Regeringens proposition

1996/97:29

Höjning av koldioxidskatten för industrin och

växthusnäringen

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 12 september 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Förslagen i propositionen innebär att koldioxidskatten fördubblas för industrin

och växthusnäringen. Samtidigt föreslås vissa skattelättnader för energiintensiv

verksamhet. Bestämmelsen om nedsättning av koldioxidskatten vid viss industriell

framställning (1,2-procentsregeln) behålls över-gångsvis.

 Förändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 3

 Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776)

 om skatt på energi 3

3 Ärendet och dess beredning 8

4 Höjd koldioxidskatt för industrin och växthusnäringen10

5 Konsekvenser för industrin av förslaget m.m. 13

 5.1 Konsekvenser för industrin 13

 5.2 Exempel på hur skatten beräknas 13

6 Finansiella effekter för den offentliga sektorn 16

7 Författningskommentar 16

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag 20

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 24

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 12 september 1996 26

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om ändring

i lagen (1994:1776) om skatt på energi.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på

energi

 Härigenom föreskrivs att 4 och 7 §§, 9 kap. 2, 5, 9 och 12 §§ samt 12 kap. 1 §

lagen (1994:1776) om skatt på energi skall ha följande lydelse.

Lydelse enligt prop. 1996/97:14Föreslagen lydelse

7 kap.

4 §

-------------------------------------------------------

 Avdrag får, i den mån Avdrag får, i den mån

avdrag inte har gjorts avdrag inte har gjorts

enligt 1-3 §§, göras även förenligt 1-3 §§, göras även för

energiskatten samt för tre energiskatten samt för

fjärdedelar av hälften av koldioxidskatten

koldioxidskatten på annat på annat bränsle än bensin

bränsle än bensin som för- som förbrukats för annat

brukats för annat ändamål än ändamål än drift av

drift av motordrivna fordon motordrivna fordon vid

vid tillverkningsprocessen tillverkningsprocessen i

i industriell verksamhet industriell verksamhet

eller för växthusuppvärm-ningeller för växthusuppvärm-ning

vid yrkesmässig växthusod- vid yrkesmässig växthusod-

ling. ling.

 Bestämmelserna i första stycker gäller även sådan oljeprodukt som avses i

2 kap. 1 § första stycket 3 b och som förbrukats vid tillverkningsprocessen i

gruvindustriell verksamhet för drift av andra motordrivna fordon än personbilar,

lastbilar och bussar.

-------------------------------------------------------

 I fråga om gasol som

förbrukats för drift av

stationära motorer får

dock avdrag för

koldioxidskatt endast

göras för den del av

skatten som överstiger

350 kronor per 1 000

kilogram.

 3

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 7 §1

-------------------------------------------------------

 Vad som föreskrivs om Vad som föreskrivs om

avdrag för skatt på bränsle avdrag för skatt på bränsle

som avses i 2 kap. 1 § förstasom avses i 2 kap. 1 §

stycket 3 b, bensin och första stycket 3 b och

gasol tillämpas även på bränslebensin tillämpas även på

för vilket motsvarande skatt bränsle för vilket

skall betalas enligt 2 kap. motsvarande skatt skall

3 och 4 §§. betalas enligt 2 kap. 3

 och 4 §§.

Lydelse enligt prop. 1996/97:14Föreslagen lydelse

9 kap.

2 §

-------------------------------------------------------

 Om någon som inte är skatt- Om någon som inte är

skyldig har förbrukat annat skattskyldig har förbrukat

bränsle än bensin för annat annat bränsle än bensin för

ändamål än drift av annat ändamål än drift av

motordrivna fordon vid motordrivna fordon vid

tillverkningsprocessen i tillverkningsprocessen i

industriell verksamhet industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning eller för växthusuppvärmning

vid yrkesmässig väx- vid yrkesmässig väx-

thusodling, medger beskatt- thusodling, medger

ningsmyndigheten efter beskattningsmyndigheten

ansökan återbetalning av efter ansökan återbetalning

energiskatten och tre av energiskatten och

fjärdedelar av hälften av koldioxidskatten

koldioxidskatten på bränslet.på bränslet.

I fråga om gasol, som

förbrukats för drift av

stationära motorer får dock

återbetalning av

koldioxidskatt endast göras

med belopp som överstiger

350 kronor per 1 000

kilogram.

5 §

 Om värme har levererats för tillverkningsprocessen i industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling, medger

beskattningsmyndigheten efter ansökan av den som framställt värmen återbetalning

av

 1. energiskatten på elektrisk kraft, och

-------------------------------------------------------

 2. energiskatten och tre 2. energiskatten och

fjärdedelar av hälften av koldioxidskatten

koldioxidskatten på annat på annat bränsle än bensin

bränsle än bensin

 som förbrukats vid framställning av värmen.

 4

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 §2

-------------------------------------------------------

 Har annat bränsle än sådant Sedan möjligheterna till

som beskattas som avdrag enligt 7 kap. 4 §

mineraloljeprodukt eller återbetalning enligt

förbrukats för annat ändamål än9 kap. 2 § utnyttjats

drift av motordrivna fordon medger

vid industriell beskattningsmyndigheten

framställning av produkter efter ansökan nedsättning av

av andra mineraliska ämnen änkoldioxidskatten för den

metaller, medger be- del av skatten som

skattningsmyndigheten efter överstiger 0,8 procent av

ansökan att koldioxidskatten försäljningsvärdet med sådant

på bränslet tas ut med sådantbelopp att den

belopp att skatten för den överskjutande skat-

som bedriver framställningen tebelastningen inte

inte överstiger 1,2 procent överstiger 24 procent av

av de framställda det överskjutande

produkternas försäljningsvärdeskattebeloppet för annat

fritt fabrik. bränsle än bensin som

 förbrukats vid

 tillverkningsprocessen i

 industriell verksamhet

 eller för växthusuppvärmning

 vid yrkesmässig växt-

 husodling. Nedsättning får

 dock inte medges för skatt

 på bränsle som förbrukats för

 drift av motordrivna

 fordon.

 Vid beräkning av

 nedsättning enligt första

 stycket får den

 koldioxidskatt som är

 hänförlig till följande

 bränslen dock inte sättas

 ned mer än att den

 motsvarar minst

 a) 160 kronor per

 kubikmeter dieselbrännolja

 (KN-nr 2710 00 69) eller

 fotogen (KN-nr 2710 00 51

 eller 2710 00 55),

 b) 125 kronor per

 kubikmeter eldningsolja

 (KN-nr 2710 00 74 -

 2710 00 78), och

 c) 320 kronor per 1 000

 kilogram gasol som

 förbrukats för drift av

 stationära motorer.

 Vad som i andra stycket

 föreskrivs om

 dieselbrännolja, fotogen,

 eldningsolja och gasol

 tillämpas även på bränsle för

 vilket motsvarande skatt

 skall betalas enligt

 2 kap. 3 och 4 §§.

-------------------------------------------------------

 Ansökan om nedsättning enligt första stycket skall omfatta en period om ett

kalenderår och skall lämnas in till beskattningsmyndigheten senast inom ett år

efter kalenderårets utgång.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

12 §

-------------------------------------------------------

 Om återbetalning av eller kompensation för skatt har skett med för högt belopp

på grund av en oriktig uppgift som den sökande lämnat eller på grund av

felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende, får

beskattningsmyndigheten besluta att den sökande skall betala tillbaka vad han

fått för mycket.

 Åtgärder för att ta ut ett oriktigt utbetalat återbetalnings- eller kom-

pensationsbelopp får inte vidtas senare än fem år efter utgången av det

kalenderår under vilket beloppet betalats ut.

 5

 Om återbetalning av, nedsättning av eller kompensation för skatt har skett med

för högt belopp på grund av en oriktig uppgift som den sökande lämnat eller på

grund av felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende, får

beskattningsmyndigheten besluta att den sökande skall betala tillbaka vad han

fått för mycket eller att ytterligare skatt skall påföras honom.

 Åtgärder för att ta ut ett oriktigt utbetalat belopp eller för att påföra

ytterligare skatt får inte vidtas senare än fem år efter utgången av det

kalenderår under vilket beloppet betalats ut eller nedsättningen medgetts.

-------------------------------------------------------

Lydelse enligt prop. 1996/97:14Föreslagen lydelse

12 kap.

1 §

 Följande beslut av beskattningsmyndigheten får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol av den skattskyldige, sökanden och Riksskatteverket,

nämligen

 1. beslut om medgivande enligt 2 kap. 9 §,

 2. beslut om godkännande enligt 4 kap. 3 och 6 samt 8 och 10 §§,

 3. beslut om återkallelse enligt 4 kap. 5 och 6 samt 8 och 10 §§,

 4. beslut om registrering enligt 6 kap. 10 § andra stycket,

 5. beslut om ställande av säkerhet enligt denna lag,

-------------------------------------------------------

 6. beslut om återbetalning 6. beslut om

av eller kompensation för återbetalning av,

skatt enligt 9 kap. 1-12 §§, nedsättning av eller

och kompensation för skatt

 enligt 9 kap. 1-12 §§, och

 7. beslut om särskild avgift och nedsättning av eller befrielse från sådan

avgift enligt 10 kap. 8 §.

 Om en skattskyldig eller en sökande överklagar ett beslut enligt första

stycket förs det allmännas talan av Riksskatteverket.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

 2. För tid fram till den 1 januari 2000 medger beskattningsmyndigheten efter

ansökan, utöver vad som framgår av den nya lydelsen av 9 kap. 9 §, att vid

industriell framställning av produkter av andra mineraliska ämnen än metaller

koldioxidskatten på annat bränsle än sådant som beskattas som mineraloljeprodukt

och som förbrukats för annat ändamål än drift av motordrivna fordon tas ut med

sådant belopp att skatten för den som bedriver framställningen inte överstiger

1,2 procent av de framställda produkternas försäljningsvärde.

 Ansökan om nedsättning enligt första stycket skall omfatta en period om ett

kalenderår och skall lämnas in till beskattningsmyndigheten senast inom ett år

efter kalenderårets utgång.

 6

3 Ärendet och dess beredning

Frågan om att höja koldioxidskatten för industrin från en fjärdedel till hälften

av den generella nivån aktualiserades inför propositionen om finansieringen av

medlemskapet i Europeiska unionen (prop. 1994/95:203), men lämnades då öppen med

hänvisning till behovet av fortsatta analyser.

 I propositionen En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop.

1995/96:25) har regeringen därefter aviserat en fördubblad koldioxidskatt för

bränslen som förbrukas vid industriell verksamhet. Avsikten var dock att denna

skattehöjning skulle förenas med nedsättningsregler för energiintensiv industri

i syfte att undvika konkurrenssnedvridningar vid handel med andra länder.

Regeringen avsåg att anmäla de föreslagna åtgärderna till kommissionen.

 Regeringen har under våren 1996 till kommissionen dels anmält den tilltänkta

förändringen, dels ansökt om undantag från reglerna i rådets direktiv 92/81/EEG

av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på

mineraloljor (EGT nr L316, 31.10.1992 s. 12, Celex 392L0081),

mineraloljedirektivet.

 Rådet väntas under hösten 1996 fatta beslut i anledning av Sveriges begäran om

undantag från reglerna i direktiv 92/81/EEG. Det är regeringens bedömning att

rådet med all sannolikhet kommer att bifalla den svenska ansökan.

 Artiklarna 92 - 94 i Romfördraget innehåller bestämmelser om statligt stöd.

Det ankommer på kommissionen att granska åtgärder i medlemsstaterna som

innefattar sådant stöd, i syfte att utröna i vad mån stödet p.g.a.

konkurrenssnedvridning är oförenligt med den gemensamma marknaden. Regeringens

anmälan av den tilltänkta förändringen av koldioxidbeskattningen har skett i

syfte att få kommissionens beslut i fråga om ändringens förenlighet med

statsstödsreglerna. I den mån ett stöd berör även sådana produkter som omfattas

av Kol- och stålfördraget krävs dock ett enhälligt beslut av rådet.

 Företrädare för kommissionen och regeringskansliet har vid ett sammanträffande

i juni 1996 ingående diskuterat det anmälda förslaget till ändrad

koldioxidbeskattning. Regeringen har därefter skriftligen kompletterat ansökan.

Kommissionens granskning av det svenska förslaget är ännu inte slutförd, men ett

yttrande från kommissionen kan förväntas under hösten 1996.

 Det är angeläget att de tilltänkta förändringarna kan träda i kraft så snart

som möjligt. Oaktat att EG-institutionerna ännu inte tagit slutlig ställning

till det anmälda svenska förslaget, har regeringen beslutat att nu lämna en

proposition med förslag till ändrad lagstiftning till riksdagen, i syfte att

möjliggöra en behandling av förslaget så att ändringarna kan träda i kraft den

1 januari 1997.

 Gemenskapsrätten tillåter inte att en medlemsstat genomför en planerad åtgärd

innan de förfaranden som innefattar granskning respektive beslut av EG-

institutioner har lett till slutgiltigt beslut. Om kommissionens yttrande

respektive rådets beslut inte föreligger i sådan tid som krävs för att riksdagen

skall kunna beakta dessa vid sin behandling, kan regeringen således vara

nödsakad att återkalla propositionen. Det kan vidare inte uteslutas att

kommissionens respektive rådets beslut kan medföra att de i propositionen

föreslagna åtgärderna kan komma att behöva justeras under riksdagsbehandlingen.

 Det förslag som lämnas i propositionen innebär att koldioxidskatten upp till

en viss andel av skattens andel av försäljningsvärdet höjs från 25 till 50 % av

den generella skattenivån för bränslen som förbrukas vid industriell verksamhet

eller vid yrkesmässig växthusodling. Över denna nivå föreslås att

koldioxidskatten tas ut med belopp som motsvarar 12 % av den generella nivån.

 Den nuvarande bestämmelsen om nedsättning av koldioxidskatten för viss

industriell framställning (den s.k. 1,2-procentsregeln) föreslås slopad efter

tre år. Under en övergångsperiod kan dock regeln alltjämt tillämpas.

 Utformningen av författningsförslagen har skett i samråd med Riksskatteverket.

Synpunkter har under hand även inhämtats från Sveriges Industriförbund, som

avstyrkt förslagen.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 29 augusti 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 1. Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

 Lagrådet har i sitt yttrande påpekat att lagförslaget inte har varit föremål

för sedvanlig remissbehandling. Lagrådet har ansett att bestämmelserna i

lagförslaget i vissa avseenden är sådana att lagrådets granskning, utan en

närmare belysning av de problem som kan uppstå, inte kunnat ske på det sätt som

varit önskvärt. Vidare har Lagrådet ifrågasatt det lämpliga i att för

lagrådsgranskning överlämna ett förslag, vars slutliga utformning och

genomförande är beroende av utfallet av EG-institutionernas gransk-ning.

 Med anledning av vad Lagrådet anfört vill regeringen uttala följande.

Visserligen har inte lagförslaget varit föremål för sedvanlig remissbehandling.

Regeringen har dock redan under våren 1995 aktualiserat frågan om en fördubbling

av koldioxidskatten för industrin (se prop. 1994/95:203). I propositionen En

politik för arbete, trygghet och utveckling (prop. 1995/96:25) har regeringen

därefter under hösten 1995 aviserat en sådan skattehöjning i förening med

nedsättningsregler för energiintensiv industri. Lagförslaget har i sin helhet

blivit offentligt i och med att regeringen under våren 1996 anmält de tilltänkta

förändringarna till kommissionen. Berörda näringar har således under en längre

tid haft möjlighet att komma in med synpunkter på förslagets utformning. Så har

också skett, såväl muntligen som skriftligen, i icke obetydlig utsträckning. Med

hänsyn till dessa omständigheter får kravet på beredning enligt regeringens

mening anses tillgodosett.

 Det är av statsfinansiella skäl angeläget att de tilltänkta förändringarna kan

träda i kraft så snart som möjligt. Mot den bakgrunden har regeringen ansett det

lämpligt att nu, sedan Lagrådet inte funnit anledning att göra några erinringar

av lagteknisk art mot det framlagda förslaget, lämna en proposition i frågan

till riksdagen. Som anförts ovan i avsnitt 3, är det dock inte möjligt att

genomföra de planerade åtgärderna innan slutligt beslut erhållits från EG-

institutionerna i de anhängiggjorda frågorna. Lagförslaget bör alltså inte leda

till lagstiftning innan sådana besked föreligger.

4 Höjd koldioxidskatt för industrin och

växthusnäringen

Regeringens förslag: Koldioxidskatten höjs från 25 till 50 % av den generella

nivån för bränslen som förbrukas vid industriell verksamhet eller vid

yrkesmässig växthusodling. Om den koldioxidskatt som belastar ett företag inom

dessa näringar överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet införs en möjlighet att

sätta ned skatten så att den överstigande skattebelastningen inte överstiger ett

belopp som motsvarar 12 % av den generella skattenivån. Bränsle som förbrukats

för drift av motordrivna fordon beskattas dock som hittills med full skatt.

Bestämmelsen om nedsättning av koldioxidskatten (1,2-procentsregeln) vid

industriell framställning slopas efter en tre-årig övergångsperiod.

 Bakgrunden till regeringens förslag: 1992 års energiskattereform innebar att

energiskatten slopades för industrin och att koldioxidskatten reducerades till

25 % av den generella nivån. Växthusnäringen har t.o.m. utgången av år 1995

betalat endast 15 % av de generella energi- och koldioxidskattesatserna på

fossila bränslen. Sedan årsskiftet 1995/1996 likställs växthusnäringen med

industrin och betalar således 25 % av den generella nivån på koldioxidskatten.

 Systemet med nedsättning av energi- och koldioxidskatt för energiintensiv

industri kunde i stort sett avskaffas i och med energiskattereformen. Det

beslutades dock att de tidigare nedsättningsreglerna i viss modifierad form

skulle behållas under en övergångsperiod. Denna möjlighet till nedsättning av

koldioxidskatten för den energiintensiva industrin så att den inte överstiger

1,2 % av de tillverkade produkternas försäljningsvärde har därefter förlängts

samt ytterligare begränsats. Den kan i dag endast tillämpas av företag som

bedriver industriell tillverkning av produkter av andra mineraliska ämnen än

metaller. Den omfattar vidare endast andra fossila bränslen än

mineraloljeprodukter, dvs. kolbränslen och naturgas. I dag är ca sex företag

inom cement- och kalkbranscherna berättigade till nedsättning med stöd av 1,2-

procentsregeln. Avsikten har dock varit att 1,2-procentsregeln endast skall

finnas kvar i avvaktan på att en gemensam beskattning av kolbränslen införs inom

EU.

 I budgetpropositionen (prop. 1994/95:100 Bilaga 1) angavs att de

inkomstförstärkningar som behövdes för att finansiera medlemskapet i EU

generellt sett skulle riktas mot de sektorer som gynnades av ett medlemskap.

Åtgärder skulle i första hand belasta produktionen. Regeringen skulle återkomma

med förslag till inkomstförstärkningar inom energi- och miljöområdet, bl.a. höjd

koldioxidskatt för industrin.

 Våren 1995 beslöt riksdagen att koldioxidskatten skulle höjas generellt som

ett led i finansieringen av EU-medlemskapet (prop. 1994/95:203, bet.

1994/95:SkU28, rskr. 1994/95:439, SFS 1995:912). Med den årliga

indexuppräkningen innebär beslutet att koldioxidskatten sedan den 1 januari 1996

motsvarar 37 öre/kg koldioxidutsläpp. I anslutning till den generella höjningen

av skatten angavs att djupare analyser av möjligheterna att införa utökade

nedsättningsmöjligheter för energiintensiva företag vid fördubbling av

industrins koldioxidskatt krävdes, ifall inte motsvarande beskattning infördes i

våra konkurrentländer.

 I propositionen En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop.

1995/96:25) angavs, som nämnts i avsnitt 3, att koldioxidskatten för industrin

borde höjas från 25 till 50 % av den nivå som gäller allmänt. Denna höjning

skulle kombineras med nedsättningsregler med en sådan utformning att den höjda

skattesatsen inte skulle leda till konkurrenssnedvridningar för energiintensiv

industri.

 Skälen för regeringens förslag: I enlighet med vad som har uttalats i ovan

nämnda propositioner och i enlighet med riksdagens ställningstagande i denna

fråga, anser regeringen att industrins fossilbränsleanvändning bör beskattas med

skattesatser som uppgår till 50 % av den generella nivån för koldioxidskatt i

stället för den nuvarande nivån på 25 %. Samma beskattningssystem bör, i likhet

med vad som gäller idag, tillämpas för industrin och den yrkesmässiga

växthusodlingen. För energiintensiv verksamhet inom industriell tillverkning och

yrkesmässig växthusodling nödvändiggör dock de internationella

konkurrensförhållandena att en lägre skattesats tillämpas.

 I avvaktan på att samtliga fossilbränslen beskattas på motsvarande nivå även i

våra konkurrentländer kräver således en hög energiskattebelastning att

skattelättnader ges för energiintensiv verksamhet. Det är dock regeringens

avsikt att det föreslagna nedsättningssystemet, som närmare beskrivs nedan,

endast skall tillämpas intill dess rådet fattat beslut om ett energibe-

skattningsdirektiv som omfattar samtliga fossila bränslen. I och med att ett

sådant direktiv genomförs i svensk rätt, avser således regeringen att föreslå

att nedsättningssystemet anpassas till direktivet.

 Sedan 1992 års energiskattereform har skattelättnader getts genom en generellt

lägre skattenivå för hela tillverkningsindustrin. Fördelarna med en generellt

lägre skattenivå i stället för en individuellt anpassad nedsättning av

energibeskattningen för varje enskilt företag är uppenbara. Den valda modellen

är enkel att tillämpa och lätt att kontrollera. Vidare är den faktiska

energiskattebelastningen känd på förhand av de skattskyldiga, vilket underlättar

företagens ekonomiska planering. Regeringen avser därför att i så stor

utsträckning som möjligt behålla nuvarande generella skattemetod vid

utformningen av en ny skattemodell.

 En möjlighet till skattelättnader för energiintensiv verksamhet är att låta en

skattesats gälla upp till en viss nivå av energiskattebelastningens andel av

företagens försäljningsvärde, medan en lägre nivå gäller för den del av

beskattningen som överstiger denna nivå. Med en sådan konstruktion bibehålls ett

skatteincitament att reducera energianvändningen och begränsa koldioxidutsläppen

även för energiintensiva företag. En lämpligt avvägd brytpunkt mellan den högre

respektive den lägre koldioxidskattebelastningen för energiintensiv verksamhet

går enligt regeringens bedömning vid 0,8 % av företagens försäljningsvärde.

 Sedan EU-medlemskapet är Sverige bundet av bl.a. de minimiskattesatser på

mineraloljeområdet som framgår av rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober

1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (EGT nr L316,

31.10.1992 s. 12, Celex 392L0082). Till allra största delen är den olja som

förbrukas inom tillverkningsindustrin s.k. tjock eldningsolja. Med en

nedsättning till 12 % av den koldioxidskattebelastning som överstiger 0,8 % av

försäljningsvärdet kommer EG:s minimiskattenivå för sådan olja att respekteras

även av den energiintensiva verksamheten. Iakttagandet av EG:s minimiskattenivå

för s.k. lätt eldningsolja innebär dock att nedsättning för skatt som belöper på

sådan olja endast kan ske till ca 15 % av den generella skattenivån. Företag med

förbrukning av lätt eldningsolja kan därför inte fullt ut komma i åtnjutande av

nedsättning till 12 % av den generella skattenivån.

 Eftersom all bränsleförbrukning först belastas med enbart 50 % av den

generella koldioxidskatten skall för det skattebelopp som överstiger 0,8 % av

försäljningsvärdet nedsättning ske till 24 % för att 12-procentsnivån skall

uppnås.

 Trots den föreslagna lägre skattenivån, som åstadkoms genom den nya 0,8-

procentsregeln, finns det vissa företag inom framför allt cement- och

kalkbranscherna som får en skattebelastning som allvarligt hotar den bedrivna

verksamheten. I syfte att lindra övergången till en högre skattenivå samt att ge

dessa företag en möjlighet att anpassa sig efter de nya reglerna, föreslås

därför att bestämmelsen om nedsättning av koldioxidskatten för den del av

skattebelastningen som överstiger 1,2 % av försäljningsvärdet behålls fram till

den 1 januari 2000. På samma sätt som för närvarande kan 1,2-procentsregeln

endast gälla för andra fossila bränslen än oljeprodukter, dvs. för kolbränslen

och naturgas.

 I det föreslagna systemet är den faktiska skattebelastningen inte känd förrän

i efterhand om det är fråga om företag som är berättigade till nedsättning

enligt 0,8-procentsregeln. Detta får till följd att konkurrensneutralitet i

fråga om fossilbränslebeskattningen i detta fall inte kan uppnås inom

skattesystemet mellan externt levererad värme och värmeproduktion i industrins

eller växthusnäringens egen regi. Det är dock i dagsläget osäkert i vilken

utsträckning problemet i realiteten kan komma att uppstå inom ramen för den nya

0,8-procentsregeln. Med hänsyn härtill samt till att problemet är svårlöst är

regeringen inte i nuläget beredd att lämna något förslag till lösning. Frågan

kommer att bli föremål för fortsatta överväganden inom regeringskansliet.

 Förslaget föranleder ändringar i 7 kap. 4 och 7 §§, 9 kap. 2, 5, 9 och 12 §§

samt 12 kap. 1 § lagen (1994:1776) om skatt på energi. Ändringarna föreslås

träda i kraft den 1 januari 1997.

5 Konsekvenser för industrin av förslaget m.m.

5.1 Konsekvenser för industrin

Följden av förslaget är att de flesta industriföretagen kommer att få en

fördubbling av koldioxidskattebördan. De företag som kan komma att utnyttja den

nya nedsättningsregeln är företag som får en koldioxidskatt som är högre än

0,8 % av omsättningen. Dessa företag finns företrädsvis inom branscherna tegel,

fodertorkar, glas och kemi. Enligt regeringens uppfattning torde förslaget leda

till att prishöjningen på eldningsolja ökar efterfrågan på biobränslen inom

vissa industrisektorer. Förslaget bedöms därför bidra till att de

klimatpolitiska målen kan uppfyllas.

 Endast ett begränsat antal företag beräknas komma att betala mindre

koldioxidskatt i det nya systemet jämfört med dagens system. Anledningen till

att dessa företag får en minskad skattebelastning är att de har en mycket hög

energikonsumtion i förhållande till omsättningen. Det är de mest energiintensiva

företagen som samtliga har en skattebelastning som överstiger 1,2 % av

omsättningen. De gynnas därmed av att den marginella skattesatsen är lägre i det

nya systemet jämfört med dagens system. Genom en lägre marginell skattesats i

kombination med en hög bränsleför-brukning så sjunker också den genomsnittliga

skattebördan. De berörda företagen beräknas finnas inom branscherna tegel,

fodertorkar, glas, jord/sten, board samt massa/papper.

5.2 Exempel på hur skatten beräknas

För att belysa hur skattenedsättningen kan beräknas har två räkneexempel

konstruerats. Det första exemplet behandlar ett företag som använder olja och

kol, men som inte berörs av 1,2-procentsregeln. I det andra exemplet är dessutom

1,2-procentsregeln tillämplig.

 I exempel 1 beräknas först den sammanlagda skatten före nedsättning, dvs. 50 %

av den generella koldioxidskattesatsen tillämpas på förbrukningen av respektive

bränsle. Därefter beräknas hur stor del av den sam-manlagda skatten som

överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet. För denna del begränsas skatten till 24

%. De två delarna adderas sedan för att få den slutliga skattebelastningen.

 Vad gäller oljans del görs vidare en kontroll av att den del av skatten som

överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet inte understiger EU:s minimi-skattenivå

för bränslet. Skulle den göra det måste den skatt som belöper på oljan höjas så

att minimigränsen, vad gäller de bränslemängder som mot-svarar den skatt som

överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet, uppfylls.

 Beräkningen i exempel 2 görs inledningsvis på samma sätt som i exempel 1. När

belastningen enligt 0,8-procentsregeln är framräknad görs en proportionering för

att räkna fram den andel av den totala koldioxidskattebelastningen som avser

kolförbrukningen. Denna andel jämförs med 1,2 % av försäljningsvärdet.

Överskjutande del dras av. Slutligen görs för oljans del motsvarande kontroll

som i exempel 1 av att minimiskattenivån iakttas.

Exempel 1

Oljeförbrukning: 7 000 m3.

Kolförbrukning: 2 000 ton.

Försäljningsvärde: 200 miljoner kr.

Skattebelastning på oljan: 0,5 x 1 054 x 7000 =3 689 000 kr

Skattebelastning på kolet: 0,5 x 916 x 2 000 = +916 000 kr

Sammanlagd skattebelastning före nedsättning:4 605 000 kr

Skattebelastning före nedsättning: 4 605 000 kr

0,8 % av företagets försäljningsvärde: ./.1 600 000 kr

Belopp överstigande 0,8 % av försäljningsvärdet:3 005 000 kr

24 % av ovanstående belopp: 721 200 kr

0,8 % av företagets försäljningsvärde: +1 600 000 kr

Slutlig koldioxidskattebelastning: 2 321 200 kr

Av den sammanlagda skattebelastningen före nedsättning avser ca 80 % oljan och

ca 20 % kolet. Motsvarande fördelning av det skattebelopp som överstiger

brytpunkten (dvs. 0,8 % av försäljningsvärdet), eller 721 200 kr innebär att av

detta belopp kan 143 457 kr hänföras till kolet och 577 743 kr till oljan. Detta

motsvarar en skattesats om 110 kr per ton kol som härrör från skatt som ligger

över brytpunkten. Detta motsvarar 12 % av den generella skattenivån för kol (916

kr x 12 %). Vad gäller oljan erhålls i exemplet en skattesats om 126 kr per m3

för motsvarande del. Även detta belopp motsvarar 12 % av den generella

skattesatsen på olja (1 054 kr x 12 %).

 En kontroll behöver slutligen göras av att de minimiskattesatser som anges för

olika sorters olja inte underskrids. Beräkningen görs på det belopp som

överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet och som har reducerats till 24 %, dvs. på

beloppet 721 200 kr. Fördelningen mellan olja och kol i detta belopp får anses

vara densamma som motsvarande fördelning av den sammanlagda skattebelastningen

före nedsättning. Oljeandelen kan därmed beräknas till: 3 689 000 x 721 200 =

577 743 kr

 4 605 000

För denna oljeandel gäller en marginell skattesats som kan beräknas enligt

följande: 0,5 x 1 054 x 0,24 = 126 kr/m3. Använder företaget endast tjock

eldningsolja underskrids inte minimiskattesatsen på 125 kr/m3. Används däremot

annan olja underskrids minimiskatten på 160 kr/m3 och en uppräkning måste göras.

I sådant fall måste följande belopp adderas till den tidigare beräknade slutliga

skattebelastningen.

160 - 126 x 577 743 = 155 899 kr

 126

Exempel 2

Förutsättningar: Ett företag inom cement- eller kalkbranschen som förbrukar olja

och kol. Trots att skatten begränsas av 0,8-procentsegeln är den kvarstående

belastningen på kol så stor att den överstiger 1,2 % av försäljningsvärdet. Den

övergångsvisa 1,2-procentsbegränsningen får därför tillämpas för detta företag.

Oljeförbrukning: 1 000 m3

Kolförbrukning: 10 000 ton

Försäljningsvärde: 70 miljoner kr

Skattebelastning på oljan: 0,5 x 1 054 x 1 000 =527 000 kr

Skattebelastning på kolet: 0,5 x 916 x 10 000 = +4 580 000 kr

Sammanlagd skattebelastning före nedsättning:5 107 000 kr

I Beräkning enligt 0,8-procentsregeln

Sammanlagd skattebelastning före nedsättning:5 107 000 kr

0,8 % av företagets försäljningsvärde: ./.560 000 kr

Belopp överstigande 0,8 av försäljningsvärdet:4 547 000 kr

24 % av ovanstående belopp: 1 091 280 kr

0,8 % av företagets försäljningsvärde: +560 000 kr

Koldioxidskattebelastning enligt 0,8-procentsregeln:1 651 280 kr

II Beräkning om 1,2-procentsregeln är tillämplig

Andel av skattebelastningen som hänför sig till kol:

4 580 000 x 1 651 281 = 1 480 882 kr

5 107 000

Skattebelastning på kolandelen: 1 480 882 kr

1,2 % av försäljningsvärdet: ./. 840 000 kr

Skatt på kolandelen överstigande 1,2 %: 640 882 kr

Koldioxidskattebelastning enligt 0,8-procentsregeln:1 651 280 kr

Skatt på kolandelen överstigande 1,2 %: ./.640 882 kr

Slutlig koldioxidskattebelastning: 1 010 398 kr

III Beräkning av om minimiskattenivåerna iakttas

I likhet med exempel 1 är den marginella skattesatsen för oljeandelen som

överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet lika med 126 kr/m3. Om annan än tjock

olja används beräknas på motsvarande sätt först skatten på oljeandelen till:

 527 000 x 1 091 280 = 112 611 kr

5 107 000

Belopp som i sådant fall adderas till den tidigare beräknade slutliga

skattebelastningen:

160 - 126 x 112 611 = 30 387 kr

 126

IV Total slutlig koldioxidskattebelastning

Sammanlagd skattebelastning före nedsättning:5 107 000 kr

Koldioxidskattebelastning enligt 1,2-procentsregeln:1 010 398 kr

Tillägg med hänsyn till minimiskattenivån: +30 387 kr

Total slutlig koldioxidskatt: 1 040 785 kr

6 Finansiella effekter för den offentliga sektorn

Förslaget beräknas förstärka den konsoliderade offentliga sektorns finanser med

ca 510 miljoner kr brutto per år. Den varaktiga nettoeffekten beräknas till 255

miljoner kr per år.

 Skillnaden mellan brutto- och nettoeffekt avspeglar att det sker en

övervältring av koldioxidskatten på andra skattebaser genom att löner, vinster

och priser påverkas. Enligt tillämpade beräkningskonventioner reduceras

underlaget för socialavgifter, fysiska personers inkomstskatt och bolagsskatt.

Övervältringen antas ske successivt, där drygt halva övervältringen har skett

efter ungefär fem år. Då beräknas inkomstförstärkningen netto till ca

360 miljoner kr.

7 Författningskommentar

Förslaget till ändring i lagen (1994:1776) om skatt på energi

7 kap. 4 § och 9 kap. 2 §

I paragraferna regleras de generella skattelättnaderna för industrin och den

yrkesmässiga växthusodlingen. Skattelättnader åstadkoms för skattskyldiga genom

avdrag (se 7 kap. 4 §) och för icke skattskyldiga genom skatte-återbetalning (se

9 kap. 2 §). Förslaget innebär att rätten till avdrag respektive återbetalning,

vad gäller koldioxidskatten, begränsas från 75 % till 50 % av

skattebelastningen. Befrielsen från energiskatt berörs inte av förslaget.

 Den specialreglering vad gäller gasol, som framgår av 7 kap. 4 § tredje

stycket respektive 9 kap. 2 § sista meningen infördes i syfte att säkerställa

att EU:s minimiskattesats för gasol som används för drift av stationära motorer

iakttas. Denna minimiskattenivå uppgår till 36 ecu per 1 000 kg, vilket

motsvarar ca 306 kr per 1 000 kg (växelkurs 1 ecu = 8,50 svenska kronor).

 Koldioxidskattesatsen för gasol som används för angivet ändamål uppgår nu till

1 105 kr per 1 000 kg. Förslaget till höjning av skattenivån för industrin och

växthusnäringen innebär således att en koldioxidskatt på 552 kr 50 öre kommer

att tillämpas för gasolen. Denna skattenivå överstiger den angivna miniminivån,

vilket innebär att paragrafens särreglering avseende gasol kan slopas. En

bestämmelse för att säkerställa att minimi-skattesatsen iakttas vid

tillämpningen av den nya 0,8-procentsregeln föreslås dock i 9 kap. 9 § (se

vidare kommentaren i anslutning till detta lagrum).

7 kap. 7 §

Eftersom särregleringen av gasol i 7 kap. 4 § föreslås slopad, saknas behov av

att låta gasol omfattas av uppräkningen av bränslen i paragrafen.

9 kap. 5 §

Genom den föreslagna ändringen tillämpas en koldioxidskattesats om 50 % av den

generella nivån även på bränsle som används vid framställning av värme som från

en extern producent levereras för tillverkningsprocessen i industriell

verksamhet eller för växthusuppvärmning vid yrkesmässig växthusodling. Det nya

systemet innehåller dock, som framgått av avsnitt 4 ovan, inte någon möjlighet

till ytterligare skatteåterbetalning i de fall då mottagaren av värmeleveransen

är ett företag som är berättigat till nedsättning av skatten med stöd av 0,8-

procentsregeln.

9 kap. 9 §

I paragrafen föreslås en möjlighet till nedsättning av koldioxidskatten för den

del av skatten som överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet för företag inom

industrin och växthusnäringen. Det nya nedsättningssystemet ersätter den

tidigare 1,2-procentsregeln och är i förhållande till den regeln mer generell, i

och med att dels samtliga företag inom sektorerna tillverkning och växthus

omfattas, dels samtliga skattepliktiga bränslen kan användas som grund för

beräkningen av om förutsättningar för skattenedsättning finns. Uttrycket

försäljningsvärdet bör ha samma betydelse som handels-termen ex factory enligt

de internationella regler för tolkning av handels-termer som utarbetats av

Internationella Handelskammaren (s.k. INCOTERMS).

 Avsikten är att det skattebelopp som överstiger 0,8 % av försäljningsvärdet

inte skall överstiga ett belopp som motsvarar 12 % av den generella skattenivån.

Eftersom 50 % koldioxidskatt i utgångsläget belastar allt bränsle, måste

skattebelastningen på den del som överstiger brytpunkten - i syfte att uppnå en

skattebelastning om 12 % - beräknas på så sätt att nedsättningen skall ske till

24 %.

 I likhet med vad som i dag gäller för tillämpning av 1,2-procentsregeln skall

värdet av företagets samlade produktion - alltså inte enskilda produktionsled

eller produkter - läggas till grund för beräkning om nedsättning är möjlig.

Vidare bör det även med den föreslagna 0,8-procentsregeln vara möjligt för ett

företag att i början av ett kalenderår hos beskattningsmyndigheten söka ett

preliminärt besked om tillämplig skattesats. Beskattningsmyndigheten prövar

därefter, när det faktiska utfallet under kalenderåret är känt, åter företagets

ansökan.

 I syfte att säkerställa att EG:s minimiskattesatser för mineraloljor inte i

något fall underskrids, föreslås i paragrafens andra stycke begränsningar i

möjligheterna till nedsättning med stöd av 0,8-procentsregeln. Sålunda får

koldioxidskatten på dieselbrännolja och fotogen inte sättas ned mer än att minst

160 kr per m3 alltid tas ut. På motsvarande sätt skall minst 125 kr per m3

alltid tas ut för eldningsolja. Med dieselbrännolja avses olja enligt KN-nr 2710

00 69. Endast olja som används för annat ändamål än drift av motordrivna fordon,

dvs. för uppvärmning respektive drift av stationära motorer, kan komma ifråga

för nedsättning enligt 0,8-procentsregeln. Den dieselbränn-olja som kan bli

aktuell torde därför till övervägande del vara s.k. lätt eldningsolja. Med

eldningsolja avses de oljor som ryms under KN-nr 2710 00 74 - 2710 00 78, vilket

innebär tjocka oljor. Slutligen medför EG:s minimiskattesatser även att minst

320 kr per 1 000 kg alltid skall tas ut för gasol som används för drift av

stationära motorer.

 EG:s minimiskattesatser för dieselbrännolja och fotogen, som används för

uppvärmning respektive drift av stationära motorer, är 18 ecu per 1 000 liter.

Minimiskattesatsen för tjock eldningsolja är 13 ecu per 1 000 kg. Vad gäller

gasol är minimiskattesatsen för uppvärmning 0 ecu, medan nivån för gasol som

används för drift av stationära motorer är 36 ecu per 1 000 kg. Med en växelkurs

om 1 ecu = 8,50 svenska kronor motsvarar de angivna skattesatserna ca 153, 110

respektive 306 kr.

 Någon möjlighet ges inte till nedsättning för skatt på bränsle som för-brukats

för drift av motordrivna fordon. För olja som förbrukats i vissa gruvfordon kan,

med stöd av en specialregel i 7 kap. 4 § andra stycket, industriskattesatsen

användas. Detta gäller inte för andra typer av motordrivna fordon och innebär

alltså en generell skattereduktion med 50 % för sådan olja. Utformningen av

9 kap. 9 § innebär dock att olja som förbrukats i gruvfordon inte kan ingå i

underlaget för beräkning om nedsättning enligt 0,8-procentsregeln är möjlig.

 Förslaget om att skatt på bensin inte skall omfattas av möjligheten till

nedsättning är en följdändring av att motsvarande reglering föreslagits i prop.

1996/97:14 såvitt avser de generella skattelättnaderna för industrin och

växthusnäringen (se 7 kap. 4 § samt 9 kap. 2 och 5 §§ i dess lydelse enligt

angiven proposition).

 Paragrafens nuvarande andra stycke flyttas, utan materiella ändringar, i

förslaget till fjärde stycket.

9 kap. 12 §

Beskattningsmyndighetens beslut i ärenden om nedsättning enligt 9 kap. 9 § är

inte beskattningsbeslut, vilket innebär att reglerna om omprövning m.m. i lagen

(1984:151) om punktskatter och prisregleringsavgifter inte är tillämpliga. I

syfte att tydliggöra möjligheten för beskattningsmyndigheten att besluta att den

sökande skall betala tillbaka vad han fått för mycket respektive att han skall

kunna påföras ytterligare skatt görs vissa ändringar i paragrafen. Detta kan

bl.a. aktualiseras vid den slutliga prövningen efter ett kalenderårs utgång av

nedsättningsansökningar med stöd av 0,8-procentsregeln.

12 kap. 1 §

Beskattningsmyndighetens beslut om nedsättning av skatt enligt 9 kap. 9 § bör

överklagas hos allmän förvaltningsdomstol, dvs. i första instans länsrätten.

Detta åstadkoms genom tillägget i första stycket 6. Även beslut i

nedsättningsärende, som fattats med stöd av 9 kap. 12 §, omfattas av denna punkt

i uppräkningen.

Övergångsbestämmelserna

Av punkten 2 följer att den nuvarande 1,2-procentsregeln parallellt får

tillämpas med de nya nedsättningsreglerna under de redovisningsperioder som

ligger i tiden fram till och med utgången av år 1999.

 7

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i lagen (1994:1776) om skatt på

energi

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1994:1776) om skatt på energi att 7

kap. 4 och 7 §§, 9 kap. 2, 5, 9 och 12 §§ samt 12 kap. 1 § skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

7 kap.

4 §3

-------------------------------------------------------

 Avdrag får, i den mån Avdrag får, i den mån

avdrag inte har gjorts avdrag inte har gjorts

enligt 1-3 §§, göras även förenligt 1-3 §§, göras även för

energiskatten samt för tre energiskatten samt för

fjärdedelar av hälften av koldioxidskatten

koldioxidskatten på bränsle på bränsle som förbrukats för

som förbrukats för annat annat ändamål än drift av

ändamål än drift av motordrivna fordon vid

motordrivna fordon vid tillverkningsprocessen i

tillverkningsprocessen i industriell verksamhet

industriell verksamhet eller för växthusuppvärmning

eller för växthusuppvärmning vid yrkesmässig

vid yrkesmässig växthusodling.

växthusodling.

 Bestämmelserna i första stycker gäller även sådan oljeprodukt som avses i

2 kap. 1 § första stycket 3 b och som förbrukats vid tillverkningsprocessen i

gruvindustriell verksamhet för drift av andra motordrivna fordon än personbilar,

lastbilar och bussar.

-------------------------------------------------------

 I fråga om gasol som

förbrukats för drift av

stationära motorer får

dock avdrag för

koldioxidskatt endast

göras för den del av

skatten som överstiger

350 kronor per 1 000

kilogram.

7 §4

-------------------------------------------------------

 Vad som föreskrivs om Vad som föreskrivs om

avdrag för skatt på bränsle avdrag för skatt på bränsle

som avses i 2 kap. 1 § förstasom avses i 2 kap. 1 §

stycket 3 b, bensin och första stycket 3 b och

gasol tillämpas även på bränslebensin tillämpas även på

för vilket motsvarande skatt bränsle för vilket

skall betalas enligt 2 kap. motsvarande skatt skall

3 och 4 §§. betalas enligt 2 kap. 3

 och 4 §§.

9 kap.

2 §5

-------------------------------------------------------

 Om någon som inte är skatt-

skyldig har förbrukat bränsle

för annat ändamål än drift av

motordrivna fordon vid

tillverkningsprocessen i

industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning

vid yrkesmässig

växthusodling, medger

beskattningsmyndigheten

efter ansökan återbetalning

av energiskatten och tre

fjärdedelar av

koldioxidskatten på bränslet.

I fråga om gasol, som

förbrukats för drift av

stationära motorer får dock

återbetalning av koldioxid-

skatt endast göras med

belopp som överstiger 350

kronor per 1 000 kilogram.

-------------------------------------------------------

 Om någon som inte är skatt-

skyldig har förbrukat bränsle

för annat ändamål än drift av

motordrivna fordon vid

tillverkningsprocessen i

industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning

vid yrkesmässig

växthusodling, medger

beskattningsmyndigheten

efter ansökan återbetalning

av energiskatten och hälften

av koldioxidskatten på bräns-

let.

5 §6

-------------------------------------------------------

 Om värme har levererats för Om värme har levererats

tillverkningsprocessen i för tillverkningsprocessen

industriell verksamhet i industriell verksamhet

eller för växthusuppvärmning eller för växthusuppvärmning

vid yrkesmässig växthus- vid yrkesmässig växt-

odling, medger beskatt- husodling, medger

ningsmyndigheten efter beskattningsmyndigheten

ansökan av den som framställtefter ansökan av den som

värmen återbetalning av framställt värmen återbetal-

energiskatten och tre ning av energiskatten och

fjärdedelar av hälften av koldioxidskatten

koldioxidskatten på bränsle på bränsle som förbrukats vid

som förbrukats vid fram- framställning av värmen.

ställning av värmen.

9 §7

-------------------------------------------------------

 Har annat bränsle än sådant Sedan möjligheterna till

som beskattas som avdrag enligt 7 kap. 4 §

mineraloljeprodukt eller återbetalning enligt

förbrukats för annat ändamål än9 kap. 2 § utnyttjats

drift av motordrivna fordon medger

vid industriell beskattningsmyndigheten

framställning av produkter efter ansökan nedsättning av

av andra mineraliska ämnen änkoldioxidskatten för den

metaller, medger be- del av skatten som

skattningsmyndigheten efter överstiger 0,8 procent av

ansökan att koldioxidskatten försäljningsvärdet med sådant

på bränslet tas ut med sådantbelopp att den

belopp att skatten för den överskjutande skat-

som bedriver framställningen tebelastningen inte

inte överstiger 1,2 procent överstiger 24 procent av

av de framställda det överskjutande

produkternas försäljningsvärdeskattebeloppet för bränsle

fritt fabrik. som förbrukats vid

 tillverkningsprocessen i

 industriell verksamhet

 eller för växthusuppvärmning

 vid yrkesmässig växt-

 husodling. Nedsättning får

 dock inte medges för skatt

 på bränsle som förbrukats för

 drift av motordrivna

 fordon.

 Vid beräkning av

 nedsättning enligt första

 stycket får den

 koldioxidskatt som är

 hänförlig till följande

 bränslen dock inte sättas

 ned mer än att den

 motsvarar minst

 a) 160 kronor per

 kubikmeter dieselbrännolja

 (KN-nr 2710 00 69) eller

 fotogen (KN-nr 2710 00 51

 eller 2710 00 55),

 b) 125 kronor per

 kubikmeter eldningsolja

 (KN-nr 2710 00 74 -

 2710 00 78), och

 c) 320 kronor per 1 000

 kilogram gasol som

 förbrukats för drift av

 stationära motorer.

 Vad som i andra stycket

 föreskrivs om

 dieselbrännolja, fotogen,

 eldningsolja och gasol

 tillämpas även på bränsle för

 vilket motsvarande skatt

 skall betalas enligt

 2 kap. 3 och 4 §§.

 Ansökan om nedsättning enligt första stycket skall omfatta en period om ett

kalenderår och skall lämnas in till beskattningsmyndigheten senast inom ett år

efter kalenderårets utgång.

12 §

-------------------------------------------------------

 Om återbetalning av eller kompensation för skatt har skett med för högt belopp

på grund av en oriktig uppgift som den sökande lämnat eller på grund av

felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende, får

beskattningsmyndigheten besluta att den sökande skall betala tillbaka vad han

fått för mycket.

 Åtgärder för att ta ut ett oriktigt utbetalat återbetalnings- eller kom-

pensationsbelopp får inte vidtas senare än fem år efter utgången av det

kalenderår under vilket beloppet betalats ut.

 8

 Om återbetalning av, nedsättning av eller kompensation för skatt har skett med

för högt belopp på grund av en oriktig uppgift som den sökande lämnat eller på

grund av felräkning, felskrivning eller något annat uppenbart förbiseende, får

beskattningsmyndigheten besluta att den sökande skall betala tillbaka vad han

fått för mycket eller att ytterligare skatt skall påföras honom.

 Åtgärder för att ta ut ett oriktigt utbetalat belopp eller för att påföra

ytterligare skatt får inte vidtas senare än fem år efter utgången av det

kalenderår under vilket beloppet betalats ut eller nedsättningen medgetts.

-------------------------------------------------------

12 kap.

1 §8

 Följande beslut av beskattningsmyndigheten får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol, nämligen

 1. beslut om medgivande enligt 2 kap. 9 §,

 2. beslut om godkännande enligt 4 kap. 3 och 6 samt 8 och 10 §§,

 3. beslut om återkallelse enligt 4 kap. 5 och 6 samt 8 och 10 §§,

 4. beslut om registrering enligt 6 kap. 10 § andra stycket,

 5. beslut om ställande av säkerhet enligt denna lag,

-------------------------------------------------------

 6. beslut om återbetalning 6. beslut om

av eller kompensation för återbetalning av,

skatt enligt 9 kap. 1-12 §§, nedsättning av eller

och kompensation för skatt

 enligt 9 kap. 1-12 §§, och

 7. beslut om särskild avgift och nedsättning av eller befrielse från sådan

avgift enligt 10 kap. 8 §.

 Beskattningsmyndighetens beslut enligt första stycket får även överklagas av

Riksskatteverket. Om en skattskyldig eller en sökande överklagar ett beslut

enligt första stycket förs det allmännas talan av Riksskatteverket.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997. Äldre bestämmelser gäller

fortfarande i fråga om förhållanden som hänför sig till tiden före

ikraftträdandet.

 2. För tid fram till den 1 januari 2000 medger beskattningsmyndigheten efter

ansökan, utöver vad som framgår av den nya lydelsen av 9 kap. 9 §, att vid

industriell framställning av produkter av andra mineraliska ämnen än metaller

koldioxidskatten på annat bränsle än sådant som beskattas som mineraloljeprodukt

och som förbrukats för annat ändamål än drift av motordrivna fordon tas ut med

sådant belopp att skatten för den som bedriver framställningen inte överstiger

1,2 procent av de framställda produkternas försäljningsvärde.

 Ansökan om nedsättning enligt första stycket skall omfatta en period om ett

kalenderår och skall lämnas in till beskattningsmyndigheten senast inom ett år

efter kalenderårets utgång.

 9

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-09-09

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 29 augusti 1996 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen

(1994:1776) om skatt på energi.

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Susanne[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet.

Frågan om en höjning av koldioxidskatten behandlades i propositionen om

finansieringen av Sveriges medlemskap i Europeiska unionen (prop. 1994/95:203).

Riksdagen beslöt under våren 1995 att skatten skulle höjas generellt som ett led

i den finansieringen (1994/95:SkU28, rskr. 1994/95:439).

 Den i lagrådsremissen föreslagna höjningen av koldioxidskatten aviserades i

prop. 1995/96:25, varvid önskemål att dämpa utsläppen angavs som det centrala i

sammanhanget. Samtidigt angavs att man borde sträva efter att värna om den

energiintensiva industrins konkurrensförutsättningar genom lämpligt utformade

nedsättningsregler som inte leder till konkurrenssnedvridning. Under

riksdagsbehandlingen framhölls att höjningen av koldioxidskatten var önskvärd av

miljöskäl (1995/96:FiU1 s. 132-133). Såväl regeringen som riksdagen har således

tagit ställning till att en höjning av koldioxidskatten skall ske av miljöskäl

och som ett led i finansieringen av EU-medlemskapet. Det remitterade

lagförslaget kan därför ses som en konsekvens av lagstiftarens principiella

ställningstagande i frågan.

 Lagförslaget har emellertid inte varit föremål för sedvanlig remissbehandling.

Utformningen av författningsförslaget har skett i samråd med Riksskatteverket.

Därutöver har synpunkter endast under hand inhämtats från Sveriges

Industriförbund, som avstyrkt förslaget. Bestämmelserna i lagförslaget är i

vissa avseenden sådana att Lagrådets granskning, utan en närmare belysning av de

problem som kan uppstå, inte kunnat ske på det sätt som varit önskvärt. Detta

gäller särskilt reglerna om nedsättning av koldioxidskatten och

övergångsbestämmelserna.

 I remissen (avsnitt 3) anges att regeringen har anmält de tilltänkta

förändringarna i koldioxidbeskattningen till kommissionen för att få beslut i

fråga om ändringarnas förenlighet med Romfördragets statsstödsregler och att ett

enhälligt beslut av rådet krävs, om ett stöd berör även sådana produkter som

omfattas av Kol- och stålfördraget. Regeringen har för avsikt att lämna en

proposition till riksdagen med förslag till ändrad lagstiftning för

ikraftträdande den 1januari 1997, även om EG-institutionerna ännu inte tagit

ställning till det anmälda förslaget.

 Lagrådet vill ifrågasätta det lämpliga i att för lagrådsgranskning överlämna

ett förslag, vars slutliga utformning och genomförande är beroende av utfallet

av EG-institutionernas granskning. Väl kan en sådan ordning vara försvarbar, när

det rör sig om lagförslag där det är av stor vikt att ett genomförande kan ske

vid en bestämd tidpunkt. I lagrådsremissen anges som enda skäl för att lämna en

proposition innan EG-institutionernas granskning är slutförd att det är

angeläget att de tilltänkta förändringarna kan träda i kraft så snart som

möjligt. Vad som gör detta så angeläget utvecklas dock inte.

 Med det granskningsunderlag som Lagrådet har tillgång till finner Lagrådet

inte anledning att göra några erinringar av lagteknisk art mot det framlagda

förslaget.

 10

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 september 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden, Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

Regeringen beslutar propositionen 1996/97:29 Höjning av koldioxidskatten för

industrin och växthusnäringen.

**ENDNOTES**

1. Senaste lydelse 1995:1525.

2. Senaste lydelse 1995:912.

3. Senaste lydelse 1995:912.

4. Senaste lydelse 1995:1525.

5. Senaste lydelse 1995:912.

6. Senaste lydelse 1996:687.

7. Senaste lydelse 1995:912.

8. Senaste lydelse 1995:611.

 11