Regeringens skrivelse

1997/98:147

Redogörelse för den svenska Skr.

krigsmaterielexporten år 1997 1997/98:147

________________________________________________________

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 7 maj 1998

Thage G[REDACTED_EFTERNAMN]

Leif[REDACTED_EFTERNAMN]

(Utrikesdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för den svenska

krigsmaterielexporten under år 1997.

Innehållsförteckning

Skrivelse

Den svenska krigsmaterielexporten år 1997

1 Inledning...............................................................

............................ 4

2 Krigsmaterielexporten år

1997........................................................ 5

3 Lagen om krigsmateriel 6

4 Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport 6

5 Utredning om reglerna för

följdleveranser...................................... 7

6 Nya regler med syfte att förhindra utförsel av reservdelar till krigs-

 materiel som olovligt förts ut ur

landet............................................ 8

7 Inspektionen för strategiska produkter 8

8 Exportkontrollrådet 9

9 Det teknisk-vetenskapliga

rådet....................................................... 10

10 Information om

krigsmaterielexportpolitiken................................. 10

11 FN-registret och annan rapportering om vapenöverföringar .......... 11

12 Wassenaar-arrangemanget och andra exportkontroll-

 arrangemang ...................... ..

........................................................... 12

13 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet.............................

 13

14 Försvarsindustrin och internationellt samarbete på krigs-

 materielområdet.

..............................................................................

15

15 Utvecklingen av internationell handel med krigsmateriel...............

 16

Bilaga

Svensk krigsmaterielexport år 1997

1 Bakgrund 17

2 Beviljade utförseltillstånd 17

3 Faktiska leveranser...................................................

........................ 19

4 Geografisk

fördelning.....................................................................

 22

5 Upplåtelse av tillverkningsrätt, samarbete

m.m............................. 26

6 Militärt inriktad

utbildning............................................................. 26

7 Redovisning av ägande i utländska

rättssubjekt............................. 27

8 De exporterande

företagen............................................................... 27

9 Utvecklingen av de krigsmaterielproducerande företagens

 sysselsättning m.m. 28

Underbilagor

1 Export av och utförseltillstånd för krigsmateriel, 1985-1997 29

2 EU:s kriterier för export av krigsmateriel 30

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 maj 1998 31

Den svenska krigsmaterielexporten år 1997

1 Inledning

Det kalla krigets slut har resulterat i en ny omvärld med kraftigt minskade

väpnade styrkor och därmed en reducerad internationell vapenhandel. Från

år 1990 fram till år 1995 minskade vapenhandeln med omkring hälften.

Efter år 1995 har man dock kunnat konstatera en mindre uppgång. Den

minskade vapenhandeln liksom minskad inhemsk upphandling har lett till

behov av nedskärningar och omstruktureringar av försvarsindustrin. I USA

har omvandlingstakten varit hög, medan omstruktureringen i Europa hittills

gått ganska långsamt.

 För svensk del har sysselsättningen inom försvarsindustrin reducerats

kraftigt från knappt 23 000 anställda år 1990 till 14 250 år 1997. Sveriges

export av tyngre konventionella vapen under år 1997 uppgick enligt statistik

från SIPRI till 1,09 procent av världshandeln motsvarande en trettonde plats

i världens samlade legala export av dessa produkter (se kap. 15).

 Under år 1997 togs ett antal initiativ i syfte att påskynda omstrukturerings-

processen i Europa. EU-kommissionen lade fram ett meddelande om en

unionens strategi för försvarsindustrin (KOM (97) 583).

 I december år 1997 uppmanade Tysklands förbundskansler Kohl jämte

premiärministrarna Blair i Storbritannien och Jospin i Frankrike den euro-

peiska flygindustrin att lägga fram en plan för omstrukturering senast den 31

mars 1998 samtidigt som regeringarna åtog sig att vidta åtgärder med syfte

att underlätta omstrukturering.

 De utmaningar som försvarsindustrin i Sverige och andra länder står inför

bör på sikt, efter genomförd omstruktureringsprocess, kunna resultera i en

industri anpassad efter det aktuella efterfrågeläget. Genom ökad samverkan i

olika former, som nu håller på att ta form, bör den svenska försvarsindustrin

ha goda möjligheter att anpassa sig till de nya förutsättningar som föreligger,

samtidigt som den bevarar sin för en alliansfri politik nödvändiga höga

kompetens.

 Ökad internationell samverkan ökar behovet av mer likartade regler för

export. Från brittisk sida har initiativ tagits att harmonisera exportreglerna

inom EU och i början av år 1998 lades ett brittisk-franskt förslag fram med

främsta syfte att sätta en hög gemensam standard för medlemmarnas

exportkontrollpolitik. Det brittisk-franska förslaget till uppförandekod har

välkomnats varmt från svensk sida. Det ses som en grund för en mer likartad

och mer restriktiv exportkontrollpolitik i Europa även om EU:s medlems-

länder även framgent förbehåller sig rätten att ha strängare regler än de

gemensamt överenskomna. Samtidigt understryks från svensk sida vikten av

ökad öppenhet.

 Det är med tillfredsställelse som regeringen noterar att allt fler länder

börjar

att avge liknande redogörelser för krigsmaterielexporten som den svenska.

Senast var det Nederländerna som producerade en rapport som bygger på vad

man kallar den svenska modellen.

2 Krigsmaterielexporten år 1997

Regeringen har varje år sedan 1985 lämnat riksdagen en skrivelse med

redogörelse för den svenska krigsmaterielexporten. Härigenom förses

riksdagen med en samlad information om krigsmaterielexporten, samtidigt

som underlag ges för en bredare allmän debatt. På grundval av redovisning

från de krigsmaterielproducerande företagen har Inspektionen för

strategiska produkter, ISP, lämnat underlag i form av statistik till en

redogörelse för år 1997 (se bilaga).

 Utförseln av krigsmateriel under år 1997 ökade med 0,5 procent eller från

3 087 miljoner kronor år 1996 till 3 101 miljoner kronor år 1997. Den totala

varuexporten ökade samtidigt med 10,9 procent. Krigsmateriel uppdelas i

två kategorier: förstörelsebringande materiel som betecknas som krigsma-

teriel för strid och icke-förstörelsebringande som kallas övrig krigsmateriel

(se vidare kap. 2). Exporten av krigsmateriel för strid minskade med 17,3

procent eller från 1 136 miljoner kronor år 1996 till 939 miljoner kronor år

1997. För övrig krigsmateriel noterades en uppgång i exporten med 10,8

procent motsvarande en ökning från 1 951 miljoner kronor år 1996 till 2 162

miljoner kronor år 1997.

 Den svenska utförseln av krigsmateriel motsvarade 0,49 procent av den

totala svenska varuexporten år 1997 jämfört med 0,54 procent år 1996.

 Under år 1997 har utförseltillstånd beviljats för försäljning av krigsma-

teriel till ett värde av 5 061 miljoner kronor, varav 2 481 miljoner kronor

avser krigsmateriel för strid och 2 580 miljoner kronor övrig krigsmateriel.

Flera av tillstånden avser leveranser över flera år. Värdet av beviljade

tillstånd ökade med 77,0 procent år 1997 jämfört med år 1996. För

krigsmateriel för strid uppgick ökningen till 274,8 procent och för övrig

krigsmateriel till 17,4 procent jämfört med år 1996. Som framgår av

diagram i underbilaga 1 har värdet av beviljade tillstånd varierat kraftigt

under senare år medan värdet av exporten uppvisat mycket små variationer.

3 Lagen om krigsmateriel

Tillverkning och utförsel av krigsmateriel regleras genom lagen (1992:1300)

om krigsmateriel och förordningen (1992:1303) om krigsmateriel. Båda

författningarna trädde i kraft den 1 januari 1993 och ersatte lagen (1983:1034)

om kontroll över tillverkningen av krigsmateriel, m.m. och lagen (1988:558)

om förbud mot utförsel av krigsmateriel, m.m. med tillhörande förordningar.

 Den nuvarande lagen bygger i allt väsentligt på den tidigare lagstiftningen

liksom på tidigare praxis. Den innehåller dock förenklingar, förtydliganden

och moderniseringar av de bestämmelser som gäller för den samlade

kontrollen över tillverkning och tillhandahållande av krigsmateriel samt en

vidgning av krigsmaterielbegreppet.

 Krigsmateriellagen föreskriver att krigsmateriel inte får tillverkas utan

tillstånd. Även all försvarsindustriell utlandssamverkan förutsätter tillstånd.

Med utlandssamverkan förstås export eller annat tillhandahållande av

krigsmateriel, upplåtelse eller överlåtelse av tillverkningsrätter, avtal med

någon om att gemensamt med denne eller för hans räkning utveckla

krigsmateriel eller metod för framställning av sådan materiel eller om att

gemensamt tillverka krigsmateriel med någon i utlandet. Slutligen krävs

tillstånd, med vissa undantag, för att bedriva militärt inriktad utbildning.

 Krigsmateriel indelas enligt lagen i två kategorier. Vapen och strids-

ammunition återfinns inom kategorin krigsmateriel för strid, medan icke

förstörelsebringande materiel återfinns inom kategorin övrig krigsmateriel.

Bestämmelser om vilken materiel som innefattas i de två kategorierna finns i

krigsmaterielförordningen.

4 Regeringens riktlinjer för krigsmaterielexport

Regeringens riktlinjer uttrycker principer som regeringen lagt fast i sin praxis

och som är vägledande vid prövningen i ärenden om tillstånd till

krigsmaterielexport enligt lagen och förordningen om krigsmateriel (jfr. prop.

1995/96:31 s. 22). Riktlinjerna tillämpas på alla former av utlandssamverkan

som regleras i lagen om krigsmateriel och framgår av prop. 1991/92:174 Lag

om krigsmateriel (s. 41) och bet. 1992/93:UU1 Krigsmaterielexport.

 Ett övergripande syfte med riktlinjerna är att ge en stabil och generell

grund

för tillståndsprövningen. En prövning sker dock av varje utförselärende för

sig.

 Enligt riktlinjerna bör tillstånd till utförsel av krigsmateriel, eller till

annan

samverkan med någon i utlandet avseende krigsmateriel, medges endast om

sådan utförsel eller samverkan

- bedöms erforderlig för att tillgodose det svenska försvarets behov av

materiel eller kunnande eller i övrigt är säkerhetspolitiskt önskvärd,

samt

- inte står i strid med principerna och målen för Sveriges utrikespolitik.

 Riktlinjerna understryker den vikt som vid den utrikespolitiska

bedömningen av varje utförselärende skall fästas vid respekten för mänskliga

rättigheter i mottagarlandet. Situationen i mottagarlandet vad gäller mänsk-

liga rättigheter skall alltid vägas in även i de fall då det är fråga om

utförsel av

materiel som i sig inte kan användas för att kränka mänskliga rättigheter.

 Breddningen av krigsmaterielbegreppet år 1993 åtföljdes, som tidigare har

nämnts, av en indelning av krigsmateriel i två kategorier för vilka, med

hänsyn till materielens karaktär av förstörelsebringande respektive icke

förstörelsebringande, uppställts delvis olika riktlinjer för utförsel. För

kategorin krigsmateriel för strid gäller i stort sett samma riktlinjer som

tidigare, dvs. att tillstånd till export inte bör ges till en stat som befinner

sig i

väpnad konflikt med annan stat, en stat som är invecklad i internationell

konflikt som kan befaras leda till väpnad konflikt, en stat som har inre

väpnade oroligheter eller en stat där det förekommer omfattande och grova

kränkningar av mänskliga rättigheter.

 För utförsel av övrig krigsmateriel, som i stor utsträckning omfattar produk-

ter som före år 1993 inte betraktades som krigsmateriel, gäller att utförsel-

tillstånd bör beviljas till länder som inte befinner sig i väpnad konflikt med

någon annan stat, som inte har inre väpnade oroligheter eller där det inte

förekommer omfattande och grova kränkningar av mänskliga rättigheter.

 De skilda riktlinjerna för krigsmateriel för strid respektive övrig krigsmate-

riel innebär att en större länderkrets kan komma i fråga som mottagare av

övrig krigsmateriel, dvs. icke förstörelsebringande materiel än för krigsmate-

riel för strid. Genom utvidgningen av krigsmaterielbegreppet synliggörs och

redovisas export som tidigare var oreglerad. Denna export blir nu också

föremål för en politisk prövning.

 När det gäller följdleveranser sägs bl.a. i riktlinjerna att "tillstånd bör

ges till

utförsel av reservdelar till tidigare, med vederbörligt tillstånd exporterad

krigsmateriel, om inte ovillkorligt hinder möter. Detsamma bör gälla andra

leveranser, t.ex. av ammunition, som har samband med tidigare utförsel eller

där det annars vore oskäligt att inte ge tillstånd".

5 Utredning om reglerna för följdleveranser

Vid konstitutionsutskottets granskning 1995/96 av ett regeringsärende om

tillstånd till viss krigsmaterielexport fann utskottet att utvecklingen av

praxis

vad gäller följdleveranser behövde undersökas närmare (bet. 1995/95: KU30

s. 90). En sådan granskning genomfördes under 1996/97 års riksmöte. Konsti-

tutionsutskottet fann att "vad utskottet anfört om problem som särskilt har

samband med följdleveransbegreppet ger enligt utskottets mening regeringen

anledning att överväga och precisera det avsnitt i riktlinjerna som behandlar

följdleveranser" (bet. 1996/97: KU25 s. 39 ff). Regeringen beslutade den 25

november 1997 om direktiv för en sådan utredning (dir. 1997:130) och har

utsett en utredare. Denne skall redovisa sitt uppdrag senast den 1 november

1998.

6 Nya regler med syfte att förhindra utförsel av re-

 servdelar till krigsmateriel som olovligt förts ut

 ur landet

Det har förekommit att innehavare av sådan krigsmateriel som olovligen har

förts ut ur Sverige eller som har vidareexporterats i strid mot ett lämnat

tillstånd hos svenska leverantörer har efterfrågat reservdelar till sådan

krigsmateriel. Någon laglig möjlighet att förhindra en sådan export finns för

närvarande inte. Regeringen har därför i prop. 1997/98:68 lagt fram förslag

som gör detta möjligt.

 I propositionen föreslås att det i lagstiftningen om strategiska produkter

införs ett krav på exporttillstånd för produkter som i det enskilda fallet är

eller

kan vara avsedda att användas som delar eller som komponenter till

krigsmateriel som olovligen förts ut ur landet eller som har vidareexporterats i

strid mot lämnat tillstånd. Tillståndskravet skall gälla, om Inspektionen för

strategiska produkter har informerat exportören om att produkterna är eller

kan vara avsedda för ett sådant ändamål.

 Vidare föreslås att det införs en skyldighet för exportörer att underrätta

Inspektionen för strategiska produkter om en tilltänkt export av produkter

som i det enskilda fallet är avsedda att användas som delar eller komponenter

till sådan krigsmateriel. Inspektionen skall då avgöra om tillstånd skall krävas

för exporten.

7 Inspektionen för strategiska produkter

Den 1 februari 1996 inrättades en ny myndighet för kontroll över

krigsmateriel och andra strategiskt känsliga produkter som kan användas för

civila och militära ändamål (varor med dubbla användningsområden),

Inspektionen för strategiska produkter (ISP). Inspektionen övertog ansvaret

för huvuddelen av de uppgifter som Krigsmaterielinspektionen, KMI, och den

enhet inom Utrikesdepartementet som svarade för strategisk exportkontroll

hade. ISP har i uppgift att ansvara för tillstånds- och utförselfrågor avseende

såväl krigsmateriel som andra strategiska produkter. Myndigheten har

skyldighet att lämna över ärenden som har principiell betydelse eller annars är

av särskild vikt till regeringens prövning. ISP har i sitt arbete nära samråd

med Utrikesdepartementet och Försvarsdepartementet.

 Företagen skall till ISP kvartalsvis redovisa den marknadsföring de bedrivit

utomlands. Förutom att fatta beslut i tillståndsärenden granskar ISP de

underrättelser som tillverkare av krigsmateriel är skyldiga att lämna senast

fyra veckor innan ett anbud lämnas eller ett avtal ingås om export av eller

annan utlandssamverkan om krigsmateriel. Slutligen skall de krigs-

materielexporterande företagen rapportera om de leveranser som görs. ISP har

löpande kontakter med företagen i dessa frågor.

 ISP är självfinansierande. Avgifter, som täcker myndighetens kostnader, tas

ut av de tillverkande företagen beräknade på det fakturerade värdet av

krigsmateriel och andra strategiska produkter som överstiger 2,5 miljoner

kronor per år.

 Antalet ärenden avseende utförsel uppgick under år 1997 till 2 235, varav

403 avsåg varor med dubbla användningsområden. Motsvarande tal för 1996

(11 månader) var 1923 resp. 549. Målsättningen för ISP har varit att inkomna

utförselärenden skall slutbehandlas inom en månad, på sikt inom två veckor.

8 Exportkontrollrådet

Enligt 10 kap. 6 § regeringsformen skall regeringen i utrikesärenden av större

vikt om möjligt överlägga med Utrikesnämnden före avgörandet. Vissa

utförselärenden som rör krigsmateriel är av sådan art att överläggning med

nämnden är påkallad. Det har ansetts önskvärt att prövningen av även andra

enskilda utförselärenden av principiell vikt ges en bredare förankring.

Riksdagen beslutade därför år 1984 på grundval av prop. 1984/85:82 om ökad

insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport, att en rådgivande

nämnd i krigsmaterielfrågor skulle inrättas. Nämnden ombildades den 1

februari 1996 till Exportkontrollrådet i samband med tillkomsten av ISP.

Sammansättningen breddades. I Exportkontrollrådet är numera samtliga

riksdagspartier representerade. Rådet har 10 ledamöter.

 Exportkontrollrådet sammanträder på kallelse av chefen för ISP,

krigsmaterielinspektören, som leder överläggningarna. Vid rådets

sammanträden medverkar Utrikesdepartementet med bedömningar av

mottagarländer samt Försvarsdepartementet med bedömningar avseende

ärendenas försvarspolitiska betydelse.

 Exportkontrollrådet ges tillfälle att ta ställning till alla principiellt

viktiga

ärenden vid sina månatliga sammanträden. Vidare ges ledamöterna fullständig

insyn i handläggningen av krigsmaterielexportärendena genom att samtliga

utförselbeslut för export fortlöpande redovisas. Genom denna procedur

säkerställs en parlamentarisk insyn i ISP:s arbete.

 Exportkontrollrådet ersätter inte Utrikesnämnden i sådana ärenden som

regeringen enligt regeringsformen skall överlägga med Utrikesnämnden om.

9 Det teknisk-vetenskapliga rådet

För att bistå krigsmaterielinspektören med beredningen av ärenden som rör

klassificering av krigsmateriel inrättades år 1984 ett särskilt teknisk-

vetenskapligt råd med företrädare för institutioner med överblick över

teknologins tillämpning på civila respektive militära områden. Under år 1997

höll rådet tre sammanträden. Genom tillskapandet av ISP har det teknisk-

vetenskapliga rådets arbetsområde breddats till att även omfatta varor med

dubbla användningsområden.

10 Information om krigsmaterielexportpolitiken

ISP har nyligen gjort en revidering av KMI:s handbok vilken främst är avsedd

för dem som inom försvarsindustrin och vid statliga myndigheter har

befattning med ärenden som rör tillverkning och utförsel av krigsmateriel.

Handboken redovisar gällande lagstiftning, regelverk och handläggnings-

ordning för tillståndsärenden. ISP har vidare för avsikt att fortsätta hålla

seminarier och informationsmöten om ISP:s verksamhet och arbetsområden.

 I en informationsskrift (Sveriges vapenexportpolitik, UD informerar 1993:4)

behandlas vapenexportens roll i den svenska säkerhetspolitiken, den svenska

försvarsindustrin, riktlinjerna för utförsel av krigsmateriel samt det

internationella samarbetet för att reglera vapenexporten. Skriften har också

getts ut på engelska, franska och tyska i syfte att främja kunskapen i andra

länder om den svenska politiken på detta område. Revidering av denna skrift

pågår.

 Texten till förra årets skrivelse jämte översättning till engelska finns

tillgänglig på Internet under adressen "http://www.regeringen.se/ info_

rosenbad/departement/utrikes/vapenexport".

 Samma adress kommer att kunna användas för att få tillgång till denna

skrivelse.

11 FN-registret och annan rapportering om vapen-

 överföringar

Förenta nationernas generalförsamling antog i december 1991 en resolution

som anmodar medlemsländerna att till ett register över konventionella vapen

redovisa såväl sin import som sin export av tyngre konventionella vapen.

Handeln med följande sju vapenkategorier rapporteras: stridsvagnar, pansrade

stridsfordon, grovt artilleri, stridsflygplan, attackhelikoptrar, stridsfartyg

och

robotar/robotlavetter.

 I samråd med försvarets myndigheter och ISP sammanställer Utrikesdeparte-

mentet aktuella uppgifter som i enlighet med den ovannämnda resolutionen

överlämnas till FN.

 För FN-registrets femte år, 1996, hade den 1 april 1998 93 av FN:s 185

medlemsländer (jämte observatörslandet Schweiz) lämnat uppgifter om sin

export och import av de sju kategorierna tyngre vapen. Genom att alla större

exportörer utom Nordkorea rapporterar och alla större importörer utom några

länder i Mellanöstern, beräknas drygt 90 procent av världshandeln med

angivna vapen omfattas av registret.

 Sverige deltar endast i obetydlig omfattning i världshandeln med aktuella

tyngre vapensystem.

 För år 1997 rapporterade Sverige import från Tyskland av 26 Leopard 2

(stridsvagn 122) och 57 splitterskyddade trupptransportfordon (MT-LB m.fl.)

samt 2 bepansrade stridslednings- och radarfordon Piranha från Schweiz. På

exportsidan rapporterade Sverige utförsel av 4 stridsfordon CV 9030 till

Norge, 3 bandvagnar Bv 206 S till Tyskland och 1 minfartyg ("Älvsborg")

till Chile.

 Sverige verkar på olika sätt för ökad rapportering till FN-registret och

 för

större öppenhet om transfereringar av krigsmateriel. Dessa ansträngningar

ingår som ett led i Sveriges strävan att öka den allmänna öpppenheten på detta

område och därmed förtroendet länderna emellan.

 I Organisationens för säkerhet och samarbete i Europa (OSSE)

säkerhetsforum har de deltagande 55 länderna enats om att iaktta vissa

principer vid transfereringar av krigsmateriel, bl.a. att årligen lämna

uppgifter

till registret.

 Samråd om rapporteringen till FN-registret sker sedan 1995 med övriga

medlemmar av EU. I en skrivelse till FN:s generalsekreterare har EU

uppmanat övriga FN-medlemmar att lämna uppgifter även om innehav och

egen produktion av den krigsmateriel som omfattas av registret i syfte att göra

detta mera användbart. Sverige lämnade denna typ av uppgifter till registret

första gången 1997. En översyn av registret skedde under 1997, dock utan att

några konkreta framsteg kunde noteras beträffande utvidgning av registret. En

ny översyn kan väntas inom ett par år.

 Som ett led i Sveriges strävan efter ökad öppenhet på detta område har sedan

1990 regeringens redogörelse till riksdagen över krigsmaterielexporten

överlämnats till FN i engelsk översättning. Sedan hösten 1996 finns uppgifter

lämnade till FN-registret tillgängliga på Internet under adressen "http://www.

un.org/depts/dpa/cda/register/register.htm".

12 Wassenaar-arrangemanget och andra export-

 kontrollarrangemang

Wassenaar-arrangemanget (WA) har till huvuduppgift att hindra spridning

av både krigsmateriel och varor med dubbla användningsområden, som kan

ha militärt destabiliserande verkan och hota internationell och regional fred

och säkerhet. F.n. har WA 33 medlemmar.

 I likhet med andra internationella exportkontrollarrangemang, där Sverige

deltar, fattar inte WA några formellt bindande beslut. Det utgör ett politiskt

åtagande, där de deltagande länderna behåller inflytandet över export-

kontrollen. Arrangemanget är inte riktat mot någon enskild stat eller grupp

av stater. Det skall tillämpas globalt och icke-diskriminerande och är inte

avsett att hindra legitim handel. Avsikten är att genom informationsutbyte

(exportstatistik och anmälan att exporttillstånd ej lämnats) och diskussion

om känsliga regioner utveckla en samsyn i fråga om utvecklingstendenser

och risker i handeln med dessa produkter. Bland de områden som

diskuterats kan nämnas Afghanistan (initierat av USA) och Centralafrika

(initierat av Sverige).

 Till stöd för arrangemanget har upprättats produktlistor över såväl varor

med dubbla användningsområden som krigsmateriel. Dessa skall ses över

fortlöpande. Listan över strategiska produkter samordnas därefter med EU:s

motsvarande lista över exportkontrollerade produkter.

 Sverige deltar även i övriga existerande exportkontrollarrangemang som

reglerar utförsel av varor med dubbla användningsområden. Dessa är

Nuclear Suppliers Group (NSG), den s.k. Australiengruppen (AG) och

Missilteknologikontrollarrangemanget (MTCR). Syftet med arrangemangen

är att förhindra, eller åtminstone försvåra, spridning av massförstö-

relsevapen och dess bärare, dvs. kärnvapen (NSG), biologiska och kemiska

vapen (AG) samt missiler (MTCR).

 Varje arrangemang har cirka trettio medlemsländer. Ordförandeskapet

roterar, i flertalet fall varje år. Sverige innehar f.n. ordförandeskapet i

Wassenaar-arrangemanget.

 Sverige deltar aktivt i samtliga arrangemang. Exportkontroll är i dag den

kanske effektivaste operativa metoden som står till buds för att förhindra

spridning av massförstörelsevapen. Sveriges deltagande i arrangemangen är

viktigt för landets trovärdighet i det internationella icke-spridningsarbetet.

 Sverige har under året tagit ett initiativ med syfte att

effektivisera/förbättra exportkontrollen genom samarbete mellan

arrangemangen. Arbete pågår bl.a. i syfte att förbättra informationsutbytet

genom användande av datoriserade kommunikationssystem.

 En interdepartemental referensgrupp har under året lagt fram en del-

rapport angående svensk politik på kryptoområdet. Denna kommer att följas

av ett förslag till svensk kryptopolitik. Arbetet med att ta fram ett sådant

förslag sker parallellt med liknande arbete inom OECD, EU och Wassenaar-

arrangemanget och i direkt samverkan med andra länder. Syftet är att skapa

en säker infrastruktur för internationell trafik. Wassenaar-arrangemanget för

exportkontroll skall revideras före årets slut. Strävan från svensk sida är att

det nya regelverket skall skapa förutsättningar för att viss kryptering skall

undantas från kontroll, medan kontrollen av avancerad krypto bibehålles.

13 Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet

Samarbetet inom EU på exportkontrollområdet bedrivs på

krigsmaterielområdet inom ramen för en ad hoc arbetsgrupp om

omstrukturering av försvarsindustrin (Polarm) och en arbetsgrupp inom

ramen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken (GUSP) som

kallas COARM. EU-kommissionen har sedan lång tid verkat för att åtgärder

skall vidtas inom EU med syfte att underlätta en omstrukturering av den

europeiska försvarsindustrin. I slutet av 1997 lade kommissionen fram ett

meddelande därom (KOM(97)583) under rubriken En unionens strategi för

försvarsindustrin. I meddelandet finns även ett avsnitt som rör export-

kontrollfrågor. I strategin sammanfattas en rad åtgärder med syfte att

underlätta omstrukturering. Flertalet åtgärder tar direkt syfte på

försvarsindustrin medan andra generellt avses underlätta omstrukturering av

europeisk industri. Förslagen tar bl.a. sikte på att förenkla överföringar av

krigsmateriel mellan EU-länderna genom förenklade förfaranden och

avskaffande av tullar. Förslag finns också om upphandlingsregler och om

mer harmoniserade exportkontrollregler.

 En viktig faktor i sammanhanget är de regler som tillämpas av

medlemmarna vid export till tredje land av gemensamt utvecklade

produkter. I kommissionens meddelande föreslås att export av sådana

produkter skall få ske enligt de regler som gäller i det land där produkten

tillverkas eller saluförs. Enligt de svenska riktlinjerna är huvudprincipen att

svenska regler skall gälla vid gemensamt utvecklade produkter om den

gemensamma produkten har övervägande svensk identitet. Mot bakgrund av

att det synes bli allt svårare att fastställa identitet i samverkansprojekt

övervägs en översyn av de svenska reglerna i detta avseende.

 Diskussion om kommissionens kommunikation har nyligen inletts. Det

kan härvidlag konstateras att även om medlemsstaterna i princip välkomnar

åtgärder med syfte att underlätta en omstrukturering av den europeiska

försvarsindustrin, finns också en viss tveksamhet till kommissionens

initiativ. Det uppfattas av vissa som att kommissionen kan vilja inskränka

den rätt som medlemsstaterna har att undanta produktion och handel med

krigsmateriel från EU:s gemensamma regler (art. 223 i EG-fördraget).

 I början av december gjorde förbundskansler Kohl och premiärministrarna

Blair och Jospin ett utspel i vilket de uppmanade flygindustriföretagen att

presentera en omstruktureringsplan före den 31 mars 1998. Samtidigt

förband sig regeringarna att överenskomma om åtgärder i syfte att

underlätta industrins omstrukturering. Sverige inbjöds tillsammans med

Italien och Spanien att delta i denna process. Den svenska regeringen har

besvarat denna inbjudan positivt.

 Från brittisk-fransk sida har förslag lagts om en deklaration och upp-

förandekod för export av krigsmateriel. Förslaget utgår från de åtta kriterier

för export av krigsmateriel som överenskoms vid toppmötena i Luxemburg

år 1991 och Lissabon år 1992 (se underbilaga 2) och innebär att

medlemmarna skall konkretisera dessa kriterier genom förklarande text.

Utgångspunkten är att man skall sätta en hög gemensam standard för

medlemmarnas exportkontrollpolitik. Från svensk sida välkomnas denna

strävan samtidigt som stor vikt också läggs vid att medlemmarna kommer

överens om ökad öppenhet, framför allt när det gäller rapportering till sina

respektive parlament om krigsmaterielexporten.

 Under 1997 beslutade EU:s ministerråd om att införa vapenembargo mot

Sierra Leone. Sedan tidigare är även Afghanistan, Bosnien och

Hercegovina, Förbundsrepubliken Jugoslavien (FRJ) jämte Kroatien,

Burma, Irak, Kina, Demokratiska Republiken Kongo, Libyen, Nigeria, och

Sudan föremål för EU embargon. Embargon beslutade av FN finns mot

Angola, Irak, Förbundsrepubliken Jugoslavien (FRJ), Liberia, Libyen,

Rwanda, Sierra Leone och Somalia.

 OSSE har beslutat om vapenembargon mot Armenien och Azerbajdzjan.

 Även exportkontrollen av varor med dubbla användningsområden är

föremål för informationsutbyte inom ramen för GUSP. EU har en

gemensam förordning (EG) nr 3381/94 om kontroll av strategiska produkter

som tillämpas sedan den 1 juli 1995. Förordningen syftar till fri rörlighet för

sådana produkter (med vissa begränsade undantag) inom EU samt

exportkontroll gentemot tredje land. Utvecklingen inom exportkontroll-

arrangemangen beaktas genom kontinuerliga ändringar och uppdateringar

av varulistorna till förordningen. Tillämpningen av förordningen om export-

kontroll för varor med dubbla användningsområden är föremål för regel-

bundna diskussioner i en särskild samordningsgrupp för detta ändamål.

14 Försvarsindustrin och internationellt samarbete

 på krigsmaterielområdet

Mot bakgrund bl.a. av en begränsad inhemsk marknad och den inter-

nationellt sett vikande försvarsmaterielmarknaden konstaterades i prop.

1996/97:4 (jfr. s. 154) om totalförsvar i förnyelse, som antagits av

riksdagen (bet. 1996/97:FöU1), att ett väsentligt utökat internationellt

samarbete framstår som en förutsättning för den svenska försvarsindustrins

överlevnad och för att möjliggöra försvarsmaktens anpassningsförmåga. Det

är inte ekonomiskt eller tekniskt möjligt, och inte heller önskvärt, att

försöka skapa ett nationellt oberoende inom försvarsmaterielområdet.

Regeringens bedömning är att Sverige bör söka skapa ett ömsesidigt

internationellt beroende, för att därigenom ta tillvara de fördelar och

minimera de risker som är förknippade med det internationella beroendet.

 Med USA har Sverige ett väl utvecklat samarbete och därmed betydande

försvarsindustriella intressen att slå vakt om. Likaså finns en stor och

växande potential i det europeiska samarbetet. Sveriges roll däri har fått

ökad aktualitet genom den diskussion som förs inom EU-kretsen om ett

utvidgat samarbete på försvarsmaterielområdet.

 I Sverige har för första gången på lång tid ett utländskt företag fått

tillstånd

att förvärva ett svenskt försvarsmaterielföretag. Det var det brittiska

företaget Alvis plc som under år 1997 fick tillstånd att förvärva Hägglunds

Vehicle AB. Genom detta förvärv breddade Alvis sitt sortiment av

bandgående fordon.

 I USA har rationaliseringstakten inom krigsmaterielindustrin varit hög

samtidigt som sammanslagningen mellan olika företag inom branschen

fortskridit i ett högt tempo. Motsvarande utveckling i Europa måste vid en

jämförelse, åtminstone än så länge, betecknas som tämligen beskedlig.

 Ett intensifierat internationellt samarbete kräver bl.a. att svensk industri

och svenska myndigheter kan bidra med kvalificerade tekniska kunskaper

eller produkter. Av särskild betydelse är också att myndighetsstöd lämnas i

sådan art och omfattning att samarbetet underlättas.

 För att de svenska företagens exportpotential skall kunna utnyttjas

konstaterades det i den ovan nämnda försvarspropositionen vara av vikt att

regeringen och svenska myndigheter på ett aktivt och strukturerat sätt stöttar

försvarsindustrins exportansträngningar av större materielprojekt, under

förutsättning att exportansträngningarna står i överensstämmelse med

riktlinjerna för krigsmaterielexport.

 Under 1996 inrättades en interdepartemental samrådsgrupp på statssekre-

terarnivå för att behandla övergripande försvarsindustrifrågor och exporten

av försvarsmateriel.

15 Utvecklingen av internationell handel med

 krigsmateriel

Enligt uppgifter från Stockholm International Peace Research Institute

(SIPRI) svarade Sverige för 1,09 procent av världsexporten av s.k. tyngre

konventionella vapen (flygplan, krigsfartyg, artilleri, pansarfordon, missiler

samt målsöknings- och radarsystem) år 1997 jämfört med 1,40 procent år

1996. Sverige kom därmed på trettonde plats bland världens exportländer

under år 1997 jämfört med en nionde plats år 1996.

 Störste exportör under år 1997 var USA med 43,09 procent, närmast följd

av Ryssland med 13,78, Frankrike med 13,29, Storbritannien med 10,46,

Spanien med 2,54, Tyskland med 2,26 och Nederländerna med 2,00 procent.

 För femårsperioden 1993-1997 uppgick motsvarande svenska andel till i

genomsnitt 0,78 procent, vilket motsvarade en fjortonde plats bland världens

vapenexportörer. Under samma period hade USA den största utförseln med

en genomsnittlig andel på 46,93 procent närmast följd av Ryssland med

13,47, Storbritannien med 8,32, Frankrike med 6,86, Tyskland med 6,34,

Kina med 3,12 och Nederländerna med 1,92 procent.

 Ledande importör av tyngre konventionella vapen var under år 1997 Taiwan

med 16,10 procent, närmast följd av Saudiarabien med 9,42, Kina med 7,22,

Malaysia med 5,35, Turkiet med 5,07, Indien med 4,31 och Sydkorea med

4,28 procent. Sverige svarade för 0,49 procent av importen år 1997 mot 0,20

procent år 1996. Sverige intog därmed en 33:e plats i importstatistiken år

1997 jämfört med en 51:a plats år 1996.

 För femårsperioden 1993-1997 svarade Saudiarbien för den största importen

motsvarande i genomsnitt 8,69 procent av denna närmast följd av Taiwan

med 7,28, Turkiet med 6,19, Egypten med 5,91, Sydkorea med 4,72, Kina

med 4,46 och Japan med 4,02 procent. Sverige intog en 40:e plats för

motsvarande period med en genomsnittlig import uppgående till 0,43 procent.

 Enligt samma källa ökade världshandeln med dessa vapen med 12 procent i

fasta priser mellan år 1996 och år 1997. Motsvarande uppgång i fasta priser

sedan år 1994 uppgick till 24 procent. Handeln med tyngre vapen under år

1997 motsvarade vidare 62 procent av handeln år 1987, vilket år registrerade

den största handeln med dessa typer av vapen sedan år 1950.

Svensk krigsmaterielexport år 1997

1 Bakgrund

Inspektionen för strategiska produkter (ISP) följer kontinuerligt marknads-

föringen och exporten av krigsmateriel från Sverige. De företag som har

tillstånd att bedriva verksamhet på krigsmaterielområdet för närvarande

omkring 200 företag, varav ca 40 är aktiva som exportörer är skyldiga att

lämna redovisningar i olika hänseenden till ISP. I propositionen 1984/85:82

om ökad insyn och samråd i frågor som rör krigsmaterielexport uttalade

regeringen sin avsikt att varje år lämna riksdagen en redogörelse för den

svenska krigsmaterielexporten. Föreliggande redogörelse avser den svenska

krigsmaterielexporten år 1997.

2 Beviljade utförseltillstånd

Antalet inkomna utförselärenden har under de senaste åren legat kring 2 000.

Den övervägande delen av dessa tillstånd har gällt utförsel av andra

anledningar än försäljning, såsom utförsel före eller efter reparation, för

demonstration eller för prov. Under år 1997 ökade värdet av beviljade

utförseltillstånd med 77 % i förhållande till föregående år. Utförseltillstånden

avser å ena sidan smärre transaktioner av exempelvis reservdelar eller

ammunition, å andra sidan mycket omfattande transaktioner av stora

vapensystem som levereras över flera år. Ett fåtal stora affärer kan alltså

påverka ett års resultat påtagligt. 1997 års höga nivå beror på ett begränsat

antal större affärer med västliga industrinationer. En konsekvens av

krigsmaterielbegreppets breddning år 1993 är att statistiken omfattar även

export av krigsmaterielklassad materiel för civil eller delvis civil användning.

Det redovisade värdet av 1997 års utförseltillstånd för övrig krigsmateriel

består till 40 % av sådan export.

 Till skillnad från tidigare års skrivelser redovisas nedan endast värdet i

löpande priser. Skälet är att tidigare fastprisberäkningar gjorts med SCB:s

exportprisindex för verkstadsvaror, ett index som knappast kan anses vara

representativt för krigsmaterielexporten.

 Beslut om utförseltillstånd fattades t.o.m. den 31 januari 1996 enbart av

regeringen. I ärenden som inte avsåg utförsel i större omfattning eller i övrigt

inte var av större vikt beslutade emellertid det statsråd som hade till uppgift

att föredra ärenden om tillstånd till utförsel av krigsmateriel. Regerings-

besluten omfattade 98 % av det totala värdet av givna tillstånd år 1995. Sedan

den 1 februari 1996 fattas beslut i utförselärenden i första hand av ISP utom i

de ärenden som bedöms vara av principiell betydelse eller annars av särskild

vikt, vilka skall överlämnas till regeringen för avgörande.

 Av tabell 1 nedan framgår det sammanlagda värdet av beviljade utförseltill-

stånd beräknat i löpande priser.

 Tillstånd har vidare meddelats för utförsel av jakt- och sportskyttemateriel

till 19 länder, nämligen Amerikas Förenta Stater, Australien, Belgien, Canada,

Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Lettland, Makedonien, Namibia,

Norge, Nya Zeeland, Polen, Schweiz, Storbritannien, Tanzania, Tyskland och

Österrike.

Tabell 1. Beviljade utförseltillstånd för försäljning under åren 1990-1997

i löpande priser

År Värde i Förändring i %

 löpande priser jämfört med

 mkr föregående år

1990

2 869

 - 60,4

1991

2 487

 - 13,3

1992

2 992

 + 20,3

 Totalt KS ÖK

 Totalt KS ÖK

1993

6 106

1 942

4 164

1994

4 268

1 991

2 277

 - 30,1

 + 2,5

 - 55,3

1995

6 543

2 011

4 532

 + 53,3

 + 1,0

 + 99,0

1996

2 859

 662

2 197

 - 56,3

 - 67,1

 - 51,5

1997

5 061

2 481

2 580

 + 77,0

 + 274,8

 + 17,4

3 Faktiska leveranser

ISP:s utförselstatistik grundar sig på uppgifter om värdet av levererad

materiel som redovisas av exportföretagen.

 Tabell 2 visar värdet av svensk krigsmaterielexport under den senaste

tioårsperioden i löpande priser. Av tabellen framgår även krigsmaterielens

andel av Sveriges totala varuexport.

 Under år 1997 utfördes krigsmateriel för strid till ett värde av 939

miljoner

kronor och övrig krigsmateriel för 2 162 miljoner kronor, dvs. tillsammans

3 101 miljoner kronor. Jämfört med år 1996 ökade exporten av krigsmateriel

under år 1997 med 0,5 %. För krigsmateriel för strid uppgick motsvarande tal

till -17,3 % och för övrig krigsmateriel till +10,8 %.

Tabell 2. Värdet av svensk krigsmaterielexport under åren 1988-1997 i

löpande priser

År Sveriges Krigsmaterielexport

 totala _____________________________________________

 varuexport löpande andel av

förändring

 (löp.priser) priser varuexp i

 mkr mkr % %

 Totalt KS ÖK

1988 304 782 6 155 2,02 +39,0

1989 332 580 6 005 1,81 - 2,4

1990 339 850 3 327 0,98 - 44,6

1991 332 779 2 705 0,81 - 18,7

1992 326 031 2 753 0,84 + 1,8

 Totalt KS ÖK

1993 388 290 2 863 1 216 1 647 0,74

1994 471 602 3 181 1 347 1 834 0,68 + 4,0 +10,8 +11,4

1995 567 836 3 313 1 148 2 165 0,58 +11,1 - 14,8 +18,0

1996 569 1671 3 087 1 136 1 951 0,54 - 6,8 - 1,0 - 9,9

1997 631 4132 3 101 939 2 162 0,49 + 0,5 - 17,3 +10,8

1 Uppgiften om Sveriges totala varuexport år 1996 har i årets sammanställning

korrigerats jäm-

fört med motsvarande uppgift i regeringens skrivelse 1996/97:138 om

krigsmaterielexporten år

1996. Korrigeringen innebär ingen ändring av uppgiften om krigsmaterielexportens

 beräknade

andel härav.

2 Preliminär uppgift för varuexporten år 1997.

Krigsmaterielexporten motsvarade år 1996 0,54 % av Sveriges totala varu-

export. Motsvarande andelar för krigsmateriel för strid uppgick till 0,20 %

och för övrig krigsmateriel 0,34 %. Denna andel sjönk under år 1997 till 0,49

%, varav 0,15 % utgjorde krigsmateriel för strid och 0,34 % övrig krigs-

materiel.

 Den här redovisade utförselstatistiken, baserad på företagens leveransdekla-

rationer till ISP, är den enda som direkt anknyter till krigsmateriellagstift-

ningen. I den allmänna utrikeshandelsstatistiken, som grundas på tullmyndig-

heternas uppgifter till Statistiska centralbyrån (SCB), särskiljs inte krigs-

materiel från civila produkter annat än på några snävt avgränsade områden.

 Förändringar från ett år till ett annat ger i sig inte underlag för en mer

långsiktig bedömning av utvecklingstendenser. Utvecklingen på

exportmarknaderna under 1990-talet har präglats av det kalla krigets slut, som

medfört att många försvarsmakter skurit ned sina försvarsmaterielanslag. Den

effekt som exportmarknadernas tillbakagång haft på svensk

krigsmaterielexport har delvis maskerats genom den breddning av

krigsmaterielbegreppet som ägde rum år 1993, och som innebar att många

nya materielslag för första gången medtogs i utförselstatistiken. Mellan år

1992 och 1993 halverades exporten av "traditionell" krigsmateriel, vilket i

totalen doldes genom tillkomsten av nya materiel i ÖK-kategorin. Åren

därefter har inneburit en fortsatt avmattning för den traditionella materielen,

dock i lugnare tempo.

 En jämförelse av tabellerna 1 och 2 ovan visar, att det sammanlagda värdet

av beviljade utförseltillstånd under ett år kan skilja sig avsevärt från värdet

av

faktiska leveranser under samma år. Detta beror på att givna utförseltillstånd

ofta avser utförsel som sträcker sig över flera kalenderår, liksom på att till-

stånd i några fall inte utnyttjas helt. Den kraftiga ökningen av beviljade

utförseltillstånd under år 1997 återspeglas inte alls i den faktiska utförseln

detta år. Det är omöjligt att förutsäga hur ökningen kommer att avspeglas i

faktisk utförsel kommande år, bl.a. eftersom den låga nivån på beviljade

utförseltillstånd år 1996 kommer att ha en dämpande effekt.

.

Tabell 3. Värdet av svensk krigsmaterielexport i miljoner kronor 1996-

1997 fördelat på krigsmaterielförteckningens huvudområden

_____________________________________________________________

 1996 1997

Krigsmateriel för strid

KS1 Finkalibriga eldrörsvapen 0 0

KS2 Kanoner, pansarvärnsvapen 111 155

KS3 Ammunition 147 138

KS4 Robotar, raketer, torpeder, bomber 501 184

KS5 Eldledningsutrustning 146 307

KS6 ABC-stridsmedel 1 0

KS7 Krut och sprängämnen 109 106

KS8 Krigsfartyg 28 33

KS9 Stridsflygplan 0 0

KS10 Stridsfordon 94 16

KS11 Riktade energivapen 0 0

 ______________________________________________________

 SUMMA KS 1 136 939

Övrig krigsmateriel

ÖK21 Finkalibriga, eldrörsvapen, delar m.m 1 6

ÖK22 Kanoner, pansarvärnsvapen, delar m.m. 47 44

ÖK23 Övningsammunition m.m. 299 277

ÖK24 Övningsraketer, röjningsutrustning m.m. 95 144

ÖK25 Spanings- och mätutrustningar m.m 311 280

ÖK26 Skyddsmateriel m.m. 12 12

ÖK27 Krut- och sprängämneskomponenter 0 0

ÖK28 Fartyg för bevakning m.m. 213 112

ÖK29 Flygplan utformade för militärt bruk m.m. 144 369

ÖK30 Fordon utformade för militärt bruk m.m. 218 204

ÖK31 Riktade energivapen 0 0

ÖK32 Fortifikationer 0 0

ÖK33 Elektronisk utrustning för militärt bruk 186 130

ÖK34 Fotografisk och elektrooptisk utrustning 0 0

ÖK35 Övningsmateriel 323 506

ÖK36 Tillverkningsutrustning 101 72

ÖK37 Programvara 1 6

 ____________________________________________________ SUMMA ÖK

1 951 2 162

 SUMMA ÖK 1 951 2 162

4 Geografisk fördelning

I tabell 3 redovisas den totala omfattningen av krigsmaterielexporten och dess

uppdelning enligt krigsmaterielförteckningen på olika huvudområden.

 Den svenska regeringen redovisade i fjol sin avsikt att överväga rappor-

tering av mottagarländerna för huvudområdena i krigsmaterielförteckningen i

likhet med vad som sker i Norge. ISP har ombetts att närmare undersöka

denna fråga och har i sitt svar till regeringen meddelat att det inte ännu är

tekniskt möjligt att tillmötesgå detta önskemål. ISP har vidare som sin mening

redovisat att en publicering av mottagarländerna skulle kunna strida mot

reglerna om kommersiell sekretess och utrikessekretess i vissa fall.

 Den regionala fördelningen av exporten i tabell 4 uppvisar det normala

mönstret, som är att den överväldigande delen av svensk krigsmaterielexport

går till Norden, övriga Västeuropa, Nordamerika, Australien och Japan.

Under år 1997 gick drygt 75 % av den totala utförseln till dessa destinationer.

Nordens och övriga Västeuropas andelar av den svenska krigsmateriel-

exporten uppvisade sammantagna en något ökande tendens år 1997. Medan

denna andel uppgick till 36 % år 1995, hade den ökat till 44 % år 1996 och 48

% år 1997. Samtidigt hade Asiens andel minskat från 36 % år 1995 till 20 %

år 1996 men ökat till 28 % år 1997. Nordamerikas andel gick ned från 22 %

år 1995 till 20 % år 1996 och fortsatte minska till 17 % år 1997. Några mera

långtgående slutsatser om utvecklingstendenserna på området kan dock

knappast dras av dessa förändringar. En större enskild affär kan förorsaka

stora förskjutningar av andelarna av den relativt begränsade totala utförseln.

Totalt mottog 49 länder leveranser av svensk krigsmateriel under år 1997 mot

48 år 1996 och 45 år 1995.

Tabell 4. Krigsmaterielexportens fördelning på regioner i procent av

värdet under åren 1995-1997

_____________________________________________________________

 1995 1996 1997

_____________________________________________________________

 Tot KS ÖK Tot KS ÖK Tot KS ÖK

Norden 15 14 15 19 21 18 17 31 11

Övriga

Västeuropa 21 16 24 25 23 25 31 18

36

Central- och

Östeuropa 0 1 1 0 1 0 0 1

0

Nordamerika 22 7 30 20 11 24 17 16

17

Latinamerika 1 2 0 9 15 5 4 8

3

Australien och

Nya Zeeland 4 5 4 7 4 8 2 1

2

Asien 36 55 26 20 24 18 28 24 30

Afrika 0 1 0 0 0 0 0 1 0

 I det följande redovisas krigsmaterielexporten fördelad på mottagarländer. I

tabell 5 har medtagits alla länder till vilka utförseln av krigsmateriel har

överstigit 1 miljon kronor under något av åren 1995-1997. Under år 1997

omfattade svenska tillverkares krigsmaterielexport leveranser till 49 länder.

Till 16 av dessa understeg exportvärdet 1 miljon kronor.

 Exporten till EU uppgick till 1 299,2 miljoner kronor år 1997 jämfört med

964,5 miljoner kronor år 1996, motsvarande en ökning med 34,7 %. Räknat

som andel av den sammanlagda exporten ökade denna för EU:s del från

31,2 % år 1996 till 41,9 % år 1997.

 Största enskilda mottagarland av svensk krigsmateriel var under år 1997

Tyskland med 504,8 miljoner kronor följt av Amerikas Förenta Stater med

474,1 miljoner kronor, Danmark med 319,9 miljoner kronor, Japan med 283,4

miljoner kronor, Storbritannien med 194,6 miljoner kronor, Singapore med

165,7 miljoner kronor och Norge med 161,0 miljoner kronor.

 Krigsmaterielexport understigande 50 000 kronor betecknas i tabell 5 med

0,0 miljoner kronor.

Tabell 5. Exporten av krigsmateriel i miljoner kronor år 1995-1997

fördelad på länder

___________________________________________________________________________

1995

1996

1997

KS

ÖK

Summa

KS

ÖK

Summa

KS

ÖK

Summa

Amerikas Förenta stater

56,2

461,9

518,1

108,1

454,1

562,3

125,5

348,6

474,1

Australien

58,8

80,6

139,4

47,6

164,1

211,6

2,9

50,5

53,4

Bahrain

-

-

-

-

2,1

2,1

-

0,0

0,0

Bangladesh

-

1,7

1,7

3,5

0,0

3,5

16,5

2,7

19,2

Belgien

0,0

5,8

5,8

0,7

12,4

13,1

1,0

9,6

10,6

Brasilien

21,9

8,8

30,6

81,7

101,8

183,5

17,4

46,8

64,2

Canada

22,0

189,9

211,9

18,9

21,3

40,3

23,1

20,9

44,1

Chile

-

0,0

0,0

-

0,0

0,0

16,0

-

16,0

Danmark

54,9

51,8

106,7

100,8

85,5

186,3

221,1

98,8

319,9

Finland

1,8

120,1

122,0

1,3

54,7

56,0

14,5

41,3

55,8

Frankrike

0,3

21,3

21,6

0,6

12,3

12,9

2,1

34,4

36,6

Förenade Arabemiraten

-

0,1

0,1

-

1,1

1,1

-

16,3

16,3

Förenta Nationerna

-

5,2

5,2

-

7,6

7,6

-

-

-

Indien

-

117,3

117,3

-

147,7

147,7

3,9

76,0

79,9

Indonesien

-

-

-

59,9

4,6

64,5

8,0

3,2

11,2

Irland

2,5

0,1

2,6

0,3

2,5

2,8

2,4

10,0

12,4

Italien

0,8

2,5

3,3

0,9

7,5

8,4

2,4

3,7

6,1

Japan

-

27,8

27,8

0,2

14,0

14,2

0,4

283,0

283,4

Kina

-

2,4

2,4

-

-

-

-

-

-

Republiken Korea

-

7,9

7,9

-

12,9

12,9

-

6,6

6,6

Litauen

-

-

-

5,8

0,8

6,6

12,1

1,3

13,4

Malaysia

16,4

70,2

86,6

29,7

31,2

60,9

-

78,2

78,2

Nederländerna

28,4

8,6

37,0

24,5

7,6

32,1

0,0

2,6

2,6

Norge

98,4

157,2

255,6

134,9

219,0

353,9

56,7

104,3

161,0

Nya Zeeland

0,3

1,7

2,0

2,8

1,1

3,9

3,8

0,3

4,2

Oman

-

-

-

-

0,3

0,3

104,0

1,4

105,4

Pakistan

35,9

-

35,9

177,0

12,8

189,7

21,8

37,9

59,7

Polen

7,0

1,2

8,1

1,9

-

1,9

0,1

0,4

0,5

Portugal

-

0,1

0,1

1,2

0,1

1,3

0,1

0,3

0,4

Schweiz

4,1

14,9

19,0

4,9

29,9

34,8

5,3

24,1

29,4

Singapore

1995

KS

582,0

ÖK

92,7

Summa

674,8

1996

KS

2,8

ÖK

85,5

Summa

88,3

1997

KS

46,3

ÖK

119,4

Summa

165,7

Spanien

0,4

2,5

2,9

1,7

6,8

8,5

0,1

2,1

2,2

Storbritannien

0,7

291,4

292,1

2,9

65,6

68,5

1,2

193,4

194,6

Thailand

1,9

238,0

239,9

2,4

34,7

37,0

24,2

21,3

45,4

Tunisien

9,3

4,4

13,7

-

2,5

2,5

10,1

1,7

11,8

Tyskland

59,6

124,4

184,0

46,8

292,0

338,8

39,1

465,7

504,8

Venezuela

-

0,0

0,0

89,4

-

89,4

42,2

15,1

57,3

Österrike

85,0

49,9

134,8

182,1

53,8

235,8

114,2

35,4

149,6

Övriga länder

-

2,73

2,7

0,84

1,35

2,1

0,26

1,47

1,6

SUMMA

1 148

2 165

3 313

1 136

1 951

3 087

939

2 162

3 101

3 Andorra, Argentina, Estland, Grekland, Hongkong, Israel, Mauritius,

Namibia, Tjeckien,

 Ungern och Zimbabwe.

4 Andorra, Botswana, Island ochTjeckien.

5 Andorra, Argentina, Filippinerna, Island, Luxemburg, Mauritius, Namibia,

 Sydafrika,

 Tjeckien, Ungern och Zimbabwe.

6 Estland, Island och Sydafrika.

7 Andorra, Argentina, Brunei, Estland, Island, Kuwait, Mauritius, Nya

Kaledonien, Peru,

 Ryssland, Sydafrika, Tjeckien och Ungern.

5 Upplåtelse av tillverkningsrätt, samarbete m.m.

Under år 1997 har fem tillstånd lämnats för upplåtelse av tillverkningsrätt

utom riket. Tillstånden har avsett länderna Brasilien, Grekland, Japan,

Malaysia och Polen.

 Under året har vidare ett tillstånd lämnats avseende förlängning av tidigare

upplåtelse av tillverkningsrätt. Detta tillstånd har avsett Spanien.

 Elva samarbetsavtal har granskats och godkänts avseende gemensam utveck-

ling eller produktion med följande länder, nämligen Amerikas Förenta Stater

(två tillstånd), Frankrike, Malaysia (tre tillstånd), Tyskland (tre tillstånd),

Singapore och Storbritannien.

 Prövningen av ärenden rörande upplåtelse av tillverkningsrätt och samarbete

med utländsk part sker, oavsett materieltyp, med de strängare kriterier som

gäller för export av krigsmateriel för strid, eftersom sådant samarbete i regel

medför en långsiktigare bindning än regelrätt export. Sådana avtals omfatt-

ning, deras utsträckning i tiden, reexportklausuler, m.m. granskas därvid i

detalj.

 Regeringen har med stöd av lagen (1992:1300) om krigsmateriel föreskrivit

en skyldighet för den som har upplåtit tillverkningsrätt avseende krigsmateriel

till någon i utlandet eller som ingått avtal om samarbete med någon i utlandet

att årligen redovisa huruvida avtalen fortfarande är i kraft, om tillverkning

eller annat samarbete enligt sådant avtal alltjämt förekommer samt hur

samarbetet bedrivs.

 För år 1997 gäller att 14 företag redovisat sammanlagt 165 gällande licens-

och samarbetsavtal i 20 länder. Av dessa hade 13 företag 84 licensavtal i 18

länder och 8 företag 81 samarbetsavtal i 17 länder.

6 Militärt inriktad utbildning

Militärt inriktad utbildning av utländsk medborgare får enligt krigsmateriel-

lagen inte, med vissa undantag, bedrivas inom eller utom landet utan

tillstånd av Inspektionen för strategiska produkter. Förbudet gäller utbildning

som ej är knuten till försäljning av krigsmateriel för vilken utförseltillstånd

erhållits.

 Under år 1997 har inget sådant tillstånd lämnats.

7 Redovisning av ägande i utländska rättssubjekt

Enligt lagen (1992:1300) om krigsmateriel skall företag som har tillstånd att

tillverka eller tillhandahålla krigsmateriel årligen redovisa uppgifter om

ägande i utländska rättssubjekt som bedriver utveckling, tillverkning,

marknadsföring eller försäljning av krigsmateriel.

 För år 1997 gäller att sju företag redovisat ägande i 26 utländska

rättssubjekt

i 15 länder.

8 De exporterande företagen

Omkring 200 företag har tillstånd att tillverka krigsmateriel, varav ca 40

exporterade sådan materiel under år 1997.

 De största exportföretagen av krigsmateriel under år 1997 var i nämnd

ordning Bofors AB, Saab Training Systems AB, Saab AB och Celsius Tech

Systems AB. Bofors AB hade en utförsel som översteg 500 miljoner kronor

men var mindre än 1 miljard kronor. De tre andra svarade vardera för en

utförsel överstigande 200 miljoner kronor men mindre än 500 miljoner

kronor. Härutöver exporterade fem företag för mer än 100 miljoner kronor,

nämligen Bofors Explosives AB, Celsius Tech Electronics AB,[REDACTED_EFTERNAMN]

Microwave Systems AB, Hägglunds Vehicle AB och Kockums Submarine

AB.

 Fyra företag, nämligen Bofors Underwater Systems AB, Norma Precision

AB, Saab Dynamics AB samt Volvo Aero AB, exporterade vardera för

mellan 50 och 100 miljoner kronor.

 Åtta företag exporterade för mellan 10 och 50 miljoner kronor. Dessa var

Bofors Carl Gustaf AB, Bofors LIAB AB, Chematur Engineering,

Dockstavarvet AB,[REDACTED_EFTERNAMN] Saab Avionics, FMV, Fjellman Press och Mipro

AB.

 Övriga företag med en export överstigande 1 miljon kronor var Bofors SA

Marine AB, Degerfors Formings, FFV Aerotech, Polyamp AB,[REDACTED_EFTERNAMN]

Safety AB, Svenska Tico AB, VM-Trailer AB samt Åkers Krutbruk

Protection AB.

 Tillsammans svarade dessa 29 företag för nästan 100 % av den svenska

krigsmaterielexporten under år 1997.

9 Utvecklingen av de krigsmaterielproducerande

 företagens sysselsättning m.m.

14 av de största krigsmaterielproducerande företagen i Sverige tillhör

intresseorganisationen Försvarsindustriföreningen (FIF), vilken grundades år

1986. Medlemsföretagen svarar för den allt övervägande delen av utförseln av

försvarsmateriel. FIF definierar utförsel av försvarsmateriel som medlems-

företagens fakturerade leveranser till utlandet av "krigsmateriel jämte civila

produkter till militära kunder", dvs. en definition som är vidare än defini-

tionen av krigsmateriel.

 Medlemsföretagen sysselsatte 26 400 personer inom sina försvarsmateriel-

avdelningar år 1987. Detta antal har därefter sjunkit till 22 780 år 1990 och

till

15 400 år 1996 samt slutligen till 14 250 år 1997.

 Företagens export av försvarsmateriel uppgick till 6 700 miljoner kronor år

1987, till 6 294 miljoner kronor år 1990, till 4 289 miljoner kronor år 1996

och till 3 667 miljoner kronor år 1997. I förhållande till år 1996 minskade

exporten av försvarsmateriel med 14,5 % år 1997.

 Företagens försäljning till det svenska försvaret ökade från år 1996 till år

1997 från 10 477 miljoner kronor till 13 136 miljoner kronor eller med

25,4%.

EU:s kriterier för export av krigsmateriel

Åtta gemensamma kriterier för vapenexport för EU:s medlemsstater, beslutade

på det Europeiska rådets möten i Luxemburg den 28-29 juni 1991 och i

Lissabon den 26-27 juni 1992.

- Respekten för de internationella åtaganden som gemenskapens medlemsstater

påtar sig, i synnerhet de sanktioner som beslutas av Förenta nationernas

säkerhetsråd och de som beslutas av gemenskapen, icke-spridnings-

överenskommelser samt andra internationella åtaganden.

- Respekten för mänskliga rättigheter i det slutliga mottagarlandet.

- Den interna situationen i det slutliga mottagarlandet, som en funktion av

förekommande spänningar eller inre väpnade oroligheter.

- Bevarandet av regional fred, säkerhet och stabilitet.

- Medlemsstaternas nationella säkerhet, och säkerheten för de territorier vars

utrikesrelationer är en medlemsstats ansvar, såväl som den nationella säkerheten

för vänskapligt sinnade och allierade stater.

- Köparlandets agerande gentemot det internationella samfundet, särskilt med

avseende på dess inställning till terrorism, förekommande allianser, och visad

respekt för internationell rätt.

- Risken för att utrustning kommer på avvägar inom köparlandet eller re-

exporteras under icke-önskvärda förhållanden.

- Lämpligheten av vapenexporten med hänsyn till det mottagande landets

tekniska och ekonomiska kapacitet, givet önskvärdheten av att stater tillgodoser

sina legitima försvars- och säkerhetsbehov med minsta möjliga avtappning av

mänskliga och ekonomiska resurser till rustningsändamål.

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 maj 1998

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,

Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

Engqvist

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1997/98:147 Redogörelse för den svenska

krigsmaterielexporten år 1997.

31

1