Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa ändringar i minerallagen

(1991:45). Den första ändringen innebär att då tillåtligheten

av ett mineralföretag prövas enligt de lagar som är anknutna

till lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.

(naturresurslagen, NRL) skall en intresseavvägning enligt

NRL endast ske i ärendet om bearbetningskoncession enligt

minerallagen.

Vidare föreslås en möjlighet att förordna om utredning

då ett mineralföretag kan leda till väsentliga skador på jord-

eller skogsbruket.

Propositionens lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i minerallagen (1991:45)

Härigenom föreskrivs i fråga om minerallagen (1991:45)

dels att 4 kap. 2 § och 16 kap. 1 § skall ha följande

lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 8

kap. 6 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 kap.

 2 §

Koncession skall meddelas, om

1. en fyndighet som sannolikt kan tillgodogöras

ekonomiskt har blivit påträffad,

2. sökanden är lämplig att bearbeta fyndigheten och

3. fyndighetens belägenhet och art inte gör det olämpligt

att sökanden får den begärda koncessionen.

I ärenden om beviljande av koncession skall lagen

(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.

tillämpas.

 Om ett ärende om beviljande

 av koncession avser ett

 företag vars

 tillåtlighet skall

 prövas enligt flera av de

 lagar som anges i 1 kap. 2

 § lagen om hushållning

 med naturresurser m.m., skall

 2 och 3 kap. samma lag

 tillämpas endast vid den

 prövning som sker i

 koncessionsärendet.

 I ärenden om beviljande av

 koncession skall en

 miljökonsekvensbeskrivning

 enligt 5 kap. lagen om

 hushållning med

 naturresurser m.m. fogas till

 ansökan. Denna beskrivning

 skall även ligga till grund

 för tillämpningen av 2

 och 3 kap. samma lag enligt

 andra och tredje stycket.

Koncession får inte strida mot detaljplan eller

områdesbestämmelser. Om syftet med planen eller

bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser

göras.

8 kap.

6 a §

 Söker någon koncession

 på en fyndighet, får

 förordnande om behövlig

 utredning meddelas, om

 bearbetningen kan medföra

 väsentlig skada på jord-

 eller skogsbruket och om

 frågan inte kan bedömas

 på annat sätt.

 Förordnande meddelas av

 statens jordbruksverk

 beträffande jordbruket och

 av skogsstyrelsen

 beträffande skogsbruket.

 Innan förordnande meddelas

 skall samråd ske med

 länsstyrelsen.

 Sökanden i

 koncessionsärendet skall

 ersätta kostnaderna för

 utredningen. Om det finns

 särskilda skäl får

 han befrias från

 ersättningsskyldigheten

 helt eller delvis.

 Ersättningen för

 utredningen bestäms av den

 myndighet som har förordnat

 om utredningen.

 16 kap.

 1 §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag gäller

följande.

Beslut Överklagas hos

Beslut av bergmästaren i frågor som

gäller undersökningstillstånd Kammarrätten

Beslut av bergmästaren i frågor som

gäller meddelande av bearbetningskoncession,

tillstånd till överlåtelse av

koncession eller ändring av villkoren

för en koncession Regeringen

Beslut av bergmästaren i frågor om

förlängning av giltighetstiden för en

bearbetningskoncession enligt 4 kap. 10 § Regeringen

Beslut av bergmästaren i andra frågor som

gäller bearbetningskoncession Kammarrätten

Tillstånd av bergmästaren till byggande av

väg enligt 3 kap. 3 § andra stycket Sveriges geologiska

 undersökning

Beslut av bergmästaren i fråga som avses i

3 kap. 7 § Länsstyrelsen

Förhandsbesked av bergmästaren enligt 4 kap.

9 § tredje stycket Sveriges geologiska

 undersökning

Tillstånd av bergmästaren att lägga igen

utfraktsväg, ort eller borrhål enligt 5 kap.

8 § eller 13 kap. 6 § Sveriges geologiska

 undersökning

Beslut av bergmästaren i ärende om ersättning

enligt 7 kap. 1 § Den fastighetsdomstol

 inom vars område marken

 som tvisten gäller

 eller större delen

 därav är belägen

Beslut av förrättningsmyndigheten i 8 kap.

7 § Den fastighetsdomstol

 inom vars område

 marken som tvisten

 gäller eller större

 delen därav är belägen

Beslut av förrättningsmyndigheten i

 ärende om markanvisning Den fastighetsdomstol

 inom vars område marken

 som tvisten gäller eller

 större delen därav är

 belägen

Tillstånd av bergmästaren att lägga ned

gruva eller motsvarande anläggning enligt

14 kap. 4 § tredje stycket Sveriges geologiska

 undersökning

Beslut av bergmästaren i andra frågor

enligt denna lag Kammarrätten

Beslut av länsstyrelsen i frågor som avses

i 3 kap. 6 § Regeringen

Beslut av länsstyrelsen i frågor om prövande

av säkerhet enligt 17 kap. Kammarrätten

Beslut av statens jordbruksverk eller

skogsstyrelsen enligt 8 kap. 6 a § första

eller fjärde stycket. Kammarrätten

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12

mars 1992

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och

statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet P.[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändringar i minerallagen

1 Inledning

Regeringen lade i propositionen (prop. 1988/89:92) om

ny minerallagstiftning m.m. fram förslag till dels en ny

minerallag, dels förslag till vissa därav föranledda

lagändringar. En av dessa föreslagna lagändringar avsåg en

ändring i lagen (1987:12) om hushållning med naturresurser

m.m. (naturresurslagen, NRL). Ändringen innebar att om

ett exploateringsföretag skall prövas enligt flera av de lagar

som är anknutna till NRL skall en avvägning enligt NRL

bara ske vid den första prövningen.

Riksdagen antog huvuddelen av de förslag som lades

fram i propositionen men beträffande den föreslagna

ändringen i NRL ansåg riksdagen att frågan borde

övervägas ytterligare varför regeringen borde förelägga

riksdagen ett nytt förslag i detta hänseende. Dessutom

ansåg riksdagen att det i minerallagen borde införas en

möjlighet för lantbruksstyrelsen att i vissa fall förordna om

särskild utredning av ett större mineralföretags

konsekvenser för jord- eller skogsbruket.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 27 februari 1992 att inhämta

lagrådets yttrande över ett förslag till ändringar i

minerallagen. Lagförslaget och lagrådets yttrande bör fogas

till protokollet i detta ärende som bilaga 1 resp.

bilaga 2.

Lagrådet har i sak godtagit de framlagda förslagen.

Beträffande det föreslagna nya tredje stycket i 4 kap. 2 §

minerallagen har dock lagrådet riktat kritik mot att

bestämmelsen placeras i minerallagen i stället för i

naturresurslagen. Med hänsyn till dels att bestämmelsen

endast skall vara tillämplig beträffande

exploateringsföretag som kräver koncession enligt

minerallagen, dels att bestämmelsen är av utpräglad

undantagskaraktär föreslår jag emellertid att bestämmelsen

tas in i minerallagen.

I förhållande till lagrådsremissen har några redaktionella

ändringar vidtagits i den föreslagna lagtexten till 4 kap. 2 §

minerallagen.

2 Prövning enligt naturresurslagen

Minerallagen (1991:45), som träder i kraft den 1 juli

1992, innebär i korthet följande.

Lagen gäller undersökning och bearbetning av

fyndigheter av ett antal i lagen angivna mineraliska ämnen,

s.k. koncessionsmineral. Med undersökning avses arbete i

syfte att påvisa en fyndighet av ett koncessionsmineral och

att utröna fyndighetens sannolika ekonomiska värde och

dess beskaffenhet i övrigt. Med bearbetning avses utvinning

och tillgodogörande av ett koncessionsmineral.

För att få bedriva undersökningsarbete krävs

undersökningstillstånd. Sådant skall meddelas om det finns

anledning att anta att undersökning i det aktuella området

kan leda till fynd av koncessionsmineral och sökanden inte

uppenbarligen saknar möjlighet eller avsikt att få till stånd

en ändamålsenlig undersökning. Om arbetet avser olja,

gasformiga kolväten eller diamant krävs dessutom att

sökanden visar att han är lämplig att bedriva sådant arbete.

För att få bedriva bearbetning krävs

bearbetningskoncession. Sådan skall meddelas om en

fyndighet som sannolikt kan tillgodogöras ekonomiskt har

blivit påträffad, om sökanden är lämplig att bearbeta

fyndigheten och om fyndighetens belägenhet och art inte

gör det olämpligt att sökanden får den begärda

koncessionen.

Ärenden om beviljande av undersökningstillstånd eller

bearbetningskoncession prövas av bergmästaren.

I ärenden om bearbetningskoncession skall lagen

(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.

(naturresurslagen, NRL) tillämpas. I den delen skall

bergmästaren samråda med länsstyrelsen.

I regeringens proposition (prop. 1988/89:92) om ny

minerallagstiftning m.m., som ligger till grund för

minerallagen, berördes frågan om NRL:s tillämpning i

ärenden om mineralexploatering ganska ingående av

föredraganden.

Inledningsvis konstaterade han att den föreslagna

minerallagen måste anknytas till NRL och föreslog därefter

att anknytningen sker på det sättet att en avvägning enligt 2

och 3 kap. NRL görs i ärenden om bearbetningskoncession.

Härefter tog departementschefen upp en för

mineralindustrin viktig fråga, nämligen NRL-avvägningens

bindande verkan vid senare prövning av en

mineralexploatering enligt andra NRL-anknutna lagar.

Inledningsvis konstaterade departementschefen att

mineralföretag inte bara kräver koncession enligt

minerallagen utan att det också i de allra flesta fall krävs

tillstånd enligt miljöskyddslagen, vattenlagen, plan- och

bygglagen samt naturvårdslagen. Samtliga dessa lagar är

knutna till NRL, vilket innebär att en avvägning enligt NRL

skall ske i ärenden om tillstånd enligt dessa lagar. Sådana

återkommande intresseavvägningar då ett mineralföretag

prövas enligt olika lagar var dock enligt

departementschefen inte acceptabelt och han anförde i den

delen i huvudsak följande.

Prospekteringsverksamheten är en i tiden utdragen

process, som kan pågå i flera decennier från den första

prospekteringsåtgärden till dess gruvan öppnas. Arbetet

kräver avsevärda investeringar och det ekonomiska utfallet

är alltid osäkert. Endast cirka en procent av

prospekteringsinsatserna leder till bearbetning, vilket

innebär att intäkterna från en fyndighet skall täcka inte bara

kostnaderna för prospektering av fyndigheten utan också

kostnaderna för all prospektering som inte leder fram till

bearbetning. Med hänsyn till de förhållanden som sålunda

gäller inom mineralindustrin är det av största vikt att en

prospektör får så säkra garantier som möjligt för att han får

bearbeta de fyndigheter han påträffar. Sedan

naturresurslagen nu har införts måste självfallet

mineralindustrins verksamhet prövas utifrån de

förutsättningar som anges i den lagen. Sett ur den enskilde

prospektörens synvinkel innebär dock detta att han inte

längre har samma garantier som tidigare för att han får

bearbeta en påträffad fyndighet. Han kan inte heller genom

egna åtgärder påverka utgången av den intresseavvägning

som skall ske. Vid den NRL-prövning som görs i ärendet

om bearbetningskoncession har prospektören i normalfallet

inte lagt ner alltför stora kostnader inom

undersökningsområdet, varför den förlust som uppstår vid

ett eventuellt avslag trots allt bör kunna accepteras. Om en

meddelad koncession inte blir bindande i

markanvändningsfrågan och en osäkerhet kvarstår

huruvida fyndigheten får bearbetas eller ej, ökar

skadeverkningarna för den enskilde prospektören. De

ekonomiska skadorna vid ett avslag på ett senare stadium

blir av betydligt större omfattning. Även efter

koncessionsbeslutet fortsätter undersökningsarbetet och

det kan ta lång tid innan mineralutvinning påbörjas och

behövliga tillstånd enligt annan lagstiftning söks. Den

ekonomiska planeringen försvåras om man hela tiden måste

räkna med att gjorda investeringar plötsligt kan gå till spillo

genom ett avslag. En rationell gruvdrift kräver ett visst mått

av malmreserver i form av obearbetade fyndigheter. Dessa

reserver kan inte betecknas som säkra om koncessionerna

för dessa fyndigheter inte är bindande. Jag anser därför att

det skulle påverka mineralindustrin negativt i en omfattning

som inte är acceptabel om ytterligare en prövning av

markanvändningen för det avsedda ändamålet måste göras

utöver den som görs i koncessionsärendet. Jag föreslår

därför att någon ytterligare intresseavvägning enligt

naturresurslagen utöver den som görs i ärendet om

bearbetningskoncession inte skall göras vid en efterföljande

prövning av verksamheten enligt annan lagstiftning. Detta

innebär alltså att då en tillämnad mineralbearbetning skall

prövas enligt efterkommande lagstiftning, främst

miljöskyddslagen, detta skall ske utan att man ånyo gör en

intresseavvägning enligt naturresurslagen. Den avvägning

som gjordes i koncessionsärendet skall alltså gälla alltjämt.

I övrigt skall en fullständig prövning ske enligt all

efterkommande lagstiftning. Avslutningsvis vill jag ånyo

betona vikten av att all mineralbearbetning sker med

beaktande av alla de krav som samhället har ställt upp till

skydd för miljön och naturvården.

Dessutom konstaterade departementschefen att sådana

återkommande intresseavvägningar även kunde bli aktuella

vid andra typer av exploateringsföretag än gruvor. Enligt

hans mening fanns det inte heller i sådana fall några bärande

skäl för att tillåtligheten från hushållningssynpunkt flera

gånger ställs under prövning.

Mot bakgrund av dessa överväganden föreslogs i

propositionen att en bestämmelse skulle tas in i 1 kap. 2 §

NRL som innebar att, om tillåtligheten av ett visst

exploateringsföretag eller annat ingrepp i miljön skulle

prövas enligt någon av de lagar som anges i paragrafen,

bestämmelserna i 2 och 3 kap. NRL skulle tillämpas endast

vid den prövning som först äger rum.

Under ärendets behandling i riksdagens näringsutskott

anförde naturvårdsverket och boverket betänkligheter mot

den föreslagna ändringen i NRL. Med anledning härav

ombads bostadsutskottet att yttra sig i frågan. I sitt yttrande

avstyrkte bostadsutskottet att den föreslagna ändringen i

NRL genomfördes för tillfället och föreslog i stället att

frågan utreddes ytterligare. Enligt bostadsutskottet borde

regeringen kunna förelägga riksdagen ett nytt förslag i detta

hänseende i sådan tid att en ändring i NRL kan träda i kraft

samtidigt med den nya minerallagen.

I sitt betänkande (1990/91:NU7) hänvisade

näringsutskottet till bostadsutskottets yttrande och

rekommenderade att den av bostadsutskottet anvisade

handlingslinjen följs. Samtidigt uttalade näringsutskottet

att det fann den av regeringen föreslagna nya bestämmelsen

i NRL lämplig såvitt gäller exploateringsföretag på

mineralområdet.

Riksdagen ställde sig bakom näringsutskottets uttalande

(rskr. 67).

I enlighet med riksdagens uppfattning lägger jag nu fram

ett förslag som innebär att, beträffande

exploateringsföretag på mineralområdet, någon ytterligare

intresseavvägning enligt naturresurslagen utöver den som

görs i ärendet om bearbetningskoncession inte skall göras

vid en efterföljande prövning av verksamheten enligt annan

lagstiftning.

Undantagskaraktären av regleringen bör komma till

uttryck genom att bestämmelsen införs i minerallagen och

inte i NRL. Däremot behövs enligt min mening ingen

ändring i de andra lagarna som kan tillämpas vid prövning

av mineralföretag. Detta följer av den allmänna

grundsatsen om företräde för speciallagstiftning. Mitt

förslag innebär en avvikelse i förhållande till förslaget i den

ursprungliga minerallagspropositionen men förslaget

innebär ändå att regeringen fullföljer det uppdrag som

riksdagen har lämnat.

Den föreslagna regleringen innebär ett undantag,

dikterat av mineralnäringens mycket speciella situation,

från huvudregeln att NRL skall tillämpas även när ett

projekt skall prövas enligt andra NRL-anknutna lagar.

Därför är det viktigt att den avvägning som görs i

koncessionsärendet enligt 2 och 3 kap. NRL är allsidig och

övergripande. Det är viktigt att det finns ett ordentligt

beslutsunderlag och, som framhållits tidigare, är det

givetvis viktigt att även miljöaspekterna får en grundlig

belysning och beaktas i beslutet. Därför bör föreskrivas att

det i ärenden om beviljande av bearbetningskoncession

skall till ansökan fogas en miljökonsekvensbeskrivning

enligt 5 kap. NRL. Detta överensstämmer med vad som

uttalades i regeringens proposition (prop. 1990/91:90) En

god livsmiljö, som riksdagen ställde sig bakom

(1990/91:BoU18, rskr. 342). Denna beskrivning skall också

ligga till grund för tillämpningen av 2 och 3 kap. NRL.

3 Utredning av ett mineralföretags konsekvenser

I sitt remissyttrande över det utredningsbetänkande som

låg till grund för regeringens proposition om ny

minerallagstiftning m.m. framhöll lantbruksstyrelsen att

gruvföretag är att jämföra med större vattenföretag. Enligt

vattenlagen får lantbruksstyrelsen förordna om behövlig

utredning om ett vattenföretag kan medföra väsentlig skada

på rennäringen eller jordbruket. Lantbruksstyrelsen ansåg

att en motsvarighet till denna möjlighet borde införas i den

nya minerallagen med avseende på både rennäringen och

jordbruket. I en motion i riksdagen anfördes att

lantbruksstyrelsen borde ges möjlighet att föranstalta om

utredning om skadeverkningarna av ett större

mineralföretag för jord- och skogsbruket och rennäringen.

Vid behandlingen av regeringens proposition om ny

minerallagstiftning m.m. ansåg näringsutskottet att de

önskemål som framförts i motionen borde tillgodoses såvitt

gäller jord- och skogsbruket. Utskottet ansåg därför att

regeringen borde anmodas att med det snaraste föreslå

erforderligt tillägg till den föreslagna minerallagen i nu

angivet hänseende, så att bestämmelsen i fråga kan träda i

kraft samtidigt med lagen i övrigt.

Riksdagen ställde sig bakom näringsutskottets

uttalande.

Jag lägger nu därför fram förslag om att utredning om

skadeverkningarna av ett mineralföretag får företas om

företaget kan leda till väsentlig skada på jord- eller

skogsbruket. Sådan utredning bör få företas i ärendet om

bearbetningskoncession eftersom man först då kan bedöma

ett mineralföretags inverkan på omgivningen och det först

då kan uppstå väsentliga skador på jord- eller skogsbruket.

Om en sådan utredning genomförs bör den ligga till grund

för den intresseavvägning enligt NRL som länsstyrelsen gör

i koncessionsärendet.

Förordnanden om utredning bör ges av skogsstyrelsen

när skogsbruket berörs. När jordbruket berörs bör

förordnanden ges av statens jordbruksverk, som den 1 juli

1991 ersatte lantbruksstyrelsen.

4 Övrigt

Frågan om prövning av undersökningstillstånd i

nationalparker, naturreservat och obrutna fjällområden har

tidigare aktualiserats i riksdagen. Eftersom prospektering i

vissa fall kan innebära kraftiga ingrepp i den fysiska miljön

utan att för den skull bearbetningskoncession senare kan

meddelas finns det skäl att överväga en förstärkning av

möjligheterna att reglera prospektering inom en del

områden. Frågan bereds för närvarande inom

regeringskansliet.

5 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har det inom

näringsdepartementet upprättats förslag till

lag om ändring i minerallagen (1991:45).

Jag har i detta ärende samrått med statsråden[REDACTED_EFTERNAMN] och
[REDACTED_EFTERNAMN].

6 Specialmotivering

4 kap.

2 §

I paragrafens andra stycke stadgas att i ärenden om

beviljande av bearbetningskoncession skall lagen (1987:12)

om hushållning med naturresurser m.m. (naturresurslagen,

NRL) tillämpas. Exploateringsföretag som kräver

bearbetningskoncession enligt minerallagen kräver

regelmässigt även tillstånd enligt annan lagstiftning, t.ex.

miljöskyddslagen och vattenlagen. Nuvarande ordning

innebär att vid prövning av företaget skall 2 och 3 kap. NRL

tillämpas i såväl ärendet enligt minerallagen som i

efterkommande prövningar enligt miljöskyddslagen,

vattenlagen, plan- och bygglagen etc. Nu införs ett nytt

tredje stycke enligt vilket prövningen enligt 2 och 3 kap.

NRL skall göras endast en gång, nämligen i

koncessionsärendet enligt minerallagen. Avgörandet i detta

ärende blir bindande, såvitt avser tillämpningen av 2 och 3

kap. varför dessa kapitel i NRL inte skall tillämpas vid den

prövning av exploateringsföretaget som därefter görs enligt

annan lagstiftning.

Vad som avgörs i koncessionsbeslutet enligt

minerallagen torde normalt vara dels tillåtligheten av

mineralutvinning av viss inriktning och omfattning, dels

vissa mer övergripande villkor om hänsyn till allmänna

intressen som skall uppfyllas i den fortsatta projekteringen.

Den prövning som skall göras enligt annan lagstiftning torde

normalt aktualiseras i ett senare skede av koncessionens

giltighetstid och avse mer detaljinriktade frågor. Det nya

tredje stycket innebär att någon omprövning därvid inte

skall göras av företaget med tillämpning av 2 och 3 kap.

NRL. Däremot är det avsett att de övergripande villkor till

skydd för motstående intressen som uppställts i det

ursprungliga koncessionsbeslutet skall kunna ges en mer

preciserad utformning. Dessa mer preciserade villkor måste

dock ligga inom ramen för de ursprungligen uppställda

villkoren.

Om ytterligare mark eller vatten senare behöver tas i

anspråk för företaget blir det fråga om ett nytt företag i

NRL:s mening. En förnyad intresseavvägning med

tillämpning av 2 och 3 kap. NRL får då göras beträffande

det begärda områdets användning. Om man, inom det

ursprungliga området, vill utöka sin verksamhet på ett

sådant sätt att omgivningen påverkas, kan detta bara ske

inom ramen för de villkor som ställts upp i tillståndet till

skydd för de motstående intressena. Vill man gå utöver

dessa villkor måste villkoren ändras. I ett ärende om

ändring av villkoren skall 2 och 3 kap. NRL tillämpas. Det

är alltså viktigt att notera att den bindande verkan som

prövningen enligt minerallagen får endast gäller det företag

som prövats i ärendet, dvs. ett företag förlagt till ett visst

område och med en viss medgiven inverkan på motstående

intressen.

Bestämmelserna i det nya tredje stycket gäller inte om

företaget skall prövas av regeringen enligt 4 kap. NRL.

I ett nytt fjärde stycke föreskrivs att i ärenden om

beviljande av bearbetningskoncession skall till ansökan

fogas en miljökonsekvensbeskrivning enligt 5 kap. NRL.

Av 5 kap. 3 § NRL framgår att en sådan beskrivning skall

möjliggöra en samlad bedömning av en planerad

anläggnings, verksamhets eller åtgärds inverkan på miljön,

hälsan och hushållningen med naturresurser. Frågan har

också behandlats i regeringens proposition (prop.

1990/91:90) En god livsmiljö s. 186 ff.

Miljökonsekvensbeskrivningen utgör alltså en väsentlig

och viktig del av beslutsunderlaget vid den tillämpning av 2

och 3 kap. NRL som avses i paragrafens andra och tredje

stycke. Det är givetvis angeläget att prövningsmyndighetens

avgörande utformas så att det tydligt framgår hur

bestämmelserna i 2 och 3 kap. NRL har beaktats.

8 kap.

6 a §

Efter mönster från 11 kap. 10 § vattenlagen införs i

paragrafen en möjlighet att förordna om behövlig utredning

när ett mineralföretag kan medföra väsentlig skada på jord-

eller skogsbruket. Förordnande får meddelas i ärenden om

beviljande av bearbetningkoncession. I

koncessionsärenden skall länsstyrelsen göra en avvägning

enligt NRL mellan intresset att bearbeta fyndigheten och

motstående intressen, exempelvis jord- och skogsbruket.

Därvid kommer länsstyrelsen att från berörda myndigheter

inhämta de uppgifter som behövs för att bedöma den

inverkan mineralföretaget kan få på andra intressen som

skall beaktas enligt NRL, däribland jord- och skogsbruket.

Först om de uppgifter som länsstyrelsen har inhämtat i

ärendet inte ger tillräckligt underlag för att göra en

avvägning enligt NRL får förordnande om utredning

meddelas.

En förutsättning för att förordnande skall få meddelas är

att mineralföretaget kan leda till väsentlig skada på

jord- eller skogsbruket.

Förordnande meddelas av statens jordbruksverk såvitt

gäller skador på jordbruket och av skogsstyrelsen såvitt

gäller skador på skogsbruket. Om förutsättningar finns för

att förordna om utredning beträffande både jordbruket och

skogsbruket bör utredningsarbetet samordnas för att

nedbringa kostnaderna.

I andra stycket stadgas att samråd skall ske med

länsstyrelsen innan förordnande om utredning meddelas.

Syftet med detta samråd är att utröna huruvida

länsstyrelsen har ett tillräckligt underlag för

intresseavvägningen enligt NRL. Om så är fallet får, som

nyss nämndes, förordnande inte meddelas.

Enligt huvudregeln i tredje stycket skall sökanden svara

för kostnaderna för undersökningen. Om det föreligger

särskilda skäl kan han dock befrias från

ersättningsskyldigheten helt eller delvis. Särskilda skäl kan

vara att kostnaderna väsentligt överstiger vad sökanden

kunde förutse vid förordnandet eller att kostnaderna har

blivit orimligt stora till följd av det sätt på vilket utredningen

har bedrivits.

16 kap.

1 §

Genom ett tillägg i paragrafen förordnas att

jordbruksverkets och skogsstyrelsens beslut enligt 8 kap. 6

a § får överklagas hos kammarrätten. De beslut som får

överklagas är dels myndigheternas beslut att förordna om

utredning enligt första stycket, dels myndigheternas beslut

enligt fjärde stycket om sökandens ersättningsskyldighet för

utredningen, varvid jämkningsregeln i tredje stycket kan

komma att tillämpas.

Domstolsutredningen har i sitt betänkande Domstolarna

inför 2000-talet (SOU 1991:106), som avlämnades till

regeringen i januari 1992, bl.a. föreslagit att i princip alla

mål där kammarrätten idag är första instans i fortsättningen

skall prövas av länsrätten som första instans. Betänkandet

är för närvarande ute på remiss.

7 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag

att regeringen föreslår riksdagen att anta förslaget till

lag om ändring i minerallagen (1991:45).

8 Beslut

Regeringen beslutar i enlighet med föredragandens

hemställan.

Lagrådsremissens lagförslag

Bilaga 1

Förslag till

Lag om ändring i minerallagen (1991:45)

Härigenom föreskrivs i fråga om minerallagen (1991:45)

dels att 4 kap. 2 § och 16 kap. 1 § skall ha följande

lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 8

kap. 6 a §, av följande lydelse.

Antagen lydelse1 Föreslagen lydelse

 4 kap.

 2 §

Koncession skall meddelas, om

1. en fyndighet som sannolikt kan tillgodogöras

ekonomiskt har blivit påträffad,

2. sökanden är lämplig att bearbeta fyndigheten och

3. fyndighetens belägenhet och art inte gör det olämpligt

att sökanden får den begärda koncessionen.

I ärenden om beviljande av koncession skall lagen

(1987:12) om hushållning med naturresurser m.m.

tillämpas.

 Om ett exploateringsföretag

 som kräver koncession skall

 prövas enligt flera av de

 lagar som anges i 1 kap. 2

 § lagen om hushållning

 med naturresurser m.m., skall

 2 och 3 kap. samma lag

 tillämpas endast vid den

 prövning som sker enligt

 minerallagen.

 I ärenden om beviljande av

 koncession skall en

 miljökonsekvensbeskrivning

 enligt 5 kap. lagen om

 hushållning med

 naturresurser m.m. bifogas

 till ansökan. Denna

 beskrivning skall även

 ligga till grund för

 tillämpningen av 2 och 3

 kap. samma lag enligt andra

 och tredje stycket.

 Koncession får inte strida mot detaljplan eller

områdesbestämmelser. Om syftet med planen eller

bestämmelserna inte motverkas, får dock mindre avvikelser

göras.

8 kap.

6 a §

 Söker någon koncession

 på en fyndighet, får

 förordnande om behövlig

 utredning meddelas, om

 bearbetningen kan medföra

 väsentlig skada på jord-

 eller skogsbruket och om

 frågan inte kan bedömas

 på annat sätt.

 Förordnande meddelas av

 statens jordbruksverk

 beträffande jordbruket och

 av skogsstyrelsen

 beträffande skogsbruket.

 Innan förordnande meddelas

 skall samråd ske med

 länsstyrelsen.

 Sökanden i

 koncessionsärendet skall

 ersätta kostnaderna för

 utredningen. Om det finns

 särskilda skäl får

 han befrias från

 ersättningsskyldigheten

 helt eller delvis.

 Ersättningen för

 utredningen bestäms av den

 myndighet som har förordnat

 om utredningen.

16 kap.

1 §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag gäller

följande.

Beslut Överklagas hos

Beslut av bergmästaren i frågor

som gäller undersökningstillstånd Kammarrätten

Beslut av bergmästaren i frågor som

gäller meddelande av bearbetningskoncession,

tillstånd till överlåtelse av

koncession eller ändring av villkoren

för en koncession Regeringen

Beslut av bergmästaren i frågor om

förlängning av giltighetstiden för en

bearbetningskoncession enligt 4 kap.10 § Regeringen

Beslut av bergmästaren i andra frågor som

gäller bearbetningskoncession Kammarrätten

Tillstånd av bergmästaren till byggande av

väg enligt 3 kap. 3 § andra stycket Sveriges geologiska

 undersökning

Beslut av bergmästaren i fråga som avses

i 3 kap. 7 § Länsstyrelsen

Förhandsbesked av bergmästaren enligt

4 kap. 9 § tredje stycket Sveriges geologiska

 undersökning

Tillstånd av bergmästaren att lägga igen

utfraktsväg, ort eller borrhål enligt 5

kap. 8 § eller 13 kap. 6 § Sveriges geologiska

 undersökning

Beslut av bergmästaren i ärende om

ersättning enligt 7 kap.1 § Den fastighetsdomstol

 inom vars område marken

 som tvisten gäller eller

 större delen därav är

 belägen

Beslut av förrättningsmyndigheten

i 8 kap. 7 § Den fastighetsdomstol

 inom vars område marken

 som tvisten gäller eller

 större delen därav är

 belägen

Beslut av förrättningsmyndigheten i

ärende om markanvisning Den fastighetsdomstol

 inom vars område marken

 som tvisten gäller eller

 större

 delen därav är belägen

Tillstånd av bergmästaren att lägga

ned gruva eller motsvarande anläggning

enligt 14 kap. 4 § tredje stycket Sveriges geologiska

 undersökning

Beslut av bergmästaren i andra frågor

enligt denna lag Kammarrätten

Beslut av länsstyrelsen i frågor som

avses i 3 kap. 6 § Regeringen

Beslut av länsstyrelsen i frågor om

prövande av säkerhet enligt 17 kap. Kammarrätten

Beslut av statens jordbruksverk eller

skogsstyrelsen enligt 8 kap. 6 a §

första eller fjärde stycket. Kammarrätten

Lagrådet

Bilaga 2

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-03-05

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl,

justitierådet Hans-Gunnar Solerud, regeringsrådet Anders

Swartling.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 27

februari 1992 har regeringen på hemställan av statsrådet Per
[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag

till lag om ändring i minerallagen (1991:45).

Förslaget har inför lagrådet föredragits av

hovrättsassessorn Bengt Agartz.

Förslaget föranleder följande yttrande av lagrådet:

Syftet med en av de föreslagna lagändringarna är att

intresseavvägningen enligt lagen (1987:12) om hushållning

med naturresurser m.m. endast skall ske i ärendet om

bearbetningskoncession enligt minerallagen och inte när

tillåtligheten av samma exploateringsföretag prövas enligt

andra lagar till vilka hänvisas i 1 kap. 2 § naturresurslagen.

Enligt remissen skall syftet uppnås genom det föreslagna

tredje stycket i 4 kap. 2 § minerallagen.

Enligt lagrådets mening framstår det knappast som

naturligast att söka efter en dylik undantagsbestämmelse i

minerallagen och inte i anslutning till nämnda hänvisning i

naturresurslagen eller i de övriga lagar till vilka

hänvisningen görs. Det var också en bestämmelse i

naturresurslagen som diskuterades i anledning av prop.

1988/89:92 och som riksdagens näringsutskott då fann

lämplig (1990/91:NU7).

I remissprotokollet lämnas inte någon närmare

förklaring till den nu valda platsen för bestämmelsen.

Däremot anges (s. 8) att det av den allmänna grundsatsen

om företräde för speciallagstiftning skulle följa att ändring i

de andra lagarna som kan tillämpas vid prövning av

mineralföretag inte behövs. Alldeles oavsett vilken

ståndpunkt man intar vad gäller innebörden av den angivna

grundsatsen och dess utnyttjande vid utformandet av nya

lagbestämmelser framstår den valda lösningen som mindre

väl ägnad att undanröja svårigheter vid tillämpningen av de

lagar som är ifråga. Den kritik som sålunda kan riktas mot

förslaget från formell synpunkt torde dock inte vara

allvarligare än att förslaget kan godtas.

KORR TILL SID 14

Antagen lydelse Föreslagen lydelse

1 1991:45.