Regeringens proposition

1996/97:37

Ändrad grund för förvaltningen av vissa statligt reglerade bostadslån

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 26 september 1996

Thage G[REDACTED_EFTERNAMN]

 Jörgen[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Inrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändrad grund för förvaltningen av vissa statligt reg-

lerade bostadslån. Det är fråga om lån för bostadsändamål m.m. som har beviljats

enligt äldre författningar under myndighetsmedverkan och som har betalats ut.

Lånen har finansierats över statsbudgeten eller av Statens Bostadsfinansierings-

aktiebolag, SBAB. Lånen har meddelats av staten till enskilda på villkor som

anges i författning. Lånebesluten har därmed utgjort myndighetsutövning vari-

genom uppkommit rättigheter för enskilda med särskilt offentligrättsligt skydd.

För lånen har också skriftliga låneavtal upprättats. Det lagförslag som

redovisas i propositionen innebär att berörda författningsbestämmelser i

fortsättningen endast skall gälla som civilrättsliga lånevillkor mellan

parterna. Detta innebär att den offentligrättsliga grunden för låneavtalen

upphävs. I lagen införs även en bestämmelse av innebörd att långivaren vid

tillämpningen av avtalsvillkoren skall iaktta god kreditgivningssed. Genom den

föreslagna regleringen tas ytterligare ett steg i den omvandlingsprocess som

syftar till att Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB och SBAB, Statens

Bostadslåneaktiebolag kommer att verka på kreditmarknaden på samma villkor som

andra kreditinstitut.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Lagtext ................................................... 4

 2.1 Förslag till lag om ändrade förutsättningar för vissa

 statligt reglerade bostadslån m.m................... 4

 2.2 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:336) om rätt

 för Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta

 i frågor om förvaltning av statligt reglerade lån för

 bostadsändamål, m.m................................. 7

 2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 8

3 Ärendet och dess beredning................................. 10

4 Ändrad grund för förvaltningen av vissa statligt reglerade

 bostadslån m.m............................................. 10

 4.1 Bakgrund............................................ 10

 4.2 Den rättsliga regleringen........................... 12

 4.3 Behovet av förändring............................... 13

 4.4 Regeringens förslag till lag om ändrade förutsättningarför

 vissa statligt reglerade bostadslån m.m............. 14

 4.5 Övriga förslag till författningsåtgärder............ 18

5 Författningskommentar...................................... 20

 5.1 Förslag till lag om ändrade förutsättningar för vissa

 statligt reglerade bostadslån m.m................... 20

Bilaga 1 Sammanfattning av departementspromemorian Ändrad

 grund för förvaltningen av vissa statligt reglerade bostads-

 lån (Ds 1996:17).....................................23

Bilaga 2 Promemorians lagförslag..............................24

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna..................28

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag..........................29

Bilaga 5 Lagrådets yttrande...................................34

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 26 september 1996 .........................................37

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

 1. lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade bostadslån

m.m.,

 2. lag om upphävande av lagen (1993:336) om rätt för Statens Bostadsfinan-

sieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av statligt

reglerade lån för bostadsändamål, m.m.,

 3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade

bostadslån m.m.

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller utbetalda, statligt reglerade räntebärande lån eller

lånedelar, som har beviljats under medverkan av Boverket, Bostadsstyrelsen eller

en länsbostadsnämnd enligt de författningar som anges i bilagan till denna lag,

och lån enligt förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål.

2 § Som lånevillkor för lån eller lånedelar enligt 1 § skall - utöver låne-

förbindelsen - de villkor gälla som framgår dels av den författning som är

tillämplig för lånet, dels av lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för

vissa statliga bostadslån m.m. Vad som föreskrivs i dessa författningar om

överklagande skall dock inte tillämpas. Författningsbestämmelserna skall i fort-

sättningen endast ha betydelse som lånevillkor.

 Avgift som föreskrivs i förordningen (1981:340) om avgift för administration

av statliga bostadslån m.m. får tas ut även om avgiften inte angetts särskilt i

avtalet. Avgiften får höjas endast om en ändring är påkallad av en ökad kostnad

för lånehanteringen.

3 § Vid tillämpningen av avtalsvillkoren skall låneförvaltaren ta till vara lån-

tagarens intressen med tillbörlig omsorg och även i övrigt iaktta god kredit-

givningssed.

 Konsumentkreditlagen (1992:830) gäller inte i fråga om sådana lån eller

lånedelar som avses i 1 §.

_______________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Lagen tillämpas inte vid handläggningen av sådana frågor som rör de i 1 §

avsedda lånen som har väckts hos SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag eller

Venantius Aktiebolag före den 1 januari 1997.

Bilaga

1. Kungörelsen (1948:546) om egnahemslån och förbättringslån och motsvarande

 äldre bestämmelser

2. Kungörelsen (1948:566) angående statslån till kollektiva tvätterier

3. Kungörelsen (1948:587) om tertiärlån och tilläggslån för flerfamiljshus och

 motsvarande äldre bestämmelser

4. Kungörelsen (1956:334) angående statslån till kollektiva tvätterier m.m.

5. Kungörelsen (1957:359) om egnahemslån m.m.

6. Kungörelsen (1957:360) om tertiärlån m.m.

7. Kungörelsen (1957:367) om statslån för anordnande av allmänna samlings-

 lokaler m.m.

8. Kungörelsen (1959:371) om lån från lånefonden för inventarier i student-

 bostäder

9. Bostadslånekungörelsen (1962:537)

10. Kungörelsen (1962:538) om förbättringslån

11. Tomträttslånekungörelsen (1965:905)

12. Bostadslånekungörelsen (1967:552)

13. Räntelånekungörelsen (1967:553)

14. Kungörelsen (1968:227) om markförvärvslån till kommun

15. Kungörelsen (1972:760) om lån avseende kostnader för outhyrda lägenheter

16. Kungörelsen (1973:400) om statligt stöd till allmänna samlingslokaler

17. Kungörelsen (1974:252) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 bostadshus

18. Kungörelsen (1974:255) om tilläggslån till kulturhistoriskt värdefull be-

 byggelse

19. Bostadsfinansieringsförordningen (1974:946)

20. Förordningen (1976:257) om lån för förvärv av egnahemsfastigheter i vissa

 fall

21. Förordningen (1976:260) om hyresförlustlån

22. Förordningen (1977:332) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 bostadshus m.m.

23. Förordningen (1978:992) om lån för underhåll av vissa bostadshus

24. Förordningen (1979:816) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 kommunala och landstingskommunala byggnader m.m.

25. Förbättringslåneförordningen (1980:261)

26. Förordningen (1981:473) om lån för byggnadstekniska åtgärder i bostadshus

27. Förordningen (1981:590) om lån till energibesparande åtgärder i kommunala

 och landstingskommunala byggnader m.m.

28. Förordningen (1981:1123) om lån för förvärv från staten av bostads-

 fastigheter för permanent bruk

29. Förordningen (1982:541) om lån till grundavgiften vid ombildning av hyres-

 rätt till bostadsrätt

30. Förordningen (1982:644) om lån för byggnadstekniska åtgärder i bostadshus

31. Förordningen (1982:1272) om statligt lånestöd m.m. till särskilda åtgärder i

 bostadsområden med outhyrda lägenheter

32. Förordningen (1982:1286) om statlig hyresförlustgaranti

33. Förordningen (1984:614) om lån för förvärv av vissa fastigheter som har

 förköpts enligt förköpslagen (1967:868)

34. Förordningen (1985:352) om lån m.m. för gatukostnadsersättning i vissa fall

35. Förordningen (1985:463) om lån m.m. till särskilda åtgärder i bostadsområden

 med outhyrda lägenheter

36. Nybyggnadslåneförordningen (1986:692) för bostäder

37. Ombyggnadslåneförordningen (1986:693) för bostäder

38. Förordningen (1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp av egna hem

39. Förordningen (1989:573) om ändrade villkor för vissa lån som beviljats för

 anordnande av studentbostäder

40. Förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m.

2.2 Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:336) om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av

statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1993:336) om rätt för Statens Bostads-

finansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av statligt

reglerade lån för bostadsändamål, m.m. skall upphöra att gälla vid utgången av

år 1996.

________

 Den upphävda lagen gäller fortfarande vid beslut i sådana frågor som rör

tidigare lämnade lån som har väckts hos SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag

eller Venantius Aktiebolag före den 1 januari 1997 och i ärenden där bostadslån

har beviljats före utgången av år 1991 men inte betalats ut före den 1 januari

1997.

2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att bilagan till sekretesslagen (1980:100)1 skall ha

följande lydelse

Nuvarande lydelse

Bilaga2

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i

den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

--------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna Aktiebolaget kontroll som riksprovplats (SFS

Svensk Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och Apoteksbolaget

Statens Bostadsfinansierings- förvaltning av statligt

aktiebolag, SBAB och SBAB, reglerade räntebärande lån för

Statens Bostadslåneaktiebolag bostadsändamål som beviljats

samt det av staten ägda bolag under medverkan av Bostads-

som övertar ansvaret för de styrelsen eller länsbostadsnämnd

statligt finansierade samt frågor om lån enligt förord-

bostadslånen ningen (1989:858) om ersätt-

 ningslån för bostadsändamål (SFS

 1993:336 och 1994:1540)

 all verksamhet

Stiftelsen Svenska institutet

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Föreslagen lydelse

Bilaga

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan

i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _

Riksprovplatserna Aktiebolaget kontroll som riksprovplats (SFS

Svensk Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och Apoteksbolaget

Statens Bostadsfinansierings- förvaltning av de lån som anges i

aktiebolag, SBAB och SBAB, bilagan till lagen (199X:000)

Statens Bostadslåneaktiebolag om ändrade förutsättningar för

samt det av staten ägda bolag vissa statligt reglerade

som övertar ansvaret för de bostadslån m.m. samt lån enligt

statligt finansierade förordningen (1989:858) om

bostadslånen ersättningslån för bostadsändamål, i

 den mån handlingarna inkommit

 eller upprättats före den 1

 januari 1997, och för tiden

 därefter sådana handlingar i låne-

 ärenden enligt förordningen

 (1983:1021) om tilläggslån för

 ombyggnad av bostadshus, m.m.

 som överlämnas av Boverket samt

 handlingar i ärenden om icke

 utbetalda bostadslån till ny-

 eller ombyggnad enligt nybygg-

 nadslåneförordningen (1986:692)

 för bostäder eller ombyggnads-

 låneförordningen (1986:693) för

 bostäder

 all verksamhet

Stiftelsen Svenska institutet

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __ _ _ _ _ _ _ _ _

________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

2 Senaste lydelse 1995:904.

3 Ärendet och dess beredning

Sedan den 1 juli 1994 förvaltas lån som har beviljats och betalats ut inom ramen

för det statliga bostadsfinansieringssystem som gällde fram till utgången av år

1991 delvis med stöd av särskilda bestämmelser om bemyndigande att besluta i

ärenden om bostadslån m.m. Bestämmelserna ger vissa bolag som i dag förvaltar

lånen rätt att meddela beslut som innebär myndighetsutövning.

 I anslutning till att ändringar har gjorts i fråga om vem som skall förvalta

lånen under deras löptid har fråga uppkommit om att upphäva den

offentligrättsliga reglering som medför att vissa förvaltningsbeslut anses ut-

göra myndighetsutövning. Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB som är

berört av frågan, har den 20 april 1995 i en skrivelse till regeringen påtalat

problem med att parallellt med den av statsmakterna beslutade

marknadsanpassningen av bolagets låneverksamhet i fråga om vissa av bolaget

förvaltade lån också bedriva verksamheten med beaktande av bestämmelser som

gäller offentligrättslig myndighetsutövning.

 Frågan har också behandlats av riksdagen. Bostadsutskottet har våren 1995

uttalat att regeringen efter utredning bör redovisa sin syn på frågan till

riksdagen (bet.1994/95:BoU9).

 De frågor som framställningen berör har behandlats i en inom Närings-

departementet upprättad promemoria Ändrad grund för förvaltningen av vissa

statligt reglerade bostadslån (Ds 1996:17). Promemorian har remissbehandlats. En

sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1. De lagförslag som läggs fram i

promemorian finns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna finns i

bilaga 3. En sammanställning av remissinstansernas synpunkter finns att tillgå i

Inrikesdepartementet (dnr In96/824/BO).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 13 juni 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 4. Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådet

har anfört vissa lagtekniska synpunkter. Regeringen har i propositionen följt

Lagrådets förslag. Regeringen återkommer till detta, bland annat i

författningskommentaren. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts.

4 Ändrad grund för förvaltningen av vissa statligt reglerade bostadslån

m.m.

4.1 Bakgrund

År 1984 beslutade riksdagen att lägga om finansieringen av den statliga lån-

givningen för bostadsändamål. Beslutet innebar i huvudsak att all statlig

räntebärande långivning skulle finansieras utanför statsbudgeten. För ändamålet

bildades ett särskilt kreditaktiebolag, Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag,

SBAB (SBAB). Efter ett riksdagsbeslut år 1988 (prop.1987/88:115,

bet.1987/88:BoU16, rskr.1987/88:273) uppdrogs åt SBAB att svara för den centrala

förvaltningen av de lån för bostadsändamål m.m. som beviljats under medverkan av

Bostadsstyrelsen och länsbostadsnämnderna. Beslutet innebar att SBAB skulle

sköta all utbetalning och avisering av de lån som beviljats enligt låne- och

bidragsförfattningar inom dåvarande Bostadsdepartementets ansvarsområde. Övrig

lånehantering skulle fortfarande skötas på regional nivå av länsbostadsnämn-

derna.

 Den 1 juli 1993 avvecklades länsbostadsnämnderna. Samtidigt gavs SBAB befo-

genhet att fatta beslut i olika lånefrågor. Eftersom vissa beslut rörande

förvaltningen innebar myndighetsutövning bemyndigades regeringen i en särskild

lag (1993:336) att till SBAB överlämna myndighetsutövningen i dessa frågor

(prop.1992/93:167, bet.1992/93:BoU20, rskr.1992/93:301). Närmare bestämmelser om

omfattningen av bolagets befogenheter angavs i förordningen (1993:338) med

bemyndigande för SBAB att besluta i ärenden om bostadslån m.m.

 Enligt ett riksdagsbeslut år 1994 (prop.1993/94:228, bet.1993/94:BoU20,

rskr.1993/94:372) ombildades SBAB den 1 juli 1994. All förvaltning av SBAB-

finansierade lån för bostadsändamål beviljade inom ramen för det statliga

regelsystemet överfördes till ett för ändamålet särskilt bildat dotterbolag till

SBAB (SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag). Lagen (1993:336) om rätt för SBAB

att besluta i frågor om förvaltningen av statligt reglerade lån för

bostadsändamål m.m. utvidgades till att omfatta även dotterbolagets verksamhet.

Dotterbolaget gavs samma beslutanderätt i lånefrågor som SBAB genom förordningen

(1994:1999) med bemyndigande för SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag att besluta

i ärenden om bostadslån m.m.

 Bildandet av dotterbolaget var ett led i arbetet med att anpassa SBAB till en

låneverksamhet i full konkurrens med andra bostadsinstitut. För att uppnå detta

syfte har ytterligare omstruktureringar ägt rum.

 Den 1 juli 1995 överlät staten till Venantius AB (Venantius) anslagsfinan-

sierade lån för bostadsändamål m.m. till ett sammanlagt bokfört värde av ca 40

miljarder kronor. Huvuddelen utgjorde lån för ny- och ombyggnad av bostäder som

lämnats mot säkerhet i form av panträtt i fastighet. Venantius är ett statligt

helägt bolag. Venantius har därefter överlåtit stora delar av denna lånestock

till SBAB:s dotterbolag i utbyte mot en bostadslånestock som finansierats och

betalats ut av SBAB under åren 1985 - 1991. Utväxlingen av lånestockar syftar

till att samla bostadslån från andra hälften av 1980-talet med hög risk för

kreditförluster i Venantius, som kan sägas vara ett avvecklingsbolag.

 Ovan nämnda författningar med bemyndigande för SBAB:s dotterbolag att besluta

i ärenden om bostadslån m.m. omfattar numera även Venantius (jfr

prop.1994/95:219, bet.1994/95:BoU20, rskr.1994/95:427, SFS 1995:909).

 Regler för de aktuella lånen finns - förutom i respektive stödförfattning - i

lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m.

I sammanhanget skall även nämnas att riksdagen under år 1993 beslutade upphäva

kravet på viss lånefinansiering för att låntagaren skall ha rätt till

räntebidrag enligt äldre bestämmelser (prop.1993/94:76, bet.1993/94:BoU6, rskr.

1993/94:115).

 Enligt 1 kap. 8 § sekretesslagen (1980:100) kan enskilda organ som anges i en

särskild bilaga till lagen jämställas med myndigheter i fråga om rätten att ta

del av allmänna handlingar. De tre aktuella bolagen, dvs. SBAB, dess dotterbolag

och Venantius, har tagits upp i bilagan vad gäller handlingar rörande statligt

reglerade bostadslån som beviljats under medverkan av Bostadsstyrelsen eller

länsbostadsnämnd m.m.

 Frågan om myndighetsutövning är nödvändig för att ge medborgarna ett till-

fredsställande skydd vid förvaltningen av bostadslån togs första gången upp i

prop. 1993/94:228, Ombildning av Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB.

Regeringen konstaterade att frågan behövde utredas närmare. I betänkande

1994/95:BoU9 framhöll utskottet att det är motiverat att se över förvaltningen

av bostadslånen såsom regeringen uttalat i prop. 1993/94:228. Vidare förutsatte

utskottet att regeringens överväganden skulle slutföras och att regeringen

skyndsamt för riksdagen redovisade sin syn på frågan.

 Regeringen återkom i prop. 1994/95:219, Enhetlig räntesättning och

finansiering av statliga bostadslån m.m., till frågan och anmälde att den hade

för avsikt att överväga i vilken omfattning myndighetsutövning var nödvändig för

att ge låntagarna ett tillfredsställande skydd vid beslut i förvaltningsskedet

av de statligt beslutade bostadslånen. Vidare upplyste regeringen att den avsåg

att utreda dessa frågor närmare med utgångspunkten att verksamheten i möjligaste

mån endast skulle styras av de regler som gäller för kreditmarknadsbolag.

4.2 Den rättsliga regleringen

Genom de aktuella stödförfattningarna har staten på vissa villkor erbjudit lån

för bostadsändamål m.m. till enskilda. Det centrala är att den enskilde måste

vända sig till staten eller ett av staten bestämt organ för att komma i

åtnjutande av lånen och därför kan sägas stå i ett beroendeförhållande till

staten eller det utsedda organet. Fördelningen av lån har skett efter grunder

som finns angivna i en författning till skillnad från kommersiell långivning,

där långivning sker efter bankmässiga kriterier. Det är alltså fråga om

myndighetsutövning. Sedan lån beviljats har avtal - genom tiderna med varierande

innehåll och detaljeringsgrad - upprättats mellan parterna. Förhållandet till

låntagaren sedan beslut om lån fattades eller låneavtalet undertecknades är i

princip underkastat privaträttsliga regler, dock med vissa undantag där staten

ensidigt beslutar. Det gäller t.ex. frågor om eftergift eller uppsägning av lån.

Vid myndighetsutövning intar den som förvaltar lånet alltså inte en ren

partsställning utan skall agera enligt offentligrättsliga regler.

 Det förhållandet att en verksamhet utgör myndighetsutövning medför att den

omfattas av särskilda lagregler som skall säkerställa rättstrygghet för den

enskilde. Viktigast att nämna här är offentlighetsprincipen, att beslutsfattande

tjänstemän är underställda Justitieombudsmannens tillsyn och den enskildes

möjlighet att erhålla skadestånd av staten för följder av fel begångna vid

myndighetsutövning.

 Konsumentkreditlagen (1992:830) är enligt 1 § tredje stycket inte tillämplig

på författningsreglerade lån som lämnas av statsmedel. Konsumentskyddsbehovet

anses nämligen vara tillräckligt tillgodosett genom lånens ändamål och

innehållet i de särskilda författningarna (jfr prop. 1991/92:83 s. 97). Den nu

gällande konsumentkreditlagen är till skillnad från äldre lag emellertid enligt

sin ordalydelse direkt tillämplig på lån som från början finansierats av SBAB

och inte med statsmedel.

 När det är fråga om ett avtalsrättsligt förhållande mellan staten och en

enskild skyddas den enskilde av bestämmelser om konsumentskydd m.m. och genom

möjligheten att vid tvist med staten väcka talan vid domstol. I sammanhanget är

konsumentkreditlagen av särskilt intresse. Den konsumentkreditlag som trädde i

kraft den 1 juli 1993 är anpassad till regelsystemet inom EU. Den medförde

bl.a. ett förstärkt skydd för konsumenter när det gäller krediter som saknar

direkt samband med köp eller liknande, en begränsning av kreditgivarens

möjligheter att höja räntan under löpande avtal eller att säga upp kreditavtalet

i förtid. Den innebär också att kreditgivaren får ta ut särskild ersättning vid

förtidsåterbetalning endast om krediten löper med bunden ränta. Det finns

generella undantag från lagens tillämpningsområde, bl.a. vad avser

författningsreglerade lån som lämnats av statsmedel. Lagen innehåller också

bestämmelser om långivarens (näringsidkarens) skyldighet att iaktta god

kreditgivningssed och med tillbörlig omsorg ta tillvara konsumenternas intresse.

Häri ligger bl.a. att kreditgivaren både inför ett kreditavtal och medan avtalet

gäller skall handla omdömesgillt och ansvarsfullt mot konsumenten. Vidare ställs

det krav på kreditgivarens marknadsföring, information om krediten och

kreditavtalet. Avtalsvillkoren skall vidare vara skäliga och inte brista i

balans till kreditgivarens favör. Avsikten med bestämmelsen har främst varit att

markera kreditgivarens ansvar gentemot konsumenterna. Bestämmelsen utgör en

grundval för lagens mer konkreta regler om näringsidkarens skyldigheter och en

utfyllande norm för situationer som inte närmare har reglerats i lagen. Den är

osanktionerad men kan ha betydelse i marknadsrättsligt hänseende (jfr

avtalsvillkorslagarna 1984:292 och 1994:1512). Konsumentverket utövar tillsyn

över att konsumentkreditlagen följs och har rätt att företa inspektion hos lån-

givaren samt att ta del av samtliga handlingar som behövs för tillsynen. Verkets

tillsyn omfattar dock inte verksamhet som står under tillsyn av

Finansinspektionen. Brott mot god kreditgivningssed kan föranleda påpekanden

från tillsynsmyndigheterna och i förlängningen indragning av tillstånd. I

konsumentkreditlagen finns vidare civilrättsliga bestämmelser om ränta och

avgifter, låntagarens ställning vid överlåtelse av fordringen och

förtidsbetalning av fordringen m.m. Huvudregeln är att ett avtalsvillkor som

står i strid med konsumentkreditlagens bestämmelser inte gäller i den mån

villkoret är till nackdel för konsumenten.

4.3 Behovet av förändring

SBAB:s och dotterbolagets uppgift är att bedriva låneverksamhet på mark-

nadsmässiga villkor i konkurrens med andra kreditinstitut. Bolagen skall därvid

iaktta och tillämpa bl.a. reglerna i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

och konsumentkreditlagen. Bolagen är underställda Finansinspektionens tillsyn.

Som framgått av det föregående förvaltar bolagen emellertid även lån där de

också skall iaktta regler om offentligrättslig myndighetsutövning. Det ligger i

sakens natur att en ordning som innebär att man för i grunden samma fråga skall

tillämpa delvis olika regelsystem beroende på hur lånet ursprungligen beviljats

skapar problem i verksamheten, inte minst vad gäller hanteringsrutiner.

 Vad som nu sagts om låneförvaltningen gäller även Venantius. Detta bolag har

till uppgift att på ett för staten som helhet förmånligt sätt förvalta de

statligt beslutade lån som bedöms ha en hög risk för kreditförluster. Det rör

sig huvudsakligen om sådana nyare lån som SBAB har finansierat. I uppgiften

ingår att hantera de obeståndssituationer och eventuella kreditförluster som

uppstår i lånestocken på ett ansvarsfullt sätt. Genom obeståndshanteringen

kommer bolaget också att förvärva lån som inte är statligt reglerade. Därmed

uppstår samma problem i det bolagets verksamhet som i SBAB:s. Man kommer med

nuvarande ordning att tvingas förvalta lån efter olika regelsystem.

4.4 Regeringens förslag till lag om ändrade förutsättningarför vissa statligt

reglerade bostadslån m.m.

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Författningsbestämmelser för utestående ränte-|

| bärande lån som beviljats under myndighetsmedverkan skall utgöra|

| civilrättsliga lånevillkor men i fortsättningen sakna självständig|

| betydelse vid tillämpningen av berörda låneavtal. Långivaren skall|

| vid tillämpningen av avtalsvillkoren iaktta god kreditgivnings- |

| sed. De ändrade förutsättningarna regleras i en särskild lag. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med

regeringens förslag. I förslaget angavs dock inte att de lån som berörs av

lagförslaget skall vara utbetalda.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna har i huvudsak tillstyrkt förslaget eller

lämnat det utan erinran. Några remissinstanser har dock påpekat att det är svårt

att överblicka konsekvenserna av förslaget. Riksbyggen har avstyrkt förslaget i

dess helhet bl.a. under anförande av att förslaget innebär att låntagarna som

tidigare haft ett bättre rättsskydd än andra nu får ett sämre än de låntagare

som har lån som omfattas av konsumentkreditlagen. Vidare har Riksbyggen påpekat

att förslaget innebär en påtaglig försämring för innehavare av utestående

lånelöften och att frågan måste lösas på ett tillfredställande sätt. HSB:s

riksförbund och Statens bostadskreditnämnd har pekat på att frågan om utestående

lånelöften måste behandlas mer ingående. Boverket har framfört att lagen skall

begränsas till att omfatta utbetalda lån eftersom ett utestående lånelöfte efter

att det har infriats genom utbetalning inte längre omfattas av lagförslaget.

Villaägarnas riksförbund har krävt att konsumentkreditlagen görs tillämplig och

att långivarna får bära bördan av de tolkningsproblem som kan uppkomma. Svenska

Bankföreningen har framhållit att lagen ger låntagarna en dålig överblick över

långivningens regler och att det, eftersom konsumentkreditlagen ej görs

tillämplig, är oklart vilket rättsligt skydd som gäller vid t.ex. förtidsinlösen

och uppsägning av kredit. Vidare har bankföreningen framfört att syftet med

lagen ej tillgodoses med förslaget eftersom SBAB fortfarande har konkurrens-

fördelar.

 Skälen för regeringens förslag: Det är mot bakgrund av nu redovisade för-

hållanden önskvärt att det för låneförvaltningen i både SBAB:s dotterbolag och

Venantius skapas en gemensam ordning för hantering och beslut i bolagens

låneärenden oberoende av hur lånen ursprungligen beviljats. Därtill kommer att

behovet av en statligt reglerad långivning har minskat starkt i och med att

sådana lån inte längre är en förutsättning för att erhålla räntebidrag.

 En utgångspunkt för en gemensam ordning för bolagens lånehantering bör vara

att bolagen är godkända som kreditmarknadsbolag och i den egenskapen är skyldiga

att verka inom det system av kreditmarknadsregler som allmänt gäller för sådana

företag. Viktigt är samtidigt att en sådan anpassning inte träder berörda

låntagares intressen förnär.

 De lån som det nu är fråga om är räntebärande lån eller lånedelar som be-

viljats såväl privatpersoner som näringsidkare under medverkan av Boverket,

Bostadsstyrelsen eller en länsbostadsnämnd och lån som beviljats enligt för-

ordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål. Lagförslaget

begränsas till att avse utbetalda lån, vilket kommer att utvecklas närmare

nedan. Efter att lånen beviljats enligt tillämplig stödförfattning har ett avtal

träffats mellan långivaren och låntagaren. I låneavtalet har de villkor som

skall gälla för lånet intagits. En del framför allt äldre låneavtal är dock

mycket knapphändiga. Låneavtalen hänvisar i varierande utsträckning direkt till

eller kräver i allt fall utfyllnad av den författning som ligger till grund för

lånet. Författningsregleringen avseende lånefrågor kan alltså redan nu sägas

vara en del av avtalsinnehållet. Därtill kommer att vissa förändringar av av-

talsinnehållet skett genom lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för

vissa statliga bostadslån m.m.

 Antalet berörda låneavtal uppgår f.n. till ungefär 350 000. Redan mot bakgrund

av antalet lån framstår en ordning där berörda bolag skall träffa nya avtal med

varje låntagare som i praktiken mycket svår att genomföra, inte minst eftersom

låneförhållandet i dess helhet då måste regleras.

 Om syftet är att upphäva den offentligrättsliga grunden för låneavtalen utan

att avtalens innehåll egentligen förändras, kan stödförfattningarna endast

tillerkännas betydelse som en del av avtalsinnehållet. Författningarna får inte

ha någon självständig betydelse eller utgöra grund för några civilrättsliga

anspråk. Den förändring som föreslås innebär att vad som kommer att styra

mellanhavandena mellan enskilda och långivare enbart är det mellan parterna

träffade avtalet. Innehållet i tidigare gällande stödförfattningar blir genom en

uttrycklig reglering i stället en del av avtalsinnehållet. Enligt 8 kap. 2 §

regeringsformen skall föreskrifter om enskildas personliga ställning samt om

deras personliga och ekonomiska inbördes förhållanden meddelas genom lag.

Eftersom de låneavtal som det här rör sig om är civilrättsligt bindande bör

föreskrifter med anledning av de föreslagna ändringarna tas in i en särskild lag

om ändrade förutsättningar för vissa statliga bostadslån m.m.

 Då författningarna redan tidigare kompletterat avtalet på ett till effekten

motsvarande sätt kan den nya lagregleringen inte sägas rubba innehållet i redan

uppkomna avtalsförhållanden. Den nya ordningen måste tillgodose låntagarens

skyddsintressen på ett godtagbart sätt. En möjlighet att åstadkomma detta är att

göra konsumentkreditlagen tillämplig på avtalen.

 Det förhållandet att ett handlande utgör myndighetsutövning innebär att

beslutsfattaren skall iaktta objektivitet vid beslut i ärendet, dvs. alla om-

ständigheter av betydelse för ärendets riktiga avgörande skall beaktas. Det

gäller även sådana omständigheter som talar till förmån för den som berörs av

beslutet. Att den som berörs inte åberopar en omständighet som talar till dennes

fördel utgör inget skäl för att bortse från dem vid myndighetsutövning. Samma

sak torde i princip gälla inom konsumentkreditlagens tillämpningsområde. En

kreditgivare är enligt 5 § skyldig att iaktta god kreditgivningssed. Det innebär

bl.a. att konsumentens (låntagarens) intressen skall tas till vara med

tillbörlig omsorg. Detta gäller både när lånet beviljas och vid beslut under

lånetiden.

 Att göra konsumentkreditlagen helt tillämplig på de aktuella låneavtalen har

emellertid nackdelar. Ett stort antal av lagens bestämmelser rör förhållanden

när ett kreditavtal träffas, bl.a. vilka uppgifter avtalet skall innehålla. Det

framgår t.ex. att långivaren i avtalet måste ha angett förutsättningarna för

ändringar i räntesats eller avgift och att långivaren måste ha gjort förbehåll

för att ha rätt att ändra räntesats eller för att erhålla

ränteskillnadsersättning. Eftersom låneavtalen upprättats utan att ha styrts av

konsumentkreditlagen eller motsvarande regler kan det vara så att en del

avtalsvillkor inte är utformade helt enligt konsumentkreditlagen. Tveksamhet kan

bl.a. uppkomma om giltiga förbehåll enligt konsumentkreditlagen gjorts för

rätten att ändra räntesatser under löpande avtal eller om rätt till förtida

uppsägning. I en del äldre kreditavtal med tillhörande författning har förbehåll

gjorts för ändringar då annat förordnas utan att förutsättningarna närmare

angetts. Allmänt kan sägas att förutsättningarna för ändring av räntesatser vid

merparten av avtalen är liknande de i konsumentkreditlagen, dock utan att vara

identiska. Samtliga förutsättningar för att exempelvis ändra en räntesats eller

en avgift samt uttag härav framgår inte av avtalet. Av förordningen (1981:340)

om avgift för administration av statliga bostadslån m.m. framgår att administra-

tions- och aviseringsavgift får tas ut samt avgiftens storlek.

 Effekterna av en retroaktiv tillämpning av konsumentkreditlagen på de aktuella

avtalen är mycket svår att överblicka. Förenligheten mellan avtalen med därtill

hörande författning och konsumentkreditlagen skulle i många fall bli en

tolkningsfråga för rättstillämpningen. För såväl låntagare som långivare skulle

det medföra osäkerhet om vad som gäller beträffande låneavtalen. Att direkt

applicera konsumentkreditlagen på avtalen är därför inte lämpligt. Det primära

är emellertid att konsumentkreditlagens allmänna principer vinner tillämpning.

De principer som här åsyftas är att långivaren alltjämt skall ha ett ansvar

gentemot låntagarna, dvs. att långivaren skall handla omdömesgillt och

ansvarsfullt mot låntagarna. Långivaren skall ha att ta till vara låntagarnas

intressen med tillbörlig omsorg och särskilt beakta att kreditavtalen kan ha

stor betydelse för deras ekonomiska förhållanden. I den nya lagen bör det därför

införas en bestämmelse som anger att låneförvaltaren vid tillämpningen av

avtalsvillkoren skall iaktta god kreditgivningssed.

 I fråga om omfattningen och innebörden av låneförvaltarens ansvar bör

vägledning kunna hämtas från det numera etablerade begreppet "god

kreditgivningssed" på konsumentkreditlagens tillämpningsområde. Rekom-

mendationer och yttranden från tillsynsmyndigheterna på kreditmarknaden,

Konsumentverket och Finansinspektionen, kan tjäna till ytterligare vägledning.

Självfallet skall dock låneförvaltarens agerande bedömas med utgångspunkt i

omständigheterna i det enskilda fallet. Innehållet i god kreditgivningssed kan i

viss mån växla i fråga om typ av kredit och kredittagarens person såtillvida om

denne är näringsidkare eller konsument.

 Någon särskild sanktion för brott mot god kreditgivningssed föreskrivs inte.

Bestämmelsens främsta uppgift blir, i likhet med 5 § konsumentkreditlagen, att

fungera som en utfyllande norm för tolkningen av avtalen. Den skall tjäna som

vägledning för kraven på låneförvaltarens handlande i situationer som inte har

reglerats mellan parterna. Redan i 1 kap. 4 § lagen om kreditmarknadsbolag

uppställs ett sundhetskrav på kreditmarknadsbolagens verksamhet. Den nu

föreslagna bestämmelsen blir en ytterligare markering av låneförvaltarens ansvar

och ett klargörande av att låneförvaltaren är skyldig att ha inte bara sina egna

utan också låntagarens intressen för ögonen.

 Lagrådet har pekat på att osäkerhet råder om nu gällande konsumentkreditlag

blir tillämplig i och med att lånen genom den föreslagna regleringen upphör att

vara författningsreglerade. Eftersom en retroaktiv tillämpning av lagen varken

är önskvärd eller lämplig införs ett uttryckligt undantag från

konsumentkreditlagen. Såsom Lagrådet påpekat kan undantaget införas i den nu

föreslagna lagen i stället för konsumentkreditlagen, eftersom det är fråga om

en speciell typ av kreditavtal som ingåtts under en mycket begränsad tidsperiod.

 Bankföreningen har framhållit att den föreslagna regleringen ger låntagarna en

dålig överblick över långivningens regler. Förslaget innebär dock i förhållande

till nu gällande regler egentligen inga förändringar vad avser

överblickbarheten. Att införa en enhetlig reglering för ett stort antal olika

lån är i det närmaste ogörligt.

 Den som köper en fastighet med statligt reglerade lån har i dag under vissa i

författning angivna förutsättningar rätt att överta lånet. Regeln hade sin

främsta betydelse under den tid då det faktiska innehavet av ett bostadslån var

en förutsättning för räntebidrag, en funktion som lånet inte längre har efter

avregleringen. När det gäller frågan i vilken utsträckning en förändring av

köparens ställning inträder genom nu föreslagen lag är följande att beakta.

Avsikten med den i dag gällande regleringen om en köpares rätt till övertagande

av lån måste anses vara att tredje man skall ha en självständig rätt att få

överta lånet under vissa förutsättningar. Detta grundläggande syfte ändras inte

genom den nu föreslagna regleringen. Genom att författningarna är en del av

avtalsinnehållet framgår av avtalet på vilka villkor en tredje man kan få överta

lånet och alltså vilken prövning som låneförvaltaren har att göra vid en begäran

om ett övertagande. En ny ägare av en fastighet med vissa statliga lån kan

alltså även efter den föreslagna regleringen räkna med att på vissa i avtalet

angivna villkor få överta lånen. Den förändringen inträder dock att ägaren och

låneförvaltaren kan avtala om annat.

 I sammanhanget bör även de s.k. utestående lånelöftena nämnas. Det är fråga om

lånebeslut enligt nybyggnadslåneförordningen (1986:692) för bostäder och

ombyggnadslåneförordningen (1986:693) för bostäder som länsbostadsnämnderna

fram till utgången av 1991 fattade men där lånen ännu inte har utbetalats.

Lånebesluten har efter uttalanden från regeringen i praktiken handlagts av SBAB

och dess dotterbolag. Lånebesluten måste anses kvarstå som löften från staten om

lån på vissa villkor, bl.a. ingår som en förutsättning att sökanden kan antas

kunna fullgöra de ekonomiska förpliktelserna som följer med lånet. Den nu

föreslagna regleringen omfattar endast utbetalda lån och ändrar inte hanteringen

av de utestående lånelöftena.

 Frågan om de utestående lånelöftena har beretts inom regeringskansliet.

Regeringens bedömning är att det inte krävs några särskilda åtgärder från

regeringens sida utan att de frågor som berör de aktuella lånesökandena bör

kunna behandlas på det sätt som för närvarande sker i samverkan mellan

kreditmarknadens parter. För detta talar bl.a. det sjunkande ränteläget, vilket

kan antas medföra att den ekonomiska situationen för dessa lånesökande

förbättras.

4.5 Övriga förslag till författningsåtgärder

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Den nya lagen föranleder upphävande av |

| lagen (1993:336) om rätt för SBAB att besluta i frågor om för- |

| valtning av statligt reglerade lån för bostadsändamål m.m. Den |

| upphävda lagen skall dock fortfarande gälla vid behandlingen av |

| utestående lånelöften. Bestämmelserna i sekretesslagen om rätt att|

| hos SBAB, SBAB:s dotterbolag och Venantius ta del av |

| handlingar som rör förvaltningen av statligt reglerade |

| räntebärande lån för bostadsändamål som beviljats under medverkan av|

| Bostadsstyrelsen eller länsbostadsnämnd skall ändras. |

--------------------------------------------------------------------

 Promemorians förslag: Promemorians förslag överensstämmer till övervägande

delen med regeringens förslag. Förslaget innehöll dock inte bestämmelser om

bemyndigande för SBAB:s dotterbolag och Venantius att fatta beslut i frågor om

förvaltning av statligt reglerade lån fortfarande skulle gälla i ärenden som rör

utestående lånelöften och att rätten att ta del av handlingar hos bolagen skulle

fortsätta att gälla för handlingar som

upprättats eller inkommit före den 1 januari 1997 samt handlingar i av Boverket

överlämnade lån enligt förordningen om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus

m.m. och i ärenden om utestående lånelöften.

 Remissinstanserna: HSB:s riksförbund och Riksbyggen har enligt vad som

redogjorts för ovan uttalat sig avvisande till regeringens förslag. Boverket har

anfört att det krävs ändringar i förslaget såväl vad avser bemyndigandet för

SBAB m.fl. att fatta beslut i låneärenden som sekretesslagen för att

handläggningen av dessa lån skall fortsätta på sätt som tidigare skett. SBAB har

anfört att bolagets hantering av ifrågavarande krediter efter den lagens

ikraftträdande inte i något avseende kommer att skilja sig från övriga

kreditgivares. Riksarkivet har påpekat att de handlingar som SBAB m.fl. får

behålla för att kunna bedriva sin verksamhet inte kan förlora sin status av att

vara allmänna handlingar.

 Skälen för regeringens förslag: Med den föreslagna lagen behövs inte längre

de särskilda bemyndigandena för SBAB:s dotterbolag och Venantius att genom

myndighetsutövning besluta i ärende om vissa lån. Lagen (1993:336) om rätt för

SBAB att besluta i frågor om förvaltning av statligt reglerade lån för

bostadsändamål, m.m. kan därför upphävas men skall fortfarande gälla i fråga om

utestående lånelöften. Lagen skall vidare tillämpas i de fall frågor uppkommit

eller väckts före den föreslagna lagens ikraftträdande. Om t.ex. en låntagare

före den 1 januari 1997 begärt omprövning av ett beslut skall bolagen på samma

sätt som tidigare fatta beslut, som är möjliga att överklaga.

 En följd av föreslagna författningsåtgärder är att bolagens beslut, utom i

ärenden om utestående lånelöften, inte längre skall kunna överklagas till

Boverket. Vid tvist får en låntagare väcka talan vid domstol på samma sätt som

vid andra tvister om civilrättsliga avtal. De privaträttsliga reglerna innebär

bl.a. att domstol kan pröva om avtalsvillkor är oskäliga enligt 36 §

avtalslagen.

 Genom förslaget ändrar bolagens verksamhet karaktär eftersom verksamheten

upphör att utgöra myndighetsutövning, med undantag för beslut i ärenden om

utestående lånelöften. I enlighet med vad som föreskrivits i 1 kap 8 §

sekretesslagen kan enskilda organ som anges i en särskild bilaga till lagen

jämställas med myndigheter i fråga om rätten att ta del av allmänna handlingar.

Som tidigare redovisats har bl.a. SBAB, dess dotterbolag och Venantius tagits

upp i bilagan vad gäller vissa särskilt angivna typer av handlingar. Frågan om

hur man nu skall förfara med dessa bolags handlingar ställs på sin spets,

eftersom bolagen har köpt fordringarna och som enda bevis och säkerhet har

låneförbindelsen. Det är fråga om löpande skuldebrev som bolagen måste inneha

för att kunna legitimera krav på betalning. Samtidigt finns det alltjämt ett

insynsintresse. Om det inte görs ett särskilt förordnande för dessa handlingar

kommer de att förlora sin status som allmänna i och med att bolagen inte längre

kommer att bedriva myndighetsutövning. Det är inte lämpligt att en handling som

en gång varit tillgänglig omvandlas på detta sätt. Genom att föreskriva att

bestämmelserna i sekretesslagen om rätt att hos bolagen ta del av allmänna

handlingar som rör förvaltningen av vissa lån fortfarande skall gälla för de

handlingar som fanns hos bolagen före den 1 januari 1997 bibehålls allmänhetens

rätt att ta del av desamma. Vidare skall regleringen för tiden därefter gälla

för utestående lånelöften och av Boverket överlämnade handlingar i låneärenden

enligt förordningen om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus. Någon rätt att i

övrigt ta del av handlingar hos bolagen finns inte. Det bör för tydlighetens

skull påpekas att rätten att faktiskt få ta del av handlingar hos bolagen i stor

utsträckning begränsas av att sekretess enligt sekretesslagens regler gäller för

dem.

 Såvitt gäller myndigheter som upphör har frågan om arkivering lösts genom

lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna handlingar till andra organ än

myndigheter för förvaring av statliga myndigheters arkiv hos enskilda organ i

vissa fall. Denna lag är dock endast tillämplig på statliga myndigheter. Någon

motsvarande reglering för enskilda organ finns inte. Därmed gäller arkivlagen

(1990:782). Enligt 2 § 2 arkivlagen skall lagens regler för statliga

myndigheters arkiv gälla också för sådana organ som avses i 1 kap 8 § andra

stycket första meningen sekretesslagen till den del arkivet härrör från den

verksamhet som avses i bilagan till sekretesslagen. 11 § arkivlagen innehåller

bestämmelser om hur man skall förfara med arkiv då en statlig myndighet upphör.

Om en statlig myndighet har upphört utan att dess verksamhet har förts över till

en annan myndighet skall myndighetens arkiv överlämnas till en arkivmyndighet

inom tre månader, såvida inte regeringen eller den myndighet regeringen

bestämmer föreskriver annat. Nämnda bestämmelse tar emellertid endast sikte på

den situationen att en statlig myndighet eller enskilt organ helt upphör. I den

nu aktuella situationen är det i stället fråga om att viss verksamhet hos SBAB

m.fl. upphör. Några problem om vem som skall svara för arkivet torde inte

uppstå, eftersom bolagen i fråga om de aktuella handlingarna fortfarande är

sådana organ som avses i bilagan till sekretesslagen. Arkivet från den

avvecklade verksamheten blir därför kvar hos SBAB, dess dotterbolag eller

Venatius.

5 Författningskommentar

5.1 Förslag till lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade

bostadslån m.m.

1 § Denna lag gäller utbetalda, statligt reglerade räntebärande lån eller

lånedelar, som har beviljats under medverkan av Boverket, Bostadsstyrelsen eller

en länsbostadsnämnd enligt de författningar som anges i bilagan till denna lag,

och lån enligt förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål.

Lagen omfattar i en särskild bilaga angivna lån som med ett undantag har

beviljats och utbetalts inom ramen för det statliga bostadsfinansieringssystem

som gällde fram till 1991. Lånen har beviljats under medverkan av

Bostadsstyrelsen eller länsbostadsnämnd och av Boverket sedan den 1 januari 1994

när det gäller förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av

bostadshus (bilagan p 40). Förvaltningen av dessa lån fördes i samband med

omläggningen av det statliga systemet för bostadsfinansiering successivt över

till SBAB:s dotterbolag eller Venantius, som är de som handlägger lånen när de

börjat löpa med ränta. Boverket har hand om icke räntebärande lån, dvs. lån där

ränta ännu inte börjat löpa eller som är helt räntefria. De icke räntebärande

lånen omfattas alltså inte av lagen. Inte heller omfattas icke utbetalda lån

enligt nybyggnadslåneförordningen (1986:692) för bostäder eller ombyggnads-

låneförordningen (1986:693) för bostäder. De aktuella författningarna har med

två undantag upphävts (bilagan p 39 och 40) men tillämpas fortfarande i ärenden

där lån beviljats enligt dem. Den enda nyutlåning som sker är enligt förord-

ningen om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m. (bilagan p 40).

 Lagen omfattar även lån enligt förordningen om ersättningslån för bostadsända-

mål. Dessa lån utgör ersättning för tidigare anslagsfinansierade lån som

låntagaren löst in i förtid. Lånen har beviljats under medverkan av

länsbostadsnämnd och sedan den 1 juli 1994 direkt av SBAB.

2 § Som lånevillkor för lån eller lånedelar enligt 1 § skall - utöver

låneförbindelsen - de villkor gälla som framgår dels av den författning som är

tillämplig för lånet, dels av lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för

vissa statliga bostadslån m.m. Vad som föreskrivs i dessa författningar om

överklagande skall dock inte tillämpas. Författningsbestämmelserna skall i fort-

sättningen endast ha betydelse som lånevillkor.

 Avgift som föreskrivs i förordningen (1981:340) om avgift för administration

av statliga bostadslån m.m. får tas ut även om avgiften inte angetts särskilt i

avtalet. Avgift får höjas endast om en ändring är påkallad av en ökad kostnad

för lånehanteringen.

I syfte att upphäva den offentligrättsliga regleringen av lånen utan att låne-

avtalens egentliga innehåll förändras skall stödförfattningarna endast till-

erkännas betydelse som en del av avtalsinnehållet. De tidigare låneförfatt-

ningarnas innehåll blir en del av avtalsinnehållet genom en uttrycklig

reglering. Författningarna skall inte ha någon självständig betydelse eller

kunna utgöra grund för några anspråk. Detta innebär att det är låneavtalet med

respektive låneförfattning som en del därav som styr låneförvaltarens och

låntagarens mellanhavanden. Förändringar av innehållet i vissa låneavtal har

skett genom lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för vissa statliga

bostadslån m.m. Av den anledningen skall även innehållet i denna lag vara en del

av avtalsinnehållet. Eftersom syftet med den föreslagna regleringen är att

civilrättsliga regler skall styra parternas mellanhavanden skall bolagens beslut

inte kunna överklagas utan låntagare får väcka talan vid domstol. Efter

påpekande från Lagrådet har det därför uttryckligen angivits att vad som

föreskrivs i författningarna om överklagande inte skall tillämpas.

 Genom att innehållet i respektive stödförfattning görs till en del av avtalet

finns samtliga förutsättningar och villkor för lånet i avtalet. I en stor del

av avtalen saknas dock reglering av administrations- och aviseringsavgift.

Avgifterna har tagits ut med stöd av förordningen (1981:340) om avgift för

administration av statliga bostadslån m.m. Det finns alltså inte några

bestämmelser i låneavtalen om under vilka förutsättningar avgifterna får tas ut

eller förbehåll om rätt för låneförvaltaren att ändra avgifterna. Utan hinder av

att förbehåll inte gjorts skall förvaltaren av de i

förordningen angivna lånen ha rätt att ta ut avgift. Avgifterna får höjas endast

om en ändring är påkallad av en kostnadsökning för lånehanteringen.

3 § Vid tillämpningen av avtalsvillkoren skall låneförvaltaren ta till vara

låntagarens intressen med tillbörlig omsorg och även i övrigt iaktta god kredit-

givningssed.

 Konsumentkreditlagen (1992:830) gäller inte i fråga om sådana lån eller

lånedelar som avses i 1 §.

De lån som omfattas av lagen förvaltas antingen av SBAB:s dotterbolag eller av

Venantius. Genom att den offentligrättsliga grunden för låneavtalen upphör och

låneförvaltningen inte längre utgör myndighetsutövning måste låntagarna på annat

sätt ges ett skydd. Det skyddssystem som byggts upp runt konsumenter vid deras

mellanhavanden med näringsidkare svarar väl mot det skydd enskilda åtnjuter mot

staten vid myndighetsutövning. Bostadslånen är oftast särreglerade på ett sådant

sätt att det skulle medföra komplikationer om konsumentkreditlagen i efterhand

skulle tillämpas även på dessa lån. En retroaktiv tillämpning av kon-

sumentkreditlagen skulle i allt fall medföra osäkerhet om vad som gäller

beträffande låneavtalen bl.a. i fråga om uttag av ränta och ändring av

räntesats. Det framstår därför som mindre lämpligt att göra konsumentkreditlagen

tillämplig på låneavtalen. I stället införs en bestämmelse med nämnda lag som

förebild av innebörden att låneförvaltaren skall handla omdömesgillt och

ansvarsfullt mot låntagarna. Låneförvaltaren är skyldig att inte bara ha sina

egna utan också låntagarnas intressen för ögonen. Bestämmelsen skall tjäna till

vägledning för kraven på låneförvaltarens handlande i situationer som inte har

reglerats mellan parterna. Vid bedömning av låneförvaltarens ansvar torde

vägledning kunna hämtas från det numera etablerade begreppet "god

kreditgivningssed" på konsumentkreditlagens område samt av rekommendationer och

yttranden från tillsynsmyndigheterna på kreditmarknadsområdet.

 Bestämmelsen är inte sanktionerad på annat sätt än att bolagen står under

Finansinspektionens tillsyn och riskerar ingripanden från Finansinspektionen

enligt lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag.

 Lagrådet har pekat på att det råder oklarhet om konsumentkreditlagen genom den

nu föreslagna regleringen blir tillämplig på lån som tidigare varit undantagna

från lagens tillämpningsområde. Till undvikande av denna oklarhet och eftersom

det inte kan anses lämpligt att låta konsumentkreditlagen omfatta dessa lån

införs på Lagrådets inrådan, ett nytt stycke som uttryckligen anger att

konsumentkreditlagen inte skall omfatta lånen.

Sammanfattning av departementspromemorian Ändrad grund för förvaltningen av

vissa statligt reglerade bostadslån (Ds 1996:17).

I promemorian föreslås ändrad grund för förvaltningen av vissa statligt reg-

lerade bostadslån. Det är fråga om lån för bostadsändamål m.m. som beviljats

enligt äldre författningar under myndighetsmedverkan. Lånen har finansierats

över statsbudgeten eller av Statens Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB. Lånen

har meddelats av staten till enskilda på i författning angivna villkor.

Lånebesluten har därmed utgjort myndighetsutövning varigenom uppkommit

rättigheter för enskilda med särskilt offentligrättsligt skydd. För lånen har

också upprättats låneavtal. Den föreslagna lagen innebär att berörda

författningsbestämmelser i fortsättningen endast skall gälla som civilrättsliga

lånevillkor mellan parterna, vilket innebär att den offentligrättsliga grunden

för låneavtalen upphävs. I lagen införs även en bestämmelse av innebörd att

långivaren vid tillämpningen av avtalsvillkoren skall iaktta god

kreditgivningssed. I och med den föreslagna lagen behövs inte längre särskilda

bemyndiganden för SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag och Venantius Aktiebolag

att besluta i ärenden om sådana lån. Lagen (1993:336) om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltningen av

statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m. skall därför upphävas. Av samma

anledning skall reglerna i sekretesslagen (1980:100) om rätt att ta del av

handlingar hos berörda bolag upphävas. Genom den föreslagna regleringen kommer

bolagen att verka på kreditmarknaden på samma villkor som andra kreditinstitut.

Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 november 1996.

Promemorians lagförslag

1. Förslag till lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade

bostadslån m.m.

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller statligt reglerade räntebärande lån eller lånedelar, som

har beviljats under medverkan av Boverket, Bostadsstyrelsen eller en läns-

bostadsnämnd enligt de författningar som anges i bilagan till denna lag, och lån

enligt förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål.

2 § För lån eller lånedelar enligt 1 § skall som lånevillkor gälla de villkor

som framgår av för lånet tillämplig författning och av lagen (1989:567) om

ändrade betalningsvillkor för vissa statliga bostadslån m.m. Författningsbe-

stämmelserna skall i fortsättningen endast ha betydelse som lånevillkor.

 Avgift som föreskrivs i förordningen (1981:340) om avgift för administration av

statliga bostadslån m.m. får tas ut även om avgiften inte angetts särskilt i

avtalet. Avgiften får höjas endast om en ändring är påkallad av en ökad kostnad

för lånehanteringen.

3 § Vid tillämpningen av avtalsvillkoren skall låneförvaltaren ta till vara lån-

tagarens intressen med tillbörlig omsorg och även i övrigt iaktta god kredit-

givningssed.

_______________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 november 1996.

 2. I fråga om ärenden som anhängiggjorts före den 1 november 1996 skall denna

lag inte tillämpas.

 Bilaga

1. Kungörelsen (1948:546) om egnahemslån och förbättringslån och motsvarande

 äldre bestämmelser

2. Kungörelsen (1948:566) angående statslån till kollektiva tvätterier

3. Kungörelsen (1948:587) om tertiärlån och tilläggslån för flerfamiljshus och

 motsvarande äldre bestämmelser

4. Kungörelsen (1956:334) angående statslån till kollektiva tvätterier m.m.

5. Kungörelsen (1957:359) om egnahemslån m.m.

6. Kungörelsen (1957:360) om tertiärlån m.m.

7. Kungörelsen (1957:367) om statslån för anordnande av allmänna samlings-

 lokaler m.m.

8. Kungörelsen (1959:371) om lån från lånefonden för inventarier i student-

 bostäder

9. Bostadslånekungörelsen (1962:537)

10. Kungörelsen (1962:538) om förbättringslån

11. Tomträttslånekungörelsen (1965:905)

12. Bostadslånekungörelsen (1967:552)

13. Räntelånekungörelsen (1967:553)

14. Kungörelsen (1968:227) om markförvärvslån till kommun

15. Kungörelsen (1972:760) om lån avseende kostnader för outhyrda lägenheter

16. Kungörelsen (1973:400) om statligt stöd till allmänna samlingslokaler

17. Kungörelsen (1974:252) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 bostadshus

18. Kungörelsen (1974:255) om tilläggslån till kulturhistoriskt värdefull be-

 byggelse

19. Bostadsfinansieringsförordningen (1974:946)

20. Förordningen (1976:257) om lån för förvärv av egnahemsfastigheter i vissa

 fall

21. Förordningen (1976:260) om hyresförlustlån

22. Förordningen (1977:332) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 bostadshus m.m.

23. Förordning (1978:992) om lån för underhåll av vissa bostadshus

24. Förordning (1979:816) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 kommunala och landstingskommunala byggnader m.m.

25. Förbättringslåneförordningen (1980:261)

26. Förordningen (1981:473) om lån för byggnadstekniska åtgärder i bostadshus

27. Förordningen (1981:590) om lån till energibesparande åtgärder i kommunala

 och landstingskommunala byggnader m.m.

28. Förordningen (1981:1123) om lån för förvärv från staten av bostads-

 fastigheter för permanent bruk

29. Förordningen (1982:541) om lån till grundavgiften vid ombildning av hyres-

 rätt till bostadsrätt

30. Förordningen (1982:644) om lån för byggnadstekniska åtgärder i bostadshus

31. Förordningen (1982:1272) om statligt lånestöd m.m. till särskilda åtgärder i

 bostadsområden med outhyrda lägenheter

32. Förordningen (1982:1286) om statlig hyresförlustgaranti

33. Förordningen (1984:614) om lån för förvärv av vissa fastigheter som har

 förköpts enligt förköpslagen (1967:868)

34. Förordningen (1985:352) om lån m.m. för gatukostnadsersättning i vissa fall

35. Förordningen (1985:463) om lån m.m. till särskilda åtgärder i bostadsområden

 med outhyrda lägenheter

36. Nybyggnadslåneförordningen för bostäder (1986:692)

37. Ombyggnadslåneförordningen för bostäder (1986:693)

38. Förordningen (1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp av egna hem

39. Förordningen (1989:573) om ändrade villkor för vissa lån som beviljats för

 anordnande av studentbostäder

40. Förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m.

2. Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:366) om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av

statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1993:336) om rätt för Statens Bostads-

finansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av statligt

reglerade lån för bostadsändamål m.m. skall upphöra att gälla vid utgången av

oktober 1996.

______________

 Den upphävda lagen gäller fortfarande i fråga om beslut som fattas i ärenden

som anhängiggjorts före den 1 november 1996.

3. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Nuvarande lydelse

 Bilaga3

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan

i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

- - - - - -

--------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna Aktiebolaget kontroll som riksprovplats (SFS

Svensk Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och Apoteksbolaget

Statens Bostadsfinansierings- förvaltning av statligt

aktiebolag, SBAB och SBAB, reglerade räntebärande lån för

Statens Bostadslåneaktiebolag bostadsändamål som beviljats

samt det av staten ägda bolag under medverkan av Bostads-

som övertar ansvaret för de styrelsen eller länsbostadsnämnd

statligt finansierade samt frågor om lån enligt

bostadslånen förordningen (1989:858) om

 ersättningslån för bostadsändamål

 (SFS 1993:336 och 1994:1540)

 all verksamhet

Stiftelsen Svenska institutet

Föreslagen lydelse

 Bilaga

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan

i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

--------------------------------------------------------------------

Organ Verksamhet

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

- - - - - - - - - - -

Riksprovplatserna Aktiebolaget kontroll som riksprovplats (SFS

Svensk Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och Apoteksbolaget

Stiftelsen Svenska institutet all verksamhet

- - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - - -

- - - - - - - - - - -

__________

 Denna lag träder i kraft den 1 november 1996.

**FOOTNOTES**

3 Senaste lydelse 1995:904.

Förteckning över remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över departementspromemorian Ändrad grund för

förvaltningen av vissa statligt reglerade bostadslån (Ds 1996:17) avgetts av

Svea hovrätt, Kammarrätten i Jönköping, Finansinspektionen, Konsumentverket,

Riksarkivet, Boverket, Statens bostadskreditnämnd, HSB:s Riksförbund,

Riksbyggen, Sveriges Bostadsrättsföreningars Centralorganisation, Villaägarnas

Riksförbund, Svenska Bankföreningen, SBAB-koncernen, Venantius Aktiebolag,

Justitiekanslern och Sveriges Fastighetsägareförbund.

Föreningen Vi i småhus och Sveriges Advokatsamfund har beretts tillfälle att

avge yttrande men har avstått från att yttra sig.

Lagrådsremissens lagförslag

1. Förslag till lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade

bostadslån m.m.

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller utbetalda, statligt reglerade räntebärande lån eller

lånedelar, som har beviljats under medverkan av Boverket, Bostadsstyrelsen eller

en länsbostadsnämnd enligt de författningar som anges i bilagan till denna lag,

och lån enligt förordningen (1989:858) om ersättningslån för bostadsändamål.

2 § Som lånevillkor för lån eller lånedelar enligt 1 § skall - utöver

låneförbindelsen - de villkor gälla som framgår dels av den författning som är

tillämplig för lånet, dels av lagen (1989:567) om ändrade betalningsvillkor för

vissa statliga bostadslån m.m. Författningsbestämmelserna skall i fortsättningen

endast ha betydelse som lånevillkor.

 Avgift som föreskrivs i förordningen (1981:340) om avgift för administration av

statliga bostadslån m.m. får tas ut även om avgiften inte angetts särskilt i

avtalet. Avgiften får höjas endast om en ändring är påkallad av en ökad kostnad

för lånehanteringen.

3 § Vid tillämpningen av avtalsvillkoren skall låneförvaltaren ta till vara lån-

tagarens intressen med tillbörlig omsorg och även i övrigt iaktta god kredit-

givningssed.

_______________

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 2. Lagen tillämpas inte vid handläggningen av sådana frågor rörande de i 1 §

angivna lånen som har kommit in till SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag eller

Venantius Aktiebolag före den 1 januari 1997.

 Bilaga

1. Kungörelsen (1948:546) om egnahemslån och förbättringslån och motsvarande

 äldre bestämmelser

2. Kungörelsen (1948:566) angående statslån till kollektiva tvätterier

3. Kungörelsen (1948:587) om tertiärlån och tilläggslån för flerfamiljshus och

 motsvarande äldre bestämmelser

4. Kungörelsen (1956:334) angående statslån till kollektiva tvätterier m.m.

5. Kungörelsen (1957:359) om egnahemslån m.m.

6. Kungörelsen (1957:360) om tertiärlån m.m.

7. Kungörelsen (1957:367) om statslån för anordnande av allmänna samlings-

 lokaler m.m.

8. Kungörelsen (1959:371) om lån från lånefonden för inventarier i student-

 bostäder

9. Bostadslånekungörelsen (1962:537)

10. Kungörelsen (1962:538) om förbättringslån

11. Tomträttslånekungörelsen (1965:905)

12. Bostadslånekungörelsen (1967:552)

13. Räntelånekungörelsen (1967:553)

14. Kungörelsen (1968:227) om markförvärvslån till kommun

15. Kungörelsen (1972:760) om lån avseende kostnader för outhyrda lägenheter

16. Kungörelsen (1973:400) om statligt stöd till allmänna samlingslokaler

17. Kungörelsen (1974:252) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 bostadshus

18. Kungörelsen (1974:255) om tilläggslån till kulturhistoriskt värdefull be-

 byggelse

19. Bostadsfinansieringsförordningen (1974:946)

20. Förordningen (1976:257) om lån för förvärv av egnahemsfastigheter i vissa

 fall

21. Förordningen (1976:260) om hyresförlustlån

22. Förordningen (1977:332) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 bostadshus m.m.

23. Förordningen (1978:992) om lån för underhåll av vissa bostadshus

24. Förordningen (1979:816) om statligt stöd till energibesparande åtgärder i

 kommunala och landstingskommunala byggnader m.m.

25. Förbättringslåneförordningen (1980:261)

26. Förordningen (1981:473) om lån för byggnadstekniska åtgärder i bostadshus

27. Förordningen (1981:590) om lån till energibesparande åtgärder i kommunala

 och landstingskommunala byggnader m.m.

28. Förordningen (1981:1123) om lån för förvärv från staten av bostads-

 fastigheter för permanent bruk

29. Förordningen (1982:541) om lån till grundavgiften vid ombildning av hyres-

 rätt till bostadsrätt

30. Förordningen (1982:644) om lån för byggnadstekniska åtgärder i bostadshus

31. Förordningen (1982:1272) om statligt lånestöd m.m. till särskilda åtgärder i

 bostadsområden med outhyrda lägenheter

32. Förordningen (1982:1286) om statlig hyresförlustgaranti

33. Förordningen (1984:614) om lån för förvärv av vissa fastigheter som har

 förköpts enligt förköpslagen (1967:868)

34. Förordningen (1985:352) om lån m.m. för gatukostnadsersättning i vissa fall

35. Förordningen (1985:463) om lån m.m. till särskilda åtgärder i bostadsområden

 med outhyrda lägenheter

36. Nybyggnadslåneförordningen (1986:692) för bostäder

37. Ombyggnadslåneförordningen (1986:693) för bostäder

38. Förordningen (1987:258) om stöd till flerbarnsfamiljer för köp av egna hem

39. Förordningen (1989:573) om ändrade villkor för vissa lån som beviljats för

 anordnande av studentbostäder

40. Förordningen (1983:1021) om tilläggslån för ombyggnad av bostadshus m.m.

2. Förslag till lag om upphävande av lagen (1993:336) om rätt för Statens

Bostadsfinansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av

statligt reglerade lån för bostadsändamål, m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1993:336) om rätt för Statens Bostads-

finansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning av statligt

reglerade lån för bostadsändamål m.m. skall upphöra att gälla vid utgången av år

1996.

_____________

 Den upphävda lagen gäller fortfarande vid beslut i sådana frågor rörande

tidigare lämnade lån som har kommit in till SBAB, Statens Bostadslåneaktiebolag

eller Venantius Aktiebolag före den 1 januari 1997 och i ärenden där bostadslån

har beviljats före utgången av år 1991 men inte utbetalats före den 1 januari

1997.

3. Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Nuvarande lydelse

Bilaga4

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan i

den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

--------------------------------------------------------------------

Riksprovplatserna Aktiebolaget kontroll som riksprovplats (SFS

Svensk Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och Apoteksbolaget

Statens Bostadsfinansierings- förvaltning av statligt

aktiebolag, SBAB och SBAB, reglerade räntebärande lån för

Statens Bostadslåneaktiebolag bostadsändamål som beviljats

samt det av staten ägda bolag under medverkan av Bostads-

som övertar ansvaret för de styrelsen eller länsbostadsnämnd

statligt finansierade samt frågor om lån enligt

bostadslånen förordningen (1989:858) om

 ersättningslån för bostadsändamål

 (SFS 1993:336 och 1994:1540)

 all verksamhet

Stiftelsen Svenska institutet

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

Föreslagen lydelse

Bilaga

I enlighet med vad som anges i 1 kap. 8 § skall vad som föreskrivs i

tryckfrihetsförordningen om rätt att ta del av handlingar hos myndighet i

tillämpliga delar gälla också handlingar hos något av de organ som nämns nedan

i den mån handlingarna hör till där angiven verksamhet hos organet. Verksamheten

anges i förekommande fall med hänvisning till numret i Svensk

författningssamling (SFS) på den författning med stöd av vilken verksamheten har

uppdragits åt organet.

Organ Verksamhet

--------------------------------------------------------------------

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _

_ _

Riksprovplatserna Aktiebolaget kontroll som riksprovplats (SFS

Svensk Anläggningsprovning, 1992:1119)

Aktiebolaget Svensk

Bilprovning och Apoteksbolaget

Statens Bostadsfinansierings- förvaltning av i bilagan till

aktiebolag, SBAB och SBAB, lagen (XXX:XXX) om ändrade

Statens Bostadslåneaktiebolag förutsättningar för vissa statligt

samt det av staten ägda bolag reglerade bostadslån m.m.

som övertar ansvaret för de angivna lån samt lån enligt

statligt finansierade förordningen (1989:858) om

bostadslånen ersättningslån för bostadsändamål, i

 den mån handlingarna inkommit

 eller upprättats före den 1

 januari 1997 och för tiden

 därefter handlingar i låneärenden

 enligt förordningen (1983:1021)

 om tilläggslån för ombyggnad av

 bostadshus m.m. som överlämnas av

 Boverket samt i ärenden om icke-

 utbetalda bostadslån till ny-

 eller ombyggnad enligt nybygg-

 nadslåneförordningen (1986:692)

 för bostäder eller ombyggnads-

 låneförordningen (1986:693) för

 bostäder

 all verksamhet

Stiftelsen Svenska institutet

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ __ _ _ _ _ _ _ _ _

________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

**FOOTNOTES**

4 Senaste lydelse 1995:904.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-09-05

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 13 juni 1996 (Näringsdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade

 bostadslån m.m.,

2, lag om upphävande av lagen (1993:336) om rätt för StatensBostads-

finansieringsaktiebolag, SBAB att besluta i frågor om förvaltning avstatligt

reglerade lån för bostadsändamål, m.m.,

3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Marinette
[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslaget till lag om ändrade förutsättningar för vissa statligt reglerade

bostadslån m.m.

2 §

Enligt paragrafens första stycke skall de författningsbestämmelser som är

tillämpliga på ett lån som avses i lagen i fortsättningen endast ha betydelse

som lånevillkor.

I lagrådsremissen (avsnitt 4.5) sägs att beslut av de ifrågavarande bolagen,

utom i ärenden om utestående lånelöften, inte längre skall kunna överklagas till

Boverket.

Utlandet är emellertid enligt Lagrådets mening inte förenligt med lagtexten. Som

den är utformad ger den vid handen att samtliga författningsbestämmelser skall

ha betydelse som lånevillkor. Överklagandemöjligheterna skall således finnas

kvar, låt vara att de i fortsättningen får karaktären av lånevillkor.

Om bolagens beslut inte längre skall kunna överklagas annat än i fråga om

utestående lånelöften, bör detta komma till uttryck i lagtexten. Lagrådet

föreslår att till paragrafens första stycke i så fall fogas en ny andra mening

av följande lydelse: "Vad som föreskrivs i dessa författningar om överklagande

skall dock inte tillämpas."

3 §

Enligt den föreslagna paragrafen skall låneförvaltaren ta till vara låntagarens

intressen med tillbörlig omsorg och även i övrigt iaktta god kreditgivningssed.

Uttryckssättet är i enlighet med vad som påpekas i den allmänna motiveringen

hämtat från 5 § konsumentkreditlagen (1992:830). I den allmänna motiveringen

diskuteras i anslutning härtill frågan om konsumentkreditlagen bör göras helt

tillämplig på de aktuella låneavtalen, varvid uttalas att effekterna av en sådan

ordning skulle vara mycket svår att överblicka. Förenligheten mellan avtalen med

därtill hörande författning och konsumentkreditlagen skulle enligt remissen i

många fall bli en tolkningsfråga för rättstillämpningen, vilket skulle medföra

osäkerhet om vad som gäller beträffande låneavtalen. Att direkt applicera

konsumentkreditlagen på avtalen bedöms därför inte lämpligt.

Dessa uttalanden utgår uppenbarligen från uppfattningen att konsument-

kreditlagen, i avsaknad av någon särskild föreskrift härom, inte blir tillämplig

på de låneavtal som här är i fråga. Denna utgångspunkt kan enligt Lagrådets

mening förtjäna att upptas till diskussion. Det bör därvid anmärkas att frågan

med hänsyn till övergångsbestämmelserna till konsumentkreditlagen kan få

praktisk betydelse endast i de fall låneavtalen har ingåtts efter den 1 januari

1993, då nämnda lag trädde i kraft.

Enligt 1 § tredje stycket konsumentkreditlagen gäller lagen inte författ-

ningsreglerade lån som lämnats av statsmedel. Att sådana krediter uttryckligen

undantagits har motiverats med att det utan detta undantag skulle kunna uppstå

tvekan om konsumentkreditlagens tillämplighet, att det skulle uppkomma vissa

komplikationer om även nämnda lag blev tillämplig på lånen samt att

konsumentskyddsbehovet fick anses tillräckligt tillgodosett genom lånens ändamål

och innehållet i de särskilda författningarna (prop. 1991/92:83 s. 97).

Eftersom de nu aktuella lånen lämnades av statsmedel och vid tidpunkten för

låneavtalens ingående var författningsreglerade, var konsumentkreditlagen i

enlighet med det anförda inte tillämplig på låneavtalen när de ingicks. Den

föreslagna lagstiftningen avses emellertid innebära att den offentligrättsliga

grunden för låneavtalen upphävs och att författningarna i fortsättningen endast

skall anses utgöra en del av avtalsinnehållet. Lånen kan därmed, när

lagstiftningen träder i kraft, inte längre anses vara författningsreglerade och

täcks således inte heller av det berörda undantaget. Denna omständighet kan

naturligtvis inte innebära att sådana föreskrifter i konsumentkreditlagen som

tar sikte på kreditavtals ingående blir retroaktivt tillämpliga, men det kan

finnas utrymme för viss tvekan beträffande sådana tvingade bestämmelser som

skall tillämpas under hela kredittiden, t.ex. när det gäller de begränsningar i

möjligheten att ändra räntesatsen som anges i 11 § andra och tredje styckena.

Meddelas ingen föreskrift i ämnet får frågan överlämnas till rättstillämpningen,

varvid skäl kan anföras både för och emot konsumentkreditlagens tillämplighet.

Lagrådet ansluter sig emellertid i sak till vad som i remissen har anförts om

att konsumentkreditlagen inte lämpligen bör ha tillämpning om att

konsumentkreditlagen inte lämpligen bör ha tillämpning på de aktuella avtalen.

För att full säkerhet i frågan skall nås synes det lämpligt att en uttrycklig

föreskrift om detta meddelas. Med hänsyn till att det här rör sig om en speciell

typ av kreditavtal som ingåtts under en tidsmässigt avgränsad period synes det

inte nödvändigt att en sådan föreskrift tas in i konsumentkreditlagen, utan den

skulle kunna bilda ett andra stycke i förevarande paragraf, förslagsvis med

följande lydelse: "Konsumentkreditlagen (1992:830) gäller inte i fråga om sådana

lån eller lånedelar som avses i 1 §".

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

INRIKESDEPARTEMENTET

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 september 1996.

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

_________________

Regeringen beslutar proposition 1996/97:37 Ändrad grund för förvaltningen av

vissa statligt reglerade bostadslån.