Regeringens proposition

1995/96:195

Europa-Medelhavsavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater

och Marocko

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 9 maj 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Björn von[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner ett Europa-Medelhavs-avtal om

upprättande av en associering mellan Europeiska gemenskaperna och deras

medlemsstater å ena sidan och Konungariket Marocko å den andra. Avtalet

innehåller bestämmelser om bl.a. politisk dialog, frihandel samt ekonomiskt och

socialt samarbete. Syftet med avtalet är bl.a. att inom ramen för EG:s nya

Medelhavspolitik bidra till stabilitet och en positiv ekonomisk och social

utveckling i regionen. Genom avtalet inrättas vissa organ som skall övervaka

avtalets tillämpning.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Ärendet och dess beredning................................. 3

3 Bakgrund................................................... 3

 3.1 Den ekonomiska utvecklingen i Marocko............... 3

 3.2 Sveriges och EG:s handelsförbindelser med Marocko... 4

 3.2.1 Den svensk-marockanska handeln................ 4

 3.2.2 Handeln mellan EG och Marocko................. 4

 3.3 Förhandlingarnas bakgrund........................... 4

4 Innehållet i avtalet....................................... 5

5 Godkännande av avtalet......................................12

Bilaga Europa-Medelhavsavtalet om upprättande

 av en associering mellan Europeiska

 gemenskaperna och deras medlemsstater

 å ena sidan och Konungariket Marocko

 å den andra

.........................................14

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 9 maj 1996...................................................293

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 godkänner Europa-Medelhavsavtalet om upprättande av en associering mellan

 Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater å ena sidan och Konungariket

 Marocko å andra sidan.

2 Ärendet och dess beredning

I enlighet med rådets beslut av den 6 december 1993 inledde kommissionen

förhandlingar om ett nytt avtal mellan Europeiska gemenskaperna och deras

medlemsstater å ena sidan och Konungariket Marocko å den andra. Förhandlingarna

fördes av kommissionen i samråd med medlemsstaterna. Sverige har deltagit aktivt

i arbetet från och med medlemskapet den 1 januari 1995. Synpunkter har löpande

inhämtats från de närmast berörda myndigheterna, nämligen Kommerskollegium och

Statens jordbruksverk. Förhandlingarna avslutades under hösten 1995 och avtalet

undertecknades den 26 februari 1996. Innan avtalet kan träda i kraft skall det

godkännas av de avtalsslutande parterna.

 Avtalet i svensk text fogas som bilaga till propositionen.

3 Bakgrund

3.1 Den ekonomiska utvecklingen i Marocko

Den ekonomiska utvecklingen i Marocko under 1990-talet har växlat mellan en

relativt hög tillväxt på mellan 6 och 12 procent och stora bakslag med en

nedgång i bruttonationalinkomsten på mellan 4 och 6 procent. Dessa kraftiga

svängningar är typiska för landet och sammanhänger med variationer i

väderleksförhållandena som påverkar skördeutfallet. För år 1996 förväntas en

tillväxt på 7 procent. För att nå upp till samma nivå som 1994 års

bruttonationalinkomst per capita behövs emellertid en tillväxt på 9 procent.

Befolkningsökningen ligger på 2,2 procent per år.

 En viss liberalisering av landets importregim har genomförts, men mycket

återstår att göra. Ett privatiseringsprogram föreligger, och vissa statligt

eller kommunalt ägda företag har privatiserats. Regeringen ämnar utge statliga

privatiseringsobligationer på den internationella marknaden i syfte att både

påskynda privatiseringsprocessen och få in kapital för de infrastrukturella

projekt som man planerar att genomföra.

 Marocko, som anslöt sig till Allmänna tull- och handelsavtalet, GATT på 1980-

talet, är medlem av världshandelsorganisationen WTO.

 I såväl Världsbankens som i gemenskapens analyser och i interna marockanska

utredningar påpekas de påfrestningar som den marockanska lokala industrin kommer

att utsättas för till följd av tullavvecklingen på industrivaruområdet visavi

gemenskapen. Enligt marockanska regeringen förväntas den lokala industrin behöva

över 500 miljoner US-dollar i investeringar för att den skall bli tillräckligt

konkurrenskraftig. Under förutsättning att det nya avtalet leder till

produktivitetsökningar i kombination med omfattande utlandsinvesteringar kan

emellertid effekterna av avtalet bli gynnsamma på sikt. I sammanhanget kan

nämnas att marockanska industrivaror har kunnat exporteras tullfritt till EG

sedan slutet av 1970-talet inom ramen för EG:s samarbetsavtal med Marocko.

3.2 Sveriges och EG:s handelsförbindelser med Marocko

3.2.1 Den svensk-marockanska handeln

Sverige har under hela 1990-talet haft ett handelsöverskott i handeln med

Marocko. Vår export uppgick under åren 1993 och 1994 till 788 miljoner kronor

respektive 720 miljoner kronor. Samtidigt uppgick den svenska importen från

Marocko till bara 222 miljoner kronor respektive 282 miljoner kronor. Siffror

för perioden januari t.o.m. september 1995 visar på en uppgång i den svenska

exporten till Marocko samtidigt som importen har minskat något.

 Den svenska exporten bestod till mer än hälften av trä, pappersmassa, papper

och papp samt varor därav. Dessutom exporterade Sverige verkstadsprodukter,

främst maskiner och apparater samt transportmedel. Ungefär 70 procent av

importen från Marocko utgjordes av citrusfrukter. Övriga importvaror var

gödselmedel, maskiner och apparater samt kläder.

3.2.2 Handeln mellan EG och Marocko

EG har ett handelsöverskott i handeln med Marocko. EG:s export till Marocko

uppgick åren 1993 och 1994 till 4 182 miljoner ecu respektive

4 376 miljoner ecu. EG:s import från Marocko uppgick under samma tidsperiod till

3 206 miljoner ecu respektive 3 707 miljoner ecu.

 EG:s export till Marocko består till mer än 90 procent av industriprodukter

såsom textilvaror, maskiner och apparater, luftfartyg, fordon, oädla metaller

och kemiska produkter. EG:s import från Marocko består till ca 40 procent av

kläder och till drygt 20 procent av jordbruksvaror såsom fisk och kräftdjur,

köksväxter, frukt, bär, nötter och livsmedel. Övriga produkter som importeras är

bl.a. kemiska produkter, mineraliska produkter, maskiner och apparater.

3.3 Förhandlingarnas bakgrund

EG:s handelspolitik mot länderna kring Medelhavet har länge baserats på en

kombination av associerings- och frihandelsavtal samt samarbetsavtal med

ensidiga handelspreferenser. Riktlinjerna för Medelhavspolitiken har

återkommande sedan början av 70-talet presenterats i särskilda program. Avtalen

har innehållit tre viktiga moment: upprättandet av institutioner för politiskt

samarbete, handelsförmåner samt särskilda protokoll för tekniskt och ekonomiskt

samarbete som återkommande förnyats. Inom ramen för dessa protokoll har

ramkrediter och biståndsmedel angivits.

 I oktober 1994 presenterade kommissionen riktlinjer för en ny fördjupad

Medelhavsstrategi, vilka godkändes vid Europeiska rådets möte i[REDACTED_EFTERNAMN] i december

1994. Strategin antogs av Europeiska unionens råd i april 1995.

Medelhavsstrategin syftar till samarbete som skall säkra fred, säkerhet samt

politisk och social stabilitet i Europa och i Medelhavsområdet. De föreslagna

åtgärderna skall bidra till en balanserad relation och en ökad integration

mellan länderna i regionen. Strategin vilar på tre pelare. Den första utgörs av

nya former för en fördjupad politisk dialog som grundas på respekten för

demokrati och mänskliga rättigheter. Den andra utgörs av ett särskilt

frihandelsområde som skall kombineras med ökat finansiellt bistånd och den

tredje av samarbete på det sociala och kulturella planet.

 Det euromediterrana frihandelsområdet skall vara utbyggt till år 2010 och

baseras på bilaterala avtal slutna mellan EG och följande Medelhavs-

länder/områden (Algeriet, Cypern, Egypten, Israel, Jordanien, Libanon, Malta,

Marocko, Syrien, Tunisien, Turkiet och de palestinska territorierna) samt mellan

dessa inbördes. Förutom frihandel rymmer avtalen frågor om EG-bistånd för

modernisering av Medelhavsländernas ekonomier, bekämpandet av terrorism,

organiserad brottslighet, narkotikasmuggling m.m. Bland annat nämns vikten av

ökade utländska investeringar i finansiellt bistånd för att underlätta

liberaliseringen av de berörda ländernas ekonomier och social utveckling.

 Som delmål på väg mot etablerandet av frihandelsområdet ses bl.a. slutandet av

associeringsavtal med de icke-europeiska länderna runt Medelhavet. Tidigare har

Europa-Medelhavsavtal slutits med Tunisien (se prop. 1995/96:34, bet.

1995/96:UU10, rskr. 1995/96:48) och Israel (se prop. 1995/96:185). Dessutom

pågår förhandlingar med Egypten, Jordanien och Libanon.

4 Innehållet i avtalet

Genom Europa-Medelhavsavtalet upprättas en associering mellan gemenskaperna och

deras medlemsstater och Marocko. Avtalet omfattar 96 artiklar indelade i åtta

avdelningar med följande rubriker: politisk dialog (I), fri rörlighet för varor

(II), etableringsrätt och tillhandahållande av tjänster (III), betalningar,

kapital, konkurrensbestämmelser och andra ekonomiska bestämmelser (IV),

ekonomiskt samarbete (V), socialt och kulturellt samarbete (VI), ekonomiskt

samarbete (VII), institutionella och allmänna bestämmelser samt slutbestämmelser

(VIII). Avtalet omfattar även sju bilagor och fem protokoll. Bilagorna,

protokollen samt slutakten utgör en integrerad del av avtalet. I slutakten

återfinns parternas gemensamma deklarationer.

Ingressen

I avtalets ingress hänvisas bl.a. till de traditionella banden mellan parterna

och önskan att stärka dessa och upprätta bestående förbindelser grundade på

ömsesidighet, solidaritet, partnerskap och gemensam utveckling. Vidare erinras

om parternas ekonomiska och politiska utveckling under senare år, om deras

gemensamma ansvar avseende stabilitet, säkerhet och välstånd i Medelhavsregionen

och om Marockos målsättning att integrera sin ekonomi i världsekonomin.

Syftet

Artiklarna 1 och 2

En associering upprättas mellan Marocko och EG med syfte att skapa en lämplig

ram för politisk dialog, att gradvis liberalisera handeln med varor, tjänster

och kapital, att främja Marockos utveckling och välstånd, att främja den

maghrebinska integrationen samt att främja samarbete på de ekonomiska, sociala,

kulturella och finansiella områdena. En viktig beståndsdel av avtalet är

respekten för demokratiska principer och mänskliga rättigheter.

Politisk dialog

Artiklarna 3-5

Genom avtalet etableras en regelbunden politisk dialog mellan parterna som skall

behandla alla frågor av gemensamt intresse. Dialogen skall bl.a. underlätta

parternas närmande till varandra, göra det möjligt att beakta varandras

intressen och arbeta för att konsolidera säkerheten och stabiliteten i

Medelhavsområdet. Dialogen skall föras på ministernivå, på högre

tjänstemannanivå, genom utnyttjande av alla diplomatiska kanaler och vid behov

med hjälp av alla medel som kan bidra till dialogens intensifiering och

effektivisering.

Fri rörlighet för varor

Artiklarna 6-14

Ett frihandelsområde skall gradvis upprättas under en övergångsperiod på högst

tolv år. För industriprodukter får inga nya importtullar, inklusive tullar av

fiskal karaktär, eller åtgärder med motsvarande verkan införas.

Industriprodukter med ursprung i Marocko importeras redan i dag till gemenskapen

utan att drabbas av tullar eller åtgärder med motsvarande verkan. Avtalet

hindrar dock inte parterna från att behålla en jordbruksrelaterad del, dvs. ett

skydd för jordbruksråvaran i vissa livsmedel, vid import av produkter som för

gemenskapens del finns angivna i bilaga 1 och för Marockos del i bilaga 2.

 Marocko skall vid avtalets ikraftträdande avskaffa importtullar och avgifter

med motsvarande verkan för industriprodukter med ursprung i gemenskapen, med

undantag för de produkter som återfinns i bilagorna 2, 3, 4 och 6. Marocko skall

gradvis avveckla importtullarna för produkterna i bilaga 3 samt den

industrirelaterade delen av tullen för produkterna i förteckning 2 i bilaga 2

över en period på 3 år. Importtullarna för produkterna i bilaga 4 och den

industrirelaterade delen av tullen för produkterna i förteckningarna 1 och 3 i

bilaga 2 skall gradvis avvecklas över en period på tolv år. För produkterna i

bilaga 6 skall det associeringsråd som inrättas mellan parterna göra upp en

tidsplan för avskaffandet av avgifterna för dessa produkter. För vissa av

produkterna i bilaga 6, t.ex. begagnade däck, kläder och fordon, behöver de

kvantitativa restriktionerna inte avskaffas innan övergångsperiodens slut.

Marocko skall dessutom avskaffa referenspriserna för produkterna i bilaga 5

senast tre år efter avtalets ikraftträdande.

 Avtalet ger Marocko möjlighet att vidta undantagsåtgärder i form av höjda

tullar. Detta gäller endast nyetablerade industrier eller vissa sektorer som

står inför betydande svårigheter, särskilt om dessa medför allvarliga sociala

problem. De tullar som införs får inte vara högre än 25 procent. De skall bevara

en förmån för gemenskapen och de får inte täcka mer än 15 procent av den totala

importen av industriprodukter. Dessa tullar får tillämpas för en produkt i högst

fem år, och längst - med vissa undantag - till övergångsperiodens slut och får

inte införas mer än tre år efter det att tullar, kvantitativa restriktioner o.d.

har avskaffats för en produkt.

Jordbruks- och fiskeriprodukter

Artiklarna 15-18

Handelsutbytet med jordbruksprodukter och fiskeriprodukter skall gradvis

liberaliseras. Bestämmelser för handeln med dessa produkter återfinns i

protokollen 1-3. Parterna skall fr.o.m. den 1 januari 2000 undersöka situationen

för att fastställa ytterligare liberaliseringar som skall gälla fr.o.m. den 1

januari 2001. Associeringsrådet skall dessutom undersöka möjligheten att bevilja

ytterligare koncessioner.

Generella bestämmelser

Artiklarna 19-22

Enligt de gemensamma bestämmelserna i avtalet får inga nya kvantitativa

restriktioner införas och redan existerande skall avskaffas vid avtalets

ikraftträdande. Vid export mellan parterna får varken tullar, avgifter med

motsvarande verkan, kvantitativa restriktioner eller åtgärder med motsvarande

verkan tillämpas. Om ändringar sker i någon av parternas jordbrukspolitik finns

det möjlighet att ändra reglerna i avtalet. Produkter som importeras från

Marocko får inte ges en mer gynnsam behandling än vad som tillämpas mellan

medlemsstaterna. Inga åtgärder av intern fiskal karaktär får vidtas om det

innebär att varor med ursprung på den andra partens område diskrimineras i

förhållande till likadana varor från den andra parten.

Artikel 23

Upprätthållandet eller upprättandet av tullunioner, frihandelsområden eller

ordningar för gränstrafikhandel hindras inte av avtalet så länge de inte ändrar

handelsordningen som har fastställts i avtalet.

Undantag och skyddsåtgärder

Artiklarna 24-28

Vid dumpning kan lämpliga åtgärder vidtas i enlighet med artikel VI i GATT. Om

en ökning av importen av en produkt orsakar eller hotar att orsaka allvarlig

skada för tillverkare av liknande varor hos den importerande motparten kan denna

vidta lämpliga åtgärder. Detsamma gäller om en ökning av importen av en viss

vara orsakar allvarliga störningar i en ekonomisk sektor eller en allvarlig

försämring av det ekonomiska läget i en region. Parterna får också vidta

skyddsåtgärder om en vara som exporteras riskerar att vidareexporteras till ett

land gentemot vilket den part som ursprungligen exporterade varan har export-

begränsningar eller om det exporterande landet riskerar en allvarlig brist av

varan. Avtalet hindrar inte heller parterna från att tillämpa förbud eller

restriktioner som motiveras av bl.a. hänsyn till allmän moral, ordning och

säkerhet, skydd för människors och djurs hälsa och liv, bevarande av växter,

skydd för vissa nationella kulturella tillgångar samt skydd för

immaterialrättigheter.

Ursprungsregler

Artiklarna 29 och 30

De ursprungsregler som gäller finns i protokoll 4. För klassificering av varor

mellan parterna används den kombinerade nomenklaturen.

Etableringsrätt och tillhandahållande av tjänster

Artiklarna 31 och 32

Avtalet skall omfatta fri etableringsrätt och liberalisering av tjänstehandel.

Rekommendationer för hur detta skall genomföras kommer att utfärdas av

associeringsrådet. Senast fem år efter avtalets ikraftträdande skall

associeringsrådet granska hur detta har förverkligats. Vid utfärdandet av

rekommendationerna skall hänsyn tas till erfarenheterna av ömsesidigt beviljande

av behandling som mest gynnad nation och parternas skyldigheter enligt Allmänna

tjänstehandelsavtalet, GATS, särskilt de i artikel V. Associeringsrådet skall

också rekommendera liberaliserings-åtgärder för sjötransportsektorn. Parterna

skall i ett första steg bekräfta sina respektive skyldigheter enligt GATS.

Betalningar, kapital, konkurrensbestämmelser och andra

ekonomiska bestämmelser

Artiklarna 33-35

Löpande betalningar som avser löpande transaktioner och som sker i fritt

konvertibel valuta skall tillåtas. Skyddsåtgärder för löpande transaktioner får

dock vidtas för en begränsad tidsperiod om någon av parterna har svårigheter

eller allvarligt hotas av svårigheter med avseende på sin betalningsbalans. De

åtgärder som vidtas skall vara i överensstämmelse med de villkor som fastställs

inom GATT och inom artiklarna VIII och XIV i stadgan för Internationella

valutafonden.

 För transaktioner på betalningsbalansens kapitalräkning skall fri rörlighet

för kapital garanteras för direkta investeringar i Marocko samt avveckling eller

repatriering av investeringarna och eventuell vinst.

Konkurrensbestämmelser och andra ekonomiska bestämmelser

Artiklarna 36-41

Enligt avtalet är konkurrensbegränsande avtal, missbruk av en dominerande

ställning och konkurrenssnedvridande offentliga stödåtgärder inte förenliga med

avtalets funktion, om handeln mellan gemenskapen och Marocko kan påverkas.

Undantag görs dock för offentliga stödåtgärder som har beviljats med stöd av

Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och stålgemenskapen.

Associeringsrådet skall anta nödvändiga regler inom fem år efter avtalets

ikraftträdande. Under de första fem åren skall dessutom Marocko betraktas som en

region där levnadsstandarden är förhållandevis låg eller där allvarlig brist på

sysselsättning råder. Stöd med syfte att främja den ekonomiska utvecklingen är

därför tillåtet. Femårsperioden kan förlängas med fem år i taget efter beslut av

associeringsrådet.

 Fem år efter avtalets ikraftträdande skall medlemsstaterna och Marocko gradvis

ha anpassat samtliga statliga handelsmonopol så att deras verksamhet inte

bedrivs på ett diskriminerande sätt. Efter den tidpunkten får inte heller

offentliga företag eller företag med särskilda rättigheter vidta eller bibehålla

åtgärder som stör handeln mellan parterna.

 Ett effektivt skydd för immateriella, industriella och kommersiella

rättigheter i enlighet med högsta internationella standard skall säkerställas av

parterna. Bestämmelser skall också antas för att främja Marockos användning av

tekniska regler och europeiska normer rörande produkt-kvaliteten och

certifieringsförfaranden.

 Vad gäller den offentliga upphandlingen är målsättning att den gradvis skall

liberaliseras.

Ekonomiskt samarbete

Artiklarna 42-63

Det ekonomiska samarbetet skall stödja Marockos ekonomiska och sociala

utveckling och bl.a. gynna områden som påverkas av liberaliseringen av Marockos

ekonomi och av handeln med gemenskapen. Samarbetet skall särskilt gälla sektorer

som kan underlätta ett närmande mellan parternas ekonomier och som skapar

tillväxt och sysselsättning. Det skall också uppmuntra den ekonomiska

integrationen mellan Maghreb-länderna. Som ett väsentligt inslag i samarbetet

skall dessutom skydd av miljön och den ekologiska jämvikten ingå. Samarbetet

skall bl.a. bestå av regelbunden ekonomisk dialog, utbyte av information,

utförande av gemensamma åtgärder samt tekniskt, administrativt och juridiskt

bistånd. De samarbetsområden som räknas upp i avtalet är: regionalt samarbete,

utbildning, vetenskapligt, tekniskt och teknologiskt samarbete, miljö,

industriellt samarbete, främjande och skydd av investeringar, samarbete om

standardisering och bedömning av överensstämmelse, tillnärmning av lagstiftning,

finansiella tjänster, jordbruk och fiske, transport, tele-kommunikation och

informationsteknik, energi, turism, samarbete i tullfrågor, samarbete inom

statistikområdet, penningtvätt samt narkotika-bekämpning.

Socialt och kulturellt samarbete

Artiklarna 64-68

Marockanska medborgare som har tillstånd att arbeta i en medlemsstat får inte

diskrimineras på grund av sin nationalitet vad gäller arbetsvillkor, lön och

uppsägning. Arbetare med marockanskt medborgarskap och deras familjemedlemmar

som är bosatta i en medlemsstat får inte behandlas diskriminerande i fråga om

social trygghet, dvs. sociala förmåner vid sjukdom, graviditet, invaliditet,

ålderdom, till efterlevande, vid olycksfall i arbetet, yrkessjukdom, dödsfall,

arbetslöshet samt familjebidrag. Försäkrings-, anställnings- eller

bosättningsperioder i olika medlemsstater skall läggas ihop vid beräkning av de

sociala förmånerna. Pensioner och olika former av livräntor skall kunna

överföras till Marocko. Marocko skall ge medborgare från medlemsstaterna, som

arbetar inom Marockos territorium, och deras familjer motsvarande behandling.

Associeringsrådet skall under det första året avtalet är i kraft anta

bestämmelser för att ovanstående principer skall kunna tillämpas.

Artiklarna 69-74

En regelbunden dialog rörande frågor inom det sociala området skall upprättas

mellan parterna. Dialogen skall särskilt behandla problem som rör levnads- och

arbetsvillkor för utvandrad arbetskraft, migration, illegal invandring samt

åtgärder och program som gynnar förståelsen för varandras kulturer och icke-

diskriminering.

 Åtgärder och program för intressanta samarbetsområden på det sociala området

skall fastställas. Minskning av migrationstrycket, återanpassning av personer

som repatrieras, stärkandet av kvinnans roll, utveckling och stärkande av

familjeplaneringsprogram, förbättring av trygghetssystemet och

hälsovårdssystemet samt genomförandet av utbytes- och fritids-program för

ungdomar är prioriterade åtgärder.

 Den ömsesidiga kunskapen och förståelsen för varandras kulturer skall

förbättras. I samarbetsåtgärder och samarbetsprogram skall särskild

uppmärksamhet ägnas ungdomen, skriftliga och audiovisuella uttrycks- och

kommunikationsmedel, skydd för kulturarvet samt kulturspridning.

Ekonomiskt samarbete

Artiklarna 75-77

Ett ekonomiskt samarbete till förmån för Marocko skall inledas för att bidra

till att avtalets mål uppfylls. Samarbetet skall, förutom det tidigare nämnda

ekonomiska, sociala och kulturella samarbetet, särskilt behandla: underlättandet

av reformer för att modernisera ekonomin, en nivåhöjning av de ekonomiska

infrastrukturerna, främjandet av privata investeringar och

sysselsättningsskapande åtgärder, hänsynstagande till konsekvenserna och då

särskilt för industrin av genomförandet av ett frihandelsområde samt

följdåtgärder inom de sociala sektorerna.

 Marockos strukturpolitik skall stödjas med syfte att återupprätta ekonomisk

balans och skapa ett gynnsamt ekonomiskt klimat och samtidigt förbättra

befolkningens sociala välfärd. Särskild uppmärksamhet skall ägnas åt

utvecklingen av handelsutbytet och de finansiella för-bindelserna mellan

gemenskapen och Marocko.

Institutionella och allmänna bestämmelser samt

slutbestämmelser

Artiklarna 78-86

Ett associeringsråd inrättas som skall sammanträda på ministernivå minst en gång

om året. Associeringsrådet skall undersöka de problem som kommer upp inom ramen

för avtalet och kan dessutom ta upp andra problem av gemensamt intresse. Det har

befogenhet att fatta bindande beslut och kan avge rekommendationer i syfte att

förverkliga avtalets mål. En associeringskommitté på tjänstemannanivå med

uppgift att förvalta avtalet inrättas. Associeringsrådet kan delegera uppgifter

till associerings-kommittén.

Artiklarna 87-92

Avtalet tar också upp frågor som bl.a. rör parternas säkerhetsintressen,

produktion och handel med krigsmateriel, icke-diskriminering och underlåtenhet

att fullgöra åtaganden enligt avtalet.

Artiklarna 93-96

Associeringsavtalet gäller för obestämd tid, med en uppsägningstid på sex

månader. Det träder i kraft den första dagen i den andra månaden efter det att

alla parter har godkänt det. Det ersätter då samarbetsavtalet mellan Europeiska

ekonomiska gemenskapen och Marocko och avtalet mellan Europeiska kol- och

stålgemenskapen och Marocko, vilka undertecknades den 25 april 1976.

5 Godkännande av avtalet

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Riksdagen godkänner Europa-Medelhavs- |

| avtalet om upprättande av en associering mellan Europeiska |

| gemenskaperna och deras medlemsstater å ena sidan och |

| Konungariket Marocko å den andra. |

--------------------------------------------------------------------

Skälen för regeringens förslag: I avtalet är det Europeiska gemenskapen och

Europeiska kol- och stålgemenskapen (i avtalet kallade gemenskapen) och

medlemsstaterna som är avtalsparter på den ena sidan. Avtalet är därmed ett s.k.

blandat avtal.

 Europa-Medelhavsavtalet är ett associeringsavtal. Avtalet reglerar bl.a.

frågor inom den gemensamma handelspolitikens område.

 Av artikel 113 i Fördraget om upprättande av Europeiska gemenskapen och EG-

domstolens praxis framgår att Europeiska gemenskapens traktatkompetens inom den

gemensamma handelspolitiken är exklusiv. Det nu aktuella avtalet reglerar

emellertid också förhållanden som ligger utanför gemenskapernas kompetens och

därmed inom ramen för medlemsstaternas kompetens (t.ex. politisk dialog, socialt

och finansiellt samarbete samt brottsbekämpning).

 Medelhavsområdet har sedan Sveriges EU-inträde fått en ökad betydelse för vårt

land. Gemenskapens Medelhavsstrategi syftar till att ge en ny dimension till

relationerna med de icke-europeiska Medelhavsländerna och understödja den

politiska, ekonomiska och sociala utvecklingen i dessa länder. Målsättningen är

att säkerställa en fredlig utveckling i Medelhavs-området samt att främja

stabilitet och en positiv ekonomisk och social utveckling. Inom ramen för den

nya Medelhavsstrategin är associerings-avtalet med Marocko det tredje avtal som

sluts med ett icke-europeiskt Medelhavsland. Avtalet ger ramar för en politisk

dialog, definierar ett brett spektrum av samarbetsområdet och öppnar vägen för

frihandel med industriprodukter och en liberalisering av handeln med

jordbruksprodukter. Genom frihandelskomponenten i avtalet kommer ytterligare

impulser att ges i den pågående omstruktureringen och moderniseringen av den

marockanska ekonomin.

 Associeringsavtalet med Marocko utgör ytterligare ett steg på vägen mot ett

utökat partnerskap mellan EG och länderna kring Medelhavets östra och södra

strand, och kommer på ett positivt sätt att fördjupa och utöka de europeisk-

marockanska förbindelserna.

 Som har framgått av det föregående reglerar det nu aktuella Medelhavsavtalet

med Marocko också förhållanden som ligger utanför gemenskapens kompetens och

därmed inom medlemsstaternas kompetens. Sålunda innehåller avtalet regler som

innebär åtaganden för medlems-staterna och därmed också för Sverige. Detta

gäller bl.a. inom det sociala området.

 Som har redovisats tidigare innehåller avtalet bestämmelser om olika sociala

frågor (artiklarna 64-73). De innehåller bl.a. en samordning av de sociala

trygghetssystemen för de medborgare i avtalsparternas länder som är anställda

inom en medlemsstats eller Marockos territorium. Det finns redan ett

samarbetsavtal mellan EG och Marocko. Bestämmelserna om social trygghet i detta

avtal överensstämmer i huvudsak med vad som gäller i det nya avtalet. Mellan

Sverige och Marocko gäller vidare sedan år 1982 en bilateral konvention om

social trygghet. För Sveriges del innebär avtalet därför inga nya åtaganden på

området.

 Eftersom avtalet på de områden som ligger inom medlemsstaternas kompetens

enligt regeringens bedömning är av större vikt skall det enligt 10 kap. 2 §

regeringsformen godkännas av riksdagen.