Socialförsäkringssektorn

vid sidan av

statsbudgeten

.

Socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 7

2.1 Förslag till lag om ändring i kommunalskatte-

lagen (1928:370) 7

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring 8

3 Socialförsäkringssektorn vid sidan av statsbudgeten 11

3.1 Omfattning/ändamål 11

3.2 Allmän tilläggspension, ATP 11

3.3 Delpensionsförsäkringen 12

3.4 Arbetsskadeförsäkringen 13

Bilaga Försäkringsersättningar och vissa bidrag

 inom Socialdepartementets område

 översikt av utgifter och finansiering

.

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om ändring i

kommunalskattelagen (1928:370)

2. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen

(1962:381) om allmän försäkring

.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om

ändring i kommunal-

skattelagen (1928:370)

Härigenom föreskrivs att punkt 1 av anvisningarna till 48 §

kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

Anvisningar till

48 §

11.

Vid tillämpningen av 48 § 4 mom. och denna anvisningspunkt iakttas

följande. Som folkpension räknas inte barnpension eller vårdbidrag.

Folkpension skall anses utgöra en inte obetydlig del av den skattskyldiges

inkomst, om den uppgått till minst 6 000 kronor eller minst en femtedel av

den sammanräknade inkomsten. Som folkpension behandlas även

tillläggspension i den mån den enligt lagen (1969:205) om pensionstillskott

föranlett avräkning av pensionstillskott. Ålders-, förtids- eller

efterlevandepension, som betalas ut enligt utländsk lagstiftning om social

trygghet och utgår enligt grunder som är jämförbara med vad som gäller för

folkpension, skall behandlas som folkpension om skattskyldighet för

utbetalningen föreligger i Sverige. Har folkpension enligt bestämmelserna i

17 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring samordnats med

yrkesskadelivränta eller annan i nämnda lagrum angiven livränta skall vid

tillämpning av första, andra respektive tredje stycket första meningen b det

särskilda grundavdraget beräknas med ledning av den folkpension som skulle

ha utgått om sådan samordning inte skett.

För gift skattskyldig uppgår det särskilda grundavdraget till 134,0 procent

av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen om allmän försäkring, minskat enligt

tredje stycket samma lagrum. För övriga skattskyldiga uppgår avdraget till

151,5 procent av sistnämnda belopp. Avdrag med 151,5 procent av

sistnämnda belopp tillkommer också gift skattskyldig, som under någon del

av beskattningsåret uppburit folkpension som tillkommer ogift.

Det särskilda grundavdraget får dock inte överstiga

a) för skattskyldig som vid utgången av året före beskattningsåret och

utgången av beskattningsåret uppbar folkpension samt under hela

beskattningsåret bott i Sverige: summan av uppburen sådan pension som

enligt fjärde stycket reducerar det särskilda grundavdraget samt

b) för skattskyldig som inte avses i a eller som under beskattningsåret

uppburit folkpension i form av förtidspension, tre fjärdedels, halv eller en

fjärdedels ålderspension enligt lagen om allmän försäkring eller som avlidit:

uppburen folkpension och pensionstillskott som uppburits enligt 2 § eller 2 a

§ lagen om pensionstillskott. För skattskyldig som har livränta som avses i

första stycket sista meningen tillämpas i stället för bestämmelsen i

föregående mening a bestämmelsen i föregående meningen b om det är till

fördel för den skattskyldige.

Det särskilda grundavdraget

reduceras med 65 procent av den

del av uppburen pension som

överstiger det för den skattskyldige

enligt andra stycket gällande

avdragsbeloppet. Pension som utgår

på grund av annan

pensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring eller från

pensionssparkonto reducerar dock

inte det särskilda grundavdraget.

Det särskilda grundavdraget

reduceras med 65 procent av den

del av uppburen pension som

överstiger det för den skattskyldige

enligt andra stycket gällande

avdragsbeloppet. För skattskyldig

som förutom folkpension i form av

förtidspension uppburit livränta

enligt 4 kap. lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring skall erhållen

livränta likställas med pension.

Pension som utgår på grund av

annan pensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring eller från

pensionssparkonto reducerar inte det

särskilda grundavdraget.

För den som vid utgången av året före beskattningsåret inte uppbar

folkpension reduceras det särskilda grundavdraget i stället med 65 procent av

den del av taxerad inkomst som överstiger det för den skattskyldige enligt

andra stycket gällande avdragsbeloppet. Oavsett vad som i det föregående

sagts om reducering föreligger alltid rätt till särskilt grundavdrag med så

stort belopp som den skattskyldige skulle ha fått i grundavdrag enligt 48 § 2

eller 3 mom. om dessa bestämmelser i stället hade tillämpats.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas första gången

vid 1999 års taxering.

2.2 Förslag till lag om

ändring i lagen (1962:381)

om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs att 12 kap. 1 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

NUVARANDE LYDELSE

FÖRESLAGEN LYDELSE

12 kap.

1 §2

Rätt till tilläggspension i form av

ålderspension tillkommer

försäkrad från och med den månad,

varunder han fyller sextiofem år,

under förutsättning att

pensionspoäng tillgodoräknats

honom för minst tre år.

En försäkrad har, under

förutsättning att pensionspoäng

tillgodoräknats henne eller honom

för minst tre år, rätt till

tilläggspension i form av

ålderspension från och med

den månad, då han eller hon fyller

sextiofem år.

Uttag av ålderspension får begränsas till att avse tre fjärdedelar, hälften

eller en fjärdedel av pensionen.

På särskild framställning av

försäkrad utgår, under förutsättning

som i första stycket sägs,

ålderspension för tid före den

månad, varunder han fyller

sextiofem år, dock tidigast från och

med den månad, då han uppnår

sextio års ålder. Pension enligt vad

nu sagts må ej utgå till försäkrad,

som äger komma i åtnjutande av

folkpension enligt 6 kap. 1 § tredje

stycket, med mindre han tillika gör

motsvarande framställning enligt

nämnda lagrum.

På särskild framställning av en

försäkrad får, under de

förutsättningar som anges i första

stycket, ålderspension utges för tid

före den månad, då den försäkrade

fyller sextiofem år, dock tidigast

från och med den månad, då han

eller hon uppnår sextioett års ålder.

Pension enligt vad som nu sagts får

inte utges till en försäkrad, som har

rätt till folkpension enligt 6 kap. 1 §

tredje stycket, med mindre den

försäkrade gör motsvarande

framställning enligt nämnda lagrum.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Äldre bestämmelser skall

dock tillämpas för personer födda år 1937 eller tidigare.

3 Socialförsäkringssektorn vid sidan av

statsbudgeten

3.1 Omfattning/ändamål

Huvuddelen av socialförsäkringssektorn redovisas på

statsbudgeten. Vid sidan av statsbudgeten finns dock

den allmänna tilläggspensionen (ATP), delpensionen

samt arbetsskadeförsäkringen.

Dessa tre försäkringsgrenar finansieras med

socialavgifter och med avkastning från respektive fond.

Med anledning av lagen (1996:1059) om

statsbudgeten aviserades i 1997 års ekonomiska

vårproposition en översyn av nuvarande fonder inom

respektive departementsområde. Regeringen gör be-

dömningen att principerna i lagen om statsbudgeten

även skall gälla för de delar av socialförsäkringssektorn

som ligger vid sidan av statsbudgeten. Denna

bedömning görs med förbehåll för eventuella

juridisktekniska komplikationer som kan vara

förknippade med en tillämpning av budgetlagen på

denna sektor. Detta kan föranleda regeringen att göra en

ny bedömning. Regeringen bereder nu frågan om hur

budgetlagen och principen om bruttoredovisning skall

tillämpas på de delar av socialförsäkringssektorn som

ligger vid sidan av statsbudgeten. Regeringen avser att

återkomma och redovisa sina bedömningar och förslag i

dessa frågor i den aviserade propositionen om

socialförsäkringsadministrationen.

UTGIFTSUTVECKLINGEN

MILJONER KRONOR (LÖPANDE PRISER)

1995/96

1996

1997

1998

1999

2000

188

549

126

799

129

451

132

744

137

928

144

351

3.2 Allmän tilläggspension, ATP

1995/96

Utgift

175 911

000

1

Därav

1996

118 586

000

1997

Utgifts-

prognos

122 252

000

1998

Beräkna

t

126 093

000

1999

Beräkna

t

131 579

000

2000

Beräkna

t

137 928

000

1.Beloppen (inkl. förvaltning) anges i tusental kr

Allmän tilläggspension utges i form av ålderspension,

förtidspension, efterlevandepension till vuxna samt

barnpension. Utgifterna för ATP styrs av antalet

pensionärer, utvecklingen av intjänade ATP-poäng för

nytillkommande pensionärer, utflödet av äldre

pensionärer med mycket låg ATP samt det f.n. i viss

mån avindexerade basbeloppet.

ATP finansieras genom en tilläggspensionsavgift som

för närvarande är 13 % för både arbetsgivare och

egenföretagare, en allmän ålderspensionsavgift på 1 %

på pensionsgrundande inkomster (inkomst av anställning

och inkomst av annat förvärvsarbete) samt via

avkastning från allmänna pensionsfonden (AP-fonden).

I enlighet med de av riksdagen beslutade riktlinjerna för

ålderspensionsreformen skall pensionsavgifter inte tas ut

på inkomstdelar som överstiger förmånstaket. Mot

denna bakgrund gäller fr.o.m. 1 januari 1995 att 7 % av

intäkterna från ATP-avgiften förs till statsbudgeten.

Vidare förs fr.o.m. denna tidpunkt en viss andel (för

närvarande 11 %) av intäkterna från ATP-avgiften över

till en särskild förvaltning hos Riksgäldskontoret för att

pensionsrätter inom det kommande

premiereservsystemet inom det reformerade

ålderspensionssystemet skall kunna tillgodoräknas

fr.o.m. inkomståret 1995 för försäkrade födda år 1938

eller senare.

Som nämns senare under rubriken Förslag till vissa

regeländringar föreslår regeringen ändringar i

avgiftsuttaget till ATP-försäkringen och

premiereserven.

AP-fondens förvaltning är uppdelad på sex fond-

styrelser. Medel ur de tre första fonderna placeras

främst i obligationer. Medel ur den fjärde, femte och

sjätte fonden placeras huvudsakligen i aktier.

Utgifterna har överstigit avgiftsintäkterna sedan år

1991. Avkastningen på fondkapitalet har finansierat en

allt större andel av pensionerna.

AP-fondens känslighet för olika enskilda

förutsättningar i lönesummetillväxten och

ränteutvecklingen på så kort sikt som fyra år från året

1997 till året 2000 illustreras i nedanstående tabell. När

fonden gott och väl överstiger 600 miljarder kronor har

den uppnått en sådan storlek att en eller två procent

årsvis högre ränteavkastning i ränteantagandet fr.o.m.

år 1997 till år 2000 ger en större fond än om

lönesummeökningen ökar med samma procentsats.

I de alternativa känslighetsantagandena beräknas

fonden omsätta sina tillgångar med ca en fjärdedel per

år. I räntealternativet betyder det att hela fonden nått en

högre avkastning först om 4 år. Eftersom

pensionsutgifterna rätteligen inte bör hållas helt

konstanta i lönesummeökningsalternativet, pga. att

ATP-poängen kan bli något högre, kan fondstorleken i

tabellen i verkligheten bli en aning lägre.

KÄNSLIGHETSANALYS AV AP-FONDEN

MILJONER KRONOR

ÅRTAL

FOND

CIRKA

2000+1 % ytterligare

lönesummeökn./år

666 356

2000+2 % ytterligare

lönesummeökn./år

676 938

2000+1 % högre

årsränteantangande per år

672 683

2000+2 % högre årsränteantagnade

per år

689 693

AP-FONDENS UTGIFTER ÅREN 1990-1996 SAMT

AVGIFTSUNDERSKOTT OCH FONDSTORLEK

(MILJONER KRONOR)

ÅR

UTGIFTER

AVG.UNDERSK

OTT

AVG.ÖVERSKO

TT

FONDSTORLEK

FR.O.M. ÅR

1993 INKL.

VÄRDEFÖRÄN

DRINGAR

1990

77 988

+1 521

431 772

1991

88 563

-4 716

480 734

1992

97 048

-12 586

498 775

1993

102 217

-20 424

531 276

1994

109 030

-25 687

541 405

1995

113 933

-32 510

572 769

1996

118 586

-32 967

597 392

Prognosvärden följande år

1997

122 252

-30 249

619 643

1998

126 093

-29 589

639 226

1999

131 579

-30 468

652 952

2000

137 928

-32 065

663 748

Den största utgiften utgjordes året 1996 av ATP till

ålderspensionerna (82 950 miljoner kr) och den näst

största utgiften av ATP till förtidspensionerna (23 190

miljoner kronor).

Regeringen avser att återkomma till riksdagen med

förslag beträffande de i vårpropositionen aviserade

förändringarna i reglerna för beräkning av

antagandepoäng i samband med beslut om

förtidspension. Detta har beaktas vid beräkningen

Regeringen beräknar således att den allmänna

tilläggspensionens utgifter 1998 kommer att uppgå till

126 093 000 000 kronor.

Förslag till vissa regeländringar

Höjd nedre åldersgräns för uttag av ålderspension

Inom utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid

ålderdom har föreslagits att den nedre åldersgränsen för

uttag av ålderspension, för personer födda 1938 eller

senare, skall höjas från 60 år till 61 år med verkan

fr.o.m. 1 januari 1998 (Se utgiftsområde 11 avsnitt

5.1). Denna ändring föreslås också gälla för den

allmänna tilläggspensionen, ATP. Förändringen medför

en ändring av 12 kap. 1 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring.

Ändrat avgiftsuttag till ATP-försäkringen och till

Riksgäldskontorets förvaltning av medel för

premiereserven

Under avsnitt 8.3 föreslår regeringen att den allmänna

egenavgiften i form av sjukförsäkringsavgift omvandlas

till allmän pensionsavgift på 6,95 % av

avgiftsunderlaget. Dessutom föreslår regeringen att

tilläggspensionsavgiften sänks från 13 % till 6,40 % av

avgiftsunderlaget. Av influtna tilläggspensionsavgifter

skall 22,4 % placeras på konto hos Riksgäldskontoret.

Förändringarna föreslås gälla fr.o.m. år 1998 och

beräknas inte påverka AP-fondens avgiftsintäkter detta

år.

3.3 Delpensionsförsäkringen

1995/96

Utgift

2 805 000

1

Därav

1996

1 710 000

1997

Utgifts-

prognos

1 096 000

1998

Beräkna

t

599 000

1999

Beräkna

t

269 000

2000

Beräkna

t

137 000

1. Beloppen (inkl. förvaltning) anges i tusental kr

Förvärvsarbetande som minskar sin arbetsinsats kan

under vissa förutsättningar erhålla delpension.

Delpensionen utgör då en viss andel av det

inkomstbortfall som följer av arbetstidsminskningen.

För att delpension skall kunna utges krävs bl.a. att den

försäkrade har haft pensionsgrundande inkomst under

sammanlagt minst tio år fr.o.m. 45 års ålder och att

denne under de senaste tolv månaderna före

arbetstidsminskningen förvärvsarbetat under minst fyra

månader.

Enligt tidigare regler, som gällde t.o.m. den 30 juni

1994, kunde delpension betalas ut med 65 % av

inkomstbortfallet från den månad den försäkrade fyller

60 år. Enligt de nya regler som gäller från den 1 juli

1994 utges delpension för högst tio timmars minskning

av arbetstiden per vecka. Rätt till delpension föreligger

numera först från den månad den försäkrade fyller 61

år. Samtidigt sänktes kompensationsgraden till 55 % av

pensionsunderlaget. Enligt övergångsreglerna skall äldre

bestämmelser tillämpas om ansökan gjorts före

ikraftträdandet och delpension även beviljas för tid med

början före den 1 januari 1995. I december 1991 uppbar

36 900 personer delpension. Ett år senare uppbar

48 000 personer delpension. I december 1994 uppgick

antalet till 50 600 medan det i december 1995 fanns

38 100 delpensionärer. Tillströmningen av nya

delpensionärer har varit mycket svag, efter det att de

nya reglerna trädde i kraft den 1 juli 1994. Åren 1995

och 1996 nybeviljades knappt 1 000 delpensioner per år

och tillströmningen bedöms fortsätta vara i samma

storleksordning de kommande åren.

Regeringen beräknar således att

delpensionsförsäkringens utgifter 1998 kommer att

uppgå till 599 000 000 kronor.

DELPENSIONSUTGIFTER ÅREN 1990-1996

SAMT DELPENSIONSFONDENS STORLEK

(MILJONER KRONOR)

ÅRTAL

UTGIFT

FONDSTORLEK

1990

1 654

9 224

1991

1 759

11 992

1992

2 233

13 814

1993

2 514

5 8551

1994

2 564

4 916

1995

2 370

4 961

1996

1 710

5 321

1997 Prognos

1 096

6 148

1998 Prognos

599

7 569

1999 Prognos

269

9 517

1. 8 300 miljoner kronor överfördes till arbetsskadefonden

3.4 Arbetsskadeförsäkringen

1995/96

Utgift

9 833

000

1

Därav

1996

6 503

000

1997

Utgifts-

prognos

6 103

000

1998

Beräkna

t

6 052

000

1999

Beräkna

t

6 080

000

2000

Beräkna

t

6 286

000

1. Beloppen (inkl. förvaltning) anges i tusental kr

Arbetsskadeförsäkringen omfattar anställda,

uppdragstagare och egenföretagare och ger ersättning

för inkomstbortfall till den som drabbas av skada i sitt

arbete. Från arbetsskadeförsäkringen utbetalas

egenlivräntor, efterlevandelivräntor, begravningshjälp,

sjukpenning i vissa fall, samt ersättning i samband med

sjukhusvård utom riket, tandvård och ersättning för

särskilda hjälpmedel.

Utgiftsutvecklingen för arbetsskadeförsäkringen är

beroende av flera olika faktorer. De viktigaste är

regeltillämpning och praxisutveckling, medellivränta

samt basbeloppsutvecklingen.

Antalet arbetsskadeärenden ökade under i stort sett

hela 1980-talet. Antalet ärenden som skulle prövas hos

försäkringskassorna ökade från knappt 65 000 år 1985

till 118 600 år 1989 då antalet var som högst. Antalet

personer med arbetsskadelivränta ökade också mycket

kraftigt under slutet av 1980-talet. År 1987 var antalet

livräntetagare 18 500 och år 1994 hade antalet ökat till

101 100. En ökande ärendemängd och

praxisutvecklingen ledde till att

arbetsskadeförsäkringens utgifter steg mycket kraftigt.

Arbetsskadeförsäkringens inkomster och utgifter

regleras via en särskild fond, arbetsskadefonden.

Fonden uppvisar ett underskott sedan år 1987.

Socialavgiften till arbetsskadeförsäkringen höjdes den

1 juli 1992 från 0,9 % till 1,2 % och den 1 januari 1993

till 1,38 % (socialavgiften för egenföretagare föreslås

sänkas från 1,40 % till 1,38 % fr.o.m. den 1 januari

1998). Dessutom tillfördes arbetsskadefonden 8 300

miljoner kronor från delpensionsfonden under första

halvåret 1993. De löpande underskotten har finansierats

med lån i Riksgäldskontoret.

De senaste årens regelförändringar har kraftigt

reducerat arbetsskadeförsäkringens utgifter och

kostnadsutvecklingen är nu under kontroll. Sedan

budgetåret 1994/95 är utgifterna från fonden lägre än

inkomsterna. Underskottet i fonden minskar för varje år

med oförändrad avgift. I december 1996 var det

ackumulerade underskottet i fonden drygt 15 900

miljoner kronor.

Antalet ärenden inkomna för prövning har sjunkit.

År 1995 hade antalet sjunkit till 19 200 och ytterligare

under 1996 till 15 700. Antalet livräntetagare var i

december 1996 alltjämt 101 100. Medelbeloppet för

livräntorna har sjunkit något mätt i antal basbelopp år

1996 jämfört med budgetåret 1994/95 vilket innebär att

även totalkostnaderna sjönk något mätt i fast

penningvärde. Kostnadsutvecklingen är i stort sett den

väntade, kostnaderna har dock blivit något lägre än

enligt tidigare beräkningar i budgetpropositionen för år

1997.

Utgiftsutvecklingen från år 1989 illustreras i följande

tabell.

ARBETSSKADEFÖRSÄKRINGENS UTGIFTER ÅREN 1989

 1997, (INKL. ERSÄTTNING ENLIGT ÄLDRE

LAGSTIFTNING)

MILJONER KRONOR

ÅR

SJUKPENNI

NG

LIVRÄNT

A

ERSÄTTNING

ENL. ÄLDRE

LAG

Summa

1989

5 393

1 820

1 103

8 316

1990

6 149

2 540

1 150

9 839

1991

6 744

3 312

1 239

11 295

1992

6 569

3 812

1 233

11 614

1993

5 194

4 477

1 196

10 867

1994

1 636

4 739

1 172

7 547

1995

593

4 724

1 157

6 474

1996

196

4 805

1 124

6 125

19971

95

4 708

1 074

5 877

1. Prognos

Beträffande arbetsskadeförsäkringens

förvaltningskostnader gjordes tidigare ett

schablonmässigt avdrag på 5 procent av socialavgiften.

Avdraget tillfördes försäkringskassornas

förvaltningsanslag. Den 1 juli 1994 ersattes

schablonavdraget med en beräkning av verkliga

förvaltningskostnader, som belastar arbetsskadefonden.

Riksförsäkringsverket (RFV) hade enligt

regleringsbrevet för budgetåret 1997 i uppdrag att se

över den nuvarande beräkningsmodellen beträffande

ersättning för administration av försäkringen för

arbetsskador. RFV överlämnade utredningsresultatet till

Socialdepartementet den 30 april 1997. Försäkringens

utgifter har justerats ned med anledning av att ersättning

för administration betalats ut med för högt belopp under

tidigare år. En närmare redogörelse lämnas under

utgiftsområde 10, verksamhetsområde B.

Socialförsäkringsadministrationen.

Sjuk- och arbetsskadekommittén (S 1995:54)

föreslog i sitt slutbetänkande som överlämnades till

regeringen i juni 1996 att en arbetsskadesjukpenning

som tillsammans med sjukpenningen skulle motsvara 98

% av den förmånsgrundande inkomsten skulle införas

vid skada till följd av olycksfall. En samordningstid med

sjukförsäkringen om 90 dagar föreslogs. Regeringen har

inte varit beredd att följa Sjuk- och

arbetsskadekommitténs förslag om höjda

ersättningsnivåer för arbetsolycksfall. Detta beror bl.a.

på att majoriteten av de remissinstanser som yttrade sig

över kommitténs förslag avstyrkte med den

huvudsakliga motiveringen att arbetsolycksfall och

arbetssjukdomar bör behandlas lika samt att förslaget

inte var könsneutralt. I regeringens proposition

Samverkan, socialförsäkringens ersättningsnivåer och

administration, m.m. (prop. 1996/97:63) som

överlämnades till riksdagen i april 1997 aviserade

regeringen en ny utredning av arbetsskadeförsäkringen.

Regeringen har därför tillkallat en särskild utredare.

Utredaren skall redovisa resultatet senast den 30 januari

1998.

I prognoserna angående försäkringens utgifter har

beaktats en dom från Regeringsrätten angående

ersättning vid rehabilitering efter arbetsskada. Det är

dock svårt att förutse vilka konsekvenser domen

kommer att få för försäkringens utgifter på längre sikt.

Den särskilda utredaren som tillkallats har bl.a. i

uppdrag att med anledning av de frågor som

aktualiseras i och till följd av domen, bl.a. i skrivelse

från RFV, analysera olika lösningar och redovisa

eventuella kostnadskonsekvenser.

Regeringen beräknar att arbetsskadeförsäkringens

utgifter 1998 kommer att uppgå till 6 052 000 000

kronor.

Förslag till vissa regeländringar

Reducering av det särskilda grundavdraget för

förtidspensionär som uppbär arbetsskadelivränta

Regeringens förslag

Arbetsskadelivränta som är samordnad med

förtidspension skall fr.o.m. taxeringsåret 1999 reducera

det särskilda grundavdraget för pensionärer.

Förslaget från Utredningen för översyn av

inkomstbegreppet inom bidrags- och

socialförsäkringssystemen (SOU 1997:85):

Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Huvuddelen av

remissinstanserna lämnar inga synpunkter på

utredningens förslag. Fem remissinstanser tillstyrker

förslaget, däribland Göta hovrätt och Kammarrätten i

Stockholm. Riksskatteverket tillstyrker inte förslaget

och anser att en förändring i reglerna av det särskilda

grundavdraget bör föregås av en total översyn av

bestämmelserna.

Skälen för regeringens förslag: Inom bidrags- och

socialförsäkringssystemen finns flera förmånsslag som

använder sig av inkomstbegrepp, som har många

likheter men där reglerna i enskilda delar många gånger

avviker från varandra. IBIS-utredningen (dir. 1996:52)

har bl.a. haft till uppgift att se över reglerna i syfte att

se om systemen kan göras mer lika varandra. IBIS-

utredningen har överlämnat betänkandet Förmån efter

inkomst (SOU 1997:85). Utredningen har bl.a.

konstaterat att reglerna för det särskilda grundavdraget i

vissa fall särbehandlar inkomster som kan leda till

överkompensation. Förslaget om ändring av reglerna

för det särskilda grundavdraget lämnas i denna

proposition. Remissvaren finns tillgängliga på

Socialdepartementet (S97/4928/F).

Den som under beskattningsåret uppburit folkpension

med minst 6 000 kronor kan vid taxeringen ha rätt till

ett särskilt grundavdrag (SGA). Storleken på SGA

motsvarar maximalt summan av folkpension och ett

pensionstillskott för en ålderspensionär. För en ogift

pensionär innebär detta 53 895 kronor år 1997. En

ålderspensionär utan andra inkomster än folkpension

och pensionstillskott behöver därmed inte betala någon

skatt. Systemet med särskilt grundavdrag är i praktiken

således en del av det allmänna pensionssystemet.

För den som har pensionsinkomster utöver SGA-

beloppet reduceras SGA successivt till dess det når

nivån för det vanliga grundavdraget. SGA reduceras

mot pensionsinkomst men inte mot arbetsinkomst,

livränta, pensionsförsäkring eller ränteinkomst.

För en person som enbart uppbär folkpension och

pensionstillskott i form av förtidspension blir en del av

förtidspensionen skattepliktig eftersom förtidspensionen,

på grund av ett högre pensionstillskott, överstiger SGA.

En förtidspensionär får med anledning av det

särskilda grundavdraget i kombination med

bostadstillägg många gånger en relativt god ekonomisk

situation jämfört med om denne hade varit förvärvs-

arbetande. En person med enbart arbetsskadelivränta

har en livränta som motsvarar den tidigare

arbetsinkomsten men har å andra sidan inte rätt till

SGA.

Den som har både arbetsskadelivränta och

förtidspension får livränta som täcker upp

inkomstbortfallet, och kan samtidigt med anledning av

förtidspensionen har rätt till SGA. I de fall rätt till SGA

föreligger får denne tack vare livräntan en

bruttoinkomst som motsvarar den tidigare

förvärvsinkomsten men på grund av SGA en

nettoinkomst som är högre än med förvärvsarbete.

Denne överkompenseras därför jämfört med om han

eller hon fortfarande skulle ha varit i förvärvsarbete.

I det sistnämnda fallet samordnas livräntan med

förtidspensionen, dvs. förtidspensionen utbetalas i sin

helhet medan livräntan endast betalas ut till den del den

överstiger förtidspensionen. Den sammanlagda summan

av förtidspension och livränta blir därmed densamma

som om enbart livränta hade betalats ut. Skillnaden är

att han eller hon som pensionär kan tillgodoräkna sig ett

särskilt grundavdrag som inte reduceras av livräntan.

Det är enligt regeringens mening orimligt med

försäkrings- och skattesystem som medför att

ersättningen netto kan bli högre än vad som skulle ha

varit fallet vid förvärvsarbete. Detta motverkar

strävanden mot arbetslinjen och skapar felaktiga

incitament. Regeringen föreslår därför att egen

arbetsskadelivränta som utges vid bestående nedsättning

av arbetsförmågan enligt 4 kap. lagen (1976:380) om

arbetsskadeförsäkring m.m., skall reducera det

särskilda grundavdraget.

Förslaget, som bör genomföras den 1 januari 1998

och tillämpas vid taxeringen år 1999, beräknas ge ökade

skatteintäkter med 115 miljoner kr per år.

PROP. 1997/98:1 SOCIALFÖRSÄKRINGSSEKTORN VID SIDAN AV BUDGETEN

 PROP. 1997/98:1 SOCIALFÖRSÄKRINGSSEKTORN VID SIDAN AV BUDGETEN

 6

 5

PROP. 1997/98:1 SOCIALFÖRSÄKRINGSSEKTORN VID SIDAN AV BUDGETEN

 PROP. 1997/98:1 SOCIALFÖRSÄKRINGSSEKTORN VID SIDAN AV BUDGETEN

 8

 7