Regeringens proposition 2004/05:127

Vissa lagändringar beträffande hälsofarliga varor och

Prop.

narkotikaprekursorer

2004/05:127

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 17 mars 2005 Göran[REDACTED_EFTERNAMN] Morgan[REDACTED_EFTERNAMN] (Socialdepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen lämnar regeringen förslag till vissa ändringar i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika. Ändringarna föreslås med anled- ning av att ett direktiv och en förordning innehållande bestämmelser om narkotikaprekursorer ersätts med två nya EG-förordningar. Med nar- kotikaprekursorer förstås ämnen som kan användas för olaglig fram- ställning av narkotika och finns upptagna i bilagorna till någon av EG- förordningarna. Innehållet i förordningarna är i huvudsak detsamma som i det direktiv respektive den förordning de ersätter. Vissa bestämmelser har dock för- tydligats så att det t.ex. klargörs att även naturprodukter som innehåller en narkotikaprekursor kan omfattas av bestämmelserna. Ett exempel på detta är sassafrasolja som innehåller safrol. Vidare har vissa bestämmel- ser som rör kontroll över handeln skärpts för att ytterligare försvåra avledning av narkotikaprekursorer till marknaden för olaglig narkotika- tillverkning. Detta gäller bl.a. mellanhänders verksamhet med att under- lätta handeln med narkotikaprekursorer mellan tredjeländer.

EG-förordningarna skall träda ikraft respektive tillämpas från och med den 18 augusti 2005. Ändringarna i lagen om kontroll av narkotika före- slås därför träda i kraft den 18 augusti 2005. I propositionen föreslår regeringen vidare vissa ändringar i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Ändringarna föreslås mot bakgrund av att lagen vid sin tillkomst inte förutsågs behöva tilläm- pas på varor som har en omfattande användning inom bl.a. industrin. Det ökande missbruket av substanserna gammabutyrolakton (GBL) och 1,4- butandiol har gjort att detta uppmärksammats som en brist. För att kunna klassificera ett ämne som en hälsofarlig vara utan att dess normala användning förhindras måste möjligheterna att ge tillstånd för en enskild 1 användare kompletteras bl.a. med en möjlighet att meddela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd, t.ex. för ett visst användnings- område eller om ämnet denaturerats, dvs. fått ett annat ämne tillsatt i syfte att omöjliggöra missbruk, på visst sätt. Föreskrifter för detta, liksom tillstånd att bl.a. inneha hälsofarliga varor, föreslås få meddelas av regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer. Ändringarna i lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor föreslås träda ikraft den dag regeringen bestämmer. Prop. 2004/05:127 2

Innehållsförteckning

Prop. 2004/05:127

1

Förslag till riksdagsbeslut..................................................................

4

2

Lagtext

...............................................................................................

5

2.1

Förslag till lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll

.........................................................................

av narkotika

5

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud

mot vissa hälsofarliga varor ..............................................

11

3

Ärendet och dess beredning.............................................................

13

4

Narkotikaprekursorer.......................................................................

14

4.1

Allmän bakgrund ..............................................................

14

4.2

Förändringar i lagstiftningen om narkotikaprekursorer....

17

5

Hälsofarliga varor............................................................................

19

5.1

Allmän bakgrund ..............................................................

19

5.2

Förändringar i lagstiftningen om hälsofarliga varor .........

21

6

Ekonomiska och andra konsekvenser..............................................

28

7

Författningskommentar ...................................................................

29

7.1

Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:860) om

kontroll av narkotika .........................................................

29

7.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:42) om

förbud mot vissa hälsofarliga varor ..................................

33

Bilaga 1

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004

av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer ....................

35

Bilaga 2

Rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december

2004 om regler för övervakning av handeln med narkotika-

prekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer. ..............

49

Bilaga 3

Instanser vars synpunkter inhämtats......................................

62

Bilaga 4

Lagrådsremissens lagförslag..................................................

63

Bilaga 5

Lagrådets yttrande .................................................................

71

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17 mars 2005 .............

72

Rättsdatablad

...............................................................................................

73

3

1

Förslag till riksdagsbeslut

Prop. 2004/05:127

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika,

2.

lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor.

4 2 Lagtext Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1

Förslag till lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1992:860) om kontroll av narkotika

1

dels att 7 b § skall upphöra att gälla, dels att 7 a och 7 c14 §§ samt rubriken närmast före 7 a § skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Kemiska ämnen som kan Narkotikaprekursorer användas vid olaglig tillverkning av narkotika 7 a §

2

Bestämmelserna i 814 §§ skall tillämpas även på kemiska ämnen som kan användas vid olaglig till- verkning av narkotika. Regeringen meddelar föreskrifter om vilka ämnen det gäller. Bestämmelser som rör import, export och sän- dande genom tullområdet (transit) av sådana ämnen finns i rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgär- der för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställ- ning av narkotika och psykotropa ämnen. Med narkotikaprekursor avses i denna lag ett ämne som kan användas för olaglig framställning av narkotika och som finns upp- taget i bilaga till Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotika- prekursorer

3 

eller rådets förord- ning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med nar- kotikaprekursorer mellan gemen- skapen och tredjeländer

4

.

7 c §

5

Regeringen får meddela före- skrifter om att yrkesmässig verk- samhet avseende tillverkning, han- del, transport och förvaring av ämne som avses i 7 a § får bedri- vas endast efter tillstånd eller efter anmälan om verksamheten. Regeringen, eller efter rege- ringens bemyndigande, Läkeme- delsverket får meddela föreskrifter om 1. särskilda tillstånd för apotek eller myndigheter att inneha eller släppa ut narkotikaprekursorer på marknaden, och

1

Senaste lydelse av 7 b § 1993:361.

2

Senaste lydelse 1995:476.

3

EUT L 047, 18.2.2004 s. 1 (Celex 32004R0273).

4

EUT L 022, 26.1.2005, s. 1 (Celex 32005R0111).

5

Senaste lydelse 1995:476.

Prop. 2004/05:127 5 2. särskild registrering av apotek eller myndigheter för ut- släppande av narkotikaprekurso- rer på marknaden. Läkemedelsverket prövar frågor om tillstånd enligt denna lag och enligt förordning (EEG) nr 3677/90. Tillstånd skall förenas med de villkor som behövs. Vid pröv- ningen skall verket särskilt ta hän- syn till innehållet i de överens- kommelser om narkotika och om kemiska ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narko- tika som Sverige har biträtt. Ett tillstånd får återkallas av verket, om det behövs för att förebygga missbruk av narkotika eller för att förebygga att ett ämne används till olaglig tillverkning av narkotika. Ett tillstånd får också återkallas om tillståndshavaren har åsidosatt föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. Anmälan som avses i 7 c § och i förordning (EEG) nr 3677/90 skall göras hos Läkemedelsverket. 8 §

6

Läkemedelsverket prövar frågor om tillstånd enligt denna lag. Tillstånd skall förenas med de villkor som behövs. Vid pröv- ningen skall verket särskilt ta hän- syn till innehållet i de överens- kommelser om narkotika som Sverige har biträtt. Ett tillstånd får återkallas av verket, om det be- hövs för att förebygga missbruk av narkotika. Ett tillstånd får också återkallas om tillståndshavaren har åsidosatt föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra sär- skilda skäl till återkallelse. Läkemedelsverket är behörig myndighet enligt förordning (EG) nr 273/2004 och förordning (EG) nr 111/2005. 9 §

7

Den som importerar, exporterar, transiterar, tillverkar eller handlar med narkotika eller bedriver till- stånds- eller anmälningspliktig verksamhet beträffande ämne som avses i 7 a § skall föra sådana anteckningar som behövs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Föreståndare för en vetenskaplig institution där narko- tika används i vetenskapligt syfte,

6

Senaste lydelse 1995:476.

7

Senaste lydelse 1993:361.

Den som importerar, exporterar, transiterar, tillverkar eller handlar med narkotika skall föra sådana anteckningar som behövs för att kontrollera efterlevnaden av be- stämmelserna i denna lag och före- skrifter som meddelats med stöd av lagen. Föreståndare för en vetenskaplig institution där narko- tika används i vetenskapligt syfte skall föra sådana anteckningar som behövs för kontrollen av använd- ningen. Prop. 2004/05:127 6

Läkemedelsverket har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsy- nen och får meddela de föreläg- ganden och förbud som behövs för att förordning (EG) nr 273/2004, förordning (EG) nr 111/2005, denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas.

För tillsyn har Läkemedels- verket rätt till tillträde dels till områden, lokaler och andra utrym- men som används i samband med import, export, transit, agerande som mellanhand, tillverkning, handel, transport, förvaring eller annan hantering av narkotika eller förpackningsmaterial till narko- tika, dels till utrymmen där pröv- ning av narkotikans egenskaper utförs. Detsamma gäller sådana

skall föra sådana anteckningar som behövs för kontrollen av använd- ningen. Den som yrkesmässigt importe- rar, exporterar, transiterar, till- verkar eller handlar med narkotika eller tillverkar, handlar med, transporterar eller förvarar ämne som avses i 7 a § skall på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange narkotikans eller ämnets namn. Prop. 2004/05:127 9 a §

8

Den som yrkesmässigt importe- rar, exporterar, transiterar, till- verkar eller handlar med narkotika skall på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange narkotikans namn. 10 §

9

Läkemedelsverket har tillsynen över efterlevnaden av förordning (EEG) nr 3677/90, av denna lag samt av de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen. Läkemedelsverket har tillsynen över efterlevnaden av förordning (EG) nr 273/2004 och förordning (EG) nr 111/2005, av denna lag samt av de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen. 11 §

10 

Läkemedelsverket har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för till- synen och får meddela de före- lägganden och förbud som behövs för att förordning (EEG) nr 3677/90, denna lag eller före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. För tillsyn har Läkemedels- verket rätt till tillträde dels till områden, lokaler och andra utrym- men som används i samband med import, export, transit, tillverk- ning, handel, transport, förvaring eller annan hantering av narkotika eller förpackningsmaterial till narkotika, dels till utrymmen där prövning av narkotikans egen- skaper utförs. Detsamma gäller sådana utrymmen som används i

8

Senaste lydelse 1995:476.

9

Senaste lydelse 1995:476.

10 Senaste lydelse 1995:476.

7

Regeringen, eller efter rege- ringens bemyndigande, Läke- medelsverket och Tullverket får i fråga om import, export, transit, tillverkning, handel, transport, för- varing, förordnande, utlämnande, anteckningar och märkning av narkotika meddela ytterligare före- skrifter.

För att täcka statens kostnader för kontrollen av narkotika skall den som söker eller har erhållit tillstånd enligt 

35

 §§ betala sär- skilda avgifter som bestäms av regeringen. Även den som söker tillstånd eller registrering enligt förordning (EG) nr 273/2004 eller förordning (EG) nr 111/2005 skall betala särskilda avgifter som be- stäms av regeringen.

samband

med import,

export,

utrymmen som används i samband

transit,

tillverkning,

handel,

med import, export, transit,

transport och förvaring av ämne

agerande som mellanhand, till-

som avses i 7 a § eller andra ut-

verkning,

handel, transport

och

gångsämnen till narkotika. Verket

förvaring av narkotikaprekursorer

får i sådana utrymmen göra under-

eller andra utgångsämnen till nar-

sökningar och ta prover. Läke-

kotika. Verket får i sådana ut-

medelsverket har dock inte med

rymmen göra undersökningar och

stöd av denna lag rätt till tillträde

ta prover.

Läkemedelsverket

har

till bostäder.

dock inte med stöd av denna lag

rätt till tillträde till bostäder.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för tillsyn enligt denna paragraf. På begäran skall den som förfogar över sådana varor som avses i andra stycket lämna nödvändigt biträde vid undersökningen. För uttaget prov betalas inte ersättning. Ett beslut om föreläggande eller förbud får för- enas med vite. Om tillträde eller biträde vägras får Läkemedelsverket också förelägga vite. 11 a §

11 

För att täcka statens kostnader för kontrollen av narkotika och av ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narkotika skall den som söker eller har er- hållit tillstånd enligt 35 §§ betala särskilda avgifter som bestäms av regeringen. Detsamma gäller den som söker eller har erhållit till- stånd eller gör anmälan som avses i 7 c § eller i förordning (EEG) nr 3677/90. 12 §

12 

Regeringen får i fråga om im- port, export, transit, tillverkning, handel, transport, förvaring, för- ordnande, utlämnande, anteck- ningar och märkning besluta om ytterligare föreskrifter. Regeringen får överlåta till Läkemedelsverket och Tullverket att besluta om sådana föreskrifter. 13 §

13

Till böter eller fängelse i högst

Till böter eller fängelse i högst

ett år döms, om gärningen inte är

ett år döms, om gärningen inte är

11

Senaste lydelse 1995:476.

12

Senaste lydelse 1999:419.

13

Senaste lydelse 2000:1247.

Prop. 2004/05:127 8

Narkotikaprekursor som har varit föremål för brott enligt 13 § eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras förver- kat, om det inte är uppenbart oskäligt.

belagd med straff enligt narkotika-

belagd med straff enligt narkotika- Prop. 2004/05:127

strafflagen

(1968:64)

eller

enligt

strafflagen (1968:64)

eller

enligt

lagen (2000:1225) om straff för

lagen (2000:1225) om straff för

smuggling,

den

som

uppsåtligen

smuggling, den

som

uppsåtligen

eller av oaktsamhet

eller av oaktsamhet

1.

bedriver sådan

verksamhet

1.

bedriver sådan

verksamhet

som avses i 7 c § eller i förordning

som avses i förordning (EG) nr

(EEG) nr 3677/90 utan erforderligt

273/2004 eller förordning (EG) nr

tillstånd eller utan att föreskriven

111/2005 utan erforderligt tillstånd

anmälan om verksamheten gjorts,

eller utan att föreskriven registre-

ring av verksamheten gjorts,

2. bryter mot 6 § andra stycket,

2. bryter mot 6 § andra stycket,

9 § eller 9 a §, eller mot bestäm-

9 § eller 9 a §, eller mot bestäm-

melserna

om

dokumentation,

melserna i förordning (EG) nr

anteckningar eller märkning i för-

273/2004 eller förordning (EG) nr

ordning (EEG) nr 3677/90,

111/2005 om

a) att utse, anmäla och upp-

datera uppgifter om ansvarig per-

son,

b) att uppdatera adressupp-

gifter,

c) kundförsäkringar,

d) dokumentation,

e) märkning, eller

f) att underrätta om sina trans-

aktioner,

3.

åsidosätter

föreskrift

som

3.

åsidosätter

föreskrift

som

meddelats med stöd av denna lag,

meddelats med stöd av denna lag,

eller

eller

4. lämnar oriktig uppgift i

4. lämnar oriktig uppgift i

ärende om tillstånd eller registre-

ärende om tillstånd eller i anmälan

ring av verksamhet enligt denna

om verksamhet enligt denna lag

lag eller enligt förordning (EG) nr

eller enligt förordning (EEG) nr

273/2004 eller förordning (EG) nr

3677/90.

111/2005.

I ringa fall skall inte dömas till ansvar. 13 a §

14

Ämne som avses i 7 a § och som har varit föremål för brott enligt 13 § eller värdet därav samt utbyte av sådant brott skall förklaras för- verkat om det inte är uppenbart oskäligt.

14 Senaste lydelse 1993:361.

9

14 §

15

Prop. 2004/05:127

Beslut som Apoteket Aktiebolag

Beslut som Apoteket Aktiebolag

meddelat i fråga om intyg som

meddelat i fråga om intyg som

avses i 3 a § får

överklagas

till

avses i 3 a § får

överklagas

till

Läkemedelsverket.

Beslut

som

Läkemedelsverket.

Beslut

som

Läkemedelsverket eller Tullverket

Läkemedelsverket eller Tullverket

i ett enskilt fall meddelat enligt

i ett enskilt fall meddelat enligt

denna lag eller enligt en föreskrift

denna lag, enligt förordning (EG)

som meddelats med stöd av lagen

nr 273/2004 eller förordning (EG)

får överklagas hos allmän förvalt-

nr 111/2005 eller enligt en före-

ningsdomstol.

skrift som meddelats med stöd av

lagen får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som Läkemedelsverket, Tullverket, länsrätten eller kammar- rätten i ett enskilt fall meddelar skall gälla omedelbart, om inte annat beslutas.

1.

Denna lag träder i kraft den 18 augusti 2005.

2.

Tillstånd som meddelats före ikraftträdandet gäller enligt det med- delade tillståndet.

15 Senaste lydelse 2001:1282. 10

2.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1999:42) om

Prop. 2004/05:127

förbud mot vissa hälsofarliga varor

Härigenom föreskrivs

1 

att 3 och 6 §§ lagen (1999:42) om förbud mot

vissa hälsofarliga varor skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 §

Varor som avses i denna lag får inte

1.

införas till landet,

2.

överlåtas,

3.

framställas,

4.

förvärvas i överlåtelsesyfte,

5.

bjudas ut till försäljning, eller

6.

innehas.

Första stycket tillämpas inte om Läkemedelsverket för ett särskilt fall har meddelat tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ändamål. Varor som avses i denna lag får inte utan tillstånd

1.

införas till landet,

2.

överlåtas,

3.

framställas,

4.

förvärvas i överlåtelsesyfte,

5.

bjudas ut till försäljning, eller

6.

innehas.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ändamål. Tillstånd får förenas med de villkor som behövs, såväl i samband med beslutet om tillstånd som senare under tillståndstiden. Ett tillstånd får återkallas, om

1.

tillståndet inte längre utnytt- jas, eller

2.

tillståndshavaren i väsentlig mån brutit mot ett meddelat villkor eller inte följer bestämmelserna i denna lag.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd.

1 Se Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett infor-

mationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204, 21.7.1998,

s. 37, Celex 31998L0034), ändrat genom rådets direktiv 98/48/EG (EGT L 217, 5.8.1998,

s. 18, Celex 31998L0048).

11

6 §

Prop. 2004/05:127

Läkemedelsverkets beslut enligt

Beslut av förvaltningsmyndighet

3 § andra stycket får överklagas

i fråga om tillstånd eller återkal-

hos allmän förvaltningsdomstol.

lande av tillstånd enligt 3 § andra

eller tredje stycket får överklagas

hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

1.

Denna lag träder i kraft den dag regeringen bestämmer.

2.

Tillstånd som Läkemedelsverket har meddelat före ikraftträdandet skall gälla enligt det meddelade tillståndet, såvida inte föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd som har meddelats enligt 3 § fjärde stycket omfattar även sådant fall som tillståndet avser.

12

3

Ärendet och dess beredning

Prop. 2004/05:127

Enligt Sveriges åtaganden gentemot den Europeiska gemenskapen är vissa rättsakter bindande för Sverige. Detta gäller bl.a. EG-förordningar. Inom EG-samarbetet har två nya förordningar om narkotikaprekursorer antagits, dels Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer, dels rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer. För att anpassa den svenska lagstiftningen till dessa rättsakter krävs vissa ändringar i lagen (1992:860) om kontroll av nar- kotika. Sedvanlig information beträffande EG-förordningarna har lämnats till riksdagens EU-nämnd; för Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer den 16 maj 2003 och för Rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikapre- kursorer mellan gemenskapen och tredjeländer den 18 november 2004. Förordningarna i svensk språkversion utgör bilaga 1 och 2 till denna proposition. Vissa ämnen med stora och betydelsefulla användningsområden inom bl.a. industrin kan användas även i missbrukssyfte. Trots att detta miss- bruk är skadligt och orsakat dödsfall finns det för närvarande ingen möj- lighet att klassificera dem som vare sig narkotika eller hälsofarliga varor på ett sätt som gör att handhavandet av dem faller under ett kontroll- system; samtidigt som deras avsedda och nyttiga användning inte omöj- liggörs eller onödigtvis förhindras. Det finns därmed inte heller någon möjlighet att förverka dem sedan de påträffats i missbrukssammanhang. För att råda bot på denna brist krävs ändringar i lagen (1999:42) om för- bud mot vissa hälsofarliga varor. Ett förslag till lagrådsremiss har därför upprättats i Socialdeparte- mentet och berörda myndigheter och andra aktörer enligt bilaga 3 beretts möjlighet att inkomma med synpunkter. Att beslut om rådets förordning (EG) nr 111/2005 fattats den 22 december 2004 och skall börja tillämpas den 18 augusti 2005 medför att något annat beredningsförfarande inte varit tidsmässigt möjligt vad avser förslagen beträffande narkotikapre- kursorerna om Sverige skall kunna följa sina förpliktelser gentemot EU. Vikten av att även ämnen som har stor bl.a. industriell användning kan kontrolleras och förverkas sedan de påträffats i missbrukssammanhang och att ytterligare missbruk därigenom förebyggs motiverar detta för- farande även vad avser förslagen beträffande lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor. Förslagen i det förslag till lagrådsremiss som upprättats i departemen- tet överensstämmer huvudsakligen med de förslag som regeringen nu lägger fram. Det bedöms därför inte nödvändigt att till denna proposition bifoga en sammanfattning av förslaget till lagrådsremiss. En samman- ställning över de inkomna synpunkterna finns tillgänglig i Socialdepar- tementet (dnr S2005/83/FH). Denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den social- demokratiska regeringen, Vänsterpartiet och Miljöpartiet. 13

Lagrådet

Prop. 2004/05:127

Regeringen beslutade den 10 februari 2005 att inhämta Lagrådets yttrande över de förslag som finns i bilaga 4 till denna proposition. Lag- rådets yttrande finns i bilaga 5. Lagrådets yttrande behandlas i avsnitt 4.2. Vissa språklig ändringar i jämförelse med lagrådsremissen har gjorts. 4 Narkotikaprekursorer

4.1

Allmän bakgrund

För att effektivt kunna bekämpa narkotikamissbruk är det nödvändigt att rikta insatser inte bara mot narkotikan och narkotikamissbruket i sig. Insatser måste även riktas mot olaglig tillverkning av narkotika. För att framställa många av de narkotikaklassificerade substanserna nyttjas ämnen som är nödvändiga för eller i vart fall ofta eller lätt kan användas vid narkotikaframställning. Ett ämne som används för att framställa ett annat är en prekursor till det ämne som framställs. Många av de ämnen som kan användas för att tillverka narkotika är i sig själva harmlösa, åtminstone om man ser till att de inte kan missbrukas på samma sätt som narkotika. De kan också ha mycket stora användningsområden utöver olaglig narkotikaframställning. Dessa användningsområden kan vara mycket betydelsefulla och önskvärda för samhället. Genom att övervaka handeln med vissa av dessa, för narkotikatillverk- ning särskilt användbara, ämnen kan man dock förhindra eller i vart fall försvåra olaglig narkotikatillverkning. Övervakningen möjliggör också att leveranser som avletts till den illegala marknaden kan spåras och att nätverk för den olagliga handeln kan upptäckas. Internationella överenskommelser Handeln med för narkotikatillverkning särskilt användbara ämnen är ofta internationell och en effektiv kontroll kräver därför ett internationellt samarbete kring övervakningen och att flera länder kommit överens om vilka ämnen som skall övervakas. De övervakade ämnena används ofta vid olaglig narkotikatillverkning och kallas narkotikaprekursorer.

Enligt artikel 12 i Förenta nationernas konvention mot olaglig hante-

ring av narkotika och psykotropa ämnen 1 skall lämpliga åtgärder vidtas

för att övervaka tillverkning och distribution av de narkotikaprekursorer

som är förtecknade enligt konventionen. Parterna skall därför införa och

upprätthålla ett system för övervakning av den internationella handeln

med ämnena för att underlätta spårandet av misstänkta transaktioner.

Syftet med konventionen är att främja samarbetet mellan parterna för att

de mer effektivt skall kunna angripa de olika formerna av olaglig han-

tering av narkotika med internationell omfattning. Parterna skall vidta

erforderliga åtgärder, inklusive lagstiftning och administrativa åtgärder,

1 United Nations Convention against Illicit Traffic in Narcotic drugs and Psychotropic Sub-

stances, FN:s narkotikabrottskonvention.

14

för att fullgöra sina skyldigheter enligt konventionen. Samarbetet avser Prop. 2004/05:127 t.ex. rättsliga förfaranden, utbyte av information, utbildningsinsatser och bistånd. Såväl Sverige

2 

som Europeiska gemenskapen har anslutit sig till konventionen

3

. Sedan konventionens tillkomst har antalet förtecknade ämnen ökat. Inom EU finns för närvarande ett direktiv och en förordning som behandlar handeln på den inre marknaden respektive tredjelandshandeln med narkotikaprekursorer. Rättsakterna bygger på de bestämmelser som finns i FN-konventionen. Förutom tvingande förteckningar över ämnen som skall övervakas enligt rättsakterna upprättas också en så kallad fri- villiglista med ämnen som industrin på frivillig basis får övervaka han- deln med. Ett exempel på ett ämne på frivilliglistan är gammabutyro- lakton (GBL). Regleringar för handeln inom EU För övervakningen av bl.a. handeln med narkotikaprekursorer inom EU gäller i dag rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen

4

.

Även kommissionens förordning (EG) nr 1485/96 av den 26 juli 1996 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 92/109/EEG vad gäller kundförsäkran om särskild användning av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen

5 

innehåller bestämmelser inom området. För att förhindra avledning av narkotikaprekursorer till den olagliga tillverkningen av narkotika är det viktigt att ämnen där behov av kontroll uppstår så snart som möjligt också faktiskt kommer under kontroll. Att vad gäller handeln på den inre marknaden som i dag ha ett gemensamt kontrollsystem i form av ett direktiv är därför inte tillräckligt effektivt. Direktivformen kräver att samtliga medlemsländer införlivar direktivets regler i sin nationella lagstiftning med den risk för tidsutdräkt och skilda tolkningar av direktivets bestämmelser detta medför. Det har i praktiken förekommit avsevärd tidsutdräkt innan samtliga medlemsstater fört in nya narkotikaprekursorer i respektive nationell lagstiftning trots att de redan förtecknats enligt direktivet. I sådana fall kan inte kontrollsystemet fungera så effektivt som avsikten varit och ur kontrollsynpunkt är detta olyckligt. Det medför vidare olägenheter och merarbete för varje enskilt medlemsland att behöva ändra sin lagstiftning varje gång en ändring av direktivet görs eller nya ämnen klassificeras som narkotikaprekursorer. Det har därför uppmärksammats att en förordning är en ändamålsen- ligare form av rättsakt även vad gäller den inre marknaden. Med anled- ning av detta har det inom EG tagits fram en förordning, Europaparla-

2

Sverige ratificerade konventionen den 30 maj 1991. Den har publicerats i SÖ 1991:41.

3

Rådets beslut 90/611/EEG. EGT L 326, 24.11.1990 s. 56.

4

EGT L 370, 19.12.1992, s. 76. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 11).

5

EGT L 188, 27.7.1996 s. 28. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förord-

ning (EG) nr 1533/2000 (EGT L 175, 14.7.2000 s.75).

15

mentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 Prop. 2004/05:127 om narkotikaprekursorer

6

. Förordningen skall träda i kraft den 18 augusti 2005 och ersätter då direktiv 92/109/EEG. Förordningen är i huvudsak en omarbetning av direktivets bestämmelser till den nya, lämpligare, rättsliga formen. I jäm- förelse med direktivet har dock vissa bestämmelser förtydligats så att det t.ex. klargörs att även naturprodukter som sassafrasolja kan omfattas i de fall det förtecknade ämnet lätt kan utvinnas ur naturprodukten. Sassafras- olja innehåller det förtecknade ämnet safrol men eftersom oljan är en naturprodukt har vissa länder tidigare hävdat att den inte behöver undergå kontroll. Vidare skall nu även de stereoisomeriska formerna av de i kategori 1 förtecknade ämnena, under förutsättning att de inte är katin, omfattas av listningen enligt kategori 1. Detta medför att fler ämnen än tidigare listas som narkotikaprekursorer och är därför viktigt för arbetet mot illegal tillverkning av narkotika. Kaliumpermanganat har förflyttats från kategori 3 till kategori 2. Vidare har gränsvärdena för när marknadsaktörerna bör rapportera misstänkta transaktioner med ättiks- syraanhydrid samt antranilsyra höjts. Den nya förordningen innehåller således endast mindre ändringar, mest bestående av klarare regleringar och skärpta bestämmelser, i förhållande till vad som nu gäller. Det kan antas att förändringarna kommer att göra det lättare att uppnå förordningens syften, nämligen att få till stånd en harmoniserad övervak- ning av handeln med narkotikaprekursorer och undvika att de avleds till olaglig framställning av narkotika. Regleringar för handeln med tredjeländer För handeln med tredje land tillämpas i dag rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra avled- ningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psyko- tropa ämnen

7

.

Även kommissionens förordning (EEG) nr 3769/92 av den 21 decem- ber 1992 om tillämpning och ändring av rådets förordning (EEG) nr 3677/90 om åtgärder för att försvåra avledning av vissa ämnen till olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen

8 

innehåller bestäm- melser inom området. Det finns också flera avtal som ingåtts mellan EG och tredjeländer avseende övervakningen av narkotikaprekursorer. Även vad gäller handeln med tredjeländer finns en ny förordning, rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemen- skapen och tredjeländer

9

. Den nya förordningen är till största delen endast en omarbetning av den nu gällande förordningen (EEG) nr 3677/90, och innehåller inte några större förändringar. Vissa skärpningar av bestämmelserna görs dock, bl.a. så att kontrollen av mellanhänder

6

EUT L 047, 18.2.2004 s. 1.

7

EGT L 357, 20.12.1990, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förord- ning (EG) nr 1232/2002 (EGT L 180, 10.7.2002, s. 5).

8

EGT L 383, 29.12.1992 s. 17. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förord- ning (EG) nr 1232/2002 (EGT L 180, 10.7.2002, s. 5).

9 EUT L 022, 26.1.2005 s. 1.

16

inom EU som underlättar handeln med narkotikaprekursorer mellan Prop. 2004/05:127 tredjeländer ökar. Även kraven på märkning av narkotikaprekursorer skärps. Bestämmelserna överensstämmer i så stor utsträckning som möj- ligt med bestämmelserna i förordning (EG) nr 273/2004. Förteckningarna över de ämnen som omfattas av kontrollen är identiska vad gäller han- deln på den inre marknaden och handeln med tredjeländer. Den nya för- ordningen skall börja tillämpas den 18 augusti 2005. Regleringar i Sverige Sverige har införlivat bestämmelserna i direktivet 92/109/EEG i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika och förordningen (1992:1554) om kontroll av narkotika. Dessa författningar innehåller även nödvändiga bestämmelser med anledning av den nu gällande förordningen (EEG) nr 3677/90. Bestämmelser om narkotikaprekursorer finns även på myndig- hetsnivå eftersom Läkemedelsverket meddelat föreskrifter på området. I denna proposition behandlas dock endast de konsekvenser de nya EG- förordningarna får för lagregleringarna.

4.2

Förändringar i lagstiftningen om narkotikaprekursorer

Regeringens förslag: De ändringar i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika som är nödvändiga med anledning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer och rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narko- tikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer skall genom- föras. Nödvändiga ändringar består huvudsakligen av att bestämmel- ser som inte längre får införlivas i svensk lagstiftning tas bort, att lag- texten omarbetas så att den hänvisar till de nya förordningarna och att ordet narkotikaprekursor förs in i lagtexten. Även vissa andra änd- ringar är dock nödvändiga. Bland annat är det nödvändigt att straff- sanktionera brott mot EG-förordningarnas krav att t.ex. utse och anmäla en person som är ansvarig för verksamheten. Det är också nödvändigt att vidga Läkemedelsverkets befogenheter avseende till- träde till områden, lokaler och andra utrymmen så att tillträdet avser även utrymmen som används av mellanhänder vid handel med narko- tikaprekursorer. Sådana befogenheter skall som en följd därav ges även avseende narkotika. Därutöver skall överklagandebestämmelsen förtydligas så att det klart framgår att den omfattar även beslut enligt EG-förordningarna.

Förslaget i det remitterade utkastet till lagrådsremiss: Överens- stämmer i huvudsak med regeringens förslag

Över förslagen hörda instansers synpunkter: Samtliga instanser till- styrker eller har inget att erinra mot förslagen. Beträffande förslagen i 7 c § anför Tullverket att det är tveksamt om det finns stöd i artikel 3 i förordning (EG) 273/2004 för att bemyndiga regeringen eller Läke- 17 medelsverket att meddela föreskrifter. Medlemsstaternas rätt att medge speciallicenser kan komma att regleras i en kommissionsförordning med tillämpningsföreskrifter till förordning (EG) 273/2004. Tullverket påtalar även att det i framtiden kan uppkomma behov av att vidga Läkemedels- verkets, eventuellt i samråd med Tullverket, föreskriftsrätt beträffande kontroller i t.ex. tullager.

Skälen för regeringens förslag: Till skillnad från direktiv är förord- ningar direkt tillämpliga i medlemsstaterna och skall inte införlivas i medlemsstaternas lagstiftningar. Om så skulle ske kunde detta hindra förordningarnas tillämpning i medlemsstaterna. I och med den nya förordningen (EG) nr 273/2004 som ersätter direk- tiv 92/109/EEG skall reglerna om kontroll av handeln på den inre mark- naden inte längre införlivas i nationell lagstiftning. Till följd härav bör därför lagen (1992:860) om kontroll av narkotika ändras. Att direktivet beträffande handeln med narkotikaprekursorer på den inre marknaden ersätts av en förordning medför således i huvudsak att inhemsk reglering av sådana skall upphävas. Vissa bestämmelser, som straffbestämmelser, skall dock kvarstå eftersom straffrättens område inte omfattas av EG:s befogenheter. Andra, som t.ex. bemyndiganden för myndigheter, måste justeras så att de står i överensstämmelse med för- ordningen. Enligt artikel 3 i förordning (EG) nr 273/2004 får de behöriga myndig- heterna ge särskilda tillstånd till apotek, apotek för veterinärmedicin, vissa typer av offentliga myndigheter eller krigsmakten för att inneha eller på marknaden släppa ut narkotikaprekursorer enligt kategori 1. Samma aktörer kan åläggas särskild registrering för att släppa ut narko- tikaprekursorer enligt kategori 2 på marknaden. Som Tullverket påtalat är det möjligt att kommissionen kommer att meddela förordning med tillämpningsföreskrifter i anslutning till dessa bestämmelser. För tillfället finns det dock inte några sådana och det är oklart i vilken utsträckning framtida sådana kommer att undanröja behovet av att meddela föreskrif- ter. Förordning (EG) nr 273/2004 i sig medför inte hinder för medlems- staterna att meddela behövliga föreskrifter på området. Redan genom EG-förordningen bemyndigas de behöriga myndigheterna att fatta beslut i enskilda fall. Av såväl praktiska skäl som för att öka förutsebarheten och därmed också rättssäkerheten för de enskilda marknadsaktörerna kan det dock vara lämpligt att i stället meddela föreskrifter på området. Sådana kan inte meddelas utan ett särskilt bemyndigande. Skulle det senare visa sig att t.ex. kommissionens tillämpningsföreskrifter onödig- gör eller omöjliggör att sådan föreskrifter meddelas skall föreskriftsrätten inte utnyttjas. Att förordningen beträffande handeln med narkotikaprekursorer med tredjeländer ersätts med en ny förordning medför i huvudsak endast att hänvisningar skall göras till den nya förordningen. Även i detta fall krävs dock vissa justeringar, bl.a. av språklig natur men även vad avser myn- digheternas kontrollbefogenheter över mellanhänder som underlättar handeln med narkotikaprekursorer mellan tredjeländer. Ett eventuellt framtida behov av en vidgad föreskriftsrätt beträffande kontroller i t.ex. tullager kan inte behandlas inom ramen för denna Prop. 2004/05:127 18 proposition. Det får i stället utredas och om möjligt tillgodoses när sådant Prop. 2004/05:127 behov uppkommit. I lagrådsremissen föreslog regeringen inte någon ändring i 13 § tredje punkten lagen (1992:860) om kontroll av narkotika. Lagrådet har dock med hänvisning till Högsta domstolens dom den 9 februari 2005 i mål B 4466-02 påpekat att bestämmelsen bör ses över. De frågor om blankettstraffbuds giltighet som domen väcker bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Regeringen finner inte anledning att nu före- gripa dessa överväganden. Lagändringarna behandlas närmare i författningskommentaren. 5 Hälsofarliga varor

5.1

Allmän bakgrund

Allmänt om lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor Lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor trädde i kraft den 1 april 1999. Lagen syftade till att åstadkomma ett effektivare kontrollförfarande för nya syntetiska droger. Lagen utgör ett regelverk som är mer begränsat men har ett vidare tillämpningsområde än narkotikalagstiftningen. Lagen kompletteras av förordningen (1999:58) om förbud mot vissa hälsofarliga varor. I bilagan till förordningen anges de varor som skall anses som hälsofarliga varor enligt lagen. I dag anges ämnena MBDB, BDB, N-bensylpiperazin, DOC, 5-MeO-DMT, 5-MeO-DIPT, 5-MeO-AMT, 2C-E, AMT, 2C-C, 2C-D, 4-AcO-DIPT och 4-HO-DIPT samt salter av dessa ämnen som hälsofarliga varor. Vissa av de varor som tidigare varit upptagna i bilagan har förts över till det kontrollsystem som erbjuds genom narkotikakontrollagstiftningen. Ett exempel på detta är ämnet 4-MTA.

I det lagstiftningsärende som föregick lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor

10 

framhölls behovet av att kunna ingripa mot varor som, på grund av sina inneboende egenskaper, utan att utgöra narkotika, dopningsmedel eller godkända läkemedel medför fara för människors liv eller hälsa och som används, eller kan antas användas i syfte att uppnå berusning eller annan påverkan. Som framgått föreskriver regeringen, utifrån nämnda kriterier, vilka varor som skall omfattas av lagen. I ärendet konstaterade regeringen att det i Sverige, liksom i många andra länder, hade märkts en allt aggressivare marknadsföring av olika typer av droger. Huvudparten av dessa droger var redan narkotikaklassi- ficerade medan andra, framför allt nya syntetiska droger, ännu inte kun- nat narkotikaklassificeras. I ärendet lämnade regeringen förslag till viss ändring av narkotikadefinitionen i narkotikastrafflagen (1968:64); ut- trycket starkt vanebildande egenskaper byttes ut mot beroendefram- kallande egenskaper och definitionen utvidgades till att omfatta också varor med euforiserande effekter. Ändringarna gjordes bl.a. för att möj- liggöra ett snabbare klassificeringsförfarande. Trots dessa ändringar menade regeringen att det inte skulle vara möjligt att narkotikaklassi-

10 Prop. 1997/98:183, bet. 1998/99:SoU5, rskr. 1998/99:139.

19

ficera alla varor som i dag marknadsförs eller används i berusningssyfte. Regeringen konstaterade vidare att det under de senaste åren inträffat flera dödsfall med varor som inte varit reglerade enligt någon lagstift- ning. Enligt regeringens mening var det angeläget att framför allt begränsa handeln med sådana varor. Skillnader mellan narkotika och hälsofarliga varor Den nya lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor tog sikte på att få kontroll över handeln med sådana varor och som i princip saknade något mera allmänt användningsområde för enskilda eller för industri, veten- skap eller sjukvård. Med den nya lagen skulle således kunna kontrolleras vissa kemiska ämnen som används i berusningssyfte men som inte upp- fyllde de kriterier som krävs för narkotikaklassificering. Som exempel på varor som skulle kunna ställas under kontroll framhölls bl.a. de ovan nämnda varorna MBDB och BDB. En avgörande skillnad mellan de krav som ställs upp för klassificering enligt lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor och de som ställs upp i narkotikastrafflagen är att de senare måste vara beroendeframkallande eller medföra eufori. Regeringen menade mot bakgrund bl.a. härav att den utredning som föregår ett beslut om klassificering enligt den nya lagen normalt torde kunna göras mindre omfattande än en utredning inför narkotikaklassificering. Kunde efter en mera ingående utredning av varans egenskaper och verkningar i ett senare skede konstateras att förut- sättningar förelåg för narkotikaklassificering borde varan flyttas över till narkotikalagstiftningen. Som framgått har så också skett i ett antal fall. Nämnda karaktär hos lagen har medfört att den ibland kommit att rubri- ceras som en väntlistelag inför narkotikaklassificering. Liksom vad avser ansvaret för utredningen av behovet av narkotikaklassificering av varor som inte är läkemedel är det Statens folkhälsoinstitut (FHI) som ansvarar för utredningen av behovet av klassificeringen av en vara som hälsofarlig vara. Tillstånds- och sanktionssystem beträffande hälsofarliga varor Straffsanktionerat förbud mot tillverkning och annat hanterande av ett ämne klassificerat som en hälsofarlig vara tillsammans med en möjlighet att förverka det beslagtagna ämnet medverkar till att göra kontrollsyste- met effektivt. En vara som klassificeras som hälsofarlig vara får inte utan särskilt till- stånd införas till landet, överlåtas, framställas, förvärvas i överlåtelse- syfte, bjudas ut till försäljning eller innehas. Till skillnad mot vad som är fallet beträffande narkotika förbjöds däremot inte bruk av varan vid lagens tillkomst eftersom syftet med den i första hand var att åstad- komma kontroll över handeln med de klassificerade varorna. Även om de varor som avsågs kunna omfattas av lagen saknar ett mer allmänt användningsområde inom t.ex. vetenskap eller sjukvård ansågs inte kunna underlåtas att medge en möjlighet till dispens i vissa fall. Till följd härav föreskrivs i lagen att Läkemedelsverket för ett särskilt fall kan meddela tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt Prop. 2004/05:127 20 ändamål. Att ansvaret lades hos Läkemedelsverket, och inte hos FHI, Prop. 2004/05:127 förklaras bl.a. av att FHI vid denna tid ännu inte hade anförtrotts de övergripande tillsynsuppgifter på alkohol-, narkotika- och tobaksom- rådena som sedermera kom att föras till myndigheten vid dess ombild- ning den 1 juli 2001. Endast uppsåtliga överträdelser av bestämmelserna i lagen är straffbe- lagda. Straffskalan är böter eller fängelse i högst ett år. Vad avsåg straff- skalans utformning ansåg regeringen att det saknades anledning att låta denna vara lika sträng som i narkotikastrafflagen. En sådan parallell ansågs för övrigt inte kunna dras eftersom den nya lagen inte var avsedd att utgöra ett alternativ till narkotikalagstiftningen. I stället borde enligt regeringen jämföras med den straffskala som gäller för vissa olovliga förfaranden med läkemedel, såsom t.ex. försäljning utan godkännande, dvs. böter eller fängelse i högst ett år. En sådan straffskala skulle också möjliggöra användandet av vissa tvångsmedel vid misstanke om brott, såsom t.ex. husrannsakan och kroppsvisitation.

5.2

Förändringar i lagstiftningen om hälsofarliga varor

Regeringens förslag: Regeringen eller den myndighet regeringen

bestämmer skall få meddela tillstånd till hantering av hälsofarliga

varor för vetenskapliga eller industriella ändamål. Tillstånd kan för-

enas med villkor och får återkallas om tillståndet inte längre utnyttjas,

om tillståndshavaren i väsentlig omfattning brutit mot ett meddelat

villkor eller inte följt bestämmelserna i lagen. Regeringen eller den

myndighet regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om undan-

tag från tillståndskravet för att möjliggöra bl.a. användning av bered-

ningar som innehåller sådana varor.

Förslaget i det remitterade utkastet till lagrådsremiss: Överens-

stämmer i huvudsak med regeringens. I utkastet föreslogs dock att upp-

giften att meddela tillstånd till hantering av hälsofarliga varor för veten-

skapliga eller industriella ändamål skulle flyttas över från Läkemedels-

verket till Statens folkhälsoinstitut (FHI) från och med den 1 juli 2005.

Över förslagen hörda instansers synpunkter: Samtliga instanser till-

styrker eller har inget att erinra mot att förslaget möjliggör att ämnen

med stor industriell användning skall kunna klassificeras som hälsofar-

liga varor. Bland annat Statens kriminaltekniska laboratorium anför dock

att ämnen som gammabutyrolakton (GBL) ur kemisk synvinkel i stället

borde klassificeras som narkotika. Riksåklagaren anför att det bör över-

vägas att införa ett grovt brott med vidare straffskala för den som bryter

mot 3 § 26. FHI efterlyser vägledning för vilka verksamheter som ryms

inom begreppet vetenskapligt och industriellt ändamål samt kriterier

för under vilka förutsättningar tillstånd inte skall beviljas. FHI anför

också att korta tillståndstider ökar den administrativa bördan för såväl

myndigheter som företag och skapar osäkerhet hos företagaren vad gäller

den långsiktiga planeringen av verksamheten. Det borde vara möjligt

med en generell återkallelse i stället för att tillämpa korta tillståndstider.

Grunden för en återkallelse skulle då vara ett ökat nationellt missbruk

som har ett påvisat samband med de tillstånd som beviljats. Det bör klar-

21

göras vilken tillsyn som skall utföras och vilka befogenheter den behö- riga myndigheten har för denna. Den praktiska tillsynen borde kunna utföras av myndigheter som redan i dag utövar annan tillsyn över berörda företag. Detta skulle medge ett effektivt resursutnyttjande för myndig- heterna och underlätta för företagen. Läkemedelsverkets kompetensprofil är i nuläget bättre anpassad för definition och kartläggning av vilka varor eller beredningar som skall vara undantagna från gällande kontroll lik- som arbetet med att pröva och bevilja tillstånd för vissa hälsofarliga varor. Kemisk-Tekniska Leverantörsförbundet anför att tillståndsmyndig- hetens föreskrifter måste utformas på ett sådant sätt att de inte medför en kraftig ökning av den administrativa bördan för industrin. Plast- 

ämnen som det inte är helt nödvändigt att klassificera.

Vissa av de ämnen som kan förväntas bli föremål för kontroll enligt

lagen är prekursorer till narkotika, dvs. ämnen som används vid fram-

ställning av narkotika, utan att för den skull nödvändigtvis vara narkoti-

kaprekursorer så som dessa föreslås definieras enligt lagen om kontroll

av narkotika. Ett sådant ämne är GBL som dessutom är uppsatt på den så

kallade frivilliglistan. Det är givetvis av vikt att en klassificering av GBL

som hälsofarlig vara inte negativt påverkar industrins frivilliga arbete

med övervakning av ämnet. En klassificering av GBL som hälsofarlig

vara medför bl.a. att ämnet inte får föras in till landet utan tillstånd eller

att införseln eller importen omfattas av de föreskrifter om undantag från

kravet på tillstånd som meddelats. Ett sådant krav riskerar dock inte att

påverka den frivilliga övervakningen av prekursorer till narkotika på ett

ur kontrollsynpunkt negativt sätt. Inte heller är det något som utgör ett

större hinder mot handel med ämnet än som är nödvändigt för att skydda

liv och hälsa.

Ansvarig myndighet

Det finns i dag anledning att ge den myndighet som ansvarar för utred-

ningen av behovet av klassificering som hälsofarlig vara uppgiften att

besluta om undantag från lagens tillämpning. Statens folkhälsoinstitut

(FHI) bör därför vara den myndighet som, i stället för Läkemedelsverket,

har att handlägga löpande förvaltningsrättsliga ärenden enligt lagen.

Detta stämmer också väl överens med myndighetens uppgift att ansvara

för övergripande tillsyn inom bl.a. narkotikaområdet, jfr 1 § förordningen

(2001:309) med instruktion för Statens folkhälsoinstitut. FHI har dock

påtalat att myndigheten för närvarande inte besitter den nödvändiga

kompetensen för att ta över uppgiften från Läkemedelsverket. FHI skall

enligt regeringens mening ta över uppgiften så snart den nödvändiga

kompetensen rekryterats. Detta bör vara möjligt till i vart fall den 1

januari 2006. Av praktiska skäl bör därför lagen ändras så att regeringen

eller den myndighet regeringen bestämmer får meddela tillstånd och

föreskrifter.

Avslutningsvis kan framhållas att FHI har ansvaret inte bara för att ut-

reda behovet av kontroll av varor enligt lagen om förbud mot vissa hälso-

farliga varor utan också för att utreda behovet av narkotikaklassificering

av varor som inte utgör läkemedel, jfr 2 § första stycket 6 förordningen

med instruktion för Statens folkhälsoinstitut. Detta förhållande talar i viss

mån för att även tillstånds- och tillsynsansvaret enligt lagen om kontroll

av narkotika för narkotika som inte utgör läkemedel också skall flyttas

över från Läkemedelsverket till FHI. Det är emellertid utomordentligt

ovanligt med tillståndsärenden vad avser narkotika som inte utgör läke-

medel. Detta förhållande och att en uppdelning mellan två myndigheter

12 Jfr t.ex. Rådets och europaparlamentets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett

informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter (EGT L 204,

21.7.1998, s. 37, Celex 31998L0034), ändrat genom rådets direktiv 98/48/EG (EGT L 217,

5.8.1998, s. 18, Celex 31998L0048).

27

av uppgifter med samma innehåll och syfte och enligt samma lagstiftning Prop. 2004/05:127 i möjligaste mån bör undvikas medför att det saknas skäl att föreslå en sådan administrativ förändring. 6 Ekonomiska och andra konsekvenser Kostnaderna för tillståndsgivningen enligt lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor har hittills varit mycket blygsamma eftersom det varit fråga om ett litet antal sökta tillstånd. Om ämnen med större industriell användning i framtiden klassificeras kommer troligen kost- naderna för såväl tillsyn som tillståndsgivning att öka. Branschorganisa- tionerna har framhållit vikten av att det inte tas ut avgifter i samband med ansökningar om tillstånd beträffande hälsofarliga varor. Läkemedels- verket har inte tagit ut några avgifter för tillståndsgivningen och det får i vart fall för närvarande anses rimligt att några sådan möjligheter inte heller ges. Möjligheten att genom föreskrifter medge undantag från kra- vet på tillstånd begränsar såväl antalet tillstånd som måste ges och därmed tillståndsmyndighetens kostnader för dem som de sökandes merarbete och kostnader för att söka tillstånd. Regeringen kommer dock att följa utvecklingen och vid behov återkomma i frågan. En klassificering av ämnen som används i stor utsträckning kan kom- ma att medföra bl.a. administrativt merarbete för de företag som använ- der ämnena. Om föreskrifter meddelas om undantag från tillståndskravet medför detta dock att i vart fall antalet nödvändiga tillståndsansökningar kan begränsas. I övrigt är sådant merarbete en konsekvens av regler som är nödvändiga för att skydda liv och hälsa. Inte heller kan de något förändrade reglerna i, eller med anledning av, de nya EG-förordningarna om prekursorer anses leda till några nämn- värda ökade kostnader eller merarbete för myndigheter, företag eller andra aktörer. Regeringen bestämmer i dag de avgifter som skall betalas bl.a. av den som ansöker om tillstånd att handla med prekursorer. Enligt ordalydelsen i den nuvarande 11 a § i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika får avgifterna täcka statens kostnader för kontrollen av ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narkotika. De nya EG-förordning- arna medger avgiftsuttag endast i mer begränsad omfattning. Detta kan dock för närvarande inte förutses medföra några beaktansvärda budgetära konsekvenser för dem som är skyldiga att erlägga avgifter. En justering av lagtexten så att den står i överensstämmelse med EG-förordningarna kan för närvarande inte antas få några konsekvenser för nivån på avgifts- uttaget. Regeringens bedömning är därför att lagförslagen inte kan antas få några särskilt beaktansvärda, ändrade effekter för små företags arbets- förutsättningar. 28

7

Författningskommentar

Prop. 2004/05:127

7.1

Förslaget till lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika

Rubriken närmast före 7a § Rubriken närmast före 7a § i lagen byter namn för att terminologiskt bättre stämma överens med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer och rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemen- skapen och tredjeländer. 7 a § Att direktivet med bestämmelser om handeln med narkotikaprekursorer inom EU ersätts med en förordning medför att en mängd bestämmelser inte längre skall införlivas i svensk lag. En definition av begreppet nar- kotikaprekursor krävs dock. Denna skall överensstämma med den defini- tion som finns i EG-förordningarna och görs därför som en hänvisning till nämnda förordningar. Förteckningarna över narkotikaprekursorer är i dag identiska i dem. Det kan dock inte uteslutas att de i framtiden kom- mer att skilja sig åt och det är därför inte möjligt att i definitionen hän- visa till endast den ena. 7 c § Eftersom det direktiv som i dag innehåller regler beträffande handeln med narkotikaprekursorer på den inre marknaden ersätts av en EG-för- ordning skall bestämmelserna inte längre på samma sätt införlivas i svensk rätt. Det finns inte heller behov av att bemyndiga regeringen att meddela föreskrifter i samma vida utsträckning som tidigare. Europa- parlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer innehåller dock i artikel 3 bestämmelser som ger enskilda medlemsstater viss valfrihet beträffande särskilda till- stånd och särskild registrering för vissa aktörer. Dessa bestämmelser bör av flera skäl, bl.a. kravet på förutsebarhet, kunna komma till uttryck i föreskrifter. Föreskrifterna är av sådan natur att de lämpligen meddelas av regeringen eller, efter regeringens medgivande, av Läkemedelsverket som, i likhet med vad som gäller i dag, föreslås vara behörig myndighet, jfr 10 §. Detta förutsätter dock att regeringen, eller efter regeringens bemyndigande, Läkemedelsverket bemyndigas att meddela föreskrifter på området. De aktörer som nämns i artikel 3 i förordning (EG) nr 273/2004 är apotek, apotek för veterinärmedicin, vissa typer av offentliga myndig- heter och krigsmakten. Begreppet krigsmakten i EG-förordningen får anses omfatta såväl Försvarsmakten som övriga myndigheter med anknytning till försvarsverksamhet, t.ex. Försvarets forskningsinstitut (FOI). För svenskt vidkommande saknas det därför skäl att låta Läkeme- delsverkets bemyndigande avse annat än apotek eller myndigheter. FOI är för övrigt en av de myndigheter som i dag hanterar narkotikapre- kursorer för forskningsändamål. 29 Medlemsstater är bundna av bl.a. EG-förordningars innehåll. Detta måste självfallet beaktas vid utformandet av föreskrifterna. Även t.ex. giltighetstid för tillstånd får regleras nationellt. Detta är dock inte något som på samma sätt lämpar sig för föreskriftsform och något bemyndigande för regeringen eller Läkemedelsverket är inte nöd- vändigt i denna del. Jfr avsnitt 4.2. 8 § I tredje stycket stadgas att Läkemedelsverket är behörig myndighet enligt EG-förordningarna om handel med narkotikaprekursorer. Begreppet behörig myndighet överensstämmer med språkbruket i EG-förordning- arna. Med behörig myndighet avses där den myndighet som bl.a. ger till- stånd och registrerar marknadsaktörer. Eftersom tillstånd beträffande narkotikaprekursorer numera skall ges endast enligt EG-förordningar och inte som tidigare också enligt lagen skall paragrafens första och andra stycken endast avse narkotika. Änd- ringarna i styckena är en följd av detta. 9 § Beträffande narkotikaprekursorer finns bestämmelser om dokumentation i de båda nya EG-förordningarna, Europaparlamentets och rådets förord- ning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer och rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer. Sådana bestämmelser i lagen skall därför numera endast omfatta narkotika. Ändringarna i paragrafen är en följd av detta. 9 a § Beträffande narkotikaprekursorer finns bestämmelser om märkning i de båda nya EG-förordningarna, Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer och rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemen- skapen och tredjeländer. Sådana bestämmelser i lagen skall därför numera endast omfatta narkotika. Ändringarna i paragrafen är en följd av detta. 10 § En hänvisning bör numera göras till de två nya EG-förordningarna i stället för till endast förordning (EEG) nr 3677/90. 11 § Paragrafen innehåller i huvudsak redan i dag de befogenheter den be- höriga myndigheten behöver för att kunna fullgöra sin kontrollskyldig- het. I första stycket bör en hänvisning till de båda nya EG-förordningarna föras in. Redan som lagtexten i dag är utformad omfattas även mellan- händer av stadgandet i första stycket och någon ändring är därför, med hänsyn till EG-förordningens om tredjelandshandel regler, inte nöd- vändig. I andra stycket omfattas dock inte mellanhänders områden, lokaler och andra utrymmen. Det bör därför, med tanke på förordning Prop. 2004/05:127 30 (EG) nr 111/2005, klargöras att Läkemedelsverket har rätt till tillträde även avseende utrymme som används i samband med agerande som mellanhand. Även om denna förändring motiveras av en EG-förordning avseende narkotikaprekursorer och därför egentligen inte skulle behöva omfatta narkotika skulle det te sig märkligt att ge Läkemedelsverket vidare befogenheter beträffande kontrollen av narkotikaprekursorer än av narkotika. Den utvidgade rätten till tillträde i utrymmen för att kunna kontrollera mellanhänders agerande bör därför avse såväl narkotika- prekursorer som narkotika. Vidare bör en språklig förändring göras så att ordet narkotikaprekursor används i stället för en hänvisning till 7 a §. Bestämmelsen blir därige- nom mer lättläst. 11 a § Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer och rådets förordning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredje- länder kan vissa avgifter tas ut för utfärdande av tillstånd och registre- ring. De avgifter som tas ut får därför inte längre täcka statens kostnader för kontroll hänförlig till bestämmelserna om narkotikaprekursorer i andra fall än dessa. De i paragrafen föreslagna ändringarna är en följd av denna begränsning. I den svenska översättningen av förordningen (EG) 273/2004 anges i artikel 3.6 att marknadsaktörer som ägnar sig åt att släppa ut förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I på marknaden är skyldiga att utan dröjsmål lämna och uppdatera vissa uppgifter. I stället för uttrycket lämna uppgifter används i den engelska versionen i stället uttrycket register. I förordningen används också begreppet särskild registrering, på engelska special registration. Enligt artikel 3.7 får vissa avgifter tas ut enligt den svenska översättningen för att ansöka om tillstånd eller registrering, enligt den engelska for the application for a license or a registration. Reglerna i förordning (EG) nr 111/2005 skall så långt det är möjligt överensstämma med reglerna i förordning (EG) nr 273/2004. Värt att notera är därför också att det i artikel 7 i (EG) nr 111/2005 stadgas motsvarande skyldighet men att det i den svenska versionen benämns registrera sig. Sett i detta sammanhang är det uppenbart att man med uttrycket lämna uppgifter i artikel 3.6 i förordningen (EG) 273/2004 avser en registrering och att den behöriga myndigheten har rätt att ta ut avgift för detta. Med registrering avses i 11 a § därför både ett sådant lämnande av uppgifter som nämns i artikel 3.6 och en särskild registrering. 12 § Att direktivet med bestämmelser om handeln med narkotikaprekursorer på den inre marknaden ersätts med Europaparlamentets och rådets för- ordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekur- sorer medför att bl.a. regler om förvaring, anteckningar och märkning inte längre skall införlivas i svenska författningar. Förordningens bestäm- melser är i stället direkt tillämpliga. Paragrafen skall därför inte längre Prop. 2004/05:127 31 äga tillämpning på andra ämnen än narkotika. Genom den föreslagna ändringen klargörs detta i paragrafen. I övrigt har endast språkliga förändringar gjorts i paragrafen. Bland annat har paragrafens båda stycken arbetats samman till ett. Några änd- ringar i sak med anledning av detta är dock inte avsedda. 13 § Enligt de nya EG-förordningarna skall medlemsstaterna fastställa påfölj- der för överträdelse av bestämmelserna i förordningarna, jfr art. 12 i för- ordning (EG) nr 273/2004 och art. 31 i förordning (EG) nr 111/2005. Att påföljder fastställs är också en förutsättning för att övervakningen av handeln skall få effekt och syftet med övervakningen uppnås. I första stycket första punkten införs därför en hänvisning till de båda nya EG-förordningarna i stället för till motsvarande äldre bestämmelser i bl.a. fall då verksamhet bedrivs utan erforderligt tillstånd. För att termi- nologiskt bättre överensstämma med de nya EG-förordningarna byts också orden anmälan om ut mot registrering av. Med registrering avses både lämnande av uppgifter i enlighet med artikel 3.6 i förordning (EG) nr 273/2004 och särskild registrering, jfr författningskommentaren till 11 a §. I första stycket andra punkten införs en uppräkning av brott mot EG- förordningarnas bestämmelser som inte straffsanktionerats på annat sätt. Uppräkningen består av a) att utse, anmäla och uppdatera uppgifter om ansvarig person (jfr art. 3.1 i förordning (EG) nr 273/2004), b) att upp- datera adressuppgifter (krav på detta finns för närvarande beträffande lokaler, jfr art. 3.6 i förordning (EG) nr 273/2004 och art. 7 i förordning (EG) nr 111/2005), c) kundförsäkringar (jfr art. 4 i förordning (EG) nr 273/2004), d) dokumentation (jfr art. 5 i förordning (EG) nr 73/2004 och art. 35 i förordning (EG) nr 111/2005), e) märkning (jfr art. 7 i förord- ning (EG) nr 273/2004 och art. 35 i förordning (EG) nr 111/2005) och f) att underrätta om sina transaktioner (jfr art. 8.2 i förordning (EG) nr 273/2004 och art. 9.2 i förordning (EG) nr 111/2005. Med transaktioner avses bl.a. import, export och verksamhet som mellanhand. Beträffande punkten b) kan särskilt nämnas att anmäla adressuppgifter faller under begreppet registrering, jfr ovan beträffande första punkten. En särskild föreskrift behövs dock för att kunna beivra underlåten uppdatering av adressuppgifter. I första stycket fjärde punkten görs samma terminologiska ändringar, och av samma skäl, som de i första punkten. En hänvisning till de båda nya EG-förordningarna införs i stället för hänvisningar till motsvarande äldre bestämmelser. 13 a § Paragrafen ändras på så sätt att ordet narkotikaprekursor införs i stället för en hänvisning till 7 a §. Paragrafen blir på så sätt mera lättläst och stämmer dessutom språkligt bättre överens med övriga ändringar i lagen. 14 § I 14 § har tidigare inte funnits någon hänvisning till förordning (EEG) nr 3677/90. Beslut i fråga om tredjelandshandel med narkotikaprekursorer har ändå ansetts överklagbara. Att besluten ansetts fattade enligt den Prop. 2004/05:127 32 nämnda EG-förordningen framgår av ordalydelsen i 13 § första stycket Prop. 2004/05:127 fjärde punkten. Det synes därför inkonsekvent att inte uttryckligen nämna tillstånd fattade enligt EG-förordningarna i överklagandebestäm- melsen. För att råda bot på detta och för att tydliggöra att även beslut om t.ex. tillstånd till handel med narkotikaprekursorer är överklagbara och på vilket sätt detta kan ske, införs i första stycket en hänvisning till båda EG-förordningarna.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser De nya EG-förordningarna skall tillämpas från och med den 18 augusti 2005. Även ändringarna i lagen skall därför träda i kraft detta datum. Tillstånd som meddelats dessförinnan skall gälla enligt det meddelade tillståndet. Detta är helt i överensstämmelse med artikel 17.3 i förord- ningen (EG) nr 273/2004. Läkemedelsverket har inte meddelat annat än tidsbegränsade tillstånd.

7.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor

3 § I första stycket görs, med hänsyn till utformningen av det nya fjärde stycket, ett mindre tillägg. Enligt andra stycket skall regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer, i stället för Läkemedelsverket, pröva frågor om tillstånd för hantering av hälsofarliga varor för vetenskapligt eller industriellt ända- mål. Avsikten är att låta Läkemedelsverket behålla uppgiften tills vidare men så snart det blir möjligt flytta över den till Statens folkhälsoinstitut. Villkor som behövs får meddelas såväl i samband med beslutet om till- stånd som senare under tillståndstiden. Det är här fråga om villkor som behövs för att skydda liv och hälsa och för att förhindra missbruk, t.ex. villkor om säkerhetsrutiner för förvaring etc. Det står tillståndsgivaren fritt att tidsbegränsa de tillstånd som ges. Enligt tredje stycket får ett meddelat tillstånd återkallas om tillståndet inte längre utnyttjas, om tillståndshavaren i väsentlig mån har brutit mot ett meddelat villkor eller inte följer bestämmelserna i lagen. Genom fjärde stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd. Sådan föreskrift kan t.ex. avse vissa användningsområden, denatureringar eller att ämnen förvaras på visst sätt. Bemyndigandet av- ser inte endast industriellt ändamål. Om det t.ex. skulle visa sig möjligt att använda denaturerade varor för vetenskapligt ändamål bör det kunna meddelas föreskrifter med sådana undantag. De allmänna övervägandena bakom förändringarna i paragrafen finns i avsnitt 5.2. 33 6 § Ändringarna görs med anledning av att regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer skall meddela tillstånd enligt 3 § och att det införs ett nytt tredje stycke i den paragrafen. Beslut i fråga om förvaltnings- myndighets meddelande av tillstånd, om villkor för tillstånd och om åter- kallelse av tillstånd får överklagas hos länsrätten. Beslut om föreskrifter enligt 3 § fjärde stycket får dock, för det fall regeringen bemyndigat myndighet att meddela sådana föreskrifter, överklagas hos regeringen. De allmänna övervägandena bakom förändringarna i paragrafen finns i avsnitt 5.2. Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser Med hänsyn till vikten av att snarast möjligt kunna få ämnen som GBL och 1,4-butandiol klassificerade som hälsofarliga varor och under kon- troll för att minska risken för ytterligare dödsfall och skador är det viktigt att lagen träder i kraft så snart detta kan ske. De föreslagna lagändring- arna är dock av sådan natur att de skall anmälas enligt Europaparlamen- tets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informa- tionsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter

13

, trots att de föreslagna lagändringarna i sig inte utgör något ytterligare tekniskt handelshinder. Regeringen har anmält såväl den föreslagna lagändringen som ett förslag till förordningsändring enligt vilket GBL och 1,4-butan- diol klassificeras som hälsofarliga varor till kommissionen. När, och om, lagändringarna kan träda i kraft beror på de synpunkter som andra med- lemsstater eller kommissionen kan komma att lämna. Eftersom det inte nu är möjligt att ange något bestämt datum när lagen kan träda i kraft bör det överlämnas åt regeringen att bestämma tidpunkten för ikraftträdandet. Tillstånd som Läkemedelsverket har meddelat före ikraftträdandet skall gälla enligt det meddelade tillståndet, såvida inte föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd som har meddelats enligt 3 § fjärde stycket omfattar även sådant fall tillståndet avser. Läkemedelsverket har inte meddelat annat än tidsbegränsade tillstånd.

13 EGT L 204, 21.7.1998, s. 37, Celex 31998L0034, ändrat genom rådets direktiv 98/48/EG (EGT L 217, 5.8.1998, s. 18, Celex 31998L0048). Prop. 2004/05:127 34

I

Prop. 2004/05:127

(Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk)

Bilaga 1

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotikaprekursorer EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upp- rättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95 i detta, med beaktande av kommissionens för- slag 

(1)

, med beaktande av Europeiska eko- nomiska och sociala kommitténs ytt- rande 

(2)

, i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget, (

3

) 

och av följande skäl:

(1)

Genom rådets beslut 90/611/EEG anslöt sig gemenskapen till Förenta nationernas konvention mot olag- lig hantering av narkotika och psykotropa ämnen (nedan kallad

FN-konventionen), vilken antogs i Wien den 19 december 1988 

(4)

.

(2)

De krav som ställs på handeln med prekursorer (dvs. ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa äm- nen) i artikel 12 i 

FN-konventionen har i fråga om handeln mellan ge- menskapen och tredje land genom- förts genom rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 decem- ber 1990 om åtgärder för att för-

(1)

EGT C 20 E, 28.1.2003, s. 160

(2)

EUT C 95, 23.4.2003, s. 6

(3)

Europaparlamentet s yttrande av den 11 mars 2003 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 29 september 2003 (EUT C 277 E, 18.11.2003, s. 31) och Europaparlamentets ståndpunkt av den 16 december 2003 (ännu ej offent- liggjord i EUT).

(4)

EGT L 326, 24.11.1990, s. 56.

svåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av nar- kotika och psykotropa ämnen 

(5)

.

(3)

Enligt artikel 12 i 

FN-konven- tionen skall lämpliga åtgärder vid- tas för att övervaka tillverkning och distribution av prekursorer. För detta måste åtgärder vidtas för medlemsstaternas handel med pre- kursorer. Sådana åtgärder infördes genom rådets direktiv 92/109/EEG av den 14 december 1992 om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen 

(6)

. För att harmoniserade bestämmelser skall kunna tilläm- pas samtidigt i alla medlemsstater får en förordning anses vara lämp- ligare än det nuvarande direktivet.

(4)

Det är i samband med Europeiska unionens utvidgning viktigt att ersätta direktiv 92/109/EEG med en förordning, eftersom varje ändring i det direktivet och dess bilagor skulle utlösa nationella genom- förandeåtgärder i 25 medlems- stater.

(5)

Genom beslut vid sin 35:e session 1992 införde FN:s narkotikakom- mission ytterligare ämnen i för- teckningarna i bilagan till 

FN-kon- ventionen. Denna förordning bör innehålla motsvarande bestämmel- ser för att göra det möjligt att upp-

(5)

EGT L 357, 20.12.1990, s. 1. Förord- ningen senast ändrad genom kommissio- nens förordning (EG) nr 1232/2002 (EGT L 180, 10.7.2002, s. 5).

(6)

EGT L 370, 19.12.1992, s. 76. Direk- tivet senast ändrat genom Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr

1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1.

35

täcka fall då narkotikaprekursorer kan ha spridits olagligt inom gemenskapen samt för att se till att gemensamma övervakningsbestäm- melser tillämpas inom gemen- skapsmarknaden.

(6)

Bestämmelserna i artikel 12 i FN- konventionen bygger på ett över- vakningssystem för handeln med ämnena i fråga. Denna handel är till övervägande del helt laglig. Dokumentation av försändelser och märkningen av dessa ämnen bör vara tillräckligt tydliga. Vid sidan av att de behöriga myndig- heterna ges nödvändiga möjlig- heter att ingripa är det också viktigt att i 

FN-konventionens anda utveckla mekanismer som bygger på ett nära samarbete med de berörda marknadsaktörerna samt metoder för insamling av information.

(7)

Meningarna går idag isär inom gemenskapen när det gäller tolk- ningen av vilka åtgärder som bör gälla för sassafrasolja, eftersom oljan enligt vissa medlemsstater är en blandning som innehåller safrol och därför kontrolleras, medan andra medlemsstater betraktar den som en naturprodukt som inte behöver undergå kontroll. Proble- met kan lösas genom att en hänvis- ning till naturprodukter införs i definitionen av förtecknat ämne, så att det blir möjligt att utföra kon- troller av sassafrasolja. Endast de naturprodukter ur vilka förteck- nade ämnen lätt kan utvinnas bör dock omfattas av definitionen.

(8)

Ämnen som ofta används för olag- lig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen bör förtecknas i bilaga I.

(9)

Det är viktigt att se till att var och en som framställer eller använder vissa förtecknade ämnen som an- ges i bilaga I har särskilt tillstånd. Dessutom bör leverans av sådana ämnen tillåtas endast om mot- tagarna av leveransen antingen har särskilt tillstånd och har under- tecknat en kundförsäkran. Bilaga

III bör innehålla närmare bestäm- melser om kundförsäkran. (10)Åtgärder bör vidtas för att upp- muntra marknadsaktörerna att till de behöriga myndigheterna rappor- tera misstänkta transaktioner med förtecknade ämnen som anges i bilaga I. (11)Åtgärder bör vidtas för att förbättra kontrollen av handeln inom gemenskapen med de förtecknade ämnen som anges i bilaga I. (12)Alla transaktioner som får till följd att förtecknade ämnen av kate- gorierna 1 och 2 i bilaga I släpps ut på marknaden bör vara dokumen- terade på ett tillfredsställande sätt. Marknadsaktörerna bör rapportera alla misstänkta transaktioner med de ämnen som finns förtecknade i bilaga I till de behöriga myndig- heterna. Detta bör dock inte gälla transaktioner med ämnen av kate- gori 2 i bilaga I om de mängder det rör sig om inte överstiger de mängder som anges i bilaga II. (13)Det har konstaterats att ett stort antal andra ämnen, varav många är föremål för laglig handel i stora kvantiteter, kan användas som pre- kursorer vid olaglig framställning av syntetiska droger och psyko- tropa ämnen. Att underkasta dessa ämnen samma stränga kontroller som dem som förtecknas i bilaga I skulle skapa onödiga hinder för handeln i form av verksamhets- tillstånd och dokumentering av transaktioner. En flexiblare meka- nism bör därför inrättas på gemen- skapsnivå, varigenom de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna kan informeras om sådana transak- tioner. (14)Införandet av ett samarbetsför- farande föreskrivs i Europeiska unionens handlingsplan mot nar- kotika, som godkändes av Euro- peiska rådet i Santa Maria da Feira den 1920 juni 2000. För att stärka samarbetet mellan medlemsstater- nas behöriga myndigheter och den kemiska industrin, särskilt när det Prop. 2004/05:127 Bilaga 1 36 gäller ämnen som inte nämns i denna förordning men som ändå kan användas vid olaglig framställ- ning av syntetiska droger och psykotropa ämnen, bör riktlinjer utarbetas till hjälp för den kemiska industrin. (15)Det bör föreskrivas att medlems- staterna skall fastställa bestäm- melser om påföljder för överträ- delser av bestämmelserna i denna förordning. Eftersom handeln med narkotikaprekursorer kan leda till olaglig framställning av syntetiska droger och psykotropa ämnen bör medlemsstaterna ha frihet att välja de mest avskräckande påföljder som står till förfogande i deras nationella lagstiftning. (16)De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/ 468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförande- befogenheter (1) . (17)Eftersom målen för denna för- ordning, nämligen att få till stånd en harmoniserad övervakning av handeln med narkotikaprekursorer samt undvika att de avleds till olaglig framställning av syntetiska droger och psykotropa ämnen, inte i tillräcklig utsträckning kan upp- nås av medlemsstaterna och de därför, på grund av denna handels internationella och föränderliga karaktär, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenska- pen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med propor- tionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. (18)Rådets direktiv 92/109/EEG, kom- missionens direktiv 93/46/EEG 

(2)

,

(1)

EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

(2)

Kommissionens direktiv 93/46/EEG av den 22 juni 1993 om ersättning och änd- ring av bilagorna till rådets direktiv

2001/8/EG 

(3) 

och 2003/101/EG 

(4) 

samt kommissionens förordningar (EG) nr 1485/96 (5) och (EG) nr 1533/2000 

(6) 

bör upphöra att gälla. HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. Artikel 1 Räckvidd och syfte Prop. 2004/05:127 Bilaga 1 Genom denna förordning upprättas harmoniserade åtgärder för kontroll och övervakning inom gemenskapen av vissa ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen, i avsikt att för- hindra att sådana ämnen sprids. 92/109/EEG om tillverkning och utsläp- pande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa sub- stanser (EGT L 159, 1.7.1993, s. 134).

(3)

Kommissionens direktiv 2001/8/EG av den 8 februari 2001 om att ersätta bilaga I till rådets direktiv 92/109/EEG om tillverk- ning och saluföring av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narko- tiska preparat och psykotropa ämnen (EGT L 39, 9.2.2001, s. 31).

(4)

Kommissionens direktiv 2003/101/EG av den 3 november 2003 om ändring av rådets direktiv 92/109/EEG om tillverkning och utsläppande på marknaden av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen (EUT L 286, 4.1.2003, s. 14).

(5)

Kommissionens förordning (EG) nr 1485/96 av den 26 juli 1996 om närmare bestämmelser för tillämpningen av rådets direktiv 92/ 109/EEG vad gäller kundför- säkran om särskild användning av vissa ämnen som används vid illegal tillverkning av narkotiska preparat och psykotropa ämnen (EGT L 188, 27.7.1996, s. 28). För- ordningen ändrad genom förordning (EG)

nr

1533/2000 (EGT

L 175,

14.7.2000,

s. 75).

(6)

Kommissionens

förordning

(EG) nr

1533/2000 av den 13 juli 2000 om ändring

av förordning (EG) nr 1485/96 om närmare

bestämmelser för tillämpningen av rådets

direktiv 92/109/EEG vad gäller kundför-

säkran om särskild användning av vissa

ämnen som används vid illegal tillverkning

av narkotiska preparat och psykotropa

ämnen.

37

Artikel 2

Definitioner I denna förordning används följande beteckningar med de betydelser som här anges:

a)

förtecknat ämne: 

varje ämne som upptas i bilaga I, även blandningar och naturprodukter som innehåller sådana ämnen. Härifrån undantas läkemedel, enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av

gemenskapsregler för humanläke- medel 

(1)

, farmaceutiska preparat, blandningar, naturprodukter och andra preparat som innehåller för- tecknade ämnen och som är bered- da på ett sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller utvinnas genom metoder som är lättillämpliga eller ekonomiskt för- delaktiga.

b)

icke förtecknat ämne: 

varje ämne som inte är upptaget i bilaga I men beträffande vilket det har fastställts att det används för olaglig fram- ställning av narkotika eller psyko- tropa ämnen.

c)

utsläppande på marknaden: 

varje leverans, mot betalning eller utan kostnad, av förtecknade ämnen inom gemenskapen, eller lagring, framställning, produktion, bearbet- ning, distribution eller förmedling av eller handel med dessa ämnen, i syfte att tillhandahålla dem inom gemenskapen.

d)

marknadsaktör: varje fysisk eller juridisk person som medverkar till att släppa ut förtecknade ämnen på marknaden.

e)

Internationella narkotikakontroll- styrelsen: 

den styrelse som upp- rättats genom 1961 års allmänna narkotikakonvention, ändrad ge- nom 1972 års protokoll.

(1) EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. Direkti- vet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2003/63/EG (EUT L 159, 27.6.2003, s. 46).

f)

särskilt tillstånd: 

tillstånd som be- viljas en viss typ av marknads- aktör.

g)

särskild registrering: 

registrering som görs för en viss typ av mark- nadsaktör.

Artikel 3 Krav för utsläppande på marknaden av förtecknade ämnen

1.

Marknadsaktörer som önskar släp- pa ut förtecknade ämnen av katego- rierna 1 och 2 i bilaga I på marknaden skall utse en person som är ansvarig för dessa ämnen, anmäla hans/hennes namn och kontaktuppgifter till de be- höriga myndigheterna samt omedelbart underrätta dem om varje senare änd- ring av dessa uppgifter. Den ansvarige personen skall se till att marknads- aktörens handel med förtecknade äm- nen sker i enlighet med denna förord- ning. Den ansvarige personen skall ha behörighet att företräda marknadsak- tören och fattade beslut som är nöd- vändiga för att utföra de ovan angivna arbetsuppgifterna.

2.

Marknadsaktörer skall ha ett till- stånd från de behöriga myndigheterna innan de får inneha eller på marknaden släppa ut förtecknade ämnen av kate- gori 1 i bilaga I. De behöriga myndig- heterna får ge särskilda tillstånd till apotek, apotek för veterinärmedicin, vissa typer av offentliga myndigheter eller krigsmakten. Sådana särskilda till- stånd skall endast vara giltiga för an- vändning av prekursorer på de områden som omfattas av de berörda marknads- aktörernas officiella uppgifter.

3.

Marknadsaktörer som har ett så- dant tillstånd som avses i punkt 2, får leverera förtecknade ämnen av kategori

1

i bilaga I endast till fysiska eller juridiska personer som har ett sådant tillstånd och som har undertecknat en sådan kundförsäkran som avses i artikel 4.1.

4.

Vid bedömningen av om tillstånd skall beviljas skall de behöriga myn- digheterna särskilt beakta sökandens

Prop. 2004/05:127 Bilaga 1 38 kompetens och redbarhet. Tillståndet skall vägras om det finns rimliga skäl att tvivla på sökandens eller den an- svarige personens lämplighet och pålit- lighet. Tillståndet får tills vidare upp- hävas eller återkallas av de behöriga myndigheterna om det finns rimliga skäl att anta att innehavaren inte längre är lämpad att inneha tillstånd eller om de villkor på vilka tillståndet utfär- dades inte längre är uppfyllda.

5.

Utan att det påverkar tillämp- ningen av artikel 14 får de behöriga myndigheterna antingen inskränka tillståndets giltighet till högst tre år eller ålägga marknadsaktörerna att med intervall om högst tre år visa att de villkor på vilka tillståndet utfärdades fortfarande uppfylls. I tillståndet skall det anges för vilken eller vilka trans- aktioner det gäller samt vilka ämnen som berörs. Särskilda tillstånd enligt punkt 2 skall i princip utfärdas för obegränsad tid men kan tills vidare upphävas eller återkallas av de behö- riga myndigheterna på de villkor som anges i punkt 4, tredje meningen.

6.

Marknadsaktörer som ägnar sig åt att släppa ut förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I på marknaden skall, utan att det påverkar tillämp- ningen av artikel 6, vara skyldiga att till de behöriga myndigheterna utan dröjsmål lämna och uppdatera adress- uppgifter för de lokaler som de använ- der för framställning av eller handel med dessa ämnen innan de släpps ut på marknaden. Apotek, apotek för veteri- närmedicin, vissa typer av offentliga myndigheter eller krigsmakten kan åläggas särskild registrering. Sådan registrering skall anses vara giltig en- dast för användning av prekursorer på de områden som omfattas av de be- rörda marknadsaktörernas officiella uppgifter.

7.

De behöriga myndigheterna får kräva att marknadsaktörer erlägger en avgift för att ansöka om tillstånd eller registrering. Sådana avgifter skall tas ut på ett 

icke-diskriminerande sätt och får inte överskrida kostnaden för att behandla ansökan.

Artikel 4

Prop. 2004/05:127

Kundförsäkran

Bilaga 1

1.

Varje marknadsaktör som är eta- blerad inom gemenskapen och som förser en kund med ett förtecknat ämne av kategori 1 eller 2 i bilaga I skall, utan att det påverkar tillämpningen av artiklarna 6 och 14, få en försäkran från kunden där det anges hur de för- tecknade ämnena skall användas. För varje enskilt förtecknat ämne krävs en separat försäkran. Denna försäkran skall upprättas i enlighet med mallen i punkt 1 i bilaga III. Juridiska personer skall upprätta sin försäkran på papper med brevhuvud.

2.

Som ett alternativ till ovannämnda försäkran för en enstaka transaktion får en marknadsaktör som regelbundet förser en kund med ett förtecknat ämne av kategori 2 i bilaga I godta en enda försäkran som omfattar ett antal trans- aktioner med ämnet över en period på högst ett år, såvida marknadsaktören har förvissat sig om att följande krite- rier är uppfyllda:

a)

Marknadsaktören har vid minst tre tillfällen under de föregående tolv månaderna levererat ämnet till kunden.

b)

Marknadsaktören har ingen an- ledning att anta att ämnet kommer att användas i olagligt syfte.

c)

De beställda kvantiteterna stämmer överens med kundens normala förbrukning. Denna försäkran skall upprättas i enlighet med mallen i punkt 2 i bilaga III. Juridiska per- soner skall upprätta sin försäkran på papper med brevhuvud.

3. En marknadsaktör som levererar förtecknade ämnen av kategori 1 i bi- laga I skall stämpla och datera en kopia av försäkran för att på så sätt intyga att den överensstämmer med originalet. När ämnen av kategori 1 förflyttas inom gemenskapen skall en sådan kopia alltid medfölja och på begäran visas för de myndigheter som ansvarar för att kontrollera innehållet i fordon vid transporter. 39 Artikel 5 Dokumentation

1.

Marknadsaktörerna skall, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 6, se till att alla transaktioner som leder till att förtecknade ämnen av katego- rierna 1 och 2 i bilaga I släpps ut på marknaden är korrekt dokumenterade i enlighet med punkterna 

25 nedan. Denna skyldighet skall inte gälla för sådana marknadsaktörer som har sär- skilda tillstånd eller har ålagts särskild registrering i enlighet med artikel 3.2 respektive 3.6.

2.

Affärsdokument som t.ex. fakturor, fraktsedlar, administrativa handlingar samt transport- och andra fraktdoku- ment skall innehålla tillräcklig infor- mation för att följande klart skall fram- gå:

a)

Det förtecknade ämnets namn i den form som används i katego- rierna 1 och 2 i bilaga I.

b)

Mängd och vikt av det förtecknade ämnet och, då det gäller bland- ningar eller naturprodukter, bland- ningens eller naturproduktens mängd och vikt om den är känd samt mängd och vikt, eller vikt- procent, av varje ämne som upptas i kategorierna 1 och 2 i bilaga I och som ingår iblandningen.

c)

Namn och adress till leverantören, distributören, mottagaren och om möjligt andra marknadsaktörer som är direkt inblandade i trans- aktionen på det sätt som anges i artikel 2 c och 2 d.

3.

I dokumentationen skall även ingå en sådan kundförsäkran som avses i artikel 4.

4.

Operatörerna skall bokföra sina transaktioner på ett så utförligt sätt som krävs för att de skall kunna fullgöra sina skyldigheter enligt punkt 1.

5.

Den dokumentation och bokföring som avses i punkterna 

14 skall bevaras i minst tre år, räknat från utgången av det kalenderår då en sådan transaktion som avses i punkt 1 ägde rum, och hållas omedelbart tillgänglig för att på begäran kunna inspekteras av de behöriga myndigheterna. 6. Dokumentationen får också bevaras i form av framställningar på ett bild- medium eller annat datamedium. Det måste ombesörjas att lagrade uppgifter

a)

svarar mot dokumentationen till ut- seende och innehåll när de görs läsbara, och

b)

alltid är lätt tillgängliga, kan göras läsbara utan dröjsmål och kan ana- lyseras med automatiserade hjälp- medel under hela den tid som an- ges i punkt 5.

Artikel 6 Undantag Skyldigheterna enligt artiklarna 3, 4 och 5 skall inte tillämpas på trans- aktioner med förtecknade ämnen av kategori 2 i bilaga I, om de mängder det rör sig om inte överstiger de mängder som anges i bilaga II under en period av ett år. Artikel 7 Märkning Marknadsaktörerna skall se till att etiketter fästs på förtecknade ämnen av kategorierna 1 och 2 i bilaga I innan de tillhandahålls eller levereras. På dessa etiketter skall ämnenas namn anges i den form som används i bilaga I. Marknadsaktörerna får dessutom sätta på sina sedvanliga etiketter. Prop. 2004/05:127 Bilaga 1 Artikel 8 Rapportering till de behöriga myndigheterna 1. Marknadsaktörerna skall omedel- bart underrätta de behöriga myndig- heterna om alla omständigheter t.ex. ovanliga beställningar eller transak- tioner som rör förtecknade ämnen som är avsedda att släppas ut på marknaden som tyder på att sådana ämnen kan komma att användas till olaglig fram- 40 ställning av narkotika eller psykotropa ämnen. 2. Marknadsaktörerna skall förse de behöriga myndigheterna med sådan sammanfattande information om sina transaktioner med förtecknade ämnen som anges i de genomförandeåtgärder som antagits i enlighet med artikel 14. Artikel 9 Riktlinjer

1.

För att underlätta samarbetet mel- lan de behöriga myndigheterna, mark- nadsaktörerna och den kemiska indu- strin beträffande bland annat icke för- tecknade ämnen skall kommissionen i enlighet med förfarandet i artikel 15.2 utarbeta och uppdatera riktlinjer till stöd för den kemiska industrin.

2.

Riktlinjerna skall särskilt innehålla följande:

a)

Information om hur misstänkta transaktioner kan upptäckas och rapporteras.

b)

En regelbundet uppdaterad lista över icke förtecknade ämnen, så att industrin frivilligt kan övervaka handeln med sådana ämnen.

c)

Annan användbar information.

3. De behöriga myndigheterna skall se till att riktlinjerna och listan över icke förtecknade ämnen regelbundet distribueras på ett sätt som de behöriga myndigheterna finner lämpligt och som överensstämmer med riktlinjernas mål.

A rtikel 10 De behöriga myndigheternas befogenheter och skyldigheter 1. För att se till att artiklarna 38 till- lämpas korrekt skall varje medlemsstat vidta nödvändiga åtgärder för att ge de behöriga myndigheterna möjligheter att fullgöra sina skyldigheter i fråga om kontroll och övervakning, i synnerhet för att

a)

inhämta information om alla be- ställningar av förtecknade ämnen eller transaktioner där förtecknade ämnen ingår,

b)

få tillträde till marknadsaktörernas affärslokaler i syfte att få bevis för oegentligheter,

c)

om nödvändigt stoppa försändelser som inte följer bestämmelserna i denna förordning.

2. De behöriga myndigheterna skall respektera affärshemligheter. Artikel 11 Samarbete mellan medlemsstaterna och kommissionen Prop. 2004/05:127 Bilaga 1

1.

Varje medlemsstat skall utse en eller flera behöriga myndigheter som ansvarar för tillämpningen av denna förordning samt underrätta kommis- sionen om detta.

2.

Vid tillämpningen av denna för- ordning skall, utan att det påverkar till- lämpningen av artikel 15, bestämmel- serna i rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömse- sidigt bistånd mellan medlemsstaternas administrativa myndigheter och om samarbete mellan dessa och kommis- sionen för att säkerställa en korrekt till-

lämpning av tull- och jordbrukslagstift- ningen 

(1)

, särskilt de som gäller sekre- tess, gälla i tillämpliga delar. Den eller de behöriga myndigheter som utsetts enligt punkt 1 i den här artikeln skall fungera som behöriga myndigheter i enlighet med artikel 2.2 i förordning (EG) nr 515/97. Artikel 12 Påföljder Medlemsstaten skall fastställa bestäm- melser om de påföljder för överträdel- ser av bestämmelserna i denna förord- ning samt vidta de åtgärder som be- hövs för att de skall tillämpas. Påfölj-

(1) EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. Förordningen

ändrad genom förordning (EG) nr

807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

41

derna skall vara effektiva, proportio- nella och avskräckande. Artikel 13 Uppgifter från medlemsstaterna

1.

För att möjliggöra eventuella nöd- vändiga ändringar av övervaknings- åtgärderna beträffande handel med för- tecknade och icke förtecknade ämnen skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat varje år till kommissionen lämna alla uppgifter om genomföran- det av de övervakningsåtgärder som fastställs i denna förordning, särskilt i fråga om ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen samt metoder för spridning och olaglig framställning.

2.

Kommissionen skall i enlighet med artikel 12.12 i 

FN-konventionen och i samråd med medlemsstaterna översända en sammanfattning av de uppgifter som lämnas enligt punkt 1 till Internationella narkotikakontrollstyrel- sen. Artikel 14 Genomförande Följande åtgärder för att genomföra denna förordning skall vid behov vidtas i enlighet med förfarandet i artikel 15.2:

a)

Fastställande av de krav och vill- kor för beviljande av tillstånd som avses i artikel 3 och detaljer an- gående tillståndet.

b)

Fastställande, när så krävs, av villkor för den dokumentation och märkning av blandningar och preparat som innehåller ämnen upptagna i bilaga I, som avses i artiklarna 

57.

c)

Ändringar av bilaga I till följd av att tabellerna i 

FN-konventionens bilaga ändras.

d)

Ändringar av gränsvärdena i bilaga II.

e)

Fastställande av krav och villkor för kundförsäkringar som avses i artikel 4 samt närmare bestäm- melser om hur de skall användas. Det skall inkludera regler för hur kundförsäkringar i förekommande fall skall lämnas i elektronisk form.

f)

Andra åtgärder som krävs för effektivt genomförande av denna förordning.

Artikel 15 Kommitté Prop. 2004/05:127 Bilaga 1

1.

Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom arti- kel 10 i förordning (EEG) nr 3677/90.

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet. Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader.

3.

Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 16 Information om medlemsstaternas åtgärder Varje medlemsstat skall underrätta kommissionen om de åtgärder som den vidtar till följd av denna förordning, särskilt åtgärder som vidtas i enlighet med artiklarna 10 och 12. Medlems- staterna skall också anmäla varje senare ändring av sådana åtgärder. Kommissionen skall vidarebefordra denna information till övriga medlems- stater. Den skall utvärdera genom- förandet av förordningen tre år efter dess ikraftträdande. Artikel 17 Upphävande 1. Rådets direktiv 92/109/EEG, kommissionens direktiv 93/46/EEG, 2001/8/EG och 2003/101/EG samt kommissionens förordningar (EG) nr 42 1485/96 och (EG) nr 1533/2000 skall upphöra att gälla.

2.

Hänvisningar till de upphävda direktiven eller förordningarna skall anses som hänvisningar till den här förordningen.

3.

Giltighetstiden för de register som upprättats, de tillstånd som beviljats och de kundförsäkringar som utfärdats enligt de upphävda direktiven eller förordningarna skall inte påverkas.

Artikel 18 Ikraftträdande Denna förordning träder i kraft den 18 augusti 2005, utom artiklarna 9, 14 och 15, som träder i kraft samma dag som denna förordning offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, för att de i dessa artiklar föreskrivna åtgärderna skall hinna vidtas. Dessa åtgärder skall träda i kraft tidigast den 18 augusti 2005. Prop. 2004/05:127 Bilaga 1 Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlems- stater. Utfärdad i Strasbourg den 11 februari 2004.

På Europaparlamentets vägnar

På rådets vägnar

P. COX

M. McDOWELL

Ordförande

Ordförande

43

BILAGA I

Prop. 2004/05:127

Bilaga 1

Förtecknade ämnen i den mening som avses i artikel 2 a

KATEGORI 1

Ämne

KN-benämning

KN-nummer (1)

CAS-nr (2)

(om annan)

1-fenyl-2-propanon

Fenylaceton

2914 31 00

103-79-7

N-acetylantranilsyra

2-acetamidobensoe-

2924 23 00

89-52-1

syra

Isosafrol (cis + trans)

2932 91 00

120-58-1

3,4-metylendioxifenyl

1-(1,3-bensoedioxol-

2932 92 00

4676-39-5

propan-2-on

5-yl)propan-2-on

Piperonal

2932 93 00

120-57-0

Safrol

2932 94 00

94-59-7

Efedrin

2939 41 00

299-42-3

Pseudoefedrin

2939 42 00

90-82-4

Norefedrin

ex 2939 49 00

14838-15-4

Ergometrin

2939 61 00

60-79-7

Ergotamin

2939 62 00

113-15-5

Lysergsyra

2939 63 00

82-58-6

De stereoisomeriska formerna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, under förutsättning att de inte är katin (3), om förekomst av sådana former är möjlig. Salterna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, om förekomst av sådana salter är möjlig och under förutsättning att de inte är katinsalter. (1) (2 ) (3) EGT L 290, 28.10.2002, s. 1.

CAS-numret är the Cemical Abstract Service Registry Number, vilket är en unik numerisk identifierare, som är specifik för varje ämne och dess struktur. CAS-numret är specifikt för varje isomer och för varje salt av varje isomer. Det är underförstått att CAS-numren för salterna av de ämnen som förtecknas ovan kommer att skilja sig från de angivna. Även benämnt (+)-norpseudoefedrin, KN-nummer 2939 43 00, CAS-nummer 492-39-7.

44

KATEGORI 2

Prop. 2004/05:127

Bilaga 1

Ämne

KN-benämning

Kn-nummer (1)

CAS nr (2)

(om annan)

Ättiksyraanhydrid

2915 24 00

108-24-7

Fenylättiksyra

2916 34 00

103-82-2

Antranilsyra

2922 43 00

118-92-3

Piperidin

2933 32 00

110-89-4

Kaliumpermanganat

2841 61 00

7722-64-7

Salterna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, om förekomst av sådana salter är möjlig.

(1)

EGT L 290, 28.10.2002, s. 1.

(2)

CAS-numret

 är the Cemical Abstract Service Registry Number, vilket är en unik numerisk identifierare, som är specifik för varje ämne och dess struktur. CAS-numret är specifikt för varje isomer och för varje salt av varje isomer. Det är underförstått att CAS-numren för salterna av de ämnen som förtecknas ovan kommer att skilja sig från de angivna. KATEGORI 3

Ämne

KN-benämning

KN-nummer (1)

CAS-nr (2)

(om annan)

Klorvätesyra, saltsyra

Väteklorid

2806 10 00

7647-01-0

Svavelsyra

2807 00 10

7664-93-9

Toluen

2902 30 00

108-88-3

Etyleter

Dietyleter

2909 11 00

60-29-7

Aceton

2914 11 00

67-64-1

Metyletylketon

Butanon

2914 12 00

78-93-3

Salterna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, om förekomst av sådana salter är möjlig och under förutsättning att de inte är salter av saltsyra och svavelsyra.

(1)

EGT L 290, 28.10.2002, s. 1.

(2)

CAS-numret

 är the Cemical Abstract Service Registry Number, vilket är en unik numerisk identifierare som är specifik för varje ämne och dess struktur. CAS-numret är specifikt för varje isomer och för varje salt av varje isomer. Det är underförstått att CAS-numren för salterna av de ämnen som förtecknas ovan kommer att skilja sig från de angivna. 45

BILAGA II

Prop. 2004/05:127

Bilaga 1

Ämne

Gränsvärde

Ättiksyraanhydrid

100 l

Kaliumpermanganat

100 kg

Antranilsyra och salter av antranilsyra

1 kg

Fenylättiksyra och salter av fenylättiksyra

1 kg

Piperidin och salter av piperidin

0,5 kg

46

BILAGA III

Prop. 2004/05:127

1. Mall för försäkran för enstaka transaktioner (kategori 1 eller 2)

Bilaga 1

KUNDFÖRSÄKRAN OM SÄRSKILD ANVÄNDNING AV ETT

FÖRTECKNAT ÄMNE I KATEGORI 1 ELLER 2

(enstaka transaktioner)

Undertecknare nedan:

Namn:.............................................................................................................................

Adress: ...........................................................................................................................

.......................................................................................................................................

Tillståndsnr/licensnr/registreringsnr: .............................................................................

(stryk det som inte gäller)

Utfärdat den ..............................

av ...............................................................................

(myndighetens namn och adress)

.......................................................................................................................................

och giltigt tills vidare/till och med den ..........................................................................

(stryk det som inte gäller)

har beställt från

Namn:.............................................................................................................................

Adress: ...........................................................................................................................

.......................................................................................................................................

följande ämne

Beskrivning:...................................................................................................................

.......................................................................................................................................

KN-nummer:.............................

Kvantitet: ....................................................................

Ämnet kommer att användas enbart till:........................................................................

.......................................................................................................................................

Jag/Vi försäkrar att ovanstående ämne inte kommer att återförsäljas eller på annat

sätt levereras till en annan kund annat än på villkor att kunden gör en liknande

försäkran om användning, eller, för ämnen i kategori 2, en försäkran för flera

transaktioner.

Underskrift:...............................

Namnförtydligande:....................................................

(med versaler)

Tjänsteställning:........................

Datum: ........................................................................

47

1. Mall för försäkran för flera transaktioner (kategori 2)

Prop. 2004/05:127

Bilaga 1

KUNDFÖRSÄKRAN OM SÄRSKILD ANVÄNDNING AV ETT FÖRTECKNAT ÄMNE I KATEGORI 2 (flera transaktion)

Undertecknare nedan:

Namn:...............................................................................................................................

Adress: .............................................................................................................................

.........................................................................................................................................

Registreringsnr:................................................................................................................

Utfärdat den ...................................

av ...........................................................................

(myndighetens namn och adress)

.........................................................................................................................................

och giltigt tills vidare/till och med den ............................................................................

(stryk det som inte gäller)

avser att beställa från

Namn:...............................................................................................................................

Adress: .............................................................................................................................

.........................................................................................................................................

följande ämne

Beskrivning:.....................................................................................................................

.........................................................................................................................................

KN-nummer:.............................

Kvantitet: ......................................................................

Ämnet kommer att användas enbart till:..........................................................................

.................................................. ......................................................................................

och motsvarar en mängd av som normalt sett är tillräcklig för........................................

(högst 12 månader)

Jag/Vi försäkrar att ovanstående ämne inte kommer att återförsäljas eller på annat sätt levereras till en annan kund annat än på villkor att kunden gör en liknande försäkran om användning, eller, för ämnen i kategori 2, en försäkran för flera transaktioner.

Underskrift:...............................

Namnförtydligande:......................................................

(med versaler)

Tjänsteställning:........................

Datum: ..........................................................................

48

I

Prop. 2004/05:127

(Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk)

Bilaga 2

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING med beaktande av Fördraget om upp- rättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 133 i detta, med beaktande av kommissionens för- slag, och av följande skäl:

(1)

Förenta nationernas konvention mot olaglig hantering av narkotika och psykotropa ämnen, som antogs i Wien den 19 december 1988 (nedan kallad 

FN-konventionen), är en del av den världsomspännan- de kampen mot narkotika. Gemen- skapen deltog i förhandlingarna inom ramen för sina befogenheter och tillträdde konventionen på gemenskapens vägnar genom rådets beslut 90/611/EEG 

(1)

.

(2)

Artikel 12 i 

FN-konventionen rör handel med ämnen som ofta an- vänds vid olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen. Eftersom bestämmelser om handel med narkotikaprekursorer berör gemenskapens tullregler är det lämpligt att fastställa gemenskaps- regler för handel mellan gemen- skapen och tredjeländer.

(3)

Enligt artikel 12 i 

FN-konven- tionen krävs det ett system för att övervaka den internationella han- deln med narkotikaprekursorer med hänsyn till att handeln med dessa ämnen, i princip, är laglig. Följaktligen har det vidtagits åt- gärder för att få till stånd en bra avvägning mellan önskemålet att

(1) EGT L 326, 24.11.1990, s. 56. utnyttja alla medel som står till buds för att hindra att personer som olagligt framställer narkotika får tag på narkotikaprekursorer och den kemiska industrins och andra marknadsaktörers kommer- siella behov.

(4)

För att genomföra kraven i artikel 12 i 

FN-konventionen och med beaktande av rapporten från den vid det ekonomiska toppmötet (G7) i Houston den 10 juli 1990 inrättade arbetsgruppen för kemis- ka produkter inrättades det genom rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra av- ledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen 

(2) 

ett sys- tem för rapportering av misstänkta transaktioner. Detta system, som bygger på ett nära samarbete med marknadsaktörerna, förstärks ge- nom sådana åtgärder som exem- pelvis dokumentation och märk- ning, tillstånd för och registrering av marknadsaktörer samt förfaran- den och krav för export.

(5)

Inom ramen för Europeiska unio- nens handlingsplan mot narkotika 

20002004, som godkändes vid Europeiska rådets möte i Feira i juni 2000, gjorde kommissionen en utvärdering av gemenskapens kontrollsystem för handeln med narkotikaprekursorer för att dra slutsatser från genomförandet av gemenskapslagstiftningen på detta område.

(2) EGT L 357, 20.12.1990, s. 1.

Förordningen senast ändrad genom

kommissionens förordning (EG) nr

1232/2002 (EGT L 180,

10.7.2002, s. 5).

49

(6)

Enligt utvärderingen och för att förbättra kontrollmekanismerna som skall hindra avledningen av narkotikaprekursorer måste över- vakningskraven utvidgas till att omfatta marknadsaktörer som är etablerade i gemenskapen och som underlättar handeln mellan tredjeländer, riktlinjer på gemen- skapsnivå när det gäller förfaran- den för att bevilja tillstånd införas och övervakningskraven vid sus- pensiva tullarrangemang stärkas.

(7)

Förfaranden och krav för export bör utvecklas ytterligare så att kontrollen kan riktas in och kon- centreras till de känsligaste narko- tikaprekursorerna samtidigt som det administrativa merarbetet kan minskas genom förenklade förfa- randen för export av ämnen som förekommer i stora volymer. Det erkänns till fullo att systemet med underrättelse före export är effek- tivt och praktiskt, men en strategi bör utvecklas som syftar till att i största möjliga mån utnyttja sys- temet.

(8)

För att bemöta de tilltagande pro- blemen med tillverkningen av sti- mulantia av amfetamintyp bör mekanismerna för att kontrollera importen av de viktigaste synte- tiska narkotikaprekursorerna stär- kas ytterligare genom gemensam- ma förfaranden och krav som till- låter kontroller av enskilda försän- delser.

(9)

För att marknadsaktörerna skall kunna uppfylla dessa krav bör be- stämmelserna om yttre handel med narkotikaprekursorer i möj- ligaste mån anpassas till bestäm- melserna om handel inom gemen- skapen med narkotikaprekursorer som helt erhållits, framställts eller övergått till fri omsättning i gemenskapen.

(10)

Med hänsyn till den inre markna- dens krav och denna förordnings effektivitet bör en enhetlig till- lämpning av bestämmelserna säkerställas genom att medlems- staterna vidtar åtgärder som är

jämförbara och strävar åt samma håll.

(11)

Det ömsesidiga biståndet mellan medlemsstaterna och mellan med- lemsstaterna och kommissionen bör förstärkas, framför allt med stöd av rådets förordning (EG) nr 515/97 av den 13 mars 1997 om ömsesidigt bistånd mellan med- lemsstaternas administrativa myn- digheter och om samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning

av tull- och jordbrukslagstift- ningen 

(1)

.

(12)

I Överensstämmelse med propor- tionalitetsprincipen är det för att förverkliga det grundläggande målet, att hindra avledningen av narkotikaprekursorer för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen, nödvändigt och lämpligt att fastställa regler för en noggrann övervakning av handeln med dessa ämnen mellan gemenskapen och tredjeländer. I enlighet med artikel 5 tredje styc- ket i fördraget går denna förord- ning inte utöver vad som är nöd- vändigt för att uppnå dessa mål.

13)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra denna förord- ning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet

av kommissionens genomförande- befogenheter 

(2)

.

(14)

Förordning (EEG) nr 3677/90 bör därför upphävas.

(15)

I denna förordning iakttas de grundläggande rättigheterna och de principer som, i synnerhet, er- känns i Europeiska unionens stad- ga om de grundläggande rättig- heterna.

(1)

EGT L 82, 22.3.1997, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 807/2003 (EUT L 122, 16.5.2003, s. 36).

(2)

EGT L 184, 17.7.1999, s. 23.

Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 50 HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. KAPITEL I INNEHÅLL OCH DEFINITIONER Artikel 1 I denna förordning fastställs regler för övervakning av handeln med vissa ämnen som ofta används vid olaglig framställning av narkotika och psyko- tropa ämnen (nedan kallade narkotika- prekursorer) mellan gemenskapen och tredjeländer i syfte att hindra avled- ningen av sådana ämnen. Den skall till- lämpas på import, export och verksam- het av mellanhänder. Denna förordning påverkar inte tillämp- ningen av särskilda regler på andra områden för varuhandel mellan gemen- skapen och tredjeländer. Artikel 2 I denna förordning avses med

a)

förtecknat ämne: varje ämne som upptas i bilagan, även blandningar och naturprodukter som innehåller sådana ämnen, dock ej läkemedel enligt definitionen i Europaparla-

mentets och rådets direktiv 2001/83/EG 

(3)

, farmaceutiska pre- parat, blandningar, naturprodukter och andra preparat som innehåller förtecknade ämnen och som är beredda på ett sådant sätt att dessa ämnen inte lätt kan användas eller utvinnas genom metoer som är lätta att tillämpa eller ekonomiskt fördelaktiga.

b)

icke förtecknat ämne: varje ämne som inte är upptaget i bilagan men beträffande vilket det har fast- ställts att det använts för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.

c)

import: all införsel av förtecknade ämnen som inte klassificeras som

gemenskapsvaror till gemenska- pens tullområde, inbegripet tillfäl- lig förvaring, uppläggning i en fri- zon eller frilager, hänförande till ett suspensivt arrangemang och övergång till fri omsättning i den mening som avses i rådets förord- ning (EEG) nr 2913/92 av den 12 oktober 1992 om inrättandet av en tullkodex för gemenskapen 

(4)

.

d)

export: all utförsel av förtecknade ämnen från gemenskapens tullom- råde, inbegripet utförsel av förtec- knade ämnen för vilka det krävs en tulldeklaration och utförsel av förtecknade ämnen efter förvaring i en frizon av kontrolltyp I eller frilager i den mening som avses i förordning (EEG) nr 2913/92.

e)

verksamhet av mellanhänder: all verksamhet som går ut på att orga- nisera köp och försäljning eller leveranser av förtecknade ämnen och som utförs av en fysisk eller juridisk person i syfte att nå en överenskommelse mellan två par- ter eller av en fysisk eller juridisk person som företräder åtminstone en av dessa parter utan att perso- nen har tagit ämnena i besittning eller tagit kontrollen över sådana transaktioner. Denna definition avser också all verksamhet av en fysisk eller juridisk person som är etablerad i gemenskapen vilken rör köp och försäljning eller leveranser av förtecknade ämnen utan att dessa ämnen har förts in i gemenskapens tullområde.

f)

marknadsaktör: varje fysisk eller juridisk person som ägnar sig åt import eller export av förtecknade ämnen eller som agerar som mel- lanhand i sådan verksamhet, in- klusive personer som i egenskap av egenföretagare antingen som huvudsyssla eller som bisyssla tulldeklarerar för andra.

Prop. 2004/05:127 Bilaga 2

(3) EGT L 311, 28.11.2001, s. 67. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2004/27/EG (EUT L 136, 30.4.2004, s. 34).

(4) EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förord-

ningen senast ändrad genom 2003 års an-

slutningsakt.

51

g)

exportör: den fysiska eller juridi- ska person som är huvudansvarig för exporten på grund av sitt eko- nomiska eller juridiska förhål- lande till de förtecknade ämnena och till mottagaren samt som, vid behov, inger tulldeklarationen eller för vars räkning denna inges.

h)

importör: den fysiska eller juridi- ska person som är huvudansvarig för importen på grund av sitt eko- nomiska eller juridiska förhål- lande till de förtecknade ämnena och till avsändaren och som inger tulldeklarationen eller för vars räkning denna inges.

i)

slutlig mottagare: varje fysisk eller juridisk person till vilken de förtecknade ämnena levereras. Denna person kan vara en annan än slutkonsumenten.

j)

kommittéförfarande: det förfaran- de som anges i artikel 30.2.

k)

Internationella kontrollstyrelsen för narkotika: den styrelse som upprättats genom narkotikakon- ventionen 1961, efter ändring ge- nom 1972 års protokoll.

KAPITEL II ÖVERVAKNING AV HANDEL AVSNITT 1 Dokumentation och märkning Artikel 3 All import, export eller verksamhet av mellanhänder som avser förtecknade ämnen skall dokumenteras av mark- nadsaktörerna med hjälp av tulldoku- ment och affärshandlingar, t.ex. sum- mariska deklarationer, tulldeklarationer, fakturor, fraktsedlar, transportdokument och andra fraktdokument. Dessa dokument skall innehålla föl- jande uppgifter:

a)

Det förtecknade ämnets namn, på det sätt som det anges i bilagan eller, när det gäller en blandning eller en naturprodukt, dess namn

och namnen, på det sätt som de anges i bilagan, på alla förteck- nade ämnen som ingår ibland- ningen eller i naturprodukten, följt av beteckningen DRUG PRE- CURSORS.

b)

Mängd och vikt av det förteck- nade ämnet och, om det gäller en blandning eller naturprodukt, mängd och vikt och, om möjligt, procentuell andel för varje för- tecknat ämne som ingår i denna.

c)

Namn på och adress till expor- tören, importören, den slutliga mottagaren och, i tillämpliga fall, mellanhanden.

Artikel 4 Den dokumentation som avses i artikel 3 skall bevaras av marknadsaktörerna i tre år räknat från utgången av det kalenderår under vilket transaktionen ägde rum. Dokumentationen skall orga- niseras på ett sådant sätt, elektroniskt eller i pappersform, att den kan hållas lätt tillgänglig för inspektion på begäran av de behöriga myndigheterna. Doku- mentationen får tillhandahållas genom bildmedier eller andra datamedier förut- satt att uppgifterna, när de görs avläs- bara, överensstämmer med dokumenta- tionen till form och innehåll, är tillgäng- liga när som helst, kan göras avläsbara utan dröjsmål och kan analyseras med automatiserade medel. Artikel 5 Marknadsaktörer skall säkerställa att alla förpackningar som innehåller för- tecknade ämnen förses med märkning som anger deras namn på det sätt som detta anges i bilagan eller, när det gäller en blandning eller en naturprodukt, dess namn och namnen, på det sätt som de anges i bilagan, på alla förtecknade ämnen som ingår i blandningen eller i naturprodukten. Vidare får marknads- aktörer anbringa sina sedvanliga märk- ningar. Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 52 AVSNITT 2 Tillstånd för och registrering av marknadsaktörer Artikel 6 1. Med undantag för tulltjänstemän och transportföretag som agerar uteslu- tande i denna egenskap skall de mark- nadsaktörer som är etablerade i gemen- skapen och som ägnar sig åt import, export eller verksamhet som mellan- händer avseende förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan inneha ett tillstånd. Tillståndet skall utfärdas av den behö- riga myndigheten i den medlemsstat i vilken marknadsaktören är etablerad. Vid bedömningen av om tillstånd skall beviljas skall den behöriga myndigheten beakta den sökandes kompetens och redbarhet. Kommittéförfarandet skall användas för att fastställa bestämmelser om när till- stånd inte krävs, om ytterligare villkor för beviljande av tillstånd och för att upprätta en förlaga för tillstånd. Dessa bestämmelser skall garantera en syste- matisk och konsekvent kontroll och övervakning av marknadsaktörer. 2. Tillståndet får dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga myndig- heterna om de förutsättningar under vilka tillståndet meddelades inte längre är uppfyllda eller om det finns skälig grund att misstänka att det finns risk för avledning av förtecknade ämnen. Artikel 7 1. Med undantag för tulltjänstemän och transportföretag som agerar uteslu- tande i denna egenskap skall de mark- nadsaktörer som är etablerade i gemen- skapen och som ägnar sig åt import, export eller verksamhet som mellan- händer avseende förtecknade ämnen i kategori 2 i bilagan eller åt export av förtecknade ämnen i kategori 3 i bilagan omedelbart registrera sig och vid behov uppdatera adresserna till de lokaler där de utövar denna verksamhet. Denna skyldighet skall fullgöras till de behö- riga myndigheterna i den medlemsstat i vilken marknadsaktören är etablerad.

2.

Kommittéförfarandet skall använ- das för att fastställa villkoren för undan- tag från kontroll av vissa kategorier av marknadsaktörer och av marknadsaktö- rer som ägnar sig åt export av små kvantiteter av de förtecknade ämnen som upptas i kategori

3.

Dessa villkor skall garantera att risken för avledning av förtecknade äm- nen minimeras.

Artikel 8

1.

När de förtecknade ämnena införs i gemenskapens tullområde för lossning eller omlastning, tillfällig förvaring, för- varing i en frizon av kontrolltyp I eller ett frilager, eller blir föremål för gemen- skapens förfarande för extern transite- ring måste marknadsaktören på begäran av de behöriga myndigheterna kunna styrka de lagliga syftena.

2.

Kommittéförfarandet skall använ- das för att fastställa kriterierna för hur de lagliga syftena med exporten kan styrkas för att garantera att alla förflytt- ningar av förtecknade ämnen i gemen- skapens tullområde kan övervakas av de behöriga myndigheterna och risken för avledning minimeras.

AVSNITT 3 Meddelande av information Artikel 9

1.

Marknadsaktörer som är etablerade i gemenskapen skall omgående under- rätta de behöriga myndigheterna om alla omständligheter, exempelvis ovanliga beställningar och transaktioner avse- ende förtecknade ämnen, som kan tyda på att sådana ämnen som är avsedda för import, export eller verksamhet av mel- lanhänder kan avledas för olaglig fram- ställning av narkotika eller psykotropa ämnen.

2.

Marknadsaktörerna skall i sam- manfattad form underrätta de behöriga myndigheterna om sin export, import eller verksamhet som mellanhänder. Kommittéförfarandet skall användas för att fastställa vilka uppgifter som krävs

Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 53 för att de behöriga myndigheterna skall kunna övervaka denna verksamhet. Artikel 10

1.

För att underlätta samarbetet mellan de behöriga myndigheterna i medlems- staterna, marknadsaktörer som är eta- blerade i gemenskapen och den kemiska industrin, i synnerhet vad avser ämnen som inte är förtecknade, skall kom- missionen i samråd med medlemssta- terna utarbeta och uppdatera riktlinjer.

2.

Riktlinjerna skall särskilt innehålla följande:

a)

Information om olika sätt att upp- märksamma och rapportera miss- tänkta transaktioner.

den exporterande medlemsstaten om de behöriga myndigheterna i mottagar- landet inte lämnar några uppgifter som tyder på att exporten kan vara avsedd för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen. 2. Beträffande de förtecknade ämnen som skall vara föremål för underrättelse före export i enlighet med punkt 1 skall de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten före export av dessa ämnen lämna de uppgifter som avses i artikel 13.1 till de behöriga myndigheterna i mottagarlandet. Den myndighet som tillhandahåller så- dana uppgifter skall kräva att myndig- heten i det tredjeland som mottar dessa behandlar alla handels-, företags-, affärs- eller yrkeshemligheter eller han-

b)

En regelbundet uppdaterad lista delsförfaranden som omnämns i upp- över ämnen som inte är förteck- nade så att industrin frivilligt kan övervaka handeln med dessa äm- nen. 3. De behöriga myndigheterna skall se till att riktlinjerna regelbundet distri- bueras i överensstämmelse med målen för dessa riktlinjer. AVSNITT 4 Underrättelse före export Artikel 11 1. All export av förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan och export av för- tecknade ämnen i kategorierna 2 och 3 i bilagan till vissa mottagarländer skall föregås av en underrättelse som de be- höriga myndigheterna i gemenskapen skall sända till de behöriga myndig- heterna i mottagarlandet i enlighet med artikel 12.10 i FN-konventionen. Kom- mittéförfarandet skall användas för att fastställa listan över mottagarländer för att minimera risken för avledning genom att säkerställa en systematisk och konsekvent övervakning av expor- ten av förtecknade ämnen till dessa länder. gifterna konfidentiellt. 3. De behöriga myndigheterna får till- lämpa förenklade förfaranden för under- rättelse före export om de är övertygade om att detta inte leder till risk för av- ledning av förtecknade ämnen. Kommittéförfarandet skall användas för att fastställa sådana förfaranden och de gemensamma kriterier som skall till- lämpas av de behöriga myndigheterna. AVSNITT 5 Exporttillstånd Artikel 12 1. Export av förtecknade ämnen för vilka det krävs en tulldeklaration, där- ibland export av förtecknade ämnen som förs ut från gemenskapens tull- område efter att ha förvarats i en frizon av kontrolltyp I eller frilager under minst 10 dagar, skall omfattas av exporttillstånd. Om förtecknade ämnen återexporteras inom tio dagar från det att de hänförts till ett suspensivt arrangemang eller en frizon av kontrolltyp II behövs inte något exporttillstånd.

Mottagarlandet skall ha 15 arbetsdagar

Export av förtecknade ämnen i kategori

på sig för att svara, varefter exporten får

tillåtas av de behöriga myndigheterna i

3 i bilagan skall dock endast omfattas

Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 54 av exporttillstånd om det krävs under- rättelse före export eller om dessa ämnen exporteras till vissa mottagar- länder som skall fastställas i enlighet med kommittéförfarandet för att säker- ställa en relevant kontrollnivå. 2. Exporttillstånd skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlems- stat i vilken exportören är etablerad. Artikel 13 1. Ansökan om exporttillstånd enligt artikel 12 skall innehålla åtminstone föl- jande uppgifter:

a)

Namn på och adress till expor- tören, importören i tredjeland och alla andra marknadsaktörer som är involverade i exporten eller sänd- ningen samt den slutlige mottaga- ren.

b)

Det förtecknade ämnets namn på det sätt som det anges i bilagan eller, när det gäller en blandning eller en naturprodukt, dess namn och 

8-siffriga KN-nummer och namnen på alla förtecknade äm- nen, på det sätt som de anges i bilagan, som ingår i blandningen eller i naturprodukten.

c)

Mängd och vikt av det förteck- nade ämnet och, om det gäller en blandning eller naturprodukt, mängd och vikt samt, om det är möjligt, procentuell andel av alla förtecknade ämnen som ingår i denna.

d)

Uppgifter angående transporten, till exempel planerat datum för av- sändning, transportsätt, namn på det tullkontor där tulldeklaratio- nen skall lämnas in, om sådan information är tillgänglig vid detta tillfälle, uppgifter om transport- medel, färdplan, förmodat utför- selställe ut ur gemenskapens tull- område och införselstället in i importlandet.

e)

I de fall som avses i artikel 17, en kopia av det importtillstånd som utfärdats av mottagarlandet.

f)

Numret på det tillstånd eller den registrering som avses i artiklarna 6 och 7.

2. Ett beslut med anledning av en ansökan om exporttillstånd skall fattas inom 15 arbetsdagar från den dag då den behöriga myndigheten finner att en fullständig ansökan föreligger. Denna tidsperiod skall förlängas om de behöriga myndigheterna, i de fall som avses i artikel 17, är tvingade att göra ytterligare efterforskningar enligt den artikeln. Artikel 14 1. Om uppgifterna beträffande färd- plan och transportmedel inte lämnas i ansökan, skall det av exporttillståndet framgå att marknadsaktören skall lämna dessa uppgifter till utfartstullkontoret eller annan behörig myndighet vid ut- förselstället ut ur gemenskapens tull- område innan försändelsen fysiskt läm- nar området. I så fall skall detta anges på exporttillståndet vid utfärdandet. Om exporttillståndet uppvisas på ett tullkontor i en annan medlemsstat än den som utfärdat tillståndet, skall expor- tören på begäran tillhandahålla en be- styrkt översättning av vissa eller alla uppgifter i tillståndet. 2. Exporttillståndet skall visas upp för tullkontoret när tulldeklarationen sker eller, om tulldeklaration saknas, på ut- fartstullkontoret eller hos annan behörig myndighet vid utförselstället ut ur gemenskapens tullområde. Tillståndet skall åtfölja försändelsen till det tredje- land som är mottagarland. Utfartstullkontoret eller annan behörig myndighet vid utförselstället ut ur ge- menskapens tullområde skall komplet- tera tillståndet med de nödvändiga upp- gifter som avses i artikel 13.1 d och förse det med sin stämpel. Artikel 15 Utan att det påverkar de åtgärder som vidtas enligt artikel 26.3 skall bevil- jande av exporttillstånd nekas om Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 55

a)

de uppgifter som har lämnats i en- lighet med artikel 13.1 är ofull- ständiga,

b)

det finns skälig grund att misstänka att de uppgifter som har lämnats i enlighet med artikel 13.1 är falska eller oriktiga,

c)

det i de fall som avses i artikel 17 fastställs att import av förtecknade ämnen inte har tillåtits av de be- höriga myndigheterna i mottagar- landet, eller

d)

det finns skälig grund att miss- tänka att ämnena i fråga är av- sedda för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.

Artikel 16 Exporttillståndet får dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga myndig- heterna när det finns skälig grund att misstänka att ämnena är avsedda för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen. Artikel 17 Om gemenskapen och ett tredjeland har kommit överens om att export endast får tillåtas om importtillstånd har utfär- dats för ämnena i fråga av de behöriga myndigheterna i det landet, skall kom- missionen underrätta de behöriga myn- digheterna i medlemsstaterna om nam- net på och adressen till den behöriga myndigheten i det tredjelandet samt förse dem med all praktisk information som detta land lämnat. De behöriga myndigheterna i medlems- staterna skall försäkra sig om att im- porttillståndet är äkta, om nödvändigt genom att begära bekräftelse från den behöriga myndigheten i tredjelandet. Artikel 18 Varorna skall ha lämnat gemenskapens tullområde senast sex månader efter utfärdandet av exporttillståndet. särskil- da omständligheter får denna tidsfrist på begäran förlängas. Artikel 19 De behöriga myndigheterna får tillämpa förenklade förfaranden för att bevilja exporttillstånd om de är övertygade om att detta inte kommer att medföra risk för avledning av förtecknade ämnen. Kommittéförfarandet skall användas för att fastställa sådana förfaranden och de gemensamma kriterier som de behöriga myndigheterna skall tillämpa. AVSNITT 6 Importtillstånd Artikel 20 Import av förtecknade ämnen i kategori 1 i bilagan skall omfattas av importtill- stånd. Importtillstånd får endast beviljas en marknadsaktör som är etablerad i gemenskapen. Importtillståndet skall utfärdas av de behöriga myndigheterna i den medlemsstat där importören är etablerad. Om de ämnen som avses i första stycket lossas eller lastas om, är i tillfälligt förvar, lagras i en frizon av kontrolltyp I eller frilager eller omfattas av gemen- skapens transiteringsförfarande skall dock importtillstånd inte krävas. Artikel 21 1. Ansökningar om importtillstånd enligt artikel 20 skall innehålla åtmin- stone följande uppgifter:

a)

Namn på och adress till impor- tören, exportören i tredjeland och alla andra marknadsaktörer som är involverade samt den slutlige mot- tagaren.

b)

Det förtecknade ämnets namn, på det sätt som det anges i bilagan eller, när det gäller en blandning eller en naturprodukt, dess namn och 

8-siffriga KN-nummer och namnen, på det sätt som de anges i bilagan, på alla förtecknade äm- nen som ingår i blandningen eller i naturprodukten. Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 56

c)

Mängd och

vikt

av det förteck- c)

det finns skälig grund att miss-

nade ämnet och, om det gäller en

tänka att de förtecknade ämnena

blandning

eller

naturprodukt,

är avsedda för olaglig framställ-

mängd och vikt samt, om möjligt,

ning av narkotika eller psykotropa

procentuell andel av alla förteck-

ämnen.

nade ämnen som ingår i denna.

d)

Uppgifter angående transporten, om sådana är tillgängliga, till exempel transportsätt och trans- portmedel, och dagen och platsen för den planerade importen.

e)

Numret på det tillstånd eller den registrering som avses i artiklarna 6 och 7.

2. Ett beslut med anledning av en ansökan om importtillstånd skall fattas inom 15 arbetsdagar från den dag då den behöriga myndigheten finner att en fullständig ansökan föreligger. Artikel 24 Importtillståndet får dras in tillfälligt eller återkallas av de behöriga myndig- heterna när det finns skälig grund att misstänka att ämnena är avsedda för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen. Artikel 25 De förtecknade ämnena skall ha förts in till gemenskapens tullområde inom sex månader efter utfärdandet av importtill- ståndet. Under särskilda omständigheter får denna tidsfrist på begäran förlängas. Artikel 22 Importtillståndet skall åtfölja försändel- sen från införselstället in i gemen- skapens tullområde till importörens eller den slutliga mottagarens lokaler. Importtillståndet skall visas upp på tull- kontoret när de förtecknade ämnena deklareras till ett tullförfarande. Om importtillståndet visas upp på ett tullkontor i en annan medlemsstat än den utfärdande myndighetens, skall importören på begäran tillhandahålla en bestyrkt översättning av vissa eller alla uppgifter i tillståndet. Artikel 23 Utan att det påverkar tillämpningen av de åtgärder som vidtas enligt artikel 26.3 skall beviljande av importtillstånd vägras om

a)

de uppgifter som har lämnats en- ligt artikel 21.1 är ofullständiga,

b)

det finns skälig grund att miss- tänka att de uppgifter som har lämnats enligt artikel 21.1 i ansö- kan är falska eller oriktiga, eller

KAPITEL III DE BEHÖRIGA MYNDIGHETERNAS BEFOGENHETER Artikel 26

1.

Utan att det påverkar tillämp- ningen av bestämmelserna i artiklarna 

1125 samt punkterna 2 och 3 i den här artikeln skall de behöriga myndig- heterna i varje medlemsstat förbjuda införsel av förtecknade ämnen till gemenskapens tullområde eller utförsel från detta tullområde, om det finns skälig grund att misstänka att ämnena är avsedda för olaglig framställning av narkotika eller psykotropa ämnen.

2.

De behöriga myndigheterna skall kvarhålla eller tillfälligt avvakta med frisläppandet av de förtecknade ämnena under den tid som är nödvändig för att kontrollera de förtecknade ämnenas art eller att reglerna i denna förordning följs.

3.

Varje medlemsstat skall vidta nödvändiga åtgärder för att de behöriga myndigheterna bl.a. skall kunna

Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 57

a)

inhämta uppgifter om alla beställningar eller transaktioner i vilka förtecknade ämnen ingår,

b)

få tillträde till marknadsaktörernas affärslokaler för att erhålla bevis på oegentligheter,

c

fastställa att avledning eller försök till avledning av förtecknade äm- nen har ägt rum.

4.

För att förebygga särskilda risker för avledning i frizoner och i andra känsliga områden, t.ex. tullager, skall medlemsstaterna se till att kontrollerna av varje led av verksamheten i dessa områden är effektiva och inte mindre rigorösa än de som tillämpas i övriga delar av tullområdet.

5.

De behöriga myndigheterna får kräva att marknadsaktörerna betalar en avgift för utfärdande av tillstånd och registrering.

Sådana avgifter skall tas ut på ett sätt som inte är diskriminerande, och de får inte överstiga de ungefärliga kostna- derna för att behandla ansökan. KAPITEL IV ADMINISTRATIVT SAMARBETE Artikel 27 Vid tillämpningen av denna förordning skall, utan att det påverkar tillämp- ningen av artikel 30, bestämmelserna i förordning (EG) nr 515/97 gälla i tillämpliga delar. Varje medlemsstat skall till övriga medlemsstater och till kommissionen meddela namnet på de behöriga myndigheter som utsetts att vara förbindelselänk enligt artikel 2.2 i den förordningen. KAPITEL V GENOMFÖRANDEÅTGÄRDER OCH ÄNDRINGAR Artikel 28 Kommittén för narkotikaprekursorer skall vid behov, utöver de genomför- andeåtgärder som anges i den här förordningen, ange närmare föreskrifter, särskilt vad avser utformningen och an- vändningen av formulär för export- och importtillstånd, för att garantera en effektiv övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemen- skapen och tredjeländer så att avledning av sådana ämnen förebyggs. Artikel 29 Kommittéförfarandet skall användas för att anpassa bilagan till denna förordning så att eventuella ändringar i bilagan till FN-konventionen beaktas. Artikel 30

1.

Kommissionen skall biträdas av en kommitté för narkotikaprekursorer (nedan kallad kommittén).

2.

När det hänvisas till denna punkt skall artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas.

Den tid som avses i artikel 4.3 i beslut 1999/468/EG skall vara tre månader. 3. Kommittén skall själv anta sin arbetsordning. KAPITEL VI SLUTBESTÄMMELSER Artikel 31 Medlemsstaterna skall fastställa reg- lerna för påföljder vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och skall vidta de åtgärder som är nödvän- diga för att säkerställa att bestämmel- serna följs. Påföljderna skall vara effek- tiva, proportionerliga och avskräckande. Artikel 32 De behöriga myndigheterna i varje medlemsstat skall åtminstone en gång varje år meddela kommissionen alla relevanta uppgifter om genomförandet av de övervakningsåtgärder som före- skrivs i denna förordning, förtecknade ämnen som används för olaglig fram- ställning av narkotika eller psykotropa ämnen, metoder för avledning och olaglig framställning samt den lagliga Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 58 handeln med och användningen och behovet av dessa ämnen. På grundval av dessa uppgifter skall kommissionen i samråd med medlems- staterna bedöma hur effektiv denna förordning är och i enlighet med artikel 12.12 i FN-konventionen utarbeta en årlig rapport som skall lämnas till Inter- nationella narkotikakontrollstyrelsen. Kommissionen skall senast i augusti 2008 rapportera till rådet om hur denna förordning fungerar. Förordning (EEG) nr 3677/90 skall upp- höra att gälla med verkan från och med den 18 augusti 2005. Hänvisningar till den upphävda förord- ningen skall tolkas som hänvisningar till den här förordningen. Artikel 35 Denna förordning träder i kraft den tju- gonde dagen efter det att den har offent- liggjorts i Europeiska unionens officiella tidning. Artikel 33 Kommissionen bemyndigas härmed att på gemenskapens vägnar ta ställning till sådana ändringar av förteckningarna I och II i bilagan till FN-konventionen som överensstämmer med bilagan till denna förordning. Artikel 34 Den skall tillämpas från och med den 18 augusti 2005. Artiklarna 6.1, 7.2, 8.2, 9.2, 11.1, 11.3 och 12.1 samt artiklarna 19, 28 och 30 skall dock tillämpas från och med den dag denna förordning träder i kraft för att möjliggöra antagan- det av de åtgärder som föreskrivs i dessa artiklar. Dessa åtgärder skall träda i kraft tidigast den 18 augusti 2005. Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla med- lemsstater. Utfärdad i Bryssel den 22 december 2004. På rådets vägnar C. VEERMAN Ordförande Prop. 2004/05:127 Bilaga 2 59

BILAGA I

Prop. 2004/05:127

Bilaga 2

Förtecknade ämnen i den mening som avses i artikel 2 a

KATEGORI 1

Ämne

KN-benämning

KN-nummer (1)

CAS-nr (2)

(om annan)

1-fenyl-2-propanon

Fenylaceton

2914 31 00

103-79-7

N-Acetylantranilsyra

2-Acetamidobensoesyra

2924 23 00

89-52-1

Isosafrol (cis + trans)

2932 91 00

120-58-1

3,4-metylendioxifenyl-

1-(1,3-bensodioxol-5-

2932 92 00

4676-39-5

propan-2-on

yl)propan-2-on

Piperonal

2932 93 00

120-57-0

Safrol

2932 94 00

94-59-7

Efedrin

2939 41 00

299-42-3

Pseudoefedrin

2939 42 00

90-82-4

Norefedrin

ex 2939 49 00

14838-15-4

Ergometrin

2939 61 00

60-79-7

Ergotamin

2939 62 00

113-15-5

Lysergsyra

2939 63 00

82-58-6

De stereoisomeriska formerna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, under förutsättning att de inte är katin (3) , om förekomst av sådana former är möjlig. Salterna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, om förekomst av sådana salter är möjlig och under förutsättning att de inte är katinsalter.

(1)

EGT L 290, 28.10.2002, s. 1.

(2)

CAS-numret

 är the Cemical Abstract Service Registry Number, vilket är en unik numerisk identifierare, som är specifik för varje ämne och dess struktur. CAS-numret är specifikt för varje isomer och för varje salt av varje isomer. Det är underförstått att CAS-numren för salterna av de ämnen som förtecknas ovan kommer att skilja sig från de angivna.

(3)

Även benämnt 

(+)-norpseudoefedrin, KN-nummer 2939 43 00, CAS-nummer 492-39-7.

60

KATEGORI 2

Prop. 2004/05:127

Bilaga 2

Ämne

KN-benämning

Kn-nummer (1)

CAS nr (2)

(om annan)

Ättiksyraanhydrid

2915 24 00

108-24-7

Fenylättiksyra

2916 34 00

103-82-2

Antranilsyra

2922 43 00

118-92-3

Piperidin

2933 32 00

110-89-4

Kaliumpermanganat

2841 61 00

7722-64-7

Salterna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, om förekomst av sådana salter är möjlig.

(1)

EGT L 290, 28.10.2002, s. 1.

(2)

CAS-numret

 är the Cemical Abstract Service Registry Number, vilket är en unik numerisk identifierare, som är specifik för varje ämne och dess struktur. CAS- numret är specifikt för varje isomer och för varje salt av varje isomer. Det är underförstått att CAS-numren för salterna av de ämnen som förtecknas ovan kommer att skilja sig från de angivna. KATEGORI 3

Ämne

KN-benämning

Kn-nummer (1)

CAS nr (2)

(om annan)

Saltsyra

Vätekorid

2806 10 00

7647-01-0

Svavelsyra

2807 00 10

7664-93-9

Toluen

2902 30 00

108-88-3

Etyleter

Dietyleter

2909 11 00

60-29-7

Aceton

2909 11 00

67-64-1

Metyletylketon

Butanon

2914 12 00

78-93-3

Salterna av de ämnen som förtecknas i denna kategori, om förekomst av sådana salter är möjlig och under förutsättning att de inte är salter av saltsyra och svavel- syra.

(1)

EGT L 290, 28.10.2002, s. 1.

(2)

CAS-numret

 är the Cemical Abstract Service Registry Number, vilket är en unik numerisk identifierare som är specifik för varje ämne och dess struktur. CAS-numret är specifikt för varje isomer och för varje salt av varje isomer. Det är underförstått att CAS-numren för salterna av de ämnen som förtecknas ovan kommer att skilja sig från de angivna. 61 Instanser vars synpunkter inhämtats Prop. 2004/05:127 Bilaga 3 Förslaget till lagrådsremiss, som upprättats inom Regeringskansliet, har under perioden 22 december 2004 20 januari 2005 varit föremål för inhämtande av synpunkter. Följande instanser har därvid beretts tillfälle att inkomma med synpunkter på förslaget.

1.

Göta Hovrätt

2.

Kammarrätten i Stockholm

3.

Domstolsverket

4.

Kommerskollegium

5.

Försvarsmakten

6.

Totalförsvarets forskningsinstitut

7.

Rikspolisstyrelsen

8.

Riksåklagaren

9.

Statens kriminaltekniska laboratorium

10.

Läkemedelsverket

11.

Mobilisering mot narkotika (S 2002:03)

12.

Socialstyrelsen

13.

Statens folkhälsoinstitut

14.

Tullverket

15.

Kemikalieinspektionen

16.

Giftinformationscentralen

17.

Företagarna

18.

Kemisk-tekniska

 Leverantörsförbundet

19.

Läkemedelsindustriföreningen

20.

Näringslivets regelnämnd

21.

Plast- 

av narkotika

7 a §

2

Bestämmelserna i 814 §§ skall tillämpas även på kemiska ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narkotika. Regeringen meddelar föreskrifter om vilka ämnen det gäller. Bestämmelser som rör import, export och sändande genom tullområdet (transit) av sådana ämnen finns i rådets förordning (EEG) nr 3677/90 av den 13 december 1990 om åtgärder för att försvåra avledningen av vissa ämnen för olaglig framställning av narkotika och psykotropa ämnen. Med narkotikaprekursor avses i denna lag ett ämne som ofta används för olaglig framställning av narkotika och som finns upptaget i bilaga till Europaparla- mentets och rådets förordning (EG) nr 273/2004 av den 11 februari 2004 om narkotika- prekursorer

3 

eller rådets förord- ning (EG) nr 111/2005 av den 22 december 2004 om regler för övervakning av handeln med narkotikaprekursorer mellan gemenskapen och tredjeländer

4 

.

7 c §

5

Regeringen får meddela före-

Regeringen, eller efter rege-

skrifter om att yrkesmässig verk-

ringens bemyndigande, Läke-

samhet avseende tillverkning,

medelsverket får meddela före-

handel, transport och förvaring av

skrifter om

Prop. 2004/05:127 Bilaga 4

1 1 Senaste lydelse av 7 b § 1993:361

2

Senaste lydelse 1995:476.

3

EUT L 047, 18.2.2004 s. 1 (Celex 32004R0273).

4

EUT L 022, 26.1.2005, s. 1 (Celex 32005R0111).

5 Senaste lydelse 1995:476.

63

ämne som avses i 7 a § får bedrivas endast efter tillstånd eller efter anmälan om verksamheten.

1.

särskilda tillstånd för apotek eller myndigheter att inneha eller släppa ut narkotikaprekursorer på marknaden, och

2.

särskild registrering för apotek eller myndigheter att släppa ut narkotikaprekursorer på marknaden.

8 §

6

Läkemedelsverket prövar frågor om tillstånd enligt denna lag och enligt förordning (EEG) nr 3677/90.

Tillstånd skall förenas med de villkor som behövs. Vid prövningen skall verket särskilt ta hänsyn till innehållet i de överens- kommelser om narkotika och om kemiska ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narkotika som Sverige har biträtt. Ett tillstånd får återkallas av verket, om det behövs för att före- bygga missbruk av narkotika eller för att förebygga att ett ämne används till olaglig tillverkning av narkotika. Ett tillstånd får också återkallas om tillståndshavaren har åsidosatt föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. Anmälan som avses i 7 c § och i förordning (EEG) nr 3677/90 skall göras hos Läkemedelsverket. Läkemedelsverket prövar frågor om tillstånd enligt denna lag. Tillstånd skall förenas med de villkor som behövs. Vid pröv- ningen skall verket särskilt ta hänsyn till innehållet i de överens- kommelser om narkotika som Sverige har biträtt. Ett tillstånd får återkallas av verket, om det behövs för att förebygga missbruk av narkotika. Ett tillstånd får också återkallas om tillståndshavaren har åsidosatt föreskrifter eller villkor som har meddelats med stöd av lagen eller om det finns andra särskilda skäl till återkallelse. Läkemedelsverket är behörig myndighet enligt förordning (EG) nr 273/2004 och förordning (EG) nr 111/2005. Den som importerar, exporterar, transiterar, tillverkar eller handlar med narkotika eller bedriver tillstånds- eller anmälningspliktig verksamhet beträffande ämne som avses i 7 a § skall föra sådana anteckningar som behövs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna lag och föreskrifter som meddelats med 9 §

7

Den som importerar, exporterar, transiterar, tillverkar eller handlar med narkotika skall föra sådana anteckningar som behövs för att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna lag och föreskrifter som meddelats med stöd av lagen. Föreståndare för en vetenskaplig institution där narkotika används i vetenskapligt

6

Senaste lydelse 1995:476.

7

Senaste lydelse 1993:361.

Prop. 2004/05:127 Bilaga 4 64

Läkemedelsverket har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för tillsynen och får meddela de förelägganden och förbud som behövs för att 

förordning (EG) 273/2004, förordning (EG) nr 111/2005, 

denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas.

För tillsyn har Läkemedels- verket rätt till tillträde dels till områden, lokaler och andra ut- rymmen som används i samband med import, export, transit, 

agerande som mellanhand

, till- verkning, handel, transport, förvaring eller annan hantering av narkotika eller förpacknings-

stöd av lagen. Föreståndare för en vetenskaplig institution där narkotika används i vetenskapligt syfte, skall föra sådana anteck- ningar som behövs för kontrollen av användningen. syfte, skall föra sådana anteck- ningar som behövs för kontrollen av användningen. 9 a §

8

Den som yrkesmässigt importe- rar, exporterar, transiterar, till- verkar eller handlar med narkotika eller tillverkar, handlar med, transporterar eller förvarar ämne som avses i 7 a § skall på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange narkotikans eller ämnets namn. Den som yrkesmässigt importe- rar, exporterar, transiterar, till- verkar eller handlar med narkotika skall på varans förpackning genom märkning eller på annat sätt ange narkotikans namn. 10 §

9

Läkemedelsverket har tillsynen över efterlevnaden av förordning (EEG) nr 3677/90, av denna lag samt av de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen. Läkemedelsverket har tillsynen över efterlevnaden av förordning (EG) nr 273/2004 och förordning (EG) nr 111/2005, av denna lag samt av de föreskrifter och villkor som har meddelats med stöd av lagen. 11 §

10 

Läkemedelsverket har rätt att på begäran få de upplysningar och handlingar som behövs för till- synen och får meddela de före- lägganden och förbud som behövs för att förordning (EEG) nr 3677/90, denna lag eller före- skrifter som har meddelats med stöd av lagen skall efterlevas. För tillsyn har Läkemedelsverket rätt till tillträde dels till områden, lokaler och andra utrymmen som används i samband med import, export, transit, tillverkning, handel, trans- port, förvaring eller annan hante- ring av narkotika eller förpack- ningsmaterial till narkotika, dels

8

Senaste lydelse 1995:476.

9

Senaste lydelse 1995:476.

10

Senaste lydelse 1995:476.

Prop. 2004/05:127 Bilaga 4 65

Regeringen, 

eller efter rege- ringens bemyndigande, Läke- medelsverket och Tullverket 

får i fråga om import, export, transit, tillverkning, handel, transport, för- varing, förordnande, utlämnande, anteckningar och märkning 

av narkotika meddela 

ytterligare före- skrifter.

För att täcka statens kostnader för kontrollen av narkotika skall den som söker eller har erhållit tillstånd enligt 

35

 §§ betala särskilda avgifter som bestäms av regeringen. 

Även 

den som söker 

tillstånd eller registrerar sig enligt förordning (EG) nr 273/2004 eller (EG) nr 111/2005 skall betala särskilda avgifter som bestäms av regeringen.

till utrymmen där prövning av

material till narkotika, dels till ut-

Prop. 2004/05:127

narkotikans

egenskaper

utförs.

rymmen

där

prövning

av

Bilaga 4

Detsamma

gäller

sådana

narkotikans

egenskaper

utförs.

utrymmen som används i samband

Detsamma gäller sådana ut-

med

import,

export,

transit,

rymmen som används i samband

tillverkning, handel, transport och

med

import,

export,

transit,

förvaring av ämne som avses i 7 a

agerande som mellanhand , till-

§ eller andra utgångsämnen till

verkning, handel, transport

och

narkotika. Verket får i sådana

förvaring av narkotikaprekursorer

utrymmen

göra

undersökningar

eller

andra utgångsämnen

till

och ta

prover. Läkemedelsverket

narkotika. Verket får i sådana

har dock inte med stöd av denna

utrymmen

göra

undersökningar

lag rätt till tillträde till bostäder.

och ta

prover. Läkemedelsverket

har dock inte med stöd av denna

lag rätt till tillträde till bostäder.

Polismyndigheten skall lämna det biträde som behövs för tillsyn enligt denna paragraf. På begäran skall den som förfogar över sådana varor som avses i andra stycket lämna nödvändigt biträde vid undersökningen. För uttaget prov betalas inte ersättning. Ett beslut om föreläggande eller förbud får förenas med vite. Om tillträde eller biträde vägras får Läkemedelsverket också förelägga vite. 11 a §

11 

För att täcka statens kostnader för kontrollen av narkotika och av ämnen som kan användas vid olaglig tillverkning av narkotika skall den som söker eller har erhållit tillstånd enligt 35 §§ betala särskilda avgifter som bestäms av regeringen. Detsamma gäller den som söker eller har erhållit tillstånd eller gör anmälan som avses i 7 c § eller i förordning (EEG) nr 3677/90.

12 §

12 

Regeringen får i fråga om import, export, transit, tillverk- ning, handel, transport, förvaring, förordnande, utlämnande, anteck- ningar och märkning besluta om ytterligare föreskrifter. Regeringen får överlåta till Läkemedelsverket och Tullverket att besluta om sådana föreskrifter.

11

Senaste lydelse 1995:476.

12

Senaste lydelse 1999:419.

66

13 §

13

Till böter eller fängelse i högst

Till böter eller fängelse i högst

ett år döms, om gärningen inte är

ett år döms, om gärningen inte är

belagd med straff enligt narkotika-

belagd med straff enligt narkotika-

strafflagen

(1968:64)

eller

enligt

strafflagen (1968:64)

eller

enligt

lagen (2000:1225) om straff för

lagen (2000:1225) om straff för

smuggling,

den

som

uppsåtligen

smuggling, den som

uppsåtligen

eller av oaktsamhet

eller av oaktsamhet

1. bedriver

sådan

verksamhet

1.

bedriver

sådan

verksamhet

som avses i 7 c § eller i förordning

som avses i förordning (EG) nr

(EEG) nr 3677/90 utan erforderligt

273/2004 eller förordning (EG) nr

tillstånd eller utan att föreskriven

111/2005 utan erforderligt tillstånd

anmälan om verksamheten gjorts,

eller

utan

att

föreskriven

registrering

av

verksamheten

gjorts,

2. bryter mot 6 § andra stycket,

2. bryter mot 6 § andra stycket,

9 § eller 9 a §, eller mot bestäm-

9 § eller 9 a §, eller mot

melserna

om

dokumentation,

bestämmelserna i förordning (EG)

anteckningar

eller märkning i

nr 273/2004 eller förordning (EG)

förordning (EEG) nr 3677/90,

nr 111/2005, om

a) att utse, anmäla och upp-

datera

uppgifter

om ansvarig

person,

b) att uppdatera adress-

uppgifter,

c) kundförsäkringar,

d) dokumentation,

e) märkning, eller

f) att underrätta om sina

transaktioner,

3.

åsidosätter

föreskrift

som

3.

åsidosätter

föreskrift

som

meddelats med stöd av denna lag,

meddelats med stöd av denna lag,

eller

eller

4. lämnar oriktig uppgift i

4. lämnar oriktig uppgift i

ärende om tillstånd eller i anmälan

ärende om tillstånd eller vid regi-

om verksamhet enligt denna lag

strering

av

verksamhet

enligt

eller enligt förordning (EEG) nr

denna lag eller enligt förordning

3677/90.

(EG) nr 273/2004 eller förordning

(EG) nr 111/2005.

13 a §

14

Ämne som avses i 7 a § och som

Narkotikaprekursor

som

har

har varit föremål för brott enligt 13

varit föremål för brott enligt 13 §

§ eller värdet därav samt utbyte av

eller värdet därav samt utbyte av

sådant

brott

skall

förklaras

sådant

brott

skall

förklaras

förverkat om det inte är uppenbart

förverkat om det inte är uppenbart

oskäligt.

oskäligt.

13

Senaste lydelse 2000:1247.

14

Senaste lydelse 1993:361.

Prop. 2004/05:127 Bilaga 4 67

14 §

15

Beslut som Apoteket Aktiebolag

Beslut som Apoteket Aktiebolag

meddelat i fråga om intyg som

meddelat i fråga om intyg som

avses i 3 a § får överklagas till

avses i 3 a § får överklagas till

Läkemedelsverket. Beslut som

Läkemedelsverket. Beslut som

Läkemedelsverket eller Tullverket

Läkemedelsverket eller Tullverket

i ett enskilt fall meddelat enligt

i ett enskilt fall meddelat enligt

denna lag eller enligt en föreskrift

denna lag, enligt förordning (EG)

som meddelats med stöd av lagen

nr 273/2004 eller förordning (EG)

får överklagas hos allmän förvalt-

nr 111/2005 eller enligt en

ningsdomstol.

föreskrift som meddelats med stöd

av lagen får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten. Beslut som Läkemedelsverket, Tullverket, länsrätten eller kammar- rätten i ett enskilt fall meddelar skall gälla omedelbart, om inte annat beslutas.

1.

Denna lag träder i kraft den 18 augusti 2005.

2.

Tillstånd som meddelats före ikraftträdandet gäller dock enligt det meddelade tillståndet.

15 Senaste lydelse 2001:1282. Prop. 2004/05:127 Bilaga 4 68

1.2

Förslag till lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor

Härigenom föreskrivs att 3 och 6 §§ lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor skall ha följande lydelse. Prop. 2004/05:127 Bilaga 4

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

3 § Varor som avses i denna lag får inte

1.

införas till landet,

2.

överlåtas,

3.

framställas,

4.

förvärvas i överlåtelsesyfte,

5.

bjudas ut till försäljning, eller

6.

innehas.

Första stycket tillämpas inte om Läkemedelsverket för ett särskilt fall har meddelat tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ändamål.

Varor som avses i denna lag får inte utan tillstånd

1.

införas till landet,

2.

överlåtas,

3.

framställas,

4.

förvärvas i överlåtelsesyfte,

5.

bjudas ut till försäljning, eller

6.

innehas.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela tillstånd till hantering för ett vetenskapligt eller industriellt ändamål. Tillstånd får förenas med de villkor som behövs, såväl i samband med beslutet om tillstånd som senare under tillståndstiden. Ett tillstånd får återkallas om

1.

tillståndet inte längre utnyttjas, eller

2.

tillståndshavaren i väsentlig mån brutit mot ett meddelat villkor eller inte följer bestämmelserna i denna lag.

Regeringen eller den myndighet regeringen bestämmer får med- dela föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd. 69

6 §

Prop. 2004/05:127

Läkemedelsverkets beslut enligt

Beslut i fråga om tillstånd eller

Bilaga 4

3 § andra stycket får överklagas

återkallande av tillstånd enligt 3 §

hos allmän förvaltningsdomstol.

andra eller tredje stycket får

överklagas hos allmän förvalt-

ningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2005.

2.

Tillstånd som Läkemedelsverket har meddelat före ikraftträdandet skall gälla enligt det meddelade tillståndet såvida inte meddelade föreskrifter om undantag från kravet på tillstånd omfattar även sådant fall som tillståndet avser.

70

Lagrådets yttrande

Prop. 2004/05:127

Bilaga 5

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2005-03-03

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. regeringsrådet

Leif Lindstam och justitierådet Nina Pripp.

Enligt en lagrådsremiss den 10 februari 2005 (Socialdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1992:860) om kontroll av narkotika, och

2.

lag om ändring i lagen (1999:42) om förbud mot vissa hälsofarliga varor.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Angela Öst. Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet : Förslaget till lag om ändring i lagen om kontroll av narkotika Enligt 13 § kan böter eller fängelse följa för den som begår närmare angivna brott. Bl.a. gäller detta enligt punkten 3 den som åsidosätter föreskrift som meddelats med stöd av lagen. En sådan föreskrift kan vara en föreskrift som Läkemedelsverket eller Tullverket meddelat med stöd av regeringens bemyndigande enligt 12 §. Punkten 3 ger uttryck för vad som brukar kallas ett blankettstraff- stadgande. I en dom den 9 februari 2005 i mål B 4466-02 har Högsta domstolen uttalat att det får anses att regeringsformen inte tillåter att förvaltningsmyndigheter och kommuner fyller ut blankettstraffstadgan- den med fängelse i straffskalan på ett sådant sätt att den gärning som därigenom straffbeläggs anges helt eller i det väsentliga i deras före- skrifter. Mot bakgrund av vad Högsta domstolen uttalat bör 13 § ses över. Förslaget till lag om ändring i lagen om förbud mot vissa hälsofarliga varor Lagrådet lämnar förslaget utan erinran. 71

Socialdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 17 mars 2005 Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist,[REDACTED_EFTERNAMN], M.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback,[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: statsrådet M.[REDACTED_EFTERNAMN] Regeringen beslutar proposition 2004/05:127 Vissa lagändringar beträffande hälsofarliga varor och narkotikaprekursorer Prop. 2004/05:127 72

Rättsdatablad

Prop. 2004/05:127

Författningsrubrik

Bestämmelser som

Celexnummer för

inför, ändrar, upp-

bakomliggande EG-

häver eller upprepar

regler

ett normgivnings-

bemyndigande

Lag om ändring i lagen

7 c och 12 §§

32004R0273

(1992:860) om kontroll

32005R0111

av narkotika

Lag om ändring i lagen

3 §

(1999:42) om förbud mot

vissa hälsofarliga varor

73