Regeringens proposition

1991/92:129

om socialavgifter på vissa förmåner när

förutsättningar för jämkning av förmånsvärdet

föreligger, m.m.

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits

upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 26 mars 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att det införs en möjlighet att i vissa

fall beräkna arbetsgivaravgifter på ett justerat förmånsvärde

motsvarande de jämkningsmöjligheter som finns vid

inkomsttaxeringen. Bestämmelserna föreslås träda i kraft den 1

juli 1992.

 Dessutom föreslås en utvidgning av den regel som i vissa fall

undantar anställdas förvärv av värdepapper från

förmånsbeskattning. Denna ändring föreslås gälla fr.o.m.

inkomståret 1992. Vidare föreslås vissa justeringar av närmast

teknisk art i kommunalskattelagens regler om särskilt

grundavdrag för folkpensionärer och i lagen om särskild

löneskatt på vissa förvärvsinkomster. Slutligen föreslås en

ändring i reglerna om beräkning av preliminär skatt för den som

inte tillhör svenska kyrkan.

1 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

 Härigenom föreskrivs att punkt 3 a av anvisningarna till 32 §

och punkt 1 av anvisningarna till 48 § kommunalskattelagen

(1928:370) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 32 §

 3 a.1 Har en anställd i ett aktiebolag förvärvat aktier i

bolaget eller i ett bolag, som ingår i samma koncern som

bolaget, till ett pris som understiger marknadsvärdet skall

skillnadsbeloppet inte tas upp som intäkt om

 1. aktier på grund av samtidigt erbjudande har förvärvats även

av andra än bolagets anställda och aktieägare samt anställda och

aktieägare i annat bolag, som ingår i samma koncern som bolaget,

på samma villkor som gällt för de anställda,

 2. under 1 nämnda anställdas och aktieägares sammanlagda

aktieförvärv inte har överstigit tjugo procent av det totala

antalet utbjudna aktier,

 3. den anställde därvid inte har förvärvat aktier för ett

belopp som överstiger 30 000 kronor.

 Vid beräkning enligt första stycket 2 medräknas även aktier

beträffande vilka en aktieägare avyttrat sin företrädesrätt att

förvärva aktier till andra än de anställda och aktieägarna.

 Vad som sägs om aktier gäller Vad som sägs om aktier gäller

även konvertibla skuldebrev, även konvertibla skuldebrev,

vinstandelsbevis och skuldebrev vinstandelsbevis, skuldebrev

förenade med optionsrätt. Be- förenade med optionsrätt och

stämmelserna i denna anvis- liknande finansiella instrument

ningspunkt gäller inte om något som ger innehavaren rätt att

av nämnda slags värdepapper vid förvärva aktier.

tiden för de anställdas förvärv

är inregistrerat vid Stockholms

fondbörs eller är föremål för

handel enligt ett avtal som har

träffats med ett svenskt

värdepappersinstitut med

skyldighet för detta att på

begäran av envar ange kurser på

värdepapperen och till dessa

kurser köpa och sälja sådana

värdepapper.

 Vid tillämpning av denna anvisningspunkt jämställs

styrelseledamot och styrelsesuppleant med anställd.

1Senaste lydelse 1991:982.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 till 48 §

 1.2 Vid tillämpningen av 48 § 4 mom. och denna anvisningspunkt

iakttas följande. Som folkpension räknas inte barnpension eller

vårdbidrag. Folkpension skall anses utgöra en inte obetydlig del

av den skattskyldiges inkomst, om den uppgått till minst 6 000

kronor eller minst en femtedel av den sammanräknade inkomsten.

Som folkpension behandlas även tilläggspension i den mån den

enligt lagen (1969:205) om pensionstillskott föranlett avräkning

av pensionstillskott. Har folkpension enligt bestämmelserna i 17

kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring samordnats med

yrkesskadelivränta eller annan i nämnda lagrum angiven livränta

skall vid tillämpning av första, andra respektive tredje stycket

första meningen b det särskilda grundavdraget beräknas med

ledning av den folkpension som skulle ha utgått om sådan samord-

ning inte skett.

 För gift skattskyldig, som uppburit folkpension med belopp som

tillkommer gift vars make uppbär folkpension, uppgår det

särskilda grundavdraget till 1,325 basbelopp. För övriga

skattskyldiga uppgår avdraget till 1,5 basbelopp. För gift

skattskyldig, som under viss del av beskattningsåret uppburit

folkpension med belopp som tillkommer gift vars make uppbär

folkpension och under återstoden av året uppburit folkpension

med belopp som tillkommer gift vars make saknar folkpension,

uppgår avdraget till 1,5 basbelopp.

 Det särskilda grundavdraget Det särskilda grundavdraget

får dock inte överstiga får dock inte överstiga

 a) för skattskyldig som vid a) för skattskyldig som vid

utgången av året före beskatt- utgången av året före beskatt-

ningsåret och utgången av be- ningsåret och utgången av be-

skattningsåret uppbar skattningsåret uppbar

folkpension samt under hela folkpension samt under hela

beskattningsåret bott i beskattningsåret bott i

Sverige: summan av uppburen Sverige: summan av uppburen

sådan pension som enligt fjärde sådan pension som enligt fjärde

stycket reducerar det särskilda stycket reducerar det särskilda

grundavdraget samt grundavdraget samt

 b) för skattskyldig som inte b) för skattskyldig som inte

avses i a eller som under avses i a eller som under

beskattningsåret uppburit beskattningsåret uppburit

folkpension i form av folkpension i form av

förtidspension, halv förtidspension, halv eller en

ålderspension enligt lagen om fjärdedels ålderspension enligt

allmän försäkring eller som lagen om allmän försäkring

avlidit: uppburen folkpension eller som avlidit: uppburen

och pensionstillskott som folkpension och pen-

uppburits enligt 2 § eller sionstillskott som uppburits

2 a § lagen om enligt 2 § eller 2 a § lagen om

pensionstillskott. För pensionstillskott. För

skattskyldig som har livränta skattskyldig som har livränta

som avses i första stycket som avses i första stycket

sista meningen tillämpas i sista meningen tillämpas i

stället för bestämmelsen i stället för bestämmelsen i

föregående mening a föregående mening a

bestämmelsen i föregående me- bestämmelsen i föregående

ningen b om det är till fördel meningen b om det är till

för den skattskyldige. fördel för den skattskyldige.

2Senaste lydelse 1991:602.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Det särskilda grundavdraget reduceras med 65 procent av den del

av uppburen pension som överstiger det för den skattskyldige

enligt andra stycket gällande avdragsbeloppet. Pension som utgår

på grund av annan pensionsförsäkring än

tjänstepensionsförsäkring reducerar dock inte det särskilda

grundavdraget.

 För den som vid utgången av året före beskattningsåret inte

uppbar folkpension reduceras det särskilda grundavdraget i

stället med 65 procent av den del av taxerad inkomst som

överstiger det för den skattskyldige enligt andra stycket

gällande avdragsbeloppet.

 Oavsett vad som i det föregående sagts om reducering föreligger

alltid rätt till särskilt grundavdrag med så stort belopp som

den skattskyldige skulle ha fått i grundavdrag enligt 48 § 2

eller 3 mom. om dessa bestämmelser i stället hade tillämpats.

 Denna lag träder i kraft den 1 juni 1992 och tillämpas första

gången vid 1993 års taxering.

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

 Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §

 Skattepliktiga naturaförmå- Skattepliktiga förmåner skall

ner skall tas upp till ett tas upp till ett värde som

värde som bestäms i enlighet bestäms i enlighet med 8 §

med 8 § första- fjärde styckena första-fjärde styckena

uppbördslagen (1953:272). uppbördslagen (1953:272).

 Om det föreligger fall som

 avses i punkt 4 andra stycket

 av anvisningarna till 42 § kom-

 munalskattelagen (1928:370),

 eller sådant fall att den

 skattskyldige skulle kunna få

 förmånsvärdet bestämt med stöd

 av punkt 2 tredje stycket andra

 meningen av samma anvisningar,

 får skattemyndigheten på

 framställning av arbetsgivaren

 bestämma värdet av förmånen med

 hänsyn härtill. Arbetsgivaren

 skall underrätta arbetstagare

 som berörs av skat-

 temyndighetens beslut.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas på

förmåner som utges efter ikraftträdandet.

1Lagen omtryckt 1991:98.

3 Förslag till

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 5 och 8 §§ uppbördslagen (1953:272)1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §2

 Vid beräkning av preliminär A-skatt enligt skattetabell skall

för envar skattskyldig, beträffande vilken icke skall tillämpas

enligt 4 § 3 mom. andra stycket fastställd särskild tabell,

tillämpas den tabell, som avser en sammanlagd utdebitering till

kommunal inkomstskatt och landstingsskatt, vilken för

skattekrona och skatteöre är lika med det belopp, som för

inkomståret bestämts till utdebitering i kommunen eller

kommundelen. Ingår i sistnämnda utdebitering öretal, uppgående

till högst femtio, användes den tabell, som avser närmast lägre

utdebitering. Därest i utdebiteringen ingår öretal, överstigande

femtio, tillämpas den tabell som avser närmast högre

utdebitering. Att å inkomst av arbetsanställning, som är avsedd

att vara kortare tid än en vecka, preliminär A-skatt dock kan

beräknas enligt vilken som helst för inkomståret upprättad

skattetabell, framgår av bestämmelserna i 4 § 4 mom.

 Har den skattskyldige rätt

 till skattenedsättning enligt 1

 § första meningen lagen

 (1951:691) om viss lindring i

 skattskyldigheten för den som

 icke tillhör svenska kyrkan,

 skall detta beaktas vid bestäm-

 mande av tillämplig tabell för

 beräkning av preliminär A-

 skatt.

 8 §

 Åtnjuter skattskyldig jämte kontant inkomst andra förmåner

skall preliminär A-skatt beräknas efter inkomstförmånernas

sammanlagda värde. Har den skattskyldige utgett ersättning för

en förmån skall förmånsvärdet sättas ned med ersättningens

belopp.

 Värdet av bilförmån skall Värdet av bilförmån skall

beräknas enligt punkt 2 utom beräknas enligt punkt 2 av

tredje stycket andra meningen anvisningarna till 42 §

av anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen (1928:370).

kommunalskattelagen (1928:370). Tredje stycket andra meningen

 av nämnda anvisningspunkt skall

 dock tillämpas endast i fall

 som avses i sjätte stycket

 nedan.

1Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2Senaste lydelse 1991:1908.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Värdet av förmån av bostad som är belägen här i riket och som

inte är semesterbostad skall beräknas enligt följande grunder.

Riket delas in i områden som är väsentligen enhetliga i fråga om

boendekostnader. Förmånsvärdet av en bostad inom varje område

skall bestämmas till det genomsnittliga värdet för jämförbara

bostäder inom området. Om bostaden är belägen utom tätort med

närmaste omgivning skall dock värdet bestämmas till det lägsta

av nämnda genomsnittsvärden reducerat med tio procent.

 Värdet av annan förmån än som avses i andra och tredje styckena

skall beräknas enligt 42 § andra stycket kommunalskattelagen

samt punkt 1 andra och tredje styckena och punkt 3 av

anvisningarna till den paragrafen.

 Föreligger fall som avses i punkt 4 andra stycket av

anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen får

skattemyndigheten bestämma värdet av förmånen med hänsyn

härtill.

 Om skattemyndigheten bestämt

 värdet av förmånen enligt be-

 stämmelserna i 5 § andra

 stycket lagen (1984:668) om

 uppbörd av socialavgifter från

 arbetsgivare skall detta värde

 användas även vid beräkning av

 preliminär A-skatt.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 De nya bestämmelserna i 5 § tillämpas första gången i fråga om

preliminär skatt för 1993.

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av

pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1959:551) om beräkning av

pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §2

 Vid bestämmande av pensionsgrundande inkomst skall, utöver vad

som framgår av lagen om allmän försäkring, gälla följande.

 Värdet av skattepliktiga Värdet av skattepliktiga

förmåner i annat än pengar till förmåner i annat än pengar till

arbetstagare, som skall betala arbetstagare, som skall betala

sjömansskatt, skall uppskattas sjömansskatt, skall uppskattas

i enlighet med vad som i enlighet med vad som

föreskrivs av regeringen eller föreskrivs av regeringen eller

den myndighet som regeringen den myndighet som regeringen

bestämmer. Skattepliktiga bestämmer. Skattepliktiga

förmåner skall i andra fall tas förmåner skall i andra fall tas

upp till ett värde som bestäms upp till ett värde som bestäms

i enlighet med 8 § i enlighet med 8 §

första-fjärde styckena upp- första-fjärde och sjätte styck-

bördslagen (1953:272). ena uppbördslagen (1953:272).

 När skäl föreligger får

 avvikelse ske från förmånsvärde

 som skattemyndigheten bestämt

 enligt 5 § andra stycket lagen

 (1984:668) om uppbörd av

 socialavgifter från

 arbetsgivare.

 Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för

kostnader som arbetstagaren haft att bestrida i innehavd

anställning, i den mån kostnaderna, minskade med erhållen

kostnadsersättning, överstiger fyratusen kronor.

 Särskilda förskrifter angående beräkning av sådan inkomst av

anställing, som enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

hänförs till intäkt av näringsverksamhet meddelas av regeringen

eller myndighet som regeringen bestämmer.

 Vid beräkning av inkomst av annat förvärvsarbete får från

inkomst av en viss förvärvskälla inte dras av underskott i annan

förvärvskälla.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 Äldre bestämmelser gäller fortfarande vid beräkning av

pensionsgrundande inkomst som avser tid före ikraftträdandet.

1Lagen omtryckt 1976:1015.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1976:1015.

2Senaste lydelse 1990:660.

5 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 2 §2

 Sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar

eller andra skattepliktiga förmåner som en försäkrad kan antas

komma att tills vidare få för eget arbete, antingen såsom

arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av

anställning) eller på annan grund (inkomst av annat

förvärvsarbete). Med inkomst av anställning likställs kost-

nadsersättning som inte enligt 10 § uppbördslagen (1953:272)

undantas vid beräkning av preliminär A-skatt. Som inkomst av

anställning räknas dock inte ersättning från en arbetsgivare som

är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person, om

arbetet har utförts i arbetsgivarens verksamhet utom riket. I

fråga om arbete som utförs utomlands av den som av en statlig

arbetsgivare sänts till ett annat land för arbete för

arbetsgivarens räkning bortses vid beräkningen av

sjukpenninggrundande inkomst från sådana lönetillägg som

betingas av ökade levnadskostnader och andra särskilda

förhållanden i sysselsättningslandet. Som inkomst av anställning

eller inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte heller intäkt

som avses i 32 § 1 mom. första stycket h och i

kommunalskattelagen (1928:370) eller sådan ersättning som enligt

1 § första stycket 2-6 lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt. Som

inkomst av annat förvärvsarbete räknas inte sådan ersättning

enligt gruppsjukförsäkring eller trygghetsförsäkring vid

arbetsskada som enligt 2 § första stycket lagen om särskild

löneskatt på vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda

skatt. Den sjukpenninggrundande inkomsten fastställs av

försäkringskassan. Inkomst av anställning och inkomst av annat

förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast

lägre hundratal kronor.

 Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst bortses från

sådan inkomst av anställning och annat förvärvsarbete som

överstiger sju och en halv gånger basbeloppet. Det belopp som

sålunda skall undantas skall i första hand räknas av från

inkomst av annat förvärvsarbete. Ersättning i pengar eller andra

skattepliktiga förmåner för utfört arbete i annan form än

pension räknas som inkomst av anställning, såvida ersättningen

under ett år uppgår till minst 1 000 kronor, även om mottagaren

inte är anställd hos den som utger ersättningen. I fråga om

ersättning som utgör inkomst

1Lagen omtryckt 1982:120.

2Senaste lydelse 1991:689.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

av näringsverksamhet, gäller vad nu har sagts endast under

förutsättning att den försäkrade och den som utger ersättningen

är ense om detta. I nu angivna fall skall den som utför arbetet

anses såsom arbetstagare och den som utger ersättningen såsom

arbetsgivare. Kan ersättning för arbete för någon annans räkning

under året inte antas uppgå till minst 1 000 kronor, skall

ersättningen från denne inte tas med vid beräkningen av den

sjukpenninggrundande inkomsten i annat fall än då den utgör

inkomst av näringsverksamhet. Vid beräkning av

sjukpenninggrundande inkomst av anställning skall bortses från

ersättning som idrottsutövare får från sådan ideell förening som

avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt och

som har till huvudsakligt syfte att främja idrottslig

verksamhet, om ersättningen från föreningen under året inte kan

antas uppgå till minst ett halvt basbelopp.

 Beräkningen av den sjukpen- Beräkningen av den sjukpen-

ninggrundande inkomsten skall, ninggrundande inkomsten skall,

där förhållandena inte är kända där förhållandena inte är kända

för försäkringskassan, grundas för försäkringskassan, grundas

på de upplysningar som kassan på de upplysningar som kassan

kan inhämta av den försäkrade kan inhämta av den försäkrade

eller dennes arbetsgivare eller eller dennes arbetsgivare eller

som kan framgå av den som kan framgå av den

uppskattning, som vid taxering uppskattning, som vid taxering

gjorts av den försäkrades gjorts av den försäkrades

inkomst. Inkomst av arbete för inkomst. Inkomst av arbete för

egen räkning får ej beräknas egen räkning får ej beräknas

högre än som motsvarar skälig högre än som motsvarar skälig

avlöning för liknande arbete avlöning för liknande arbete

för annans räkning. Om för annans räkning. Om

inkomsten helt eller delvis inkomsten helt eller delvis

utgörs av skattepliktiga utgörs av skattepliktiga

förmåner skall de tas upp till förmåner skall de tas upp till

ett värde som bestäms i ett värde som bestäms i

enlighet med 8 § första-fjärde enlighet med 8 § första-fjärde

styckena uppbördslagen och sjätte styckena

(1953:272). uppbördslagen (1953:272). När

 skäl föreligger får avvikelse

 ske från förmånsvärde som

 skattemyndigheten bestämt

 enligt 5 § andra stycket lagen

 (1984:668) om uppbörd av

 socialavgifter från

 arbetsgivare.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

 Härigenom föreskrivs att anvisningarna till 14 § lagen

(1968:430) om mervärdeskatt1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 14 §

 I vederlaget, saluvärdet eller inköpsvärdet inräknas varje

annan statlig skatt eller avgift än mervärdeskatt.

 Med vederlag avses vid omsättning mot kontant betalning den

erhållna likviden minskad med rabatt som direkt avgår från

likviden och vid annan omsättning det pris som överenskommits

vid avtalets ingående enligt utfärdad faktura eller annan

handling. I vederlaget skall inräknas avbetalningstillägg och

varje annat pristillägg som skall erläggas av köparen enligt

avtalet utom ränta.

 Vid beräkning av beskattningsvärde eller skattepliktig

omsättning får avdrag icke göras för s.k. villkorlig rabatt som

utgår vid betalning inom viss tid. Ej heller får avdrag göras

för diskonto vid diskontering av kundväxel.

 Vid omsättning som innebär att ny eller renoverad bilmotor

lämnas till bestämt pris mot att en renoveringsbar bilmotor av

samma slag tages i byte utan särskild värdering, skall i

beskattningsvärdet icke inräknas något värde för den inbytta

motorn. Vad nu sagts gäller även vid annan jämförlig omsättning.

 Med saluvärde avses marknadsvärde enligt kommunalskattelagen,

om inget annat följer av sjunde och åttonde styckena.

 Utgår gemensamt vederlag vid omsättning av varor eller

tjänster, av vilka en del inte är skattepliktiga, bestäms

beskattningsvärdet genom uppdelning av vederlaget efter skälig

grund. Motsvarande gäller saluvärde vid uttag.

 Vid uttag av tjänst som avser fastighet anses saluvärdet

motsvara summan av nedlagda kostnader jämte ränta på eget

kapital och värdet av den skattskyldiges eget arbete.

 Vid omsättning enligt punkt 2 Vid omsättning enligt punkt 2

första stycket g) av första stycket g) av

anvisningarna till 2 § anses, anvisningarna till 2 § anses,

såvitt avser nyttjande av såvitt avser nyttjande av

personbil för privat bruk, som personbil för privat bruk, som

beskattningsvärde ett belopp beskattningsvärde ett belopp

som överensstämmer med det som överensstämmer med det

schablonvärde som enligt 5 § värde som enligt 5 § lagen

lagen (1984:668) om uppbörd av (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från ar- socialavgifter från

betsgivare har fastställts i arbetsgivare har bestämts i

fråga om tillhandahållande av fråga

bilförmån åt anställd. om tillhandahållande av

 bilförmån åt anställd. I fråga

 om den skattskyldiges eget

 nyttjande får

1Lagen omtryckt 1990:576.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:889.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 skattemyndigheten på ansökan

 bestämma beskattningsvärdet

 enligt de grunder som anges i

 sistnämnda lagrum. Detsamma

 gäller i fråga om delägare i

 handelsbolag.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

7 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 7 § lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 7 §1

 Värdet av förmåner som utgått Värdet av förmåner som utgått

i annat än pengar skall i annat än pengar skall

beräknas i enlighet med beräknas i enlighet med

bestämmelserna i kom- bestämmelserna i kom-

munalskattelagen (1928:370). munalskattelagen (1928:370).

Värdet av bilförmån skall dock Vid beräkning av värdet av

beräknas utan tillämpning av bilförmån och kostförmån skall

bestämmelserna i punkt 2 tredje dock bestämmelserna i punkt 2

stycket andra meningen och tredje stycket andra meningen

punkt 4 andra stycket av och punkt 4 andra stycket av

anvisningarna till 42 § nämnda anvisningarna till 42 § nämnda

lag. Värdet av annan lag tillämpas endast i

bostadsförmån än förmån av enlighet med beslut av

semesterbostad skall beräknas i skattemyndigheten med stöd av

enlighet med bestämmelserna i 8 5 § andra stycket lagen

§ tredje stycket uppbördslagen (1984:668) om uppbörd av

(1953: socialavgifter från ar-

272). betsgivare. Värdet av annan bo-

 stadsförmån än förmån av semes-

 terbostad skall beräknas i

 enlighet med bestämmelserna i 8

 § tredje stycket uppbördslagen

 (1953:272).

 Om värdet av en förmån

 justerats enligt 5 § andra

 stycket lagen om uppbörd av

 socialavgifter från

 arbetsgivare skall anges att

 justering skett.

 Det sammanlagda värdet av förmånerna skall anges särskilt för

sig.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas första

gången vid 1993 års taxering.

1Senaste lydelse 1990:1136.

8 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster

 Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1990:659) om särskild

löneskatt på vissa förvärvsinkomster1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Förslagen lydelse

 2 §2

 En enskild person eller ett dödsbo skall för varje år till

staten betala särskild löneskatt med 21,85 procent på inkomst av

passiv näringsverksamhet här i riket samt, om den skattskyldige

före årets början fyllt 65 år eller inte fyllt 65 år men under

hela året uppburit hel ålderspension eller avlidit under året,

på inkomst som avses i 3 kap. 4 § andra stycket lagen (1981:691)

om socialavgifter samt vidare på ersättning som utgår enligt

sådan avtalsgruppsjukförsäkring som avses i punkt 12 av anvis-

ningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) eller enligt

sådan trygghetsförsäkring som avses i nämnda anvisningspunkt

till den del ersättningen utgår i form av engångsbelopp som inte

utgör kompensation för mistad inkomst. Skatt beräknas inte på

sådana inkomster för vilka den skattskyldige skall betala

egenavgifter enligt 3 kap. 4 § lagen om socialavgifter.

 Skatt beräknas inte heller på ersättning för ett uppdrag där

avtal har träffats om att ersättningen för uppdraget skall

likställas med inkomst av anställning enligt 3 kap. 2 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring.

 Vid beräkning av skatteunderlaget gäller i tillämpliga delar

bestämmelserna i 3 kap. 5 § lagen om socialavgifter.

 Skatt betalas inte då skatte-

 underlaget understiger 1 000

 kronor.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas på

inkomst som tas upp till beskattning vid 1993 års taxering eller

senare.

1Senaste lydelse av lagens rubrik 1991:688.2Senaste lydelse 1991:1846.

9 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1951:691) om viss lindring i

skattskyldigheten för den som icke tillhör svenska kyrkan

 Härigenom föreskrivs att 2 och 4 §§ lagen (1951:691) om viss

lindring i skattskyldigheten för den som icke tillhör svenska

kyrkan skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 §1

 Det åligger skattemyndighet att vid debitering av slutlig eller

tillkommande skatt beakta rätt till skattenedsättning, som må

tillkomma den skattskyldige enligt 1 §.

 Vid beräkning av preliminär

 skatt åligger det

 skattemyndigheten att beakta

 rätt till sådan skattened-

 sättning som tillkommer den

 skattskyldige enligt 1 § första

 meningen.

 4 §2

 Har rätt till Har rätt till

skattenedsättning enligt 1 § skattenedsättning enligt 1 §

icke beaktats vid debiteringen inte beaktats äger den

äger den skattskyldige söka skattskyldige söka rättelse hos

rättelse hos den skatte- den skattemyndighet som

myndighet som utfärdat debet- utfärdat skattsedeln. Därvid

sedeln. Därvid tillämpas tillämpas bestämmelserna i

bestämmelserna i uppbördslagen uppbördslagen (1953:272) om

om rättelse av felaktig omprövning.

debitering av slutlig eller

tillkommande skatt.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas första

gången i fråga om preliminär skatt för år 1993.

1Senaste lydelse 1990:342.

2Senaste lydelse 1990:342.

10 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1992:000) om ändring i lagen

(1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som

icke tillhör svenska kyrkan

 Härigenom föreskrivs att lagen (1992:000) om ändring i lagen

(1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke

tillhör svenska kyrkan skall ändras så att 1 § och

ikraftträdandebestämmelserna till lagen får följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §1

 Sådan församlingsskatt enligt Sådan församlingsskatt enligt

församlingslagen (1988:180), församlingslagen (1988:180),

som efter kyrkofullmäktiges som efter kyrkofullmäktiges

beslut eller annars debiteras beslut eller annars debiteras

efter samma grunder som gäller efter samma grunder som gäller

för debitering av för debitering av

kommunalskatt, skall påföras kommunalskatt, skall påföras

den, som vid ingången av den, som den 1 november året

inkomståret inte tillhörde före inkomståret inte tillhörde

svenska kyrkan, efter endast 25 svenska kyrkan, efter endast 25

procent av det för debiteringen procent av det för debiteringen

bestämda beloppet. Vad nu sagts bestämda beloppet. Vad nu sagts

gäller också den som tillhörde gäller också den som tillhörde

svenska kyrkan men inte varit svenska kyrkan men inte varit

folkbokförd här i riket under folkbokförd här i riket under

någon del av inkomståret. någon del av inkomståret.

 Denna lag1 träder i kraft den Denna lag1 träder i kraft den

1 januari 1993 och tillämpas 1 juli 1992 och tillämpas

första gången vid debitering av första gången i fråga om

skatt enligt 1994 års taxering. preliminär skatt för år 1993

Lagen tillämpas dock vid och slutlig skatt på grund av

utbetalning under åren 1993 och 1994 års taxering. Lagen

1994 av förskott som avses i 4 tillämpas dock vid utbetalning

a § lagen (1965:269) med under åren 1993 och 1994 av

särskilda bestämmelser om förskott som avses i 4 a §

kommuns och annan menighets lagen (1965:269) med särskilda

utdebitering av skatt, m.m. bestämmelser om kommuns och

 annan menighets utdebitering av

 skatt, m.m.

1Lydelse enligt prop. 1991/92:100 Bil. 8.

21992:000.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 26 mars 1992

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN],

Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Kön-

berg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

_____________

Proposition om socialavgifter på vissa förmåner när

förutsättningar för jämkning av förmånsvärdet

föreligger, m.m.

1 Inledning

Den nuvarande metoden med en schabloniserad värdering av

bilförmåner tillkom år 1987. Reglerna ger vissa möjligheter att

jämka förmånsvärdet vid inkomsttaxeringen.

 I samband med införandet av reglerna fastslogs att någon

motsvarande jämkningsmöjlighet inte skulle införas vid

fastställandet av underlaget för arbetsgivaravgifter.

 Detta har lett till att det i dag kan vara stora skillnader i

uttag av socialavgifter beroende på om en rörelse drivs som en

enskild näringsverksamhet eller i aktiebolagsform. Drivs

rörelsen som enskild näringsverksamhet slår ett jämkat

förmånsvärde vid inkomsttaxeringen igenom för näringsidkaren

även på egenavgifterna eftersom dessa grundar sig på den

taxerade inkomsten medan någon justering inte är möjlig vid

bestämmandet av underlaget för arbetsgivaravgifterna i ett

aktiebolag.

 Med anledning av bl.a. en framställning från Svenska

Taxiförbundet togs frågan upp i proposition 1991/92:48 om

justeringar i beskattningen i inkomstslaget tjänst, m.m. Jag

uttalade därvid att det torde framstå som omotiverat och

orättvist för många näringsidkare att valet av företagsform

avgör möjligheterna till jämkning av underlaget för

socialavgifterna. Det fanns enligt min mening anledning att

ändra reglerna på så sätt att ett jämkat förmånsvärde i dessa

fall även påverkar underlaget för arbetsgivaravgifter.

 Jag anförde vidare att jag räknade med att kunna återkomma med

ett förslag till riksdagen under våren 1992 och att de nya

reglerna borde kunna tillämpas redan under inkomståret 1992.

 Inom finansdepartementet har efter samråd med

socialdepartementet utarbetats en promemoria med förslag till

lösning av den aktuella frågan. Förslaget har remissbehandlats.

De remissinstanser som har yttrat sig över promemorian är

Riksförsäkringsverket (RFV), Riksskatteverket

(RSV) och Svenska Taxiförbundet. Promemorian och remissvaren

finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr. 1334/92).

 Regeringen beslutade den 12 mars 1992 att inhämta lagrådets

yttrande över vissa lagförslag. De till lagrådet remitterade

förslagen bör fogas till protokollet som bilaga 1. Lagrådet har

lämnat lagförslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas

till protokollet som bilaga 2. Vissa redaktionella ändringar har

företagits i förhållande till de remitterade förslagen.

 Jag kommer nu först att redovisa mitt förslag till nya regler

för socialavgifter på vissa förmåner när förutsättningar för

jämkning av förmånsvärdet föreligger. Förslaget bygger på

promemorian.

 I förevarande sammanhang kommer jag också att ta upp

ytterligare några frågor.

 Den första av dessa rör anställdas förmånsbeskattning vid

förvärv av värdepapper där det enligt min mening finns anledning

att föreslå en utvidgning av undantaget från beskattning. Jag

kommer vidare att föreslå ändringar i reglerna om särskilt

grundavdrag för folkpensionärer med anledning av förslagen i

prop. 1991/92:149 om avskaffande av delpensionsförsäkringen,

m.m. samt en ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster som innebär att löneskatt på inkomster

av bl.a. passiv näringsverksamhet inte skall tas ut om

underlaget understiger 1 000 kr. Slutligen kommer jag att

redovisa ett förslag till beräkning av preliminär skatt för den

som inte tillhör svenska kyrkan.

2 Socialavgifter på vissa förmåner när förutsättningar för

 jämkning av förmånsvärdet föreligger

2.1 Bakgrund

Värdering av naturaförmåner vid inkomsttaxeringen regleras i 42

§ kommunalskattelagen (1928:370), KL. Värdet av produkter, varor

eller andra förmåner, som ingår i lön eller annan inkomst,

beräknas enligt paragrafen till marknadsvärdet. Bilförmån, som

är en av de vanligast förekommande förmånerna, värderas enligt

särskilda grunder som anges i punkt 2 av anvisningarna till 42 §

och kostförmån enligt grunder som anges i punkt 3 av nämnda

anvisningar.

 Möjlighet till jämkning av bilförmån och förmån av fri kost ges

i punkt 4 av anvisningarna till 42 §. Enligt dessa regler får

jämkning ske uppåt eller nedåt om det finns synnerliga skäl.

 Som jag tidigare nämnt infördes år 1987 ett schabloniserat

system för beskattning av förmån av fri eller delvis fri bil. I

prop. 1986/87:116 fastslogs att arbetsgivaravgifterna skall

beräknas på förmånsvärdet utan hänsyn till en eventuell jämkning

vid inkomsttaxeringen.

 På sidan 20 f anförde departementschefen följande:

 Sedan ingången av år 1985 har uppbörden av

 arbetsgivaravgifter och av innehållen preliminär skatt

 samordnats. För att systemet skall fungera smidigt är det

 viktigt att regler och rutiner är enkla att tillämpa både för

 arbetsgivare och myndigheter. När det gäller bilförmån har

 det hittills inte förelegat skyldighet för arbetsgivaren

att beräkna och innehålla preliminär skatt. Beträffande

förmånerna kost och bostad föreligger däremot en sådan

skyldighet och en enhetlighet i värderingen vid

avgiftsberäkningen har där genomförts.

 När det nu blir möjligt att värdera bilförmånen redan när den

 skattskyldige åtnjuter den bör en motsvarande samordning göras.

 Jag har i avsnitt 2.2.3 angett att begreppet jämkning av

 förmånsvärdet inskränkts betydligt i förhållande till

 promemorians förslag. Som jag där anfört är syftet att

 förmånsvärdet före jämkning skall utgöra ett definitivt

 underlag för arbetsgivaravgifter och för beräkning av det

 belopp på vilket preliminär skatt skall erläggas för förmånen.

 Det bör i sammanhanget framhållas att för bilar äldre än sex år

 får användas endast det värde som grundar sig på en

 genomsnittsberäkning eftersom enbart detta värde med säkerhet

 finns tillgängligt under inkomståret. Skulle det beträffande en

 enskild skattskyldig föreligga synnerliga skäl för jämkning av

 förmånsvärdet får den skattskyldige i stället vända sig till

 lokala skattemyndigheten och begära beslut om jämkning av sin

 preliminärskatt.

 Vid förmån av fri bil förekommer det relativt ofta att

förmånsvärdet jämkas. Riksskatteverket meddelar varje år

rekommendationer m.m. för värdering av fri bil vid taxeringen. I

rekommendationerna anges olika fall där jämkning kan komma i

fråga. Jämkning kan i dessa fall ske till lägst ett halvt

basbelopp. Det kan således vara fråga om betydande nedsätt-

ningar av förmånsvärdet.

 Jämkningsmöjligheterna vid inkomsttaxeringen föreligger oavsett

i vilken form en verksamhet bedrivs. På socialavgiftssidan

medför dock ett jämkningsbeslut skilda effekter såvitt gäller

förmåner som tillkommer företagets ägare beroende på om en

verksamhet drivs som en enskild näringsverksamhet eller i

aktiebolagsform.

 Egenavgifterna för den som driver en enskild näringsverksamhet

beräknas på den taxerade inkomsten vari har beaktats ett

eventuellt jämkat förmånsvärde. Drivs verksamheten däremot i

aktiebolagsform, beräknas dock arbetsgivaravgifterna enligt 5 §

lagen (1984:668) om uppbörd av socialavgifter, USAL, alltid på

ett ojämkat förmånsvärde.

 5 § USAL hänvisar i dag till 8 § första-fjärde styckena

uppbördslagen (1953:272), UBL. I 8 § andra-fjärde styckena UBL

hänvisas till 42 § KL angående värderingen av naturaförmåner vid

beräkningen av preliminär A-skatt. I punkt 2 av anvisningarna

till 42 § finns reglerna för hur en bilförmån skall värderas. I

punkt 4 av anvisningarna till 42 § ges en möjlighet att jämka

detta värde uppåt eller nedåt om synnerliga skäl föreligger.

Först i femte stycket av 8 § UBL hänvisas dock till denna

jämkningsmöjlighet varför den inte är tillämplig vid beräkning

av underlaget för arbetsgivaravgifter. Däremot gäller den vid

beräkning av den preliminära A-skatten.

2.2 Uttag av socialavgifter vid jämkning

2.2.1 En justeringsmöjlighet införs

Mitt förslag: Det införs en möjlighet att justera det värde som

ligger till grund för arbetsgivaravgifter när förutsättningar

föreligger för att få värdet jämkat vid taxeringen.

 Justeringsmöjligheten införs för bilförmån och kostförmån.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt.

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker

förslaget.

 Skälen för mitt förslag: En grundprincip är och bör vara att

samma värde skall utgöra underlag för beräkning av både

preliminär skatt och arbetsgivaravgifter.

 Det torde framstå som omotiverat och orättvist för många

näringsidkare att valet av verksamhetsform avgör möjligheten

till justering av underlaget för socialavgifter. Dessa

skillnader kan, som jag nyss anfört, vara av avsevärd ekonomisk

betydelse. På ett förmånsvärde av fri bil år 1992 som jämkas

från 59 160 kr. (Volvo 740 GL 1992 års modell) till 16 850 kr.

blir i dag egenavgifterna 5 686 kr. medan arbetsgivaravgifterna

blir 20 584 kr.

 Det finns därför enligt min mening starka skäl för att införa

en möjlighet att justera även det värde som ligger till grund

för arbetsgivaravgifter när förutsättningar föreligger för att

få värdet jämkat vid taxeringen. En sådan möjlighet bör inte

vara begränsad till bilförmån utan bör gälla även för

kostförmån. Den torde dock i praktiken främst få betydelse för

värdet av bilförmån med hänsyn till de relativt stora belopp det

kan vara fråga om beträffande denna förmån.

 Skäl som talar emot en sådan möjlighet är av främst

administrativ art. Regeländringen medför i viss mån ökad

arbetsbelastning för skatteförvaltningen och väcker bl.a. frågor

om vem som skall kunna begära ett beslut om ett justerat

förmånsvärde, när justeringen skall kunna begäras och hur

besluten skall vara utformade. I det följande skall jag närmare

belysa dessa problem.

2.2.2 Vem skall kunna begära ett beslut om ett justerat

förmånsvärde

Mitt förslag: Arbetsgivaren ges möjlighet att själv ansöka om en

justering av förmånsvärdet om han anser att värdet av den förmån

han utger till den anställde inte motsvarar det schablonvärde

som förmånen annars skall tas upp till.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt.

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker

förslaget.

 Skälen för mitt förslag: I dag är det arbetstagaren som själv

ansöker om jämkning av förmånsvärdet vid uttaget av

preliminärskatt och inkomsttaxeringen i den mån han önskar någon

jämkning.

 Införs en möjlighet att justera förmånsvärdet vid beräkning av

underlaget för arbetsgivaravgifter blir det av intresse för

arbetsgivaren att han får en möjlighet att själv ansöka om en

justering av förmånsvärdet om han anser att värdet av den förmån

han utger till den anställde inte motsvarar det schablonvärde

som förmånen annars skall tas upp till. Arbetsgivaren bör ges en

sådan möjlighet.

 Möjligheten för arbetsgivaren att ansöka om justering av ett

förmånsvärde bör av främst praktiska skäl vara frikopplad från

den anställdes möjlighet att enligt gällande regler ansöka om

ett jämkat förmånsvärde i samband med en ansökan om jämkning av

den preliminära A-skatten enligt 45 § UBL. En sammankoppling med

jämkningsinstitutet enligt UBL skulle leda till att en

arbetsgivare inte skulle kunna få förmånsvärdet justerat i de

fall en anställd först vid taxeringen begär att få förmånsvärdet

jämkat. Särskilda svårigheter skulle också uppkomma när den

anställde betalar B-skatt. Förutsättningarna för att få en

justering av underlaget för arbetsgivaravgifter bör dock

givetvis vara desamma som för jämkning vid taxeringen.

 En arbetsgivare som vill kunna beräkna underlaget för

arbetsgivaravgifterna på ett justerat förmånsvärde ansöker

enligt den nu föreslagna ordningen om detta med stöd av 5 §

USAL. Om en arbetsgivare ansöker om och får ett sådant beslut

skall han ha rätt att använda sig av det justerade värdet vid

beräkning av arbetsgivaravgifterna oavsett om den anställde

ansökt om jämkning vid inkomsttaxeringen. Arbetsgivaren bör vara

tvungen att tillämpa det justerade värdet även vid beräkning av

den preliminära skatten eftersom samma värde normalt bör gälla

för både beräkning av preliminärskatt och arbetsgivaravgifter.

 Om den anställde av någon anledning inte vill att

preliminärskatteavdraget beräknas på ett justerat förmånsvärde,

han kan t.ex. ha sidoinkomster eller av andra skäl inte bry sig

om att begära jämkning, är han oförhindrad att begära att

arbetsgivaren gör ett högre preliminärskatteavdrag.

 En arbetsgivare som ansöker om en justering av förmånsvärdet

för förmåner som han utger till sina anställda skall göra detta

hos den skattemyndighet där arbetsgivaren är registrerad för

inbetalning och redovisning av arbetstagarens skatt.

Skattemyndigheten bestämmer då ett justerat förmånsvärde som

arbetsgivaren sedan tillämpar vid beräkningen av

arbetsgivaravgifter och preliminärskatt.

 Arbetsgivarens möjlighet att begära och få ett beslut om att få

använda ett justerat förmånsvärde blir således ett institut som

är helt fristående från det befintliga jämkningsinstitutet.

2.2.3 Arbetstagarens möjlighet att erhålla jämkning

Mitt förslag: Den anställdes möjlighet att erhålla jämkning

ändras inte. Det skall åligga arbetsgivaren att underrätta den

anställde om att arbetsgivaren har fått ett beslut om justerat

förmånsvärde enligt 5 § USAL.

 Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med mitt.

 Remissinstanserna: RSV och Svenska Taxiförbundet tillstyrker

förslaget i sin helhet. RFV tillstyrker förslaget men anför att

den anställde bör få möjlighet att yttra sig före

skattemyndighetens beslut eftersom det kan påverka hans

pensions- och sjukpenninggrundande inkomst.

 Skälen för mitt förslag: Om den anställde vill ha jämkning av

den preliminära A-skatten ansöker han om detta hos

skattemyndigheten i det län där hans hemortskommun är belägen.

Om den anställde därvid vill ha ett jämkat förmånsvärde vid

preliminärbeskattningen måste han uppge detta i sin ansökan.

Skattemyndigheten fattar sedan ett beslut om jämkning av den

preliminära A-skatten där även ett eventuellt jämkat förmåns-

värde kan utgöra en grund för beslutet.

 För att undvika att en jämkning av ett förmånsvärde beaktas

dubbelt, både vid beslut enligt den föreslagna lydelsen av 5 §

USAL och vid ett beslut om jämkning av preliminärskatten, bör

det åligga arbetsgivaren att underrätta den anställde om att

arbetsgivaren har fått ett beslut om justerat förmånsvärde

enligt 5 § USAL. Den anställde har då möjlighet att uppge detta

i sin jämkningsansökan. Det synes lämpligast att denna

underrättelseskyldighet åligger arbetsgivaren och inte

skattemyndigheten eftersom skattemyndigheten när den beslutar om

justering av förmånsvärdet i vissa fall inte kommer att veta

vilka av arbetsgivarens anställda som kommer att åtnjuta

förmånen. Ett företag kan exempelvis ha en bil som en eller

flera anställda får disponera under sådana förhållanden att

jämkningsskäl föreligger. En underrättelse kan ske exempelvis

genom en uppgift på lönebeskedet.

 Uppgiften kan vara av intresse för den anställde även av

kontrollskäl. Skulle den anställde anse att beslutet om justerat

förmånsvärde är felaktigt har han möjlighet att hos

skattemyndigheten initiera att det tas upp till prövning på

nytt.

 RFV har i sitt remissyttrande förordat att den anställde får

möjlighet att yttra sig före skattemyndighetens beslut eftersom

det enligt de i promemorian föreslagna reglerna kan påverka hans

pensions- och sjukpenninggrundande inkomst.

 Jag har i och för sig förståelse för denna synpunkt. Som jag

redan framhållit vet emellertid skattemyndigheten inte alltid i

förväg vilka skattskyldiga som kommer att beröras av ett beslut.

Det är därför av praktiska skäl knappast möjligt att generellt

ha en sådan ordning som RFV föreslagit.

 Det finns emellertid ändå anledning att mot bakgrund av RFV:s

synpunkter företa vissa ändringar i förhållande till

promemorians förslag och även i förhållande till det till

lagrådet remitterade förslaget.

 Pensions- och sjukpenninggrundande inkomst bestäms för

närvarande, i likhet med underlaget för arbetsgivaravgifter, på

ett ojämkat förmånsvärde, även om jämkning skett vid

inkomsttaxeringen. När underlaget för arbetsgivaravgifter

justeras enligt den nu föreslagna bestämmelsen i 5 § USAL bör

också normalt underlaget för pensions- och sjukpenninggrundande

inkomst justeras på motsvarande sätt. Med hänsyn till bl.a. vad

jag tidigare anfört om svårigheterna för skattemyndigheten att

veta vilka arbetstagare som berörs framstår det dock som

olämpligt att ett beslut om justerat förmånsvärde enligt 5 §

USAL skall vara bindande vid fastställande av pensions- och

sjukpenninggrundande inkomst. Förmånsvärdet bör kunna prövas

självständigt i sistnämnda sammanhang. Föreligger skäl för det

bör således vid fastställandet av pensions- och

sjukpenninggrundande inkomst avvikelse få göras från ett

förmånsvärde som beslutats av skattemyndigheten med stöd av 5 §

andra stycket USAL. Någon sådan möjlighet fanns inte i

promemorieförslaget och inte heller i lagrådsremissens förslag.

Skäl att avvika från skattemyndighetens beslut om justerat

förmånsvärde kan exempelvis finns när den skattskyldige i sin

självdeklaration lämnat sådana upplysningar att det framgår att

förutsättningar för jämkning inte föreligger.

 I enlighet med vad jag nu har anfört bör ändringar företas i 4

§ lagen (1959:551) om beräkning av pensionsgrundande inkomst

enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring och 3 kap. 2 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring, AFL.

 Det justerade förmånsvärdet bör anges på kontrollavgiften. Att

ett justerat värde använts bör dessutom anges särskilt. En sådan

ordning för kontrolluppgiften kräver ändringar i 3 kap. 7 §

lagen (1990:325) om självdeklaration och kontrolluppgifter.

2.2.4 Vid vilken tidpunkt skall förmånsvärdet kunna justeras

Mitt förslag: Justering av förmånsvärdet vid beräkning av ar-

betsgivaravgifter skall kunna medges endast från och med den

kalendermånad då beslut om justering meddelats av skattemyn-

digheten, med de undantag som följer av möjligheten att i

efterhand hos skattemyndigheten begära att månads- eller års-

avgiften fastställs.

 Promemorians förslag: Överensstämmer med mitt.

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker

förslaget.

 Skälen för mitt förslag: Uppbörden av arbetsgivaravgifter är

ett i princip slutet system där arbetsgivaren varje månad

redovisar och betalar de avgifter som belöper på föregående

månads löner och förmåner. Arbetsgivaren kan dock begära att

skattemyndigheten i efterhand fastställer månadsavgiften eller

årsavgiften. Om en arbetsgivare tidigare

redovisat en för hög månadsavgift kan han genom att lämna en ny

deklaration rätta de tidigare lämnade uppgifterna. För att

återbetalning skall kunna ske krävs i dessa fall ett särskilt

fastställelsebeslut från skattemyndigheten. Beslut som meddelas

senast den 1 mars året efter utgiftsåret skall därvid avse

endast månadsavgift, medan beslut därefter kan avse årsavgift.

 Vid införandet av en schabloniserad beskattning av bilförmåner

betonade den dåvarande departementschefen, som jag i det

föregående anfört, vikten av att ha ett system för uppbörd av

preliminärskatt och beräkning av arbetsgivaravgifter som är

smidigt och lätt att tillämpa både för arbetsgivare och

myndigheter. Detta bör givetvis gälla även fortsättningsvis.

 I de flesta fall då en justering av underlaget för

socialavgifter blir aktuell bör denna kunna beviljas före

ingången av det aktuella utgiftsåret och då vanligtvis avse hela

detta år. Om anställningen påbörjas under ett löpande år eller

förmånen av någon annan anledning erhålls först en tid in på

året kan justering beviljas för den del av året för vilken

förmånen erhålls. I dessa fall utgör inte systemet med en sluten

uppbördsperiod för varje månad något problem.

 I vissa undantagsfall kan dock behovet av justering vara svårt

att förutse vid ingången av utgiftsåret. Den anställde kan t.ex.

bli långvarigt sjuk och därför inte ha möjlighet att utnyttja

bilförmånen.

 Den enskilde arbetstagaren har i sådana fall alltid möjlighet

att vid taxeringen ansöka om jämkning av förmånsvärdet.

 Genom den nämnda möjligheten att begära att skattemyndigheten i

efterhand fastställer månads- eller årsavgift ges emellertid

även arbetsgivaren möjlighet att i efterhand erhålla justering

av underlaget för socialavgifter. Detta förfarande medför i och

för sig vissa komplikationer både för arbetsgivare och

skattemyndigheter. Med hänsyn till att dessa fall torde bli

sällan förekommande bör dock denna möjlighet till korrigering av

avgiftsunderlaget kunna tillåtas.

 Det saknas enligt min mening mot bakgrund av det anförda skäl

att frångå den gällande principen med kalendermånaden som en i

princip sluten period. Justering av förmånsvärdet vid beräkning

av arbetsgivaravgifter bör således kunna medges endast från och

med den kalendermånad då beslut om justering meddelats av

skattemyndigheten med de undantag som följer av möjligheten att

i efterhand hos skattemyndigheten begära att månads- eller

årsavgiften fastställs.

 Möjlighet till justering av förmånsvärdet vid beräkning av ar-

betsgivaravgifter uppnås lagtekniskt genom att i ett nytt andra

stycke i 5 § USAL införs en regel om att skattemyndigheten, när

det föreligger fall som avses i punkt 4 andra stycket av

anvisningarna till 42 § KL, på framställning av arbetsgivaren

får bestämma värdet av förmånen med hänsyn härtill.

 Samtidigt föreslås en ändring i 8 § UBL innebärande att

skattepliktiga förmåner vid beräkning av preliminär skatt skall

tas upp till ett värde som bestäms i enlighet med 5 § andra

stycket USAL när ett beslut enligt denna bestämmelse föreligger.

 I dag saknas möjlighet att vid beräkning av preliminär skatt

och socialavgifter beakta ett förmånsvärde för bil av årsmodell

som är äldre än fem år som bestämts med tillämpning av punkt 2

tredje stycket andra meningen av anvisningarna till 42 § KL. En

sådan möjlighet bör också införas. Lagtekniskt föreslås detta

ske genom en bestämmelse i 5 § andra stycket USAL. Tillsammans

med den föreslagna förändringen i 8 § UBL kommer ett

förmånsvärde som bestämts med tillämpning av denna regel att

kunna beaktas vid beräkningen av socialavgifter och preliminär

skatt och inte som i dag endast vid inkomsttaxeringen.

2.2.5 Uttagsbeskattning för mervärdeskatt

Mitt förslag: Beskattningsvärdet vid uttagsbeskattning för mer-

värdeskatt skall kunna grundas på ett justerat förmånsvärde.

 Promemorians förslag: Överensstämmer i allt väsentligt med

mitt.

 Remissinstanserna: RFV och Svenska Taxiförbundet tillstyrker

förslaget. RSV tillstyrker i princip men föreslår vissa

redaktionella ändringar av lagtexten.

 Skälen för mitt förslag: Utnyttjar ägaren av t.ex. en

taxirörelse en personbil som utgör en skattepliktig tillgång i

rörelsen för privat bruk föreligger ett skattepliktigt uttag

enligt lagen (1968:430) om mervärdeskatt. Beskattningsvärdet är

därvid enligt anvisningarna till 14 §

mervärdeskattelagen detsamma som anges i 5 § USAL. Här liksom

vid inkomsttaxeringen föreligger ingen skillnad mellan olika

företagsformer. Beskattningsvärdet är alltid det ojusterade

förmånsvärdet oavsett om verksamheten drivs som en enskild

näringsverksamhet eller i aktiebolagsform.

 Den föreslagna ändringen av 5 § USAL medför tillsammans med en

viss justering av anvisningarna till 14 § mervärdeskattelagen

att även beskattningsvärdet vid uttagsbeskattning för

mervärdeskatt kommer att kunna grundas på ett justerat

förmånsvärde. Den av RSV föreslagna redaktionella förändringen

av lagtexten har här beaktats.

2.2.6 Ikraftträdande

Mitt förslag: Lagändringarna skall träda i kraft den 1 juli 1992

och bli tillämpliga på förmåner som utges efter detta datum.

 Promemorians förslag: I promemorian föreslås att lagändringarna

skall träda i kraft den 1 juli 1992 och bli tillämpliga på

förmåner som utges efter utgången av år 1991.

 Remissinstanserna: RFV och Svenska Taxiförbundet tillstyrker

förslaget. RSV anser att ikraftträdandet bör skjutas upp till

den 1 januari

1993 eller att de nya bestämmelserna i vart fall tillämpas

tidigast från den 1 juli 1992. Verket anför att vid en

retroaktiv jämkning av avgiftsunderlaget måste en motsvarande

prövning av uppbördsdeklarationer som arbetsgivaren redan lämnat

göras, vilket kommer att medföra betydande merarbete. Anställda,

för vilkas förmåner arbetsgivaren begär jämkning av underlaget

för arbetsgivaravgifter, kan redan ha fått ett beslut om

jämkning av förmånsvärde. Detta beslut skulle behöva ändras för

att undvika "dubbeljämkning" och kvarstående skatt för den

anställde. Även för de skattejämkningar som görs efter

ikraftträdandet kan problem uppkomma i de fall arbetsgivaren

begär justering av avgiftsunderlaget. För att inte

skattejämkningen skall bli felaktig måste den anställde i sin

ansökan ange att förmånsvärdet justerats genom arbetsgivarens

försorg samt det justerade värdet. Risken är enligt RSV uppenbar

att den skattskyldige förbiser att uppge att justering redan

skett genom arbetsgivarens försorg. RSV anför vidare att om

lagen får retroaktiv verkan kan detta även komma att leda till

en retroaktiv förlust av pensionsgrundande inkomst för den

anställde.

 Skälen för mitt förslag: Jag anser det angeläget att de nu

föreslagna förändringarna genomförs så snabbt som möjligt. Det

hade därför varit önskvärt att de nya reglerna hade kunnat gälla

redan från och med den 1 januari i år. Som RSV påpekat skulle

emellertid en retroaktiv tillämpning leda till vissa betydande

olägenheter. Det föreligger risk för ett inte obetydligt antal

"dubbeljämkningar" och därmed till att många skattskyldiga får

kvarstående skatt. En retroaktiv verkan skulle även kunna leda

till en retroaktiv förlust av pensionsgrundande inkomst för den

anställde. En omprövning skulle vidare i vissa fall få göras av

de uppbördsdeklarationer som arbetsgivaren redan lämnat.

 Med hänsyn till dessa skäl anser jag att de föreslagna

ändringarna bör träda i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas på

förmåner som utges efter detta datum.

 Även vid ett ikraftträdande vid denna tidpunkt föreligger en

viss risk för "dubbeljämkning". Problemet torde dock bli

betydligt mindre i detta fall och bör kunna motverkas genom

information till i första hand berörda arbetsgivare.

3 Anställdas förvärv av aktier

Mitt förslag: De särskilda bestämmelserna i kommunalskattelagen

som undantar anställdas aktieförvärv från förmånsbeskattning i

vissa fall utvidgas. Utvidgningen innebär att undantagsregeln

även omfattar förvärv av aktier o.d. i ett redan börsnoterat

företag.

 Skälen för mitt förslag: En anställds förvärv av värdepapper

till underpris från ägaren till det företag där han arbetar

eller direkt från företaget utgör i princip en skattepliktig

löneförmån.

 Beskattningsfrågan kan dock vara svårbedömd bl.a. med hänsyn

till svårigheterna att värdera förmånen. Det finns därför en

undantagsregel i punkt 3 a av anvisningarna till 32 § KL som

syftar till att klargöra inom vilken ram anställda i ett

aktiebolag kan förvärva aktier i bolaget utan att

förmånsbeskattas.

 En förutsättning för att undantagsregeln skall kunna tillämpas

är att aktierna i bolaget vid tiden för

värdepappersförsäljningen inte är börsnoterade eller noterade på

den s.k. OTC-listan. Undantagsregeln gäller dessutom inte för

anställda som köpt värdepapper för mer än 30 000 kr. Regeln

tillämpas vidare endast när de anställdas förvärv skett på samma

villkor som gällt för allmänheten och de anställdas förvärv

tillsammans med förvärv som görs av aktieägare i bolaget inte

avser mer än 20 % av det totala antalet utbjudna värdepapper.

 Det bör också anmärkas att för att en förmånsbeskattning över-

huvudtaget skall bli aktuell krävs att de anställda ges en

formell eller faktisk företrädesrätt att förvärva värdepapper

till underpris.

 Riksdagen gav i slutet av förra året regeringen ett

bemyndigande att genomföra en privatisering av vissa statliga

företag (prop. 1991/92:69, NU10, rskr. 92). I riktlinjerna för

försäljningen av företagen anges att de anställda bör få

möjlighet att bli delägare i de företag där de arbetar.

 Under förberedelserna för försäljningen av de helt eller delvis

statligt ägda företagen har det uppmärksammats att den aktuella

undantagsregeln för förmånsbeskattningen inte omfattar

erbjudanden om att förvärva aktier i ett redan noterat företag

och att detta försvårar en önskvärd breddning av aktieägandet.

Det finns därför anledning att ställa frågan om inte

undantagsregeln även borde vara tillämplig på värdepappersför-

värv i noterade bolag.

 Vid emissioner och aktieförsäljningar utnyttjas allt oftare

finansiella instrument som innehåller en option eller

konverteringsrätt. Inte sällan kan värdet på en rätt att vid ett

framtida tillfälle förvärva noterade aktier vara svårbedömt. En

utvidgning av undantagsregeln kan här skapa full klarhet i

beskattningsfrågan och underlätta för de anställda att bli

delägare i det egna företaget.

 Enligt min mening medför beloppstaket på 30 000 kr. jämte

kraven i undantagsregeln att de anställdas förvärv skall ske på

samma villkor som gäller för allmänheten och att de anställdas

och aktieägarnas förvärv sammantaget skall rymmas inom 20 % av

de nyemitterade resp. sålda aktierna ett tillräckligt skydd mot

ett kringgående av förmånsbeskattningen. Med en 80-procentig

tilldelning till allmänheten kan de anställda på detta sätt inte

rimligen tillföras värden av sådan betydelse att ett undantag

från förmånsbeskattningen kommer i konflikt med skattesystemets

grundläggande principer. Jag vill också understryka att

undantaget närmast har karaktären av uppskov med beskattningen

eftersom en värdestegring beskattas som kapitalvinst när den

anställde säljer värdepappren. Det finns alltså inte skäl att

behandla förvärv av aktier i bolag som tidigare introducerats på

marknaden annorlunda än övriga aktier.

 Jag föreslår därför en utvidgning av undantagsregeln så att

regeln även omfattar aktier m.m. i ett redan noterat bolag.

 Jag är i detta sammanhang inte beredd att ta upp och göra en

bedömning i de näraliggande frågorna om värderingen av förmån

att förvärva aktier o.d. från arbetsgivaren och

beskattningstidpunkten i fall då undantagsregeln inte är

tillämplig. Enligt min uppfattning finns det dock skäl att

överväga om de nuvarande reglerna - som för övrigt skärptes

avsevärt genom lagstiftning hösten 1989 - innebär en lämplig

lösning av dessa beskattningsfrågor. Jag utesluter därför inte

framtida justeringar av reglerna på detta område.

 Mitt förslag föranleder en ändring i punkt 3 a av anvisningarna

till 32 § KL. Undantagsregeln gäller nu endast aktier,

konvertibla skuldebrev, vinstandelsbevis och skuldebrev förenade

med optionsrätt. I förslaget vidgas regeln till att omfatta även

andra finansiella instrument som utnyttjas för att ge ut aktier

på marknaden. Regeln kommer därigenom att omfatta bl.a.

aktieoptioner som är knutna till eller fristående från

skuldebrev och skuldebrev som ges ut anknutna till såväl en köp-

 som en teckningsoption som avser aktier.

 Den nya regeln bör gälla redan för inkomståret 1992.

4 Vissa övriga frågor

4.1 Justering av det särskilda grundavdraget för

folkpensionärer

Mitt förslag: Bestämmelsen i kommunalskattelagen som reglerar

folkpensionärers rätt till särskilt grundavdrag anpassas till de

nya reglerna i lagen om allmän försäkring om möjlighet till

uttag av även en fjärdedels ålderspension.

 Skälen för mitt förslag: I prop. 1991/92:149 om avskaffande av

delpensionsförsäkringen m.m. föreslår regeringen att delpen-

sionsförsäkringen avskaffas fr.o.m. den 1 juni 1992. Det

föreslås vidare att en möjlighet införs inom den allmänna

pensioneringen att göra uttag av även en fjärdedels

ålderspension, vilket bl.a. föranleder ändringar i lagen om

allmän försäkring. Enligt nu gällande regler kan uttag av

ålderspension endast begränsas till hälften av pensionen. De

föreslagna ändringarna föranleder en konsekvensändring av

reglerna om särskilt grundavdrag för folkpensionärer i punkt 1

av anvisningarna till 48 § KL, så att den också skall omfatta en

fjärdedels ålderspension.

4.2 Särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster

Mitt förslag: Särskild löneskatt skall inte tas ut på inkomster

av bl.a. passiv näringsverksamhet som understiger 1 000 kr.

 Skälen för mitt förslag: Vid beräkning av arbetsgivaravgifter

och egenavgifter finns regler om att avgifter inte skall

erläggas om ersättningen inte uppgått till 1 000 kr. [2 kap. 4 §

1. lagen (1981:691) om socialavgifter, SAL] respektive om

avgiftsunderlaget understiger 1 000 kr. (3 kap. 3 § fjärde

stycket SAL).

 I lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa

förvärvsinkomster, SLF, finns motsvarande beloppsgräns vad

beträffar de ersättningar som regleras i 1 § genom en hänvisning

i denna paragraf till 2 kap. 3-5 §§ SAL.

 Däremot finns vad beträffar de inkomster som regleras i 2 §

SLF, bl.a. inkomst av passiv näringsverksamhet, ingen regel av

innebörd att en beloppsgräns på 1 000 kr. skall tillämpas även

här. Av praktiska skäl bör samma gräns gälla för alla inkomster

som skall beläggas med särskild löneskatt.

 Jag förslår därför att en sådan beloppsgräns införs genom ett

tillägg till 2 § SLF.

4.3 Beräkning av preliminär A-skatt för den som inte tillhör

svenska kyrkan

Mitt förslag: Om en skattskyldig har rätt att få sin slutliga

skatt nedsatt på grund av att han inte tillhör svenska kyrkan

skall hänsyn tas till nedsättningen även vid beräkning av preli-

minär A-skatt enligt tabell. Förutsättningen för att en

skattskyldig skall få nedsättning av församlingsskatten skall

vara att den skattskyldige inte tillhörde svenska kyrkan den 1

november året före inkomståret.

 Skälen för mitt förslag: Den som inte är medlem i svenska

kyrkan skall betala endast den del av församlingsskatten som är

avsedd att täcka kostnaderna för kyrkans begravningsverksamhet.

Denna andel anses vara 25 % av den kyrkliga utdebiteringen (jfr

prop. 1991/92:100, Bilaga 8, s. 141).

 Bestämmelserna om nedsättning av slutlig och tillkommande skatt

för den som inte är medlem i svenska kyrkan finns i lagen

(1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke

tillhör svenska kyrkan. Nuvarande bestämmelser i UBL innebär att

även den preliminära B-skatten kan sättas ned i de fall skatten

tas ut enligt bestämmelserna i 13 § 1 mom. första stycket UBL.

Så blir fallet när den slutliga skatt som ligger till grund för

debiteringen av den preliminära skatten har nedsatts. Däremot

finns ingen bestämmelse om att den preliminära A-skatten skall

sättas ned i de fall den betalas enligt huvudregeln genom att

arbetsgivaren gör skatteavdrag på lön, dvs. när A-skatten skall

beräknas enligt skattetabell, och arbetstagaren inte har begärt

jämkning av den preliminära skatten. I fråga om särskilda beslut

i enskilda fall, t.ex. jämkningsbeslut, anses bestämmelserna i

UBL inte hindra att skattemyndigheten även vid ett beslut om

preliminär A-skatt eller B-skatt beaktar nedsättningen i den

slutliga skatten när myndigheten har uppgift om att sådan

nedsättning skall ske. Skattemyndigheten saknar emellertid inte

sällan denna uppgift när jämkningsbeslutet skall fattas.

 För inkomståret 1992 varierar församlingsskatten mellan 0,40

kr. och 2,54 kr. Den slutliga skatten kan alltså i vissa fall

komma att sättas ned med ett betydande belopp. Nuvarande ordning

medför att en arbetstagare som inte är medlem i svenska kyrkan

vid ingången av inkomståret inte sällan betalar en för hög

preliminär skatt.

 Enligt min mening bör huvudprincipen i 3 § 1 mom. UBL, dvs. att

den skattskyldige skall betala en preliminär skatt som så nära

som möjligt kan antas motsvara den slutliga skatten, tillämpas

även i nu aktuellt fall. En sådan ordning är emellertid av

praktiska skäl inte möjlig om förhållandena vid inkomstårets

ingång skall vara avgörande för rätten till lindring i

skattskyldigheten. Den avgörande tidpunkten måste flyttas till

sådan tid före inkomstårets början att skattemyndigheterna

hinner med att beakta nedsättningen när skattsedlarna på

preliminär A-skatt utfärdas. En lämplig tidpunkt är den 1

november året före inkomståret vilket datum nu är avgörande när

det gäller att bestämma den skattskyldiges hemortskommun enligt

66 § KL. Jag föreslår detta.

 Mitt förslag föranleder ändringar i 5 § UBL, 2 och 4 §§ lagen

om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke tillhör

svenska kyrkan och 1 § lagen (1992:000) om ändring i lagen om

viss lindring i skattskyldigheten för den som icke tillhör

svenska kyrkan.

 I ett nytt andra stycke i 5 § UBL har tagits in en bestämmelse

om att det vid beräkning av preliminär A-skatt enligt

skattetabell skall tas hänsyn också till sådan nedsättning av

den slutliga skatten som en skattskyldig har rätt till enligt 1

§ första meningen lagen om viss lindring i skattskyldigheten för

den som inte tillhör svenska kyrkan. Regeln gäller även för

sådan skattskyldig beträffande vilken det finns fastställd en

sådan särskild skattetabell som avses i 4 § 3 mom. andra

stycket, dvs. en tabell avseende en skattesats i femtiotal ören.

I detta fall skall - sedan den utdebitering som är aktuell för

den skattskyldige avrundats enligt reglerna i första stycket -

valet stå mellan den särskilda tabellen och en tabell som avser

hela kronor.

5 Statsfinansiella effekter

De statsfinansiella effekterna av de föreslagna förändringarna

kan inte antas bli annat än obetydliga.

6 Upprättade lagförslag

I enlighet med vad jag nu har anfört har inom

finansdepartementet upprättats förslag till

 1. lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 2. lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare,

 3. lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

 4. lag om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av

pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring,

 5. lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

 6. lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt,

 7. lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter,

 8. lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster, 9. lag om ändring i lagen

(1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke

tillhör svenska kyrkan,

 10. lag om ändring i lagen (1992:000) om ändring i lagen

(1951:691) om viss lindring i skattskyldigheten för den som icke

tillhör svenska kyrkan.

 Förslagen under punkterna 2, 4 och 5 har upprättats i samråd

med statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN].

 Lagrådets yttrande har inhämtats beträffande förslagen under

punkterna 2 och 4-7 samt del av förslaget under punkten 3.

 Övriga lagförslag är av sådan beskaffenhet att lagrådets

hörande skulle sakna betydelse.

 5 § UBL, 3 kap. 2 § AFL och 2 § SLF föreslås ändrade även i

prop. 1991/92:112 om F-skattebevis m.m.

7 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen att anta de

upprättade lagförslagen.

8 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och

beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de

förslag föredraganden har lagt fram.

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter från arbetsgivare

 Härigenom föreskrivs att 5 § lagen (1984:668) om uppbörd av

socialavgifter1 från arbetsgivare skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 §

 Skattepliktiga naturaförmå- Skattepliktiga förmåner skall

ner skall tas upp till ett tas upp till ett värde som

värde som bestäms i enlighet bestäms i enlighet med 8 §

med 8 § första- fjärde styckena första-fjärde styckena

uppbördslagen (1953:272). uppbördslagen (1953:272).

 Om det föreligger fall som

 avses i punkt 2 tredje stycket

 andra meningen eller punkt 4

 andra stycket av anvisningarna

 till 42 § kommunalskattelagen

 (1928:370), får

 skattemyndigheten på

 framställning av arbetsgivaren

 bestämma värdet av förmånen med

 hänsyn härtill. Arbetsgivaren

 skall underrätta arbetstagare

 som berörs av skat-

 temyndighetens beslut.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas på

förmåner som utges efter ikraftträdandet.

1Lagen omtryckt 1991:98.

2 Förslag till

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 8 § uppbördslagen (1953:272)1 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 8 §

 Åtnjuter skattskyldig jämte kontant inkomst andra förmåner

skall preliminär A-skatt beräknas efter inkomstförmånernas

sammanlagda värde. Har den skattskyldige utgett ersättning för

en förmån skall förmånsvärdet sättas ned med ersättningens

belopp.

 Värdet av bilförmån skall beräknas enligt punkt 2 utom tredje

stycket andra meningen av anvisningarna till 42 §

kommunalskattelagen (1928:370).

 Värdet av förmån av bostad som är belägen här i riket och som

inte är semesterbostad skall beräknas enligt följande grunder.

Riket delas in i områden som är väsentligen enhetliga i fråga om

boendekostnader. Förmånsvärdet av en bostad inom varje område

skall bestämmas till det genomsnittliga värdet för jämförbara

bostäder inom området. Om bostaden är belägen utom tätort med

närmaste omgivning skall dock värdet bestämmas till det lägsta

av nämnda genomsnittsvärden reducerat med tio procent.

 Värdet av annan förmån än som avses i andra och tredje styckena

skall beräknas enligt 42 § andra stycket kommunalskattelagen

samt punkt 1 andra och tredje styckena och punkt 3 av

anvisningarna till den paragrafen.

 Föreligger fall som avses i punkt 4 andra stycket av

anvisningarna till 42 § kommunalskattelagen får

skattemyndigheten bestämma värdet av förmånen med hänsyn

härtill.

 Om skattemyndigheten bestämt

 värdet av förmånen enligt be-

 stämmelserna i 5 § andra

 stycket lagen (1984:668) om

 uppbörd av socialavgifter från

 arbetsgivare skall detta värde

 användas även vid beräkning av

 preliminär A-skatt.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

1Lagen omtryckt 1991:97.

3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1959:551) om beräkning av

pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om

allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1959:551) om beräkning av

pensionsgrundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 4 §2

 Vid bestämmande av pensionsgrundande inkomst skall, utöver vad

som framgår av lagen om allmän försäkring, gälla följande.

 Värdet av skattepliktiga Värdet av skattepliktiga

förmåner i annat än pengar till förmåner i annat än pengar till

arbetstagare, som skall betala arbetstagare, som skall betala

sjömansskatt, skall uppskattas sjömansskatt, skall uppskattas

i enlighet med vad som i enlighet med vad som

föreskrivs av regeringen eller föreskrivs av regeringen eller

den myndighet som regeringen den myndighet som regeringen

bestämmer. Skattepliktiga bestämmer. Skattepliktiga

förmåner skall i andra fall tas förmåner skall i andra fall tas

upp till ett värde som bestäms upp till ett värde som bestäms

i enlighet med 8 § första-fjär- i enlighet med 8 § första-fjär-

de styckena uppbördslagen de och sjätte styckena up-

(1953:272). pbördslagen (1953:272).

 Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för

kostnader som arbetstagaren haft att bestrida i innehavd

anställning, i den mån kostnaderna, minskade med erhållen

kostnadsersättning, överstiger fyratusen kronor.

 Särskilda förskrifter angående beräkning av sådan inkomst av

anställing, som enligt lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

hänförs till intäkt av näringsverksamhet meddelas av regeringen

eller myndighet som regeringen bestämmer.

 Vid beräkning av inkomst av annat förvärvsarbete får från

inkomst av en viss förvärvskälla inte dras av underskott i annan

förvärvskälla.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

 Äldre bestämmelser gäller fortfarande vid beräkning av

pensionsgrundande inkomst som avser tid före ikraftträdandet.

1Lagen omtryckt 1976:1015.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1976:1015.

2Senaste lydelse 1990:660.

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän

försäkring1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 2 §2

 Sjukpenninggrundande inkomst är den årliga inkomst i pengar

eller andra skattepliktiga förmåner som en försäkrad kan antas

komma att tills vidare få för eget arbete, antingen såsom

arbetstagare i allmän eller enskild tjänst (inkomst av

anställning) eller på annan grund (inkomst av annat

förvärvsarbete). Med inkomst av anställning likställs kostnads-

ersättning som inte enligt 10 § uppbördslagen (1953:272)

undantas vid beräkning av preliminär A-skatt. Som inkomst av

anställning räknas dock inte ersättning från en arbetsgivare som

är bosatt utomlands eller en utländsk juridisk person, om

arbetet har utförts i arbetsgivarens verksamhet utom riket. I

fråga om arbete som utförs utomlands av den som av en statlig

arbetsgivare sänts till ett annat land för arbete för arbets-

givarens räkning bortses vid beräkningen av sjukpenninggrundande

inkomst från sådana lönetillägg som betingas av ökade

levnadskostnader och andra särskilda förhållanden i

sysselsättningslandet. Som inkomst av anställning eller inkomst

av annat förvärvsarbete räknas inte heller intäkt som avses i 32

§ 1 mom. första stycket h och i kommunalskattelagen (1928:370)

eller sådan ersättning som enligt 1 § första stycket 2-6 lagen

(1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster

utgör underlag för nämnda skatt. Som inkomst av annat

förvärvsarbete räknas inte sådan ersättning enligt

gruppsjukförsäkring eller trygghetsförsäkring vid arbetsskada

som enligt 2 § första stycket lagen om särskild löneskatt på

vissa förvärvsinkomster utgör underlag för nämnda skatt. Den

sjukpenninggrundande inkomsten fastställs av försäkringskassan.

Inkomst av anställning och inkomst av annat förvärvsarbete skall

därvid var för sig avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

 Vid beräkning av sjukpenninggrundande inkomst bortses från

sådan inkomst av anställning och annat förvärvsarbete som

överstiger sju och en halv gånger basbeloppet. Det belopp som

sålunda skall undantas skall i första hand räknas av från

inkomst av annat förvärvsarbete. Ersättning i pengar eller andra

skattepliktiga förmåner för utfört arbete i annan form än

pension räknas som inkomst av anställning, såvida ersättningen

under ett år uppgår till minst 1 000 kronor, även om mottagaren

inte är anställd hos den som utger ersättningen. I nu angivna

fall skall den som utför arbetet anses såsom arbetstagare och

den som utger ersättningen såsom

1Lagen omtryckt 1982:120.

2Lydelse enligt prop. 1991/92:112.

Nuvarande lydelse Förslagen lydelse

arbetsgivare. Kan ersättning för arbete för någon annans räkning

under året inte antas uppgå till minst 1 000 kronor, skall

ersättningen från denne inte tas med vid beräkningen av den

sjukpenninggrundande inkomsten i annat fall än då den utgör

inkomst av näringsverksamhet. Vid beräkning av

sjukpenninggrundande inkomst av anställning skall bortses från

ersättning som enligt 2 a § skall anses som inkomst av annat

förvärvsarbete samt ersättning som idrottsutövare får från sådan

ideell förening som avses i 7 § 5 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt och som har till huvudsakligt syfte att

främja idrottslig verksamhet, om ersättningen från föreningen

under året inte kan antas uppgå till minst ett halvt basbelopp.

 Beräkningen av den sjukpen- Beräkningen av den sjukpen-

ninggrundande inkomsten skall, ninggrundande inkomsten skall,

där förhållandena inte är kända där förhållandena inte är kända

för försäkringskassan, grundas för försäkringskassan, grundas

på de upplysningar som kassan på de upplysningar som kassan

kan inhämta av den försäkrade kan inhämta av den försäkrade

eller dennes arbetsgivare eller eller dennes arbetsgivare eller

som kan framgå av den som kan framgå av den

uppskattning, som vid taxering uppskattning, som vid taxering

gjorts av den försäkrades gjorts av den försäkrades

inkomst. Inkomst av arbete för inkomst. Inkomst av arbete för

egen räkning får ej beräknas egen räkning får ej beräknas

högre än som motsvarar skälig högre än som motsvarar skälig

avlöning för liknande arbete avlöning för liknande arbete

för annans räkning. Om för annans räkning. Om

inkomsten helt eller delvis inkomsten helt eller delvis

utgörs av skattepliktiga utgörs av skattepliktiga

förmåner skall de tas upp till förmåner skall de tas upp till

ett värde som bestäms i en- ett värde som bestäms i en-

lighet med 8 § första-fjärde lighet med 8 § första-fjärde

styckena uppbördslagen och sjätte styckena

(1953:272). uppbördslagen (1953:272).

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

5 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1968:430) om mervärdeskatt

 Härigenom föreskrivs att anvisningarna till 14 § lagen

(1968:430) om mervärdeskatt1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 Anvisningar

 till 14 §

 I vederlaget, saluvärdet eller inköpsvärdet inräknas varje

annan statlig skatt eller avgift än mervärdeskatt.

 Med vederlag avses vid omsättning mot kontant betalning den

erhållna likviden minskad med rabatt som direkt avgår från

likviden och vid annan omsättning det pris som överenskommits

vid avtalets ingående enligt utfärdad faktura eller annan

handling. I vederlaget skall inräknas avbetalningstillägg och

varje annat pristillägg som skall erläggas av köparen enligt

avtalet utom ränta.

 Vid beräkning av beskattningsvärde eller skattepliktig

omsättning får avdrag icke göras för s.k. villkorlig rabatt som

utgår vid betalning inom viss tid. Ej heller får avdrag göras

för diskonto vid diskontering av kundväxel.

 Vid omsättning som innebär att ny eller renoverad bilmotor

lämnas till bestämt pris mot att en renoveringsbar bilmotor av

samma slag tages i byte utan särskild värdering, skall i

beskattningsvärdet icke inräknas något värde för den inbytta

motorn. Vad nu sagts gäller även vid annan jämförlig omsättning.

 Med saluvärde avses marknadsvärde enligt kommunalskattelagen,

om inget annat följer av sjunde och åttonde styckena.

 Utgår gemensamt vederlag vid omsättning av varor eller

tjänster, av vilka en del inte är skattepliktiga, bestäms

beskattningsvärdet genom uppdelning av vederlaget efter skälig

grund. Motsvarande gäller saluvärde vid uttag.

 Vid uttag av tjänst som avser fastighet anses saluvärdet

motsvara summan av nedlagda kostnader jämte ränta på eget

kapital och värdet av den skattskyldiges eget arbete.

 Vid omsättning enligt punkt 2 Vid omsättning enligt punkt 2

första stycket g) av första stycket g) av

anvisningarna till 2 § anses, anvisningarna till 2 § anses,

såvitt avser nyttjande av såvitt avser nyttjande av

personbil för privat bruk, som personbil för privat bruk, som

beskattningsvärde ett belopp beskattningsvärde ett belopp

som överensstämmer med det som överensstämmer med det

schablonvärde som enligt 5 § värde som enligt 5 § lagen

lagen (1984: (1984:668) om uppbörd av

668) om uppbörd av socialavgifter från ar-

socialavgifter från betsgivare har bestämts i

arbetsgivare har fastställts fråga

i

1Senaste lydelse 1990:576.

Nuvarande lydelse Förslagen lydelse

fråga om tillhandahållande av om tillhandahållande av

bilförmån åt anställd. bilförmån åt anställd. I fråga

 om den skattskyldiges eget nyt-

 tjande får skattemyndigheten på

 ansökan bestämma beskat-

 tningsvärdet enligt de grunder

 som anges i sistnämnda lagrum.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992.

6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 7 § lagen (1990:325) om

självdeklaration och kontrolluppgifter skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 7 §1

 Värdet av förmåner som utgått Värdet av förmåner som utgått

i annat än pengar skall i annat än pengar skall

beräknas i enlighet med beräknas i enlighet med

bestämmelserna i kom- bestämmelserna i kom-

munalskattelagen (1928:370). munalskattelagen (1928:370).

Värdet av bilförmån skall dock Vid beräkning av värdet av

beräknas utan tillämpning av bilförmån och kostförmån skall

bestämmelserna i punkt 2 tredje dock bestämmelserna i punkt 2

stycket andra meningen och tredje stycket andra meningen

punkt 4 andra stycket av och punkt 4 andra stycket av

anvisningarna till 42 § nämnda anvisningarna till 42 § nämnda

lag. Värdet av annan lag tillämpas endast i

bostadsförmån än förmån av enlighet med beslut av

semesterbostad skall beräknas i skattemyndigheten med stöd av

enlighet med bestämmelserna i 8 5 § lagen (1984:668) om uppbörd

§ tredje stycket uppbördslagen av socialavgifter från

(1953: arbetsgivare. Värdet av annan

272). bostadsförmån än förmån av

 semesterbostad skall beräknas i

 enlighet med bestämmelserna i 8

 § tredje stycket uppbördslagen

 (1953:272).

 Om värdet av en förmån

 justerats enligt 5 § andra

 stycket lagen (1984:668) om

 uppbörd av socialavgifter från

 arbetsgivare skall detta anges.

 Det sammanlagda värdet av förmånerna skall anges särskilt för

sig.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1992 och tillämpas första

gången vid 1993 års taxering.

1Senaste lydelse 1990:1136.

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1992-03-18

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet

Hans-Gunnar Solerud, regeringsrådet Anders Swartling.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 12 mars 1992 har

regeringen på hemställan av statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN] beslutat inhämta

lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare, m.m.

 Förslagen har inför lagrådet föredragits av

kammarrättsassessorn Ulla Werkell.

 Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Innehåll

Propositionens huvudsakliga innehåll 1

Propositionens lagförslag 2

1 Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370) 2

2 Lag om ändring i lagen (1984:668) om uppbörd

 av socialavgifter från arbetsgivare 5

3 Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272) 6

4 Lag om ändring i lagen (1959:551) om

 beräkning av pensionsgrundande inkomst enligt

 lagen (1962:381) om allmän försäkring 8

5 Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring 9

6 Lag om ändring i lagen (1968:430) om

 mervärdeskatt 11

7 Lag om ändring i lagen (1990:325) om

 självdeklaration och kontrolluppgifter 13

8 Lag om ändring i lagen (1990:659) om särskild

 löneskatt på vissa förvärvsinkomster 14

9 Lag om ändring i lagen (1951:691) om viss

 lindring i skattskyldigheten för den som

 icke tillhör svenska kyrkan 15

10 Lag om ändring i lagen (1992:000) om ändring

 i lagen (1951:691) om viss lindring i

 skattskyldigheten för den som icke tillhör

 svenska kyrkan 16

Utdrag ur regeringsprotokollet den 26 mars 1992 17

1 Inledning 17

2 Socialavgifter på vissa förmåner när

 förutsättningar för jämkning av förmånsvärdet

 föreligger 18

2.1 Bakgrund 18

2.2 Uttag av socialavgifter vid jämkning 20

 2.2.1 En justeringsmöjlighet införs 20

 2.2.2 Vem skall kunna begära ett beslut om

 ett justerat förmånsvärde 20

 2.2.3 Arbetstagarens möjlighet att erhålla

 jämkning 22

 2.2.4 Vid vilken tidpunkt skall förmånsvärdet

 kunna justeras 23

 2.2.5 Uttagsbeskattning för mervärdeskatt 25

 2.2.6 Ikraftträdande 25

3 Anställdas förvärv av aktier 26

4 Vissa övriga frågor 28

4.1 Justering av det särskilda grundavdraget för

 folkpensionärer 28

4.2 Särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster 28

4.3 Beräkning av preliminär A-skatt för den som

 inte tillhör svenska kyrkan 29

5 Statsfinansiella effekter 30

6 Upprättade lagförslag 30

7 Hemställan 31

8 Beslut 31

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag 32

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 40