kommunal samverkan i den offentliga kontrollen

15 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att kontrolluppgifter som kommunen har enligt denna lag skall skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten att meddela beslut i ett ärende. En kommun får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. Överflyttning av offentlig kontroll

16 § Livsmedelsverket får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen av en viss anläggning som kommunen annars har skall flyttas över till verket. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Livsmedelsverket får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om verket och kommunen är överens om det.

17 § Livsmedelsverket får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen av en viss anläggning som Livsmedelsverket annars har skall flyttas från verket till en kommun.

18 § Om en kommun grovt eller under längre tid har åsidosatt sin kontrollskyldighet när det gäller en viss anläggning, får regeringen, på ansökan av Livsmedelsverket besluta att ansvaret för den offentliga kontrollen av den anläggningen skall flyttas över till Livsmedelsverket. Regeringen får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen. Förelägganden riktade till kommuner

19 § Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av dess kontrolluppdrag, får Livsmedelsverket förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett sådant föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som Livsmedelsverket anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 937 Föreskrifter om kontroll

20 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur offentlig kontroll skall bedrivas,

2.

skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan att lämna information till en sådan samordnande kontrollmyndighet som avses i 13 § första stycket,

3.

skyldighet för en livsmedelsföretagare att utöva en efter verksamhetens art lämpad egenkontroll av verksamheten, och

4.

uppgiftsskyldighet för den som lämnar djur till slakt.

Rätt till upplysningar och tillträde

21 § En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att

1.

på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, och

2.

få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen som har anknytning till verksamheten och där göra undersökningar och ta prover.

Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna. Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp

22 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Förelägganden och förbud

23 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller vad som särskilt anges i 19 § får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall följas. Vite

24 § Förelägganden eller förbud enligt 23 § eller enligt de EG-bestäm- melser som kompletteras av lagen får förenas med vite. Särskilda ingripanden m.m.

25 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet ta hand om en vara som 1. har släppts ut på marknaden, eller som uppenbart är avsedd att släppas ut på marknaden, i strid med 11 § eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, eller Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 938 2. avses med ett föreläggande eller ett förbud enligt 23 §, om föreläggandet eller förbudet inte följs. Om en vara har tagits om hand, får ägaren under överinseende av kontrollmyndigheten göra varan duglig till livsmedel eller använda den för något annat ändamål. Annars skall kontrollmyndigheten låta förstöra varan. Kontrollmyndigheten skall låta förstöra också sådana varor som omfattas av ett förbud enligt föreskrifter meddelade med stöd av 7 § 6, om det inte finns särskilda skäl för något annat.

26 § Efter en underrättelse från smittskyddsläkaren om att smitta sprids eller misstänks spridas genom livsmedel skall kontrollmyndigheten omedelbart vidta de åtgärder som behövs för att spåra smittan och undanröja risken för smittspridning. Rättelse

27 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet

28 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga skäl.

Avgifter

29 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för offentlig kontroll, prövning eller registrering enligt denna lag, de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Bemyndigandet enligt första stycket innefattar rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för kommunerna att ta ut sådan avgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur statliga myndigheters och kontrollorgans avgifter skall beräknas. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 939 Straffbestämmelser m.m.

30 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet

1.

bryter mot en föreskrift eller ett beslut som har meddelats med stöd av

5

§ tredje stycket, 7, 8, 9 eller 10 §,

2.

bryter mot 11 §, eller

3.

inte fullgör sina skyldigheter enligt 21 § första stycket 1.

Till böter döms även den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning.

31 § Om en sådan gärning som avses i 30 § är att anse som ringa döms inte till ansvar. Till ansvar enligt 30 § döms inte om gärningen är belagd med straff i brottsbalken eller i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Överklagande m.m.

32 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos länsstyrelsen.

33 § Beslut som Livsmedelsverket eller annan statlig förvaltningsmyndighet har meddelat i enskilda fall enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Annat beslut av Livsmedelsverket eller annan statlig förvaltningsmyndighet får överklagas hos regeringen. För att konsumenternas intresse skall kunna tillvaratas inom livsmedelsområdet får ett sådant beslut överklagas av organisation, som är att anse som central arbetstagarorganisation enligt lagen (1976:580) om medbestämmande i arbetslivet eller motsvarande sammanslutning på arbetsgivarsidan.

34 § En myndighet får bestämma att dess beslut skall gälla omedelbart även om det överklagas.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs livsmedelslagen (1971:511).

2.

Äldre lokalgodkännanden skall fortsätta att gälla till dess att kontrollmyndigheten har prövat om den anläggning i vilken lokalen ingår, kan godkännas i enlighet med bestämmelser som meddelats med stöd av den nya lagen eller de 

EG-förordningar som kompletteras av Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 940 lagen eller, om godkännande inte krävs, tills dess att kontrollmyndigheten har registrerat anläggningen. 3. Den som vid lagens ikraftträdande bedriver verksamhet i en godkänd livsmedelslokal får fortsätta att släppa ut sådana livsmedel på marknaden som i överensstämmelse med denna lag har hanterats i lokalen till dess att kontrollmyndigheten med stöd av 8 § har prövat om den anläggning i vilken lokalen ingår kan godkännas eller registreras. 4. Beslut av en besiktningsveterinär som har meddelats före ikraftträdandet överklagas enligt äldre bestämmelser. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 941 Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 Förslag till lag om foder och animaliska biprodukter Regeringen har följande förslag till lagtext. Lagens syfte och tillämpningsområde

1 § Denna lag syftar till att säkerställa en hög skyddsnivå för djurs och människors hälsa när det gäller foder och animaliska biprodukter.

2 § Lagen gäller i alla led från och med primärproduktionen av foder till och med utsläppande av foder på marknaden eller utfodring av djur. Lagen gäller också för befattning med animaliska biprodukter och därav framställda produkter.

3 § Lagen tillämpas inte på privat enskild produktion av foder avsett för sällskapsdjur och på utfodring av sådana djur i enskilda hem. Denna begränsning gäller dock inte i den mån lagen kompletterar EG- bestämmelser.

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen

4 § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG- bestämmelser) som har samma syfte som lagen och som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna.

Definitioner

5 § Begreppen foder och utsläppande på marknaden av foder har i denna lag samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet 1 . Begreppet primärproduktion av foder har i lagen samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 183/2005 av den 12 januari 2005 om fastställande av krav för foderhygien 2 .

1

EGT L 31, 1.2.2002, s. 1 (Celex 32002R0178).

2

EUT L 35, 8.2.2005, s. 1 (Celex 32005R0183).

942

Begreppen animaliska biprodukter och därav framställda produkter

Prop. 2005/06:128

samt utsläppande på marknaden av dessa produkter har i denna lag

Bilaga 18

samma betydelse som i Europaparlamentets och rådets förordning (EG)

nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för ani-

maliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel 3 .

Användning av vilda djur som foder

6 § I de EG-förordningar som kompletteras av lagen finns bestämmelser

om förbud mot att som foder använda djur, djurdelar eller varor som

framställs av djur.

Därutöver gäller att sådana vilda djur som inte omfattas av EG-

bestämmelserna får användas som foder endast om djuren har avlivats,

slaktats upp och därefter veterinärbesiktigats.

Det som sägs i andra stycket gäller också delar av sådana djur och

fodermjöl eller andra varor som framställts av djuren eller delar av

djuren.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får

meddela undantag från kraven i andra och tredje styckena.

Förbud mot att släppa ut foder på marknaden

7 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av

lagen är det förbjudet att använda eller på marknaden släppa ut foder

1.

om det kan antas att fodret har en skadlig inverkan på miljön,

2.

om det har en sådan beskaffenhet som inte är tillåten enligt 6 § andra eller tredje stycket,

3.

för vilket upplysningsskyldighet enligt föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av 8 § inte fullgjorts,

4.

som inte uppfyller de krav eller villkor om fodersäkerhet som föreskrivits eller beslutats med stöd av 8 §.

Föreskrifter och beslut om foder samt om laboratorier för foderanalyser

8 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om villkor för eller förbud mot införsel, utförsel, tillverkning, utsläppande på marknaden, användning, bortskaffande och hantering i övrigt av foder eller ett visst parti av foder.

9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att djur eller delar av djur får användas som foder i enlighet med undantagsbestämmelserna i artikel 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002.

3 EGT L 273, 10.10.2002, s. 1 (Celex 32002R1774).

943

10 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i enskilda fall besluta om villkor för laboratorier för foderanalyser och metoder för sådana analyser. Föreskrifter och beslut om animaliska biprodukter

11 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om villkor för eller förbud mot införsel, utförsel, tillverkning, utsläppande på marknaden, omhändertagande, bearbetning, bortskaffande och hantering i övrigt av animaliska biprodukter och därav framställda produkter. Kontrollmyndigheternas offentliga kontroll

12 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen samt de beslut som meddelats med stöd av EG- bestämmelserna utövas av Statens jordbruksverk, kommunerna eller någon annan statlig myndighet i enlighet med vad regeringen bestämmer. En kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Regeringen får meddela föreskrifter om att kontrolluppgifter får överlämnas från en statlig myndighet till en annan statlig myndighet. Kontrollmyndigheternas övriga åligganden

13 § Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet, om inte regeringen föreskriver något annat. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, enligt föreskrifter och beslut meddelade med stöd av lagen och enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen.

14 § Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall verka för att överträdelser av lagen, av de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, eller av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, beivras. Kommunal samverkan i den offentliga kontrollen

15 § En kommun får träffa avtal med en annan kommun om att kontrolluppgifter som kommuner har enligt denna lag skall skötas helt eller delvis av den andra kommunen. Kommunen får dock inte överlåta befogenheten att meddela beslut i ett ärende. En kommun får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 944 6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427 och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall tillämpas på den som fattar sådana beslut. Överflyttning av offentlig kontroll

16 § Jordbruksverket eller annan statlig kontrollmyndighet som regeringen bestämt enligt denna lag får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen över en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till verket eller myndigheten. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Jordbruksverket eller myndigheten får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om verket eller myndigheten och kommunen är överens om det.

17 § Jordbruksverket eller annan statlig kontrollmyndighet som regeringen bestämt enligt denna lag får, i samråd med en kommun, besluta att den offentliga kontrollen av en viss anläggning som Jordbruksverket eller myndigheten annars har skall flyttas från verket eller myndigheten till en kommun.

18 § Om en kommun grovt eller under längre tid har åsidosatt sin kontrollskyldighet när det gäller viss verksamhet, får regeringen, på ansökan av Jordbruksverket eller annan statlig kontrollmyndighet som regeringen bestämt enligt denna lag, besluta att ansvaret för kontrollen av den verksamheten skall flyttas över till Jordbruksverket eller myndigheten. Regeringen får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen. Föreläggande riktade till kommuner

19 § Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av dess kontrolluppdrag, får Jordbruksverket eller annan statlig kontrollmyndighet som regeringen bestämt enligt denna lag förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett sådant föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som Jordbruksverket eller myndigheten anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas. Föreskrifter om kontroll

20 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur offentlig kontroll skall bedrivas,

2.

skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan som anlitas i den offentliga kontrollen att lämna information till en sådan samordnande kontrollmyndighet som avses i 13 § första stycket,

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 945

3. skyldighet för en foderföretagare eller för annan företagare som

Prop. 2005/06:128

befattar sig med animaliska biprodukter att utöva en efter verksamhetens

Bilaga 18

art lämpad egenkontroll av verksamheten.

Rätt till upplysningar och tillträde

21 § Den som utövar offentlig kontroll har rätt att i den utsträckning det

behövs för kontrollen

1.

på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, samt

2.

få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen och som har anknytning till verksamheten och där göra undersökningar och ta prover.

Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna. Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp

22 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Förelägganden och förbud

23 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller vad som särskilt anges i 19 § får en myndighet som utövar offentlig kontroll meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall följas. Vite

24 § Förelägganden eller förbud enligt 23 § eller enligt de EG-bestäm- melser som kompletteras av lagen får förenas med vite. Särskilda ingripanden

25 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet ta hand om en vara som

1.

uppenbart är avsedd att släppas ut på marknaden eller användas i strid med 6 och 7 §§, föreskrifter som meddelats med stöd av 8 eller 11 § eller 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen, samt

2.

avses med ett föreläggande eller ett förbud enligt 23 §, om föreläggandet eller förbudet inte följs.

Om en vara har tagits om hand får ägaren, under överinseende av kontrollmyndigheten, göra varan duglig till utfodring eller till annat avsett ändamål eller använda den för något annat tillåtet ändamål. Annars skall kontrollmyndigheten låta förstöra varan på ägarens bekostnad. 946 Rättelse

26 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet

27 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller enligt de beslut som meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga skäl.

Avgifter

28 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för offentlig kontroll, i ärenden som rör frågor som avses i 8, 10 eller 11 § och för godkännande och registrering enligt denna lag, de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Bemyndigandet enligt första stycket innefattar rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för kommunerna att ta ut sådan avgift. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om hur statliga myndigheters och kontrollorgans avgifter skall beräknas. Straffbestämmelser

29 § Till böter döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet

1.

bryter mot en föreskrift eller ett beslut som meddelats med stöd av 4 § tredje stycket, 8 eller 11 §,

2.

bryter mot 7 §, eller

3.

inte fullgör sina skyldigheter enligt 21 § första stycket 1.

Till böter döms även den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de bestämmelser i EG- bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning.

30 § Om en gärning som avses i 29 § är att anse som ringa döms inte till ansvar. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 947 Till ansvar enligt 29 § döms inte om gärningen är belagd med straff i brottsbalken eller i lagen (2000:1225) om straff för smuggling. Om ett vitesföreläggande eller vitesförbud har överträtts, döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Överklagande m.m.

31 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos länsstyrelsen.

32 § Beslut av Jordbruksverket eller av annan statlig förvaltningsmyndighet enligt denna lag, enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de bestämmelser i EG-förordningar som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

33 § En myndighet får bestämma att dess beslut skall gälla omedelbart även om det överklagas.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs lagen (1985:295) om foder.

2.

Äldre föreskrifter gäller fortfarande för överklagande av länsstyrelsens beslut eller beslut av annan myndighet till vilken Statens jordbruksverk överlåtit att utöva tillsyn som har meddelats före den 1 juli 2006.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 948 Förslag till lag om provtagning på djur, m.m. Regeringen har följande förslag till lagtext. Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag skall tillämpas på

1.

kartläggning och kontroll av smittsamma djursjukdomar,

2.

kontroll av vissa ämnen och restsubstanser i djur och djurprodukter,

3.

märkning och registrering av djur, samt

4.

åtgärder för att förebygga och hindra spridning av smittsamma djursjukdomar.

Vad som sägs i denna lag om djursjukdomar gäller även förekomsten av smittämnen hos djur.

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen

2 § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG- bestämmelser) som faller inom lagens tillämpningsområd. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna.

Provtagning och undersökning

3 § För att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från eller kontrollera vissa smittsamma djursjukdomar får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det särskilda fallet besluta om provtagning eller undersökning enligt denna lag. För att kontrollera förekomsten av vissa ämnen och restsubstanser i djur och djurprodukter får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det särskilda fallet besluta om provtagning eller undersökning enligt denna lag.

4 § Provtagning eller undersökning enligt 3 § skall utföras av veterinär eller annan person som utses av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Provtagningen eller undersökningen får utföras på djur och djurprodukter, foder samt material i övrigt enligt vad som föreskrivs av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. Provtagningen eller undersökningen får utföras utan samtycke av ägare eller annan rättsinnehavare och skall genomföras på ett sätt som innebär så små olägenheter som möjligt för denne. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 949 Hälsoövervakning, uppgifter om läkemedelsanvändning och villkor för livdjursförsäljning

5 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad en veterinär eller den som är ansvarig för ett laboratorium skall iaktta i fråga om skyldighet att anmäla och rapportera misstänkta eller inträffade fall av smittsamma djursjukdomar.

6 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om vad den som håller djur skall iaktta i fråga om

1.

skyldighet att anmäla verksamheten till en myndighet och att föra anteckningar om verksamheten,

2.

skyldighet att anmäla misstanke om djursjukdom till en veterinär,

3.

skyldighet att föra register över behandling med läkemedel och bevara journaler som rör sådan behandling, samt

4.

krav på hygien i djurhållningen.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får vidare meddela föreskrifter eller i ett enskilt fall besluta att djur får säljas till annat än slakt eller flyttas från ett område till ett annat inom landet, endast om djuren är fria från viss sjukdom. Spridning av smitta och ämnen som kan skada människors eller djurs hälsa

7 § För att förebygga och hindra spridning av smittsamma djursjukdomar får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

avlivning av djur,

2.

isolering av djur, samt

3.

begränsningar eller andra villkor när det gäller hanteringen av djur eller produkter av djur och andra varor eller när det gäller kontakter mellan djur och människor.

Om bekämpning av epizootiska sjukdomar och vissa zoonoser finns särskilda bestämmelser i epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658).

8 § I fråga om livsmedelsproducerande djur eller produkter från sådana djur som innehåller eller kan antas innehålla sådana ämnen eller restsubstanser som kan göra livsmedlet icke säkert får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

omhändertagande eller märkning av djur eller djurprodukter,

2.

förbud mot att djur eller djurprodukter flyttas, överlåts eller används till livsmedel, samt

3.

avlivning av djur.

Märkning m.m.

9 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 950 1. märkning, journalföring och registrering av djur samt utfärdande av identitetshandlingar för djur,

2.

djurhälsa, flyttningsdokument för djur och hygien vid transport av

djur,

3.

registrering av djurhållare och anläggningar för djur, samt

4.

förbud mot användning av anläggningar som inte uppfyller krav på registrering som föreskrivs med stöd av 3.

I föreskrifter enligt första stycket kan det föreskrivas att en organisation får föra register och utfärda identitetshandlingar. Kontrollmyndigheternas offentliga kontroll

10 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen samt de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna utövas av Jordbruksverket eller av den statliga myndighet som regeringen bestämmer. Regeringen får meddela föreskrifter om att Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelse eller kommun att utöva offentlig kontroll. En kommuns uppgift skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Kontrollmyndigheternas övriga åligganden

11 § Jordbruksverket samordnar den kontrollverksamhet som verket har överlämnat till länsstyrelse eller kommun samt lämnar råd och hjälp i kontrollverksamheten. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Föreskrifter om offentlig kontroll

12 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om

1.

hur offentlig kontroll skall bedrivas, samt

2.

skyldighet för en kontrollmyndighet eller ett kontrollorgan att lämna information till Jordbruksverket.

Rätt till upplysningar och tillträde

13 § En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att

1.

på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, och

2.

få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen där djur hålls eller där djurprodukter, foder eller material i

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 951

övrigt förvaras eller annars hanteras och där göra undersökningar och ta

Prop. 2005/06:128

prover.

Bilaga 18

Det som sägs i första stycket gäller också den som vidtar åtgärder

enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd

av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut

som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

14 § Bestämmelserna i 13 § gäller också för

1.

EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna, samt

2.

företrädare för behöriga myndigheter i andra medlemsstater inom Europeiska unionen, om kontrollen utövas eller åtgärderna utförs tillsammans med företrädare för en svensk myndighet.

Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp

15 § Den som är föremål för offentlig kontroll eller andra åtgärder enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Förelägganden och förbud

16 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall följas. Vite

17 § Förelägganden eller förbud enligt denna lag eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite. Rättelse

18 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna, får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. 952

Hjälp av polismyndighet

Prop. 2005/06:128

19 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva

Bilaga 18

offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de

föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-

bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har

meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga skäl.

Avgifter

20 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för

1.

offentlig kontroll enligt denna lag, föreskrifter som meddelats med stöd av lagen och de 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen,

2.

provtagning, undersökning, märkning, godkännande och registrering samt för utfärdande av identitetshandlingar enligt lagen, föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de 

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller beslut som meddelats med stöd av EG- bestämmelserna. Bemyndigandet enligt första stycket 1 innefattar rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för kommuner att ta ut sådana avgifter. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om beräkningen av avgifter för statliga myndigheter, kontrollorgan och sådana organisationer som avses i 9 § andra stycket. Straffbestämmelser

21 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet

1.

bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 6, 7 eller 8 § eller 9 § första stycket,

2.

bryter mot ett beslut som har meddelats med stöd av 6 § andra stycket, 7 eller 8 §, eller

3.

inte fullgör sina skyldigheter enligt 15 §.

Till böter döms även den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning.

22 § Om en gärning som avses i 21 § är att anse som ringa döms inte till ansvar. Om ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt denna lag för en gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. 953 Överklagande m.m.

23 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestäm- melser som kompletteras av lagen får överklagas hos länsstyrelsen.

24 § Beslut som en statlig förvaltningsmyndighet har meddelat enligt lagen, eller de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller beslut som meddelats av en sådan organisation som avses i 9 § andra stycket. Den myndighet som utövar offentlig kontroll för det allmännas talan hos förvaltningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av en organisation. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

25 § Beslut enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas.

26 § Bestämmelserna i 22, 2328 och 30 §§ förvaltningslagen (1986:223) skall tillämpas, om beslutet har meddelats av en organisation. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 954 Förslag till lag om kontroll av husdjur m.m. Regeringen har följande förslag till lagtext. Lagens syfte

1 § Denna lag syftar till att

1.

främja animalieproduktionen och djurs lämplighet för avel i näringsverksamhet,

2.

förebygga sjukdomar hos djur, samt

3.

främja en långsiktig förvaltning av husdjursgenetiska resurser.

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen

2 § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG- bestämmelser) som har samma syfte som lagen. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG-bestämmelserna.

Kontroll av husdjur m.m.

3 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Statens jordbruksverk får för det syfte som anges i 1 §

1.

meddela föreskrifter om kontroll av husdjur och av andra djur som människan har i sin vård,

2.

ge organisationer på jordbruksnäringens område eller andra sammanslutningar rätt att anordna sådan kontroll,

3.

meddela föreskrifter om seminverksamhet, överföring av befruktade ägg mellan hondjur och om ägg för avelsändamål.

4 § Den som innehar djur av sådant slag och inom sådant område för vilket kontroll enligt 3 § 2 har anordnats har rätt att få djuren anslutna till kontrollen. Fortsatt anslutning får vägras, om djurens innehavare inte följer de föreskrifter som gäller för kontrollen.

5 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket får meddela föreskrifter om att djur som omfattas av kontroll enligt denna lag får överlåtas under särskild beteckning som är förbehållen sådana djur.

6 § Om det finns hälsokontroll anordnad för slaktsvin eller nötkreatur, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket, Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 955

1.

meddela föreskrifter om att en avgift får tas ut vid slakt av svin eller nötkreatur från sådana besättningar som inte omfattas av kontrollen och i vilka sjukdomar i särskilt hög grad förekommer, och

2.

överlämna åt innehavare av slakteri att ta ut avgiften av den som lämnar svinen eller nötkreaturen till slakt.

7 § Om det finns hälsokontroll anordnad för kronhjort och dovhjort, får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket meddela föreskrifter om vad som skall gälla för att kronhjortar och dovhjortar som inte omfattas av kontrollen skall få flyttas till eller från ett hägn. Föreskrifterna får avse också andra djurslag som hålls i sambete med kronhjort eller dovhjort. Kontrollmyndigheternas offentliga kontroll

8 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna utövas av Jordbruksverket och länsstyrelserna i enlighet med vad regeringen bestämmer. Kontrollmyndigheternas övriga åligganden

9 § Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Rätt till upplysningar och tillträde

10 § En kontrollmyndighet och ett har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att

1.

på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, och

2.

få tillträde till områden, lokaler eller andra utrymmen och där göra undersökningar och ta prover.

Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna. Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp

11 § Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 956 Förelägganden och förbud

12 § Utöver vad som följer av de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall följas. Vite

13 § Förelägganden eller förbud enligt denna lag eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite. Rättelse

14 § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet

15 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga skäl.

Avgifter

16 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för offentlig kontroll enligt denna lag, de föreskrifter eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket får meddela föreskrifter om hur avgifterna skall beräknas. Straffbestämmelser

17 § Till böter döms den som med uppsåt eller av grov oaktsamhet bryter mot en föreskrift som har meddelats med stöd av 3 § 3, 5 eller 7 §. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 957 Prop. 2005/06:128 18 § Till ansvar enligt denna lag döms inte om gärningen är belagd med Bilaga 18 straff i brottsbalken. Om ett vitesföreläggande eller ett vitesförbud har överträtts döms inte till ansvar enligt denna lag för gärning som omfattas av föreläggandet eller förbudet. Överklagande m.m.

19 § Beslut enligt lagen eller med stöd av lagen meddelade föreskrifter som har meddelats av en sådan organisation eller sammanslutning som avses i 3 § 2 eller av ett sådant slakteri som avses i 6 § 2, får överklagas hos Jordbruksverket. Beslut som har meddelats av en sådan organisation som avses i artikel 7.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2160/2003 av den 17 november 2003 om bekämpning av salmonella och vissa andra livsmedelsburna zoonotiska smittämnen 1 , får överklagas hos Jordbruksverket.

20 § Beslut som Jordbruksverket eller en annan statlig förvaltningsmyndighet har meddelat enligt denna lag, enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Jordbruksverket för det allmännas talan hos förvaltningsdomstol om en organisation, en sammanslutning eller ett slakteri först har beslutat i saken. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

21 § En myndighet får bestämma att dess beslut skall gälla omedelbart även om det överklagas. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Genom lagen upphävs lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m.

1 EUT L 325, 12.12.2003, s. 1 (Celex 32003R2160). 958 Förslag till lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318) Härigenom föreskrivs 1 i fråga om växtskyddslagen (1972:318) dels att 1, 36, 7 a och 11 §§ skall ha följande lydelse, dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 2 a, 6 a, 8 a, och 11 a §§ av följande lydelse. Nuvarande lydelse I denna lag förstås med växt även del av växt såsom lök, rotstock, gren, kvist, blad, blomma, frukt, frö och bark samt sådan produkt av växt, som alltjämt har karaktär av råvara, såsom timmer, utsäde och spannmål, växtskadegörare virus, bakterie, svamp, nematod, insekt, kvalster, mykoplasma och annan organism ur växt- eller djurriket som kan förorsaka sjukdom eller annan skada på växt eller växtodling. Föreslagen lydelse 1 § 2

växt: levande växt eller levande växtdel, inklusive fröer, växtprodukt: produkt av växtursprung som inte är en växt enligt denna lag och som har

1.

karaktär av råvara, eller

2.

genomgått en enklare bearbetning,

växtskadegörare: art, stam eller biotyp av växt, djur eller patogen som är skadlig för växt, växtodling eller växtprodukt. Vad som avses med växt enligt lagen anges i verkställighetsföreskrifter som meddelas av regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer. 2 a § 3

Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG-bestämmelser) som faller inom tillämpningsområdet för lagen. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18

1

Jfr. rådets direktiv 2000/29/EG av den 8 maj 2000 om skyddsåtgärder mot att skadegörare på växter eller växtprodukter förs in till gemenskapen och mot att de sprids inom gemenskapen (EGT L 169, 10.7.2000, s. 1, Celex 32000L0029), ändrat genom rådets direktiv 2002/89/EG (EGT L 355, 30.12.2002, s. 45, Celex 32002L0089).

2

Senaste lydelse 1995:364.

3 Tidigare 2 a § upphävd genom 1994:903.

959

som faller inom flera lagars till-

lämpningsområde meddelar rege-

ringen i verkställighetsföreskrifter

vilka bestämmelser som komplet-

teras av den här lagen.

Regeringen eller den myndighet

som

regeringen bestämmer

får

meddela föreskrifter eller i det

enskilda fallet fatta de beslut som

behövs som komplettering av EG-

bestämmelserna.

3 § 4

Bekämpning enligt denna lag får

Bekämpning enligt denna lag får

ske i fråga om växtskadegörare

ske i fråga om växtskadegörare

vilka anges i föreskrifter som

vilka anges i föreskrifter som

meddelas av regeringen eller den

meddelas av regeringen eller den

myndighet som regeringen be-

myndighet som regeringen be-

stämmer. Sådan

föreskrift

får

stämmer. Sådan

föreskrift

får

meddelas endast beträffande växt-

meddelas endast beträffande växt-

skadegörare som

allvarligt

kan

skadegörare som

allvarligt

kan

skada växtodling,

skog, annan

skada

växtodling,

skog, annan

mark eller lager av växter.

mark eller lager av växter eller

växtprodukter.

Om det finns synnerliga skäl, får den myndighet som regeringen bestämmer meddela beslut som avses i 5 § utan hinder av första stycket. Sådant beslut får gälla högst tre månader.

4 § 5

Den som har anledning anta att

Den som har anledning anta att

växtskadegörare, som omfattas av

växtskadegörare, som omfattas av

föreskrift enligt 3 § första stycket,

föreskrift enligt 3 § första stycket,

angripit växt eller växtodling på

angripit växt eller växtodling på

mark som han äger eller brukar

mark som han äger eller brukar

eller växter i lager som han

eller växter eller växtprodukter i

innehar för försäljning till andra än

lager som han innehar för försälj-

konsumenter skall genast anmäla

ning till andra än konsumenter

detta. Anmälan skall göras till den

skall genast anmäla detta. Anmä-

myndighet som regeringen be-

lan skall göras till den myndighet

stämmer.

som regeringen bestämmer. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undantag från anmälningsskyldigheten.

4

Senaste lydelse 1995:364.

5

Senaste lydelse 1995:364.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 960

5 § 6

Prop. 2005/06:128

För att bekämpa och hindra

För att bekämpa och hindra

Bilaga 18

spridning av växtskadegörare, som

spridning av växtskadegörare, som

omfattas av föreskrift enligt 3 §

omfattas av föreskrift enligt 3 §

första stycket, får regeringen eller

första stycket, får regeringen eller

myndighet som regeringen be-

den myndighet som regeringen be-

stämmer

stämmer

1.

förelägga fastighetsägare eller nyttjanderättshavare att vidtaga åtgärd för bekämpning av växtskadegörare på fastigheten,

2.

förordna om smittrening av lokal, redskap, transportmedel eller annat föremål som kan hysa växtskadegörare,

3. förordna om smittrening eller

3. förordna om smittrening eller

förstöring av växt eller förpack-

förstöring av växt eller växtpro-

ning till växt eller om begränsning

dukt eller förpackning till växt

i rätten att använda växt eller

eller växtprodukt eller om be-

sådan förpackning,

gränsning i rätten att använda växt

eller växtprodukt eller sådan för-

packning,

4.

förbjuda sådd eller plantering av växt,

5.

meddela föreskrifter om odling eller skörd av växt,

6. förbjuda eller föreskriva vill-

6. förbjuda eller föreskriva vill-

kor för införsel, utförsel eller

kor för införsel, utförsel eller

bortförande av växt, växtskade-

bortförande, innehav

eller annan

görare, jord, kompost, gödsel och

hantering av växt,

växtprodukt,

kulturer av växtskadegörare,

växtskadegörare, jord, kompost,

gödsel eller annat odlingssubstrat

och kulturer av växtskadegörare, 7. vidtaga eller föreskriva annan åtgärd i fråga om enskilds egendom som finnes oundgängligen påkallad. Åtgärd som avses i första stycket 2, 3 eller 7 kan verkställas genom myndighets försorg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får överlåta till ett enskilt kontrollorgan som är juridisk person att i samband med införsel av växter, växtprodukter, växtskadegörare, jord, kompost, gödsel eller annat odlingssubstrat och kulturer av växtskadegörare besluta om sådana åtgärder som avses i första stycket 13. Sådan överlåtelse får även avse beslut om förbud eller villkor för införsel eller bortförande av växt, växtprodukt, växtskadegörare, jord, kompost, gödsel och kulturer av växtskadegörare i enlighet med vad som anges i första stycket 6.

6 Senaste lydelse 1989:492.

961 5 a § 7

För att kartlägga förekomst av, fastställa frihet från och kontrollera spridning av växtskadegörare enligt 3 § första stycket får regeringen eller

den myndighet regeringen bestämmer

1. meddela

föreskrifter

om

att

1. meddela

föreskrifter

om

att

den som odlar eller handlar med

den som odlar växter eller handlar

växter skall anmäla verksamheten

med växter

eller

växtprodukter

till viss myndighet och föra

skall anmäla verksamheten till viss

anteckningar om verksamheten,

myndighet

och föra

anteckningar

om verksamheten,

2. meddela

föreskrifter

eller

i

2. meddela

föreskrifter

eller

i

det enskilda fallet besluta om

det enskilda fallet besluta om

provtagning eller undersökning av

provtagning eller undersökning av

växt, jord eller annat odlings-

växt, växtprodukt, jord eller annat

substrat, mark, lokal, transport-

odlingssubstrat, mark, lokal, trans-

medel, förpackning, redskap eller

portmedel,

förpackning,

redskap

annat föremål som kan hysa växt-

eller annat föremål som kan hysa

skadegörare.

växtskadegörare.

Åtgärd som avses i första stycket 2 kan verkställas genom myndighets försorg. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får till ett enskilt kontrollorgan som är juridisk person överlåta att i enskilda fall besluta om provtagning eller undersökning enligt första stycket 2. 6 § 8

En innehavare av mark, byggnad eller transportmedel är skyldig att lämna tillträde för en åtgärd enligt denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Innehavaren är även skyldig att lämna tillträde enligt första stycket för åtgärder som utförs av EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer eller experter. 6 a § Den som utövar offentlig kontroll har rätt att för denna kontroll på begäran få sådana upplysningar och ta del av sådana handlingar som behövs för den offentliga kontrollen. Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner

7

Senaste lydelse 1995:364.

8

Senaste lydelse 1995:364.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 962

9 

Senaste lydelse 1995:364.

10 

Senaste lydelse 1995:364.

7 a §

9

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om sundhetsintyg.

Regeringen eller den myndighet Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får som regeringen bestämmer får överlämna till en juridisk person överlämna till en juridisk person att utfärda sådant sundhetsintyg att utfärda sådant sundhetsintyg som krävs vid handel med växter som krävs vid handel med växter eller vid utförsel av växter. eller växtprodukter eller vid utför-

sel av växter eller växtprodukter.

och av institutionerna

utsedda

Prop. 2005/06:128

inspektörer och experter.

Bilaga 18 8 a § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om avgifter för handläggning av frågor om tillstånd, omhändertagande av gods eller för kontroll, inspektion eller därmed jämförlig åtgärd som regleras av denna lag. 11 § 10

Statens jordbruksverks beslut i ett särskilt fall enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Detsamma gäller beslut som har meddelats av ett enskilt kontrollorgan. Jordbruksverket för det allmännas talan hos allmän förvaltningsdomstol, om det överklagade beslutet har meddelats av ett enskilt kontrollorgan. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som meddelats med stöd av 5, 5 a eller 7 § gäller omedelbart, om inte något annat bestäms. 11 a § När enskilda kontrollorgan utför kontroll enligt denna lag tillämpas följande bestämmelser i förvaltningslagen (1986:223) 11 och 12 §§ om jäv, 15 § om anteckning av uppgifter, 963 16 och 17 §§ om en parts rätt att få del av uppgifter, 20 § om motivering av beslut, 21 § om underrättelse av beslut, 22 § om överklagande, samt 26 § om rättelse av skrivfel och liknande. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 964 Förslag till lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534) Härigenom föreskrivs i fråga om djurskyddslagen (1988:534) 1

dels att nuvarande 1 a och 1 b §§ skall betecknas 1 b och 1 c §§, nuvarande 24 ad §§ skall betecknas 24 cf §§, dels att 3 a, 12, 24, 24 cf, 25, 26, 27, 28, 29, 31, 32, 37, 38 och 39 §§ samt rubriken närmast före 24 § skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 36 § skall lyda Straffbestämmelser, dels att rubriken närmast före 1 a § skall sättas närmast före 1 b §, dels att det i lagen skall införas nio nya paragrafer, 1 a, 24 a, 24 b, 25 ad, 27 a och 36 a §§, samt närmast före 1 a, 24 a, 24 b, 24 c, 24 d, 24 e, 24 f, 25, 25 b, 26, 27, 27 a 28, och 38 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen 1 a § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG-bestämmelser) som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tilllämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG- bestämmelserna. 3 a § Om en åtgärd i fråga om stall eller annat förvaringsutrymme för djur som kräver förprövning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 3 § tredje stycket 3 har vidtagits utan sådan prövning, skall länsstyrelsen förbjuda att Om en åtgärd i fråga om stall eller annat förvaringsutrymme för djur som kräver förprövning enligt föreskrifter som meddelats med stöd av 3 § tredje stycket 3 har vidtagits utan sådan prövning, skall den myndighet som rege-

1 Lagen omtryckt 2003:1077. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 965 byggnaden används för att hysa djur. Förbud skall dock inte meddelas om länsstyrelsen finner att åtgärden kan godkännas i efterhand. ringen bestämmer, förbjuda att utrymmet används för att hysa djur. Förbud skall dock inte meddelas om myndigheten finner att åtgärden kan godkännas i efterhand. 12 § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om villkor för eller förbud mot

1.

tillförsel av hormoner eller andra ämnen till djur för att påverka djurets egenskaper i annat syfte än att förebygga, påvisa, lindra eller bota sjukdom eller sjukdomssymptom, eller

2.

avel med sådan inriktning som kan medföra lidande för djuren eller påverka djurens naturliga beteenden.

Första stycket 1 gäller inte ämnen som omfattas av lagen (1985:295) om foder. Tillsyn m.m. Första stycket 1 gäller inte ämnen som omfattas av lagen (2006:0000) om foder och animaliska biprodukter. Kontrollmyndigheternas offentliga kontroll 24 § 2

Tillsynen över efterlevnaden av denna lag och de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen utövas av Djurskyddsmyndigheten, länsstyrelserna, och andra statliga myndigheter och kommunerna (tillsynsmyndigheter) i enlighet med vad regeringen bestämmer. En kommuns tillsyn skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Nämnden skall ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfattning som behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt. Djurskyddsmyndigheten samordnar övriga tillsynsmyndigheters verksamhet och lämnar vid Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestäm- melser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna utövas av Djurskyddsmyndigheten, länsstyrelserna, andra statliga myndigheter och kommunerna i enlighet med vad regeringen bestämmer. En kommuns offentliga kontroll skall fullgöras av den eller de kommunala nämnder som fullgör uppgifter inom miljö- och hälsoskyddsområdet. Nämnden skall ha tillgång till djurskyddsutbildad personal i den omfattning som behövs för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter på ett tillfredsställande sätt.

2 Senaste lydelse 2005:338. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 966 behov råd och hjälp i denna verksamhet. Kontrollmyndigheternas övriga åligganden

24 a §

Djurskyddsmyndigheten

och,

i

fråga om länet, en länsstyrelse

samordnar övriga kontrollmyndig-

heters verksamhet och lämnar vid

behov råd och hjälp i denna

verksamhet.

Den

myndighet

som

utövar

offentlig

kontroll

skall

genom

rådgivning, information

och

på

annat sätt underlätta för den

enskilde att fullgöra sina skyldig-

heter enligt lagen, de föreskrifter

och beslut som har meddelats med

stöd av lagen, de EG-bestäm-

melser som kompletteras av lagen

och de beslut som har meddelats

med stöd av EG-bestämmelserna.

24 b §

Den

myndighet

som

utövar

offentlig kontroll skall verka för

att överträdelser av lagen, av de

föreskrifter eller beslut som har

meddelats med stöd av lagen, eller

av de EG-bestämmelser som kom-

pletteras av lagen, beivras.

Kommunal samverkan i den

offentliga kontrollen

24 a §

24 c § 3

En kommun får träffa avtal med

En kommun får träffa avtal med

en annan kommun om att

en annan kommun om att

tillsynsuppgifter

som kommunen

kontrolluppgifter som kommunen

har enligt denna lag skall skötas

har enligt denna lag skall skötas

helt eller delvis av den andra

helt eller delvis av den andra

kommunen. Kommunen får dock

kommunen. Kommunen får dock

inte överlåta

befogenheten att

inte överlåta befogenheten

att

meddela beslut i ett ärende.

meddela beslut i ett ärende.

Kommunen får också efter överenskommelse med en annan kommun uppdra åt anställda i den kommunen att besluta på kommunens vägnar i ett visst ärende eller en grupp av ärenden, dock inte i de fall som avses i

3 Senaste lydelse av 24 a § 2005:338. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 967

6 kap. 34 § kommunallagen (1991:900). Föreskrifterna i 6 kap. 2427

Prop. 2005/06:128

och 35 §§ kommunallagen om jäv och anmälan av beslut till nämnd skall

Bilaga 18

tillämpas på den som fattar sådana beslut.

24 b § Länsstyrelsen i det län där en kommun är belägen får i samråd med kommunen i det enskilda fallet besluta att den tillsyn över en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till länsstyrelsen. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Länsstyrelsen får besluta att tillsynen skall lämnas tillbaka till kommunen om länsstyrelsen och kommunen är överens om det. Frivillig överflyttning av offentlig kontroll 24 d § 4

Länsstyrelsen i det län där en kommun är belägen får, i samråd med kommunen, i det enskilda fallet besluta att den offentliga kontrollen av en viss verksamhet som kommunen annars har skall flyttas över till länsstyrelsen. Ett sådant beslut får fattas om verksamheten har stor omfattning, är särskilt komplicerad eller om det finns andra särskilda skäl. Länsstyrelsen får besluta att kontrollen skall lämnas tillbaka till kommunen om länsstyrelsen och kommunen är överens om det. Förelägganden riktade mot kommuner 24 c § Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av kommunens tillsynsuppdrag får länsstyrelsen i det län där kommunen är belägen förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett sådant föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som länsstyrelsen anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas.

4

Senaste lydelse av 24 b § 2005:338.

5

Senaste lydelse av 24 c § 2005:338.

24 e § 5

Om en kommun inte fullgör de skyldigheter som följer av dess kontrolluppdrag får länsstyrelsen i det län där kommunen är belägen förelägga kommunen att avhjälpa bristen. Ett sådant föreläggande skall innehålla uppgifter om de åtgärder som länsstyrelsen anser nödvändiga för att bristen skall kunna avhjälpas. 968

Prop. 2005/06:128

Tvångsöverflyttning av offentlig

Bilaga 18

kontroll

24 d §

24 f § 6

Om en kommun grovt eller

Om en kommun grovt eller

under längre tid har åsidosatt sin

under längre tid har åsidosatt sin

tillsynsskyldighet när det gäller en

kontrollskyldighet när det gäller en

viss verksamhet, får regeringen på

viss verksamhet, får regeringen på

ansökan av länsstyrelsen i det län

ansökan av länsstyrelsen i det län

där kommunen är belägen, besluta

där kommunen är belägen, besluta

att ansvaret för tillsynen skall

att ansvaret för kontrollen skall

flyttas över till länsstyrelsen.

flyttas över till länsstyrelsen.

Regeringen får besluta att an-

Regeringen får besluta att an-

svaret för tillsynen skall lämnas

svaret för kontrollen skall lämnas

tillbaka till kommunen.

tillbaka till kommunen.

Föreskrifter om offentlig kontroll

25 § 7

Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndig-

heten får meddela föreskrifter om

1. hur tillsynen enligt denna lag

1. hur offentlig

kontroll skall

skall bedrivas,

bedrivas, och

2. skyldighet

för

en tillsyns-

2. skyldighet

för

en kontroll-

myndighet att

lämna

information

myndighet eller

ett

kontrollorgan

till en annan tillsynsmyndighet,

att lämna information till en sådan

samordnande

kontrollmyndighet

som avses i 24 a § första stycket.

3. att det får tas ut avgifter för tillsynen och i ärenden enligt denna lag. Regeringen får överlåta åt kommunen att meddela föreskrifter om avgifter enligt första stycket 3. 25 a § Regeringen får meddela föreskrifter om vilka bestämmelser i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd 8 som skall tillämpas vid

6

Senaste lydelse av 24 d § 2005:338.

7

Senaste lydelse 2005:338.

8

EUT L 165, 30.4.2004, s. 1 Celex 32004R0882.

969 offentlig kontroll av andra djurhållare än sådana som håller livsmedelsproducerande djur. Avgifter 25 b § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för offentlig kontroll enligt lagen, de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Bemyndigandet innefattar rätt att meddela föreskrifter om skyldighet för kommuner att ta ut sådan avgift. 25 c § Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift i ärenden som handläggs av statliga myndigheter enligt lagen, de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen. Regeringen eller efter regeringens bemyndigande, kommunfullmäktige får meddela föreskrifter om skyldighet att betala avgift för en kommunal nämnds handläggning av ärenden enligt lagen, de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG-bestäm- melser som kompletteras av lagen. 25 d § Regeringen eller efter regeringens bemyndigande, Djurskyddsmyndigheten får meddela föreskrifter om hur statliga myndigheters och kontrollorgans avgifter skall beräknas. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 970 Förelägganden, förbud och rättelse 26 § 9

En tillsynsmyndighet får, utöver vad som särskilt anges i 24 c §, meddela de förelägganden och förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud enligt denna paragraf får tillsynsmyndigheten sätta ut vite, dock inte i fall som avses i 29 §. Om någon inte rättar sig efter lagen eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller inte följer en tillsynsmyndighets föreläggande, får myndigheten besluta om rättelse på hans bekostnad. I brådskande fall får ett sådant beslut meddelas utan föregående föreläggande. Utöver vad som följer av de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller vad som särskilt anges i 24 c § får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden och förbud som behövs för att lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna skall följas. Förelägganden eller förbud enligt första stycket eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen får förenas med vite, dock inte i fall som avses i 29 §. Om någon inte rättar sig efter lagen, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. I brådskande fall får ett sådant beslut meddelas utan föregående föreläggande. Rätt till upplysningar och tillträde m.m.

27 § 10

För tillsyn enligt denna lag har

En kontrollmyndighet och ett

tillsynsmyndigheten

rätt att

få

kontrollorgan har i den utsträck-

tillträde till områden, anlägg-

ning som behövs för kontrollen

ningar, byggnader,

lokaler

och

rätt att

andra utrymmen där djur hålls och

1. på begäran få upplysningar

att där besikta djuren, göra under-

och ta del av handlingar, och

sökningar och ta prover.

2. få tillträde till områden, an-

läggningar, byggnader, lokaler och

9

Senaste lydelse 2005:338.

10

Senaste lydelse 2005:338.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 971 Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Polismyndigheten skall på begäran lämna tillsynsmyndigheten den hjälp som behövs vid tillsynen. andra utrymmen där djur hålls eller som berör djurhållningen och där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover. Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och för inspektörer och experter som utsetts av institutionerna. Den som är föremål för offentlig kontroll skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen skall kunna genomföras. Hjälp av polismyndighet 27 a § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som meddelats med stöd av EG- bestämmelserna. Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga

skäl. Undantag för djur som används inom försvarsmakten

28 §

Bestämmelserna i 24, 26 och

Bestämmelserna i 2424 b, 25,

27 §§ gäller inte djur som används

25 b och 2627 a §§ gäller inte

inom försvarsmakten.

djur som används inom försvars-

makten. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 972

1. djuret otillbörligt utsätts för lidande och detta inte rättas till efter tillsägelse av kontrollmyndigheten,

29 §

Prop. 2005/06:128

Länsstyrelsen skall meddela förbud att ha hand om djur eller ett visst

Bilaga 18

slag av djur för den som

1. inte följer ett beslut som en

1. inte följer ett beslut som en

tillsynsmyndighet

har meddelat

kontrollmyndighet

har meddelat

enligt 26 § och som är av väsentlig

enligt 26 § och som är av väsentlig

betydelse från

djurskyddssyn-

betydelse från

djurskyddssyn-

punkt,

punkt,

2.

allvarligt har försummat tillsynen eller vården av ett djur,

3.

har misshandlat ett djur,

4.

har dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § brottsbalken, eller

5. vid upprepade tillfällen dömts

5. vid upprepade tillfällen dömts

för brott mot denna lag eller mot

för brott enligt 36 eller 36 a § eller

föreskrifter som meddelats med

vid upprepade tillfällen varit före-

stöd av lagen eller vid upprepade

mål för beslut enligt 26 §. tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. Förbud skall inte meddelas, om det är uppenbart att ett upprepande inte kommer att inträffa. Om den mot vilken förbudet riktas är ägare av djuret, får länsstyrelsen dessutom ålägga honom att göra sig av med det och förbjuda honom att skaffa djur över huvud taget eller ett visst slag av djur. Förbudet kan avse viss tid eller gälla tills vidare. 31 § Länsstyrelsen skall besluta att ett djur skall tas om hand genom polismyndighetens försorg om 1. djuret otillbörligt utsätts för lidande och detta inte rättas till efter tillsägelse av tillsynsmyndigheten,

2.

ett beslut som meddelats enligt 26 § inte följs och beslutet är av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt,

3.

ett beslut som meddelats enligt 29 § inte följs,

4.

den som har djuret i sin vård har dömts för djurplågeri enligt 16 kap. 13 § brottsbalken, eller

5. den som har djuret i sin vård vid upprepade tillfällen dömts för brott mot denna lag eller föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. 5. den som har djuret i sin vård vid upprepade tillfällen dömts för brott enligt 36 eller 36 a § eller vid upprepade tillfällen varit föremål för beslut enligt 26 §. Utan hinder av vad i 31 § 1 föreskrivs om tillsägelse och rättelse skall länsstyrelsen, en tillsynsmyndighet eller polismyndigheten besluta att ett djur som är utsatt för lidande

32 §

Utan

hinder

av

vad i

31 § 1

föreskrivs

om

tillsägelse

och

rättelse

skall

länsstyrelsen,

en

kontrollmyndighet

eller

polis-

myndigheten besluta att ett djur

som

är

utsatt

för

lidande

973

omedelbart skall omhändertas om omedelbart skall omhändertas om 1. det bedöms utsiktslöst att felet blir avhjälpt,

2.

ägaren till djuret är okänd eller inte kan anträffas, eller

3.

det i övrigt bedöms oundgängligen nödvändigt från djurskyddssynpunkt.

Om beslutet har meddelats av någon annan än länsstyrelsen, skall beslutet underställas länsstyrelsen, som snarast skall avgöra om det skall fortsätta att gälla. Omhändertagandet skall ske genom polismyndighetens försorg. 36 a § Till böter eller fängelse i högst två år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet bryter mot skyldigheter, villkor eller förbud som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. Om brottet har begåtts med uppsåt och avsett en förpliktelse av väsentlig betydelse från djurskyddssynpunkt, döms till fängelse i högst två år. Om gärningen är att anse som ringa skall inte dömas till ansvar. Till ansvar enligt denna paragraf döms inte om gärningen är belagd med samma eller strängare straff i brottsbalken.

37 §

Om ett

vitesföreläggande

eller

Om ett

vitesföreläggande

eller

vitesförbud

har överträtts,

döms

vitesförbud

har

överträtts,

döms

inte till ansvar enligt 36 § för gär-

inte till ansvar

enligt 36

eller

ning som omfattas av förelägg-

36 a § för gärning som omfattas av

andet eller förbudet.

föreläggandet eller förbudet.

Den som har ålagts att betala en särskild avgift enligt 3 § fjärde stycket för att han inte låtit förpröva stall eller andra förvaringsutrymmen för djur döms inte till ansvar enligt 36 §. Överklagande m.m. 38 § Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag eller enligt bestämmelser som meddelats med stöd av lagen får överklagas hos länsstyrelsen. Beslut av en kommunal nämnd enligt denna lag, enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får överklagas hos läns- Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 974

Beslut, som annan statlig myndighet än regeringen i särskilt fall meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

styrelsen. Beslut, som en statlig förvaltningsmyndighet i särskilt fall meddelat enligt lagen, enligt de föreskrifter som meddelats med stöd av lagen eller de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen, får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Annat beslut som Djurskyddsmyndigheten eller annan statlig myndighet meddelat enligt lagen eller med stöd av regeringens förordnande enligt lagen får överklagas hos regeringen. 39 § Beslut som avses i 29, 31, 32 och 34 §§ gäller omedelbart, om inte myndigheten bestämmer något annat. En myndighet får i annat fall bestämma att ett beslut skall gälla även om det överklagas. Regeringen får meddela föreskrifter om i vilka fall beslut skall gälla omedelbart. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 975

Om det finns grundad anledning att anta att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall

Jordbruksverket, i den utsträckning det är nödvändigt för att motverka smittspridning, besluta om förbud mot att besöka eller lämna eller utföra transporter eller förflyttningar av djur eller fordon till, från eller inom sådana områden

Förslag till lag om ändring i epizootilagen (1999:657) Härigenom föreskrivs i fråga om epizootilagen (1999:657) dels att 4 a, 5, 79, 1114 och 21 §§ samt rubrikerna närmast före 11 och 21 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 20 § skall lyda Straffbestämmelser m.m., dels att det i lagen skall införas sex nya paragrafer, 1 a, 11 a, 12 a, 13 a, 13 b och 22 §§, samt närmast före 1 a, 11 a, 12, 12 a, 13, 13 a, 13 b och 14 §§ nya rubriker av följande lydelse. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

EG-bestämmelser som kompletteras av lagen 1 a § Lagen kompletterar sådana bestämmelser i EG-förordningar (EG-bestämmelser) som faller inom lagens tillämpningsområde. Regeringen skall i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. I fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tilllämpningsområde meddelar regeringen i verkställighetsföreskrifter vilka bestämmelser som kompletteras av den här lagen. Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet fatta beslut som behövs som komplettering av EG- bestämmelserna. 4 a § 1 Om det finns grundad anledning att anta att ett fall av epizootisk sjukdom har inträffat, skall den myndighet som regeringen bestämmer, i den utsträckning det är nödvändigt för att motverka smittspridning, besluta om förbud mot att besöka eller lämna eller utföra transporter eller förflyttningar av djur eller fordon till, från eller inom sådana områden

1 Senaste lydelse 2005:102.

976

1. som gränsar till ett område där smitta kan antas förekomma, eller

Prop. 2005/06:128

2. där det annars kan finnas risk för spridning av smitta.

Bilaga 18

Jordbruksverket

får överlämna

åt länsstyrelsen eller annan statlig

myndighet att fatta beslut enligt

första stycket.

5 § 2

Om det är klarlagt att ett fall av

Om det är klarlagt att ett fall av

epizootisk

sjukdom

har

inträffat,

epizootisk

sjukdom har

inträffat,

skall den myndighet som rege-

skall Jordbruksverket besluta

om

ringen bestämmer

besluta om

förbud enligt 4 § för de områden

förbud enligt 4 § för de områden

där smitta förekommer, eller om

där smitta förekommer, eller om

andra begränsningar i hanteringen

andra begränsningar i hanteringen

av djur eller varor, allt i den

av djur eller varor, allt i den

utsträckning som behövs för att

utsträckning som behövs för att

motverka

smittspridning

(smitt-

motverka

smittspridning

(smitt-

förklaring).

förklaring).

Under

samma

förutsättningar

Under

samma

förutsättningar

skall regeringen eller den myndig-

skall regeringen eller, efter rege-

het som

regeringen bestämmer

ringens bemyndigande, Jordbruks-

meddela föreskrifter eller i det

verket meddela föreskrifter eller i

enskilda fallet besluta om

det enskilda fallet besluta om

1.

förbud mot transporter av djur eller varor till, från eller inom områden som gränsar till områden där smitta förekommer eller om andra begränsningar i hanteringen av djur eller varor inom sådana angränsande områden, och

2.

förbud mot tillträde till vissa djurstallar eller andra anläggningar där djur hålls (tillträdesförbud) eller särskilda villkor för tillträde till sådana anläggningar.

Jordbruksverket får överlämna

åt länsstyrelsen eller annan statlig

myndighet att fatta beslut enligt

första och andra styckena.

7 § 3

Beslut enligt

4, 4 a eller

5 §

Beslut enligt 4, 4 a eller 5 §

skall upphävas av den myndighet

skall upphävas av Jordbruksverket

som

regeringen

bestämmer

så

så snart det blivit klarlagt att det

snart det blivit klarlagt att det inte

inte längre finns förutsättningar för

längre

finns förutsättningar

för

beslutet.

beslutet.

Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan statlig myndighet att fatta beslut enligt första stycket.

2

Senaste lydelse 2005:102.

3

Senaste lydelse 2005:102.

977

8 § 4

Prop. 2005/06:128

För att förebygga eller bekämpa epizootiska sjukdomar får regeringen

Bilaga 18

eller den myndighet regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i

det enskilda fallet besluta om

1.

slakt eller annan avlivning av djur som är eller misstänks vara smittade eller kan sprida smitta,

2.

slakt eller annan avlivning av andra djur,

3.

oskadliggörande av döda djur, produkter av djur, andra varor, avfall och annat material som kan sprida smitta,

4.

smittrening,

5.

skyddsympning eller annan förebyggande behandling av djur,

6.

undersökning av djur och produkter av djur i kontrollsyfte,

7.

djurhållning,

8.

begränsningar eller andra villkor vad gäller förflyttning av fordon,

9.

begränsningar eller andra villkor vad gäller transport eller annan hantering av levande och döda djur, produkter av djur, andra varor, avfall och annat material,

10.

registrering eller journalföring av djurtransporter, levande och döda djur, produkter av djur och andra varor, avfall och annat material,

11.

dokumentation i fråga om besök på en anläggning där djur hålls,

12.

oskadliggörande av skadedjur som sprider smitta,

13.

metoder för provtagning och analys,

14.

skyldighet att till Jordbruksverket lämna uppgifter som kan ha betydelse för arbetet med att förebygga eller bekämpa epizootiska sjukdomar,

15.

annan åtgärd som skall genomföras till följd av beslut av Europeiska kommissionen eller som annars är nödvändig.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela de föreskrifter som behövs som komplettering av sådana EG-bestämmelser som inte faller inom tillämpningsområdet för vare sig livsmedelslagen (1971:511) eller lagen (1985:295) om foder och som finns i

1.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 999/2001 av den 22 maj 2001 om fastställande av bestämmelser för förebyggande, kontroll och utrotning

av vissa typer av transmissibel spongiform encefalopati, eller 2. någon EG-förordning som har beslutats med stöd av den förordning som anges under 1.

9 §

Efter beslut av den myndighet

Efter beslut av Jordbruksverket

4 Senaste lydelse 2005:102.

978

Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de 

EG-bestämmel-

 ser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av 

EG-bestämmelserna

 utövas av Jordbruksverket och länsstyrelserna i enlighet med vad regeringen bestämmer.

Kontrollmyndigheternas övriga åligganden

som regeringen bestämmer skall

skall

Prop. 2005/06:128

1. innehavare av sådana slakteriinrättningar eller bearbetningsanlägg-

Bilaga 18 ningar som är ställda under offentlig kontroll ställa lokaler och utrustning till förfogande för sådan slakt eller avlivning som avses i 8 § 1 och 2 eller för sådant oskadliggörande som avses i 8 § 3,

2.

innehavare av redskap eller annan utrustning som oundgängligen behövs för att förebygga eller bekämpa en epizootisk sjukdom tillhandahålla utrustningen,

3.

personal vid slakteriinrättningar eller bearbetningsanläggningar som avses i 1 och de personer som handhar utrustning som avses i 2 delta i förebyggande åtgärder eller bekämpning enligt denna lag.

Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan statlig myndighet att fatta beslut enligt första stycket.

Tillsyn

Kontrollmyndigheternas

offentliga kontroll 11 § 5

Den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen utövas av Jordbruksverket. Länsstyrelsen utövar tillsynen inom länet. Det som sägs i första stycket och i 1214 §§ om tillsyn över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen gäller också för tillsyn över efterlevnaden av sådana EG-bestäm- melser som avses i 8 § andra stycket. 11 a § Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Den myndighet som utövar

5 Senaste lydelse 2003:101.

979

En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att

1. på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, och

2. få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover.

Det som sägs i första stycket gäller också den som vidtar åtgärder enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de 

EG-bestämmelser

 som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna.

Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter.

Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp

12 a §

Den som är föremål för offentlig kontroll eller andra åtgärder enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har

offentlig kontroll skall genom råd-

Prop. 2005/06:128

givning, information och på annat

Bilaga 18

sätt underlätta för den enskilde att

fullgöra sina skyldigheter enligt

lagen, de föreskrifter och beslut

som har meddelats med stöd av

lagen, de EG-bestämmelser som

kompletteras av lagen och de be-

slut som har meddelats med stöd

av EG-bestämmelserna.

Rätt till upplysningar och tillträde 12 § För tillsynen har tillsynsmyndigheten rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. 980

Utöver vad som följer av de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de 

EG-bestämmelser

 som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna skall följas.

Vite

13 a §

Förelägganden eller förbud enligt denna lag eller enligt de 

EG-bestämmelser

 som kompletteras av lagen får förenas med vite.

Rättelse

13 b §

Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de 

EG-bestämmelser

 som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad.

meddelats med stöd av EG- bestämmelserna skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Förelägganden och förbud 13 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt ett föreläggande, kan tillsynsmyndigheten besluta om rättelse på hans bekostnad. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 981

Överklagande m.m.

Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt lagen, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de 

EG-bestämmelser

 som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna.

Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1. det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2. det annars finns synnerliga skäl.

Hjälp av polismyndighet 14 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. Överklagande 21 §

Beslut enligt denna lag eller

Beslut enligt denna lag, enligt

enligt föreskrifter som har med-

de föreskrifter som har meddelats

delats med stöd av lagen får

med stöd av lagen eller de EG-

överklagas hos allmän förvalt-

bestämmelser som kompletteras av

ningsdomstol. En veterinärs beslut

lagen får överklagas hos allmän

enligt 4 § får dock inte överklagas.

förvaltningsdomstol. En veterinärs

beslut enligt 4 § får dock inte överklagas. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. 22 § Beslut enligt denna lag, enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 982 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 983 Förslag till lag om ändring i zoonoslagen (1999:658) Härigenom föreskrivs i fråga om zoonoslagen (1999:658) dels att 4, 5 och 711 och 13 §§ samt rubrikerna närmast före 8 och 13 §§ skall ha följande lydelse, dels att rubriken närmast före 12 § skall lyda Straffbestämmelser m.m., dels att det i lagen skall införas sju nya paragrafer, 1 a, 8 a, 9 a, 10 a, 10 b, 12 a och 14 §§, samt närmast före 1a, 8 a, 9, 9 a, 10, 10 a, 10 b och 11 §§ nya rubriker av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

EG-bestämmelser som

kompletteras av lagen

1 a §

Lagen kompletterar sådana

bestämmelser i EG-förordningar

(EG-bestämmelser) som faller

inom lagens tillämpningsområde.

Regeringen skall i Svensk för-

fattningssamling ge till känna vil-

ka grundförordningar som avses.

I fråga om EG-bestämmelser

som faller inom flera lagars till-

lämpningsområde meddelar rege-

ringen i verkställighetsföreskrifter

vilka bestämmelser som komplet-

teras av den här lagen.

Regeringen eller den myndighet

regeringen bestämmer får med-

dela föreskrifter eller i det en-

skilda fallet fatta beslut som

behövs som komplettering av EG-

bestämmelserna.

4 § För att fastställa förekomst av eller frihet från en zoonos får den myndighet som regeringen bestämmer besluta om provtagning eller undersökning av djur och av djurprodukter eller andra föremål som kan bära på smitta. För att fastställa förekomst av eller frihet från en zoonos får Jordbruksverket besluta om provtagning eller undersökning av djur och av djurprodukter eller andra föremål som kan bära på smitta. Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan statlig myndighet att fatta beslut enligt första stycket. 5 § Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 984 För att förebygga eller bekämpa zoonoser får regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om För att förebygga eller bekämpa zoonoser får regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Jordbruksverket meddela föreskrifter eller i det enskilda fallet besluta om

1.

slakt eller annan avlivning av djur,

2.

oskadliggörande av döda djur och produkter av djur samt avfall och annat material som kan sprida smitta,

3.

smittrening,

4.

skyddsympning eller annan förebyggande behandling av djur,

5.

undersökning av djur och produkter av djur i kontrollsyfte,

6.

djurhållning,

7.

begränsningar eller andra villkor vad gäller hanteringen av djur eller produkter av djur och andra varor eller såvitt avser kontakter mellan djur och människor,

8.

transporter av djur och varor,

9.

journalföring i fråga om djur, produkter av djur och djurtransporter,

10.

oskadliggörande av skadedjur som sprider smitta,

11.

metoder för provtagning och analys samt vad den som är ansvarig för ett laboratorium skall iaktta i fråga om rapportering med anledning av genomförda analyser,

12.

andra åtgärder som är nödvändiga.

Jordbruksverket får överlämna åt länsstyrelsen eller annan statlig myndighet att fatta beslut enligt första stycket. 7 § Den myndighet som regeringen bestämmer får överlåta åt en veterinär att besluta i enskilda ärenden enligt 4 och 5 §§. Tillsyn Den centrala tillsynen över efterlevnaden av denna lag och föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen utövas av Jordbruksverket. Länsstyrelsen utövar tillsynen inom länet. Tillsynen över efterlevnaden av Jordbruksverket eller, i den utsträckning som Jordbruksverket bestämmer, länsstyrelsen får överlåta åt en veterinär att besluta i enskilda ärenden enligt 4 och 5 §§. Kontrollmyndigheternas offentliga kontroll 8 § Offentlig kontroll av efterlevnaden av denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestäm- melser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna utövas av Jordbruksverket och länsstyrelsen i enlighet med vad regeringen bestämmer. Offentlig kontroll av efter- Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 985 beslut i enskilda fall enligt 4 eller 5 § får också utövas av en veterinär som utses av Jordbruksverket eller länsstyrelsen. För tillsynen har den som utövar tillsyn rätt att få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover. Tillsynsmyndigheten har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen. levnaden av beslut i enskilda fall enligt 4 eller 5 § får också utövas av en veterinär som utses av Jordbruksverket eller länsstyrelsen. Kontrollmyndigheternas övriga åligganden 8 a § Jordbruksverket samordnar övriga kontrollmyndigheters verksamhet och lämnar råd och hjälp i denna verksamhet. Den myndighet som utövar offentlig kontroll skall genom rådgivning, information och på annat sätt underlätta för den enskilde att fullgöra sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna.

Rätt till upplysningar och tillträde 9 § En kontrollmyndighet och ett kontrollorgan har i den utsträckning som behövs för kontrollen rätt att

1.

på begäran få upplysningar och ta del av handlingar, och

2.

få tillträde till områden, anläggningar, byggnader, lokaler och andra utrymmen för att där besiktiga djuren, göra undersökningar och ta prover.

Det som sägs i första stycket gäller också den som vidtar åtgärder enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 986 Bestämmelserna i första och andra styckena gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Bestämmelserna i första stycket gäller också för EG:s institutioner och av institutionerna utsedda inspektörer och experter. Skyldighet för enskild att tillhandahålla hjälp 9 a § Den som är föremål för offentlig kontroll eller åtgärder enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG-bestämmelserna skall tillhandahålla den hjälp som behövs för att kontrollen eller åtgärderna skall kunna genomföras. Förelägganden och förbud 10 § Tillsynsmyndigheten får meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. I beslut om föreläggande eller förbud får tillsynsmyndigheten sätta ut vite. Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt denna lag, enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt ett föreläggande, kan tillsynsmyndigheten besluta om rättelse på hans bekostnad. Utöver vad som följer av de EG- bestämmelser som kompletteras av lagen får en kontrollmyndighet meddela de förelägganden eller förbud som behövs för att denna lag, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen och de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna skall följas. Vite 10 a § Förelägganden eller förbud enligt denna lag eller enligt de EG-bestämmelser som komplet- Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 987 Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att denna lag eller föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. teras av lagen får förenas med vite. Rättelse 10 b § Om någon inte fullgör sina skyldigheter enligt lagen, de föreskrifter och beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna, får kontrollmyndigheten besluta om rättelse på hans eller hennes bekostnad. Hjälp av polismyndighet 11 § Polismyndigheten skall lämna den hjälp som behövs för att utöva offentlig kontroll eller i övrigt verkställa ett beslut enligt denna lag, de föreskrifter eller beslut som har meddelats med stöd av lagen, de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen eller de beslut som har meddelats med stöd av EG- bestämmelserna. Hjälp enligt första stycket får begäras endast om

1.

det på grund av särskilda omständigheter kan befaras att åtgärden inte kan utföras utan att polisens särskilda befogenheter enligt 10 § polislagen (1984:387) behöver tillgripas, eller

2.

det annars finns synnerliga

skäl. 12 a § Till böter eller fängelse i högst ett år döms den som med uppsåt eller av oaktsamhet åsidosätter skyldigheter, förbud eller villkor som finns i de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen. Detta gäller dock inte om överträdelsen avser bestämmelser om myndighetsutövning. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 988

Till ansvar enligt första stycket

Prop. 2005/06:128

skall inte dömas i ringa fall.

Bilaga 18

Den som har överträtt ett vites-

föreläggande eller vitesförbud en-

ligt 10 § döms inte till ansvar

enligt första stycket för en gärning

som omfattas av föreläggandet

eller förbudet.

Överklagande

Överklagande m.m.

13 §

Beslut av en enskild veterinär får överklagas hos Jordbruksverket.

Andra beslut enligt denna lag

Andra beslut enligt denna lag

eller enligt föreskrifter som har

eller enligt föreskrifter som har

meddelats med stöd av lagen får

meddelats med stöd av lagen eller

överklagas hos allmän förvalt-

enligt de EG-bestämmelser som

ningsdomstol.

kompletteras av lagen får över-

klagas hos allmän förvaltnings-

domstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut enligt denna lag eller enligt föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. 14 § Beslut enligt denna lag eller enligt de föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen eller enligt de EG-bestämmelser som kompletteras av lagen skall gälla omedelbart, om inte något annat beslutas. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 989 Förslag till lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare Härigenom föreskrivs att i 3, 8 och 10 §§ lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 990 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 3 § Om det behövs med hänsyn till varuförsörjningen i ett område, får regeringen i en förordning föreskriva att försäljning i området av kläder, skor eller sådana livsmedel som inte är avsedda för förtäring på stället får ske bara efter särskilt tillstånd av den kommun där området ligger. Sådana föreskrifter skall begränsas på sätt som framgår av 5 §. Regeringen får överlåta åt kommunerna att meddela föreskrifter som avses i första stycket. Om det behövs med hänsyn till varuförsörjningen i ett område, får regeringen i en förordning föreskriva att försäljning i området av kläder, skor eller sådana livsmedel eller snus- och tuggtobaksprodukter som inte är avsedda för förtäring på stället får ske bara efter särskilt tillstånd av den kommun där området ligger. Sådana föreskrifter skall begränsas på sätt som framgår av 5 §. Regeringen får överlåta åt kommunerna att meddela föreskrifter som avses i första stycket. 4 § I 3 § avses med livsmedel: varor som avses i 1 § 1 livsmedelslagen (1971:511), kläder: varor som avses i 61 eller 62 kap. tulltaxelagen (1987:1068), skor: varor som avses i 64 kap. tulltaxelagen. I 3 § avses med livsmedel: varor som avses i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet 1 , kläder: varor som avses i 61 eller 62 kap. i bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan 2 , skor: varor som avses i 64 kap. i bilaga 1 till rådets förordning (EEG) nr 2658/87. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18

1

EUT L 31, 1.2.2002 s. 1 (Celex 32002R0178).

2

EGT L 256, 7.9.1987 s. 1 (Celex 387R2568).

991 Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 992 Förslag till lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 9 § och 7 kap. 1 § mervärdesskattelagen (1994:200) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse 5 kap. 9 § 1

En omsättning enligt 2, 2 a, 2 b eller 3 § av en vara anses som en omsättning utomlands, om

1.

säljaren levererar varan till en plats utanför EG,

2.

direkt utförsel av varan till en plats utanför EG ombesörjs av en speditör eller fraktförare,

3.

en utländsk företagare förvärvar varan för sin verksamhet i utlandet och hämtar den här i landet för direkt utförsel till en plats utanför EG,

4.

varan levereras till ett fartyg eller ett luftfartyg i utrikes trafik för bruk ombord på ett sådant fartyg eller luftfartyg eller för sådan omsättning som anges i 1 § tredje stycket,

4 a. varan levereras till ett fartyg eller luftfartyg i de fall som avses i 2 b § för försäljning ombord och avser sådana livsmedel eller livsmedelstillsatser som anges i livsmedelslagen (1971:511), dock inte punktskattepliktiga varor, 4 a. varan levereras till ett fartyg eller luftfartyg i de fall som avses i 2 b § för försäljning ombord och avser sådana livsmedel som anges i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet 2 , dock inte punktskattepliktiga varor,

5.

varan omsätts på fartyg eller luftfartyg i de fall som avses 2 b § för konsumtion ombord,

6.

det är fråga om en leverans av varor av de slag som avses i 3 § lagen (1999:445) om exportbutiker och varorna är avsedda för försäljning i en sådan butik,

6

a. det är fråga om en sådan försäljning som avses i 1 § andra stycket lagen om exportbutiker,

7.

varan är en personbil eller motorcykel som vid leveransen är tillfälligt registrerad enligt 23 § första stycket 1, 2 eller 3 lagen (2001:558) om vägtrafikregister, eller

8.

varan levereras här i landet till en fysisk person som är bosatt eller stadigvarande vistas i ett annat land än ett 

EG-land, under förutsättning att a. ersättningen utgör minst 200 kronor, och Prop. 2005/06:128 Bilaga 18

1

Senaste lydelse 2002:1004.

2

EGT L 31, 1.2.2002, s.1 (Celex32002R0178).

993

b. säljaren kan visa att köparen har medfört varan vid resa till en plats

Prop. 2005/06:128

utanför EG före utgången av tredje månaden efter den månad under

Bilaga 18

vilken leveransen av varan gjordes.

Vid leverans av en vara inom landet till en fysisk person som är bosatt

i Norge eller på Åland anses omsättningen som en omsättning utomlands

endast om

1.

leveransen avser en vara eller en grupp av varor som normalt utgör en helhet och ersättningen utgör minst 1 000 kronor efter avdrag för skatt enligt denna lag som hänför sig till ersättningen och

2.

säljaren kan visa att köparen i nära anslutning till leveransen fört in varan eller varorna till Norge eller till Åland och därvid enligt tullräkning eller liknande handling betalat skatt motsvarande skatt enligt denna lag.

En leverans av varor till fartyg på linjer mellan Sverige och Norge eller mellan Sverige och Åland skall anses som en omsättning utomlands endast om leveransen inte strider mot 5 och 6 §§ lagen (1999:446) om proviantering av fartyg och luftfartyg. En leverans som avses i första stycket 4 av punktskattepliktiga varor skall anses som en omsättning utomlands endast om leveransen uppfyller de villkor som gäller för proviantering i 79 §§ lagen om proviantering av fartyg och luftfartyg. 7 kap. 1 § 3

Skatt enligt denna lag tas ut med 25 procent av beskattningsunderlaget om inte annat följer av andra eller tredje stycket. Skatten tas ut med 12 procent av beskattningsunderlaget för

1.

rumsuthyrning i hotellrörelse eller liknande verksamhet samt upplåtelse av campingplatser och motsvarande i campingverksamhet,

2.

transport i skidliftar,

3.

omsättning av sådana konstverk som avses i 9 a kap. 5 §, och som ägs av upphovsmannen eller dennes dödsbo,

4.

import av sådana konstverk, samlarföremål och antikviteter som avses i 9 a kap. 

57 §§, 5. omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av sådana livsmedel och livsmedelstillsatser som avses i 1 § livsmedelslagen (1971:511) med undantag för

a)

vatten från vattenverk,

b)

spritdrycker, vin och starköl,

och

c)

tobaksvaror.

5. omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av sådana livsmedel som avses i artikel 2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 178/2002 av den 28 januari 2002 om allmänna principer och krav för livsmedelslagstiftning, om inrättande av Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet och om förfaranden i frågor som gäller livsmedelssäkerhet, med undantag för a) annat vatten som avses i artikel 6 i rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998

3 Senaste lydelse 2001:1169.

994 om kvaliteten på dricksvatten 4 , Prop. 2005/06:128 ändrat genom Europaparlamentets Bilaga 18 och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 5 , än sådant vatten som tappas på flaskor eller i behållare som är avsedda för försäljning, och b) spritdrycker, vin och starköl. Skatten tas ut med 6 procent av beskattningsunderlaget för

1.

omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av följande varor, om inte annat följer av 3 kap. 13 och 14 §§, under förutsättning att varorna inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam:

 böcker, broschyrer, häften och liknande alster, även i form av enstaka blad, tidningar och tidskrifter, bilderböcker, ritböcker och målarböcker för barn, musiknoter, samt kartor, inbegripet atlaser, väggkartor och topografiska kartor,

2.

omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av program och kataloger för verksamhet som avses i 5, 6, 7 eller 10 samt annan omsättning än för egen verksamhet, gemenskapsinternt förvärv och import av program och kataloger för verksamhet som avses i 3 kap. 18 §, allt under förutsättning att programmen och katalogerna inte helt eller huvudsakligen är ägnade åt reklam,

3.

omsättning av radiotidningar samt omsättning, gemenskapsinternt

förvärv och import av kassettidningar, om inte annat följer av 3 kap. 17 §, och av kassetter eller något annat tekniskt medium som återger en uppläsning av innehållet i en vara som omfattas av 1,

4.

omsättning, gemenskapsinternt förvärv och import av en vara som genom teckenspråk, punktskrift eller annan sådan särskild metod gör skrift eller annan information tillgänglig särskilt för läshandikappade, om inte annat följer av 3 kap. 4 §,

5.

tillträde till konserter, 

cirkus-, biograf-, teater-, opera- eller balettföreställningar eller andra jämförliga föreställningar,

6.

tjänster som avses i 3 kap. 11 § 2 och 4 om verksamheten inte bedrivs av och inte heller fortlöpande i mer än ringa omfattning understöds av det allmänna,

7.

tillträde till och förevisning av djurparker,

8.

upplåtelse eller överlåtelse av rättigheter som omfattas av 1, 4 eller 5 § lagen (1960:729) om upphovsrätt till litterära och konstnärliga verk, dock inte när det är fråga om fotografier, reklamalster, system och program för automatisk databehandling eller film, videogram eller annan jämförlig upptagning som avser information,

9.

upplåtelse eller överlåtelse av rättighet till ljud- eller bildupptagning av en utövande konstnärs framförande av ett litterärt eller konstnärligt verk,

4

EGT L 330, 5.12.1998, s. 32 (Celex 31998L0083).

5

EUT L 284, 31.10.2003, s. 1 (Celex 32003R1882).

995

10. omsättning av tjänster inom idrottsområdet som anges i

Prop. 2005/06:128

3 kap. 11 a § första stycket och som inte undantas från skatteplikt enligt

Bilaga 18

andra stycket samma paragraf, och

11. personbefordran utom sådan befordran där resemomentet är av

underordnad betydelse.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2.

Äldre bestämmelser gäller i fråga om mervärdesskatt för vilken skattskyldigheten inträtt före ikraftträdandet.

996 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ordet livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 997 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken ordet livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 998 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter Härigenom föreskrivs att i 1 § lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 999

Den som bedriver detaljhandel med öl skall utöva särskild kontroll (egenkontroll) över försäljningen. För egenkontrollen skall det finnas ett för verksamheten lämpligt program.

Detaljhandel med öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten under villkor att verksamheten bedrivs i en lokal som är godkänd som livsmedelslokal enligt bestämmelser vilka meddelats med stöd av 22 § tredje stycket livsmedelslagen (1971:511) samt att försäljning av matvaror bedrivs i lokalen. Utan hinder av vad nu sagts får detaljhandel med öl bedrivas av detaljhandelsbolaget samt av tillverkare av öl.

Förslag till lag om ändring i alkohollagen (1994:1738) Härigenom föreskrivs att 5 kap. 6 § och 6 kap. 1 a § alkohollagen (1994:1738) skall ha följande lydelse. 5 kap. 6 § 1

Detaljhandel med öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten under villkor att verksamheten bedrivs i sådana lokaler eller andra utrymmen i byggnader eller transportmedel 1. som är avsedda för stadigvarande hantering av livsmedel, 2. som ingår i anläggningar som är godkända enligt föreskrifter meddelade med stöd av 8 § 1 livsmedelslagen (2006:0000) eller registrerade enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 852/2004 av den 29 april 2004 om livsmedelshygien 2 , och 3. där det bedrivs försäljning av matvaror. Utan hinder av vad som sagts i första stycket får detaljhandel med öl bedrivas av detaljhandelsbolaget samt av tillverkare av öl. Den som bedriver detaljhandel med öl skall anmäla verksamheten hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när verksamheten påbörjas. Den som bedriver detaljhandel med öl skall utöva särskild tillsyn (egentillsyn) över försäljningen. För tillsynen skall det finnas ett för verksamheten lämpligt program 6 kap. 1 a § 3

Servering av öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten om verksamheten bedrivs i en lokal som är godkänd som livsmedelslokal enligt bestämmelser som meddelats med stöd av 22 § tredje stycket Servering av öl är, med de inskränkningar som föreskrivs i denna lag, tillåten om verksamheten bedrivs i sådana lokaler eller andra utrymmen i byggnader eller transportmedel 1. som är avsedda för stadig-

1

Senaste lydelse 2001:414.

2

EUT L 226, 25.6.2004, s. 22 (Celex 320004R0852).

3

Senaste lydelse 2001:414.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 1000

livsmedelslagen (1971:511) och

varande hantering av livsmedel,

Prop. 2005/06:128

där mat samtidigt serveras.

2

som ingår i anläggningar som

Bilaga 18

är

godkända

enligt

föreskrifter

meddelade

med stöd

av 8 § 1

livsmedelslagen (2006:0000) eller

registrerade

enligt Europaparla-

mentets och

rådets

förordning

(EG) nr 852/2004 av den 29 april

2004 om livsmedelshygien, och 3. där mat serveras samtidigt. Utan hinder av första stycket får öl serveras i sådana fall som anges i 1 § andra stycket samt av den som har serveringstillstånd. Den som bedriver servering av öl skall anmäla verksamheten hos den kommun där försäljningen sker. Anmälan skall göras senast när verksamheten påbörjas. Vad nu sagts gäller inte i fall som avses i 1 § andra stycket eller den som har serveringstillstånd.

Den som är anmälningsskyldig

Den som är anmälningsskyldig

enligt tredje stycket skall utöva

enligt tredje stycket skall utöva

särskild tillsyn (egentillsyn) över

särskild kontroll (egenkontroll)

serveringen. För tillsynen skall det

över serveringen. För egenkon-

finnas ett för verksamheten lämp-

trollen skall det finnas ett för

ligt program.

verksamheten lämpligt program.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006.

2.

Detaljhandel med och servering av öl är, om övriga förutsättningar för verksamheten är uppfyllda, tillåten i en lokal som har godkänts enligt äldre bestämmelser till dess att kontrollmyndigheten med stöd av livsmedelslagen (2006:0000) har prövat om anläggningen kan godkännas eller, om godkännande inte krävs, till dess att anläggningen har registrerats.

1001 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m. skall ha följande lydelse.

6 §

I den mån regeringen så

I den mån regeringen så

föreskriver har den som är under

föreskriver har den som är under

16 år rätt till nedsättning av det

16 år rätt till nedsättning av det

fastställda priset per inköp för

fastställda priset per inköp för

livsmedel

som

avses i

20 §

livsmedel för särskilda närings-

livsmedelslagen

(1971:511)

med

ändamål med hela det belopp som

hela det belopp som överstiger

överstiger 120 kronor om livs-

120 kronor

om

livsmedlen

för-

medlen förskrivs av läkare. skrivs av läkare. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer villkor för att tillhandahålla sådana livsmedel till nedsatt pris. Kostnaden för livsmedlen får inte räknas samman med köp av sådana läkemedel, födelsekontrollerande medel och förbrukningsartiklar som avses i 1 och 2 §§. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 1002 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring Härigenom föreskrivs att i 16 § lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring ordet livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 1003 Förslag till lag om ändring i miljöbalken (1998:808) Härigenom föreskrivs att i 9 kap. 15 § miljöbalken (1998:808) skall ordet livsmedelslagen (1971:511) bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m. och orden lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om provtagning på djur, m.m. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 1004 Förslag till lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m. Härigenom föreskrivs att 20 § lagen (2002:160) om läkemedels-

förmåner m.m. skall ha följande lydelse.

20 §

Om regeringen föreskriver det,

Om regeringen föreskriver

det,

har den som är under 16 år rätt till

har den som är under 16 år rätt till

reducering av sina kostnader för

reducering av sina kostnader för

inköp av sådana av läkare för-

inköp av sådana livsmedel för

skrivna livsmedel som avses i 20 §

särskilda näringsändamål

som

livsmedelslagen (1971:511) med

förskrivits av läkare med det

det belopp som vid varje inköps-

belopp som vid varje inköps-

tillfälle överstiger 120 kronor.

tillfälle överstiger 120 kronor.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer fastställer villkor för reduceringen av kostnaderna för sådana livsmedel. Kostnaderna för livsmedlen får inte räknas samman med köp av sådana läkemedel, födelsekontrollerande medel och förbrukningsartiklar som avses i 15 och 18 §§. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 1005 Förslag till lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364) Härigenom föreskrivs i fråga om fartygssäkerhetslagen (2003:364) dels att i 5 kap. 1 § ordet livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m., dels att 4 kap. 5 § skall ha följande lydelse. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4

kap.

5 § Den kost som de ombordanställda får skall vara tillräcklig och av fullgod kvalitet. Vatten för de ombordanställdas behov skall finnas lätt tillgängligt

ombord i tillräcklig mängd och av fullgod kvalitet.

Bestämmelser om livsmedel och

Bestämmelser om livsmedel och

om utrymmen för hantering av

om utrymmen för hantering av

livsmedel finns i livsmedelslagen

livsmedel

finns

i

lagen

(1971:511).

(2006:0000)

om livsmedel,

m.m.

och de EG-förordningar som

kompletteras av lagen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. 1006 Förslag till lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168) Härigenom föreskrivs att i 1 kap. 2 § och 6 kap. 7 § smittskyddslagen (2004:168) orden livsmedelslagen (1971:511) skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om livsmedel, m.m. och orden lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m. skall bytas ut mot lagen (2006:0000) om provtagning på djur, m.m.. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2006. Prop. 2005/06:128 Bilaga 18 1007

Lagrådets yttrande

Prop. 2005/06:128

Bilaga 19

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2006-02-09

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], justitierådet Leif
[REDACTED_EFTERNAMN] och f.d. regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Anpassning av svensk lagstiftning till nya EG-bestämmelser om

livsmedel m.m.

Enligt en lagrådsremiss den 19 januari 2006 (Jordbruksdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om livsmedel, m.m.,

2.

lag om foder och animaliska biprodukter,

3.

lag om provtagning på djur, m.m.,

4.

lag om kontroll av husdjur m.m.,

5.

lag om ändring i växtskyddslagen (1972:318),

6.

lag om ändring i djurskyddslagen (1988:534),

7.

lag om ändring i epizootilagen (1999:657),

8.

lag om ändring i zoonoslagen (1999:658),

9.

lag om ändring i lagen (1989:225) om ersättning till smittbärare,

10.

lag om ändring i lagen (1990:1183) om tillfällig försäljning,

11.

lag om ändring i mervärdesskattelagen (1994:200),

12.

lag om ändring i lagen (1994:1709) om EG:s förordningar om den gemensamma fiskeripolitiken,

13.

lag om ändring i lagen (1994:1710) om EG:s förordningar om jordbruksprodukter,

14.

lag om ändring i alkohollagen (1994:1738),

15.

lag om ändring i lagen (1996:1150) om högkostnadsskydd vid köp av läkemedel m.m.,

16.

lag om ändring i lagen (1997:238) om arbetslöshetsförsäkring,

17.

lag om ändring i miljöbalken (1998:808),

18.

lag om ändring i lagen (2002:160) om läkemedelsförmåner m.m.,

19.

lag om ändring i fartygssäkerhetslagen (2003:364),

20.

lag om ändring i smittskyddslagen (2004:168).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av ämnesrådet Maria[REDACTED_EFTERNAMN] samt rättssakkunniga Maria Braun och Kristina[REDACTED_EFTERNAMN]. Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet : I lagrådsremissen lämnas förslag som syftar till att anpassa svensk lagstiftning beträffande livsmedel, foder, djurhälsa, djurskydd och växtskydd till åtta olika EG-förordningar. Dessutom föreslås genomförande av ett EG-direktiv om skydd mot växtskadegörare. Förslagen innebär att livsmedelslagen (1971:571), lagen (1985:295) om foder, lagen (1992:1683) om provtagning på djur, m.m., och lagen (1985:342) om kontroll av husdjur m.m. ersätts av fyra nya lagar. Vidare görs ändringar i bl.a. växtskyddslagen (1972:318), djurskyddslagen (1988:534), epizootilagen (1999:657) och zoonoslagen (1999:658). 1008 Lagrådet har följande anmärkningar. Förslaget till lag om livsmedel, m.m. Lagens rubrik EG:s definition av begreppet livsmedel utesluter vissa produkter som omfattas av den nu gällande livsmedelslagen. Det är fråga om dels snus och tuggtobak, dels dricksvatten som bereds och hanteras i vattenverk. Avsikten är emellertid att dessa produkter även i fortsättningen skall täckas av livsmedelslagstiftningen. Det anges därför i 2 § andra stycket i den föreslagna nya lagen att produkterna skall jämställas med livsmedel. Att den nya lagen sålunda täcker även annat än livsmedel har gjort att lagen har fått en annan rubrik än den gamla lagen. Lagrådet anser för sin del att den nuvarande lätthanterliga rubriken livsmedelslag bör kunna användas även på den nya lagen, trots att den i viss begränsad utsträckning täcker även produkter som inte är att anse som livsmedel i EG:s bemärkelse. Om Lagrådets förslag följs, får hänvisningarna till den nya livsmedelslagen i andra lagförslag ändras. 3 och 4 §§ I de angivna lagrummen liksom i ett antal andra paragrafer i lagförslaget används ordet hantering. I den nu gällande livsmedelslagen har begreppet en mycket vidsträckt innebörd. Det sägs sålunda i 2 § att med hantering av livsmedel avses dels slakt, dels framställning, beredning, behandling, förvaring, förpackning, omförpackning, transport eller uppläggning av livsmedel, dels saluhållande, försäljning, servering eller annat överlämnande av livsmedel för förtäring. Även i vissa andra lagar har ordet hantering getts en vidsträckt betydelse (se exempelvis 14 kap. 4 § miljöbalken, där det talas om hantering av kemiska produkter eller biotekniska organismer). Att begreppet täcker en lång rad olika åtgärder torde också överensstämma med allmänt språkbruk. De EG-förordningar som den nya livsmedelslagen kompletterar innehåller inte någon uttrycklig definition av begreppet hantering. Begreppet används emellertid i många olika förordningsbestämmelser, och begreppet har där genomgående getts en mera begränsad innebörd. Inte heller i den nya livsmedelslagen definieras uttrycket hantering. Avsikten är emellertid, enligt vad som framhålls i den allmänna motiveringen (avsnitt 11.3), att begreppet, när det används i lagen, inte skall ha den vida betydelse som i hittills gällande lagstiftning utan ges samma innebörd som i EG-rätten. På samma gång är det tänkt att i princip alla sådana handlingar som i dag omfattas av begreppet hantering Prop. 2005/06:128 Bilaga 19 1009 skall falla under den nya lagens tillämpningsområde. För att detta resultat skall uppnås har i 4 § tagits in en bestämmelse där det sägs att med hantering jämställs framställning, beredning, bearbetning, behandling, lagring, förvaring, förpackning, omförpackning, transport eller uppläggning av livsmedel. Lagrådet har förståelse för att man vill undvika att i den nya lagen använda begreppet hantering på ett sätt inte stämmer överens med EG- rätten på området. Samtidigt är det otillfredsställande att ge begreppet hantering en innebörd som står i strid med både allmänt språkbruk och annan svensk lagstiftning. För att lösa problemet bör en annan lagteknik väljas. Ett sätt att komma runt problemet är att helt undvika att använda ordet hantering i de olika paragraferna och i stället begagna allmänt hållna uttryck som befattning med livsmedel, handhavande av livsmedel eller livsmedelsverksamhet. Exempel på åtgärder som avses bli täckta av dessa uttryck kan ges i författningskommentaren. Väljs den lagtekniska lösning som Lagrådet nu har förordat, utgår den föreslagna 4 § helt och hållet. Enligt 3 § i den föreslagna livsmedelslagen tillämpas inte lagen vid enskildas hantering av livsmedel för konsumtion inom privathushåll. I författningskommentaren uttalas att detta innebär bl.a. att lagens undantag till skillnad från nuvarande lag inte omfattar livsmedel som bereds i privat bostad för att släppas ut på marknaden. Enligt artikel 3 punkten 8 förordningen (EG) nr 178/2002 innefattar utsläppande på marknaden bl.a. varje annan form av överlåtelse [än försäljning], kostnadsfri eller inte. En innantilläsning kan alltså ge vid handen att varje form av överlåtelse av livsmedel utanför det egna hushållet t.ex. en present till grannar eller släktingar av hemmakokt sylt eller hembakat bröd, eller medskick till dagis, skola eller arbetsplats, som ju innebär kostnadsfria överlåtelser omfattas av förordningen. Å andra sidan framhålls i skäl 9 i ingressen till förordningen (EG) nr 852/2004 om livsmedelshygien att den förordningen endast [skall] gälla företag, vilket är en verksamhetsform som förutsätter viss kontinuitet och en viss grad av organisation. Av artikel 1 i samma förordning framgår sålunda att den endast gäller livsmedelsföretagare. Enligt artikel 2.2 i samma förordning framgår att definitionerna i förordningen (EG) nr 178/2002 också gäller livsmedelshygienförordningen, och stöd för att den endast omfattar företagare kan hämtas ur definitionerna i artikel 3 i förordningen nr 178 av uttrycken livsmedelsföretagare och livsmedelsföretag. Förordningen nr 178 synes emellertid i sin tur inte innehålla någon sådan begränsning till företag. Som framhålls i remissen är alltså gränsdragningen kring undantaget för privat och av lagstiftningen oreglerad matlagning oklar. Det framstår som angeläget att de riktlinjer från Livsmedelsverket som förutskickas i den allmänna motiveringen gör gränsdragningen klarare. Bedömningen av den närmare innebörden ankommer, som också framhålls i remissen, ytterst på EG-domstolen.

Prop. 2005/06:128 Bilaga 19 1010

Prop. 2005/06:128

5 §

Bilaga 19 Paragrafen handlar om vilka bestämmelser i de olika EG-förordningarna som lagen är avsedd att komplettera. Enligt paragrafens första stycke skall regeringen i Svensk författningssamling ge till känna vilka grundförordningar som avses. När det är fråga om EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde sägs i andra stycket att regeringen i verkställighetsföreskrifter meddelar vilka bestämmelser som kompletteras av den nu aktuella lagen. Enligt Lagrådets mening får det anses lämpligt att ett sådant förfarande som anges i första stycket används även beträffande EG-bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde. Lagrådet förordar därför att andra stycket utformas på följande sätt: I fråga om EG- bestämmelser som faller inom flera lagars tillämpningsområde tillkännager regeringen på samma sätt som anges i första stycket vilka bestämmelser som kompletteras av denna lag. 6 § I paragrafen, som har rubriken Definitioner, sägs att vissa centrala begrepp som förekommer i lagen skall ha samma betydelse som i de EG- förordningar där de definieras. Lagrådet anser att bestämmelserna i 6 § lämpligen bör flyttas, så att de kommer före samtliga paragrafer där de ifrågavarande centrala begreppen används. Det innebär att bestämmelserna bör bilda en ny 2 § och att följande paragrafer får numreras om. Någon rubrik till den nya 2 § torde inte behövas. Övergångsbestämmelserna Den föreslagna nya lagen skall träda i kraft den 1 juli 2006 och därvid ersätta nu gällande livsmedelslag. Som övergångsreglering föreslås vissa bestämmelser om fortsatt giltighet av lokalgodkännanden som meddelats enligt den upphävda lagen, om utsläppande på marknaden av varor som handhafts i anläggningar som inte hunnit godkännas enligt den nya lagen och om överklagande enligt tidigare ordning av beslut som besiktningsveterinär meddelat före ikraftträdandet. I den promemoria som ligger till grund för lagrådsremissen föreslogs också, i tydliggörande syfte, att förelägganden och förbud som meddelats enligt den upphävda lagen skulle anses beslutade enligt den nya lagen. Detta förslag har inte mött någon invändning eller föranlett synpunkter från hörda remissinstanser. I lagrådsremissen (avsnitt 11.19) görs emellertid den bedömningen utan att det förordas någon annan lösning i sak än promemorians att det inte finns behov av att föreskriva vad som skall gälla för förelägganden och förbud som meddelats med stöd av den nuvarande lagen. 1011 Även om möjligheterna att ingripa med förelägganden och förbud enligt den nya lagen inte är snävare än enligt gällande lag, är Lagrådet för sin del inte övertygat om att man bör avstå från att med en lagregel klargöra att avsikten är att fortfarande aktuella ingripanden av förevarande slag som har företagits med stöd av den upphävda lagen inte skall förfalla utan i stället bestå efter den 1 juli 2006. Vanligast torde vara att föreskrifter om vad som skall gälla i fråga om beslut som fattats med stöd av äldre lag meddelas genom övergångsbestämmelser när en helt ny lag träder i stället för en gammal. Särskilt betydelsefullt kan det vara att iaktta denna ordning när det som här främst är fråga om för enskilda betungande myndighetsåtgärder som vidtagits för att en lagstiftning skall efterlevas. Som exempel på övergångsregleringar avseende förelägganden och förbud som meddelats med stöd av upphävd lagstiftning kan nämnas 35 § lagen (1998:811) om införande av miljöbalken, 3 § lagen (2003:390) om införande av lagen (2003:389) om elektronisk kommunikation, punkt 3 övergångsbestämmelserna till lagen (2003:778) om skydd mot olyckor och punkt 3 övergångsbestämmelserna till produktsäkerhetslagen (2004:451). Lagrådet förordar mot bakgrund av det anförda att frågan om en komplettering av övergångsregleringen i linje med promemorians förslag övervägs på nytt under den fortsatta beredningen av lagstiftningsärendet. Övervägandena kan behöva inbegripa även beslut om tvångsutförande, dvs. beslut av tillsynsmyndighet om rättelse på den försumliges bekostnad. Förslaget till lag om foder och animaliska biprodukter 4 § Paragrafens andra stycke bör formuleras på samma sätt som Lagrådet har föreslagit beträffande 5 § andra stycket i den föreslagna livsmedelslagen. 5 § I paragrafen har tagits in bestämmelser motsvarande vad som sägs i 6 § i förslaget till livsmedelslag. Lagrådet föreslår att bestämmelserna, på samma sätt som har förordats beträffande den angivna paragrafen i livsmedelslagen, flyttas så att de får bilda en ny 2 §. Övergångsbestämmelserna Liksom när det gäller den nya livsmedelslagen bör enligt Lagrådets mening frågan om en komplettering av övergångsbestämmelserna till den föreslagna lagen om foder och animaliska biprodukter aktualiseras. I den grundläggande promemorian fanns förslag till övergångsbestämmelser om vad som skulle gälla för förelägganden och förbud enligt äldre lagstiftning. Lagrådsremissen upptar ingen motsvarighet härtill och kommenterar inte heller saken närmare. Lagrådet hänvisar till vad som anförts i anslutning till övergångsbestämmelserna till den nya livsmedelslagen. Prop. 2005/06:128 Bilaga 19 1012 Förslaget till lag om provtagning på djur, m.m. 2 § andra stycket bör formuleras på samma sätt som Lagrådet har föreslagit beträffande 5 § andra stycket i den föreslagna livsmedelslagen. Lagrådet anser vidare att frågan om införande av övergångsbestämmelser bör övervägas (se vad Lagrådet anfört i anslutning till övergångsbestämmelserna till den föreslagna livsmedelslagen). Förslaget till lag om kontroll av husdjur, m,m., förslaget till lag om ändring i växtskyddslagen, förslaget till lag om ändring i djurskyddslagen, förslaget till lag om ändring i epizootilagen och förslaget till lag om ändring i zoonoslagen De bestämmelser i de angivna lagförslagen som motsvarar 5 § andra stycket i förslaget till lag om livsmedelslag, m.m., bör formuleras på samma sätt som det nämnda stycket. Övriga lagförslag Lagrådet lämnar förslagen utan erinran. Prop. 2005/06:128 Bilaga 19 1013

Jordbruksdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 mars 2006 Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], M.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback,[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: statsrådet Nykvist Regeringen beslutar proposition 2005/06:128 Anpassningar till nya EG- bestämmelser om livsmedel, foder, djurhälsa, djurskydd och växtskydd m.m. Prop. 2005/06:128 1014

Rättsdatablad

Prop. 2005/06:128

Författningsrubrik

Bestämmelser som

Celexnummer för

inför, ändrar, upp-

bakomliggande EG-

häver eller upprepar

regler

ett normgivnings-

bemyndigande

Livsmedelslagen

1

§, 5 §,

6 §, 7, 8 §, 9 §,

11 §, 19

§ och 28 §

Lagen om foder och

5

§, 6 §,

7 §, 9 §, 10 §,

animaliska biprodukter

11 §, 12

§, 20 § och 28 §

Lagen om provtagning

2

§, 3 §,

4 §, 5 §, 6 §,

på djur, m.m.

7

§, 8 §,

9 §, 10 §, 12 §

och 20 §

Lagen om kontroll av

2

§, 3 §,

5 §, 6 §, 7 §,

husdjur, m.m.

8

§ och 16 §

Växtskyddslagen

1

§, 2 a §, 3 §, 4 §, 5 §,

(1972:318)

5 a §, 7 a § och 8 a §

Djurskyddslagen

1 a §, 3 a §, 12 §, 24 §,

(1988:534)

25 §, 25 a §, 25 b §,

25 c §, 25 d § och 39 §

Epizootilagen

1 a §, 5 §, 8 § och 11 §.

(1999:657)

Zoonoslagen

1 a §, 5 § och 8 §.

(1999:658)

Lagen (1990:1183) om

3

§

tillfällig försäljning

Lagen (1996:1150) om

6

§

högkostnadsskydd vid

köp av läkemedel m.m.

Lagen (2992:160) om

20 §

läkemedelsförmåner

1015