Regeringens proposition

 1993/94:40

 Småföretagsutveckling

 Regeringen överlämnar denna proposition till

 riksdagen.

 Stockholm den 21 oktober 1993.

 Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Per[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Näringsdepartementet)

 Propositionens huvudsakliga innehåll

 I propositionen föreslås en reformering

 av den regionala näringspolitiska verksamheten.

 Det nuvarande systemet med regionala utvecklingsfonder

 bör förändras för att uppnå en mer effektiv

 verksamhet, anpassad till näringslivets krav

 och i vars utformning näringslivet tar

 en aktiv del.

 I propositionen föreslås att den juridiska formen

 för den verksamhet de regionala utvecklingsfonderna

 bedriver ändras från stiftelse till aktiebolag och

 att verksamheten sålunda överförs till nya

 regionala utvecklingsbolag. Ett centralt moderbolag

 föreslås bildas, som blir majoritetsägare i de

 regionala bolagen och svarar för samordning, viss

 central service m.m. Landsting och kommuner erbjuds

 att vara delägare i de regionala bolagen, vilka

 förutsätts samarbeta med och upphandla tjänster av

 privata företag och organisationer.

 Verksamheten kommer även fortsättningsvis att

 främst vara inriktad på information, rådgivning och

 finansiering. Särskild uppmärksamhet bör ägnas åt

 finansiell och strategisk rådgivning. Vidare skall

 bolagen i samverkan med andra regionala och lokala

 organ bedriva verksamhet inriktad på att främja

 nyföretagande.

 Utvecklingsfondernas nuvarande kapital för

 finansieringsverksamhet överförs till staten och

 disponeras av moderbolaget och de regionala

 bolagen för finansiering av småföretag. Det gäller

 även de medel som fonderna tidigare har förbundit

 sig att betala till staten. Utvecklingsbolagen dis-

 ponerar större delen av kapitalet genom regionala

 ramar. Förslaget innebär att den tidigare beslutade

 reduktionen av lånemedlen skjuts upp och att

 medelsbehovet prövas på nytt, dock tidigast inför

 år 1996.

 I propositionen föreslås vidare att staten till

 det nya moderbolaget och till Industri- och

 nyföretagarfonden överför aktier i förvaltnings-

 aktiebolagen Atle och Bure. Det innebär att dessa

 organ kommer att äga vardera ca 10 % av samtliga

 aktier. Vidare föreslås att staten överför

 ytterligare aktier i dessa bolag till de nya

 stiftelser för samverkan mellan näringslivet och

 universitet och högskolor, som statsmakterna

 beslutat om. Stiftelserna får tillsammans ca 7 % av

 respektive bolags samtliga aktier.

 Innehållsförteckning

 1 Förslag till riksdagsbeslut................. 4

 2 Lagtext..................................... 5

 3 Ärendet och dess beredning.................. 8

 4 Regeringens småföretagspolitik.............. 8

 4.1 Den ekonomiska politiken................ 8

 4.2 Den nya småföretagspolitiken............ 9

 4.3 De regionala utvecklingsfonderna........ 11

 5 Verksamhetsinriktning och organisation för

 företagsutveckling............................ 13

 5.1 Utvecklingsfonderna förnyas och

 förbättras............................. 13

 5.2 Verksamhetens inriktning................ 15

 5.3 Organisationsfrågor..................... 16

 5.4 Resurser för rådgivningstjänster m.m. ... 21

 6 Finansieringsverksamhet..................... 23

 7 Företagsservice............................. 28

 7.1 Allmän inriktning....................... 28

 7.2 Näringslivets medverkan m.m.............. 29

 7.3 Informationsnätverk...................... 30

 7.4 Nyföretagande............................ 31

 7.5 Finansrådgivning........................ 33

 7.6 Internationalisering.................... 33

 7.7 Tekniknivåhöjande verksamhet............ 35

 8 Överföring av aktier i förvaltningsaktiebolagen

 Atle och Bure................................ 37

 9 Specialmotivering........................... 39

 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet

 (SOU 1993:70) Strategi för småföre-

 tagsutveckling........................ 40

 Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser som har

 avgett yttrande över betänkandet

 (SOU 1993:70)

 Strategi för småföretagsutveckling.... 42

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

 21 oktober

 1993........................................... 43

 Rättsdatablad................................. 44

 1 Förslag till riksdagsbeslut

 Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till

 a) lag om beslutanderätt för regionala

 utvecklingsbolag,

 b) lag om ändring i lagen (1992:1610) om

 kreditmarknadsbolag,

 2. godkänner det som regeringen förordar om

 a) att de regionala utvecklingsfonderna ersätts

 av regionala utveck-

 lingsbolag med viss inriktning (avsnitt 5.2 och

 5.3),

 b) att staten tillsammans med andra

 intressenter bildar ett aktiebolag,

 vilket som moderbolag skall bilda de

 regionala utvecklingsbolagen, där även andra

 intressenter kan vara delägare (avsnitt5.3),

 c) att ca 100 miljoner kronor av de medel som

 återförs från deregionala utvecklingsfonderna till

 staten vid fondernas avvecklingskall få tillföras

 moderbolaget, vilket av medlen vid behov fåranvända

 ca 50 miljoner kronor som aktiekapital i de

 regionala utvecklingsbolagen (avsnitt 5.3),

 d) att återstoden av dessa medel får användas

 för finansiering avsmå och medelstora företag

 enligt angivna riktlinjer (avsnitt 6),

 3. beträffande statens aktier i

 förvaltningsaktiebolagen Atle och Bure(avsnitt 8)

 godkänner att

 a) en andel av statens aktier motsvarande ca 10

 % av respektivebolags samtliga aktier med särskilda

 villkor tillförs moderbolaget,

 b) en andel av statens aktier motsvarande ca 10

 % av respektivebolags samtliga aktier med särskilda

 villkor överförs till Industri-och nyföreta-

 garfonden,

 c) en andel av statens aktier motsvarande ca 7

 % av samtliga aktiersom stiftelsemedel med

 särskilda villkor tillförs de nya stiftelser för

 samverkan mellan näringslivet och universitet och

 högskolor somstatsmakterna beslutat om.

 4. bemyndigar regeringen att vidta de åtgärder som

 behövs för att ge- nomföra vad regeringen

 föreslår under 1-3.

 2 Lagtext

 Regeringen har följande förslag till lagtext.

 1. Förslag till

 Lag om beslutanderätt för regionala

 utvecklingsbolag

 Härigenom föreskrivs följande.

 1 § Enligt de närmare föreskrifter som meddelas

 av regeringen eller den myndighet som regeringen

 bestämmer får aktiebolag med uppgift att på

 regional nivå främja näringslivets utveckling

 (regionala utvecklingsbolag) pröva frågor om stöd

 till näringsidkare inom bolagets verksamhetsområde.

 2 § Den som hos ett regionalt utvecklingsbolag

 har tagit befattning med en fråga som avses i 1 §

 får inte obehörigen röja eller utnyttja vad han

 därvid fått veta om någons affärs- eller driftför-

 hållanden.

 ___________________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1994. Genom

 lagen upphävs lagen (1978:19) om beslutanderätt för

 stiftelse som har bildats för att på regio-nal nivå

 främja näringslivets utveckling. Tystnadsplikten

 enligt 2 § den upphävda lagen gäller dock alltjämt.

 2. Förslag till

 Lag om ändring i lagen (1992:1610) om

 kreditmarknadsbolag

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 3 § lagen

 (1992:1610) om kreditmarknadsbolag skall ha

 följande lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 kap.

 3 §

 Tillstånd krävs inte om finansieringsverksamheten

 1. drivs av statlig eller kommunal myndighet,

 2. avser finansiering endast i samband med

 avsättning av tjänster som erbjuds eller varor som

 framställs eller säljs av företaget,

 3. avser finansiering endast i samband med

 avsättning av tjänster som erbjuds eller varor som

 framställs eller säljs av annat företag i samma

 koncern eller med annat nära samband och medel för

 verksamheten inte anskaffas från allmänheten,

 4. tillgodoser finansieringsbehov endast inom en

 grupp näringsidkare med ekonomisk intressegemenskap

 och medel för verksamheten inte anskaffas från

 allmänheten,

 5. utgör en normal likviditetsförvaltning och inte

 kan anses ha ett självständigt syfte vid sidan av

 företagets huvudsakliga verksamhet,

 6. utgör sådan verksamhet 6. utgör sådan verksamhet

 som avses i 1 § lagen som avses i 1 § lagen

 (1949:722) om (1949:722) om pantlåne-

 pantlånerörelse, eller rörelse,

 7. ingår i verksamhet 7. ingår i verksamhet

 som står under tillsyn som står under tillsyn

 av Finansinspektionen av Finansinspektionen

 enligt annan lag. enligt annan lag,eller

 8. drivs av ett

 aktiebolag, om

 - bolaget med stöd av

 1 § lagen (1993:000)om

 beslutanderätt för

 regionala utvecklings-

 bolag

 har fått rätt att

 pröva frågor om

 stöd till

 näringsidkare eller bola-

 get är moderbolag till

 ett sådant bolag,

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 - staten äger så många

 aktier i

 bolaget att staten har

 mer än

 hälften av rösterna

 för samtliga

 aktier eller bolaget

 är dotterbolag

 till ett bolag

 vari staten äger

 aktier i den

 omfattningen, och

 - medel för

 verksamheten inte

 anskaffas från

 allmänheten.

 Nära samband, som avses i 3, skall anses föreligga

 om företagen leds av samma eller i huvudsak samma

 personer eller om vinsten av företagens verksamhet

 helt eller till betydande del skall, direkt eller

 indirekt, tillfalla samma eller i huvudsak samma

 personer.

 Ikraftträdandebestämmelsen

 1. Denna lag träder i kraft Denna lag träder i

 kraft den dag regeringen 1 juli 1994 såvitt avser

 bestämmer. 1 kap. 3 § första

 stycket punkten 8

 och i övrigt den dag

 regeringen bestämmer.

 3 Ärendet och dess beredning

 Regeringen uppdrog i januari 1993 åt en särskild

 utredare (riksdagsledamoten Bengt Wittbom) att se

 över de regionala utvecklingsfondernas framtida

 ställning och roll som stödorgan för små och

 medelstora företag. Utredarens arbete följdes av en

 parlamentarisk referensgrupp och en refe-rensgrupp

 bestående av experter från berörda organ. En

 sammanfattning av betänkandet finns i bilaga 1.

 Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning

 över remissinstanserna finns i bilaga 2. En

 remissammanställning och de kompletta remissyttran-

 dena finns tillgängliga i Näringsdepartementet (dnr

 1561/93).

 Lagförslagen har sådan innebörd att lagrådets

 hörande skulle sakna betydelse.

 4 Regeringens småföretagspolitik

 4.1 Den ekonomiska politiken

 Sverige genomgår för närvarande sin allvarligaste

 ekonomiska kris sedan andra världskriget. Hög

 arbetslöshet, en minskad produktion, obalanser i

 den finansiella sektorn, ett stort statligt

 budgetunderskott och tidvis höga räntor har gett

 negativa effekter på ekonomin i sin helhet. Ett

 långsiktigt arbete pågår för att få rätsida på

 ekonomin. Det är därför utomordentligt viktigt att

 den ekonomiska politiken verkar på så sätt att

 drivkrafter skapas som kan bibehålla och utveckla

 välfärden.

 Arbetet med att sanera statens finanser är

 viktigt för att återskapa förtroendet för den

 svenska ekonomin och därmed möjliggöra sänkta

 räntor. Låg räntenivå är en central faktor för att

 öka investeringsviljan och därmed minska

 arbetslösheten. Omfattande förändringar för att

 åstadkomma ett gynnsammare klimat för företagen och

 därmed öka tillväxten har genomförts och

 ytterligare förslag kommer under höstriksdagen.

 Stra-tegiska skattesänkningar, avregleringar, en

 rationaliserad offentlig sektor, stöd till

 nyföretagande och företagsutveckling, investeringar

 i utbildning och forskning samt infrastruktur utgör

 grunden för att öka konkurrenskraften och därmed

 skapa möjligheter för tillväxt och nya

 arbetstillfällen. Integreringen med EG, EES-avtalet

 och ett framtida medlemskap, öppnar nya vägar för

 ökad produktion och investeringar. Flera tecken

 finns på att den förda politiken har gett gott

 resultat och att en återhämtning nu är på väg,

 särskilt inom exportindustrin.

 Flera sektorer i den svenska ekonomin drabbades

 hårt av den allvarliga finanskrisen som uppstod i

 början av 90-talet. Krisen var en följd av de

 strukturella problem som en felaktigt förd

 ekonomisk politik lett till under senare delen av

 1980-talet. Många banker hade bedrivit en mycket

 expansiv låneverksamhet efter att avregleringen av

 finansmarknaderna genomförts. De stora förlusterna

 hos bankerna hotade den långsiktiga verksamheten i

 flera banker. För att rädda banksystemet lade

 regeringen hösten 1992 fram ett förslag om ett

 bankgarantisystem (prop. 1992/93:135) som riksdagen

 biföll (bet. 1992/93:NU16, rskr. 1992/93:155).

 Staten tog därmed ett långtgående ansvar för att

 upprätthålla stabilitet i och allmänhetens

 förtroende för banksystemet. Ut-vecklingen på

 kreditmarknaden har försvårat mindre företags

 kreditförsörjning.

 4.2 Den nya småföretagspolitiken

 I regeringsdeklarationen hösten 1991 framhölls

 vikten av att nyföretagandet får en renässans.

 Vidare angavs att en av de mest centrala

 uppgifterna för regeringen är att återupprätta

 Sverige som en tillväxt- och företagar-nation med

 en stark och växande ekonomi.

 Behovet av tillväxt i ekonomin är stort. Det är

 viktigt att komma till rätta med den höga

 arbetslösheten och den minskade produktionen. I

 Sverige finns ungefär 390 000 företag utanför

 jordbrukssektorn med färre än 200 anställda. Av de

 nya arbetstillfällen som skapats under de senare

 åren återfinns större delen i småföretag. Det är

 huvudsakligen genom ny-etableringar och tillväxt i

 små och medelstora företag som innovativa idéer kan

 prövas och marknader vitaliseras. Det är den

 enskilde företagaren och dennes anställda som

 genom sina insatser kan skapa ett växande Sverige.

 Riksdagen tog hösten 1991 ställning till ett

 samlat småföretagspolitiskt program på grundval av

 propositionen om en ny småföretagspolitik (prop.

 1991/92:51, bet. 1991/92:NU14, rskr. 1991/92:93).

 Programmet innefattar följande huvudpunkter.

 Grunden för småföretagspolitiken är en ekonomisk

 politik som främjar företagande. Den allmänna

 inriktningen av småföretagspolitiken innebär att

 goda generella villkor skapas för företagen.

 Den nya småföretagspolitiken skall ha följande

 huvudsakliga innehåll:

 - förbättrad rättssäkerhet bl.a. genom att

 äganderätten och näringsfriheten skrivs in i

 grundlagen,

 - en effektiv konkurrens skapas i privat och

 offentlig verksamhet,

 - skattetrycket sänks,

 - en effektiv riskkapitalmarknad för småföretag

 skapas,

 - lagar och andra regler på olika områden

 förenklas och tas om möjligtbort,

 - nyetablering och Europakontakter underlättas.

 Det är det allmänna näringsklimatet som är helt

 avgörande för en väx-ande småföretagarnation. De

 åtgärder som regeringen genomfört har i huvudsak

 varit av generell karaktär.

 Regeringen har initierat ett omfattande program

 för ökad konkurrens, privatisering, skattereformer,

 avreglering och reformering av regler som hämmar

 ett effektivt resursutnyttjande.

 Konkurrens och fungerande marknader stimulerar

 dynamik och tillväxt i ekonomin. En effektiv

 konkurrenspolitik kräver tydliga och fasta

 spel-regler som ger konkurrens på likvärdiga

 villkor för företagen samt möj-ligheter för nya

 aktörer att komma in på marknaden. Hösten 1992

 beslu-tade riksdagen om en ny skärpt konkurrenslag

 (prop 1992/93:56, bet. 1992/93:NU17, rskr.

 1992/93:144).

 En ny lag om offentlig upphandling har också

 beslutats av riksdagen (prop. 1992/93:88, bet.

 1992/93:FiU5, rskr. 1992/93:120). Lagen som träder

 i kraft samtidigt som EES-avtalet blir gällande,

 innebär en öppen och konkurrensutsatt, offentlig

 upphandling. Regeringen har vidare i pro-position

 1993/94:35 om ingripande mot otillbörligt beteende

 avseende of-fentlig upphandling föreslagit

 ytterligare åtgärder för att stimulera en ef-fektiv

 konkurrens i den offentliga sektorn. Marknader

 vitaliseras då den offentliga sektorn avregleras

 och nya områden öppnas därmed för kon-kurrens.

 Ett flertal samhällsområden är f.n. berörda av

 avregleringar, främst bygg-, livsmedels- och

 transportsektorn samt post- och teleområdet. Ett

 område av särskild betydelse för de små och

 medelstora företagen är arbetsrätten. Regeringen

 har nyligen lagt fram en proposition om föränd-

 ringar i arbetsrätten (prop. 1993/94:67) för att

 bl.a. underlätta för små och medelstora företags

 personalrekrytering i ett mycket kärvt arbets-

 marknadspolitiskt läge.

 Onödiga och komplicerade regelsystem är till

 hinder för både nyetableringar och existerande

 småföretag. Större företag har andra förut-

 sätt-ningar att hantera regelsystem och krav på

 information än mindre före-tag. Regeringen har

 nyligen bemyndigat chefen för Näringsdepartementet

 att tillkalla en delegation för avregleringsfrågor

 (dir. 1993:113) för att samordna och följa upp

 regeringens avregleringsprogram.

 Inom skatte- och avgiftsområdet har statsmakterna

 bl.a. sänkt arbetsgivaravgifter, avskaffat

 förmögenhetskatten på arbetande kapital, sänkt

 arvs- och gåvoskatten samt sänkt skattesatsen på

 reavinster av aktier. Hittills har företagens

 skatter sänkts med ca 40 miljarder kronor, varav

 12-14 miljarder kronor avser småföretagen.

 Regeringen har nyligen över-lämnat en remiss till

 lagrådet avseende förslag om förändringar i

 be-skattningen av ägarkapital. Beskattningen av

 aktieutdelning förslås slo-pad och

 reavinstbeskattningen halverad i förhållande till

 vad som nu gäl-ler. Samtidigt avskaffas bolagens

 rätt till utdelningsavdrag, Annell-av-draget.

 Syftet med dessa förslag är att jämställa eget

 kapital med låneka-pital som finansieringskällor

 för investeringar i bolagssektorn. På bo-lagsnivån

 föreslås att skattesatsen sänks samtidigt som

 skattebasen bred-das. Bolagsskattesatsen sänks från

 30 % till 28 %. Möjligheten att göra avsättning

 till skatteutjämningsreserv (surv) slopas. I

 stället föreslås en ny allmän reserve-

 ringsmöjlighet, periodiseringsfonder. Avdrag medges

 för avsättning med högst 25 % av årsinkomsten.

 Fonden skall återföras till beskattning senast

 femte beskattningsåret efter det beskattningsår då

 avsättningen gjordes.

 Nya regler föreslås för att ge enskilda

 näringsidkare och delägare i handelsbolag

 skatteregler som är likvärdiga med reglerna för en-

 mansak-tiebolag. En huvudpunkt i förslaget är att

 avkastningen på det kapital som investerats i

 verksamheten beskattas i inkomstslaget kapital och

 inte i nä-ringsverksamhet. Andra viktiga punkter är

 att företagare, med motsvarande beskattning som i

 ett enmansaktiebolag, skall kunna återinvestera

 vinstmedel i verksamheten och få rätt att göra

 avdrag för avsättning till periodiseringsfonder.

 Vidare föreslås att underskott i nystartad aktiv

 näringsverksamhet skall få kvittas mot

 tjänsteinkomster. Syftet är att stimulera

 nyföretagande.

 Regeringen lade hösten 1992 fram en proposition om

 kapital för tillväxt (prop. 1992/93:41) med

 förslag om hur medel från de förutvarande

 lön-tagarfonderna skulle användas för en förbättrad

 försörjning av riskkapital till små och medelstora

 företag. Riksdagen beslutade i enlighet med

 för-slaget (bet. 1992/93:FiU3, rskr. 1992/93:25).

 På grundval av beslutet bildade regeringen två

 bolag, Atle Förvaltnings AB och Bure Förvalt-nings

 AB, vilka blev delägare i sex direktinvesterande

 riskkapitalbolag. Sammanlagt tillfördes

 verksamheten 6,5 miljarder kronor. Huvuddelen av

 aktierna utskiftades till de företag som betalat in

 medel till löntagarfonderna. Staten äger ungefär en

 tredjedel av aktierna i de två portfölj-förvalt-

 ningsbolagen. Bure Förvaltnings AB har under hösten

 noterats på Stockholms Fondbörs s.k. O-lista. Tre

 av riskkapitalbolagen är noterade. Även Atle För-

 valtnings AB kommer att noteras. Riskkapitalbolagen

 har hittills investerat närmare en halv miljard

 kronor i enskilda företag.

 Vidare lade regeringen hösten 1992 fram en

 proposition om kapital för nya företag m.m. (prop.

 1992/93:82) som riksdagen biföll (bet.

 1992/93:NU19, rskr. 1992/93:145). Statsmakternas

 beslut innebar bl.a. att ett nytt system med lån

 vid etablering av nya företag enligt tysk mo-dell

 infördes, s.k. nyföretagarlån. Den dåvarande

 Industrifonden (Stif-telsen fonden för industriellt

 utvecklingsarbete) ombildades till Industri- och

 nyföretagarfonden och tillförs ytterligare 1 200

 miljoner kronor för att bl.a. bedriva verksamhet

 med nyföretagarlån.

 4.3 De regionala utvecklingsfonderna

 Utvecklingsfonderna inrättades år 1978 och ersatte

 de dåvarande företa-gareföreningarna (prop.

 1977/78:40 bil. 1, bet. 1977/78:NU34, rskr.

 1977/78:110). Det finns en utvecklingsfond i varje

 län. Fonderna är stif-telser med staten och

 landstingen jämte kommuner utanför landsting som

 stiftare. Konsortialavtal har träffats mellan

 parterna. Nuvarande avtal gäl-ler i första hand

 t.o.m. år 1994 och förlängs därefter i sex år om de

 inte sägs upp minst ett år i förväg, dvs. senast

 den 31 december 1993. Änd-ring av stiftelsens

 stadgar skall fastställas av staten och resp.

 landsting (och berörd kommun). Enligt avtal och

 stadgar utses samtliga styrelseledamöter av resp.

 landsting eller i vissa fall av landsting och

 berörd kommun.

 I stadgarna för respektive utvecklingsfond finns

 föreskrifter för vad som skall hända om stiftelsen

 upphör med sin verksamhet. I så fall skall dess

 överskjutande tillgångar delas mellan stiftarna i

 förhållande till vad de tillskjutit för

 verksamheten.

 Utvecklingsfondernas målgrupp är företag i

 samtliga branscher med färre än 200 anställda. I

 praktiken har fonderna mest inriktat sig på

 före-tag med färre än 50 anställda. Det är

 respektive fonds ansvar att besluta om nödvändiga

 prioriteringar av branscher med hänsyn till

 näringslivsstrukturen m.m. i länet.

 Utvecklingsfonderna arbetar med dels olika slag av

 information, utbildning och rådgivning, dels

 finansieringsverksamhet. Den senare verksamheten

 bedrivs i allt väsentligt med medel som

 till-handahållits av staten och i enlighet med

 förordningen (1987:894) om statlig finansiering

 genom regional utvecklingsfond. I avsnitt 6 lämnas

 en redogörelse för finansieringsverksamheten och

 ges förslag beträffande bl.a. inriktning av och

 resurser för detta arbete.

 Verksamheten med information, utbildning och

 rådgivning bekostas till stor del av staten och

 landstingen genom årliga anslag. Flertalet fonder

 utför dessutom uppdrag för exempelvis olika

 länsmyndigheter och kom-muner. En begränsad del av

 intäkterna härrör från konsulttjänster till

 fö-retag och deltagaravgifter från

 utbildningsverksamhet m.m. Fonderna omsätter

 sammanlagt ca 540 miljoner kronor årligen och har

 totalt ca 560 anställda. I några län bedrivs vissa

 begränsade delar av verksamheten genom dotterbolag.

 Regeringen aviserade hösten 1992 i propositionen

 om kapital för nya företag m.m. (prop. 1992/93:82)

 avsikten att tillsätta en utredning om

 utvecklingsfonderna. Detta skedde mot bakgrund av

 erfarenheterna av fondernas verksamhet, om-

 läggningen av småföretagspolitiken och de nya

 möjligheter som införts beträffande småföretagens

 riskkapitalförsörjning. Regeringen framhöll att det

 i utredningsarbetet borde prövas vilka verk-sam-

 hetsuppgifter fonderna skall ha liksom frågan om

 lämpliga huvudmän.

 Regeringen beslutade den 14 januari 1993 att

 tillkalla en särskild utre-dare med uppgift att se

 över de regionala utvecklingsfondernas framtida

 ställning och roll som stödorgan för små och

 medelstora företag (dir. 1993:2).

 Utredningen har ingående kartlagt och utvärderat

 utvecklingsfondernas verksamhet. Regeringen åter-

 kommer i det följande (avsnitten 5-7) till bl.a.

 bedömningar av utvecklingsfondernas hittillsvarande

 verksamhet på skilda områden samt fondernas

 framtida uppgifter, resurser och organi-sation.

 5 Verksamhetsinriktning och organisation för

 företagsutveckling

 5.1 Utvecklingsfonderna förnyas och förbättras

 Regeringens bedömning: Det finns ett betydande

 behov av den typ av verksamhet som bedrivs av de

 regionala utvecklingsfonderna. Det finns skäl som

 talar för att bl.a. organisationen bör förändras

 för att verksamheten skall kunna bli mer

 slagkraftig och bättre anpassas till näringslivets

 krav. De organ, som enligt regeringens mening bör

 in-rättas, skall ses som en del av det nätverk av

 marknadskompletteran-de organ för rådgivning och

 finansiering som staten medverkar i.

 Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser

 att den verksamhet med främst rådgivning och

 finansiering som bedrivs av de regionala

 utvecklingsfonderna i dag fyller ett väsentligt

 behov och bör fortsätta. Det finns skäl för staten

 att bedriva olika former av insatser för att

 sti-mulera utvecklingen av små och medelstora

 företag. Dessa insatser bör dock ses som komplement

 till regeringens generella tillväxtfrämjande åt-

 gärder på bl.a. skatteområdet.

 Förbättringar av de allmänna

 verksamhetsförutsättningarna för små och medelstora

 företag uppnås genom de förslag regeringen avser

 att lägga fram vad gäller skattepolitiken och

 arbetsrätten. Genom ett företagarvänligt klimat med

 väl fungerande ramar och regler för de små och

 medel-stora företagen kan förnyelse åstadkommas,

 nya arbetstillfällen skapas och marknader

 vitaliseras.

 Vissa riktade insatser bör genomföras inom

 områden där marknaderna bör kompletteras eller där

 det saknas en fungerande privat marknad. Det är mot

 den bakgrunden som framlagda förslag skall ses.

 Grundläggande service i form av information och

 rådgivning till nya och existerande småföretag är

 viktigt. Det får anses vara ett ansvar för staten

 att tillhan-dahålla grundläggande information om de

 regler som gäller för företa-gande samt viss råd-

 givning. Det är därvid viktigt att småföretag kan

 er-bjudas även en viss grundläggande rådgivning i

 bl.a. strategisk planering och övergripande

 marknadsutveckling. Ett annat område där insatser

 från staten kan behövas är information och

 företagssamverkan med inriktning mot EG-marknaden.

 Tekniknivåhöjande insatser samt åtgärder för att

 främja kommersialisering av innovationer bör

 genomföras som ett led i att öka konkurrenskraft

 och tillväxt. Regeringen har låtit en särskild

 utredare se över frågor som rör innovatörer.

 Utredaren har presenterat sina förslag i

 betänkandet In-novationer för Sverige (SOU

 1993:84). Regeringen avser att redovisa sitt

 ställningstagande till förslagen i 1994 års budget-

 proposition.

 Två andra viktiga områden, som kräver statliga

 insatser är kreditmark-naden och åtgärder för att

 bygga ut riskkapitalmarknaden. Inom dessa områden

 har som tidigare nämnts en rad väsentliga åtgärder

 vidtagits under det senaste året.

 De åtgärder som nu föreslås är inriktade på att

 effektivisera den regionala näringspolitiska

 organisationen och anpassa den till näringslivets

 krav. Den organisation som nu föreslås skall ses

 som en del av ett nätverk av samverkande organ,

 såväl statliga som privata. I detta nätverk ingår

 bl.a. Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK),

 Patent- och registreringsverket, Industri- och

 nyföretagarfonden, Atle Förvaltnings AB, Bure

 Förvaltnings AB, riskkapitalbolag, de sju

 stiftelserna för samverkan mellan näringsliv och

 universitet/högskola, andra samverkansorgan i

 anslutning till högskolorna, länsstyrelser,

 Exportrådet, Stiftelsen Sveriges Tekniska Attachéer

 (STATT), Stiftelsen Svensk Industridesign, Svenska

 Uppfinnarföreningens regionala rådgivnings-

 organisation samt näringslivets organisationer,

 handelskamrar och lokala företagscentra. Nätverket

 är framför allt inriktat på att tillhandahålla

 olika former av in-formations- och

 rådgivningstjänster samt riskkapital i form av

 ägarkapital och viss långivning till riskfyllda

 investeringar. Den regionala näringspolitiska

 organisationen skall, utöver egna insatser, även se

 till att dess kun-der kan erbjudas de olika

 tjänster som finns tillgängliga inom nätverket. Det

 innebär att stor vikt bör läggas vid att förmedla

 insatser och företrä-da småföretag gentemot vissa

 organ.

 Regeringen anser att de näringspolitiska

 insatserna skall vara uppbyggda på så sätt att

 konkurrens mellan olika aktörer stimuleras. Det

 gäl-ler därvid inte konkurrens om företagskunder

 utan en stimulerande täv-ling om nya idéer och

 tjänster avseende företagsutveckling och finansie-

 ringsverksamhet. Samtidigt skall de olika organen

 som ingår i det näringslivsutvecklande nätverket

 dra nytta av varandras kunnande. Den egna förmågan

 att dra nytta av nätverket och influera detta blir

 därmed också ett medel för att nå effektivitet och

 framgångsrik företagsutveckling.

 I det följande (avsnitt 5.3) föreslås bl.a. att

 de regionala utvecklingsfondernas verksamhet tas

 över av regionala aktiebolag med huvudsak-ligen

 staten och landstingen som ägare. På så sätt kan

 verksamheten gö-ras effektivare och näringslivets

 inflytande förstärkas. Vidare har hänsyn tagits

 till det förslag till ny stiftelselag som

 regeringen beslutat lägga fram.

 5.2 Verksamhetens inriktning

 Regeringens förslag: De regionala organens målgrupp

 skall vara fö-retag med mindre än 200 anställda och

 då främst företag med mindre än 50 anställda.

 Informations- och rådgivningsverksamheten skall

 va-ra öppen för samtliga branscher även i fortsätt-

 ningen. Resurskrävande insater, som före-

 tagsutveckling, finansiering och finansieringsråd-

 givning, skall inriktas på företag med lönsamhets-

 och tillväxtpotential. Nödvändiga prioriteringar

 med hänsyn till den regionala näringsstrukturen får

 göras av varje regionalt organ.

 Utredarens förslag: Överensstämmer i huvudsak med

 regeringens för-slag.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna

 anser att den av utredaren förordade målgruppen är

 för snävt avgränsad och att utveck-lingsbara

 företag oavsett branschtillhörighet skall utgöra

 målgruppen. Bl.a. framhåller flera att

 tillväxtföretag även finns inom handels- och

 tjänstesektorn. Företagarnas Riksorganisation menar

 att samtliga företag bör omfattas av

 utvecklingsfondernas verksamhet.

 Skälen för regeringens förslag: De övergripande

 målen för utvecklingsfondernas verksamhet är att

 främja utvecklingen av ett konkurrenskraftigt

 näringsliv samt främja nyföretagande. Utifrån dessa

 övergripande mål har tidigare successiva

 preciseringar gjorts och olika deluppdrag lagts ut.

 Statsmakternas ställningstaganden med anledning av

 småföretagspropositionen (prop. 1991/92:51, bet.

 1991/92:NU14, rskr. 1991/92:93) innebar att

 fonderna i högre grad skulle prioritera åtgärder

 som främjar nyföretagande och internationalisering.

 Denna inriktning av verksamheten bör gälla även de

 nya regionala bolag som föreslås bildas (se avsnitt

 5.3).

 Regeringen anser i likhet med utredaren, att

 verksamheten även i fortsättningen skall inrikta

 sig på företag med mindre än 200 anställda och då

 särskilt företag med mindre än 50 anställda.

 Utvecklingsfondernas verksamhet kan i princip

 delas in i den för alla öppna informationen och

 rådgivningen samt strategisk företagsutveckling och

 finansiering. Regeringen anser i likhet med huvud-

 delen av remissinstanserna, däribland så gott som

 samtliga utvecklingsfonder, att informa-tions- och

 rådgivningsverksamheten bör vara öppen för alla

 branscher och typer av företag.

 Det ligger i sakens natur att allmän information

 och rådgivning riktad till små företag inte bör av-

 gränsas till en snäv målgrupp. Alla nyföretagare

 oavsett bransch behöver en grundläggande informa-

 tion samt viss råd-givning. Det måste därför anses

 vara en primär uppgift för staten att dels via egen

 organisation, dels med hjälp av privata

 organisationer tillhandahålla denna typ av

 tjänster. Skälet till statens engagemang är att det

 är mycket svårt att via en marknad få till stånd

 ett tillräckligt stort och förmånligt utbud.

 För mer resurskrävande insatser inom områdena

 företagsutveckling och finansieringstjänster anser

 regeringen att målgruppen bör bestå av främst

 företag med lönsamhets- och tillväxtpotential,

 således företag som har betydelse för den regionala

 näringslivsstrukturen. Det är väsentligt att de be-

 gränsade resurser som kommer att stå till för-

 fogande används för att stärka tillväxten och

 inriktas på verksamheter med hög förädlingsgrad. De

 regionala utvecklingsbolagens verksamhet kommer

 därigenom att bi-dra till utveckling i hela landet.

 5.3 Organisationsfrågor

 Regeringens förslag: Nuvarande avtal med

 landstingen om utveck-lingsfonderna sägs upp. En

 formell avveckling sker av stiftelserna. Huvuddelen

 av deras förmögenhet, bl.a. de medel som används

 för statlig finansieringsverksamhet, förs därmed i

 enlighet med stadgarna tillbaka till staten.

 Verksamheten med rådgivning, finansiering m.m. på

 regional nivå organiseras i form av nya regionala

 aktiebolag.

 Staten bildar i samverkan med vissa

 näringslivsorganisationer ett centralt aktiebolag-

 med uppgift att dels allmänt verka för företags-

 utveckling, dels äga aktier i de regionala bolagen

 samt fullgöra vissa andra uppgifter som rör

 samordning av och medelstilldelning till bo-lagen.

 Av moderbolagets kapital torde ca 50 miljoner

 kronor komma att användas för att teckna aktier i

 de regionala bolagen. Moderbolaget äger huvuddelen

 av aktierna i de regionala bolagen och utser

 majoriteten av bolagens styrelser. Landsting,

 kommuner och andra intresserade organ erbjuds att

 bli delägare i bolagen och att utse övriga ledamö-

 ter.

 Utredarens förslag: Överensstämmer i stort med

 regeringens förslag vad gäller den strukturella

 uppbyggnaden. De regionala bolagen förutsätts dock

 vara klart färre än de nuvarande utvecklings-

 fonderna. Vidare anser utredaren att landstingen

 inte bör vara delägare i de regionala bolagen.

 Remissinstanserna: Flera remissinstanser, särskilt

 regionala organ, för-ordar att stiftelseformen

 behålls. Man pekar bl.a. på att praktiska skäl

 ta-lar för att behålla nuvarande organisationsform

 och att den hittills funge-rat väl. Andra instanser

 har inte redovisat invändningar mot utredarens

 bedömning att aktiebolagsformen är mer lämpad för

 denna typ av verk-samhet. Flertalet instanser

 välkomnar ett engagemang av näringslivet i

 verksamheten.

 Några organ förordar att Industri- och

 nyföretagarfonden blir moderenhet till de regionala

 bolagen och att dessa även får fatta beslut om lån

 m.m. för denna fonds räkning.

 Flertalet remissinstanser framhåller vikten av

 att verksamheten även fortsättningsvis bedrivs

 genom ett organ i varje län. Bl.a. Handelskam-

 marförbundet, Sveriges Industriförbund och Svensk

 Industriförening ser helst en organisation med ett

 begränsat antal regionala enheter.

 Skälen för regeringens förslag: Såväl utredaren som

 remissinstanserna har påpekat vikten av att

 verksamheten bedrivs geografiskt nära de fö-retag

 som berörs. Det är väsentligt att de organ som

 skall arbeta med att utveckla små och medelstora

 företag dels är lokaliserade nära målgrupps-

 företagen och har ett förgrenat kontorsnät, dels

 har god förankring hos berörda företag och deras

 företrädare. Vidare är det viktigt att organisa-

 tionen kännetecknas av flexibilitet och samtidigt

 medger att verksamheten i de olika regionerna kan

 samordnas efter vissa riktlinjer. På så sätt kan en

 hög effektivitet uppnås i hela organisationen. De

 aktiviteter som ge-nomförs skall anpassas till

 statsmakternas övergripande mål.

 Utredaren har visat att en brist med de

 hittillsvarande utvecklingsfon-derna har varit en

 alltför svag förankring i näringslivet. Vidare har

 utre-daren belyst problemen med att staten som

 huvudman har haft ett mycket begränsat inflytande

 över den löpande verksamheten. Det har tidvis

 minskat möjligheterna att bedriva vissa riktade

 statliga insatser för små och medelstora företag i

 samma omfattning i alla län.

 Utvecklingsfonderna ersätts av regionala aktiebolag

 Utvecklingsfonderna är som förut nämnts organisera-

 de som stiftelser. Ut-redaren förordar att

 aktiebolagsformen väljs.

 Regeringen har nyligen beslutat att lämna en

 proposition till riksdagen med förslag till ny lag

 om stiftelser (prop. 1993/94:9). En stiftelse

 upp-kommer enligt förslaget genom att en stiftare

 avsätter en förmögenhet för ett varaktigt ändamål.

 Stiftaren eller stiftelsens styrelse/förvaltare har

 där-efter endast små möjligheter att förändra

 verksamhetens inriktning eller att omstrukturera

 organisationen. En eventuell anpassning av

 kapitalet försvåras om verksamheten bedrivs i

 stiftelseform.

 Detta innebär att stiftelseformen inte lämpar sig

 för operativ näringspolitisk verksamhet av det slag

 som utvecklingsfonderna bedriver. Det är rimligt

 att staten som finansiär har möjligheter att

 påverka inriktningen av arbetet hos de regionala

 organen och anpassa den efter förändrade behov av

 näringspolitiska insatser. Det skall naturligtvis

 ske i samverkan med övriga delägare.

 Formellt bör de stiftelser som

 utvecklingsfonderna utgör upphöra, var-vid verksam-

 heten i allt väsentligt tas över av regionala

 aktiebolag. I ett gemensamt yttrande från bl.a.

 landstingen i Malmöhus och Kristianstads län

 framhålls att verksamheten eventuellt kan vara

 gemensam för hela Skåne. Det är även tänkbart att

 en sammanslagning av två eller flera bolag efter en

 tid kan ske på förslag från berörda regioner. Vid

 utform-ningen av ett sådant samarbete över läns-

 gränserna rörande t.ex. näringspolitisk verksamhet

 bör hänsyn tas till arbetet i den s.k. Regionbe-

 red-ningen (C 1993:06).

 Regeringen avser att senast i december 1993 säga

 upp avtalen om ut-vecklingsfonderna med landstingen

 och berörda kommuner i syfte att möjliggöra att

 verksamheten per den 1 juli 1994 tas över av de nya

 bola-gen och stiftelserna därefter avvecklas. Som

 tidigare nämnts (avsnitt 4.3) finns i

 utvecklingsfondernas stadgar föreskriften att

 såvida stiftelserna upphör med sin verksamhet skall

 deras överskjutande tillgångar delas mellan

 huvudmännen i förhållande till vad de tillskjutit

 för verksamheten. Det innebär att en övervägande

 del av fondernas förmögenhet kommer att återgå till

 staten.

 De regionala bolagen bör ägas och styrelserna

 utses av dels ett centralt moderbolag, som bildas

 av staten i samverkan med näringslivets orga-nisa-

 tioner (se nedan), dels de landsting och kommuner

 eller andra organisationer som önskar medverka, på

 de nya villkor som riksdagen beslutar om. Staten

 kommer att tillhandahålla merparten av resurserna,

 inte minst för finansieringsverksamheten.

 Moderbolaget bör vidare till-skjuta huvuddelen av

 aktiekapitalet. Ett villkor för att bolagen inte

 skall räknas som kreditmarknadsbolag (se bl.a.

 avsnitt 9) är att staten äger hu-vuddelen av

 aktierna. Eftersom staten via moderbolaget kommer

 att äga majoriteten av aktierna i samtliga

 regionala bolag, kommer moderbolaget att kunna utse

 majoriteten av bolagens styrelseledamöter och

 därmed kun-na kontrollera valet av ordföranden.

 Övriga intressenter kommer i kraft av sitt ägande

 att kunna utse resterande ledamöter.

 Ledamöterna i bolagens styrelser bör till över-

 vägande del bestå av akti-va företagare eller andra

 personer med gedigen kunskap från näringslivet,

 främst i den egna regionen men även i andra delar

 av landet. Landstingen får normalt ett betydande

 inflytande över verksamheten, till följd av sitt

 ägande och därmed sina styrelseplatser samt sin

 fortlöpande medverkan i finansieringen av bolagens

 verksamhet.

 De riktlinjer som lämnas i denna proposition och

 som rör verksamhetens mål och de regionala organens

 roll och uppgifter i framtiden bör återspeglas i

 deras bolagsordningar.

 Det ankommer på regeringen att avtala med

 representanter för bl.a. be-rörda landsting och

 kommuner rörande principer för den fortsatta

 verk-samheten, däribland hur ägandet av de

 regionala bolagen skall fördelas. Det samlade

 aktiekapital som ägarna bör sätta in i de regionala

 bolagen beräknas uppgå till i storleksordningen 100

 miljoner kronor.

 En ambition bör vara att bildandet av aktiebolag

 genomförs under vå-ren 1994 och att verksamhet och

 tillgångar överförs till bolagen per den 1 juli

 1994. En lämplig väg att uppnå detta kan vara att

 de nuvarande stiftelserna bildar bolag och överför

 tillgångar och verksamhet till dessa, varefter

 aktierna i bolagen skiftas ut till de blivande

 ägarna.

 Regeringen räknar med att utvecklingsfonderna i

 stiftelseform lever kvar en tid efter det att

 bolagen börjat verka, för att avveckla vissa

 enga-gemang, såsom exempelvis hyres- och

 anställningskontrakt som inte tas över av de nya

 bolagen. För detta ändamål kan krävas vissa

 extraordinära resurser, som bör tillhandahållas av

 de nuvarande huvudmännen. Sta-tens andel av dessa

 kostnader bör täckas med i första hand en del av

 det kapital för fondernas finansieringsverksamhet

 som återgår till staten och ställas till

 moderbolagets förfogande. Regeringen återkommer i

 budgetpropositionen 1994 till frågan rörande såväl

 sådana resurser som medel för bolagens löpande

 drift.

 Regeringen avser att tillsätta en organisation-

 skommitté med företrädare för berörda parter för

 att förbereda och genomföra ombildning-en.

 Kommittén skall förbereda bildandet av den nya

 bolagsstrukturen, inkl. utkast till

 bolagsordningar, och överföringen av fondernas

 verk-samhet till bolagen. Vidare kan kommittén vid

 behov biträda vid den for-mella avvecklingen av

 stiftelserna. Regeringen räknar med att en

 majo-ritet av stiftelsernas personal kan erbjudas

 anställning i de nya bolagen.

 De regionala bolagen kommer liksom

 utvecklingsfonderna att handha myndighetsutövning

 när det gäller finansieringsverksamheten, eftersom

 finansieringen kan ha karaktär av viss förmån. Att

 överlämna myndighetsutövning till ett enskilt organ

 kräver stöd i lag. Ett sådant lagstöd finns

 beträffande utvecklingsfonderna i särskild lag (SFS

 1978:19). Förslag till en motsvarande lag för de

 regionala utvecklingsbolagen läggs nu fram (se även

 avsnitt 9).

 Moderbolaget

 Staten bör i samverkan med näringslivets

 organisationer bilda ett aktie-bolag med uppgift

 att bl.a. äga och samordna de regionala bolagen.

 Mo-derbolagets allmänna inriktning skall vara att

 verka för företagsutveckling, i första hand bland

 små och medelstora företag. Särskilt bör bolaget

 uppmärksamma behovet av information, rådgivning och

 finansiering. Det bör bl.a. kunna bidra till att

 utveckla kapitalmarknaden för små och medelstora

 företag.

 Dessutom skall bolaget fullgöra uppgifter som

 moderbolag för de re-gionala utvecklingsbolagen.

 Huvuduppgiften blir att i samverkan med övriga

 delägare driva den regionala organisationen, så att

 uppställda verksamhetsmål på ett effektivt sätt

 uppnås. Moderbolaget skall därvid

 - ge de regionala bolagen central service och i

 övrigt fullgöra samordningsfunktioner,

 - genom gemensamma projekt m.m. se till att

 rådgivnings- och utbild-ningsverksamheten

 successivt utvecklas,

 - förvalta det statliga kapital med vilket de

 regionala bolagen bedriversin finans-

 ieringsverksamhet samt fördela ramar till bolagen

 (se avsnitt6),

 - utse en majoritet av varje regionalt bolags

 styrelse,

 - äga och förvalta vissa aktier i för-

 valtningsaktiebolagen Atle och

 Bure(se avsnitt 8).

 Moderbolaget tillförs, förutom aktierna i Atle

 och Bure, ett kapital i storleksordningen 100

 miljoner kronor av staten i samband med att medel

 återbetalas av utvecklingsfonderna (se avsnitt 6).

 Näringslivets organisationer förutsätts medverka

 aktivt i bildandet av den nya strukturen.

 Moderbolaget bör ledas av en styrelse som utses

 av regeringen och nä-ringslivet. Ledamöterna bör

 representera en bred kompetens från bl.a.

 näringslivet och näringspolitiken. Det ankommer på

 regeringen att i sam-råd med berörda organisationer

 fastställa lämplig bolagsordning för bola-get och

 därvid bl.a. reglera hur styrelsen skall utses.

 Vissa remissinstanser har väckt frågan om

 Industri- och nyföretagarfonden skulle kunna utgöra

 moderenhet till de nya bolagen samt om dessa skulle

 kunna fatta beslut om bl.a. nyföretagarlån för

 fondens räkning. Fonden arbetar med ett stort antal

 enskilda ärenden om lån m.m, som be-reds av olika

 regionala organ, främst utvecklingsfonder,

 handelskammare och nyföretagarcentra. Verksamheten

 fungerar väl. Det skulle innebära ett väsentligt

 avsteg att lägga på fonden nya uppgifter som

 huvudman för en regional organisation.

 Industri- och nyföretagarfonden nybildades i

 februari 1993 och bör nu få verka en tid utan

 ingrepp i organisation och verksamhet. Med dagens

 system uppnås en eftersträvansvärd mångsidighet i

 bl.a. verksamheten med nyföretagarlån, samtidigt

 som medlen fördelas i enlighet med dels efterfrågan

 i landet som helhet, dels enhetliga kriterier.

 Dessutom finns ett egenvärde i att ha flera organ

 av begränsad storlek - både centrala och regionala

 - som oberoende av varandra fattar beslut i

 enskilda ärenden. En sådan mångfald kan bidra till

 en effektivitet i verksamheten. Det hind-rar inte

 att samarbete mellan de olika organen bör kunna

 stimuleras, exempelvis genom viss personalunion i

 styrelserna för fonden och det nya moderbolaget.

 Den föreslagna ordningen innebär att moderbolaget

 behöver ha vissa kansliresurser. Både i samband med

 medelstilldelning och i övrigt krävs en aktiv

 samordning och uppföljning av hur dotterbolagen

 arbetar.

 Det är viktigt att moderbolaget medverkar till en

 administrativ för-enkling och samordning av de

 regionala bolagen. Det kan gälla ekonomisystem och

 redovisning såväl som underlag för information om

 verksamheten m.m. Initiativ till sådan samordning

 bör i regel komma från den regionala nivån.

 Moderbolaget skall dessutom följa de regionala

 bolagens verksamhet och rapportera till staten

 bl.a. om finansieringsverksamheten bedrivs i

 en-lighet med statsmakternas intentioner. I det

 sammanhanget kan det bli ak-tuellt att göra

 justeringar när det gäller den regionala

 fördelningen av medel för finansieringsverksam-

 heten. Slutligen skall moderbolaget på bästa

 möjliga sätt förvalta dels sitt eget kapital,

 däribland aktierna i för-valtningsaktiebolagen Atle

 och Bure (se avsnitt 8), dels de statliga medel som

 skall användas av de regionala bolagen för att

 delta i riskfylld finan-siering av småföretag.

 Det ankommer på moderbolagets styrelse att

 avgöra kansliets storlek och kompetensinriktning.

 Kansliets verksamhet bekostas med medel från

 avkastningen av kapitalet, inklusive aktierna i

 Atle och Bure (se avsnitt 8).

 Vissa skattefrågor m.m.

 De regionala utvecklingsfonderna är idag befriade

 från inkomstskatt. I likhet med utvecklingsfonderna

 kommer de planerade bolagen inte att ha vinstsyfte

 utan i stället vara beroende av löpande tillskott

 från det all-männa för sin näringspolitiska

 verksamhet. Det är då inte meningsfullt att

 inkomstbeskatta dem. Detsamma gäller moderbolaget

 och de föreslagna nya stiftelserna för samverkan

 mellan näringslivet och universitet/ högskolor

 (jfr. avsnitt 8).

 Regeringen avser att senare återkomma till

 riksdagen med förslag om att såväl berörda

 stiftelser som moderbolaget och de regionala

 bolagen blir befriade från inkomstskatt.

 Enligt reglerna i lagen (1992:1610) om

 kreditmarknadsbolag, som av-ses träda i kraft

 samtidigt med EES-avtalet, skulle de regionala

 bolagen bli att betrakta som kreditmarknadsbolag

 och därmed underkastade bl.a. krav på minsta

 kapital och kapitaltäckning samt vissa be-

 gränsningar av verksamheten. Om verksamheten

 organiseras så, att medel för

 finansie-ringsverksamheten tillförs de regionala

 bolagen genom utlåning från mo-derbolaget, skulle

 också moderbolaget omfattas av lagen. En sådan

 ord-ning är inte påkallad när det gäller bolag med

 den typ av samhällsupp-gifter under direkt ledning

 av staten som det här är fråga om. Regering-en

 föreslår därför en ändring i

 kreditmarknadsbolagslagen som innebär att den

 finansieringsverksamhet som skall bedrivas av de

 nya bolagen fal-ler utanför lagens tillståndskrav.

 (Lagändringar behandlas närmare i av-snitt 9.)

 5.4 Resurser för rådgivningstjänster m.m.

 Regeringens bedömning: Det nya moderbolaget bör för

 statens räk-ning finansiera tjänster som utförs av

 de regionala bolagen och even-tuella andra organ

 vad gäller rådgivning m.m. till små och medelstora

 företag.

 Staten genom Närings- och teknikutvecklingsverket

 (NUTEK) bör förse moderbolaget med medel för att

 finansiera verksamheten hos de regionala bolagen

 och för att betala rådgivningsinsatser m.m. av

 and-ra organ. Verket bör också svara för vissa

 centrala uppgifter på småföretagsområdet, såsom

 samordning av Sveriges medverkan i EG:s småföre-

 tagsprogram m.m.

 Utredarens bedömning: Utredaren förordar att NUTEK

 upphandlar rådgivningstjänsterna direkt hos de

 regionala bolagen.

 Remissinstanserna: Flera av utvecklingsfonderna

 anser att ett centralt organ bör skapas med uppgift

 att bl.a. kanalisera det statliga anslaget.

 Huvuddelen av länsstyrelserna framhåller att

 upphandling bör ske av länsstyrelserna i respektive

 län. NUTEK menar att det är nödvändigt att

 beställarrollen och den administrativa rollen

 samordnas om den statliga styrningen skall bli

 effektiv. Vidare framhåller verket att

 upphandlingsförfarandet är mycket resurskrävande

 och att det i vissa regioner inte finns några

 privata alternativ för upphandling.

 Skälen för regeringens bedömning: I dag disponeras

 anslaget Småföretagsutveckling av NUTEK, som även

 svarar för medelstilldelningen till de regionala

 utvecklingsfonderna.

 NUTEK är regeringens organ för att på central

 nivå verkställa vä-sentliga delar av småföretagspo-

 litiken. Det är därför naturligt att NUTEK även i

 fortsättningen spelar en viktig roll på detta

 område.

 I fortsättningen bör NUTEK till det nya

 moderbolaget årligen föra över medel för att driva

 bolagen samt upphandla tjänster från de andra organ

 i vissa län som anses lämpade att genomföra delar

 av den statliga riktade småföretagspolitiken. Det

 är regeringens avsikt att NUTEK skall föra över en

 betydande del av anslaget till moderbolaget för

 fördelning till de regionala organen.

 En ordning där medlen till bolagen kanaliseras

 via länsstyrelserna skul-le kunna innebära alltför

 många aktörer med oklara roller som följd. Dessutom

 förutsätter regeringen att det goda informella

 samarbetet mel-lan länsstyrelserna och utvecklings-

 fonderna kommer att fortsätta även i den nya

 organisationsstrukturen. Vidare förutsätts att

 länsstyrelserna lik-som hittills lägger ut uppdrag

 till de expertorgan som finns i regionerna när det

 gäller frågor om företagsutveckling. Det gäller

 inte minst de nya bolagen.

 Moderbolaget bör samråda med NUTEK om inrikt-

 ningen av de riktade åtgärderna och därefter ta

 ställning till de förslag som kommit in från olika

 län samt svara för tilldelningen av medel.

 Länsstyrelserna svarar enligt sin instruktion för

 bl.a. frågor om näringslivsutvecklingen i

 respek-tive län. Det ankommer på såväl NUTEK som de

 regionala bolagen att samråda med länsstyrelserna

 om den statliga regionala näringspolitiken.

 När det gäller rådgivning till nyföretagare finns

 en rad organisationer som har bildats på privat

 initiativ och huvudsakligen är finansierade med

 privat kapital. Det är enligt regeringens mening

 väsentligt att sådana or-gan kan utnyttjas i

 arbetet med information och rådgivning till

 nyföretagare. Det bör kunna ske genom att NUTEK får

 i uppgift att aktivt verka för att även andra

 aktörer än de regionala bolagen får rimliga

 möjligheter att verka på nyföretagarområdet. Även

 de regionala bolagen bör kunna lägga ut uppgifter

 på sådana organ (jfr. avsnitt 7.1).

 Dessutom bör NUTEK ha kvar uppgiften att samordna

 vissa projekt på småföretagsområdet. Det gäller

 dels Sveriges medverkan i EG:s småföretagsprogram

 och övriga frågor som rör internationalisering,

 dels projekt som rör teknikspridning, kvinnors

 företagande m.m. Här kommer som hittills regionala

 organ att svara för huvuddelen av genomförandet.

 Vida-re bör NUTEK fortlöpande utvärdera olika

 insatser inom ramen för den riktade småföretagspo-

 litiken samt ha kvar ett övergripande program-

 an-svar för arbetet med detta politikområde.

 NUTEK bör för dessa ändamål även i fortsättningen

 disponera en begränsad del av anslaget Småföre-

 tagsutveckling.

 Den föreslagna ordningen när det gäller

 moderbolagets finansiering av rådgivningsinsatser

 m.m. hos de regionala bolagen faller utanför lagen

 (1992:1528) om offentlig upphandling. Lagen gäller

 dock NUTEK:s upp-handlingar vid sidan av de medel

 som förs över till moderbolaget.

 6 Finansieringsverksamhet

 Regeringens förslag: De regionala bolagen

 fortsätter utvecklingsfon-dernas verksamhet att

 bedriva finansiering på hög risknivå och i olika

 former.

 I samband med att utvecklingsfondernas verksamhet

 överförs till bo-lag återlämnas det kapital - inkl.

 vissa lånefordringar i enskilda företag m.m. - på

 för närvarande ca 2 600 miljoner kronor som används

 för statlig finansiering till staten.

 Staten använder en mindre del - ca 100 miljoner

 kronor - av dessa medel som kapital i det nya

 moderbolaget, vilket i sin tur sätter in en del av

 medlen som aktiekapital i de regionala bolagen.

 Huvuddelen av medlen används även i fortsättningen

 för finansiering av små och medelstora företag

 genom beslut av de nya bolagen.

 Den inledda reduktionen av lånekapitalet skjuts

 upp. En översyn av medelsbehovet görs tidigast

 inför år 1996.

 Beslut i enskilda finansieringsärenden fattas i

 fortsättningen av de regionala bolagen, men det

 sker för statens räkning genom ett system med

 regionala ramar.

 Moderbolaget får i uppdrag av regeringen att

 förvalta medlen och närmare avgöra hur de skall

 fördelas över landet för att finansiera små och

 medelstora företag.

 Utredarens förslag: Utredaren föreslår att 1 200

 miljoner kronor avsätts till en fond för s.k.

 kreativt kapital för beslut av de regionala bolagen

 om riskfyllda lån m.m. till små tillväxtföretag.

 Han betonar kombinationen av kapital och strategisk

 rådgivning. De regionala bolagen skall vidare

 arbeta som rådgivare i finansieringsfrågor samt

 främja etableringen av nya finansieringskällor.

 Dessutom föreslås en ny s.k. såddkapitalfond på

 600 miljoner kronor för att finansiera bl.a.

 tekniska förstudier och tidiga marknadsanalyser i

 utvecklingsbara företag.

 Remissinstanserna: I det närmaste samtliga

 remissinstanser framhåller, liksom utredaren,

 behovet av att staten under nuvarande förhållanden

 på kreditmarknaden fortsätter med riskfinansiering

 riktad mot små och me-delstora företag. Flertalet

 remissinstanser menar att inbetalningarna till

 staten av utvecklingsfondernas kapital bör upphöra.

 Vidare menar många att statens insatser för s.k.

 såddfinansiering bör öka.

 Utvecklingsfonderna förordar att deras kapital

 läggs samman med In-dustri- och nyföretagarfondens

 kapital. Beslutanderätten, och tillhörande

 hantering, bör dock enligt fonderna läggas på de

 regionala organen.

 Skälen för regeringens förslag: De regionala

 utvecklingsfonderna bedriver

 finansieringsverksamhet enligt föreskrifter i

 förordningen (1987:894) om statlig finansiering

 genom regional utvecklingsfond. De kan lämna lån,

 garantier, s.k. utvecklingskapital och särskilda

 nyföretagarlån. Lån kan i vissa fall vara förenade

 med villkorlig återbetalningsskyldighet. Utveck-

 lingskapital kan lämnas i form av medelstillskott

 med förbehåll att mottagaren förbinder sig att ge

 ersättning i form av royalty eller annan typ av

 betalning. För samtliga finansieringsformer gäller

 att risknivån är så hög att banker och andra

 privata finansieringsinstitut inte är beredda att

 medverka fullt ut.

 Riksdagen har vid skilda tillfällen (prop.

 1989/90:88, bet. 1989/90:NU30, rskr. 1989/90:326

 och prop. 1991/92:51, bet. 1991/92:NU14, rskr.

 1991/92:93) beslutat om ändrade riktlinjer och

 minskat medelsbehov för utvecklingsfondernas

 finansieringsverksamhet. Fonderna har hittills

 betalat in ca 200 miljoner kronor till staten.

 Besluten innebär bl.a. att fonderna t.o.m. år 1997

 skall ha betalat in ytterligare 1 400 miljoner

 kronor, dvs. sammantaget ca 1 600 miljoner kronor

 till staten, vilket motsvarar ca två tredjedelar av

 deras kapital år 1991.

 Genom skilda beslut våren 1992 (bet.

 1991/92:NU20, rskr. 1991/92:237) och våren 1993

 (bet. 1992/93:NU25, rskr. 1992/93:284) har

 riksdagen fastställt att utvecklingsfonder med låg

 likviditet bör medges visst anstånd med de

 beslutade inbetalningarna. Regeringen upp-drog

 senast i juni 1993 åt NUTEK att på vissa villkor

 medge anstånd till sådana utvecklingsfonder med de

 betalningar som skulle ha gjorts under år 1993,

 varvid fonderna skall betala ränta för medlen.

 Näringsutskottet förutsatte dessutom våren 1992

 att utvecklingsfon-dernas lånemedel skulle

 aktiveras och uttalade att regeringen borde följa

 utvecklingen och lämna redovisning härför till

 riksdagen. Flera utveck-lingsfonder har f.n. en

 likviditet som överstiger 50 %, vilket bl.a. beror

 på att fonderna har reserverat medel för att betala

 tillbaka till staten. Om förslagen i denna

 proposition godtas av riksdagen är det inte längre

 aktuellt att nu lämna den begärda redovisningen.

 Såväl utredaren som i stort sett samtliga

 remissinstanser liksom andra organ har belyst

 behovet av fortsatt statlig medverkan när det

 gäller risk-fylld finansiering i små och medelstora

 företag. I flertalet av våra kon-kurrentländer

 bedrivs sådan verksamhet i statlig eller delvis

 statlig regi.

 Regeringens skattepolitik kommer att i betydande

 utsträckning bidra till att förbättra möjligheterna

 för företagen att konsolidera sig (jfr. avsnitt 4).

 Det gäller dels de sänkningar av

 arbetsgivaravgifterna, förmögenhetsskatten, arvs-

 och gåvoskatten, reavinstskatten m.m. som redan

 be-slutats, dels nu övervägda reformer på

 skatteområdet. Småföretagen kommer dock sannolikt

 att under resten av 1990-talet ha en relativt låg

 soliditet. Under de närmaste åren finns därför ett

 kvarstående behov av statlig medverkan när det

 gäller krediter m.m. med hög risk. Bankernas

 fortsatt försiktiga utlåningspolitik och andra

 effekter av finanskrisen gör det angeläget för

 staten att tills vidare medverka vid olika typer av

 risk-finansiering.

 Som tidigare nämnts (avsnitt 5) förordar

 regeringen att de regionala bo-lagen medverkar vid

 finansieringen av små och medelstora företag. I

 många fall bör insatserna kombineras med

 rådgivning. Verksamheten bör koncentreras till

 företag med lönsamhets- och tillväxtpotential, som

 således har betydelse för den regionala

 näringslivsstrukturen. Det är san-nolikt att

 merparten av finansieringsverksamheten kommer att

 riktas till företag inom industri- och tjänste-

 näringarna. Det är väsentligt att lån m.m. inte ges

 för att kortsiktigt rädda sysselsättningen i svaga

 företag.

 Bolagen bör - liksom hittills utvecklingsfonderna

 - arbeta med olika fi-nansieringsformer, såsom

 kapital mot royalty, villkorliga lån, särskilda

 nyföretagarlån m.m. Även rena amorteringslån kan i

 vissa fall vara moti-verade, men tyngdpunkten bör

 kunna ligga på andra finansieringsformer. Liksom

 hittills bör verksamheten riktas till såväl

 aktiebolag som företag som bedrivs i andra former,

 exempelvis ekonomiska föreningar.

 Verksamheten bör bedrivas med medel från staten

 enligt vad som före-slås i det följande. Det

 ankommer på regeringen att besluta om reglerna för

 bolagens finansieringsverksamhet. Den kan även

 fortsättningsvis reg-leras i en statlig förordning.

 Denna verksamhet med riskfylld finansiering

 kombinerad med bolagens roll som rådgivare i

 finansieringsfrågor (se avsnitt 5.2 och 7.5) bör i

 dag kunna utgöra ett viktigt komplement till den

 privata kapitalmarknadens utbud av finansiering.

 Det är angeläget att bolagen tar på sig rollen som

 aktiva kapitalmäklare och ser till att företagens

 kapitalefterfrågan förmed-las till berörda organ.

 Risknivån i verksamheten bör balanseras på så

 sätt att moderbolaget och de regionala bolagen

 medverkar till att på lång sikt bevara det sam-lade

 kapitalet realt intakt, samtidigt som det är

 naturligt att bolagen accepterar risker som banker

 och andra kommersiella företag inte är be-redda att

 ta. Detta ligger i bolagens roll som

 marknadskompletterande or-gan.

 I samband med att utvecklingsfonderna formellt

 avvecklas kommer som nämnts deras lånekapital att

 återgå till staten. Det gäller även fondernas

 utestående lånefordringar m.m. samt av fonderna

 helägda dotterbolag som sysslar med

 finansieringsverksamhet. Regeringen räknar med att

 utvecklingsfondernas nuvarande låntagare kommer att

 acceptera att fordringarna tas över av staten på

 oförändrade villkor. Det bör vara en uppgift för

 den föreslagna organisationskommittén att ta

 ställning till bl.a. behovet av att värdera sådana

 lånefordringar i samband med att fordringarna

 överförs till nya ägare.

 Lånemedel som tillhandahållits av respektive

 landsting återgår till des-sa, som senare kan

 besluta om hur medlen skall användas.

 I motsats till vad riksdagen tidigare har

 beslutat om en reduktion av lå-nekapitalet bör ut-

 vecklingsfondernas statliga lånemedel till den

 allra största delen även i fortsättningen användas

 för att medverka vid finan-sieringen av små och

 medelstora företag. Den av riksdagen tidigare

 beslutade indragningen av medel är därför nu inte

 aktuell att genomföra. Under de närmaste åren skall

 således de nya bolagen disponera ett belopp om

 minst 2 500 miljarder kronor, vilket i stort sett

 motsvarar vad de regionala utvecklingsfonderna i

 dag förfogar över som finansieringskapital.

 Därefter finns det anledning att pröva

 medelsbehovet för finansiering av

 utvecklingsbolagens verksamhet. Vid en sådan

 översyn skall hänsyn tas till såväl budgetläget som

 småföretagens finansieringssituation. Med hänsyn

 till att utvecklingsbolagen måste kunna planera sin

 verksamhet bör en sådan översyn ske tidigast inför

 år 1996.

 Den fortsatta finansieringsverksamheten bör i

 praktiken ske genom beslut av de regionala bolagen

 i de enskilda fallen, även om medlen ägs av staten.

 Bolagen kommer alltså att fatta beslut för statens

 räkning.

 Det ankommer på regeringen att fastställa

 översiktliga regler för verk-samheten. I

 förvaltningsuppdraget till moderbolaget (se nedan)

 kan ingå riktlinjer för utformningen av ett system

 för att ange ramar för de regio-nala bolagen. De

 regionala ramarna, som inkluderar utestående

 lånefordringar, bör läggas fast för flera år i

 taget. Systemet bör utformas så att bolagen - trots

 att medlen ägs centralt av staten - kan arbeta med

 ett bety-dande regionalt ansvar för att bevara

 kapitalet. De bör få ansvar för beredning, beslut

 och uppföljning. En möjlighet att uppnå en sådan

 effekt är att bolagen får låna medlen av staten,

 eventuellt via moderbolaget. Lånen bör i så fall

 vara relativt långsiktiga och ränta behöver inte

 löpan-de levereras in till staten. En annan

 möjlighet är att bolagen arbetar i kommission för

 statens räkning.

 Med ledning av riksdagens beslut med anledning av

 denna proposition och resultatet av

 organisationskommitténs arbete avser regeringen att

 senare ge moderbolaget i uppdrag att utforma ett

 system med regionala ramar. Systemet bör relateras

 till dagens länsvisa medelsfördelning och till

 behoven i olika regioner. Det bör kunna innebära

 att varje region inledningsvis disponerar ca 60-70

 % av det belopp som disponeras för närvarande.

 Regeringen förordar att förvaltningen av de

 likvida medel som inte ut-nyttjas för finansiering

 sker centralt. De viktigaste skälen till denna

 om-läggning av systemet är önskvärdheten att dels

 vid behov ge möjlighet till framtida omfördelning

 av medel mellan olika län, dels få bästa möjliga

 avkastning på de likvida medlen. Det innebär att

 större resurser kan fri-göras för

 finansieringsverksamheten. Den föreslagna ordningen

 medger dessutom en större flexibilitiet än det

 nuvarande systemet, som för när-varande

 kännetecknas av betydande inlåsningseffekter. Den

 medför också framtida möjligheter att anpassa

 kapitalets storlek till förändringar i be-hovet av

 statlig medverkan i finansieringen av små och

 medelstora före-tag.

 Staten bör kunna placera finansieringsmedlen hos

 exempelvis Kammarkollegiet, som låter medlen

 förvaltas av det föreslagna moderbolaget. Det

 innebär i praktiken att bolaget lånar medlen av

 Kammarkollegiet till en ränta som motsvarar

 inflationen. Bolaget bör svara för central samord-

 ning av de regionala bolagens finansierings-

 verksamhet och bl.a. ha an-svar för att verksam-

 heten bedrivs i enlighet med de riktlinjer som

 stats-makterna har dragit upp. Vidare svarar

 bolaget som nämnts för de om-fördelningar av de

 regionala ramarna som kan vara motiverade.

 Regeringens förslag innebär sammantaget att,

 under åtminstone de närmaste åren, drygt 2 500

 miljoner kronor disponeras för riskfylld fi-nans-

 iering efter beslut i enskilda ärenden av bolagen.

 Det innebär som nyss nämnts att de tidigare

 besluten ändras som innebär att vissa belopp skulle

 fortlöpande betalas tillbaka till staten för att

 användas för andra än-damål. Genom att medlen i sin

 helhet tills vidare kan användas för riskfylld

 finansiering innebär detta en ökning av resurserna

 jämfört med vad som gäller i dag.

 Det ankommer på det nya moderbolaget och de

 regionala bolagen att i fråga om finansiering av

 nyetableringar närmare utveckla samverkan med

 Industri- och nyföretagarfonden när det gäller

 bl.a. användningen av s.k. nyföretagarlån.

 Utredaren har föreslagit att ett belopp på 600

 miljoner kronor särskiljs av de medel som bolagen

 har förbundit sig att betala in till staten. Enligt

 förslaget skall medlen utnyttjas för att inrätta en

 statlig fond i stiftelseform, vars årliga

 avkastning används för s.k. såddfinansiering, dvs.

 fi-nansiering i tidiga utvecklingsskeden i

 teknikföretag.

 I likhet med vad som är fallet i många av våra

 konkurrentländer finns det skäl för staten att

 stödja uppkomsten av kapitalkällor som kan

 med-verka vid finansieringen i de allra första

 faserna av speciellt teknikbase-rade företag.

 Liksom utredaren och de remissinstanser som uttalat

 sig i frågan anser regeringen att det kan finnas

 behov av särskild finanisering för denna typ av

 tidiga utvecklingsfaser.

 Frågan har belysts även av Innovationsutredningen

 (utredare professorn Bengt-Arne Vedin) som i

 betänkandet Innovationer för Sverige (SOU 1993:84)

 föreslår bl.a. att ett Innovationscentrum inrättas

 med ett anslag på 100 miljoner kronor per år för

 att finansiera idéer i tidiga utvecklings-stadier.

 Regeringen kommer som nämnts (avsnitt 5.1) att i

 1994 års budgetproposition redovisa sitt

 ställningstagande till Innovationsutredningens

 förslag och sin bedömning av behovet av en särskild

 såddkapitalfond eller annan typ av finansiering i

 tidiga skeden av teknikutveckling.

 7 Företagsservice

 I detta avsnitt redovisas för riksdagens

 information regeringens bedömning av vissa frågor

 som rör bolagens verksamhet.

 7.1 Allmän inriktning

 Regeringens bedömning: De regionala

 utvecklingsbolagen bör sva-ra för information och

 rådgivning till små och medelstora företag. Ut-

 vecklingsbolagen bör vidare prioritera

 nyföretagande och strategiska rådgivningsinsatser

 som främjar internationalisering och kontakt-ska-

 pande. Även annan verksamhet av strategisk

 betydelse bör genomföras, exempelvis tekniknivåhö-

 jande verksamhet och delvis en ny form av tjänster,

 finansrådgivning och finansmäkleri.

 Utredarens bedömning: Överensstämmer i huvudsak med

 regeringens bedömning.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna

 anser att det är viktigt att staten tillhandahåller

 service i form av information och råd-givning i

 strategiska frågor. Insatserna skall vara inriktade

 på att kom-plettera där en privat marknad inte

 finns. Privata alternativ bör uppmuntras.

 Svenska Arbetsgivarföreningen (SAF) anser att

 offentligt finansierad rådgivning och annan hjälp

 till företagen bör avvecklas med undantag för sådan

 som inriktar sig mot nyföretagande. Sådan hjälp

 snedvrider kon-kurrensen och hämmar privata

 alternativ.

 Skälen för regeringens bedömning: De regionala

 utvecklingsbolagen bör rikta sina insatser för

 företagsutveckling mot företag med lönsamhets- och

 tillväxtpotential. Insatserna bör utgöra ett

 komplement till den privata konsultmarknaden.

 Strategisk rådgivning och utbildning av det slag

 utvecklingsfonderna erbjuder saknar i stor

 utsträckning privat motsvarighet. Detta beror bl.a.

 på svårigheten att avgränsa tjänsterna och på svag

 betal-ningsvillighet hos små företag. Detta leder

 till att tjänsterna i viss mån bör finansieras med

 offentliga medel.

 Utvecklingsbolagen bör sträva efter att upphandla

 och uppmuntra pri-vata alternativ till sin

 verksamhet.

 Utredaren har föreslagit att de regionala

 organens finansieringsverksamhet kombineras med

 strategisk rådgivning. Det är värdefullt att de

 mindre företagen utnyttjar konsulter eller andra

 organ för att få råd be-träffande bl.a. den

 strategiska utvecklingen i företagen. Det bör dock

 inte innebära att de regionala bolagen ställer

 långtgående krav på att just de själva skall vara

 rådgivare.

 De regionala utvecklingsbolagen bör i likhet med

 utvecklingsfonderna åta sig uppdrag som ligger inom

 bolagens kompetensområde. Detta kan exempelvis

 vara uppdrag som projektsamordnare i regionala

 projekt i den mån myndigheter och andra organ så

 finner lämpligt. Områden för sådana projekt kan

 bl.a. vara kvalitetsfrågor och industridesign.

 7.2 Näringslivets medverkan m.m.

 Regeringens bedömning: Närings- och

 teknikutvecklingsverket (NUTEK) och det nya

 moderbolaget bör verka för att näringslivet och

 myndigheter tillför kompetens och bidrar med

 resurser genom att bl.a. placera tjänstemän för

 tidsbegränsade tjänstgöringar på de regionala ut-

 vecklingsbolagen. Vidare bör bolagen medverka till

 att förmedla service, som innebär att erfarna

 företagsledare ställs till småföretagens förfogande

 för bl.a. styrelseuppdrag.

 Utredarens bedömning: Utredaren har inte redovisat

 några bedömningar inom detta område.

 Remissinstanserna: Inga sådana förslag har

 behandlats av remissinstanserna.

 Skälen för regeringens bedömning: I det föregående

 har föreslagits att näringslivet bör ta aktiv del i

 utformningen av den regionala näringspolitiska

 verksamheten. I Storbritannien använder de lokala

 organ som arbe-tar med företagsutveckling ett

 system med s.k. secondments. Det innebär att

 näringslivet, exempelvis banker, revisionsbolag

 eller storföretag place-rar tjänstemän på de lokala

 organen för tjänstgöring på deltid eller heltid

 under vanligtvis två år. Syftet med denna tjänst-

 göring är att dels finan-siellt bidra till verksam-

 heten, dels föra ut tjänstemännens och företagens

 kunskaper. Samtidigt ser företagen tjänstgöringarna

 som ett instrument för att utveckla enskilda

 anställda. Även myndigheter placerar sina

 an-ställda på dessa lokala organ.

 Denna modell för samverkan med näringslivet bör

 prövas även i Sveri-ge inom ramen för de regionala

 utvecklingsbolagens verksamhet. Det är angeläget

 att näringslivets organisationer aktivt verkar för

 att medlemsföretag, även större företag inom

 industri- och tjänstesektorn, bidrar till att

 förbättra verksamhetens innehåll och finansiering

 genom placeringar av anställda. Av särskilt

 intresse är placeringar av tjänstemän från företag

 med verksamhet som ligger småföretagen nära,

 exempelvis banker, revi-sions- och

 redovisningföretag eller andra företag med

 betydelse för regionens små och medelstora företag.

 Vidare bör denna möjlighet vara öppen för

 myndigheter, exempelvis statliga regionala organ,

 högskolor och kommuner.

 Nystartade företag och familjeföretag, men även

 andra företag, kan ha behov av att förstärka

 kompetensen bl.a. i styrelsen under vissa perioder.

 En metod, som kan bidra till sådan kompetensför-

 stärkning är s.k. senior service, dvs. pensionerade

 företagsledare som är tillgängliga för

 styrelse-arbete och rådgivningsverksamhet. Ut-

 vecklingsbolagen bör förmedla så-dan service och

 allmänt verka för att sådan kompetens kommer till

 nytta.

 7.3 Informationsnätverk

 Regeringens bedömning: Information och rådgivning

 bör vara en central uppgift för utvecklingsbolagen.

 Funktionen som nod i ett re-gionalt nätverk och

 kontaktförmedlare mellan olika företag bör få ökad

 prioritet. Vidare bör bolagen ha en uppgift att

 fylla som för-medlare av information om småföreta-

 gens situation m.m.

 Utredarens bedömning: Överensstämmer i stort med

 regeringens bedömning.

 Remissinstanserna: Utvecklingsfondernas funktion

 som samordnare och förmedlare av kontakter betonas

 som viktiga av ett flertal remissinstanser.

 Skälen för regeringens bedömning: Information och

 rådgivning är som tidigare avhandlats en viktig

 uppgift för de regionala utvecklingsbolagen.

 Information till nyföretagare i frågor som rör

 etablering bör prioriteras. Vidare har

 utvecklingsbolagen en viktig roll att spela som

 noder i ett nät-verk med centrala, regionala och

 lokala myndigheter och andra organ inom olika

 områden, inte minst högskolesystemet. Vidare är

 också funk-tionen som kontaktförmedlare mellan

 företag viktig. Utvecklingsfonderna erbjuder

 internationella kontakter genom bl.a. EG-programmen

 BC-Net (Business Cooperation Network) och

 Europartenariat (se avsnitt 7.6). Studier har

 indikerat att särskilt växande företag värdesätter

 möjligheten att genom utvecklingsfonderna nå ut

 till ett bredare kontaktnät.

 Utvecklingsbolagen har också en roll att spela

 som förmedlare av information till myndigheter och

 andra organ gällande småföretagens situation m.m.

 Rollen som en del av ett informationsnätverk

 förutsätter hög kompetens hos de regionala bolagens

 anställda och väl utbyggda nätverk med andra

 myndigheter och organ. Särskilt stora krav ställs

 av snabbväxande före-tag. De regionala

 utvecklingsbolagen bör utveckla sin kompetens och

 sina verktyg för att utgöra effektiva förmedlare av

 information.

 7.4 Nyföretagande

 Regeringens bedömning: De regionala bolagens

 information, rådgivning och utbildning till

 nyföretagare bör ske i nära samverkan med myndig-

 heter och andra organ som har liknande verksamhet.

 Tillfällen att upphandla tjänster från privata

 företag bör tas till vara. Målgruppsinriktade

 insatser bör göras för bl.a. kvinnor, invandrare

 och ungdomar som vill starta företag. De speciella

 villkor som mö-ter kvinnor som företagare bör

 beaktas särskilt. Myndigheter och andra organ

 förutsätts upphandla olika tjänster hos

 utvecklingsbolagen.

 Utredarens bedömning: Utredaren anser att insatser

 för att främja nyföretagande bör ges en ökad

 prioritet i den nya organisationen. Nyföre-tagan-

 deinsatser bör så långt som möjligt drivas av

 privata företag. De nya organens roll bör vara att

 initiera, samordna och finansiera denna verksamhet.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser

 framhåller vikten av att sta-ten via regionala

 organ tillhandahåller bl.a. rådgivning och

 information till nyföretagare. Stiftelsen Jobs &

 Society visar i sitt yttrande på att det finns ett

 stort antal aktörer inom detta område. Om en

 subvention av så-dana tjänster skall ske, bör

 nyföretagaren själv välja utbildnings- och råd-

 givningsalternativ genom exempelvis ett checksys-

 tem.

 Skälen för regeringens bedömning: De regionala

 utvecklingsbolagen bör ge information, rådgivning

 och utbildning till nyföretagare. Regeringen delar

 utredarens åsikt att denna typ av verksamhet bör

 ske i nära samverkan med myndigheter och andra

 organ som har liknande verk-samhet, bl.a. för att

 undvika dåligt resursutnyttjande. Vidare bör

 möjlig-heterna tas till vara att upphandla privata

 tjänster. Ett exempel är utbild-ningsverksamhet där

 fonden kan samarbeta med privata utbildnings-

 arrangörer. Ett annat område är rådgivning till

 nyföretagare, där bolagen bör samarbeta med

 nyföretagarcentra och andra organ (se även avsnitt

 5.4).

 Personer som avser att starta ett eget företag

 för första gången har ofta ett stort

 informationsbehov som rör ett flertal olika

 myndigheters områ-den. Bristen på information kan

 vara så stor att den upplevs som ett

 eta-bleringshinder. I många fall saknas kunskap om

 den service som t.ex. ut-vecklingsfonder,

 nyföretagarcentra och andra organ erbjuder.

 För att i största möjliga mån informera och att

 tydliggöra den service som finns tillgänglig för

 nyföretagare, bör övervägas att införa en sär-skild

 telefonservice. Syftet med linjen bör vara att

 bl.a. översiktligt infor-mera om regler, finan-

 sieringsmöjligheter m.m. som rör företagande samt

 att hänvisa till rätt instans. Vidare bör bl.a.

 synpunkter om etablerings-hinder i form av

 exempelvis krav och regler från olika myndigheter

 som verkar betungande för nyföretagare kunna föras

 vidare. Verksamheten, som utgör ett komplement till

 existerande informationsverksamhet, kan knytas till

 NUTEK och i första hand drivas som ett tidsbe-

 gränsat projekt, lämpligtvis i ett år. Därefter bör

 projektet utvärderas och en eventuell fortsättning

 övervägas.

 Det kan föreligga behov att rikta nyföretagan-

 deinsatser för att därmed bättre nå olika

 målgrupper. Sådana riktade insatser bör kunna

 drivas in-om ramen för den ordinarie

 nyföretagarverksamheten.

 Regeringen har redogjort för inriktningen av

 insatser riktade till kvinn-liga företagare i

 småföretagspropositionen (prop. 1991/92:51).

 Kvinnor är en stor grupp där potentialen för

 nyföretagande, inte minst bland de som är anställda

 inom offentlig sektor, är betydande. Andelen

 kvinnor av de som startade nya företag år 1992 var

 endast ca 17 %. Den låga ande-len visar att det

 fortfarande är mindre naturligt för kvinnor än män

 att starta företag samt att det finns konkreta

 hinder för kvinnors företagande. NUTEK har på

 uppdrag av regeringen belyst bl.a. de hinder och

 möjlig-heter som möter kvinnor som företagare i en

 rapport Att främja kvinnligt företagande (R

 1992:50) - förslag till program för det regional-

 politiska stödområdet.

 Det är angeläget att främja ett ökat företagande

 bland kvinnor. Insatser riktade till kvinnor som

 står i begrepp att starta eller nyligen har startat

 företag bör ingå som en naturlig del av

 utvecklingsbolagens insatser rik-tade till

 nyföretagare. För projekt utöver den ordinarie

 verksamheten på området, har regeringen genom

 beslut den 11 februari 1993 och den 1 juli 1993

 avsatt särskilda medel. Dessa medel är avsedda för

 att möjliggöra ytterligare utveckling av metoder

 och kunskap som syftar till att främja kvinnors

 företagande, bl.a. i de regionalpolitiska stödom-

 rådena.Intresset bland ungdomar att starta företag

 bör uppmuntras. Utveck-lingsbolagen kan lämpligtvis

 samverka i dessa frågor med skolväsendet och

 organisationen Ung Företagsamhet.

 Arbetslösheten är särskilt stor hos invandrare

 och flyktingar. Samtidigt har många av dessa en

 kompetens som kan utnyttjas i egen verksamhet.

 Invandrare kan ha särskilda svårigheter vad gäller

 att orientera sig om företagandets villkor och

 myndigheternas regelsystem. Bristande

 språk-kunskaper kan vara ett annat hinder. NUTEK,

 arbetsmarknadsmyn-digheterna och Invandrarverket

 bör driva gemensamma projekt för att främja

 nyföretagande bland invandrare. För dessa åtgärder

 bör tjänster upphandlas från utvecklingsbolagen,

 privata företag och andra organ.

 Industri- och nyföretagarfonden bedöms även

 fortsättningsvis ha behov av att bereda ärenden

 regionalt bl.a. med hjälp av de regionala ut-

 veck-lingsbolagen. Samverkan mellan fonden och de

 regionala bolagen bör successivt utvecklas.

 De arbetslösas andel av nyföretagarna har ökat

 kraftigt. Regeringen har ökat omfattningen och

 reformerat regelverket kring det s.k.

 starta-eget-bidraget. Arbetsmarknadsmyndigheternas

 behov av beredning av starta-eget-bidraget har

 därigenom ökat. Regeringen förutsätter att arbets-

 mark-nadsmyndigheterna kan upphandla tjänster som

 rör beredning och uppföljning av

 starta-eget-bidraget bl.a. från utvecklingsbolagen.

 7.5 Finansrådgivning

 Regeringens bedömning: Det finns ett behov av att

 erbjuda små och medelstora företag mer kvalificerad

 rådgivning inom området finansiering. Sådana

 tjänster skulle bidra till att projekt får bättre

 finansiella lösningar. Bolagen bör även aktivt

 bistå företagen med att er-hålla kapital genom att

 ta på sig en mäklarroll.

 Utredarens bedömning: Överensstämmer i stort med

 regeringens be-dömning.

 Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser

 har kommenterat denna fråga. Svenska Bankföreningen

 anser att en sådan tjänst bör vara prioriterad.

 Svenska Riskkapitalföreningen anser att rådgivning

 bör utfö-ras enbart av privata konsultföretag.

 Skälen för regeringens bedömning: Det finns enligt

 regeringens bedömning ett behov av att erbjuda

 företag mer kvalificerad rådgivning inom området

 finansiering. Sådana tjänster kan bidra till att

 projekt med tillväxt- och lönsamhetspotential får

 bättre finansiella lösningar. Denna tjänst bör

 utvecklas och bygga på utvecklingsbolagens

 samarbete med Industri- och nyföretagarfonden,

 lokala banker, NUTEK:s produktut-veck-

 lingsfinansiering samt riskkapitalbolag.

 Rådgivningen bör inte förut-sätta att

 utvecklingsbolagen själva bistår med finansiering.

 Genom över-föring av aktier i

 förvaltningsaktiebolagen Atle och Bure till det nya

 mo-derbolaget (se kap 8) blir anknytningen till de

 av statsmakterna inrättade riskkapitalbolagens

 verksamhet naturlig. De regionala utvecklings-

 bolagen bör alltså aktivt bistå företagen med att

 erhålla kapital från olika finansieringsinstanser.

 Härigenom uppfyller bolagen en viktig mäklarroll.

 AB Svensk Exportkredit (SEK) har i sitt

 remissyttrande framhållit be-hovet av att de

 regionala organen förbättrar sin kunskapsnivå inom

 ex-portfinansiering. Grundläggande rådgivning i

 exportfinansieringsfrågor bör, enligt regeringens

 bedömning, ingå i bolagens verksamhet.

 7.6 Internationalisering

 Regeringens bedömning: De regionala

 utvecklingsbolagen bör sti-mulera företagens

 internationella kontakter, informera företagen om

 bl.a. den europeiska marknaden samt främja

 deltagande i olika EG-program. Verksamhet inom det

 internationella området där ett privat marknadsut-

 bud finns bör skötas av privata aktörer.

 Utredarens bedömning: Utredaren anser att den nya

 organisationen bör informera om och bygga

 informationsnätverk kring regler och stöd-system i

 EG.

 Remissinstanserna: Flertalet instanser instämmer i

 att detta är ett viktigt område. Exportrådet anför

 i sitt remissyttrande att rådet i sin verksamhet är

 beroende av att det finns en väl fungerande

 regional organisation inrik-tad på småföretag.

 Skälen för regeringens bedömning: Integrationen med

 EG genom EES-avtalet och ett framtida svenskt

 medlemskap i EG innebär en förändrad

 konkurrenssituation för de små och medelstora

 företagen. EG är den största exportmarknaden för de

 små familjeföretagen. Regeringen har bl.a. i pro-

 positionen om kapital för nya företag (prop.

 1992/93:82) redo-gjort för insatser som syftar till

 att närma företagen till den internationella

 marknaden, främst Europamarknaden.

 EES-avtalet innebär att Sverige i princip även

 kan delta i samarbetet inom EG vid sidan av de fyra

 friheterna, bl.a. i EG:s småföretagsprogram.

 Villkoren för ett svenskt deltagande i detta

 program måste dock läggas fast genom beslut av den

 gemensamma EES-kommittén.

 Sverige, tillsammans med de andra EFTA-länderna,

 har genom sär-skilda överenskommelser med

 EG-kommissionen, fått möjlighet att delta i vissa

 delar av EG:s småföretagsprogram. De mest be-

 tydelsefulla är Business Cooperation Network

 (BC-Net) samt Euro-Info Centres (EIC). BC-Net är

 ett databaserat system som gör det möjligt för

 företag att snabbt hitta affärskontakter inom andra

 länder anslutna till systemet för samarbete av

 teknisk, kommersiell eller finansiell natur. EIC är

 ett nätverk av drygt 200 centra runt om i Europa

 vars uppgift är att ge snabb information till små

 och medelstora företag om EG och EG-marknaden.

 Sverige har sedan februari 1993 ett Euro Info

 Correspondence Center (EICC) etablerat vid NUTEK.

 Detta EICC har i sin tur bildat ett nätverk med

 sammanlagt 14 informationscentra ute i landet. De

 flesta är knutna till utvecklingsfonder och

 handelskammare.

 Vidare har ett antal svenska företag deltagit i

 delprogrammen Euro-partenariat och Interprise.

 Dessa syftar till att genom väl förberedda

 före-tagsträffar i utvalda regioner i Europa verka

 för ett ökat samarbete mel-lan företag för att

 därmed stimulera den regionala utvecklingen.

 Ett svenskt deltagande i EG:s småföretagsprogram

 på samma villkor som i EG-länderna torde alltså

 vara nära förestående. Detta innebär öka-de möjlig-

 heter till en mer utbyggd samverkan mellan Sverige

 och EG-kommissionen i de olika projekten. Vidare

 innebär det att viss finansiering av det svenska

 deltagandet sker med medel från en gemensam

 bud-get.

 De regionala utvecklingsbolagen bör stimulera

 företagens internationella kontakter samt informera

 företagen om bl.a. den europeiska marknaden och

 möjligheter till samverkan med utländska företag

 via bl.a. EG:s småföretagsprogram. EG-program

 utanför småföretagsprogrammet men med stor

 betydelse för småföretagen bör också uppmärksammas,

 exem-pelvis COMETT II (Programme on Cooperation

 between Universities and Industry regarding

 Training in the field of Technology ) och SPRINT

 (Strategic Programme for Innovation and Technology

 Transfer). COMETT syftar till att höja tekniknivån

 inom industrin genom bl.a. ut-bildningssamverkan

 mellan näringsliv och högskolor. Sverige är

 fullvär-dig medlem i COMETT II sedan år 1990.

 Programmet löper t.o.m. år 1994 och kommer därefter

 enligt riktlinjer från EG-kommissionen att

 integreras med övriga utbildningsprogram.

 Programmet har i Sverige ett tiotal regionala och

 branschvisa nätverk, s.k. UETP

 (University-Enter-prise Training Partnerships) som

 förmedlar teknikutbildning på högskole-nivå samt

 praktikantplatser i företag för bl.a.

 teknikstuderande. Utveck-lingsbolagen bör verka för

 att integrera UETP:na i regionala nätverk.

 SPRINT syftar till att främja innovationer och

 teknikspridning, främst med inriktning på små och

 medelstora företag. Sverige deltar redan på

 projektnivå genom teknopolorganisationer och

 kontaktsekretariat. NU-TEK bör tillsammans med

 berörda organ fortsätta att utveckla detta pro-

 jektsamarbete.

 Utvecklingsfonderna har utfört ett stort antal

 s.k. EG-konsekvensanalyser som innebär att enskilda

 småföretag får verksamheten belyst ur ett

 EG-perspektiv. Det torde finnas ett betydande

 intresse för denna typ av tjänst.

 Utvecklingsfonderna erbjuder i dag grundläggande

 rådgivning i export-frågor till småföretagen.

 Fonderna har därvid utvecklat ett nära samarbete

 med Exportrådet och bl.a. rådets

 exportchef-att-hyra-verksamhet. Denna samverkan bör

 ytterligare utvecklas av de regionala utvecklings-

 bolagen. Bolagen bör således förmedla grundläggande

 rådgivning i ex-portfrågor. Vidare bör också

 rådgivning i exportfinansiering erbjudas (se

 avsnitt 7.5). Ett samarbete bör här utvecklas med

 AB Svensk Export-kredit (SEK) och

 Exportkreditnämnden (EKN). Utvecklingsbolagen bör

 normalt inte bedriva egen verksamhet som går in på

 Exportrådets kompetensområden.

 7.7 Tekniknivåhöjande verksamhet

 Regeringens bedömning: De regionala

 utvecklingsbolagen bör arbe-ta med olika former av

 tekniknivåhöjande åtgärder, bl.a. rådgivning,

 kontaktförmedling och Europasamarbete.

 Utredarens bedömning: Utredaren har inte redovisat

 några bedömningar inom detta område.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte i

 någon nämnvärd ut-sträckning kommenterat denna

 verksamhet.

 Skälen för regeringens bedömning: Näringslivets

 internationella kon-kurrenskraft kommer långsiktigt

 att till väsentlig del bestämmas av dels den

 tekniska förnyelsen av produkter och

 produktionsprocesser samt in-novationer som leder

 till nya produkter, dels kompetensutvecklingen i

 bred bemärkelse. Generellt sett får den s.k.

 teknikfaktorn allt större be-tydelse för ekonomisk

 tillväxt speciellt i högindustrialiserade länder

 som vårt. För ett växande Sverige måste en

 väsentlig del av insatserna koncentreras till att

 understödja de innovativa och kompetenshöjande

 kraf-terna. Det bör också ske inom

 utvecklingsbolagens verksamhet. Statens begränsade,

 riktade insatser måste naturligtvis göras i

 samverkan med och förstärka de strukturella

 förbättringar som genomförts i fråga om

 fö-retagandets villkor. Detta gäller även det här

 aktuella området. Bolagen bör därför koncentrera

 mer resurskrävande insatser till i första hand

 före-tag som förväntas få en lönsam tillväxt.

 Företag vars verksamhet är på väg att internationa-

 liseras bör därvid ges högsta prioritet.

 Olika former av tekniknivåhöjande åtgärder, bl.a.

 rådgivning, kontakt-förmedling och Europasamarbete

 bör utgöra en viktig del av utvecklingsbolagens

 verksamhet. Regeringen uppdrog i juni 1991 åt NUTEK

 att genomföra ett treårigt program för

 teknikspridning, bl.a. i samverkan med utvecklings-

 fonderna. Uppdraget har senare förändrats och

 förlängts till den 30 juni 1995. Det nya beslutet

 innebär fortsatt utbildning av s.k. teknikkonsulter

 (även kallade FoU-mäklare) på främst utvecklings-

 fonderna, utveckling av statens roll i nätverket

 för spridning av teknik samt fortsatta insatser

 inom området internationell samverkan. Verket

 strävar efter att uppnå en viss specialisering hos

 konsulterna för att möj-liggöra samarbete över

 länsgränserna samtidigt som konsulterna integre-ras

 med utvecklingsfondernas övriga verksamhet.

 Teknikkonsulterna har hittills genomfört ett

 hundratal s.k. teknikanalyser. Erfarenheter i andra

 länder pekar på att teknikanalyser är ett effektivt

 instrument för teknik-nivåhöjande verksamhet. Denna

 verksamhet bör utvecklas av NUTEK tillsammans med

 bl.a. de regionala utvecklingsbolagen.

 8 Överföring av aktier i förvaltningsaktiebolagen

 Atle och Bure

 Regeringens förslag: Staten överför till det nya

 moderbolaget en del av sina aktier, motsvarande ca

 10 % av samtliga aktier, i förvalt-ningsaktiebo-

 lagen Atle och Bure. Avkastningen kan moderbolaget

 använda för att finansiera sin och de regionala

 bolagens verksamhet.

 Staten överför även till Stiftelsen Industri- och

 nyföretagarfonden ca 10 % av samtliga aktier i

 förvaltningsaktiebolagen Atle och Bure. Stiftelsen

 använder avkastningen bl.a. för att finansiera

 verksamheten med nyföretagarlån.

 Staten överför ytterligare en del av sina aktier,

 motsvarande ca 7 % av samtliga aktier, i förvalt-

 ningsaktiebolagen Atle och Bure till de sju nya

 stiftelser som bildas för samverkan mellan

 näringslivet och universiteten/högskolorna.

 Överföringarna sker utan vederlag.

 Skälen för regeringens förslag: Som nämnts tidigare

 (avsnitt 4.2) skapade statsmakterna hösten 1992 en

 riskkapitalstruktur med sex risk-kapitalbolag och

 två portföljförvaltande bolag, Atle Förvaltnings AB

 och Bure Förvaltnings AB. De åtta företagen fick

 inledningsvis ett kapital på sammanlagt ca 6 500

 miljoner kronor, varav ca 2 200 miljoner kronor

 vardera i Atle och Bure.

 För närvarande kan de sistnämnda två bolagen

 värderas till sammanlagt ca 4 400 miljoner kronor.

 Cirka 34 % av aktierna, dvs. ett värde på ca 1 500

 miljoner kronor, ägs av staten. Förvaltningen av

 dessa statligt ägda aktier ligger för närvaramde

 under Näringsdepartementet. Det finns enligt

 regeringens mening skäl för att föra över

 huvuddelen av aktierna till andra organ med

 uppgifter inom näringspolitiken.

 På så sätt kan dessa organ tillgodogöra sig

 avkastningen på aktierna samt få ökad information

 om bolagens verksamhet och därmed inblick i

 riskkapitalmarknadens sätt att fungera. De berörda

 organen kan också bi-dra med värdefulla kunskaper

 från sina verksamhetsområden, vilket bör kunna

 berika såväl Atle och Bure som de sex

 riskkapitalbolag i vilka de är delägare.

 Regeringen förordar att staten utan särskilt

 vederlag överför knappt en tredjedel av sina aktier

 - motsvarande ca 10 % av samtliga aktier - i Atle

 respektive Bure till det föreslagna nya moderbola-

 get i samband med att det bildas. Den löpande

 avkastningen av dessa aktier kan användas för att

 förstärka de resurser som används i moderbolagets

 och de regionala utvecklingsbolagens verksamhet.

 Stiftelsen Industri- och nyföretagarfonden

 bedriver verksamhet med att dels delfinansiera

 industriella utvecklingsprojekt och

 marknadssatsningar, dels besluta om s.k.

 nyföretagarlån. Statsmakterna behandlade

 stiftelsens organisation och verksamhet hösten 1992

 (prop. 1992/93:82, bet. 1992/93:NU19, rskr.

 1992/93:145). Enligt riksdagens beslut förs medel

 över till Industri- och nyföretagarfonden från

 stiftelsen Småföretagsfon-den, varefter kapitalet

 uppgår till ca 2 400 miljoner kronor.

 Regeringen förordar att staten även till

 Industri- och nyföretagarfonden utan vederlag

 överför knappt en tredjedel av statens aktier i

 Atle respek-tive Bure, alltså ca 10 % av samtliga

 aktier i respektive bolag. Avkast-ningen kan

 användas för att finansiera bl.a. nyföretagarlån.

 Riksdagen bemyndigade våren 1993 regeringen att

 inrätta stiftelser på sju högskoleorter för att

 underlätta kontakterna mellan högskolorna och

 näringslivet (prop. 1992/93:170, bet. 1992/93:NU30,

 rskr. 1992/93:399). Stiftelserna skall tillföras

 ett kapital på sammanlagt högst 1 miljard kronor.

 Stiftelserna skall bl.a. medverka till exploatering

 av forskningsresultat.

 Regeringen förordar att dessa stiftelser vid

 bildandet tillförs en andel av statens aktier i

 Atle och Bure, uppgående till ca 7 % av samtliga

 akti-er i respektive bolag. Marknadsvärdet av dessa

 aktier uppgår f.n. till ca 300 miljoner kronor.

 Avkastningen av medlen används i stiftelsernas

 verksamhet.

 För samtliga dessa överlåtelser gäller att

 aktierna inte bör få avyttras utan regeringens med-

 givande, vilket kan regleras i moderbolagets

 bolagsordning samt i berörda stiftelsers

 förordnanden.

 En överföring av statlig egendom till

 privaträttsliga subjekt av det slag som här

 förordas kräver beslut av riksdagen. Efter dessa

 överföringar kommer staten - utöver ägandet via

 moderbolaget - att tills vidare ha kvar ca 7 % av

 aktierna i Atle och Bure.

 9 Specialmotivering

 1. Förslaget till lag om beslutanderätt för

 regionala

 utvecklingsbolag

 Förslagets lydelse ansluter till den nu gällande

 lagen (1978:19) om be-slutanderätt för stiftelse

 som har bildats för att på regional nivå främja

 näringslivets utveckling. Sistnämnda lag upphör

 genom den nya lagen.

 2. Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1992:1610) om

 kreditmarknadsbolag

 I 1 kap. 3 § första stycket har införts en ny

 punkt, 8, som undantar de nya regionala

 utvecklingsbolagens finansieringsverksamhet från

 lagens tillståndskrav. Undantaget omfattar både

 moderbolaget och de regionala bolagen. Flera krav

 har ställts upp för att undantaget skall vara till-

 ämp-ligt.

 Såvitt gäller de regionala bolagen krävs enligt

 första strecksatsen att re-geringen med stöd av den

 föreslagna nya lagen om beslutanderätt för

 re-gionala utvecklingsbolag har bemyndigat bolaget

 att pröva frågor om stöd till näringsidkare. Det

 räcker alltså inte att bolaget har den inriktning

 på sin verksamhet som anges i bemyndigandelagen,

 utan undantaget kan gäl-la bara om regeringen också

 har meddelat ett bemyndigande. Vidare om-fattas ett

 sådant bolags moderbolag.

 Enligt andra strecksatsen krävs vidare att staten

 har röstmajoriteten i bolaget eller att bolaget

 ingår i en koncern där staten har röstmajoriteten i

 moderbolaget.

 Slutligen krävs enligt tredje strecksatsen att

 bolaget inte anskaffar me-del för

 finansieringsverksamheten från allmänheten, t.ex.

 genom att ge ut obligationer. Ett företag som

 anskaffar medel för sin verksamhet ge-nom in- eller

 upplåning från allmänheten är ett "kreditinstitut"

 enligt EG:s första banksamordningsdirektiv och

 måste på grund av Sveriges åtaganden i EES-avtalet

 omfattas av lagregler av den typ som finns i

 kreditmarknadsbolagslagen.

 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1993:70)

 Strategi för småföretagsutvecklingUtredaren

 konstaterar att goda generella villkor är en

 nödvändig men inte tillräcklig förutsättning för

 tillväxt i små och medelstora företag. Det finns

 behov av att komplettera och effektivisera

 marknaderna för råd-givning och finansiering i

 tidiga utvecklingsskeden och vid företagsstart. De

 regionala utvecklingsfonderna fyller en del av

 detta behov av insat-ser. Förutom

 utvecklingsfonderna konstaterar utredaren att det

 finns ett betydande antal företag och andra organ

 som erbjuder småföretagsanpassade rådgivnings- och

 finansieringstjänster. Mångfalden är positiv, menar

 utredaren, men ett ökat samarbete behövs mellan

 olika organ.

 Verksamheten på fonderna präglas av mycket stora

 regionala variationer samt brister när det gäller

 att omsätta den statliga huvudmannens rikt-linjer.

 Utredaren föreslår att utvecklingsfonderna

 avvecklas och att en ny or-ganisation byggs upp med

 6 eller 14 regionala aktiebolag. Ett moderbolag

 föreslås bildas, vars uppgift skulle vara att att

 utse dotterföretagens sty-relser och i övrigt

 samordna och företräda de regionala bolagen i

 för-handlingar.

 Syftet med den nya organisationen skall vara att

 främja utvecklingen av ett internationellt

 konkurrenskraftigt svenskt näringsliv. Verksamheten

 skall vända sig till företag med mindre än 200

 anställda, förträdesvis nya företag. Målgruppen

 skall primärt utgöras av tillverkande företag och

 in-dustrinära tjänster. Den grundläggande

 affärsidén i företagen förutsätts ha tillväxt- och

 lönsamhetspotential och ha möjlighet att hävda sig

 i in-ternationell konkurrens.

 För att öka verksamhetens förankring i det

 regionala näringslivet före-slår utredaren att

 näringslivet, företrätt av Företagarnas

 Riksorganisation, Handelskammarförbundet, Svensk

 Industriförening, Industriförbundet och Exportrådet

 äger 50 % av den nya organisationen. Staten,

 företrädd av Industri- och nyföretagarfonden,

 föreslås äga resterande 50 %.

 Den löpande verksamheten i den nya organisationen

 föreslås att finan-sieras med statliga anslag via

 Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK) samt

 genom uppdragsintäkter. NUTEK skall ha möjlighet

 att upphandla tjänster från andra aktörer än de nya

 bolagen om dessa inte motsvarar statens krav. NUTEK

 skall enligt utredaren fördela anslagen direkt till

 bolagen efter förhandling med moderenheten. NUTEK

 skall no-ga följa upp och utvärdera verksamheten.

 Utredaren menar att verksamhetens övergripande

 uppgift blir att för-bättra småföretagens

 möjligheter att få information och kontakter.

 Bolagen skall inte bedriva operativ

 konsultverksamhet. I stället skall verksamheten i

 högre grad konkurrensutsättas och bedrivas genom

 köp av tjänster från privata företag.

 Verksamhet inriktad på informationsspridning och

 utveckling av infor-mationsnätverk bör få ökad

 prioritet. Utredaren föreslår därvid att

 orga-nisationen informerar om sin egen verksamhet,

 om regler och stödsystem i EG samt om småföretagens

 situation som underlag för myndigheters och andra

 organs arbete. Nyföretagandeverksamheten bör få

 ökad priori-tet och om möjligt drivas av privata

 företag. Den nya organisationens uppgift blir

 därvid att initiera, samordna och medverka vid

 finansiering av nyföretagandeverksamhet. Vidare

 föreslås ett utökat samarbete med

 Arbetsmarknadsstyrelsen.

 Organisationen skall vidare arbeta som

 finansieringsmäklare, vilket in-nebär att bolagen

 skall förmedla kontakter med andra aktörer inom

 om-rådet riskfinansiering. Strategisk

 företagsutveckling, enligt kompletteran-de

 riktlinjer från uppdragsgivarna, skall bedrivas

 riktad mot internationellt konkurrenskraftiga

 företag.

 Finansieringsverksamheten föreslås bedrivas genom

 att lånemedlen ef-ter att de beslutade

 indragningarna till staten är genomförda, ca 1,2

 miljarder kronor, avsätts till en fond för

 utvecklingskapital, s.k. kreativt kapital.

 Inriktningen skall vara att finansiera

 industriprojekt i tidiga ske-den kombinerat med

 strategisk rådgivning. De regionala organen bör ges

 möjligheter att välja de finansieringsinstrument

 som bedöms vara lämp-liga i det enskilda fallet.

 Vidare bör, av de medel som skall betalas in till

 staten, en s.k. såddkapitalfond med 600 miljoner

 kronor inrättas för att finansiera förstudier och

 tidiga marknadsanalyser i utvecklingsbara företag.

 Fonden skall för-valtas av NUTEK. Den nya

 organisationen får i förslaget i stort sett hela

 ansvaret för beredning och beslut om finansiering

 från dessa fonder.

 En central uppgift skall vara att främja

 etableringen av nya finansie-ringskällor.

 En organisationskommitté bestående av

 representanter för de nya hu-vudmännen föreslås

 ansvara för arbetet med avveckling av utvecklings-

 fonderna och uppbyggnad av den nya organisationen.

 Särskilda yttranden har avgivits av bl.a.

 sakkunniga Kjell Erisson (c), Roland Leben (kds)

 och Gudrun[REDACTED_EFTERNAMN] (fp) gemensamt, samt var för sig

 av Birgitta[REDACTED_EFTERNAMN] (s) och Bo G.[REDACTED_EFTERNAMN] (nyd).

 Förteckning över remissinstanser som har avgett

 yttrande över betänkandet (SOU 1993:70) Strategi

 för småföretagsutveckling

 Yttranden avgetts av följande organ:

 Sveriges Riksbank, Utredningen om kunskapsspridning

 m.m. inom ar-betslivsområdet, Innovationsutred-

 ningen, Regionberedningen, Finansinspektionen,

 Riksrevisionsverket, Verket för högskoleservice,

 Arbetsmarknadsstyrelsen, Glesbygdsmyndigheten,

 Närings- och teknikutvecklings-verket, Patent- och

 registreringsverket, Stiftelsen Industri- och

 nyföretagarfonden, Exportrådet, Svenska

 Handelskammarförbundet, samtliga regionala

 utvecklingsfonder, Stiftelsen Sveriges

 teknisk-vetenskapliga attachéverksamhet, samtliga

 länsstyrelser, Gotlands kommun, Högsby kommun, Här-

 nösands kommun, samtliga landsting, Svenska kommun-

 förbundet, Kommunförbundet Norrbotten, Landstings-

 förbundet, Grossistförbundet Svensk Handel,

 Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges

 Indu-striförbund, Företagarnas Riksorganisation,

 Lantbrukarnas Riksförbund, Tjänstemännens

 Centralorganisation, Civilekonomernas Riksförbund,

 Sveriges Civilingenjörsförbund, Landsorganisatio-

 nen i Sverige, Svenska Arbetsgivareföreningen,

 Alliansen, Svenska Uppfinnareföreningen, Sveri-ges

 Föreningsbank, Svenska Bankföreningen, AB Svensk

 Exportkredit, Företagareförbundet, Miljöpartiet de

 gröna, Moderata Företagarrådet i Göteborg, Norrbot-

 tens Kvinnliga Företagare, Svensk Industriförening,

 Svenska Industritjänstemannaförbundet, Svenska

 Jobs & Societey, Svenska Riskkapitalföreningen,

 Sveriges Hantverks- och Småföretag och

 Tjänsteförbundet i Norr.

 Näringsdepartementet

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 21

 oktober 1993

 Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och

 statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.

[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

 Föredragande: statsrådet P.[REDACTED_EFTERNAMN]

 ____________________

 Regeringen beslutar proposition 1993/94:40

 Småföretagsutveckling

 Rättsdatablad

___________________________________________________________

 Författningsrubrik Bestämmelser Celexnummer

 för

 som inför, bakomliggande

 ändrar, EG-regler

 upphäver eller

 upprepar ett

 normgivnings-

 bemyndigande

___________________________________________________________

 Lag (1978:19) om 1 § (upphävs)

 beslutanderätt för

 stiftelse som har

 bildats för att på

 regional nivå främja

 näringslivets utveck-

 ling

 Lag (1993:000) om 1 §

 beslutanderätt för

 regionala utvecklings-

 bolag