Regeringens proposition

1995/96:125

Åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 7 mars 1996

Lena Hjelm-Wallén

 Jan[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Statsrådsberedningen)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovisar regeringen förslag till mål för en övergripande

nationell IT-strategi som pekar ut Sveriges fortsatta väg in i informations- och

kunskapssamhället. Regeringen lämnar förslag till prioriterade statliga

uppgifter - rättsordningen, utbildningen och samhällets informations-

försörjning - samt redovisar ett handlingsprogram för att bredda och utveckla

användningen av informationsteknik.

 Propositionen är en del i regeringens arbete med att främja tillväxt och

sysselsättning. Regeringen vill därutöver värna grundläggande samhällsmål som

demokrati och rättvisa genom målsättningen att alla medborgare skall kunna dra

nytta av informationsteknikens möjligheter.

Innehållsförteckning

Sammanfattning................................................... 4

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 6

2 Bakgrund................................................... 7

3 Pågående arbete på IT-området.............................. 11

 3.1 Sverige............................................. 11

 3.2 EU:s arbete och G7-ländernas initiativ.............. 12

 3.3 Nationella initiativ i några andra länder........... 12

4 Nationell IT-strategi ..................................... 13

 4.1 Målen för en nationell IT-strategi.................. 13

 4.2 En nationell IT-strategi............................ 15

 4.3 Prioriterade statliga uppgifter..................... 17

5 Handlingsprogram för att bredda och utveckla användningen av IT 21

 5.1 Rättsordningen...................................... 22

 5.1.1 Rättsligt observatorium....................... 23

 5.1.2 Prioritering och tidsplan för pågående arbete. 23

 5.2 Utbildning för och i kunskapssamhället.............. 26

 5.2.1 Skolan........................................ 26

 5.2.2 Vuxenutbildning, arbetsmarknadsutbildning

 och folkbildning.............................. 32

 5.2.3 Högre utbildning och forskning................ 34

 5.2.4 Distansutbildning............................. 38

 5.2.5 Bibliotekens roll i kunskapssamhället........ 38

 5.3 Samhällets informationsförsörjning.................. 39

 5.3.1 Mot en sammanhållen informations-

 infrastruktur................................. 39

 5.3.2 Kommunikationerna i ett IT-perspektiv......... 40

 5.3.3 Översyn av telelagen m.m...................... 42

 5.3.4 Utvecklingen av samhällets grunddatabaser..... 45

 5.3.5 Säkerhet och sårbarhet........................ 51

 5.3.6 Internationell samverkan...................... 52

 5.4 Övriga insatsområden................................ 54

 5.4.1 Näringspolitiken.............................. 54

 5.4.2 Kulturpolitiken.............................. 62

 5.4.3 Den offentliga förvaltningens IT-användning... 65

 5.4.4 Hälso- och sjukvård........................... 74

 5.4.5 Funktionshindrade och äldre................... 77

 5.4.6 Miljöpolitiken................................ 80

 5.4.7 Transportområdet.............................. 84

 5.4.8 Energiområdet................................. 90

 5.4.9 Statistikförsörjningen på IT-området.......... 92

 5.4.10 Ekonomiska konsekvenser mm................... 93

Bilaga 1 Informations- och kommunikationsteknik i Sverige

 - ett faktaunderlag................................. 95

Bilaga 2 Ordlista............................................132

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 mars 1996.....138

Sammanfattning

Det svenska samhället befinner sig i omvandling. Vi är på väg in i informations-

och kunskapssamhället.

 Det ligger en stor utmaning i att fånga det nya samhällets möjligheter utan

att ge avkall på grundläggande samhällsmål som demokrati och rättvisa. Vi har

alla möjlighet att bli delägare i kunskap, datorkraft och information samt att

ta ansvar för och delta i det nya samhällets utformning.

 Redskapet i informations- och kunskapssamhället är informationstekniken, IT.

Med IT kan produkter och tjänster lättare individanpassas, de centraliserade

produktionsplatserna ersättas av decentraliserade, individanpassade

arbetsplatser och dyrbar manuell informationshantering ersättas av

kostnadseffektiv, maskinell informationsbehandling. Hierarkiska maktstrukturer

kan lättare ersättas av decentaliserade organisationer.

 Omvandlingen sker dock inte utan smärta. Industrins pågående rationaliseringar

gör att färre kan producera mer. Tillväxten och sysselsättningen i informations-

och kunskapssamhället måste skapas på nya villkor. Avgörande blir vår förmåga

att förädla information och kunskap till konkurrenskraftiga varor och tjänster

och att använda den nya tekniken för att förädla traditionell produktion.

 IT-utvecklingen och det avancerade informations- och kunskapssamhället innebär

enastående möjligheter för Sverige. En utbredd och effektiv användning av IT

inom både näringsliv och offentlig sektor ökar Sveriges konkurrenskraft. Med den

nya tekniken minskar de fysiska avstånden i betydelse och olika regioner kan få

mer likartade förutsättningar. Demokratin kan fördjupas. Sverige kommer också

närmare övriga världen.

 I IT-utvecklingen finns löften om nya arbetstillfällen, nya sätt att

organisera verksamheter och tillhandahålla samhällsservice samt nya redskap för

att utveckla välfärden. Här finns förhoppningar om ökad livskvalitet för den

enskilda människan med möjlighet att arbeta friare i tid och rum. Här finns

möjligheter att med hjälp av IT stärka medborgarnas ställning, utveckla

demokratin och underlätta insynen i det offentligas förehavanden.

 I all förändring ligger möjligheter men också hot och risker. IT förutspås

ibland få en användning som mer utarmar än berikar människors liv - förlorade

arbetstillfällen, en omvärld som blir alltmer oöverskådlig och ett växande,

osorterat informationsflöde som hotar att ge upphov till främlingskap och

vilsenhet snarare än gemenskap, kunskap och överblick. Här finns framför allt

farhågor för nya och ökade klyftor i samhället mellan dem som har och dem som

inte har kunskap om och tillgång till teknik och information. Detta är risker

som måste tas på allvar.

 Användningen av IT domineras i dag av män. Detta är en effekt av, och bidrar

till att upprätthålla, en könsuppdelad arbetsmarknad. Att IT i stället görs till

allas angelägenhet är till nytta inte bara för jämställdheten mellan kvinnor och

män utan också för Sveriges ekonomi och välfärd.

 I propositionen lämnar regeringen förslag till en övergripande IT- strategi i

syfte att rikta nationens samlade krafter mot informations- kunskapssamhällets

krav och behov. Staten, liksom kommunerna, landstingen, näringslivet och

arbetsmarknadens parter måste alla bidra till att IT får ett brett genomslag i

Sverige. Innehållet i strategin skall ytterst bestämmas av gemensamt

formulerade mål som demokrati och rättvisa och främja tillväxt och

sysselsättning. Staten måste också delta i internationella organ för att bevaka

Sveriges intressen på IT-området och ta initiativ för att påverka den pågående

samhällsförändringen på områden där den nationella beslutsrätten inte längre

räcker till.

 I många länders IT-strategier är det högt prioriterat att skapa en öppen

marknad för telekommunikationstjänster samt att bygga ut den fysiska

infrastrukturen. Det grundläggande arbetet på dessa områden är redan genomfört i

Sverige. Enligt regeringens uppfattning gäller det nu framför allt att stimulera

användningen av den nya tekniken. Att så många som möjligt får god kunskap om IT

och att tillgången till information och kunskap ökar befrämjar kreativitet,

tillväxt och sysselsättning.

 Regeringen föreslår att staten under de närmaste åren skall prioritera

insatser inom rättsordningen, utbildningen och samhällets informations-

försörjning.

 Rättsordningen i ett utvecklat informations- och kunskapssamhälle måste vara

så robust att den kan hantera tekniska förändringar samtidigt som den fångar

våra grundläggande samhällsvärderingar. Målet är att genomföra

författningsändringar inom prioriterade rättsområden inom tre år. Målet är också

att finna effektiva former för en kontinuerlig rättslig uppföljning av den

snabba utvecklingen på IT-området.

 En generell och hög utbildningsnivå med inriktning på ett livslångt lärande

skapar förutsättningar för ett informations- och kunskapssamhälle där alla

medborgare ges möjlighet att dra nytta av IT:s möjligheter. Målet är att

kunskaper om IT och dess användningsmöjligheter skall föras in på alla nivåer i

utbildningsväsendet inom tre år.

 Samhällets informationsförsörjning innefattar såväl fysiska nätverk som

innehållet i och regelverket kring gemensamma informationssystem. Målet är att

utforma en väl fungerande infrastruktur för samhällets informationsförsörjning

som ger hög tillgänglighet till basinformation och som verkar

tillväxtbefrämjande.

 Regeringen redovisar därutöver ett handlingsprogram för att bredda och

utveckla IT- användningen inom olika samhällssektorer.

 Propositionens förslag är ett led i regeringens arbete för att stärka

tillväxten och sysselsättningen (jfr. prop. 1995/96:25 En politik för arbete,

trygghet och utveckling). Åtgärderna berör nästan alla departementsområden. Med

hänsyn till att utvecklingen av teknik och användning kommer att fortgå i snabb

takt krävs en fortlöpande anpassning av åtgärder och handlingsprogram.

Fakta om tillgången till och användningen av IT i Sverige redovisas i bilaga 1.

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. antar regeringens förslag till mål för en nationell IT-strategi (avsnitt

 4.1)

 2. godkänner regeringens förslag till prioriterade statliga uppgifter när det

 gäller att främja IT-utvecklingen (avsnitt 4.3).

2 Bakgrund

IT har en nyckelroll i utvecklingen av informations- och kunskapssamhället

IT är ett samlingsbegrepp för olika tekniker som används för att skapa, lagra,

bearbeta, överföra och presentera ljud, text och bild. IT gör denna hantering

möjlig oberoende av mängden information och geografiska avstånd. Samman-

smältningen av tele- data- och medieområdena har lett till att begreppet IT

numera omfattar all datorbaserad hantering av information.

 Informations- och kunskapssamhället är en vidareutveckling av industrisam-

hället där information och kunskap blir en allt viktigare resurs för att skapa

nationellt välstånd. Informations- och kunskapssamhället bör bygga på utbredd

och generell användning av IT för produktion av varor och tjänster, för

undervisning, utbildning och forskning samt för berikande av arbets- och

fritidsliv och därmed för utveckling av samhälle och individ.

 I en alltmer uppdriven internationell konkurrens blir effektiv informa-

tionshantering och förmåga att förädla information till kunskap avgörande för

den ekonomiska tillväxten, för tillgången till arbeten och för den allmänna

utvecklingen av levnadsstandarden.

 IT kan göra information och kunskap tillgänglig för individer och orga-

nisationer på ett generellt, kostnadseffektivt sätt och blir därmed ett redskap

för bl.a. det som brukar kallas det livslånga lärandet, dvs. den kontinuerliga

kunskapsutveckling som krävs i en allt mer föränderlig omvärld. IT kan göra det

möjligt för industrin att utveckla konkurrenskraftiga produktionssystem som

bygger på omedelbar, korrekt och avståndsoberoende information. IT:s påverkan på

industrins produktionssystem har bl.a. gjort det möjligt att korta ledtider,

skapa effektivare system för distribution av varor och tjänster, rationalisera

produktion och administration och effektivisera analys, informationshantering,

marknadsföring och försäljning. Men industrin kan också erbjuda nya varor och

tjänster som inte vore möjliga utan IT.

 Välfärdssamhällets behov är långt ifrån tillfredsställda. IT kan användas inom

den offentliga sektorns omsorg och utbildning och för att rationalisera

offentlig och privat verksamhet. Så kan resurser frigöras från rutinartade och

administrativa arbetsuppgifter till att fylla andra behov inom t.ex. vården,

omsorgen och utbildningen.

 IT ger förutsättningar för ekonomisk tillväxt och nya arbetstillfällen och

banar väg för framväxten av nya IT-baserade företag. Genom att de tekniska

innovationerna leder till grundläggande förändringar i strukturerna, t.ex.

decentralisering, distansarbete och uppdragsverksamhet, kan IT också komma att

främja regional utveckling. Därmed öppnas nya möjligheter för företag och

organisationer även i glest befolkade områden.

IT är en drivkraft

IT spelar en viktig roll i förändringen av innehållet i såväl industrins som

tjänstesektorns arbetsuppgifter. Utvecklingen mot ett samhälle som blir mer

beroende av tillgång till olika informationsresurser och av förmågan att

utveckla ny kunskap innebär inte att industrin förlorar i betydelse. IT är

invävt i både industri- och tjänsteproduktion, i utbildning och i forskning. När

industrisamhället utvecklades upphörde inte människans beroende av livsmedel,

som tidigare var navet i det gamla jordbrukssamhället. Lika lite innebär

självfallet utvecklingen av informationssamhället att behovet av varor eller

tjänster försvinner.

 Vår historia visar att en handfull genombrottstekniker spelat en viktig roll

för den långsiktiga produktivitetsutvecklingen och tillväxttakten. Några av

dessa teknikers egenskaper gör dem samhällsomdanande - de har ett mycket brett

användningsområde, en stor potential när det gäller att utveckla befintliga

tillverkningsprocesser, varor och tjänster och de kan ge upphov till helt nya

varor och tjänster.

 Historiskt har det tagit generationer för samhället att utnyttja nya tekniska

genombrott. Det är först när tekniken utvecklats och blivit användarvänlig, när

många tillämpningar utvecklats och när spridningen har nått en viss kritisk

nivå, som konsekvenserna i samhällsekonomin och i samhällslivet märks tydligt.

IT är omdanande

Ny teknik har spelat en avgörande roll när IT-användningen i Sverige gått från

att vara specifik till att bli generell. Under 1970-talet decentraliserades

datorkraften när mikroprocessorn successivt integrerades i industrins

tillverkningsprocesser i samhällets kommunikationssystem, i hushållens

kapitalvaror, inom telekommunikationsområdet och i kontors- utrustning. Under de

senaste åren har digitaliseringen spridits till allt fler delar av samhället.

 Telefonsystemet digitaliseras systematiskt. De mekaniska växlarna har bytts ut

mot digitala växlar, de analoga telelinjerna byts ut mot digitala höghastig-

hetslinjer. Finansmarknadens elektroniska valutaströmmar, under-

hållningsbranschens digitaliserade marknad och de multinationella företagens

elektroniska arbetsförflyttning som följer solens uppgång i olika världsdelar,

är bara några exempel. Ett annat exempel är arbetsmarknaden, där platsautomater

på arbetsförmedlingarna och på Internet underlättar kontakten mellan dem som

söker jobb och tillgängliga arbetstillfällen.

 Även på kulturens område införs nu digital teknik. Digitala radiosändningar

har provats i några år och digitala TV-sändningar står för dörren, vilket kommer

att ge en kraftig ökning av sändningskapaciteten. Därmed utökas antalet möjliga

TV-kanaler och multimedia förs in på sikt i vardagsrummen. Den analoga

grammonfonskivan har sedan flera år slagits ut av den digitala CD-skivan. Helt

digitala kameror finns sedan flera år på marknaden.

 När informationen består av ettor och nollor så kan den blandas. Digitala

radiosändningar kan t.ex. också innehålla text och bild. Inom en snar framtid

kan t.ex. bilisterna därför få upp trafikkartor med information om den aktuella

trafiksituationen på bildskärmar i bilen, som i sin tur får sin information via

de digitala radiosändningarna. Flera tidningar har redan kompletterat sin

pappersutgivning med en digital utgivning via elektroniska nätverk som t.ex.

Internet. I den digitala formen kan läsaren själv skapa sin tidning genom att

välja vilken information han eller hon vill ha och om informationen ska

förädlas. Den viktigaste följden av digitaliseringen är att den möjliggör ett

interaktivt informationsflöde dvs att informationen kan skickas i båda

riktningarna.

 Digitaliseringen av samhället gör att gränserna suddas ut. Många branscher

integreras med varandra, t.ex. data, telefoni, film, TV, radio, tryck, reklam

och media, som blir delar av en snabbt växande informationsindustri. Många tror

att informationsindustrin redan om några år är världens största industri.

Strukturerna ändras

Spridningen av IT har nu nått en sådan nivå att den kräver strukturförändringar

i samhället. Så har det även varit vid tidigare tillfällen i historien då

genombrottstekniker skapat epokskiften, och så ser det ut att bli även denna

gång. En av orsakerna till att IT och det nya samhället tvingar fram

förändringar i de strukturer som byggts upp med utgångspunkt i

industrisamhället, är teknikens gränsöverskridande karaktär. IT skapar nya och

oväntade samband som går på tvären mot gamla, väletablerade strukturer.

 Den nya tekniken lägger i sig också grunden för andra former av gräns-

överskridanden. Arbete och fritid kan komma att vävas samman på ett nytt sätt

och påverka organisationen av såväl arbetet som privatlivet. Arbete på distans

blir allt vanligare. Även indelningen av livet i skilda faser av utbildning,

omsorg och arbete kan gradvis komma att suddas ut. Det finns också

förhoppningar om att uppdelningen mellan centrum och periferi successivt skall

förlora i betydelse och att den allt rikare informationstillgången skall motver-

ka de hierarkiska strukturer som byggts upp på grundval av tidigare produktions-

former.

 I sättet att organisera skilda verksamheter har en utveckling i denna riktning

varit märkbar länge. Ett uttryck för denna strävan är de s.k. virtuella

organisationerna. Dessa fungerar som ett mer eller mindre fast nätverk som

binder samman personer eller grupper med olika kompetenser kring en gemensam

verksamhetsidé. IT är ett nödvändigt stöd för denna typ av organisationer.

 Kvinnor och män har olika sätt att nalkas IT. Män är oftare intresserade av

tekniken i sig, medan kvinnor mer betonar teknikens nytta. De nätverksbaserade

organisationer som växer fram med stöd av IT ökar förhoppningarna om att bl.a.

kvinnors erfarenhet och kompetens kan utnyttjas bättre.

 Samma drivkrafter som inspirerar enskilda verksamheter till nya orga-

nisationsformer kommer även att inverka på samhällsorganisationen i stort. IT

kan bli ett stöd för småskalighet och lokalt förankrad utveckling och därmed ett

alternativ till storskalighet och centralism.

 Användningen av IT utmanar den traditionella indelningen i samhällssektorer

och ställer nya krav på sektorsövergripande lösningar. Redan för många av de

frågor som behandlas i denna proposition gäller att de inte har någon klar

hemvist i någon viss samhällssektor eller entydigt kan föras till något visst

departements, riksdagsutskotts eller någon enskild myndighets ansvarsområde.

IT i Sverige

Sverige är redan ett av världens mest utvecklade länder vad gäller såväl till-

gången till som användningen av avancerad informations- och kom-

munikationsteknik. På några områden - t.ex. mobiltelefoni - är Sverige

världsledande. Användningen av Internet - det globala nätet av datanät - växer

snabbt i Sverige. Olika internationella jämförelser visar dock att Sverige inte

längre ligger i den absoluta frontlinjen när det gäller datortäthet. Likväl är

sex av tio vuxna svenskar datoranvändare idag. Det är nästan en fördubbling

sedan mitten av 1980-talet.

 De svenska stamnäten för tele- och datakommunikation är väl utbyggda och be-

döms kunna tillgodose dagens och de närmaste årens kommunikationsbehov.

Lokalnäten är dock i allmänhet ännu inte anpassade för att motsvara kraven från

nya användningssätt. Snabba tekniska framsteg sker dock för närvarande längs

flera utvecklingslinjer som förväntas bidra till att lösa dessa problem. En mer

utförlig reovisning av tillgången till och användningen av IT i Sverige ges i

bilaga 1.

 Digital distribution av TV och radio kommer i grunden att förändra

förutsättningarna för bl.a. svenska etermedia och för svensk mediepolitik. Den

digitala tekniken ger inte bara bättre frekvensutnyttjande och högre kvalitet

utan förebådar också vad som är möjligt i ett framtida multimediasamhälle. Ett

snabbt införande av digital marksänd TV- teknik påverkar även i hög grad

spridningen av IT och av nya tjänster till hushållen.

 De flesta visioner om morgondagens IT-system tar fasta på tre viktiga samman-

hängande utvecklingslinjer som brukar sammanfattas under rubrikerna konvergens,

integrering och universalitet. Med konvergens avses sammansmältningen mellan

olika teknikområden såsom telekommunikation, datorteknik och medier. Med

integrering avses att olika media som text, ljud och bild kan hanteras

parallellt i nät, växlar och anslutningspunkter och med universalitet att olika

tjänster och nät kan erbjudas och nås överallt. Det kommunikationssystem som

tonar fram kännetecknas av en växande teknisk enhetlighet i de fasta näten, att

gränsen mellan fast och mobil tillgänglighet suddas ut och att näten och

tjänsterna blir alltmer intelligenta . En stor fråga är om intelligensen

kommer att ligga i de enskilda datorerna eller i nätet med dess tillgång till

miljontals datorer. Det är i denna miljö som nya användningsområden och

tillämpningar av IT förväntas växa fram i snabb takt under de kommande åren.

3 Pågående arbete på IT-området

3.1 Sverige

I Sverige pågår ett mycket stort antal aktiviteter i syfte att främja ut-

vecklingen och användningen av IT. Omfattningen av och mångfalden i den

utvecklingsverksamhet som pågår omöjliggör en fullständig redovisning.

 Staten, kommunerna och landstingen har initierat projekt för att underlätta

och utveckla IT- användningen inom sina verksamheter. I den offentliga

förvaltningen pågår ett arbete inom ramen för Toppledarforum, som är ett forum

för samverkan kring den offentliga förvaltningens IT-användning med företrädare

för statliga myndigheter, Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet (se

vidare avsnitt 5.4.3 Den offentliga förvaltningens IT-användning).

 Flera initiativ tas också lokalt och/eller regionalt och i genomförandet av

strukturfondsprogrammen. Enligt en rapport från Näringsdepartementet (Svenska

kommuners IT-strategier, en nulägesrapport) har en tredjedel av kommunerna

arbetat fram IT-strategier som är sammanlänkade med den lokala näringspolitiken.

Merparten av landets kommuner bedöms ha utarbetat liknande strategier före

utgången av år 1996. Regionala initiativ har lett till samverkan mellan företag,

högskolor och förvaltning för att stärka möjligheterna att med hjälp av IT

utveckla regionen och därmed skapa tillväxt och sysselsättning.

 Näringslivet har initierat övergripande och gemensamma projekt på IT-området,

t.ex. genom Ingenjörsvetenskapsakademin (IVA), Svenska IT-företagens orga-

nisation (SITO) och Svenska IT-Forum. De fackliga organisationerna arbetar med

att förbereda sina medlemmar på de nya förutsättningarna i arbetslivet.

 Nya organisationer föds för att möta nya frågeställningar, t.ex. Föreningen

för Säkrad Elektronisk Information i Samhället (SEIS) och Swebizz för att

stimulera eletronisk handel på Internet.

 Den förra regeringen tillkallade en kommission för att främja en bred

användning av IT i Sverige. Kommissionen presenterade betänkandet Vingar åt

människans förmåga (SOU 1994:118), vars rekommendationer delvis överlämnats

till Stiftelsen för kunskaps- och kompetensutveckling. Denna stiftelse tillkom

genom ett riksdagsbeslut våren 1994 (prop. 1993/94:177, bet. 1993/94:UbU12,

rskr. 1993/94:399). Stiftelsen har bl.a. till uppgift att finansiera satsningar

som främjar användning av IT.

 Den nuvarande regeringens IT-kommission (SB 1995:01) har en delvis annan

sammansättning än den tidigare kommissionen och ett tydligare definierat uppdrag

(dir.1995:1). IT-kommissionen är rådgivande till regeringen i övergripande och

strategiska frågor på IT-området. Kommissionen skall lämna förslag till åtgärder

som främjar användningen av IT med särskild inriktning på företagande,

arbetsliv, utbildning och kompetensutveckling. Kommissionen har lämnat ett

första delbetänkande i juni 1995 (SOU 1995:68, IT-kommissionens arbetsprogram

1995-96). Arbetet skall pågå till och med utgången av år 1996.

 Ungdomar kan vara budbärare av den utveckling IT för med sig. Regeringen har

därför tillkallat ett Ungdomens IT-råd (SB 1995:02) med ledamöter i åldrarna

14-25 år. Rådet skall fokusera på skolan och på ungdomars möjligheter att

använda IT. Många barn och ungdomar deltar i rådets arbete. Även detta arbete

skall vara avslutat vid utgången av år 1996.

3.2 EU:s arbete och G7-ländernas initiativ

EU:s arbete på IT-området har som övergripande mål att stödja framväxten av

informationssamhället. Inriktningen av arbetet har konkretiserats i en rad

dokument, bl.a. i ett White Paper från hösten 1993 (Growth, competitiveness,

employment. The challenges and ways forward into the 21st century). År 1994

beslutade EU-kommissionen om en aktionsplan som berör samtliga EU-institutioner.

En kommissionärsgrupp och en särskild organsation (Information Society Project

Office) har inrättats för att samordna och följa upp arbetet.

 Arbetet omfattar aktiviteter inom tre huvudområden:

- det legala ramverket inklusive avregleringen av telekommunikationsmarknaden,

- gemensamma nät, grundtjänster och användningsområden samt

- samhälleliga, sociala och kulturella frågor.

 Motiven för EU:s engagemang på IT-området anges framför allt vara av

näringspolitisk och handelspolitisk karaktär. Men även kulturfrågorna tillmäts

en stor betydelse liksom möjligheterna att med hjälp av IT få den inre

gemensamma marknaden att fungera. Omfattande resurser har av- satts till

forskning och utveckling på IT-området. Ett av de större forskningsprogrammen

avser s.k. telematik och syftar till att stödja nya IT-tillämpningar för t.ex.

transporter, biblioteksverksamhet, forskarsamverkan, stöd till handikappade och

äldre samt hälso- och sjukvård.

 G7-länderna, dvs. Frankrike, Italien, Japan, Kanada, Storbritannien, Tyskland

och USA, har i samarbete med EU-kommissionen inlett ett arbete kring IT-frågorna

och den globala informationsinfrastrukturen. G7-länderna och EU-kommissionen

beslutade i februari 1995 om en gemensam policy och om pilotprojekt inom bl.a.

standardisering, utbildning, elektronisk handel, biblioteksverksamhet samt

hälso- och sjukvård.

3.3 Nationella initiativ i några andra länder

I flertalet industrialiserade länder pågår arbete med att stimulera och främja

utvecklingen och användningen av IT. Sveriges tekniska attachéer har på uppdrag

av Näringsdepartementet och IT-kommissionen genomfört en studie av nationella

IT-initiativ i tolv länder (IT världen runt - nationella initiaitiv). Studien

visar bl. a. att elva av tolv undersökta länder har utformat nationella IT-

strategier med mål och aktiviteter för att på olika sätt bredda och utveckla

användningen av IT.

 Många länder anger att de skall vara världsledande IT-användare år 2000. USA

har idag en ledande ställning och de flesta länder har som mål att inhämta USA:s

försprång.

 Utvecklingen går snabbt och kräver stora resurser. De flesta länder strävar

efter att hitta former för en effektivare samverkan mellan näringsliv, offentlig

sektor och forskningsinstitutioner. Marknadskrafterna är nu så starka att

utvecklingen går framåt i ett mycket högt tempo. Statens insatser i de olika

länderna koncentreras till områden som avreglering, lagstiftning och offentlig

upphandling. Syftet är att skapa nyinvesteringar och tillväxt. Dessutom

prioriteras stöd till utbildning, forskning, hälsovård, glesbygd samt små och

medelstora företag. En del länder, t.ex. Australien och Kanada, betonar särskilt

betydelsen av rikstäckande tillgänglighet till IT samt de kulturpolitiska

frågorna. Andra, t.ex. Danmark, betonar utbildning, säkerhetsfrågorna och den

offentliga förvaltningens IT-användning. Norge har lagt särskild vikt vid IT

inom transportsektorn samt vid navigering och säkerhet till havs.

 Enligt de tekniska attachéernas rapport behöver Sverige öka tempot på IT-

området för att inte riskera att släpa efter i den hårda konkurrensen om

tillväxt och nya arbetstillfällen (se vidare avsnitt 5.4.1 Näringspolitiken).

4 Nationell IT-strategi

4.1 Målen för en nationell IT-strategi

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: |

| Målen för en nationell IT-strategi skall vara |

| - att utnyttja IT:s möjligheter på ett aktivt sätt som bidrar |

| till att skapa tillväxt och sysselsättning och som stärker |

| Sveriges konkurrenskraft, |

| - att värna allas lika möjligheter så att IT kan bli ett medel |

| för ökad kunskap, demokrati och rättvisa, |

| - att utnyttja såväl kvinnors som mäns erfarenheter och |

| kompetensi IT-utvecklingen, |

| - att utnyttja IT för att utveckla välfärdssamhället och öka med-|

| borgarnas livskvalitet, |

| - att använda IT för att stödja grupper med särskilda behov, |

| - att skapa bred tillgång till information för ökad delaktighet|

| och kunskapsutveckling, |

| - att bevara och utveckla det svenska språket och kulturen i |

| en allt mer gränslös värld, |

| - att använda IT för att öka effektiviteten och kvaliteten i |

| offentlig verksamhet och förbättra servicen till medborgare och|

| företag. |

--------------------------------------------------------------------

Skälen för regeringens förslag:

 IT har inte något egenvärde i sig. Även utvecklingen på detta område måste

relateras till grundläggande behov hos individ och samhälle. Insatserna inom IT-

området måste därför bli en del av en sammanhållen vision om vilken

samhällsutveckling vi önskar och underordnas de övergripande mål som i

demokratisk ordning läggs fast för olika samhällsområden. Det Sverige behöver är

därför ingen fristående statlig IT-politik utan en politik för skilda

samhällsområden som på bästa sätt tar vara på informations- och

kunskapssamhällets möjligheter. För att skapa samsyn kring insatserna på IT-

området behövs dock gemensamma mål för användningen och utvecklingen av IT.

 De mål för en nationell IT-strategi som regeringen nu föreslår tar sikte på

att övergången till informations- och kunskapssamhället skall omfatta nationen i

dess helhet och att alla medborgare skall kunna dra nytta av IT:s möjligheter.

Att så många som möjligt, både kvinnor och män, får god kunskap om IT och att

tillgången till information och kunskap ökar befrämjar kreativitet, tillväxt och

sysselsättning. Samtidigt skall en kvalificerad och innovativ användning av IT

stimuleras för att främja en utveckling av nya tjänster och ny kompetens.

 Målen utgår från regeringens strävan att använda IT som ett led i en politik

för tillväxt och sysselsättning samt att värna andra grundläggande samhällsmål

som demokrati och rättvisa i informations- och kunskapssamhället.Eftersom IT och

de nya verksamhetsformer som den ger upphov till på ett helt avgörande sätt

kommer att lägga grunden för samhällets fortsatta utveckling ekonomiskt, socialt

och kulturellt så är IT- användningen en angelägenhet för alla.

 Att skapa en bred tillgång till information och kunskap ger förutsättningar

för ökad delaktighet i samhällslivet och främjar kunskapsutvecklingen. Den

svenska kulturen, det svenska språket och vår nationella identitet blir än

viktigare att bevara och utveckla när gränserna mellan länder, kulturer och

språkområden inte längre är lika tydliga. Medborgare, förvaltning och företag

skall därför inte vara hänvisade till att söka information och kunskap enbart i

andra länders och kulturers samlade vetande. I att värna det svenska ingår även

att värna vår demokratiska tradition i en tid när även det demokratiska samtalet

påverkas av utvecklingen på IT-området.

 Målsättningen är också att använda IT för att effektivisera och utveckla

verksamheterna och för att förbättra servicen till medborgare och företag.

4.2 En nationell IT-strategi

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: |

| Staten, kommunerna, landstingen, näringslivet och arbetsmark- |

| nadens parter måste alla bidra till att IT får ett brett |

| genomslag i Sverige. |

| Huvudinriktningen bör vara att stimulera användningen av IT på |

| ett sätt som befrämjar kreativitet, tillväxt och sysselsättning.|

| Politiskt fastställda mål, ramar och riktlinjer för hur |

| samhällets kommunikations- och informationssystem i stort skall |

| fungera bör förenas med valfrihet för användarna och med en |

| marknadsmässig utveckling av nät, tillämpningar och tjänster. |

| Staten bör därvid i internationell samverkan fastställa |

| spelreglerna för marknadens aktörer på IT-området. |

| Staten bör även vara medaktör och katalysator i utvecklingen på|

| IT-området och samverka med de utvecklingsaktiviteter som pågår i|

| kommuner, län och regioner, i näringslivet och olika ideella |

| nätverk och organisationer. |

--------------------------------------------------------------------

Skälen för regeringens bedömning:

IT-strategin syftar till att rikta nationens samlade krafter mot informations-

och kunskapssamhällets krav och behov och att ange en övergripande ansvars- och

rollfördelning i den fortsatta IT-utvecklingen. Genom de föreslagna målen för

IT-strategin kan insatserna samlas till en mer slagkraftig helhet så att

sambanden mellan olika områden och behoven av gemensamma och övergripande

utvecklingsinsatser blir tydliga.

 Sverige har länge haft en position i den internationella frontlinjen när det

gäller tillgång till och användning av IT. Utvecklingen på området sker

emellertid nu så snabbt och med en sådan dynamik att det inte går att vila på

tidigare lagrar. Sverige behöver bli ännu bättre på att anpassa teknik,

strukturer, arbetsformer, regelverk och utbildning på alla nivåer till de nya

förutsättningarna och på att bredda och utveckla användningen av IT. Staten,

kommunerna, landstingen, näringslivet och arbets- marknadens parter har alla ett

ansvar för att IT får ett brett genomslag i Sverige.

 Högt på agendan i många andra länders IT-strategier står att skapa en öppen

marknad för telekommunikationstjänster, att lägga fast ett grundläggande

regelverk för utbudet av dessa tjänster samt att bygga ut den fysiska

infrastrukturen. Dessa steg har Sverige redan tagit bl.a. genom avregleringen av

telemarknaden och utformningen av en modern telelagstiftning.

 Den svenska telelagen medger konkurrens men utgör samtidigt ett överordnat

politiskt ramverk för att bl.a. säkerställa rikstäckande tillgänglighet till

grundläggande tjänster på telekommunikationsområdet, ett ramverk som fortlöpande

måste följas upp och vidareutvecklas.

 Den fysiska infrastrukturen är väl utbyggd i ett internationellt perspektiv.

Men behoven av överföringskapacitet kommer att öka som en följd av att näten i

allt större utsträckning används för överföring av stora datamängder, ljud och

bilder (se vidare avsnitt 5.3.2 Kommunikationerna i ett IT-perspektiv).

 En nationell IT-strategi bör mot denna bakgrund se delvis annorlunda ut i

Sverige jämfört med i många andra länder. Enligt regeringens uppfattning gäller

det nu framför allt att stimulera användningen av den nya tekniken på ett sätt

som befrämjar kreativitet, tillväxt och sysselsättning.

 Statens roll och uppgifter måste fortlöpande anpassas till sam-

hällsutvecklingen i stort och till grundläggande strukturförändringar. På samma

sätt som industrisamhället gav andra förutsättningar och motiv för statens

organisation och politik jämfört med jordbrukssamhället, måste vi vara öppna för

att informations- och kunskapssamhället kan skapa nya förutsättningar för och

anspråk på staten.

 Till en del har en sådan process redan inletts. Decentralisering av offentlig

verksamhet och avreglering inom viktiga samhällsområden är utvecklingslinjer

som under senare tid förändrat statens roll och som delvis har att göra med de

alltmer komplexa informationsflödena i samhället. Den tilltagande

internationaliseringen och strävandena mot ökat europeiskt samarbete vilar

delvis på samma grund.

 Den fortsatta utvecklingen måste bygga på ett decentraliserat beslutsfattande

där alla användare ges frihet att välja sina kommunikations- och

informationslösningar utifrån sina unika förutsättningar och behov. Samtidigt

kommer det även i framtiden att vara så att varje enskild användares nytta av

och tillgång till kommunikationsnäten och informationstjänsterna är beroende av

att näten och tjänsterna kan delas av många. Behovet av samverkan och samordning

kommer således att kvarstå i oförminskad grad.

 Politiskt fastställda mål, ramar och riktlinjer för hur samhällets

informations- och kommunikationssystem i stort skall fungera skall vara

utgångspunkt för marknadens aktörer. Dessa skall förenas med valfrihet för

användarna och med en marknadsmässig utveckling av nät, tillämpningar och

tjänster. För att bli verkningsfulla måste de övergripande riktlinjerna i stor

utsträckning utformas i internationell samverkan. Här har staten en roll när det

gäller att bevaka Sveriges intressen på IT-området och ta initiativ på områden

där den nationella beslutsrätten inte längre räcker till.

 Förutom att lägga fast spelreglerna för marknadens aktörer kan staten spela en

viktig roll som medaktör och katalysator. I en IT-utveckling som i hög grad

drivs av många enskilda och lokala initiativ måste statens insatser härvidlag

ses som en del av och samverka med den mängd utvecklingsaktiviteter som pågår i

kommuner, län och regioner, i näringslivet och i olika ideella nätverk och

organisationer. I detta regionala och lokala samspel bör länsstyrelserna mot

bakgrund av deras grundläggande uppgift att företräda regeringen och deras

ansvar för sektorövergripande samordning spela en viktig roll. Det är naturligt

att IT-frågor blir ett viktigt instrument för utvecklingen i alla län och att

länsstyrelserna använder tilldelade medel för länsutveckling för insatser inom

IT-området.

 Staten har därutöver viktiga uppgifter när det gäller att främja IT-

användningen och utvecklingen av informations- och kunskapssamhället. Dessa

uppgifter konkretiseras i avsnitt 4.3 Prioriterade statliga uppgifter.

4.3 Prioriterade statliga uppgifter

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: |

| Staten skall prioritera uppgifter inom tre områden i syfte att |

| främja utvecklingen av informations- och kunskapssamhället i |

| enlighet med målen för den övergripande nationella IT-strategin.|

| Dessa uppgifter är: |

| - rättsordningen, |

| - utbildningen |

| - samhällets informationsförsörjning. |

--------------------------------------------------------------------

Skälen för regeringens förslag:

 Den tidigare regeringens IT-kommission liksom den nuvarande kommissionen har

behandlat frågan om statens uppgifter när det gäller att främja IT-användningen

och utvecklingen av informations- och kunskapssamhället. Regeringen anser, i

likhet med den nuvarande kommissionen, att det är nödvändigt att definiera och

konkretisera statens uppgifter.

 Regeringen föreslår att staten under de kommande åren skall prioritera

insatser inom tre områden - rättsordningen, utbildningen och samhällets

informationsförsörjning. En kraftsamling inom dessa områden lägger en allmän

grund för IT-utvecklingen och bidrar till att uppnå de mål som föreslagits för

den nationella IT-strategin. Åtgärderna inom dessa områden samt inom övriga

insatsområden redovisas samlat i regeringens handlingsprogram för att bredda och

utveckla IT-användningen (se vidare avsnitt 5).

 Enligt regeringens uppfattning är en genomgripande reformering av

lagstiftningen och utbildningen nödvändig för att informations- och

kunskapssamhället skall få en reell innebörd och nå ut till alla medborgare.

Utgångspunkten bör här inte vara att dessa områden skall anpassas till eller

underordnas utvecklingen på IT-området. I stället handlar det om att skapa så

goda förutsättningar som möjligt för att bibehålla och förstärka de ideal som vi

sedan länge haft när det gäller ett fungerande rättssamhälle och ett samhälle

där individerna utvecklas till fria och självständiga medborgare. Målsättningen

bör därför vara att i lagstiftningen och utbildningen bygga in kapaciteten att

inrymma informationssamhällets verksamhetsformer och verksamhetsmönster utan att

för den skull rucka på de grundläggande värderingar som sedan länge varit

styrande på dessa områden.

 Ytterligare en huvuduppgift för staten bör vara att medverka till utvecklingen

av en grundläggande informationsinfrastruktur som svarar mot medborgarnas och

näringslivets behov. Samhällets informationsförsörjning måste bygga på en

effektiv, tillförlitlig och allmänt tillgänglig informationsinfrastruktur.

Rättsordningen

IT:s inverkan på och betydelse för rättsordningen är ett stort och viktigt men

samtidigt också mycket komplext område. I dag föreligger en rad rättsliga hinder

för en rationell användning av IT. Det nuvarande regelverket ger inte heller i

alla avseenden de klara signaler som krävs för att undvika olika typer av

missbruk och oönskade följder av den nya tekniken.

 Problemen är av olika slag. Många har internationell räckvidd, andra är

nationella. Vissa problem är generella och berör nästan alla rättsområden medan

andra kan vara begränsade till en viss lagstiftning. En generell svårighet är

att teknikutvecklingen sker så snabbt och att det kan råda osäkerhet om vart den

leder. Takten i teknikutvecklingen medför att även tempot i rättsutvecklingen

måste drivas upp och att det ofta blir svårt att klara en rättslig

framförhållning.

 Det rättsliga ramverket måste stå i samklang med samhällsutvecklingen i stort.

Det är endast genom ett stabilt och väl förankrat rättsligt regelverk, samt

tydliga spelregler i övrigt, som en allmän tilltro till IT:s möjligheter kan

växa fram och förutsättningar skapas för en dynamisk tillväxt av olika tjänster

och tillämpningar. Rättsordningens förmåga att reglera och stödja användningen

av IT är därför av central betydelse.

 Regeringen har redan tagit initiativ till översyner av befintlig lagstiftning

med anledning av utvecklingen på IT-området. Det gäller t.ex.

persondatalagstiftningen och regelverket för den offentliga förvaltningen där

ett förändringsarbete redan pågår. Regeringen anger i denna proposition

ytterligare rättsområden som är av särskild betydelse för IT-utvecklingen samt

en tidsplan för pågående lagstiftningsarbete. Enligt regeringens uppfattning

måste den IT-anknutna rättsutvecklingen påskyndas. Inriktningen bör vara att

genom ett systematiskt och samordnat utvecklingsarbete söka finna en så generell

form för rättsliga regleringar som möjligt så att de kan inrymma nya

verksamhetsformer och kommunikationsmönster och så långt möjligt göras oberoende

av de yttre former som teknikutvecklingen och teknikanvändningen kan anta vid

olika tidpunkter.

 I regeringens handlingsprogram anges de första och mest grundläggande stegen i

ett sådant rättsligt utvecklingsarbete. Målet är att genomföra erforderliga

författningsändringar inom prioriterade rättsområden inom tre år. Målet är också

att finna effektiva former för en kontinuerlig rättslig uppföljning av den

snabba tekniska utvecklingen på IT-området.

Utbildningen

Kunskapssamhället har en innebörd som är långt vidare än vad som ryms i

utbildningsbegreppet. Det rör sig närmast om ett förhållningssätt till kunskaper

och kunskapsförvärv som måste genomsyra hela samhället.

 I det framtida samhället kommer inhämtande och skapande av kunskap att stå i

centrum. Utbildning är därmed grundläggande för både individen och samhället.

Utbildning och bildning är centrala för att stärka vår förmåga att omsätta

information till kunskap i en kreativ process. Utbildning och kunskap vidgar

människors möjligheter och förmågor och främjar samhällets kulturella och

ekonomiska utveckling. Utbildning som är anpassad till ett livslångt lärande och

till informations- och kunskapssamhällets skiftande behov har förutsättningar

att bidra till ett kunskapslyft hos alla i samhället utan att kunskapsklyftorna

ökar.

 Utbildning som insatsområde måste därför sättas än mer i centrum i den

omvandling som nu pågår. Denna omvandling berör alla utbildningens områden - det

reguljära utbildningsväsendet, vuxenutbildning, folkbildning och arbetsmarknads-

utbildning liksom vidareutbildning och kompetensutveckling i företag och

offentlig förvaltning. Även biblioteken kommer i detta sammanhang att få nya

uppgifter.

 Återkommande utbildning under ett livslångt lärande, liksom utbildningens

utbredning inom alla områden kan stödjas av en bred och utvecklad IT-användning,

bl.a. i form av distansutbildning.

 I Sverige liksom i många andra länder har intresset i hög grad fokuserats på

teknisk utbildning i allmänhet och datautbildning i synnerhet. Detta kan vara

naturligt med tanke på att den snabba utvecklingen på IT-området medfört en hög

efterfrågan på sådan kompetens och att det uppstått bristsituationer som kan

verka som flaskhalsar för hela ekonomin. På kort sikt är det viktigt att försöka

komma till rätta med dessa problem. Ett mål är därför att kunskaper om IT och

dess användningsmöjligheter skall föras in på alla nivåer i utbildningsväsendet

inom tre år.

 Att reducera behovet av kompetensutveckling till en fråga enbart om tekniska

färdigheter vore dock att underskatta vidden av den omdaning som samhället står

inför. I ett längre perspektiv framstår det som minst lika viktigt att värna om

en allmänbildning som är så bred och djup att människornas möjligheter att

orientera sig i det växande informationsflödet säkerställs. Med utgångspunkt i

att de välståndsskapande krafterna sannolikt främst kommer att ligga i en

kreativ användning av IT är också framstående kunskaper i humanistiska och

konstnärliga ämnen en viktig nationell tillgång.

 Initiativ är nu särskilt viktiga inom skolans område. Spridningen och

användningen av IT i skolorna är för närvarande mycket ojämn. Detta är ett

problem som måste lösas eftersom IT blir ett allt viktigare hjälpmedel i skolans

arbete. Undervisningen får nya redskap där kunskapsförmedling kompletteras med

handledning, informationsvärdering och egen informationssökning. Skolan har en

viktig uppgift i att stödja och handleda eleven när det gäller att finna

information och inte minst i att ge stöd för att omvandla information till

kunskap, att värdera information och sätta in den i större förklaringsmönster,

att hantera information så att den kan utvecklas till kunskap.

Samhällets informationsförsörjning

För att IT skall bli en verklig drivkraft för tillväxt och välstånd och

samtidigt komma alla i samhället till del ställs höga krav på samhällets

informationsförsörjning. Informationsvägarna måste vara korta och lätta att

förstå och följa. Den information och de kunskaper som byggts upp genom

gemensamma ansträngningar skall också vara en gemensam tillgång och kunna

användas till största möjliga nytta för landet och medborgarna. Öppenhet och

demokratisk insyn skall kunna förenas med rättssäkerhet och värnandet av den

personliga integriteten. Insatser för att fortlöpande vidga och fördjupa

informations- och kunskapsbasen skall främjas. Målet bör med andra ord vara att

utforma en infrastruktur som ger hög tillgänglighet till basinformation och som

är tillväxtbefrämjande.

 Hittills har inhämtningen, förvaltningen, förmedlingen och användningen av

information i hög grad byggts upp och utformats för en speciell verksamhets

eller samhällssektors behov. IT-utvecklingen medför nu att ökad tonvikt läggs

vid kommunikation och informationsöverföring mellan verksamheter och sektorer

och vid interaktivitet. Tidigare åtskilda informationssystem växer successivt

till ett mer enhetligt och samverkande nätverk. I denna utveckling ligger också

att informationen och informationssystemen allt mera blir en gemensam resurs och

angelägenhet för alla företag, myndigheter och enskilda.

Informationsförsörjningen, och den infrastruktur som skall bära upp

informationsförsörjningen, tonar därmed fram som en nationell tillgång av stor

strategisk vikt och med avgörande betydelse för möjligheterna att uppnå

gemensamma samhällsmål.

 En informationsförsörjning som svarar mot de nya möjligheterna och kraven

måste stödjas av en väl utvecklad infrastruktur. De fysiska kom-

munikationsnätverken är väl utbyggda i Sverige. Digital marksänd TV- teknik står

för dörren vilket förstärker bilden av en allt mer komplex och integrerad

infrastruktur där olika teknikområden smälter samman - telefoni,

datakommunikation och medier. Utbyggnad av ett optofibernät för

informationsöverföring i storkraftnätet pågår. Det blir emellertid allt mera

uppenbart att informations- och kunskapssamhällets genombrott inte enbart kan

vila på en avancerad teknisk infrastruktur. Tekniken måste också kompletteras

med en omfattande immateriell överbyggnad i form av bl.a. olika spelregler som

underlättar informationsutbytet.

 Att utforma denna nya infrastruktur för samhällets informationsförsörjning är

en stor och komplicerad uppgift. Eftersom många olika aktörer måste medverka i

utvecklingen, de tekniska förutsättningarna fortlöpande ändras och stora krav

därigenom ställs på både samverkan och flexibilitet, måste uppbyggnaden av

informationsinfrastrukturen ske stegvis. Den snabba utvecklingen på IT-området

och konkurrensen från omvärlden medför samtidigt att omställningstiden är kort.

Då risken för felinvesteringar är betydande är det viktigt att utvecklingen

styrs av användarnas behov. Enligt regeringens mening måste därför informa-

tionsinfrastrukturen i huvudsak växa fram i decentraliserade former genom ett

nära samspel mellan olika användare och tjänsteleverantörer. Eftersom

informationsinfrastrukturen sannolikt kommer att utgöra en av de viktigaste

grundstenarna i framtidens samhälle har emellertid statsmakterna ett stort

ansvar för att skapa så gynnsamma förutsättningar som möjligt för denna

utveckling. På många områden är det också nödvändigt med ett direkt statligt

engangemang.

 Staten har bl.a. ett ansvar för att det utvecklas grundläggande principer för

hur offentlig information skall tillhandahållas till medborgare och näringsliv.

Viktiga frågor som behöver övervägas är ansvar och ägarformer, pris- och

avtalsfrågor, ansvarsfördelningen mellan det offentliga och marknaden när det

gäller informationsförsörjningen samt ansvarsfördelningen mellan olika aktörer

inom den offentliga sektorn. Säkerhet och informationskvalitet är ytterligare

områden där gemensamma spelregler kan underlätta informationsutbytet och främja

ianspråktagandet av nya IT-system. Vidare är gemensamma standarder och normer

för teknik, tillämpningar och information en central beståndsdel i

infrastrukturen. På detta område har staten det yttersta ansvaret för att en

rationell ordning kommer till stånd. Självfallet måste det även ingå i statens

ansvar att allmänna och gemensamma tjänster utvecklas i en omfattning som svarar

mot samhällets och enskildas behov. I detta ligger bl.a. att säkerställa

tillgången till effektiva och flexibla data- och telekommunikationsnät.

 Många av de åtgärder som redovisas i regeringens handlingsprogram för att

bredda och utveckla IT-användningen påverkar och ställer krav på

infrastrukturutvecklingen. Det gäller bl.a. insatserna inom lagstiftningen och

utbildningen, inom de kommunikationspolitiska och förvaltningspolitiska områdena

samt inom kultur- och miljöområdena. Ytterligare ett centralt insatsområde är

att utveckla samhällets grunddatabaser.

5 Handlingsprogram för att bredda och utveckla användningen av IT

I detta avsnitt redovisar regeringen ett handlingsprogram för de kommande åren

med åtgärder för att bredda och utveckla IT-användningen. Programmet tar sin

utgångspunkt i målen för den övergripande nationella IT-strategin. Utöver

åtgärder inom tre prioriterade statliga insatsområden - rättsordningen,

utbildningen och samhällets informationsförsörjning - redovisas åtgärder inom

ett antal samhällssektorer och politikområden. Det åvilar varje departement att

svara för finansiering och genomförande av sina respektive åtgärder samt för

återrapportering av genomfört arbete till riksdagen. Ekonomiska konsekvenser av

åtgärderna m.m. redovisas samlat i avsnitt 5.4.10.

 Med hänsyn till den snabba utvecklingen på IT-området bör programmet ses som

ett första samlat åtgärdsprogram, som fortlöpande kommer att behöva anpassas och

vidareutvecklas.

5.1 Rättsordningen

------------------------------------------------------------------

| Anpassningen och utvecklingen av rättsordningen skall |

| påskyndas. Målet är att genomföra vissa högprioriterade |

| författningsändringar inom tre år. Målet är också att finna |

| effektiva former för en kontinuerlig rättslig uppföljning av |

| den snabba utvecklingen på IT-området. |

------------------------------------------------------------------

 IT-utvecklingen innebär allmänt sett att många juridiska begrepp och regel-

sammanhang måste ses över och behandlas på ett nytt sätt. Frågor om t.ex.

elektroniska dokument skär tvärs igenom traditionella rättsområden. Frågor om

rätten till information aktualiserar upphovsrätt, informationsfrihet,

straffrätt, konkurrensfrågor, avtalsfrågor, integritetsskydd, arkivfrågor mm

Distansarbete aktualiserar också rättsliga frågeställningar som berör flera

rättsområden såsom arbetstidslagstiftning, försäkringsskydd och

skattelagstiftning.

 Utvecklingen sker snabbt, vilket ökar kraven på lagstiftaren när det gäller

att se över och utveckla lagstiftningen. Behovet av snabba förändringar kan

samtidigt vara svårt att förena med andra krav på lagstiftningsarbetet -

omsorgsfulla bedömningar och i vissa fall även riksdagsval innan lagändringar

kan träda ikraft.

 Regeringen anser att det är angeläget att ha en så god framförhållning som

möjligt när det gäller vilka lagstiftningsfrågor som berörs eller kan komma att

beröras av utvecklingen på IT-området. Det är också angeläget att hålla ett så

högt tempo som möjligt i pågående översyns- och lagstiftningsarbete.

 De rättsliga frågor som aktualiseras genom IT kan endast till en del lösas

genom anpassning och utveckling av den svenska lagstiftningen. En del frågor,

t.ex. på upphovsrättens område, måste lösas genom internationella

överenskommelser om den rättsliga normeringen av IT. Allmänt gäller att den

geografiska lokaliseringen av informationsbehandling m.m. får mindre betydelse

genom gränsöverskridande informationsutbyte. Spridning av t.ex. barnpornografi

kan ske från länder med en mycket tolerant inställning till sådan verksamhet,

vilket belyser behovet av internationella överenskommelser. Behov av etik och

moral i informationssamhällets nya medier samt åtgärder för att förhindra

förekomsten av datorrelaterade brott och missbruk kan endast i begränsad

omfattning lösas med nationella insatser. Samtidigt är det angeläget att de

informations- och samordningsvinster som kan uppnås med hjälp av IT också kan

användas för att förebygga ekonomisk brottslighet och oseriöst näringsutövande.

5.1.1 Rättsligt observatorium

-----------------------------------------------------------------

| Mot bakgrund av de IT-rättsliga frågornas komplexitet och |

| gränsöverskridande karaktär skall ett rättsligt observatorium|

| inrättas. Observatoriet skall tills vidare knytas till |

| regeringens IT-kommission. Observatoriet skall bl.a. göra en |

| samlad kartläggning av alla rättsliga frågor som aktualiseras|

| av utvecklingen på IT-området. |

-----------------------------------------------------------------

 Tekniken utvecklas med explosionsartad hastighet och skapar en mängd nya

tillämpningar och informationssystem som blir allt mer komplexa. Kraven ökar

därmed på detaljerade undersökningar av konsekvenserna av rättsliga regleringar,

konsekvenser som i traditionella sammanhang kunnat lämnas åt rättspraxis att

klara ut och lösa i varje uppkommet fall. Det krävs även kombinerade juridisk-

tekniska överväganden om hur rättsliga lösningar skall realiseras tekniskt och

hur tekniska lösningar skall kunna nyttiggöras i olika rättsliga sammanhang.

 För att möta utvecklingen och de krav som denna ställer på det juridiska

ramverket skall ett rättsligt observatorium inrättas, som fortlöpande följer

utvecklingen på IT-området. Observatoriet skall följa pågående

lagstiftningsarbete, fästa uppmärksamheten på akuta problem, hålla kontakt med

den privata och den offentliga sektorn samt följa den rättsliga utvecklingen

internationellt.

 Observatoriet skall tills vidare knytas till regeringens IT-kommission och

finansieras via regeringens IT-kommission. Observatoriet kan med fördel

organiseras i nätverksform liknande bl.a. EU:s Legal Advisory Board under

Generaldirektorat XIII.

5.1.2 Prioritering och tidsplan för pågående arbete

-----------------------------------------------------------------

| De fem rättsområden som prioriteras är integritetsskyddet, |

| regelverk för elektronisk dokumenthantering i offentlig |

| förvaltning, upphovsrätt, reglering av distansarbete och |

| telelagen. Målet är att inom tre år genomföra erforderliga för-|

| fattningsändringar m.m. inom dessa prioriterade rättsområden.|

-----------------------------------------------------------------

Pågående arbete

Vissa rättsliga frågor på IT-området behandlas för närvarande i flera olika

utredningar, bl.a.:

- Berörda myndigheter har givits i uppdrag att lämna förslag till strategi

 för samordning av rättsväsendets informationsförsörjning. Uppdraget skall

 redovisas till regeringen den 2 september 1996.

 - IT-utredningen (Ju 1994:05) har i uppgift att utarbeta sådana förslag till

 rättslig reglering som kan behövas i samband med inrättandet av s.k.

 elektroniska anslagstavlor och för användningen av elektroniska dokument

 inom både förvaltningen och näringslivet. Utredningsarbetet skall vara

 avslutat våren 1996.

- Kommittén om nya medier och grundlagarna (Ju 1994:13) har bl.a. till uppgift

 att analysera hur tryckfrihetsförordningen och yttrandefrihetsgrundlagen

 skall tillämpas på nya medier som används vid förmedling av yttranden och

 annan information till allmänheten. Kommittén skall undersöka möjligheterna

 att ge grundlagsskydd för moderna medier, som nu inte har ett sådant skydd.

 Utredningsarbetet skall vara avslutat vid utgången av 1996.

- Datalagskommittén (Ju 1995:08) skall analysera på vilket sätt EG-direktivet

 om skydd för personuppgifter skall införlivas i svensk lagstiftning samt

 lägga fram förslag till en ny lag på området. Kommittén skall också föreslå

 de ändringar i tryckfrihetsförordningen som är motiverade för att

 grundlagsregleringen om allmänna handlingars offentlighet skall vara

 anpassad till den nya tekniken och terminologin på området.

 Utredningsarbetet skall vara avslutat senast den 31 mars 1997.

- Redovisningskommittén (Ju 1991:07) behandlar bl.a. frågan om den s.k.

 varannanlänksprincipen vid redovisning och bokföring.

- Arbete inom det datastraffrättsliga området (straffrätt, straffprocessrätt)

 pågår inom Justitiedepartementet.

- En kontinuerlig översyn av sekretesslagstiftningen pågår inom

 Justitiedepartementet.

- Diskussioner om upphovsrätten pågår på flera olika internationella plan,

 bl.a. inom Världsorganisationen för den intellektuella äganderätten och EU.

 EU-kommissionen publicerade i juli 1995 ett Green paper Copyright and

 Related rights in the Information Society som kommer att bilda underlag för

 eventuell fortsatt lagstiftning inom EU. Sverige deltar aktivt i det

 internationella arbetet på detta område.

- Kommissionen om den svenska arbetsrätten (A 1995:04) skall ta hänsyn till

 bl.a. distansarbete och andra förändringar i arbetslivet till följd av IT.

 Detta gäller även 1995 års arbetstidskommitté (A 1995:02).

- Sverige deltar i ett internationellt arbete med att utforma en modellag

 angående rättsliga aspekter på elektronisk kommunikation i avtals- och

 köprättsliga förhållanden. Lagen skall t.ex. behandla vad som gäller

 rättsligt vid elektroniska överföringar mellan datorer enligt ett

 överenskommet system.

- Översyn av telelagen pågår inom Kommunikationsdepartementet med inriktningen

 att redan under innevarande år lämna förslag till revidering.

Prioritering och tidsplan

Datalagen, som härrör från början av 1970-talet, speglar i mycket en syn på

datorer och databaser som härrör från en annan teknikkultur. Även om datalagen

successivt har ändrats kvarstår bilden av en lagstiftning som inte tar hänsyn

till att informations- och kommunikationstekniken förändrats på ett

grundläggande sätt. En avgörande fråga i detta sammanhang är t.ex. om reglering

av skyddet av personuppgifter bör utformas så att det blir oberoende av på

vilket medium de lagras och hur i så fall skyddet bör regleras och övervakas. En

annan fråga är hur ett fullgott integritetsskydd kan säkerställas, som inte i

onödan försvårar önskvärda tillämpningar av IT.

 Den svenska datalagen har länge varit i behov av en totalrevision. EU:s

ministerråd antog i oktober 1995 ett direktiv om skyddet för enskilda personer

med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana

uppgifter, det s.k. dataskyddsdirektivet. Också av denna anledning är översynen

av datalagen mycket angelägen liksom den översyn av offentlighetslagstiftningen

som ingår i datalagskommitténs uppdrag. Datalagen skall inom tre år ersättas av

en ny persondata- eller integritetslagstiftning. I anslutning till detta bör

även en modernisering och anpassning av registerlagarna till en ny persondata-

eller integritetslagstiftning påbörjas.

 Elektronisk dokumenthantering inom förvaltningen och i näringslivet blir allt

vanligare samtidigt som det för närvarande saknas en fungerade rättslig

reglering. Inom tre år skall det finnas en generell rättslig reglering för

elektronisk dokumenthantering inbegripet elektroniska signaturer inom

förvaltningen.

 De upphovsrättsliga frågeställningar som aktualiseras genom bl.a.

digitaliseringen är ett tredje prioriterat område. På det upphovsrättsliga om-

rådet innebär mediesammansmältningen och användningen av datorlagrade verk nya

krav på rättsskyddet och på rättighetsadministrationen. Upphovsrättssystemet och

skyddet för intellektuella äganderätter utsätts för betydande påfrestningar

genom digitaliseringen. Denna gör det möjligt att, på sätt som inte varit

möjliga tidigare, komprimera verk och annan information, kombinera informationen

(i multimedieform), överföra och kopiera information med stor hastighet och

slutligen även att manipulera informationen. Den nya tekniken kan bl.a. medföra

att upphovsmännen och andra rättighetsinnehavare i hög grad förlorar kontrollen

över användningen av sina verk och prestationer. Samtidigt finns det risker att

IT:s långtgående kontrollmöjligheter utnyttjas på ett sätt som äventyrar olika

intressen i informationsfrihet och som måste stämmas av mot ensamrättsanspråken.

 Mer specifikt berörs teknikens inverkan på verksbegreppet, upphovs-

mannabegreppet, tillämpningen av de ekonomiska rättigheterna, tillämpningen av

rätten att kontrollera offentliga framträdanden samt tillämplig lag i samband

med internationell överföring av information. Enskilda länders möjligheter att

anta nationella lösningar på det senare området är mycket begränsade. Sverige

medverkar inom en krets omfattande de viktigaste industriländerna. Målsättningen

är att komma fram till en internationellt harmoniserad lösning under senare

delen av 1996.

 Reglering av distansarbete är ett fjärde prioriterat område. Utvecklingen av

IT-användningen har redan lett till att arbete kan utföras på distans, i hemmet

eller någon annanstans utanför fasta arbetsplatser. Konsekvenserna för

lagstiftning på olika områden bör klarläggas. Det bör gälla det arbetsrättsliga

området och arbetsmiljölagstiftningen men även t.ex. skattelagstiftningen och

regleringen av ansvaret för skador på person eller egendom. Målsättningen är att

erforderliga lagändringar kan ske inom tre år.

 Telelagen är ett femte prioriterat område. Den snabba utvecklingen på

telemarknaden i kombination med den tekniska utvecklingen ställer krav på en

lagstiftning på teleområdet som medger konkurrens i kombination med politiskt

fastställda mål och riktlinjer för aktörernas agerande. Områdets dynamik gör det

nödvändigt med regelbunden översyn och anpassning av lagstiftningen. Regeringen

avser att redan under innevarande år lämna förslag till revidering (se vidare

avsnitt 5.3.3).

5.2 Utbildning för och i kunskapssamhället

-------------------------------------------------------------------

| Utbildningsområdet i vid mening är av stor betydelse för |

| Sveriges möjligheter att utveckla informations- och |

| kunskapssamhället. Det livslånga lärandet kan stödjas av en bred|

| och utvecklad användning av IT inom utbildningen. Här krävs dock|

| insatser på alla nivåer i utbildningsväsendet inklusive i |

| vuxenutbildningen och i folkbildningen. Målet är att kunskaper |

| om IT och om dess användningsmöjligheter förs in på alla nivåer i|

| utbildningsväsendet inom tre år. |

-------------------------------------------------------------------

5.2.1 Skolan

I ett informationsrikt samhälle har skolan inte längre monopol på information,

fakta eller kunskap. Den pedagogiska arenan vidgas och utbildning och

kompetensutveckling kan även ske i skolan, i arbetslivet och i hemmet. Detta får

konsekvenser för skolans samhällsuppdrag.

 IT ger också nya förutsättningar för skolarbetet vad avser såväl innehållet i

skolundervisningen som arbetsformer och pedagogisk förnyelse.

 Skolan har en generell uppgift att ge alla elever en likvärdig utbildning i

enlighet med målen och kraven i läroplaner och kursplaner. Häri ligger också en

kompensatorisk uppgift - att ge alla elever kunskaper oavsett bakgrund, kön,

bostadsort etc. Detta är inte minst viktigt när det gäller elevernas rätt att få

kunskaper om och förtrogenhet i att använda IT som en föreberedelse för ett

kommande arbetsliv i informations- och kunskapssamhället.

 Skolan har därmed ett särskilt ansvar för att motverka en samhällsutveckling

med en del av befolkningen invigd och resten utanför informations- och

kunskapssamhället. Även om skolans kunskapsmonopol successivt avtar så är den

också i framtiden samhällets viktigaste verktyg för att överbrygga

kunskapsklyftor.

 I allt lärande är eleven i centrum. Lärarens roll bör ses som pedagogen och

handledaren, som stödjer eleven i kunskapssökandet. Det stora utbudet av

information i databaser m.m. ställer krav på förmåga att formulera problem och

på kritiskt tänkande för att kunna välja relevant information. Det ställer också

krav på samarbete och diskussioner tillsammans med andra. Den kunskapsutveckling

som sker genom samtalet mellan elever och mellan elever och lärare får inte

mindre betydelse i en miljö som i övrigt präglas av användningen av IT. Genom de

enorma informationskällor som eleverna kan få tillgång till med hjälp av IT får

läraren en än viktigare roll som handledare där information skall utvecklas till

kunskap.

 Förändringen av formerna och miljön för lärandet handlar om vad kunskap är och

vilka kunskaper som det är skolans uppgift att medverka till att eleverna

inhämtar. Om inte skolan kan följa med i utvecklingen och integrera IT i under-

visningen, och om metoderna för kunskapssökning i skolan och utanför skolan blir

alltför olika, kan skolan hamna i en legitimitetskris. Många elever har redan

vana vid och kunskaper om IT och kan därmed bidra till skolans utveckling av IT-

användningen. Det handlar om skolans förmåga att möta sin tids elever och sin

tids samhällsfrågor.

 Flickors inlärningsprocess skiljer sig delvis från pojkars. Lärares pedagogik

har tidigare varit sådan att den stött pojkars inlärning mer än flickors. Det är

därför viktigt att de lärare som skall föra ut IT till eleverna särskilt beaktar

skillnaderna mellan pojkars och flickors sätt att närma sig tekniken.

 Statliga insatser på dataområdet har tidigare i stor utsträckning varit

inriktade på att tillföra medel för utrustning samt centralt planerade

fortbildningsinsatser. De utvärderingar som gjorts visar på blandade

erfarenheter och resultat. Bl.a har framkommit att insatserna betonat tekniken

mer än användningen av tekniken och att den pedagogiska effekt som man förväntat

sig därför ofta uteblivit.

 Tillgången till datorer i skolundervisningen har ökat under de senaste åren

enligt en undersökning som genomfördes av Skolverket hösten 1995. Den största

förändringen avser tillgången till datorer i grundskolan. Tillgång till nätverk

med möjlighet till extern kommunikation, bl.a. genom Skoldatanätet, har också

ökat. Datorerna i grundskolan finns också i allt högre utsträckning i

klassrummen. Datortätheten är fortfarande, generellt bland skolformerna, högst i

glesbygdskommunerna och lägst i storstadskommunerna.

 Även om trenden pekar på ökad tillgång till och användning av datorer m.m.

varierar användningen av IT i skolan i dag mellan enskilda skolor och kommuner.

Svårigheterna att komma i gång beror både på brist på utrustning i tider av

resursknapphet och på otillräckliga kunskaper hos lärare och skolledare. Även

brist på anpassade IT-baserade läromedel i skilda stadier och ämnen försvårar en

breddad användning. Det viktigaste just nu är enligt regeringens bedömning att

skapa ett engagemang och intresse i alla skolor för IT som ett pedagogiskt

redskap. Förändringen handlar i första hand om pedagogik, i andra hand om IT och

datorer.

 IT-användningen i skolan kan inte dirigeras från central nivå utan måste i

första hand utvecklas av kommunerna i samspel med lärarna och skolorna.

Kommunerna bör därför upprätta IT-strategier för skolan som dels ger vägledning

och stöd för skolans användning av IT dels säkerställer att IT ingår som en del

i lärarnas fortbildning. Statliga insatser krävs när det gäller

lärarutbildningen vid lärarhögskolorna och när det gäller utveckling av IT-

baserade läromedel samt av informationssystem på utbildningsområdet.

 IT-användningen i skolan kommer också att stimulera föräldrarna att använda IT

och kan därmed ge ett positiv bidrag till vuxenutbildningen.

 Regeringens avsikt är att samtliga kostnader som följer av insatserna inom

utbildningsområdet skall finansieras och inte medföra ökade kostnader för

staten.

IT-strategier för skolan

--------------------------------------------------------------------

| För att utveckla formerna för IT-användningen i undervisningen |

| behöver skolorna vägledning och stöd. Varje kommun bör därför |

| upprätta en IT-strategi för skolan. Denna bör utvecklas i |

| samklang med kommunens övergripande IT-strategi och bör ingå i |

| dess skolplan. |

--------------------------------------------------------------------

 Skolhuvudmännen ansvarar för genomförandet av undervisningen. I detta ligger

att utveckla arbetsformerna i skolan i syfte att nå de nationella målen.

Skolhuvudmännen har därmed ansvar för att skolan som institution påverkas och

utvecklas i takt med arbetslivets och samhällets utveckling.

 Den nya målstyrningen bygger på en distinktion mellan målen för verksamheten å

ena sidan och processen, sättet att arbeta för att nå målen, å den andra. De nya

läroplanerna och kursplanerna anger mål och preciserar inte hur arbetet skall

bedrivas. Det betyder att det är de lokala aktörerna som tolkar de nationella

målen, väljer innehåll, arbetssätt osv.

 Regeringen anser att det redan nu finns stöd i de nationella måldokumenten för

användningen av IT i skolan. Exempelvis anges i läroplanen att eleverna skall ha

tillgång till handledning, läromedel av god kvalitet och annat stöd, t.ex.

datorer, för att själva kunna söka och utveckla kunskaper. Det finns därför inte

skäl att komplettera läroplaner eller kursplaner. Det ligger inom ramen för

Skolverkets generella uppdrag att genomföra en löpande revidering av kurs-

planerna och i detta sammanhang pröva i vilka avseenden en kursplan behöver

förnyas eller förändras.

 Skolverket har sedan 1992 i uppdrag att utveckla och genomföra en nationell

IT-satsning för skolan. Insatserna berör datakommunikation, nya läromedel,

metodutveckling och informationsspridning. Sedan 1994 har Skolverket även ett

uppdrag kring uppbyggandet av ett informationsnätverk på Internet - ett svenskt

Skoldatanät.

 Utvecklingen av skolans IT-användning är ett förändringsarbete där debatten om

pedagogisk förnyelse måste stimuleras i skolans vardag. Arbetet måste planeras,

förankras och genomföras i en riktning som överensstämmer med skolans mål och

förutsättningar. Detta arbete är i sig tungt och resurskrävande, särskilt mot

bakgrund av att skolans vardag också innefattar en mängd andra frågeställningar

och problem som kräver skolans och lärarnas uppmärksamhet.

 I den specialpedagogiska undervisningen har datorer och IT fått allt större

betydelse. Elever med funktionshinder får med datorstöd ökade förutsättningar

för sitt lärande. För många elever med funktionshinder är datorn som personligt

hjälpmedel en nödvändighet för att överhuvudtaget kunna ta del i skolans

undervisning och därmed utveckla sina kunskaper. Genom IT ökar också

möjligheterna för dessa elever att kommunicera med andra elever och delta i

undervisningen på ett sätt som tidigare inte var möjligt.

 Regeringen bedömer mot denna bakgrund att alla kommuner bör utforma en IT-

strategi för skolan. En sådan strategi bör utformas utifrån kommunens egna

förutsättningar när det gäller bl.a. pedagogisk utveckling, behov av utrustning,

ekonomiska resurser och kompetens. Skolans IT-strategi bör utgöra en del av

kommunens övergripande IT-strategi. På så sätt markeras betydelsen av IT som ett

redskap för att nå uppsatta mål.

Lärarutbildning och fortbildning av lärare

-------------------------------------------------------------------

| Ett särskilt mål för lärarutbildningarna såvitt gäller IT skall|

| fastställas. Målet skall vara att fr.o.m. år 1998 skall samtliga|

| som erhåller examen avsedd för läraryrke ha kunskaper om och |

| egna erfarenheter av hur IT kan användas i undervisningen. |

| Regeringen avser att uppdra åt Högskoleverket att följa upp |

| genomförandet. |

| Regeringens avsikt är att ställa ca 15 milj kr till förfogande|

| för utbildningsinsatser för lärarutbildare. |

| Skolhuvudmännen och berörda högskolor bör ta initiativ till |

| fortbildning av lärare för att öka intresset för och kunskaperna|

| om IT:s möjligheter i undervisningen. |

-------------------------------------------------------------------

 Lärarnas kunskaper när det gäller användning av IT som verktyg i det

pedagogiska arbetet är av central betydelse för utvecklingen inom skolans

område. Skolhuvudmännen ansvarar för fortbildningen av lärarna. Staten svarar

för utbildningen av nya lärare.

 I utbildningsmålen för grundskollärar- och gymnasielärarexamen anges att det

för examen krävs kunskaper och färdigheter som behövs för att förverkliga

skolans mål och medverka i utvecklingen av skolans verksamhet. Dessa krav måste

i dagsläget anses omfatta även användning av IT i utbildningen. Universiteten

och högskolorna behöver inom lärarutbildningen ta stor hänsyn till den mycket

snabba utvecklingen inom IT-området. Bilden när det gäller införande av

pedagogik där IT används som en del i lärarutbildningen är dock mycket

splittrad. På en del håll har man kommit långt. På andra håll tas inga initiativ

alls. Detta är mycket otillfredsställande mot bakgrund av de krav som dagens och

morgondagens skola ställer på lärarna.

 Regeringen anser därför att särskilda åtgärder behöver vidtas i fråga om IT

inom lärarutbildningarna. Åtgärderna skall syfta till att snabbt införa IT-

inslag i alla lärarutbildningar. Ett särskilt mål skall därför fastställas.

Målet skall vara att senast fr.o.m år 1998 skall lärarutbildningen generellt

vara anpassad så att samtliga som erhåller examen avsedd för läraryrke skall ha

kunskaper om och egna erfarenheter av IT-tillämpningar i det pedagogiska

arbetet. Regeringen avser att uppdra åt Högskoleverket att följa upp

genomförandet.

 I syfte att understryka vikten av att lärarna på ett pedagogiskt genomtänkt

sätt skall kunna utnyttja IT till stöd för elevernas inlärning kan det vara

motiverat att komplettera högskoleförordningens beskrivning av lärarexamina. Ett

särskilt krav om erfarenhet av egna studier och av egen undervisning med stöd av

IT kan införas. Inom Utbildningsdepartementet har en översyn av

lärarutbildningarna genomförts. I den fortsatta beredningen kommer bl.a. IT-

frågorna att behandlas.

 För utvecklingen av lärarutbildningarna med avseende på IT är det väsentligt

att alla lärarutbildare vid berörda universitet och högskolor dels har goda

kunskaper om datorn som ett redskap i undervisningen dels själva har goda

praktiska färdigheter. Det bör utvecklas nätverk mellan landets lärarutbildare

för utbyte av information om utbildningsplaner, kursplaner och aktuellt FoU-

arbete samt för elektroniska konferenser. Även europeiska nätverk bör etableras.

Lärarutbildarna behöver ha god tillgång till datorer och annan IT-utrustning.

 Sammantaget krävs omfattande insatser inom lärarutbildningen. Inom varje

lärarutbildning bör därför handlingsprogram utarbetas med obligatoriska

fortbildningsprogram. Regeringen avser att inledningsvis ställa 15

milj kr till förfogande för utbildningsinsatser för lärarutbildare (se även

avsnitt 5.2.3 Högre utbildning och forskning).

IT-baserade läromedel för skolan och informationssystem på utbildningsområdet

-------------------------------------------------------------------

| Regeringen avser att tillskapa ett nätverksbaserat |

| resurscentrum för att främja och stimulera framväxten av IT- |

| baserade läromedel-läromedia.Regeringen avser att uppdra åt Skolverket och

Hög- |

| skoleverket att utveckla ett informationssystem på utbild- |

| ningsområdet. Uppdraget skall genomföras i samråd med Centrala |

| Studiestödsnämden, Arbetsmarknadsstyrelsen och EU:s program- |

| kontor för utbildning och kompetens. |

-------------------------------------------------------------------

 Traditionellt har läromedel arbetats fram av lärare för att sedan produceras

och distribueras av läromedelsförlagen. Genom IT och multimedia kan en helt ny

typ av läromedel tas fram. Ett namn som ofta används är läromedia. Det finns få

lärare som i dag har tillräckliga kunskaper för att kunna producera läromedia.

Det pågår dock ett begynnande utvecklingsarbete i skolor där lärare och elever

successivt ökar sina kunskaper i användandet av olika författarverktyg för

multimedia. På sikt kan det utvecklas större lärarutvecklade läromedia.

 Det läge som skolan står inför idag är helt annorlunda än för några år sedan.

Nya multimediaprodukter lanseras, som ligger i gränsområdet mellan dataspel och

rena utbildningsprogram. USA dominerar för närvarande denna marknad.

 Det är mot denna bakgrund angeläget att det i ökad utsträckning tas fram

läromedia som tar sin utgångspunkt i svenska läroplaner och kursplaner och som

tar sikte på att utveckla nya former för lärande. Marknaden är emellertid ännu

inte tillräckligt omfattande för att en större svensk produktion av mer

omfattande läromediaprodukter kan komma till stånd.

 Enligt regeringens bedömning är det angeläget att i första hand stödja

kompetensuppbyggnaden inom området. Regeringen avser därför att tillskapa ett

nätverksbaserat nationellt resurscentrum baserat på befintliga organisationer,

t.ex. universitet och högskolor och kommunala resurscentrum.

 Till ett centrum för utveckling av läromedia bör knytas personer med olika

kompetenser, t.ex inom pedagogik och bild-, ljud-, video- och datateknik. Även

kompetenser som idag kanske återfinns inom teater, reklam eller marknadsföring

behövs för utveckling av läromedia. Denna nya typ av läromedel innebär också att

nya juridiska frågeställningar väcks, bl.a. på det upphovsrättsliga området.

Till ett centrum bör därför även knytas personer med juridisk kompetens. Genom

de initiativ som tas inom EU inom bl.a. multimediaområdet är det naturligt att

ett nationellt centrum knyter kontakter utanför Sverige.

 Uppgifter för ett centrum kan t.ex. vara att genomföra seminarier och erbjuda

rådgivning när det gäller pedagogik, teknik, marknadsföring och juridik. En

annan uppgift kan vara att medverka i utveckling av innehåll och miljöer i

näten. Skolverket har i detta sammanhang ett uppdrag att utveckla skoldatanätet.

Skolverket bör därför medverka i uppbyggnaden av ett nätverksbaserat

resurscentrum.

 Regeringen avser vidare att uppdra åt Skolverket och Högskoleverket att

utveckla ett informationssystem på utbildningsområdet. Uppdraget skall

genomföras i samråd med Centrala studiestödsnämnden, Arbetsmarknadsstyrelsen och

EU:s programkontor för utbildning och kompetens. Avsikten är att information som

rör skolan, t.ex. skollag, läroplaner och kursplaner, uppgifter om olika

utbildningar och behörighetskrav, samlas i ett informationssystem.

5.2.2 Vuxenutbildning, arbetsmarknadsutbildning och folkbildning

-------------------------------------------------------------------

| Det bör ske en ökad samverkan mellan de olika aktörerna inom |

| vuxenutbildningen. |

| Arbetsmarknadens parter bör samverka för att uppnå en samsyn om|

| IT:s konsekvenser och möjligheter i arbetslivet och på arbets- |

| platserna. |

| En utveckling av skolan till ett kunskapscentrum är ett bra |

| sätt att bredda tillgången till teknik och kunskap. Även dator-|

| teken spelar här en viktig roll. |

| Av de statliga anslagsmedlen till Folkbildningsrådets |

| respektive till Folkrörelserådets verksamhet skall, under en |

| treårsperiod, särskilda medel avse utbildningsinsatser på IT- |

| området. |

-------------------------------------------------------------------

 Som tidigare framhållits är behovet av en allmänt hög utbildningsnivå i

samhället större än någonsin. Huvuddelen av arbetskraften som i dag är verksam

kommer även att vara verksam långt in i nästa sekel. Kunskaper om IT måste

därför komma även vuxna till del.

 SCB:s studie av svenska folkets datorvanor (1995) visar bl.a. att män använder

datorer i större utsträckning än kvinnor både i arbetet och hemma. Den svenska

arbetsmarknaden är könssegregerad, vilket medför att stora grupper kvinnor som

arbetar inom t.ex. vård och utbildning inte kommer i kontakt med datorer.

Särskild uppmärksamhet bör därför riktas mot att förbättra kvinnors möjligheter

att lära sig IT.

 Den kommunala vuxenutbildningen liksom folkbildningens studieförbund och

folkhögskolor har ett särskilt ansvar för att vuxna inte hamnar på efterkälken i

fråga om kunskaper om IT.

 Regeringen anser att det bör finnas goda möjligheter till samverkan mellan

olika aktörer, t.ex. komvux, studieförbund och folkhögskolor, i syfte att

utnyttja befintliga resurser på ett bättre sätt. Så skapas också mer flexibla

möjligheter för vuxna att ta del av utbildningsutbudet. Nya former för

undervisningen bör prövas. Kvinnors behov och intressen bör ägnas särskild

uppmärksamhet.

 För att införandet och användningen av IT i arbetslivet skall ge optimal

effekt är det nödvändigt att de inblandade parterna uppnår en gemensam syn på

förändringens innehåll och riktning. Arbetsmarknadens parter bör samverka på

arbetsplatserna i samband med införande av ny teknik. Användningen av IT

påverkar arbetsorganisationen, vilket bl.a. får konsekvenser för arbetsmiljön.

Konsekvenser för den psykosociala och fysiska arbetsmiljön bör i detta

sammanhang ges ökad uppmärksamhet.

 Genom att öppna skolan för olika aktiviteter kan både skolan och samhället

berikas. På detta sätt kan skolan medverka till att gemenskapen mellan människor

stärks. En utveckling av skolan, som ett kunskapscentrum mitt i byn , är ett

bra sätt att bredda tillgången till teknik och kunskap. I många kommuner finns

närhet mellan bibliotek och skolor, vilket i än högre grad gör skolan till ett

kunskapscentrum. Utvecklingen av datorteken på många orter bidrar till att vuxna

får tillgång till IT.

 Genom folkbildningen får människor självförtroende att gå vidare i utbildning.

Folkbildning om IT och om frågor som rör informations- och kunskapssamhället bör

enligt regeringens mening prioriteras under de närmaste åren. Av de statliga

anslagsmedlen till Folkbildningsrådets och Folkrörelserådets verksamhet avser

regeringen att avsätta särskilda medel under en treårsperiod till folkbildning

på IT-området.

 I flera länder, däribland Norge och Finland, finns möjlighet att examineras

för ett IT-körkort och därmed erhålla dokumenterad grundkunskap om hur man

använder IT. Körkortet har utvecklats i samarbete mellan utbildningsarrangörer

och leverantörer av IT-utrustning och erbjuds av studieförbund, skolor,

datortek, vuxenutbildningsarrangörer och andra licensierade utbildare. IT-

körkortet är ett hjälpmedel för att sprida kunskaperna om och användningen av

IT. I Sverige drivs detta av Dataföreningen i Sverige, som även medverkar i ett

europeiskt samarbete för att etablera ett internationell IT-körkort .

Yrkesinriktade utbildningar inom IT-området

-------------------------------------------------------------------

| Regeringen avser att uppdra ut Skolverket att i samråd med |

| berörda branscher utveckla yrkesinriktade kurser på IT-området |

| inom gymnasieskolan och komvux. |

-------------------------------------------------------------------

 Utvecklingen inom IT-området skapar nya yrken med anknytning till datorer,

kommunikationsutrustningar, datanät och informationshantering. I dag finns det

t.ex. datatekniska utbildningar på gymnasienivå och utbildningar i

informationshantering och datateknik på högskolenivå. Det visar sig dock att

många företag upplever en brist på kvalificerad arbetskraft på IT-området.

 Gymnasieskolan och komvux erbjuder i dag olika slags yrkesinriktad utbildning

inom IT-området. Detta område kommer successivt att utvecklas. Det ligger inom

ramen för Skolverkets uppgifter att utveckla och fastställa kursplaner för bl.a.

gymnasieskolan och komvux. Regeringen finner det dock viktigt att

utbildningsutbudet på IT-området följer med i IT-utvecklingen och avser därför

att uppdra åt Skolverket att i samråd med berörda branscher utveckla nya

yrkesinriktade kurser inom gymnasieskolan och komvux.

 Det finns vidare ett behov av kvalificerad eftergymnasial yrkesutbildning med

arbetsplatsintegrering. Regeringen har nyligen föreslagit riksdagen att en

försöksverksamhet på detta område skall inledas detta år (prop. 1995/96:145).

Det är naturligt att yrkesinriktade utbildningar inom IT-området kan ingå i

denna försöksverksamhet.

5.2.3 Högre utbildning och forskning

-------------------------------------------------------------------

| Regeringen avser att uppdra åt varje universitet och högskola |

| att redovisa ett handlingsprogram för användning av IT inom |

| utbildning och forskning. |

| Regeringen kommer att överväga ytterligare insatser om 15 milj|

| kr för att främja den pedagogiska användningen av IT inom den |

| högre utbildningen. |

-------------------------------------------------------------------

 Den högre utbildningen och forskningen är av avgörande betydelse för

utvecklingen av IT i samhället. Universitet och högskolor är också regionala

resurser för kunskap och information. IT påverkar dessutom både forskningen och

utbildningen inom högskolan. Det är därför en viktig uppgift för högskolan att

bidra till utvecklingen av den nya tekniken och utbilda dem som skall arbeta med

IT i framtiden samt att främja användningen av IT inom högskolan och i

samhället.

 Den fortsatta utbyggnaden av den högre utbildningen - som aviserats i

tillväxtpropositionen - ställer krav på ökad användning av IT, bl.a. som

hjälpmedel i det pedagogiska utvecklingsarbetet. I utbyggnaden skall tekniska

och naturvetenskapliga utbildningar prioriteras, vilket betyder att nya platser

också kommer att tillföras utbildningen på IT-området.

Högskolans betydelse för IT-utvecklingen i samhället

Forskningen och utvecklingen inom högskolan är av största vikt för utvecklingen

av IT och dess användning. Svenska forskare deltar mycket aktivt inom många

områden, t.ex. i utvecklingen av Internet. Mycket stora resurser satsas på

forskning och utveckling inom IT-området av universitet och högskolor,

forskningsråd, sektorsorgan och andra forskningsfinansiärer. En betydande del av

detta forsknings- och utvecklingsarbete bedrivs i samarbete med näringslivet.

Utanför högskolan är t ex SICS, Swedish Institute of Computer Science i Kista,

samfinansierat av högskolan och näringslivet. Det är dock angeläget att

rekrytera fler kvinnliga forskare till dessa områden för att tillföra

forskningen nya erfarenheter, frågeställningar och perspektiv.

 Högskolans forskning inom IT-området berör inte endast tekniken utan också

dess konsekvenser för samhället. Detta forskningsområde är i ett

uppbyggnadsskede.

 Högskolan har likaså en viktig uppgift i att utbilda dem som skall utveckla

och använda IT i framtidens samhälle. Det finns både särskilda utbildningar inom

IT-området för dem som skall utveckla den nya tekniken och IT-inslag i många

andra utbildningar. Högskolans lärarutbildningar har också en stor betydelse,

eftersom de blivande lärarna bör kunna ge sina elever grundläggande kunskaper om

IT.

 Högskolan utbildar studenter som skall forska om och utveckla datorer, nätverk

och andra kommunikationsmedel, men även studenter som skall forska om och

utveckla programvaror och tillämpningar, bl.a. nya läromedel. Utbildningarna

skall ge kunskaper om teknikens användning och även ge förmåga att sätta in

tekniken i ett vidare sammanhang där människans och samhällets behov står i

centrum. Det är angeläget att öka rekryteringen av kvinnor till dessa

utbildningar. Forskning visar emellertid att kvinnors inlärning av IT-kunskaper

försvåras och hindras av könsrelaterade faktorer. Det kan bl.a. handla om

innehåll i datanäten som uppfattas som kränkande för kvinnor och om manliga

lärares attityder till kvinnliga studenter. Av stor betydelse är också de

datavetenskapliga utbildningarnas innehåll, som oftare upplevs av kvinnor som

smalt och isolerat enbart till teknik. Utbildningarnas uppläggning och innehåll

bör således anpassas till kvinnors behov och intressen för att bättre motsvara

samhällets krav. Härigenom höjs utbildningarnas kvalitet för samtliga studenter

genom att ett vidare perspektiv än det snävt tekniska tillförs.

 Inom högskolan pågår ett omfattande utvecklingsarbete med denna inriktning.

Flera av dessa projekt stöds av Högskoleverket genom Rådet för grundläggande

högskoleutbildning. Försöken tyder på att fler kvinnor söker sig till

datautbildningar som ändrats i denna riktning.

 Högskolan har en viktig uppgift när det gäller att medverka till att en större

allmänhet ges möjlighet och förmåga att utnyttja den nya tekniken. För att

främja förutsättningarna för användandet av IT bör samtliga studenter inom

högskolan ges en grundläggande orientering i och praktisk erfarenhet av IT.

Detta är särskilt angeläget inom mindre teknikberoende utbildningsområden som

traditionellt har en stor andel kvinnliga studenter. Det är dessuom viktigt att

all sådan grundläggande IT-utbildning är anpassad efter kvinnors erfarenheter

och perspektiv.

 Lärarutbildningarnas utformning är av största betydelse både för spridningen

av kunskaper om IT och för utvecklingen av pedagogiska arbetsmetoder baserade på

den nya tekniken.

 Lärare i ungdomsskolan skall kunna ge eleverna grundläggande kunskaper om IT.

Alla blivande lärare skall i sin utbildning få kunskaper om och erfarenhet av

användning av datorer och nätverk i undervisningen. Dessa kunskaper kan också

ligga till grund för utveckling av arbetsmetoder och läromedel. Lärarutbildarna

är en nyckelgrupp i förändringsarbetet. Samtliga lärarutbildare måste ha

kunskaper om och förmåga att använda datorer och nätverk som pedagogiska

hjälpmedel.

 Regeringen har tidigare (avsnitt 5.2.1) nämnt att särskilda resurser skall

anvisas för utbildningsinsatser för lärarutbildare. För att ytterligare stärka

lärarutbildningen avser regeringen att också avsätta särskilda forsknings-

resurser - 5 milj kr - inom pedagogikämnet med inriktning på användning av IT i

undervisningen.

Användningen av IT inom högskolan

Högskolans arbete påverkas på alla områden av den nya tekniken. Regeringen avser

att uppdra åt varje universitet och högskola att redovisa ett handlingsprogram

för användningen av IT inom utbildning och forskning.

 Universitet och högskolor kommer i allt större utsträckning att ta emot

studenter som vuxit upp med den nya tekniken både i hemmet och i skolan. Detta

ställer höga krav på att högskolan förmår utnyttja IT på ett ändamålsenligt sätt

i forskning och utbildning, inte minst inom distansutbildningen. Mot bakgrund av

IT:s många tillämpningar inom högskolan och i samhället är det angeläget att

främja samarbete och samordning mellan olika utbildnings- och forskningsområden.

 Alla studenter bör ges möjlighet att själva använda datorer och nätverk för

att bearbeta, skapa, kommunicera och söka kunskap och information. De måste

därför få utbildning i användandet av IT och tillgång till nätverken. Många

universitet och högskolor har kommit långt i denna utveckling och erbjuder t.ex

nätverksanslutning till studenterna. Användning av IT bör innebära att allt

större vikt läggs vid att utbildningen ger god förmåga till kritiskt tänkande

och värdering av information.

 IT bör därför användas i större utsträckning av högskolans lärare som ett

hjälpmedel för att höja utbildningens kvalitet. Pedagogiska motiv bör vara

centrala vid teknikens utnyttjande.

 Högskoleverket stöder genom Rådet för grundläggande högskoleutbildning ett

stort antal projekt som syftar till att integrera IT i undervisningen. Det är

angeläget att varje undervisningsämne har tillgång till pedagogisk och teknisk

kompetens på IT-området och att pedagogisk förnyelse främjas. I dag är det ännu

få kvinnor som genomför tekniska utbildningar på gymnasie- och högskolenivå.

Ett sätt att stimulera flickor och kvinnor att utbilda sig inom dessa områden är

att anpassa utbildningens innehåll och att använda undervisningsformer där

studenten tar större ansvar för sin egen inlärning, t.ex. problembaserad

inlärning på det sätt som sker vid vissa tekniska utbildningar.

 Liksom på andra områden finns här ett omfattande internationellt utveck-

lingsarbete, men kontakterna över nationsgränserna är inte så utvecklade inom

utbildningen som inom forskningen. Det finns därför mycket att vinna genom ett

ökat internationellt samarbete och erfarenhetsutbyte. Högskoleverket stöder

genom Rådet för grundläggande högskoleutbildning också utveckling av läromedel

som utnyttjar IT, t.ex. multimediaprogram, inom ett flertal ämnen. Dessa

multimediaprogram är mycket kostsamma att framställa och därför har inom

exempelvis medicin och moderna språk nationella utvecklingsprogram för ändamålet

skapats. Regeringen kommer att överväga ytterligare insatser om 10 milj kr för

att främja den pedagogiska användningen av IT inom den högre utbildningen.

 Ett område där IT har särskilt stor betydelse är distansutbildningen.

Betydande resurser anslås till utvecklingen av denna undervisningsform, vilket

behandlas i avsnitt 5.2.4.

 Inom högskolans forskning utnyttjas datorer och nätverk intensivt inom många

discipliner, särskilt inom naturvetenskapliga och tekniska fakulteter, och en

fortlöpande utveckling pågår. Universitet och högskolor ligger väl framme och

satsar stora resurser för ändamålet, även om det finns stora skillnader mellan

olika fakulteter och ämnen. Rådet för högpresterande datorsystem och flera andra

finansiärer, t.ex. Forskningsrådsnämnden, ger också anslag till de datorer och

lokala nätverk som används inom forskningen.

Vidareutveckling av Swedish University Computer Network (SUNET)

-------------------------------------------------------------------

| Regeringen anser att SUNET är en nationell tillgång som bör kun-|

| na utnyttjas av ännu fler, t.ex. inom hela biblioteksväsendet. |

-------------------------------------------------------------------

 SUNET är ett datornät som för närvarande i första hand betjänar universiteten

och högskolorna genom ett frivilligt samarbete. Även andra än universitet och

högskolor har tillgång till SUNET enligt vissa riktlinjer. Högskoleverket har

det adminstrativa ansvaret för SUNET med en särskild styrelse för verksamheten.

 SUNET spelar en viktigt roll för utvecklingen av Internet i Sverige. Nätet

garanterar för närvarande elva större högskolor god tillgång till Internet.

Ytterligare femton högskolor är anslutna via universiteten.

 Universiteten och högskolorna har goda förutsättningar att använda Internet.

Som regel finns det vid universitet och högskolor en lokal infrastruktur i form

av s.k. campusnät eller institutionsnät. Här finns även kunskap och erfarenheter

som innebär att högskolan snabbt kan utnyttja de fördelar en anslutning till

SUNET ger. Även bibliotek och arkiv vid högskolorna utnyttjar i hög grad SUNET

och Internet.

 Regeringen anser att SUNET är en nationell tillgång som bör kunna utnyttjas av

ännu fler, t.ex. inom hela biblioteksväsendet. Länsbiblioteken och inte minst

folkbiblioteken bör ges förutsättningar att spela en roll som

informationscentraler och förmedlare av IT-kunskaper. Det är därför ett

nationellt intressen att även läns- och folkbiblioteken får tillgång till

Internet t.ex. genom SUNET.

 För att SUNET skall kunna utvecklas och spela en fortsatt viktig roll för IT-

utvecklingen skall styrningen och finansieringen ses över liksom riktlinjerna

för anslutning av nya användare. Utveckling av SUNET bör självfallet ske så att

dess ursprungliga syfte - att betjäna universitet och högskolor - även

fortsättningsvis tillgodoses.

Forskningsinformation

--------------------------------------------------------------------

| Regeringen avser att uppdra åt Högskoleverket att i samråd med |

| Forskningsrådsnämnden m.fl. utarbeta ett förslag till ett forsk-|

| ningsinformationssystem med Internet som informationsbärare. |

| Målet är att nå ett väl utbyggt och överblickbart system över hela|

| landet år 1998. |

--------------------------------------------------------------------

 Allmänhet, skolor och andra utbildningsinstitutioner har intresse av att såväl

orientera sig allmänt om forskning som att finna vägar att skaffa specifik

information om olika forskningsområden. Det är därför angeläget att

tillhandahålla information på olika detaljnivå och information som är anpassad

både för en allmänhet och för utbildningsväsendet i vid mening.Mot denna

bakgrund anser regeringen att det behövs en samordning för att bl.a. säkerställa

att IT-baserad forskningsinformation riktad till allmänhet och

utbildningsväsende blir nationellt heltäckande. Befintlig forskningsinformation

av nämnt slag på Internet bör samordnas genom ett sök- och länkningssystem.

Informationen bör vara strukturerad så att olika detaljnivåer kan svara mot

olika målgruppers behov. Regeringen avser därför att uppdra åt Högskoleverket

att i samråd med Forskningsrådsnämnden och i samarbete med universitet och

högskolor skyndsamt lämna förslag till ett forskningsinformationssystem med

Internet som grund. Målet är att nå ett väl utbyggt och överblickbart system

över hela landet år 1998.

5.2.4 Distansutbildning

Inom utbildningens och folkbildningens alla områden kan distansutbildning med

nya IT-läromedel och nya metoder för kommunikation mellan studerande och

handledare komma att spela en framträdande roll.

 Distansutbildning är en metod där undervisning och inlärning i hög grad

anpassas till den studerandes behov vad gäller när, var och i vilken takt

studierna bedrivs. För många kan detta vara avgörande för möjligheten att

utbilda eller fortbilda sig.

 Både för utvecklingen av livslångt lärande och för utbildningens allt mer

framträdande roll på samhällets alla områden kan distansutbildning få stor

betydelse.

 Regeringen har därför de senaste åren anvisat särskilda medel för utveckling

och genomförande av distansutbildning i syfte att bredda utbildningsutbudet, nå

nya studerandegrupper och utveckla nya läromedel.

 Regeringen har också tillsatt en särskild kommitté (U 1995:07) med uppgift att

föreslå åtgärder som kan främja användningen av distansmetoder inom

utbildningen. Kommitténs huvuduppgift är att föreslå en strategi som långsiktigt

främjar utvecklingen i hela landet av de möjligheter till distansutbildning som

IT erbjuder. Kommittén kommer under sitt arbete att stödja ett stort antal

distansutbildningsprojekt. Utrymme för ytterligare satsningar kommer att

reserveras. Kommittén, som under hösten 1995 lämnade ett delbetänkande (SOU

1995:120 TV och utbildning), skall lämna sitt slutbetänkande i maj 1998.

5.2.5 Bibliotekens roll i kunskapssamhället

-------------------------------------------------------------------

| Regeringen avser att ge Kungliga biblioteket i uppdrag att |

| utveckla ett IT-baserat nationellt bibliotekssystem. |

| Regeringen avser att överväga ett särskilt utvecklingsstöd för|

| datorisering av folkbiblioteken. |

| Ett arbete pågår inom regeringskansliet i syfte att skapa en |

| samlad syn på bibliotekens roll i IT-utvecklingen. En ny |

| bibliotekslag förebereds. |

-------------------------------------------------------------------

 Sverige har ett väl utbyggt biblioteksväsende som varit en föregångare

internationellt när det gäller att utnyttja ny teknik för att förnya och ut-

veckla biblioteksverksamhet. Ett exempel på detta är det nationellt täckande

LIBRIS-systemet, som utgör kärnan i det nationella bibliotekssystemet i Sverige.

 Regeringens bedömning är att LIBRIS-systemet behöver moderniseras och göras

mer användarvänligt. Regeringen avser därför att ge Kungliga biblioteket i

uppdrag att utveckla LIBRIS till ett modernt och heltäckande bibliotekssystem.

 Regeringen fäster stor vikt vid läns-, folk- och skolbibliotekens utveckling.

IT:s genomslag och risken för att informationsklyftorna ökar gör att det behövs

insatser som underlättar tillgången till information och ger breda grupper av

människor möjlighet att använda IT.

 Folkbiblioteken kommer att spela en viktig roll när det gäller alla

medborgares tillgång till information via IT. Folkbiblioteken har en bred

geografisk spridning och når en stor del av befolkningen. De är en del av ett

större nätverk, vilket innebär att de kan hämta information på ett effektivt

sätt, och här finns erfarenhet av att söka och värdera information. I detta

sammanhang är det viktigt att skolbiblioteken och folkbiblioteken samarbetar

för att ge elever, lärare och andra kommuninvånare tillgång till dessa IT-

tjänster.

 Bibliotekssystemet måste kunna utnyttjas av läns- och folkbiblioteken i syfte

att öka tillgängligheten till biblioteksinformation runt om i landet. Regeringen

överväger därför att föreslå riksdagen att det införs ett särskilt

utvecklingsstöd för folkbiblioteken i syfte att ge tillgång till nätverk och

databaser och ökade möjligheter att erbjuda besökarna service vad det gäller att

söka information i databaser m.m.

 IT leder till att biblioteksverksamheten måste omvärderas och utvecklas. I maj

1996 kommer frågor om biblioteken och IT att behandlas, bl.a. kommer förslag

till en ny bibliotekslag att läggas fram.

5.3 Samhällets informationsförsörjning

--------------------------------------------------------------------

| För att IT skall bli en verklig drivkraft för tillväxt och välstånd|

| ställs höga krav på samhällets informationsförsörjning. På detta om-|

| råde har staten viktiga och delvis nya uppgifter. Målet är att |

| utforma en infrastruktur som ger hög tillgänglighet till basin- |

| formation och som är tillväxtbefrämjande. |

--------------------------------------------------------------------

5.3.1 Mot en sammanhållen informationsinfrastruktur

Regeringen har i sina förslag beträffande statens roll och uppgifter på IT-

området starkt betonat betydelsen av samhällets informationsförsörjning. Detta

förutsätter en väl utvecklad informationsinfrastruktur. Hittills har

inhämtningen, förvaltningen, förmedlingen och användningen av information i hög

grad byggts upp och utformats för en speciell verksamhets eller samhällssektors

behov. IT-utvecklingen medför nu att ökad tonvikt läggs vid kommunikation och

informationsöverföring mellan verksamheter och sektorer och att tidigare

åtskilda informationssystem successivt växer samman till ett mer enhetligt och

samverkande nätverk för hela samhällets informationsförsörjning. I denna

utveckling ligger också att informationen och informationssystemen allt mera

blir en gemensam resurs och angelägenhet för alla företag, myndigheter och en-

skilda. Informationsförsörjningen och den infrastruktur som skall bära upp

informationsförsörjningen tonar därmed fram som en nationell tillgång av stor

strategisk vikt.

 Utvecklingen mot en mer sammanhållen informationsinfrastruktur befinner sig

ännu bara i ett inledningsskede. Att utforma denna nya bas för samhällets

informationsförsörjning är en angelägen uppgift. Det är uppenbart att de

kommunikationssystem som krävs för att förmedla informationen kommer att vara en

vital beståndsdel. Vidare måste samhällets grunddatabaser utgöra en central del

i denna informationsinfrastruktur. Detta avsnitt fokuserar därför på

utvecklingen inom dessa två centrala områden. Även andra avsnitt innehåller

åtgärder som ställer krav på och påverkar samhällets informationsinfrastruktur.

Det gäller avsnitten om rättsordningen, utbildning för och i kunskapssamhället,

den offentliga förvaltningens IT-användning, kulturpolitiken, miljöpolitiken

samt transportsektorn och energisektorn.

5.3.2 Kommunikationerna i ett IT-perspektiv

--------------------------------------------------------------------

| Informationsinfrastrukturen skall utvecklas till väl fungerande |

| allmänna plattformar för att stödja produktion, konsumtion, |

| rekreation m.m. och utveckling av nya tjänster. Målet är att |

| skapa flexibilitet och frihet i tillämpningarna. |

--------------------------------------------------------------------

 Riksdagen har i samband med behandlingen av frågor inom IT-område (bet.

1995/96:TU1) konstaterat att regeringen har det övergripande ansvaret för att

Sverige har ett fungerande kommunikationssystem. I detta ansvar ingår uppgiften

att se till att kommunikationsnäten utnyttjas på ett samhällsekonomiskt

effektivt sätt och att alla medborgare kan få tillgång till nätanknutna tjänster

på likvärdiga villkor.

 Enligt regeringens uppfattning ligger det också inom ramarna för kom-

munikationspolitiken att svara för att det sker en integrerad utveckling av

IT/telekommunikationer och fysiska transporter för att lösa samhällets

kommunikationsbehov. I detta ingår bl.a. att göra en mer medveten och

systematisk avvägning mellan fysiska och elektroniska kommunikationer för att

tillfredsställa efterfrågan på goda kommunikationer. Regeringen har också

vidtagit en rad åtgärder inom bl.a. statistik-, forsknings- och analysområdena

som syftar till att utveckla en mer sammanhållen syn på kommunikationssystemet.

 Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté med uppdrag att utarbeta en

nationell plan för kommunikationerna i Sverige (Kommunikationskommittén, K

1995:01). Uppdraget omfattar hela trafik - och kommunikationsområdet. I

direktiven ingår bl.a. att utreda miljöanpassning, infrastrukturens utformning

och investeringsplaneringens inriktning samt åtgärder på IT-området.

Kommunikationskommittén skall också analysera om utvecklingen av arbetsformer

och hjälpmedel för distansarbete kan erbjuda alternativa sätt att tillgodose ett

ökat behov av kommunikation och påverka behovet av utbyggd kapacitet i infra-

strukturen. Regeringen har som målsättning att kommitténs förslag skall kunna

läggas till grund för ett samlat kommunikationspolitiskt beslut år 1997.

 Innan en mera genomgripande översyn sker av målen för kommunikationspolitiken

i stort bör Kommunikationskommitténs förslag och beredningen av dessa förslag

avvaktas. Detta hindrar emellertid inte att det redan nu är möjligt att ange

vissa övergripande riktlinjer som bör prägla kommunikationspolitiken.

 Kommunikationspolitiken bör utformas med utgångspunkt i ett större mått av

helhetssyn på informationsinfrastrukturen. Politiken kan enligt regeringens

mening inte längre enbart inriktas på att tillgodose kraven på den tekniska

infrastrukturen och de fysiska nätverken. Den måste vidgas till att även omfatta

samhällets informationsbas och sådana generella IT-tillämpningar som kan komma

att få stor betydelse för den samlade informationsinfrastrukturens utformning.

 Politiken måste också anpassas till de nya villkor och förutsättningar som IT

i sig skapar. Utvecklingstempot, områdets tilltagande mångformighet och

kommunikationssystemens internationalisering medför enligt regeringens mening

att centralstyrd planering på IT- och telekommunikationsområdet inte är

funktionell. Den svenska infrastrukturen måste integreras i ett globalt

sammanhängande nät, eller ett nät av nät, som kommer att utnyttjas för en

mångfald tänkbara kommunikationsbehov och tjänster. Detta kan endast ske genom

ett decentraliserat beslutsfattande där varje användare ges frihet att själv

välja sina kommunikationslösningar. Samtidigt kommer det fortfarande att vara så

att varje enskild användares nytta av och tillgång till kommunikationsnäten är

beroende av att näten kan delas av många. Behovet av samverkan och samordning

kvarstår således i oförminskad grad, men dessa behov måste mötas på andra sätt

än tidigare.

 Kommunikationspolitiken bör mot denna bakgrund inriktas på att främja en god

IT-användning genom att säkerställa att infrastrukturen utvecklas till väl

fungerande allmänna plattformar för att stödja produktion, konsumtion,

rekreation mm och utveckling av nya tjänster. Målet är att skapa flexibilitet

och frihet i tillämpningarna. Därför är det också enligt regeringens mening

olämpligt att statsmakterna låser fast sig i bestämda uppfattningar om vilken

teknik som skall utnyttjas för att stödja olika funktioner och tjänster. Staten

har dock det slutliga och övergripande ansvaret för att den fysiska

infrastrukturen är effektiv, rikstäckande och allmänt tillgänglig.

5.3.3 Översyn av telelagen m.m.

--------------------------------------------------------------------

| Telelagen ses över. Lagstiftningen skall anpassas till EU:s |

| regelverk på teleområdet samt till utvecklingen på IT-området. |

| Post- och telestyrelsens roll och uppgifter ses över med |

| särskild inriktning på myndighetens tillämpning av telelagen. |

| Särskilda åtgärder vidtas för att säkerställa säkerheten och |

| stabiliteten i den svenska delen av Internet. |

| Regeringen avser att ta initiativ till att analysera behovet |

| av kompetens för nätbyggnad och drift av nättjänster samt hur |

| detta skall uppfyllas. |

| Regeringen har tillsatt en utredning för att analysera förut- |

| sättningarna för och lämna förslag till en nationell teleadress-|

| katalog. Katalogen skall omfatta alla teleadresser som |

| abonnenterna vill hålla tillgängliga. |

--------------------------------------------------------------------

 EU:s strävanden mot en öppen marknad omfattar även telekom.m.u-

nikationsområdet. En gradvis liberaliseringsprocess har pågått sedan 1980-talet.

Denna kom.m.er enligt nu gällande planer att fullbordas senast den 1 januari

1998 då den öppna telemarknaden skall omfatta samtliga teletjänster och all

infrastruktur i flertalet medlemsländer. Utformningen av regelverket för

perioden efter 1998 bedöms klarna först fram emot som.m.aren och hösten 1996.

För Sveriges del kom.m.er emellertid utformningen av det slutliga regelverket

förmodligen att medföra behov av vissa mindre förändringar i telelagen. En sådan

förändring kan t.ex. avse ökade befogenheter för den nationella

regleringsmyndigheten att ingripa i och lösa konflikter som uppstår vid

samtrafikförhandlingar. Med stor sannolikhet kom.m.er en anpassning till EU:s

regelverk även att medföra en förändrad modell för tillståndsgivning där

samtliga operatörer skall uppfylla generella grundkrav. Därutöver kan

individuella tillstånd utfärdas när så anses befogat.

 Den svenska telelagen har varit i kraft sedan den 1 juli 1993. Telelagen

syftar till att tillförsäkra envar tillgång till effektiva telekom.m.unikationer

till lägsta möjliga samhällsekonomiska kostnad. Som ett viktigt medel vid

tillämpningen av lagen anges upprätthållandet av en effektiv konkurrens inom

alla delar av teleområdet. Det är därför nödvändigt att fortlöpande följa upp

marknadsförhållanden och konkurrensförutsättningar på telekom.m.unikationsom-

rådet.

 Regeringen gav i september 1994 Riksrevisionsverket (RRV) i uppdrag att

analysera dels konkurrensens utveckling på teleområdet, dels hur telelagen och

Post- och telestyrelsens tillämpning av lagen fungerat för att uppnå de

telepolitiska målen. RRV redovisade sina analyser och slutsatser i en rapport i

juni 1995.

 RRV konstaterar att det idag förekommer konkurrens på vissa delmarknader men

inte på andra. Konkurrensen på t.ex. utlandstelefonimarknaden har ökat betydligt

med lägre taxor som följd. Relationen mellan samtrafikavgifter och samtalstaxor

har däremot hittills inte medgivit någon lönsamhet för nya operatörer, vilket

hämmat marknadens utveckling. Mobiltelefonimarknaden har utvecklats positivt vad

avser antalet nya abonnenter och nya tjänster, medan de ordinarie samtalstaxorna

för mobiltelefoni legat på en realtivt stabil och hög nivå.

 Enligt RRV är det främst strukturella faktorer som påverkar konkurrensförut-

sättningarna på teleområdet medan telelagen och dess tillämpning är av

underordnad betydelse. RRV pekar dock på några problem som hänger samman med

regelsystemets utformning och praktiska tillämpning. RRV föreslår bl.a. åtgärder

för att effektivisera Post- och telestyrelsens tillstånds- och

tillsynsverksamhet.

 Närings- och teknikutvecklingsverkets (NUTEK) har bl.a. kartlagt till-

gängligheten till moderna tele- och datakommunikationstjänster i Sverige. En

sammanfattning av denna kartläggning redovisas i bilaga 1.

 NUTEK bedömer att det svenska riksnätet är väl utbyggt och svarar mot de behov

som finns idag och under den närmaste framtiden. Däremot är lokalnäten i

allmänhet ännu inte anpassade för mer avancerade IT-tjänster, vilket NUTEK

emellertid bedömer kan åtgärdas genom utbyggnad av bl.a. flertjänstnätet ISDN.

Studien visar också att det för närvarande finns ett stort intresse runt om i

landet för ökad tillgång till bl.a. Internet och ISDN. Samtidigt konstateras att

ISDN fortfarande är ofullständigt utbyggt i mer glest befolkade delar av landet

och att såväl anslutningskostnaden som trafikavgifterna missgynnar dessa

regioner. I remissbehandlingen av NUTEK:s förslag har emellertid också fram-

kommit att de nuvarande begränsningarna i lokalnäten kommer att undanröjas genom

pågående teknikutveckling och att ISDN snarare bör betraktas som en tjänst som

levereras på marknadsmässiga grunder.

 STATTEL-delegationen har nyligen genomfört en upphandling av teletjänster för

den statliga förvaltningen (se vidare avsnitt 5.4.3 Den offentliga

förvaltningens IT-användning). Det avtal som tecknats innebär att det nu är

möjligt att få konkurrens på telefoni över hela landet inklusive lokalsamtal.

 Mot bakgrund av den utveckling som beskrivits och det underlag som finns

tillgängligt anser regeringen att telelagen bör ses över. Denna fråga bereds för

närvarande inom Kommunikationsdepartementet med sikte på att regeringen skall

kunna lägga fram en proposition hösten 1996. Post- och telestyrelsens roll samt

Telias framtida verksamhet och kapitalbehov skall behandlas i detta sammanhang.

 Som redan framhållits anser regeringen emellertid att statsmakterna inte bör

ta ställning till utbyggnaden av specifika överföringstekniker såsom t.ex. ISDN.

Däremot är det angeläget att överväga hur behovet av rikstäckande tjänster skall

tillgodoses i den omvälvning som kan förutses under åren framöver mot bakgrund

av de nya språng som förväntas ske i teknikutvecklingen. Numera finns flera nya

aktörer som kan förse företag och hushåll med kraftfull överföringskapacitet -

kommunala nätbolag, Svenska kraftnät genom utbyggnaden av optofibernät och genom

ny teknik som gör det möjligt att överföra information i ledningsnätet för

kraftöverföring, Banverket genom ett utbyggt optofibernät, företag som

levererar mobila accesser m.m. Sammantaget förväntas mångfalden av aktörer att

leda till lägre priser och skapa nya möjligheter. Denna utveckling aktualiserar

samtidigt frågor om hur behovet av kompetens för nätbyggnad och utveckling av

nättjänster tillgodoses. Regeringen avser att ta initiativ till att analysera

behovet av kompetens på detta område samt hur detta skall uppfyllas.

 Användningen av Internet har ökat lavinartat världen över. Sverige utgör

därvidlag inget undantag. Sverige tillhör tvärtom de länder där användningen för

närvarande växer snabbast. Allt fler företag och myndigheter utnyttjar Internet

i sin verksamhet. Svenska forskare och experter har också deltagit mycket aktivt

i utvecklingen av Internet vilket medfört att ett av världens främsta

kompetenscentra när det gäller Internetteknik efterhand etablerats i anslutning

till bl.a. Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm.

 Internet utgör redan en viktig del i den svenska informations- och

kommunikationsinfrastrukturen. Detta nätverk av nätverk kommer sannolikt att

växa mycket snabbt i betydelse för allt fler sektorer i samhället. Detta medför

samtidigt att allt fler företag, myndigheter och enskilda blir beroende av att

Internet fungerar på ett tillfredsställande och säkert sätt.

 Organisationen kring Internet är idag mycket informell. Detta har i många

avseenden varit en tillgång och skapat förutsättningar för den flexibilitet och

anpassningsförmåga som sannolikt till stor del ligger bakom Internets

framgångar. I en situation när en växande del av det svenska informationsflödet

passerar eller har beröring med Internet blir det emellertid ett samhälleligt

intresse att nätet motsvarar högt ställda krav på tillförlitlighet.

 Kommunikationsdepartementet kommer att tillsätta en utredning med uppdraget

att undersöka behovet av och förutsättningarna för att öka säkerheten och

användbarheten i den svenska delen av Internet. I utredningens uppdrag skall

ingå att identifiera kritiska frågor och att finna ändamålsenliga

samverkansformer. I uppdraget skall även ingå att undersöka möjligheterna att

inrätta en organisation för incidentberedskap.

 Syftet är att, med bibehållande av nätets öppna karaktär, öka uthålligheten i

den organisation av gemensamma, konkurrensneutrala funktioner som krävs för

administrationen och utvecklingen av Internet. Syftet är också att minska nätets

sårbarhet för störningar samt att undersöka förutsättningarna att öka

användbarheten genom ett regelverk som är tekniskt sunt avseende bl.a. namn- och

adressplan, utveckling av vägvalsregister, administration av säkerhetsnycklar

samt utveckling av en nationell sökstruktur. Avsikten är också att i detta

arbete bygga vidare på den delvis unika kompetens på området som utvecklats i

Sverige.

 För att underlätta användares teleadressäkning har regeringen tillsatt en

utredning för att analysera förutsättningarna för och lämna förslag till en

nationell teleadresskatalog. Katalogen skall omfatta alla teleadresser som

abonnenterna vill hålla tillgängliga. Utredningen skall redovisa resultatet av

sitt arbete senast den 1 juni 1996. Huvudsyftet med en nationell

teleadresskatalog är att underlätta för alla användare inom tele- och

datakommunikationsnäten att enkelt kunna kommunicera med varandra. Detta är

också en av grundstenarna för att möjliggöra en ökad IT-användning.

5.3.4 Utvecklingen av samhällets grunddatabaser

--------------------------------------------------------------------

| Tillgängligheten till och kvaliteten i offentliga |

| grunddatabaser skall förbättras. |

| Enhetliga principer för prissättning av offentliga |

| informationstjänster skall utformas. |

| Riktlinjer för vilka grundläggande data staten och kommunerna |

| skall svara för samt principer för finansiering av investeringar|

| och drift av grunddatabaser skall vidareutvecklas. |

--------------------------------------------------------------------

 Sverige ligger vid en internationell jämförelse långt framme när det gäller

utvecklingen av grundläggande offentliga databaser. Uppbyggnaden av databaserna

påbörjades tidigt och informationen är ofta organiserad på ett sätt som

underlättar övergången till en elektronisk lagring av data. I många fall är

denna överföring redan genomförd.

 Utvecklingen på detta område har varit starkt knuten till specifika

administrativa behov. Andra behov har därför ofta inte kunnat tillgodoses pga

oklara regler, rättsliga och organisatoriska hinder m.m. Därmed har vi inte

fullt ut kunnat utnyttja de fördelar som vårt försprång på detta område kunnat

ge. Det är först när dessa förutsättningar föreligger som utnyttjandet av den

nya informationsinfrastrukturen kan få fullt genomslag.

 För en vidareutveckling av samhällets informationsförsörjning är det viktigt

att de offentliga grunddatabaserna anpassas till de nya behoven och att det

skapas förutsättningar för en väl fungerande förvaltning av databaser. Staten

och kommunerna har ofta ett delat ansvar för datainsamlingen på dessa områden

och bör därmed också ta ett gemensamt ansvar för den fortsatta uppbyggnaden och

utvecklingen av de offentliga grunddatabaserna. Klara regler och förutsättningar

för utnyttjande och tillgång innebär stora samhällsekonomiska vinster och är

till gagn för såväl allmänheten som för offentlig verksamhet och för

näringslivet.

 Särskilda insatser bör genomföras för att utveckla de offentliga databaser som

är grundläggande i betydelsen att de har ett stort användningsområde och också

kan utnyttjas för flera ändamål, de s.k. grunddatabaserna. De centrala registren

över personer, företag och fastigheter/byggnader är exempel på sådana

grunddatabaser. Grundläggande geografiska data och den i avsnitt 5.4.7

föreslagna vägdatabanken bör också räknas till grunddatabaserna. Sveriges

internationella åtaganden, främst det s.k. dataskyddsdirektivet som nämnts i

avsnitt 5.1.2, sätter dock vissa gränser för ett informationsutbyte när det

gäller utnyttjande av personuppgifter.

 Vilka grundläggande data som det allmänna skall svara för är en vital fråga

för ett fungerande informations- och kunskapssamhälle. Detta kan självfallet

inte fastställas en gång för alla. Riktlinjer måste emellertid utformas för att

möta kraven på utveckling och anpassning av grunddatabaserna.

 Det fortsatta arbetet vad gäller avgränsningen, tillhandahållandet och

utvecklingen av basdata bör ha följande utgångspunkter:

- Grunddatabaser bör begränsas till vad som är basdata av stort gemensamt

 intresse och endast innehålla offentliga data som kan utnyttjas utan

 rättsliga hinder. Dessutom är det viktigt att de anpassas för ett generellt

 utnyttjande, vilket ställer krav på standardisering och åtkomst.

- För att undvika dubbelarbete och stimulera samverkan mellan olika

 registerproducenter och användare bör offentliga grunddatabaser i princip

 byggas upp och à jourhållas genom registrering vid källan dvs. där informa-

 tionen skapas. Registrering bör normalt endast ske en gång och data

 nyttiggöras så långt möjligt i övriga databaser. Detta förutsätter bl.a. en

 nära samverkan mellan staten och kommunerna eftersom kommunerna är stora

 producenter av primärdata.

- Ett samhällsekonomiskt riktigt utnyttjande av den information som offentlig

 förvaltning förfogar över får inte begränsas eller hindras av att kost-

 naderna för att utnyttja de offentliga registren blir för höga.

 Investeringarna och driften av grunddatabaserna bör finansieras av det

 offentliga när registren i huvudsak motiveras av deras administrativa

 användning.

 Prissättningen på informationstjänsterna är en central fråga när det gäller

att öka tillgängligheten till de offentliga registren. Regeringen anser att det

bör utformas enhetliga principer för prissättningen på informationstjänsterna

och har därför givit Riksrevisionsverket i uppdrag att lämna förslag till

prissättningsprinciper. Riksrevisionsverket lämnade sin rapport i januari 1996

(RRV 1995:64) och är nu föremål för remissbehandling.

 Andra principiella frågor för att främja utvecklingen av grunddatabaserna

gäller t.ex. gränsdragningen mellan offentligt och enskilt, konkurrensrättsliga

hänsynstaganden, finansiering av investering och drift när registrens uppbyggnad

inte i huvudsak motiveras av administrativ användning, möjligheter att direkt

betala för tillgång till databaser över nätet samt vilka kvalitets- och

säkerhetskrav som skall ställas på register med en bred användning. Som ett

första steg avser regeringen att inom kort tillsatt en utredning om vissa frågor

avseende de centrala person-, företags- och fastighetsregistren. Utredningens

resultat bör även ge vägledning för ställningstaganden avseende andra centrala

databaser (se även avsnitt 5.4.3).

 Övergången till digitala system förutsätter en koncentrerad investerings-

insats, t.ex. när det gäller geografiska data och vägdata. Utan att göra avsteg

från de ovan angivna grundläggande finansierings- och avgiftsprinciperna bör

även fortsatt, i enlighet med riskdagens beslut våren 1995 (prop. 1995/96:166,

bet. 1994/95:BoU17, rskr. 1994/95:313), i vissa avgifter kunna innefattas också

bidrag till databasuppbyggnad, à jourhållning och utveckling. Uttagen skall

utformas så att ett samhällsekonomiskt riktigt utnyttjande av databaserna inte

hindras. Bidrag av detta slag kan, rätt utformade, ses som en kollektiv

intressentfinansiering av delar av nödvändiga investeringar.

 Mot denna bakgrund koncentreras redovisningen i det följande till databaser om

fastigheter, byggnader och andra geografiska data. Därefter behandlas vissa

frågor om samhällsinformation och rättsdatasystemet.

Geografiska informationssystem (GIS)

--------------------------------------------------------------------

| Sverige har unika förutsättningar inom geografisk informations- |

| teknik. Dessa fördelar bör tas tillvara inom samhällsplanering, |

| forskning, utbildning och näringspolitik för att stödja |

| utvecklingen av nya tillämpningar och tjänster med anknytning |

| till geografiska data. |

--------------------------------------------------------------------

 Information i samhället har ofta en lägeskomponent. Även databaser över

personer och företag kan därför ses som geografiska register. Av de ovan angivna

grunddatabaserna är det emellertid främst registren över fastigheter och

byggnader samt de databaser som byggs upp med ett innehåll som motsvarar

traditionella kartor av olika slag som är av utpräglat geografisk karaktär.

 Det som ger ett register karaktären av en geografisk databas är att objekten i

databasen åsätts en lägesangivelse, vanligen genom att läget anges med

koordinater. Härigenom skapas möjlighet för geografisk redovisning av objekten i

databasen, men också motsvarande möjlighet beträffande alla data som kan knytas

till dessa objekt. Registren får härigenom en rumslig dimension och lägger en

grund för geografiska informationssystem. Gränserna mellan register och kartor

suddas ut.

 Den beskrivna s.k. geokodningen har utvecklats i Sverige. Det har inneburit

att Sverige tillsammans med de nordiska grannländerna har unika förutsättningar

för olika tillämpningar inom geografisk informationsteknik. Genom att

grundläggande geografiska element som fastigheter och byggnader har

koordinatbestämts ges stora möjligheter till geografiska beskrivningar och

rumsliga analyser. Den lägesbestämda informationen bildar grunden för en

geografisk systematik som kan utnyttjas tvärsektoriellt och tvärvetenskapligt

inom t.ex. dokumentation, samhällsplanering och forskning. Det finns stora

förutsättningar att med utgångspunkt från denna basinformation utveckla olika

kommersiella tillämpningar, nya företag och en betydande tjänsteexport.

Register om fastigheter, byggnader m.m.

 Uppbyggnaden av basdata med geografisk inriktning har pågått länge i Sverige.

De resurser som under många år har satsats på detta område utgör en ansenlig

investering. De nya systemen beräknas redan ha givit besparingar på 100-tals

milj kr inom t.ex. inskrivningsmyndigheterna och inom bank- och kreditväsendet.

De stora vinsterna kommer emellertid först när de geografiska grunddatabaserna

kan integreras fullt ut i en sammanhängande informationsinfrastruktur.

 Utvecklingen av geografiska basdata befinner sig just nu i ett intensivt

skede. Fastighetsdatasystemet har nu, efter en total utvecklings- och

uppläggningstid på drygt 30 år, införts i hela landet. Fastighetsdatasystemet

har också kompletterats med ett basregister över byggnader. Övergången till

registerbaserade folk- och bostadsräkningar ger möjlighet till uppbyggnad av

lägenhetsregister och adressregister som kan anknytas till befintliga

byggnadskoordinater. Lägenhetsregistret förväntas få vidsträckt användning för

bl.a. statistik, folkbokföring, resursfördelning, planering, uppföljning och

utvärdering av boende, byggande och kommunikationer. Geokodade adresser i ett

komplett och ajourhållet system kommer, i många fall i kombination med s.k. GPS-

teknik, att bli en del i många IT-tillämpningar inom räddningstjänst, trafik och

kommunal planering m.m. En översyn av författningsregleringen av fastighets-

datasystemet genomförs av Fastighetsdatautredningen (se dir. 1995:120).Samman-

fattningsvis kan konstateras att tillgången på digitala data om fastigheter,

byggnader och adresser i landsomfattande och enhetliga register bör kunna vara

mycket god redan inom tre år.

Övriga geografiska databaser

--------------------------------------------------------------------

| Staten och kommunerna bör i samverkan bygga upp den digitala |

| fastighetsregisterkartan och anpassa den till användning i |

| olika geografiska informationssystem. Målsättningen är att |

| fastighetsregisterkartan så långt möjligt skall vara överförd i |

| digital form före år 2000. |

| Arbetet med att föra över de konventionella allmänna kartorna |

| till digital form bör bedrivas så snabbt som möjligt. |

| Förutsättningarna att åstadkomma en samordnad övergång till |

| digitala databaser för hela landskapsinformationsområdet bör |

| klarläggas. |

--------------------------------------------------------------------

 Övergången från konventionella kartor till databaser är som regel en betydligt

mer komplicerad process än överföring av register till digital form. Databaserna

skall kunna ligga till grund för såväl traditionell kartproduktion som för

direkt utnyttjande i olika former av informationssystem. Stora datamängder

berörs och speciella metodproblem måste lösas.

 Lantmäteriverket har från och med år 1996 ett samlat ansvar för basinformation

om fastigheter och byggnader samt om landskapet. Fastighetsregisterkartan, som

ger en geografisk redovisning av fastigheter samt av planer och markreglerande

bestämmelser, är ännu endast till viss del överförd till digital form. En

fastighetsregisterkarta anpassad till användning i olika GIS-tillämpningar utgör

ett värdefullt komplement till den textbaserade informationen i fastighets-

datasystemet och förbättrar underlaget för användningen av geografiska

informationssystem inom kommuner, myndigheter, företag och organisationer.

Bristen på en digital fastighetsregisterkarta kan sägas vara något av den

felande länken för att uppnå en helhet i den geografiska dimensionen i

informationsinfrastrukturen. En digital karta är också en förutsättning för att

kunna integrera och rationalisera fastighetsbildningen och fastighets-

registreringen. För landsbygdsområdena kommer en digital registerkarta att bli

klar under år 1998. För genomförandet i tätorterna krävs en nära samverkan

mellan stat och kommun. Enligt nu gällande förutsättningar kan även en stor del

av tätortsområdena täckas ett par år in på 2000-talet. Lantmäteriverket har på

regeringens uppdrag inlett en översyn av förutsättningarna för genomförandet.

 Arbete pågår också med att föra över de konventionella allmänna kartorna till

digital form. Denna information tillhör också samhällets grunddatabaser varför

även detta arbete bör bedrivas så snabbt som möjligt. Den pågående

databasuppbyggnaden med innehåll från ekonomiska kartan beräknas bli avslutad år

1998. Detta innefattar då också den i den ekonomiska kartan ingående flygbilden,

som får en självständig funktion med ett stort användningsområde, inte minst

tillsammans med GPS-teknik. En samlad databas som svarar mot det fullständiga

innehållet i den ekonomiska kartan, den topografiska kartan och de allmänna

översiktskartorna kommer med nu föreliggande förutsättningar att vara färdig

några år in på 2000-talet.

 En lång rad andra statliga aktörer, t.ex. Sveriges geologiska undersökning

(SGU) och Sjöfartsverket, och kommuner bidrar också till produktionen av

landskapsinformation i form av kartor eller basdata. Många av dessa producenter

av landskapsinformation har påbörjat en anpassning av sina databaser i syfte att

göra dem mera generellt användbara. Uppgifternas omfattning, förutsättningar och

resurstillgång varierar inom de nu berörda verksamhetsområdena och därmed också

tidpunkterna för när en övergång till helt digitala system kan vara genomförd.

 För att belysa dessa frågor och åstadkomma en ökad samverkan om geografiska

data och geografiska informationssystem har regeringen inrättat en särskild

arbetsgrupp (REGGIT) inom regeringskansliet med representanter bl.a. för berörda

departement, vissa centrala myndigheter och Svenska Kommunförbundet. Det ingår i

gruppens uppdrag att sammanställa befintliga tidsplaner och klarlägga förut-

sättningarna att åstadkomma en mera samordnad övergång till databaser med syfte

att uppnå en heltäckande geografisk informationsinfrastruktur. Gruppen skall

lämna en rapport i juni 1996.

Sveriges nationalatlas

--------------------------------------------------------------------

| Den digitala versionen av Sveriges nationalatlas skall |

| vidareutvecklas och anpassas till nya distributionsmedier och |

| presentationsformer. |

--------------------------------------------------------------------

 Sveriges nationalatlas intar en speciell ställning i svensk kartverksamhet.

Atlasen närmar sig nu sin fullbordan. Den utgörs dels av ett bokverk, dels av en

geografisk databas. Databasen distribueras för användning i persondator med

program för interaktiv sökning och presentation av informationen.

 Den nationella tematiska beskrivning av Sverige som nationalatlasen innebär

kräver aktualitet och fullständighet om den skall förbli användbar även på sikt.

Genom de betydande investeringar som nu gjorts i uppbyggnad och utformning av

atlasens databas har goda förutsättningar skapats för ett sådant

vidmakthållande. Lantmäteriverket har i 1996 års anslagsframställning lämnat

förslag till insatser beträffande utvecklingen av nationalatlasen.

 Regeringen har tidigare betonat vikten av att de nya informationsmöjligheter

som tekniken skapar också motsvaras av utvecklingsinsatser för att skapa ett

informationsinnehåll som är av hög kvalitet och har en förankring i det svenska

samhället och i svensk kultur. Enligt regeringens mening representerar

nationalatlasen en betydande tillgång. Atlasen kan utvecklas till en

innehållsrik informationsdatabas som bl.a. kan användas som ett läromedel i

undervisningen eller som ett underlag för vidareutvecklingen av nya läromedel är

betydande. Atlasen bör även vara av intresse när det gäller information om

Sverige utomlands. Enligt regeringens uppfattning är det därför angeläget att en

fortsatt utveckling sker av nationalatlasens digitala version och att atlasen

fortlöpande kan anpassas till de nya distributionsmedier och presentationsformer

som utvecklas med hjälp av IT.

Samhällsinformation

--------------------------------------------------------------------

| Samhällsguiden uppdateras. Samhällsguiden som databas utreds i |

| regeringskansliet i samverkan med riksdagens förvaltningsorga- |

| nisation. Möjligheten att använda Internet för att koppla samman|

| och sprida information från bl.a. riksdag och regering, myndig- |

| heter och EU prövas. |

--------------------------------------------------------------------

 Konstitutionsutskottet tog i betänkandet 1994/95:KU41 upp frågan om

samhällsinformationen på en övergripande nivå och informationen i riksdagen och

i förhållande till regeringskansliet. Utskottet tog också upp frågor om

informationshantering på elektronisk väg.

 Enligt konstitutionsutskottet har riksdagen inga praktiska möjligheter att

svara för uppdateringen av Samhällsguiden, vilket har inneburit att den för

närvarande inte uppfyller kravet på aktualitet i alla delar. Enligt utskottets

mening bör ansvaret för uppdateringen av innehållet i Samhällsguiden övergå från

riksdagen till regeringen.

 Regeringen genomför nu en vidareutveckling av Samhällsguiden i samverkan med

riksdagen. I det sammanhanget är det också naturligt att undersöka möjligheterna

att utveckla ett nätverksbaserat data- och informationssystem för spridning av

samhällsinformation till företag, organisationer och till allmänheten.

Samhällsguiden som databas kan utgöra en viktig tillgång i ett sådant

informationssystem.

 Utgångspunkten är att systemet skall omfatta övergripande information från

riksdag och regering, statliga, kommunala och landstingskommunala myndigheter

och verk samt internationella relationer och kontakter särskilt med anknytning

till EU. Möjligheten att använda Internet för att koppla samman och sprida

information från bl.a. riksdag och regering, myndigheter och EU prövas. Arbetet

beräknas vara avslutat under 1996.

Rättsdatasystemet och Rixlex

Rättsdatasystemet innefattar bl.a. databaser med uppgifter om Svensk

författningssamling (SFS) och kommittéerna. I rättsdatasystemet finns också

andra baser med myndighetsförfattningar och rättsfall. Ansvaret för de olika

databaserna i rättsdatasystemet är fördelat på olika myndigheter. Databaserna i

rättsdatasystemet används i dag i stor omfattning av myndigheter, skolor och

studerande men även av företag för vidare kommersiellt bruk.

 Rixlex, som är riksdagens databas med uppgifter om bl.a. propositioner och

motioner, är på försök öppet för utomstående användare. Rättsdatasystemets

databaser med uppgifter om SFS och kommittéerna görs tillgängliga för

allmänheten genom Rixlex. Andra databaser i rättsdatasystemet görs tillgängliga

genom företag.

 Användarna av Rixlex betalar för närvarande en grundavgift på 6000 kr, skolor

(grundskolor och gymnasieskolor) erbjuds en lägre avgift medan folkbikbliotekens

användning av Rixlex är avgiftsfri.

 I olika sammanhang har det rests krav på att användningen av Rixlex skall

vara gratis. Även i riksdagen pågår för närvarande en diskussion om huruvida

Rixlex skall tillhandahållas gratis eller inte. Inom EU pågår ett arbete rörande

den privata sektorns roll i detta sammanhang, som kan komma att få betydelse för

Rixlex och andra offentliga rättsdatabasers vidare utveckling och användning.

 Regeringen anser att offentliga rättsdatabaser med grundläggande information om

den svenska lagstiftningsprocessen och svenska rättskällor bör tillhandahållas

utan särskilda avgifter på sikt. Åtminstone bör dessa kunna omfattas av de

riktlinjer för prissättning av informationstjänster som regeringen angivit för

andra centrala grunddatabaser (se avsnitt 5.3.4).

5.3.5 Säkerhet och sårbarhet

------------------------------------------------------------------

| Regeringen avser att tillsätta en arbetsgrupp med uppdrag att |

| följa utvecklingen av hot och risker inom IT-området. I |

| arbetsgruppen skall även företrädare för försvarsmakten ingå. |

| Samverkan mellan offentlig och privat sektor bör ske genom |

| bl.a. Föreningen för Säkrad Elektronisk Information i Samhället|

| (SEIS). |

| Internationella överenskommelser bör eftersträvas när det gäller|

| användning av kryptering och digitala signaturer. En särskild |

| förhandlare har tillkallats för att koordinera svenska |

| intressen avseende kryptering. |

------------------------------------------------------------------

 För att kunna bredda och utveckla användningen av IT i Sverige är det viktigt

att samtidigt öka säkerheten och medvetenheten om den sårbarhet som kan finnas

inbyggd i olika IT-tillämpningar och om hur man kan skydda sig mot olovlig

verksamhet.

 Sårbarheten riskerar att öka när samhället blir mer komplext och beroende av

avancerade elektroniska informations- och kommunikationssystem. Säkerhets- och

sårbarhetsaspekter inom IT-området måste tas på stort allvar. Risken för att

obehöriga utnyttjar svagheter i teknik och system för att uppnå olovliga syften

måste beaktas. Sådana syften kan vara av politisk, militär eller ekonomisk art

och kan ta sig uttryck i att otillbörligt utnyttja, förvanska eller förstöra

information. Verksamhet av detta slag, inom försvarsområdet benämnt

informationskrigföring, kan på sikt sudda ut gränserna mellan fred, kris och

krig och kan innebära att enskilda personer, grupper eller stater kan uppnå sina

syften utan att behöva tillgripa konventionella hot- och påtryckningsmedel.

Utvecklingen inom IT-området kommer således sannolikt att medföra

försvarspolitiska förnyelsekrav.

 Flera myndigheter och institutioner arbetar med och har kunskap om om

utvecklingen vad gäller säkerhet och sårbarhet i moderna informationssystem,

t.ex. Försvarsmakten, ÖCB, NUTEK, FOA, Post - och Telestyrelsen och

Statskontoret. Det finns dock en risk för att kunskapen inte kan hållas samman

och nyttiggöras inom hela den offentliga sektorn.

 Regeringen avser mot denna bakgrund att tillsätta en arbetsgrupp med uppdraget

att följa utvecklingen av hot och risker inom IT-området såväl inom den civila

som inom den militära delen av samhället. Gruppen skall utarbeta en beskrivning

av hot och risker inom IT-området samt informera om samhällets och individens

sårbarhet, risker, konsekvenser samt om medel att skydda sig mot olovlig

verksamhet.

 Samverkan i säkerhetsfrågor mellan offentlig sektor och privat sektor bör ske

bl.a. inom ramen för Föreningen Säkrad Elektronisk Information i Samhället

(SEIS). Ett viktigt område för samverkan är utvecklingen av s.k. smarta kort för

identifiering, behörighetskontroll m.m. Ett ökat informationsutbyte inom ramen

för EU-medlemskapet innebär att gemensamma lösningar måste utvecklas på

europeisk nivå. Sverige bör därför delta aktivt i informationssäkerhetsarbetet

inom EU. På detta område kan även den nybildade föreningen Swebiss för stimulans

av elektronisk handel på Internet bidra till utvecklingsarbetet.

 En särskild förhandlare har tillkallats av Utrikesdepartementet för att

koordinera svenska intressen avseende kryptering.

5.3.6 Internationell samverkan

--------------------------------------------------------------------

| Det ligger i Sveriges intresse att de internationella kommuni- |

| kationerna och informationsutbytet världen över underlättas. |

| Utvecklingen på telekommunikationsområdet och IT-området i övrigt|

| måste ske i harmoni med omvärlden och ett omfattande samarbete |

| inom bl.a. EU är därför nödvändigt. |

--------------------------------------------------------------------

 Enligt regeringens uppfattning har Sverige ett starkt nationellt intresse av

att de internationella kommunikationssystemen utvecklas för att underlätta

utbytet av idéer, varor och tjänster. Den kanske viktigaste grunden för denna

hållning är vår förvissning om de fördelar som ett öppet samhälle har för

fredens bevarande och för utvecklingen av demokratin. Att underlätta olika

former av kommunikation och informationsutbyte också över gränserna blir en

naturlig följd av denna inställning. För Sverige, vårt internationellt inriktade

näringsliv och något perifiera läge i förhållande till de stora marknaderna och

knutpunkterna i världen, är också goda internationella kommunikationer ett

centralt intresse.

 Det arbete som pågår inom EU för att förverkliga den öppna telemarknaden har

redan berörts. Med hänsyn till att Sverige, i jämförelse med flertalet andra

medlemsländer, ligger före när det gäller avreglering av telemarknaden och

införande av en modern telelagstiftning ligger det i Sveriges intresse att denna

process påskyndas. Det finns en viss risk för att EU:s regelverk på teleområdet

kommer att bli betydligt mer detaljerad än den svenska teleregleringen. Sveriges

ambition är att i första hand försöka åstadkomma enighet kring ett mindre

detaljerat regelverk och i andra hand skapa ökat utrymme för medlemsländerna att

själva utforma och tillämpa regelverket i dess detaljer.

 Ett viktigt begrepp som diskuteras inom EU är samhällsomfattande tjänster

( universal services ), dvs. skyldigheten att tillhandahålla grundläggande

tjänster till rimligt pris oavsett geografiskt läge. Den svenska uppfattningen

är att EU bör fastställa minimikrav i detta avseende samtidigt som varje land

skall ha möjlighet att öka ambitionen i takt med den tekniska och ekonomiska

utvecklingen i landet, dock givetvis utan att ställa upp så höga krav att

konkurrensen snedvrids. EU är också

aktivt på flera områden för att på olika sätt främja utvecklingen och

användningen av IT. De större projekten inom teleområdet (TransEuropean Networks

eller TEN-tele) avser stöd till teleapplikationer och utveckling av nät. Info

2000 är ett nytt program med syftet att stimulera informationsproducenter att

utveckla nya produkter och tjänster.

 Enligt regeringens bedömning är det angeläget att olika aktörer inom svenskt

näringsliv och förvaltning deltar aktivt i detta gemensamma utvecklingsarbete.

5.4 Övriga insatsområden

5.4.1 Näringspolitiken

---------------------------------------------------------------------

| Om Sverige skall kunna försvara en framskjuten position som en |

| kunskapsbaserad industrination måste IT-innehållet i svenska |

| produkter och tjänster öka och IT introduceras snabbt i alla |

| typer av företag. |

| Näringspolitiken skall medverka till att främja näringslivets och|

| särskilt de små och medelstora företagens användning av IT samt |

| främja utvecklingen av en svensk programvaru- och informations- |

| industri. |

| Teknikutvecklingen och marknadens aktörer är de främsta driv- |

| krafterna för näringslivets och programvaruindustrins utveckling.|

| Statens uppgifter avser framför allt utbildning, forskning och |

| utveckling samt offentlig upphandling. Privat och offentlig |

| sektor måste också samverka för att utveckla nya användningsområden|

| och tillämpningar av IT. |

| Sverige bör ligga i framkant i utvecklingen av elektronisk |

| handel. |

| Pågående internationella förhandlingar på det handelspolitiska |

| området har stor betydelse för den svenska IT-industrins |

| utveckling. |

---------------------------------------------------------------------

IT är ett redskap för ökad tillväxt och sysselsättning

IT-industrin anses vara en av världens få riktigt stora långsiktiga

tillväxtbranscher med en snabb teknikutveckling och en kraftigt växande

marknad. När det gäller data- och teleinvesteringar totalt låg Sverige i topp

tillsammans med USA med investeringar om närmare 6 % av BNP år 1994.

Omsättningen inom den svenska telekommunikationsmarknaden uppgick till ca 41

miljarder kr år 1994, vilket motsvarar en tillväxt på 9 miljarder kr eller 28%

jämfört med omsättningen år 1991. Omsättningen inom hela den svenska IT-

marknaden har uppskattats till närmare 195 miljarder kr för år 1994.

 Teknikutvecklingen, avregleringen av telekommunikationsmarknaden, det svenska

EU-medlemskapet och en utbredd acceptans i företag och offentlig förvaltning av

IT som redskap, är faktorer som allmänt sett verkar gynnsamt för en fortsatt

tillväxt av IT-industrin i Sverige. I detta ligger också möjligheter till att

skapa nya arbetstillfällen.

 IT-utvecklingen har både direkta och indirekta effekter på sysselsättningen.

Teknikutvecklingen ger upphov till helt nya branscher som programvaruindustrin,

dataindustrin, den mikroelektroniska industrin, multimedia och mobiltelefoni.

Dessa områden skapar redan en betydande sysselsättning direkt i tillverknings-,

service- och underleverantörsleden. För tio år sedan omsatte t.ex.[REDACTED_EFTERNAMN] på

mobiltelefonisidan några miljoner, idag är omsättningen ca 30 miljarder kr.

 Användningen av IT i näringslivet - i tillverkningsprocesser, produkt-

utveckling, försäljning, analys och informationshantering m.m. - ökar också

generellt företagens effektivitet och konkurrenskraft och skapar därigenom

indirekt förutsättningar för ökad tillväxt och sysselsättning. Utväxlingen av

företagens IT-investeringar i form av tillväxt och nya arbetstillfällen beror

emellertid i hög grad på vilka förändringar som samtidigt görs av

arbetsorganisationer och arbetsformer.

 Näringslivet i Sverige måste bygga sin framtida konkurrenskraft på effektiva

arbetsrutiner och arbetsorganisationer samt på ett högt kunskapsinnehåll i

produkter, tjänster och tillverkningsprocesser. IT-innehållet i svenska

produkter och tjänster måste därför öka. Här krävs tillgång till specialdesignad

programvara, både s.k. stödjande programvara för olika arbetsmoment i företagen

och programvara som kan byggas in i produkter, tjänster och industriella

processer.

 I de tekniska attachéernas rapport (IT-världen runt - nationella initiativ)

anges att Sverige behöver öka tempot på IT-området för att inte riskera att

släpa efter i den hårda internationella konkurrensen om tillväxt och nya

arbetstillfällen. Enligt attachéerna är våra konkurrensnackdelar bl.a. en

relativt sett outvecklad inhemsk programvaruindustri samt brist på

nyckelkompetens inom programvaruutveckling. Brist på IT-kompetens i framför allt

många små och medelstora företag anges också vara ett hinder för en snabb

spridning av användningen av IT i näringslivet. Detta understryks även av SCB:s

senaste studie om datorvanor samt av NUTEK:s rapport om tillänglighet till

moderna data- och telekommunikationstjänster m m. Enligt SCB har hälften av

företag med mindre än fyra anställda samt närmare 30 % av företag med mindre än

20 anställda ännu inte tillgång till en dator.

 Mot denna bakgrund prioriterar regeringen insatser inom ramen för

näringspolitiken som främjar näringslivets och särskilt de små och medelstora

företagens användning av IT samt utvecklingen av en svensk programvaru- och

informationsindustri samt dess utveckling som exportindustri. Insatserna avser

utbildning, forskning och utveckling samt offentlig upphandling. Privat och

offentlig sektor måste mer än hittills samverka för att utveckla nya

användningsområden och tillämpningar av IT.

 Elektronisk handel kommer i framtiden att vara en förutsättning för svenska

företag att kunna konkurrera på världsmarknaden. Sverige bör därför ligga i

framkant i utvecklingen av den elektroniska handeln. För särskilt de mindre

företagen, som idag har svårt att på egen hand nå den europeiska och den globala

marknaden, erbjuder den elektroniska handeln helt nya möjligheter till

marknadsföring och försäljning. Ur näringspolitiska utgångspunkter är detta ett

område som bedöms få stor genomslagskraft och därmed också stor betydelse för

näringslivets utveckling framöver.

 Inom EU pågår diskussion om standardiseringens roll inom telekommunikations-

och IT-området. Sverige medverkar i det pågående arbetet i syfte att nå

enhetliga och klara strukturer för standardiseringsverksamheten.

Programvaru- och informationsindustrin

---------------------------------------------------------------------

| Offentlig förvaltning bör i ökad utsträckning agera katalysator för|

| utveckling av programvara genom offentliga och öppna upphand- |

| lingar av väldefinierade programprodukter utifrån användarbehov. |

| Offentlig förvaltning och näringslivet bör främja utvecklingen av|

| programvaru- och informationsindustrin genom att lägga ut mer av |

| sin programvarutillverkning utanför den egna verksamheten. |

| Grundutbildningen vid högskolorna inom programvaruområdet, |

| multimedia och kommunikation måste stärkas. |

| Samarbetet mellan forskningen vid universitet och högskolor och |

| näringslivet bör utvecklas. |

| Förutsättningarna för att inrätta ett EU-institut och/eller ett |

| svenskt forskningscentrum för utvecklingen av IT och dess |

| användning skall prövas. |

| Sveriges Exportråd skall under år 1996 samla svenska program- |

| varuföretag för en gemensam exportsatsning. |

| Regeringen avser att uppdra åt NUTEK att i samarbete med ALMI |

| se över kapitalförsörjningen till programvaruföretag och andra nya|

| kunskapsintensiva IT-baserade företag. |

---------------------------------------------------------------------

 Den svenska programvaruindustrin sysselsätter för närvarande ca 150 000

personer inklusive konsulter och säljande organisationer. Omsättningen beräknas

uppgå till närmare 100 miljarder kr. Programvarutillverkningen avser dels stöd-

jande programvara för olika funktioner i företag och offentlig förvaltning dels

utveckling av programvara som ingår i produkter och tjänster.

 Programvara används inte bara i persondatorer och annan IT-utrustning. För

svensk exportindustri skärps kraven på programvara i förädlade produkter. Att

behärska programvaruteknik och effektivt kunna framställa programvara har

således avgörande betydelse för det svenska näringslivets internationella

konkurrenskraft. Företag som[REDACTED_EFTERNAMN] och ABB betecknar sig idag som

programvaruföretag och programvara är internationellt sett en snabbt växande

industrigren. Framtiden för t.ex. person- och lastvagnar ligger också i

elektroniken och i programinnehållet i fordonen. Sverige är dock i ett

internationellt perspektiv relativt svagt inom industriell programvaruteknik,

trots att det svenska näringslivets konkurrenskraft är starkt beroende av

kompetens på området.

Upphandling

Huvuddelen av programvaruutvecklingen inom industrin bedrivs ännu internt utan

konkurrens. Även administrativa system inom näringslivet och i den offentliga

förvaltningen utvecklas och förvaltas till stor del i egen regi. Jämfört med

annan produktion är graden av industrialisering låg inom

programvarutillverkningen.

 På motsvarande sätt som inom verkstadsindustrin under 1950- och 60-talen bör

en omstrukturering av programvaruindustrin mot en ökad användning av

specialiserade underleverantörer leda till ökad effektivitet och ökad grad av

återanvändning.

 Offentlig förvaltning bör i högre utsträckning än idag agera katalysator för

utveckling av programvara genom offentliga och öppna upphandlingar av

väldefinierade programprodukter utifrån användarbehov. Offentlig förvaltning och

näringslivet förutsätts bör kunna lägga ut mer av sin programvarutillverkning

utanför den egna verksamheten. Detta bör leda till ökad konkurrens på

programvaruområdet och en industristruktur som kännetecknas av en stor mängd

mindre programvaruföretag som levererar färdiga programprodukter till

industriföretagen och till den offentliga förvaltningen. Ett exempel på detta är

den nyligen genomföra upphandlingen av telefonitjänster för statsförvaltningen

där kravställandet drivit fram helt nya verksamhetsstödjande tjänster hos

operatörerna.

 Möjligheten att använda s.k. teknikupphandling på IT-området är föremål för en

särskild utredning (Utredningen om former och områden för offentlig

teknikupphandling, N 1995:06). Utredningen skall redovisa sitt arbete under

våren 1996.

Utbildning och FoU

Regeringen har tidigare (se avsnitt 5.2.3.) pekat på behovet av insatser inom

den högre utbildningen och forskningen. Inom ramen för de aviserade insatserna

skall möjligheterna att stärka grundutbildningen vid högskolorna inom

programvaruområdet, multimedia och kommunikation prövas särskilt.

 Det är angeläget att forskning och kompetens inom industriell

programvaruteknik och utveckling av programmering av komplexa system ges ökad

prioritet. Även teknik- och kunskapsöverföringen mellan högskolorna och

industrin behöver förbättras. De s.k. teknikbyar som finns på ett antal platser

i Sverige och som bygger på samarbete lokalt mellan högskola och näringsliv har

hittills visat sig ge goda resultat.

 EU:s satsning på IT och Information Society har givits en hög prioritet i

kommissionens arbetsprogram. I ett stort antal dokument pekar EU:s

beslutsfattare på de omvälvningar i samhället som IT-utvecklingen medför.

Samtidigt saknas i EU en resurskoncentration, som kan medverka till att företag

och samhällsmedborgare görs redo för och kan nyttiggöra omställningen. EU-

kommissionen har i sin handlingsplan på IT-området tagit upp frågan om att

etablera ett särskilt EU-institut på IT-området. Något beslut har ännu inte

fattats.

 Utvecklingen på området för avancerade tele- och datakommunikationer är av

mycket stor betydelse för EU som helhet. Mot denna bakgrund kan ett gemensamt

institut utgöra ett väsentligt stöd genom att erbjuda en samlad FoU-kompetens

för att utveckla nya användningsområden. Regeringen avser att pröva förut-

sättningar för en framtida lokalisering av ett EU-institut med denna inriktning

i Sverige.

Svensk programvara på export

En stark inhemsk programvaruindustri förutsätter export för att bli ekonomiskt

bärkraftig. Sveriges Exportråd prioriterar exportstöd till små och medelstora

företag med särskild inriktning på IT.

 Många programvaruföretag har för närvarande svårt att nå ut med sina produkter

på export på grund av begränsade kunskaper om marknadsföring och försäljning på

en internationell marknad. De elektroniska marknadsplatserna kommer här att

förbättra möjligeterna högst väsentligt.Sveriges Exportråd skall under år 1996 i

samarbete med Swebizz ta initiativ till att samla programföretagen för en

gemensam exportsatsning. Satsningen innebär att alla intresserade program-

varuföretag ges en möjlighet att nå ut på den globala marknaden. Exportrådets

initiativ utgör ett underlag för att bedöma eventuella ytterligare insatser för

att underlätta programvaruföretagens marknadsföring för export.

Kapitalförsörjning

Regeringen har uppmärksammat att programvaruföretag och andra nya IT-baserade

företag, s.k. kunskapföretag, i dag har svårt att få tillgång till kapital på

marknaden. Dessa företags fysiska substansvärden är ofta små. Tillgångarna finns

i form av kunskap och idéer, vilket ställer till problem vid bl.a. bankernas

kreditvärdering. Regeringen avser därför att uppdra åt NUTEK att i samarbete med

ALMI se över kapitalförsörjningen till nya IT-baserade företag. En fråga att

belysa i detta sammanhang är om kreditgivare kan behöva utveckla ytterligare

kreditvärderingsvillkor för att bättre svara upp mot kunskapsföretagens behov.

Små och medelstora företag

---------------------------------------------------------------------

| De små och medelstora företagens IT-användning bör i första hand |

| främjas genom en breddad marknad via offentliga och privata upp- |

| handlingar. Förenklad kommunikation med myndigheter på elek- |

| tronisk väg kan också bereda vägen för företagens IT-användning. |

| Därutöver kan lokala initiativ och en ökad samverkan mellan stat-|

| liga myndigheter, regionala organ, kommunerna, högskolorna och |

| näringslivet bidra till att påskynda spridningen av IT i de |

| mindre företagen. |

| Regeringen avser att uppdra åt NUTEK att i samverkan med ALMI |

| och Svenska Kommunförbundet sprida information om goda IT- |

| tillämpningar och utvecklingsmöjligheter för småföretag. |

---------------------------------------------------------------------

 Småföretagens IT-användning bör i första hand främjas genom en breddad marknad

via offentliga och privata upphandlingar. Den offentliga förvaltningen kan även

verka pådrivande för företagens IT-användning genom att underlätta elektronisk

kommunikation mellan företag och myndigheter (se vidare avsnitt 5.4.3 Den

offentliga förvaltningens IT-användning).

 I de små och medelstora företagens utveckling spelar emellertid också de

lokala och regionala förutsättningar en stor roll. Regeringen har bl.a. i

propositionen En politik för arbete, trygghet och utveckling (prop.

1995/96:25) framhållit att kommunerna spelar en viktig roll när det gäller att

främja utvecklingen av de små och medelstora företagen.

 Flera initiativ tas också lokalt och/ eller regionalt och i samverkan med

EU:s strukturfonder. Enligt en redovisning från Näringsdepartementet har en

tredjedel av kommunerna arbetat fram IT-strategier sammanlänkade med bl.a. den

lokala näringspolitiken och merparten av landets kommuner bedöms ha utarbetat

liknande strategier före utgången av år 1996. Regionala initiativ har lett till

samverkan mellan företag, högskolor och förvaltning för att stärka möjligheterna

att med hjälp av IT utveckla regionens tillväxt och sysselsättning. Det pågår

även ett stort antal aktiviteter i samverkan mellan länsstyrelser och kommuner

med nätverksbyggen och andra stödjande insatser visavi småföretagen.

 Länsstyrelserna bör uppmärksamma IT:s möjligheter i sitt arbete med olika

regionalpolitiska stödformer och bör särskilt svara för att olika statliga

insatser på regional nivå samverkar och främjar en önskvärd utveckling i

enlighet med denna proposition.

 ALMI Företagspartner AB kan spela en viktig roll när det gäller IT-

utvecklingen i mindre företag. Genom bl.a. de regionala ALMI-bolagens närhet

till de mindre företagen har ALMI goda förutsättningar att intitiera projekt som

främjar dessa företags IT-användning och utveckling.

 För att underlätta den fortsatta utvecklingen av de lokala IT-strategierna

behövs information om goda IT-tillämpningar och utvecklingsmöjligheter med hjälp

av IT för småföretag. Regeringen avser därför att uppdra åt NUTEK att, i

samverkan med ALMI och Svenska Kommunförbundet, utveckla informationen mot

småföretagen till småföretagen.

Turistnäringen

Turistnäringen omsätter ca 100 miljarder kr per år varav 20 miljarder kr

tillförs genom utländska besökare. Turistnäringen ökar med totalt 10 % per år

och är Sveriges tredje största exportnäring. I enlighet med riksdagens beslut

med anledning av regeringens proposition om exportinsatser m.m. (prop.

1995/96:94) har regeringen nyligen anvisat 20 milj kr för utveckling av IT-

användningen inom turistnäringen i syfte att stärka Sveriges position som

turistland.

Elektronisk handel

---------------------------------------------------------------------

| Initiativ för att påskynda utvecklingen av den elektroniska |

| handeln har nyligen tagits av Toppledarforum och av regeringens |

| IT-kommission. |

| Regeringen avser att uppdra åt NUTEK att finna former för en |

| effektivare elektronisk informationsspridning till svenska |

| företag när det gäller offentliga upphandlingar inom EU. |

---------------------------------------------------------------------

 För ett land som Sverige med långa fysiska avstånd till marknaderna ger

utvecklingen av den elektroniska handeln möjligheter för svenska företag att

konkurrera på någorlunda lika villkor. För de mindre företagen, som idag har

svårt att på egen hand nå den europeiska och globala marknaden erbjuder den

elektroniska handeln nya möjligheter till marknadsföring och försäljning. Ur

näringspolitiska utgångspunkter är detta ett område som bedöms få stor

genomslagskraft och därmed också stor betydelse för näringslivets utveckling

framöver. Sverige bör därför ligga i framkant i utvecklingen av den elektroniska

handeln.

 Toppledarforum och regeringens IT-kommission har tagit initiativ till att

påskynda införandet av elektronisk handel och uppmuntra en ökad användning av

elektroniska marknadsplatser mellan företag, såväl nationellt som

internationellt. Liknande initiativ har tagits i t.ex. Finland, Norge,

Frankrike, USA och Japan.

 Toppledarforums satsning innebär att elektronisk offentlig upphandling införs i

hela den offentliga förvaltningen. Ett av målen är att 95 % av upphand-

lingsvolymen för frekventa varor och tjänster skall ske elektronisk före år 1998

(se vidare avsnitt 5.4.3 Den offentliga förvaltningens IT-användning).

 IT-kommissionens roll är initiativtagarens, dvs. att medverka till att

intresserade användare och leverantörer kommer samman i former som möjliggör en

snabb utveckling av elektronisk handel för svenska företag. Arbete bedrivs i en

nystartad förening, Swebizz. Intresserade företag, som vill sälja på Internet

samt leverantörer som utvecklar produkter som skapar marknadsplatsen, kan bli

medlemmar. Swebizz skall visa på affärsnyttan med bl.a. goda exempel och

pilotverksamhet samt verka för att undanröja hinder. Härigenom vill föreningen

verka för att svenska företag så tidigt som möjligt kan utnyttja Internet som

marknadsplats. Hinder idag är framför allt brist på globala säkerhetslösningar,

elektroniska betalningssystem, oklarheter i lagstiftning och bristande kompetens

hos företagare kring marknadsplatsens möjligheter och tekniska realisering. Ett

samarbete håller även på att etableras med en motsvarande organisation i USA,

CommerceNet.

 Den offentliga upphandlingen inom EU uppgår till totalt mer än 5400 miljarder

kr per år. Svenska företag, särskilt de mindre och medelstora företagen, har i

likhet med motsvarande företag i andra EU-länder svårigheter att få information

angående offentliga upphandlingar i EU:s medlemsländer. Regeringen avser därför

att uppdra åt NUTEK att finna former för en effektivare informationspridning

till svenska företag när det gäller offentliga upphandlingar inom EU.

Vissa handelspolitiska frågor på IT-området

--------------------------------------------------------------------

| Pågående internationella förhandlingar på det handelspolitiska |

| området har stor betydelse för industrins utveckling. De avser |

| förslaget från amerikansk industri om ett informa- |

| tionsteknologiavtal (ITA), de transatlantiska förbindelserna |

| samt den förlängda telekommunikationsförhandlingen inom ramen för|

| WTO. |

--------------------------------------------------------------------

 Frågan om att förbättra möjligheterna till konkurrens på lika villkor för

europeisk IT-industri i förhållande till i första hand amerikansk och japansk

industri berör bl.a. tullar. EU hade vid Sveriges inträde som medlemsland

relativt höga tullar på elektronikkomponenter. Den svenska importen av dessa

varor uppgår till flera miljarder kronor. EU:s tullar har dock sänkts betydligt

från och med den 1 januari 1996 som följd av tullkompensationer enligt reglerna

i världshandelsorganisationen WTO.

 I början av 1995 presenterade amerikansk industri ett förslag om

informationsteknologiavtal (ITA) som främst syftar till nolltullar för

eletronikkomponenter och telekommunikationsutrustning men som på sikt även kan

omfatta andra former av diskriminerande handelsregler. ITA har välkomnats av

svensk industri. ITA med deltagande av åtminstone EU, USA, Canada och Japan

utgör en högprioriterad handelspolitisk fråga under 1996.

 Vid toppmötet EU - USA i Madrid år 1995 antogs en gemensam deklaration och en

handlingsplan för en fördjupning av de transatlantiska förbindelserna.

Handlingsplanen spänner över ett brett fält av samarbetsområden. De mest

konkreta förslagen finns på det handelspolitiska området där det bl.a. ingår som

en särskild punkt att parterna skall sträva efter att ingå ett

informationsteknologiavtal. Handlingsplanen talar dessutom om ett bredare

samarbete på IT-området.

 Näringslivet har etablerat en Transatlantic Business Dialogue som ett

komplement till det arbete som görs på det officiella planet inom ramen för

handlingsplanen för de transatlantiska förbindelserna syftande bl.a. till att

eliminera resterande tekniska handelshinder.

 På grund av den snabba utvecklingen på IT-området och inom telekom-

munikationssektorn kunde förhandlingarna om grundläggande tele-

kommunikationstjänster inte slutföras inom ramen för GATT:s Uruguay-runda.

Förhandlingarna om dessa tjänster har förlängts fram till den 30 april 1996.

 Den förlängda telkommunikationsförhandlingen, som genomförs inom ramen för

WTO, utgår från de deltagande ländernas pågående avregleringar av de inhemska

telemarknaderna. Förhandlingen syftar till att deltagande länder öppnar sina

marknader för utländsk konkurrens och binder villkoren för marknadstillträde för

ett effektivare utnyttjande av befintlig infrastruktur samt sannolikt lägre

konsumentpriser.

 Med utgångspunkt i Sveriges öppna telemarknad och lagstiftning på detta område,

och vår förmåga att hävda oss internationellt på telekommunikationsområdet,

verkar Sverige genom EU för att uppnå motsvarande marknadsöppningar på för oss

intressanta marknader (i första hand OECD-länderna, Sydkorea, Hongkong och

Singapore).

5.4.2 Kulturpolitiken

--------------------------------------------------------------------

| Med IT förändras förutsättningarna för att förverkliga de kul- |

| turpolitiska målen. |

| En samlad strategi för användning av IT vid myndigheter och |

| institutioner inom kulturområdet skall utformas. En utredning |

| för att skapa ett svenskt kulturnät pågår. |

| IT öppnar också helt nya perspektiv för museernas och arkivens|

| möjligheter. Museerna och arkivmyndigheterna bör därför ta aktiv|

| del i utvecklingen av multimedier, digitaliseringssystem och |

| telekommunikation. |

| Regeringen avser att utforma och förankra riktlinjer som under- |

| lättar beslut om snabbt införande av digitala TV-sändningar i |

| marknätet, om åtgärder för att stärka och förtydliga public |

| serviceverksamheten och om insatser för att säkra framtida |

| svensk TV-produktion med kultur och kvalitet. |

--------------------------------------------------------------------

 Det finns ett nära samband mellan ett rikt och mångsidigt kulturliv och ett

öppet och demokratiskt samhälle. Kultur, språk och identitet är inte en gång för

alla givna utan formas och stöps om över tiden. I Sverige sker nu anpassningar

med anledning av förändringar i omvärlden i en allt snabbare takt. IT-området är

kanske det område där utvecklingen går allra snabbast. Utvecklingen öppnar många

nya möjligheter, men kan ibland också upplevas som ett hot.

 Det svenska samhället bygger på grundläggande värderingar som demokrati och

rättvisa, där yttrandefrihet och mångfald i den offentliga debatten är vitala

delar. IT erbjuder elektroniska samtalsrum för den demokratiska debatten för dem

som har tillgång till och kunskap om information och teknik. Det är därför av

stor vikt att tekniken blir tillgänglig och att kunskapen om hur den används

kommer så många som möjligt till del.

 IT kan också utnyttjas för att bevara, sprida och utveckla vår kultur, vårt

språk och vår identitet. Med IT kan allmänhetens tillgång till vårt kulturarv

och till den samtida konsten öka. IT kan även bidra till att utveckla nya

konstnärliga uttrycksformer samt underlätta distribution av svenska

kulturprodukter. Med IT öppnas nya möjligheter till ett brett deltagande i den

offentliga debatten.

 Utvecklingen på IT-området påverkar redan idag och kommer i allt högre

utsträckning att påverka vår vardag. Sammansmältningen mellan data-, tele- och

medieindustrierna spelar i det sammanhanget en viktig roll.

 Med IT förändras förutsättningarna för att förverkliga de kulturpolitiska

målen. Regeringen avser att senare under våren 1996 återkomma till dessa frågor

i en kulturpolitisk proposition.

Utredning om kulturnät Sverige

Regeringen har tillsatt en utredare (Ku 1995:03) med uppdrag att utforma en

samlad strategi för användning av IT vid myndigheter och institutioner inom

kulturområdet. I uppdraget ingår bl.a. att finna öppna tekniska system där olika

former för systematisering och katalogisering av information beaktas så att

frågan om användarvänlighet sätts i centrum. Det innebär bl.a. att utredaren

skall klargöra förutsättningarna för att göra kulturinstitutionernas kunskap och

information i form av t.ex. bilder, tavlor, texter, ljudupptagningar och film

tillgänglig elektroniskt Utredningen ska redovisa sitt arbete senast den 15

november 1996.

Kulturmiljövården, museerna och arkiven

Det arbete som är inriktat på att bevara kulturarvet genom kulturmiljövård och

museiverksamhet bygger i hög grad på inventering och dokumentation av

bebyggelse, kulturlandskap, fornlämningar och kulturföremål. Dokumentationen

används som underlag för samhällsplaneringen, för grunddata i kunskapsuppbyggnad

och forskning samt som utgångspunkt för kunskapsförmedling till museernas

publik.

 IT innebär att nya perspektiv öppnas för det traditionella kulturvårdsarbetet

genom att data om kulturarvet kan användas, kombineras och spridas i tidigare

otänkbara former. I kulturmiljöarbetet blir det möjligt att via geografiska

informationssystem göra jämförelser mellan de historiska landskapen såsom vi

känner dem från äldre och det moderna kulturlandskapet.

 IT öppnar också helt nya perspektiv på museernas möjligheter att möta

allmänhetens intressen och krav samtidigt som den skapar nya förutsättningar och

synergieffekter för tolkningarna och rekonstruktionerna av vårt förflutna.

Därför måste museerna ta aktiv del i utvecklingen av multimedier,

digitaliseringssystem och tele- kommunikation. En grundläggande förutsättning

för museernas utveckling på IT-området är att de arbetar med en gemensam

struktur, vilket krävs för att samlingarna skall bli en tillgänglig resurs för

hela landet. Regeringen kommer att ställa krav på att de statliga museerna, och

museerna med statliga bidrag, arbetar fram en enhetlig struktur för samlingarna.

 Det virtuella museet används i dag som ett begrepp för att beteckna en

multimedial utställning som ofta saknar en motsvarighet i verkligheten.

Utställningen består vanligen av nätverksburna tvådimensionella bilder, text och

ljud. Internationellt har man konstaterat att väl utformade och innehållsrika

virtuella utställningar blir ett viktigt verktyg marknadsföring som kan öka

intresset för riktiga besök på museerena. De tekniska förutsättningarna för

virtuella utställningar finns redan, liksom fallet är med andra tillämpningar

för museerna. Därför kommer säkerligen dessa användningsområden att expandera

och utnyttjas allt mer i framtiden.

 IT-utvecklingen innebär även att förutsättningarna för arkivbildning och

arkivverksamhet i grunden har förändrats inte minst genom möjligheten till

digital lagring. Arkivverksamheten syftar till att tillgodose kultur-

arvsintressen, rätten att ta del av allmänna handlingar, behovet av information

för förvaltningen och rättsskipningen samt för forskningens behov.

Arkivvårdsmyndigheterna har ett ansvar för att det utformas klara rutiner för

att garantera ett tillräckligt och representativt källmaterial.

Digitaliseringen av TV och radio

Alla som bor i Sverige har i dag tillgång till minst tre rikstäckande marksända

TV-kanaler och till minst fyra rikstäckande marksända radiokanaler. Utöver dessa

kanaler finns lokala radio- och TV-kanaler. Drygt hälften av hushållen i Sverige

har dessutom tillgång till satellitsända TV-kanaler. Sändningar sker i dag till

största delen med analog teknik.

 Digital distribution av TV och radio kommer i grunden att förändra

förutsättningarna för svenska etermedier och för svensk mediepolitik.

Digitaltekniken ger inte bara bättre frekvensutnyttjande och högre kvalitet utan

förebådar också vad som är möjligt i det framtida multimediasamhället. Digitala

ljudradiosändningar från markbundna sändare inleddes år 1995. Dessa skall

utvärderas efter två år. Det förekommer också satellitsändningar med digital

teknik.

 En särskild utredare har nyligen lagt fram betänkandet Från massmedia till

multimedia (SOU 1996:25). Där föreslås att digitala TV-sändningar i marknät ska

byggas ut i Sverige. Enligt utredaren kan en första etapp påbörjas 1997 och vara

slutförd våren 1998. Denna etapp ger sändningsmöjligheter för åtta rikstäckande

marksända kanaler, dvs. fem nya kanaler utöver de nuvarande tre. Utredningen

remissbehandlas för närvarande.

 Beslut om digitala TV-sändningar i marknät diskuteras också i USA,

Storbritannien och Finland. Om Sverige tidigt kan införa digital TV-teknik kan

det ge näringspolitiska fördelar.

 Ett snabbt införande av digital marksänd TV-teknik kan öka yttrandefriheten och

mångfalden samt motverka privat och offentlig maktkoncentration. Fler TV-företag

ges möjlighet att sända i marknätet, som når alla hushåll i landet. Införandet

av digital sändningsteknik kan bl.a. ge nya, svenska TV-kanaler med svensk- och

nordiskproducerade program möjlighet till ökad decentralisering med fler lokala

och regionala TV-kanaler.

 Socialdemokraterna, Centerpartiet och Folkpartiet har enats om riktlinjer som

underlättar beslut om snabbt införande av digitala TV-sändningar i marknätet, om

åtgärder för att stärka och förtydliga public serviceverksamheten och om

insatser för att säkra framtida svensk TV-produktion med kultur och kvalitet.

Innan beslut kan fattas om digital uppbyggnad av marknätet måste frågor besvaras

om t.ex. i vilken takt det digitala marknätet kan byggas ut, hur snabbt det

analoga marknätet kan avvecklas, i vilken mån särskilda stimulanser behövs för

att underlätta för hushållen att ta emot digitala sändningar och vilka ändringar

i lagstiftning som behövs.

 Regeringens avsikt är att samtliga kostnader i samband med digitaliseringen

skall finansieras fullt ut och inte medföra några kostnader för staten.

5.4.3 Den offentliga förvaltningens IT-användning

----------------------------------------------------------------

| Regeringen lägger fast övergripande mål för den offentliga |

| förvaltningens IT-användning och ett åtgärdsprogram i syfte |

| att åstadkomma en förnyelse av offentlig förvaltning med stöd|

| av IT. |

----------------------------------------------------------------

 De senaste årens utveckling på IT-området skapar nya förutsättningar för

myndigheternas IT-användning. Ökad tonvikt läggs vid användningen av IT för

kommunikation och samverkan inom förvaltningen och mellan förvaltningen å ena

sidan och näringslivet och medborgarna å den andra. IT-frågorna blir därför inte

längre bara en angelägenhet för den enskilda myndigheten.

 En fungerande samverkan inom förvaltningen respektive mellan förvaltningen,

företag och medborgare förutsätter en öppen elektronisk infrastruktur för den

offentliga förvaltningens informationsförsörjning som bl.a. innefattar

gemensamma regelverk och en samsyn i tekniska och organisatoriska frågor. En

sådan infrastruktur utgör också en viktig grund för samhällets

informationsförsörjning och underlättar informationsutbytet inom den offentliga

förvaltningen och mellan förvaltning, företag och medborgare. Företagen och

medborgarna har rätt att ställa krav på enkla och likartade rutiner för sitt

elektroniska informationsutbyte med förvaltningen, oavsett om det sker med en

statlig myndighet, en kommun eller ett landsting.

 En framsynt användning av IT i offentlig förvaltning kan också stimulera

användningen av IT i samhället som helhet. Den offentliga sektorns upphandling

ger affärsmöjligheter för programvaruindustrin och för andra delar av

näringslivet som utvecklar nya produkter och tjänster på IT-området.

 Regeringen har ett övergripande ansvar för IT-användningen i den statliga

förvaltningen. En väl fungerande offentlig sektor bygger emellertid i hög grad

på en god samverkan och omfattande informationsutbyte mellan stat, kommun och

landsting. Det är därför nödvändigt att ha en samlad syn på IT-användningen i

den offentliga förvaltningen.

 I budgetpropositionen för år 1995/96 (prop. 1994/95:100 bilaga 8, s. 13)

lämnades en redovisning av det arbete som inletts i samverkan mellan stat,

kommun och landsting för att förnya den offentliga förvaltningen genom ökad

användning av IT. Arbetet leds av en informell samverkansgrupp,

Toppledarforum, med företrädare för ett tiotal statliga myndigheter samt för

Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet.

 Arbetet inom Toppledarforum syftar till att undanröja hinder och skapa

förutsättningar för en rationell och säker IT-användning i den offentliga

förvaltningen. Ambitionen är att lägga en grund för omprövning och förnyelse

genom att skapa en öppen elektronisk infrastruktur för informationsförsörjning i

den offentliga förvaltningen.

 Enligt regeringens uppfattning har det arbete som hittills bedrivits bedrivits

inom ramen för Toppledarforum varit framgångsrikt och rönt stort intresse inom

den offentliga förvaltningen. Det är därför angeläget att denna samverkan

fortsätter och utvecklas vidare.

 Utifrån Toppledarforums arbete och rekommendationer bör övergripande mål för

den offentliga förvaltningens IT-användning läggas fast och konkreta åtgärder

vidtas för att stimulera en utveckling i denna riktning.

 För åtgärder som kan komma att behöva nya medel förutsätter regeringen att

finansiering sker inom befintliga anslag och tilldelade ramar.

Målen för den offentliga förvaltningens IT-användning

--------------------------------------------------------------------

| Offentlig förvaltning bör vara ett föredöme som IT-användare. |

| Den offentliga förvaltningen skall utnyttja IT för att |

| effektivisera verksamheterna och ge en god service till företag |

| och medborgare. Mer rationella arbetsrutiner, effektivare |

| organisations- och samarbetsformer i den offentliga |

| förvaltningen skall förbättra servicen och samtidigt minska |

| kostnaderna. |

| Den offentliga förvaltningens IT-användning bör bidra till en |

| öppen och säker elektronisk infrastruktur för samhällets |

| informations- och kunskapsförsörjning. |

| IT skall användas för att utveckla kontakterna och samspelet |

| mellan allmänhet, företag och offentlig förvaltning. Medborgarnas|

| och företagens kontakter med den offentliga förvaltningen skall |

| göras enklare och mer öppna. IT:s möjligheter att främja allmän-|

| hetens insyn i förvaltningen skall tillvaratas. Höga krav på |

| informationssystemens säkerhet och kvalitet skall därvid |

| beaktas. Den personliga integriteten skall värnas. |

| Alla offentliga organ bör utnyttja IT:s möjligheter. Det |

| inbegriper att kunna ta emot och besvara elektronisk post och |

| ha möjligheter att söka i informationsdatabaser. Därmed främjas |

| elektronisk ärendehantering. |

| IT skall användas för ett bättre utnyttjande av de informations-|

| resurser som finns i den offentliga förvaltningen. Offentlig |

| information skall göras tillgänglig också elektroniskt. Enhetliga|

| principer för prissättning av offentlig information skall |

| utformas. |

| Elektroniska kommunikationsmöjligheter med organ i EU skall |

| göra det europeiska förvaltningssamarbetet effektivare. |

--------------------------------------------------------------------

 Effektivitetskraven har hittills varit den främsta drivkraften för en ökad IT-

användning i den offentliga förvaltningen. Det statsfinansiella läget innebär

ett fortsatt högt besparings- och rationaliseringstryck. IT är ett instrument

som rätt utnyttjad och tillsammans med organisations- och strukturförändringar

kan ge avsevärda effektivitetsförbättringar. Förvalt-ningen måste därför bli

bättre på att ta tillvara IT:s möjligheter till ökad effektivitet.

 Den offentliga förvaltningens IT-användning bör utformas på ett sådant sätt

att den också bidrar till effektivare samverkan och kontakter med företag och

medborgare och därmed bidra till utvecklingen av informations- och

kunskapssamhället.

 Offentlighetsprincipen är en grundläggande princip i det svenska för-

valtningssystemet. Den ökade IT-användningen kräver anpassningar av

lagstiftningen för att denna offentlighetsprincip skall kunna upprätthållas och

fungera i en situation där elektroniska dokument och meddelanden i allt större

utsträckning ersätter traditionella pappersbundna handlingar.

 Den offentliga förvaltningens legitimitet grundas på att den står under

demokratisk insyn och kontroll. IT skall underlätta insynen och kontrollen och

kan, rätt utnyttjad, bidra till att ge den demokratiska styrningen ett reellt

innehåll.

 Möjligheterna till en bred spridning av samhällsinformation ökar dramatiskt

genom IT-utvecklingen. Offentlig information skall vara lätt tillgänglig

elektroniskt. Samtidigt skall offentlig information och offentliga tjänster vara

tillgängliga på likvärdiga villkor för alla. En ökad användning av IT får inte

leda till att vissa grupper av medborgare ställs utanför informationssamhället.

 Det svenska näringslivet är för sin utveckling beroende av en väl fungerande

offentlig sektor. IT skall användas så att företagens kontakter med den

offentliga förvaltningen underlättas och så att informationsutbytet förbättras.

 Av särskild betydelse är utvecklingen av IT-användningen inom tjänstesektorn.

Den offentliga förvaltningen ansvarar för en stor del av samhällets

informationsförsörjning och den offentliga informationen kan spela en viktig

roll i utvecklingen av den privata marknaden för informationstjänster. Villkoren

för ett sådant samspel mellan privat och offentlig sektor på en marknad för

informationstjänster behöver klarläggas.

 Den ökande IT- användningen innebär också risker och skärper kraven på

tillfredsställande säkerhet. Ett i allt högre utsträckning elektroniskt

förvaltningsarbete är endast möjligt om tilltron till tekniken är hög. Säker-

heten måste kunna garanteras. Sekretess- och integritetsfrågorna måste liksom i

dag vara klart reglerade.

Åtgärder för att utveckla IT-användningen i den offentliga förvaltningen

Rättsliga frågor i samband med IT-användningen i den offentliga förvaltningen

-----------------------------------------------------------------------

| Inom tre år skall det finnas en generell rättslig reglering för |

| elektronisk dokumenthantering inom förvaltningen. |

| Samtliga regelverk som styr förvaltningens IT-användning skall ses|

| över i syfte att förbättra samordningen och öka tydligheten. |

| Ökad samverkan bör komma till stånd mellan de myndigheter som |

| svarar för rådgivning och tillsyn. |

-----------------------------------------------------------------------

 I avsnitt 5.1 Rättsområdet redovisar regeringen en prioritering och en

tidsplan för det pågående lagstiftningsarbetet. Här anges bl.a. att det inom tre

år skall finnas en generell rättslig reglering för elektronisk dokumenthantering

inom förvaltningen. Det anges också att en modernisering och en anpassning av

registerlagarna till en ny persondata- eller integritetslagstiftning skall

påbörjas inom samma tid.

 Det är viktigt, både för allmänheten och för myndigheterna, att reglerna om

IT-användningens förenlighet med insynsrätt, integritet, rättssäkerhet, service

och arkivvård görs mera begripliga och tydliga än idag.

 Utvecklingen av myndigheternas informationssystem kräver rättsliga

förhandsbedömningar som knyter samman författningarnas krav med komplicerade

administrativa och tekniska förlopp. Rättsligt anpassade standarder och

modeller behöver utvecklas t.ex. när det gäller elektroniska dokument och

signaturer, elektronisk diarieföring och andra mottagnings- och

utlämningsfunktioner, elektronisk post och elektroniska anslagstavlor.

Säkerhetsaspekterna behöver därvid särskilt belysas.

 Den rättsliga regleringen av myndigheternas organisation och indelning kan

ibland försvåra ett rationellt utbyte av elektroniskt lagrad information mellan

myndigheter och inom en myndighet. En översyn av sådana regler skall därför

göras. En utgångspunkt för översynen skall vara att kontakterna mellan

myndigheter inte längre sköts enbart med hjälp av papper eller i muntlig form,

utan att informationsutbyte och kommunikation i förvaltningen i allt högre

utsträckning sker med stöd av IT.

 Särskilda stödinsatser behövs för att myndigheterna på ett säkert och

effektivt sätt skall kunna använda IT med bibehållna krav på insyn i

myndigheternas verksamhet, på sekretess och säkerhet och på skydd för enskildas

personliga integritet. Ökad samverkan bör komma till stånd mellan de myndigheter

som svarar för rådgivning och tillsyn i dessa frågor, bl.a. Datainspektionen,

Riksarkivet och Statskontoret.

Principer och riktlinjer för den offentliga förvaltningens informations-

försörjning

-----------------------------------------------------------------------

| Det övergripande målet för den offentliga förvaltningens tillhanda-|

| hållande av informationstjänster bör vara att uppnå en effektiv |

| användning av den information som finns i offentliga databaser. |

-----------------------------------------------------------------------

 Som redovisats i avsnitt 5.3 Utveckling av samhällets grunddatabaser avser

regeringen att se över möjligheterna till ett bättre utnyttjande av vissa

centrala grunddatabaser som innehåller information om personer, företag,

fastigheter och andra geografiska data och fastställa enhetliga principer för

prissättning av offentliga informationstjänster.

 Det övergripande målet för tillhandahållande av informationstjänster bör vara

att uppnå en effektiv användning av den information som finns i offentliga

databaser. Finansierings- och prissättningsprinciperna får inte motverka detta

mål. En effektiv informationsöverföring mellan olika aktörer underlättas av

enhetliga riktlinjer för prissättningen. Det finns därför ett behov av att

identifiera olika förekommande slag av informationsöverföring och vilka

principer för avgiftssättning som bör tillämpas. Syftet är att riktlinjerna för

prissättning skall vara generellt tillämpbara inom den offentliga förvaltningen.

 Myndigheterna samlar idag in stora mängder information för olika ändamål.

Vissa data är av sådan karaktär att de behövs för ett flertal ändamål. Utan att

ge avkall på sekretess-, integritets- och säkerhetskraven bör det finnas

förutsättningar att bättre utnyttja befintliga datakällor och att i högre

utsträckning anpassa dessa till olika användares och uppgiftslämnares särskilda

behov.

 I samband med att man från näringslivets sida framfört krav på begränsningar i

företagens uppgiftslämnande har man också pekat på de möjligheter som ligger i

en ökad återanvändning av data. En viktig utgångspunkt är därvid självfallet att

data är korrekta och inte kan misstolkas samt att sekretess och

företagsintressen inte blir lidande.

Gemensamma plattformar för informationsutbytet

-----------------------------------------------------------------------

| Överenskommelser bör träffas om gemensamma IT-plattformar för den |

| offentliga förvaltningen i syfte att erbjuda medborgare och företag|

| enkla och likartade rutiner. |

-----------------------------------------------------------------------

 För att kunna använda IT på ett effektivt sätt för informationsutbyte inom den

offentliga förvaltningen, mellan förvaltningen och företag, medborgare och EU

krävs vissa gemensamma val av standarder m.m för den offentliga förvaltningen.

 En öppen elektronisk infrastruktur som bygger på sådana gemensamma val ger

redan på kort sikt stora ekonomiska vinster bl.a genom ökad funktionalitet i

systemen. Genom att förutsättningarna för utveckling av system fastställs

gemensamt behöver dessa inte utredas i varje enskilt fall. Allmänhetens och

näringslivets elektroniska kontakter med den offentliga förvaltningen

underlättas vidare av att denna uppträder på ett enhetligt sätt.

 Inom Toppledarforum pågår ett arbete om gemensamma IT-plattformar för

informationsutbyte, som syftar till att sammanställa rekommendationer avseende

standarder och produkttval. Arbetet inriktas på att få till stånd

överenskommelser om gemensamma standarder för utvecklingen av IT-tjänster för

spridning av allmän information, för tillhandahållande och hämtning av individ-

och företagsspecifik information samt för tjänster som bidrar till förkortning

av ledtider och allmän effektivisering av verksamheten.

Kvalitet och säkerhet

-----------------------------------------------------------------------

| Kvalitet och säkerhet måste upprätthållas i den offentliga förvalt-|

| ningens informationsförsörjning. Principer skall utvecklas för att |

| fastställa grundläggande krav på säkerheten. För att värna kvalitet och|

| säkerhet behövs även kontinuerlig utveckling av IT-kompetensen i |

| förvaltningen. |

-----------------------------------------------------------------------

 Förvaltningens och allmänhetens förtroende för den elektroniska informationen

förutsätter ett fortlöpande arbete med frågor som rör säkerheten i

informationssystemen. Elektronisk information måste ha en lika stor acceptans i

juridisk och annan mening som den pappersbundna informationen. En utgångspunkt

är därvid de krav som verksamheten och lagstiftningen ställer.

 Säkerhetsarbetet omfattar inte endast sekretessfrågor utan också frågor om

tillgänglighet, kvalitet och integritet utifrån de behov som finns i den

offentliga förvaltningen. Modeller bör utvecklas för att pröva modeller för

kvalitetssäkring av informationssystem under utveckling och i drift. Möjligheten

att utfärda tillämpningsregler och att fastställa en miniminivå för en

verksamhetsanpassad säkerhet för offentlig förvaltnings informationsförsörjning

bör prövas och system för certifiering av produkter och tjänster bör utvecklas.

Vidtagna säkerhetsåtgärder bör fortlöpande följas upp. En förutsättning för

detta är att det finns någon form av incidentrapportering.

 Avgörande för all utväxling eller överföring av information är tilltron till

att informationen är korrekt, att den inte röjts, att rätt och behörig person

har skickat den samt att rätt och behörig person tagit del av den. Detta kräver

säkerhetslösningar som innefattar möjligheter till digitala signaturer och

kryptering. En gemensam struktur för säkerhetslösningar i offentlig förvaltning

behöver därför utvecklas.

Nya elektroniska medier

-----------------------------------------------------------------------

| Alla offentliga myndigheter skall kunna nås med elektronisk post. |

| Offentlig information bör även kunna förmedlas elektroniskt. |

| Myndigheterna bör pröva möjligheterna att utveckla nya förvalt- |

| ningstjänster via bl.a. telefon, fax och s.k. elektroniska an- |

| slagstavlor som komplement till traditionell spridning av |

| offentlig information. |

-----------------------------------------------------------------------

 Toppledarforums projekt om elektronisk post har bl.a. som mål att alla

offentliga myndigheter skall kunna nås med elektronisk post före utgången av år

1996. En omfattande informationskampanj genomförs för närvarande för att ge

myndigheter råd och stöd när det gäller elektronisk posthantering.

 Varje myndighet har ett ansvar för att den är tillgänglig via elektronisk post

för allmänhet och företag. Det måste finnas rutiner som är kända för personalen

om hur inkommande och utgående elektroniska brev hanteras. Det måste också

finnas en lätt åtkomlig elektronisk adress till myndigheten och en regelbunden

bevakning av myndighetens elektroniska brevlåda.

 Olika typer av handlingar ställer krav på mer eller mindre avancerade tekniska

lösningar för elektronisk post. Det ankommer på varje myndighet att utifrån

verksamhetens karaktär avgöra vilka krav på säkerhet etc. som behöver ställas

vid användningen av elektronisk post. Målet bör emellertid vara att alla

myndigheter uppfyller vissa minimikrav i sin hantering av elektronisk post.

 Ett problem vid extern elektronisk post är att sändare och mottagare ofta har

olika produkter och olika leverantörer för postdistributionen vilket kan

innebära olikheter i adressformat och teckenhantering. Det är viktigt att

säkerställa vem som är avsändare av elektroniska brev, att brevet inte kommer

till fel mottagare och att innehållet inte förvanskas. Elektronisk post bör så

snart som möjligt kompletteras med användning av digitala signaturer och

samordnade rutiner för nyckelhantering.

 Offentlig information skall göras tillgänglig också elektroniskt för

medborgare och företag. Ambitionen är att tillmötesgå medborgarnas krav på snabb

service på ett sätt som också innebär förenklingar och besparingar för

myndigheterna. Det finns idag en rad olika tekniker att välja mellan, från

telefonservice över fax till elektroniska anlagstavlor och databaser.

 Myndigheterna bör pröva möjligheterna att utveckla nya förvaltningstjänster

via bl.a. telefon, fax och s.k. elektroniska anslagstavlor som komplement till

konventionella former för spridning av offentlig information. De rättsliga

förutsättningar för en sådan utveckling behöver klargöras. Här kommer också att

krävas stöd till myndigheter som vill utveckla sin informationsverksamhet och

rådgivning när det t.ex. gäller vilka förmedlingsformer som är lämpliga för

olika typer av information.

 Olika typer av elektroniska anslagstavlor utvecklas i snabb takt. I Sverige

upprättas för närvarande ett femtontal nya elektroniska anslagstavlor varje dag.

Dessa spelar en viktig roll bl.a. som en kanal för en fri och allsidig

upplysning och som ett forum för ett fritt meningsutbyte. För myndigheterna

öppnar dessa nya möjligheter att på ett snabbt och enkelt sätt sprida

information. Förvaltningen bör noga följa utvecklingen och genomföra praktiska

försök med den nya tekniken. På detta sätt kan förvaltningen öka sin service

till allmänheten och näringslivet samt erhålla effektivitetsvinster i sitt

interna arbete.

 Ett gemensamt synsätt behöver utvecklas när det gäller förvaltningens

användning av elektroniska anslagstavlor. Tekniska lösningar måste utformas så

att man får en god överblick över den offentliga informationen och så att man på

ett enkelt sätt kan hitta fram till den information man söker.

Elektronisk handel

-----------------------------------------------------------------------

| Elektronisk offentlig upphandling införs i hela den offentliga |

| förvaltningen. |

-----------------------------------------------------------------------

 Med elektronisk handel avses bl.a. att man vid upphandlingar och inköp

använder elektroniska hjälpmedel baserade på datakommunikation istället för

pappersbaserade dokument. Den offentliga upphandlingen är idag omfattande och

kräver mycket tid och stora arbetsinsatser. Överblick och uppföljning av

upphandlingen är svår på grund av decentraliserat ansvar och manuella rutiner.

 Den offentliga sektorns upphandlings- och inköpsprocesser kan förenklas och

rationaliseras genom elektronisk handel. Kostnaderna i samband med inköp och

upphandling kan sänkas väsentligt samtidigt som kontrollen underlättas. Ett

införande av elektronisk handel i offentlig förvaltning medför också en

teknikspridning till företagen, vilket ökar deras konkurrenskraft på den

europeiska offentliga upphandlingsmarknaden, som idag uppgår till mer än 5 400

miljarder kr per år. En satsning på elektronisk handel i den offentliga

offentliga förvaltningen kan också ge den svenska programvaru- och

informationsindustrin möjligheter att utveckla produkter och tjänster som kan

bli ledande även på den internationella marknaden.

 Stat, kommun och landsting finansierar och genomför inom ramen för

Toppledarforums arbete ett projekt som syftar till att införa elektroniskt

baserade rutiner i den offentliga sektorns upphandlings- och inköpsverksamhet.

Målet är att 95% av upphandlingsvolymen för frekventa varor och tjänster och 50%

av upphandlingsvolymen för övriga generella varor och tjänster upphandlas och

beställs elektroniskt inom tre år. En av huvuduppgifterna för projektet är att

få till stånd ett ramavtal för programvaror och tjänster för elektronisk handel.

En annan viktig uppgift är att öka kunskaperna om och intresset för elektronisk

handel genom informationsinsatser riktade till både offentliga organ och

leverantörsföretag. För att ge vägledning om hur man inför elektroniska

handelsprocesser kommer särskilda handböcker att utarbetas. Praktiska försök att

införa elektronisk handel kommer att stimuleras och stödjas.

Gemensamma telekommunikationstjänster

--------------------------------------------------------------------

| Med de ramavtal som nyligen tecknats av STATTEL-delegationen |

| kan statliga verk och myndigheter spara mellan 20 och 35 % av |

| sina telekostnader. Det är angeläget att kunskap om avtalen och |

| de möjligheter dessa medför blir väl kända av myndigheterna. |

--------------------------------------------------------------------

 STATTEL-delegationen har haft regeringens uppdrag att föreslå lösningar för

att öka förvaltningens effektivitet och servicenivå inom telekommunikation.

Regeringen angav som målsättning att de statliga kostnaderna för

telekommunikation skulle minska med 25%.

 Delegationen slutförde i februari 1996 sitt arbete genom en upphandling av

telefonitjänster för statsförvaltningen. Enligt delegationen kan statliga

myndigheter spara mellan 20 och 35 % av sina telekostnader med de avtal som nu

tecknats, vilket skulle innebära totala besparingar på i storleksordningen 2-3

miljarder kr över en femårsperiod.

 Genom att avtal undertecknats med två leverantörer av teletjänster för

statsförvaltningen - Telia och France Telecom - skapas prispress och en

stimulans till fortsatt snabb utveckling av teletjänsterna.

 Myndigheter som använder ramavtalen kan beställa tjänster hos någon av de två

leverantörerna. Ramavtalen är inte tvingande dvs. en myndighet har frihet att

välja annan leverantör, vilket dock kräver egen upphandling.

Informationsutbyte mellan förvaltningen och EU

---------------------------------------------------------------------

| Informationsutbytet mellan förvaltningarna i medlemsländerna och |

| gemenskapens institutioner måste effektiviseras. Sverige skall |

| delta aktivt i det gemensamma arbetet med att utforma och införa |

| alleuropeiska datanätverk för informationsutbyte mellan förvalt- |

| ningar, det s.k. IDA-programmet inom EU. |

---------------------------------------------------------------------

 Sverige deltar i EUs arbete med att utveckla och införa datanätverk för

informationsutbyte mellan medlemsländernas förvaltningar och gemenskapens

institutioner. Detta arbete berör många departement och myndigheter. Regeringen

har givit Statskontoret i uppdrag att samordna den statliga förvaltningens

medverkan i EUs program för datautbyte mellan förvaltningar.

5.4.4 Hälso- och sjukvård

------------------------------------------------------------------

| Förutsättningarna för att genomföra ett särskilt IT-program för|

| att stödja det pågående förändrings- och förnyelsearbetet inom|

| hälso- och sjukvården skall prövas. |

| Spri, Hälso- och sjukvårdens utvecklingsinstitut, bör |

| utveckla och samordna insatserna samt lämna förslag till |

| finansiering. |

| Säkerheten och patienternas personliga integritet måste kunna|

| upprätthållas i även mycket integrerade informationssystemlös-|

| ningar. Representanter från olika landsting, kommuner, myn- |

| digheter, universitet och högskolor samt näringslivet bör |

| knytas till gemensamma utvecklingsprojekt vars resultat kan |

| nyttjas av den samlade hälso- och sjukvården i Sverige. |

| Vårdpersonalen bör erbjudas kompetensutveckling på IT-området.|

------------------------------------------------------------------

 Hälso- och sjukvården är för närvarande inne i ett intensivt skede av

förändring och förnyelse. Ett viktigt inslag är att stärka patienternas

ställning och öka patienternas delaktighet i vården. Framsteg inom den

medicintekniska området motiverar en ändrad inriktning av vården och nya

arbetssätt. Krav på förbättrad kvalitet och bättre resursutnyttjande medför att

vissa sjukvårdsverksamheter behöver koncentreras samtidigt som primär- och annan

öppenvård ökar i omfattning. Det allt snävare utrymmet för offentlig

finansiering har bidragit till att intensifiera utvecklingsarbetet för att öka

effektiviteten i hälso- och sjukvården.

 Till detta kommer personalens väl berättigade krav på en god arbetsmiljö och

kompetensutveckling.

 Vidare förutsätter ett offensivt folkhälsoarbete en samhällsplanering för att

minska hälsorisker och ge alla livsvillkor som befrämjar hälsan. En viktig

uppgift för hälso- och sjukvården är att tillhandahålla information om hur

utbredd ohälsan är, vilka orsaker den har, hur den utvecklas över tiden samt hur

den är fördelad i befolkningen.

 IT ger stora möjligheter att stärka förändrings- och förnyelsearbetet inom

hälso- och sjukvården.

IT-program för att stödja det pågående förändrings- och förnyelsearbetet inom

hälso- och sjukvården

Förutsättningarna för att utforma ett särskilt IT-program för att stödja det

pågående förändrings- och förnyelsearbetet inom hälso- och sjukvården skall

prövas. Programmet är också ett led i kompetensutvecklingen av hälso- och

sjukvårdens personal.

 Enligt avtal mellan staten och Landstingsförbundet är Spri svenskt

kompetenscentrum för IT-frågor inom hälso- och sjukvården och har enligt avtalet

uppgifter som ryms i det angivna IT-programmet. Programmet bör därför hållas

samman av Spri men arbetet bedrivas i nära samarbete med centrala myndigheter,

sjukvårdshuvudmännen, de fackliga organisationerna och de IT-resurser som i

övrigt finns inom t.ex. näringslivet och forskningsorganisationen. Samverkan bör

också ske inom ramen för EU där dessa frågeställningar behandlas.

 För att genomföra programmet krävs en resursram på ca 100 milj kr under en

treårsperiod. Programmet kommer endast att kunna genomföras under förutsättning

att regeringen finner det möjligt att få fram medel genom en omprioritering av

de medel som anslås för övriga IT-satsningar i denna proposition. Om detta inte

visar sig vara möjligt kommer programmet endast att genomföras under

förutsättning att finansieringen sker med medel utanför statsbudgeten.

Regeringen avser att uppdra åt Spri att lämna förslag till finansiering genom

medel från olika utvecklingsprojekt inom hälso- och sjukvården, från forsknings-

finansierande organ m.m. samt från EU. På sikt bör IT-satsningarna inom hälso-

och sjukvården kunna finansieras genom de produktivitetsvinster som satsningarna

förutsätts ge.

 Programmet inriktas på följande områden:

Harmonisering av termer, standarder, system och metoder

Patientjournalen innehåller grunduppgifter om patientens hälsa och genomförda

behandlingar. För att få fram bra datoriserade vårddokumentationssystem krävs en

ökad standardisering av funktioner. Det är nödvändigt att i ett europeiskt

sammanhang utveckla tekniska lösningar som senare kan accepteras av standardise-

ringsorganen. Gränssnitt behöver fastställas som möjliggör ett samspel mellan

olika tillämpningar utifrån skilda tekniska plattformar.

Stärka patientens ställning

Patienten bör via publika självbetjäningsterminaler ges tillgång till fakta om

hälsofrågor och möjligheter att få vård. System som vänder sig till speciella

patientgrupper, t.ex. diabetiker, bör utvecklas. Med hjälp av ett ett

elektroniskt patientkort kan patienten ges möjlighet att själv ta del av den

egna journalen och bära med sig medicinsk information.

Öka vårdens kvalitet

Nya tillämpningar behöver utvecklas för att främja arbetet med att förbättra

kvaliteten och effektiviteten i vården vid sjukhus, öppna

specialistmottagningar, inom primärvården och i samspelet mellan dessa.

Ge en god tillgänglighet till vård i hela landet

Med hjälp av s.k. telemedicin kan sjukvården erbjuda kvalificerad vård i alla

delar av landet. Begränsade specialistresurser och avancerad teknisk utrustning

kan därmed ställas till förfogande oavsett var i landet man befinner sig. För

att realisera kvalitets- och serviceförbättringar samt den ekonomiska potential

som finns i de telemedicinska tillämpningarna krävs nya organisatoriska och

administrativa lösningar.

Effektivare ledning och uppföljning

För en bättre ledning och planering av hälso- och sjukvården krävs en mer

anpassad och bättre strukturerad information med stöd av IT om hur sjukvårdens

insatser efterfrågas och utnyttjas.

Möjliggöra ett effektivt folkhälsoarbete

Kontinuerligt förda och individbaserade register över dem som insjuknar i olika

sjukdomar är ett viktigt redskap för ett effektivt folkhälsoarbete. Ett exempel

är cancerregistret. Det finns många sjukdomsgrupper för vilka det idag finns

begränsad kunskap om förekomst och utveckling. Det är angeläget att pröva nya

former för epidemiologisk bevakning genom t ex hänvisnings- eller s.k.

pekarregister för olika sjukdomar.

Förbättra hälso- och sjukvårdens produktivitet och effektivitet

Alla vårdprocesser är ytterst beroende av en stor mängd information, både av

generell karaktär och om den enskilda patientens situation. Därtill behövs

styrinformation från själva processen. En effektivare informationsbehandling

handlar framför allt om att skapa tillgång till information som finns på olika

ställen. Detta kan ske med stöd av IT som även på andra sätt kan förbättra pro-

duktiviteten och effektiviteten i hälso- och sjukvården.

Säkerheten och den personlig integriteten

Allt arbete som bedrivs inom vården måste utföras med beaktande av den

personliga integriteten. Den pågående förändringsprocessen inom vården har

inneburit att känslig patientrelaterad information numera i allt större

omfattning återfinns också i rent administrativa sammanhang.

 För att upprätthålla förtroendet för vården måste den av Spri påbörjade sats-

ningen avseende IT-säkerhet och integritet inom hälso- och sjukvården

fullföljas.

 Hanteringen av datasäkerhetsfrågorna inom vården kräver ett samlat grepp. Spri

bör aktivt arbeta med dessa frågor i nära samverkan med representanter från

olika landsting, kommuner, myndigheter, universitet och högskolor samt från

näringslivet i syfte att få fram kunskaper och lösningar som kan nyttjas av den

samlade hälso- och sjukvården i Sverige.

Kompetensutveckling av personal inom hälso- och sjukvården

Det sker en mycket snabb förändring av hälso- och sjukvårdens arbetsmetoder.

Dessa baseras allt oftare på IT-lösningar. Därför är det viktigt att vårdperso-

nalen erbjuds sådan kompetensutveckling att utnyttjandet av IT blir mer om-

fattande än i dag. När nya arbetsmetoder utvecklas med stöd av IT är det

angeläget att utgå från såväl kvinnors som mäns förutsättningar. I dag används

IT inom hälso- och sjukvården framför allt i yrken som domineras av högutbildade

män.

 För den redan verksamma personalen bör utbildningsprogram utvecklas och nya

utbildningsmoment introduceras. Dessutom bör gällande läroplaner vid de

medicinska fakulteterna och vårdhögskolorna kompletteras och utvidgas för att

förmedla en insikt om att effektiviteten och kvaliteten i vården kan förbättras

kraftigt genom att utnyttja IT:s möjligheter.

Telematik inom hälso- och sjukvården i ett europeiskt perspektiv

Inom EU finns möjlighet att få ekonomiskt stöd för utveckling av system med

telekommunikationsfunktioner (telematik) inom hälso- och sjukvården. Sverige

har genom Spri lämnat projektförslag t.ex. inom området säkerhet och skydd av

personlig integritet. Det är betydelsefullt att Sverige medverkar i denna typ av

satsningar, inte minst för att kunna påverka synen inom Europa på frågor om

personlig integritet i patientjournaler m.m.

5.4.5 Funktionshindrade och äldre

--------------------------------------------------------------------

| Förutsättningarna för att genomföra ett IT-program med inriktning|

| på att främja funktionshindrades samt äldre personers användning|

| av IT skall prövas. |

| Regeringen avser att uppdra åt Handikappinstitutet att i samråd|

| med berörda myndigheter och organisationer utveckla programmet |

| och lämna förslag till finansiering. |

| Regeringen kommer senare under våren 1996 att lägga förslag om |

| radio och TV i allmänhetens tjänst 1997 - 2001. En utgångspunkt är|

| härvid att det ingår i public service-uppdraget att ta ett |

| stort ansvar för att funktionshindrades intressen tillgodoses. |

--------------------------------------------------------------------

 Om alla människor skall kunna dra nytta av IT:s möjligheter och delta i

informations- och kunskapssamhället fordras att kraven på tillgänglighet och

användbarhet uppmärksammas och tillgodoses. Detta gäller i synnerhet för

människor med funktionshinder och ofta också äldre. Rätt använd kan IT skapa

helt nya förutsättningar för att uppnå målet för handikappolitiken; full

delaktighet och jämlikhet. Om dessa aspekter inte tillgodoses finns å andra

sidan en risk för att klyftorna i samhället ökar.

 För personer med svåra funktionshinder, bl.a. synskadade, döva, svårt

rörelsehindrade och talskadade, har IT inneburit helt nya möjligheter att leva

aktivt och självständigt. Livskvaliteten för dessa människor har ökat

väsentligt.

 För att ta tillvara den stora potential som IT innebär för funktionshindrade

och äldre bör ett samlat grepp tas över området i ett särskilt IT-program. Det

är väsentligt att programmet utformas utifrån ett helhetsperspektiv och att alla

de aktörer som verkar inom området involveras. Det är angeläget att den kunskap

som finns inom handikapprörelsen tas tillvara i detta sammanhang. Frågor om

handikapp och IT behandlades vid en workshop anordnad av bl.a. IT-kommissionen

hösten 1995. IT-kommissionen har överlämnat en rapport med deltagarnas

slutsatser till regeringen.

 Regeringen avser att uppdra åt Handikappinstitutet att i nära samverkan med

övriga aktörer utarbeta ett förslag till IT-program med inriktning på funktions-

hindrade och äldre personer. I uppdraget skall ingå att föreslå handlingslinjer

och åtgärder, att kostnadsberäkna förslagen samt att lämna förslag om finan-

siering. Förutsättningen för att programmet skall genomföras är att regeringen

finner det möjligt att få fram medel genom en omprioritering av de resurser som

sammantaget anslås för IT-satsningar i denna proposition eller att finansiering

kan ske genom externa medel.

 Programmet bör bl.a. innefatta följande områden:

Skola och utbildning

IT skapar nya förutsättningar för undervisningen t.ex. genom läromedel i

elektronisk form eller självständig sökning i databaser. Det är angeläget att

funktionshindrade elever fullt ut kan använda dessa möjligheter och att t.ex.

skoldatanät görs tillgängliga även för synskadade elever.Elektroniska läromedel

eller s.k. läromedia kan också vara till stor nytta för elever med grava

rörelsehinder, dövhet eller med synskador.

 I den specialpedagogiska undervisningen får IT allt större betydelse. Det

finns behov av att vidareutveckla den speciella pedagogik som krävs för att

använda IT i undervisningen liksom att öka kompetensen hos lärarna på detta

område.

Arbetslivet

Datorer med särskilda anpassningar gör det numera möjligt för personer med

funktionshinder att självständigt sköta kvalificerade arbeten. Valmöjligheten i

fråga om yrkesinriktning har ökat. En fortsatt utveckling bör ske på detta

område. Nya grupper bör kunna erbjudas lösningar som underlättar för dem att

fungera i arbetslivet såsom personer med läs- och skrivsvårigheter eller

utvecklingsstörning. Det är också här angeläget att förbättra den generella

tillgängligheten till IT-systemen.

Kultur och fritid

Utöver att ge funktionshindrade tillgång till nya former av kultur skapar IT

möjligheter till kulturaktiviteter som tidigare varit svåra att utföra. Det

kan t.ex. vara mediaverkstäder för funktionshindrade, program för egen skapande

konstnärlig verksamhet på datorn eller för att komponera och spela egen musik.

Det kan också handla om att över nätet kunna hämta hem och läsa en bok eller att

kommunicera med andra över t.ex. Internet.

 För funktionshindrade finns idag redan flera textbaserade digitala system, där

texten ligger lagrad på diskett eller annat datormedium. Talboks- och

punktskriftsbiblioteket har bl.a. anpassat tekniken för läshandikappade och

utvecklat en prototyp till en digital talbok - DAISY (Digital Audio-based

Information System). Eftersom detta är det enda digitala talbokssystemet i

världen kan det komma att bli standard för alla talboksbibliotek och

producenter. Inom ramen för statens stöd till radio- och kassettidningar för

synskadade kan även tidningar för synskadade överföras digitalt. IT-utvecklingen

ger möjlighet att utveckla nya tjänster på kultur- och fritidsområdet till stöd

för de funktionshindrade.

Boende

Datorstöd i boendet kan öka äldre och funktionshindrade personers själv-

ständighet och oberoende. För många handikappgrupper underlättas boendet

avsevärt genom att olika funktioner kan utföras automatiskt eller fjärrstyras.

Tillgång till trygghets- och larmfunktioner är särskilt viktigt. Rehabilitering

liksom vård och omsorg i hemmet kommer också att kunna underlättas med hjälp av

IT.

Tillgänglighet i samhällslivet

Det är väsentligt att den generella tillgängligheten inom olika samhällsområden

görs så hög som möjligt. Därmed minskar behovet av särlösningar, som ofta är

väsentligt dyrare. I enlighet med den s.k. ansvars- och finansieringsprincipen

är det ett ansvar för den som anordnar en verksamhet att se till att kravet på

tillgänglighet tillgodoses. Utöver generell tillgänglighet fordras att särskilda

IT-produkter och metoder för funktionshindrade kan fortsätta att utvecklas.

 Genom IT-utvecklingen har tillgången till information ökat explosionsartat.

Från demokratisk synpunkt är det viktigt att även funktionshindrade personer kan

ta del av informationsutbudet.

 Regeringen kommer senare under våren 1996 att lägga förslag om en radio och

TV i allmänhetens tjänst 1997 - 2001. En utgångspunkt är härvid att det ingår i

public service-uppdraget att ta ett stort ansvar för att funktionshindrades

intressen tillgodoses (se avsnitt 5.4.2).

5.4.6 Miljöpolitiken

--------------------------------------------------------------------

| IT ger ett viktigt stöd för miljöarbetet. Den nya miljöpolitiken|

| bygger på decentralisering och sektorsansvar dvs. att omsorgen |

| om miljön skall genomsyra hela samhället och att ansvaret för att|

| genomföra de miljöpolitiska målen förs ut och integreras i de |

| verksamheter och samhällssektorer där miljöproblemen uppstår. En|

| väl fungerande informationsförsörjning och avancerad IT är en av|

| grundförutsättningarna för genomförandet av denna politik. |

--------------------------------------------------------------------

 IT har sedan länge använts i olika delar av miljöarbetet och utgjorde tidigt

ett medel för att nå de miljöpolitiska mål som främst var inriktade mot att

nedbringa punktutsläpp av olika slag. Sedan slutet av 1970-talet har det skett

en kontinuerlig utveckling av miljödatabaser med information om miljöfarliga

verksamheter och deras utsläpp. Dessa databaser utgör idag ett viktigt

instrument i den miljöövervakningsverksamhet som syftar till att beskriva

miljösituationen i form av utsläpp, belastning, m.m. och som ligger till grund

för beslut om åtgärder samt uppföljningen och bedömningen av miljöhotens

utveckling och effekterna av vidtagna åtgärder.

 I takt med att de stora, koncentrerade utsläppen och punktvisa föroreningarna

av miljön har kunnat bringas under större kontroll har miljöarbetet allt mera

inriktats mot att komma till rätta med den omfattande samlade miljöbelastning

som orsakas av många små och spridda föroreningskällor. Miljöproblemen

kännetecknas således allt mer av att det är många som bidrar till problemen och

att det också är många som drabbas. Effekterna är dessutom ofta storskaliga och

mycket komplicerade att åtgärda eftersom de är invävda i samhällsorganisationen

och samhällsutvecklingen i stort.

 För att nå miljöpolitikens mål om en långsiktigt hållbar utveckling kan vi

därför inte längre förlita oss enbart till miljömyndigheternas arbete. I stället

måste alla ta ett ökat ansvar för miljön. Det gäller såväl enskilda medborgare

som företag och myndigheter inom olika samhällssektorer. Var och en måste känna

ett ansvar för miljöfrågorna i sin omgivning och närmiljö och inom sina

verksamhets- och samhällsområden. Detta kräver ett växande eget miljöengagemang

hos alla berörda samtidigt som miljömyndigheternas arbete mera inriktas på att

tillhandahålla stöd, följa upp och utvärdera resultaten samt att vid behov

samordna och driva på arbetet. Det blir också allt tydligare att välinformarede

konsumenter kan utgöra en stor kraft i miljöarbetet.

 Regeringen har mot denna bakgrund givit Miljövårdsberedningen (Jo 1968:A) i

uppdrag (dir.195:104) att utarbeta förslag till en samlad strategi för

användningen av IT inom miljöområdet. Miljövårdsberedningen skall bl.a. lämna

förslag om hur informationsutbyte och informationsförmedling kan utvecklas samt

hur utnyttjande, tillgänglighet och utbyte av miljödata kan samordnas och

effektiviseras. Det ingår även i uppdraget att lägga fram förslag om

utvecklingen av ett konferenssystem för dialog och debatt om miljömål och

miljöpolitik.

 Utan att föregripa resultaten av Miljövårdsberedningens arbete är det

regeringens bestämda uppfattning att den nya miljöpolitiken förutsätter en ökad

tillgänglighet till miljöinformationen och nya former för att sprida goda

exempel i miljöarbetet. Ett svenskt miljönätverk via Internet riktat till såväl

offentligt som ideellt miljöarbete, till forskare, skolungdom, bibliotek m.fl.

kan ge intressanta utvecklingsmöjligheter. Den verksamhet som

Miljövårdsberedningen redan påbörjat när det gäller att utnyttja CD-romteknik

för miljöinformation också av intresse i detta sammanhang. Det är enligt

regeringens mening ett exempel på hur information och material som tas fram som

ett led i den ordinarie offentliga utredningsverksamheten kan vidareförädlas och

utnyttjas som medborgarinformation, läromedel m.m. och skapa ett högkvalitativt

innehåll i samhällets gemensamma informationsbas.

IT:s miljökonsekvenser

--------------------------------------------------------------------

| Det finns goda förutsättningar för att den ökade användningen av IT|

| skall få övervägande positiva konsekvenser för miljön. Den snabbt|

| ökade efterfrågan på elektronikprodukter är emellertid också |

| förknippad med betydande miljöproblem. För att förhindra att IT-|

| utvecklingen leder till miljöskador och resursslöseri är det |

| angeläget att användningen av elektroniken anpassas till de krav|

| som måste ställas i ett kretsloppssamhälle. |

--------------------------------------------------------------------

 IT:s betydelse för att kunna bedriva ett effektivt miljöarbete torde vara

oomtvistat. Den nya teknikens indirekta effekter på miljömålen är mera

svårbedömda eftersom de kan förväntas komma att inrymma mycket genomgripande

förändringar i människors levnadsförhållanden och samhällsorganisationen i

stort.

 En ökad användning av datoriserade system för övervakning, styrning och

reglering av komplicerade processer kan innebära betydande miljöfördelar. Det

gäller t.ex. på energiområdet där man länge arbetat med sådana system. Även när

det gäller styrning av bl.a. värme- och ventilationssystem och i samband med

trafikledningssystem av olika slag skapar tekniken nya möjligheter. Det är

angeläget att dessa styrsystem kan vidareutvecklas ur miljösynpunkt. Det samlade

utfallet från miljösynpunkt av IT:s mera storskaliga effekter på arbets-

organisationen m.m., där tekniken exempelvis kan tänkas ge nya möjligheter att

ersätta resande genom distansarbete, videokonferenser etc. är fortfarande

osäkert. Det finns olika hypoteser om hur en ökad IT-användning kan tänkas

påverka resmönstren och ett vanligt antagande är att det kortväga resandet kan

komma att minska men ersättas av ett mera frekvent långväga resande. Vilken

riktning utvecklingen tar är emellertid i hög grad resultatet av vårt eget val

och det bör finnas en betydande potential när det gäller att minska

miljöbelastningen från transporterna genom en medveten användning av IT. Det

ingår i Kommunikationskommitténs (K 1995:01) uppdrag att pröva dessa möjligheter

och även Miljövårdsberedningen skall studera IT:s miljöeffekter inom olika

samhällssektorer.

 En ökad IT-användning leder också till en ökad omsättning av elektronik som

kan innebära särskilda risker för miljön. Omsättningshastigheten på varor och

produkter inom IT-området är mycket hög till följd av den snabba tekniska

utvecklingen, vilket leder till att det uppkommer betydande problem vid

omhändertagandet av uttjänta produkter. Redan i dag återvinns elektronikskrot

genom frivillig deponering. Inom IT-branschen arbetar vissa större företag med

egna återvinningssystem där merparten av produkterna återvinns. Svenska IT-

företagens organisation, SITO, startade 1995 ett återvinningssystem för

elektronikskrot för sina medlemsföretag.

 Det finns emellertid även miljöproblem i samband med tillverkningen och

användningen av produkterna som bl.a. yttrar sig i en omfattande

kemikalieanvändning och utsläpp av metaller, giftigt organiskt material,

lösningsmedel och andra kemiska föreningar. För att förhindra att IT-

utvecklingen leder till miljöskador och resursslöseri är det enligt regeringens

mening av största vikt att de varor och produkter som utnyttjas kan fogas in i

de krav som måste ställas i ett kretsloppssamhälle. Kretsloppsdelegationen har

därför fått i uppdrag att utarbeta ett förslag till producentansvar för

elektronik. Förslaget kommer att redovisas den 1 april 1996.

IT i miljöarbetet

--------------------------------------------------------------------

| Naturvårdsverkets och länsstyrelsernas gemensamma strategi för |

| uppbyggnad av miljödatabaserna lägger en god grund för |

| ytterligare utveckling av IT-användning inom miljöområdet. En |

| fortsatt decentralisering av miljöansvaret kräver dock att fler |

| aktörer ansluter sig till denna strategi. Särskilt viktigt är det|

| att kommunerna involveras i utvecklingsarbetet. |

| En kvalitetsdeklaration av miljödata och miljödatabaser bör över-|

| vägas. |

| Miljödatacenter i Kiruna kommer att utgöra en allt viktigare |

| resurs i såväl nationellt som internationellt miljöarbete. |

| Sverige bör med utgångspunkt i denna verksamhet ha som målsättning|

| att spela en ledande roll när det gäller att tillhandahålla, |

| utveckla och analysera digitala databaser för lägesbestämd miljö-|

| information. |

--------------------------------------------------------------------

 En bärande idé i den nya miljöpolitiken är som nämnts att många olika aktörer

skall vara delaktiga i miljöarbetet. Detta kräver emellertid ett intensivt

informationsutbyte och miljöpolitikens beroende av en väl fungerande

informationsteknik accentueras därmed ytterligare. Inte minst en decentraliserad

hantering av miljödata ställer stora krav på samordning och standardisering för

att verksamheten skall kunna drivas på ett rationellt sätt.

 Naturvårdsverket och länsstyrelserna har utvecklat ett gemensamt system (NEXT)

som är anpassat till de nya krav som ställs på miljöarbetet och som ligger till

grund för utvecklingen av nya miljödatabaser. Genom detta nya system har enligt

regeringens uppfattning grunden lagts till en ytterligare utveckling av IT-

användning inom miljöområdet. En fortsatt decentralisering av miljöansvaret

kräver dock att fler aktörer ansluter sig till det koncept som Naturvårdsverket

och länsstyrelserna utvecklat. Enligt regeringens mening är det särskilt viktigt

att kommunerna involveras i utvecklingsarbetet eftersom kommunerna spelar en

allt mer central roll i insamlingen av de grundläggande data som bildar basen

för hela miljöarbetet. Regeringen kommer därför att ge Naturvårdsverket i

uppdrag att verka för detta.

 En allmänt ökad tillgång på miljödata i digital form i kombination med ett

växande antal databaser, dataproducenter och datakällor samt de ökade

möjligheter och behov av att kombinera data med olika ursprung som detta medför,

innebär att det kan bli nödvändigt att överväga någon form av

kvalitetsdeklaration av miljödata. Syftet med en sådan kvalitetsdeklaration

skulle vara att säkerställa att data är insamlade, bearbetade och presenterade

enligt fastställda rutiner för att undvika att undermålig information sprids och

används eller att informationen förvanskas eller används på ett missvisande

sätt. Regeringen kommer att ge Naturvårdsverket i uppdrag att i samverkan med

Kommunförbundet utarbeta ett förslag till utformningen av en sådan

kvalitetsdeklaration av miljödata och miljödatabaser.

 Aktuell och tillförlitlig information som beskriver miljön ur olika aspekter

är ett gemensamt intresse för alla aktörer i miljöarbetet. Inom miljöområdet

finns det också stor efterfrågan på mer tillgänglig och enhetlig information som

underlag för internationella beslut och överenskommelser. Fjärranalys baserad på

satellitdata är ett viktigt instrument i sådana sammanhang. Satelliternas

möjligheter att bidra med detaljerad lägesbestämd och digital information från

stora områden som är direkt anpassad till fortsatt användning i geografiska

informationssystem innebär att användningsmöjligheterna är stora inte minst när

det gäller internationell miljöövervakning. Det sker också en imponerande

internationell aktivitet på jordobservationsområdet. Fram till år 2000 kommer

ett 40-tal satelliter utrustade med en eller flera sensorer för studier av land,

hav och atmosfär att sändas upp.

 Sverige har en internationellt stark position inom fjärranalys med inriktning

mot det markbundna systemet för datamottagning, databearbetning samt uppbyggnad

av användaranpassade informationssystem. Naturvårdsverket, Rymdbolaget,

Lantmäteriverket, länsstyrelsen i Norrbottens län samt Kiruna kommun inledde i

början av 1990-talet ett samarbete för att utveckla satellitbaserad

miljöövervakning till ett svenskt specialområde. Ett resultat av detta samarbete

är miljödatacentret i Kiruna som har till huvuduppgift att producera och

ajourhålla miljödatabaser, utveckla nya databaser i samverkan med olika

uppdragsgivare samt att bedriva miljöövervakningsverksamhet. Miljödatacentret

har nu blivit ett s.k. European Topic Center inom EEA som är EU:s miljömyndighet

med uppgift att ansvara för uppbyggnad, underhåll och drift av EU:s

landtäckningsdatabaser. Centret är avsett att ingå som en väsentlig del av det

planerade Miljö- och rymdinstitutet (MRI) i Kiruna, som delvis avses finansieras

genom EU:s strukturfonder.

 Etableringen av Miljödatacentret i Kiruna, med dess koppling till EEA, ger

enligt regeringens bedömning Sverige unika möjligheter att spela en ledande roll

när det gäller bearbetning av digitala databaser för lägesbestämd

miljöinformation. Sverige får även en central funktion inom det europeiska

informationsnätverket på miljöområdet (EIONET). I sin egenskap av

nedtagningsstation för ett stort antal jordresurssatelliter utgör centret också

en viktig tillgång för miljöarbetet i ett globalt perspektiv. Anslutningen till

ett världsomspännande nät som är under uppbyggnad gör det också möjligt att

utnyttja Miljödatacentret för att förse utvecklingsländer med bearbetad

miljöinformation.

5.4.7 Transportområdet

--------------------------------------------------------------------

| En ökad användning av IT i transportsektorn kan på sikt påtagligt|

| komma att underlätta genomförandet av de trafikpolitiska mål som|

| riksdagen lagt fast, bidra till en effektivare användning av |

| infrastrukturen och övriga transportresurser samt höja |

| kvaliteten på de tjänster som erbjuds trafikanterna och |

| näringslivet. |

| Sverige har goda förutsättningar att behålla en framskjuten |

| position i utvecklingen och användningen av |

| transportinformatik. |

--------------------------------------------------------------------

 En ökad användning av IT i transportsektorn kan på sikt påtagligt komma att

underlätta genomförandet av trafikpolitiken, bidra till en effektivare

användning av infrastrukturen och övriga transportresurser samt höja kvaliteten

på de tjänster som erbjuds trafikanterna och näringslivet. Enligt regeringens

bedömning kan därmed åtgärder som påskyndar ianspråktagandet av

transportinformatik som en integrerad del av infrastrukturen eller i övrigt

främjar IT-användningen i transportsektorn verka tillväxtbefrämjande i flera

olika avseenden. Förutom att den nya tekniken ger möjligheter att rationalisera

trafiksystemet och därmed minska belastningen på samhällsekonomin skapas också

förutsättningar för framväxten av en tjänstemarknad på trafikinformationsområdet

samtidigt som vägen öppnas till ett helt nytt tekniskt-industriellt

utvecklingsblock kring bl.a. transportnäringen och elektronikindustrin.

 Genom att svenska företag, forskare och myndigheter tidigt och i för-

hållandevis stor omfattning deltagit i den forsknings- och utvecklingsverksamhet

som bedrivits på europeisk nivå bedöms Sverige ligga relativt väl framme på

transportinformatikområdet. Regeringen anser att det är betydelsefullt att

Sverige kan behålla denna position och har därför vidtagit en rad åtgärder för

att främja utvecklingen och höja beredskapen för ett successivt införande av den

nya tekniken.

 Svenska forsknings- och utvecklingsinsatser inom väginformatikområdet har

sedan 1991 samordnats inom ramen för Svenskt RTI-program. Regeringen har i 1995

års budgetproposition avsatt särskilda medel för en fortsättning av detta

program och givit Vägverket i uppdrag att redovisa en plan för hur medlen bör

användas. Målsättningen är att den verksamhet som bedrivits inom ramen för

Svenskt RTI-program skall kunna fullföljas på ett effektivt sätt, att ett

fortsatt svenskt deltagande i den verksamhet som pågår i Europa säkerställs samt

att det även framgent skapas goda förutsättningar för ett väl fungerande

samarbete mellan olika svenska intressenter. Verksamheten inriktas mot två

huvudmål; att ta fram och genomföra ett program för att utveckla tillämpning av

och försök med väginformatik under 1996 samt att ta fram ett programförslag för

väginformatik som kan införas i det svenska trafiksystemet fram till år 2007.

 Regeringen har vidare nyligen förelagt riksdagen förslag om vägverkets

sektorsansvar inom vägtransportsystemet m.m. (prop. 1995/96:131). Ett viktigt

inslag i propositionen är att klargöra Vägverkets roll och ansvar för

utvecklingen och ianspråktagande av IT inom hela vägtrafiksektorn.

 Regeringen har också uppdragit åt Lantmäteriverket att tillsammans med berörda

myndigheter inom trafikområdet genomföra vissa åtgärder för att stödja ett

effektivt utnyttjande av GPS-teknik för positionsbestämning, mätning m m med

hjälp av satelliter. Det är regeringens bedömning att en etablering av GPS-

tekniken kommer att ha stor samhällsekonomisk betydelse och i grunden förändra

förutsättningarna för alla verksamheter där navigering och positionsbestämning

är viktiga inslag. Inte minst på infrastruktur- och transportområdet kommer

användningen att bli omfattande.

 Vidare har regeringen tillsatt Delegationen för transporttelematik (K

1994:08), som skall utreda frågor om IT:s trafikpolitiska konsekvenser och

behovet av att utforma ett regelverk kring den nya teknikens användning i

trafiken. Delegationen har nyligen avgivit delbetänkandet Bättre trafik med

väginformatik (SOU 1996:17) med förslag om bl.a. utveckling av en nationell

digital vägdatabas och hur en mer aktiv vägtrafikledning bör organiseras.

Betänkandet skall remissbehandlas. Regeringen tar dock redan i det följande upp

vissa frågor som aktualiseras i betänkandet.

En nationell digital vägdatabas

--------------------------------------------------------------------

| En nationell digital vägdatabas bör upprättas. Databasen bör |

| betraktas som en av samhällets grunddatabaser och vara |

| etablerad senast år 1999. |

| Vägverket skall vara huvudman för en nationell digital väg- |

| databas. |

| Vägverket ges i uppdrag att i samverkan med Lantmäteriverket, |

| Svenska Kommunförbundet och företrädare för skogsnäringen påbörja|

| uppbyggnaden av en nationell digital vägdatabas. Databasen |

| skall finansieras inom ramen för Vägverkets ordinarie anslag. |

--------------------------------------------------------------------

 En omfattande svensk utredning om väginformatikens samhällsekonomiska effekter

- det s.k. TOSCA II-projektet - har nyligen redovisats. I projektet har en mängd

olika IT-tillämpningar för trafikstyrning, bilinformationssystem,

kollektivtrafikinformationssystem, vägvisning, betalsystem samt

hastighetsanpassning analyserats med avseende bl.a. på systemens effekter,

nytta och kostnader. Analyserna visar att många av systemen kan medföra mycket

stora effekter i form av minskad restid, minskad miljöbelastning och ökad

trafiksäkerhet. De samhällsekonomiska kalkyler som gjorts visar också att flera

tillämpningar kan uppvisa en lönsamhet som avsevärt överstiger den

genomsnittliga lönsamheten i vägbyggnadsåtgärder.

 Delegationen för transporttelematik konstaterar i sitt delbetänkande att det

underlag som tagits fram visar att olika informationstekniktillämpningar inom

framför allt vägtrafikområdet har en mycket stor potential när det gäller att

uppnå olika trafikpolitiska mål och att det därför är angeläget att snabbt skapa

bättre förutsättningar för att ta den nya tekniken i anspråk. Delegationen har

därvid identifierat två insatsområden som är strategiska för ett införande av ny

teknik; vägtrafikledning och en digital vägdatabas.

 Delegationen konstaterar således att tillgången till en nationell digital

vägdatabas är en viktig förutsättning för många väginformatiktillämpningar men

att det också finns många andra områden där en digital vägdatabas skulle vara

ytterst värdefull. Uppbyggnad av digitala vägdatabaser pågår för närvarande på

många håll utomlands och enligt delegationens uppfattning kan avsaknaden av en

nationell digital vägdatabas i Sverige till stor del hänföras till att det rått

oklarhet om vem som bör ansvara för uppbyggnaden och förvaltningen av databasen.

 En nationell digital vägdatabas anses ha mycket vidsträckta använd-

ningsområden, bl.a. som planerings- och beslutsstöd inom en lång rad verk-

samheter, för vägtrafikledning, transportledning, lokalisering av fordon och

gods, ruttplanering, navigering och vägvisning. Tillgång till digitala väg- och

trafikdata bedöms därmed komma att få stor betydelse för industrin, skogsbruket,

transportbranschen, kollektivtrafiken, kommunerna, Vägverket, Försvarsmakten,

Räddningsverket, polisen, räddningstjänsten, bilindustrin, olika aktörer inom

miljöområdet, turism och serviceverksamheter, massmedier, forskning och

utbildning. En vägdatabas utgör också en nödvändig del av den grundläggande

landskapsinformationen. Betydelsen av tillkomsten av en digital vägdatabas har

särskilt understrukits av skogsnäringen och fordonsindustrin.

 Enligt delegationen har olika kommersiella aktörer långt framskridna planer på

att bygga upp digitala vägdatabaser inom vissa delar av landet och med inrikning

på att databaserna skall utgöra ett stöd för de navigationssystem som utvecklas

inom fordons- och elektronikindustrin. Vidare pågår uppbyggnad av digitala

vägdatabaser inom vissa kommuner. Enligt delegationens uppfattning talar

emellertid karaktären av grunddatabas, den önskvärda omfattningen i geografiskt

och innehållsmässigt avseende, vidden av användningsområden och samordnings-

fördelarna för att en digital vägdabas bör byggas upp på ett enhetligt sätt med

nationell täckning och under offentligt huvudmannaskap. Delegationen föreslår

mot denna bakgrund att en nationell digital vägdatabas etableras, att databasen

bör omfatta det statliga och kommunala vägnätet samt i viss utsträckning även

skogsbilvägnätet och att databasen bör byggas upp skyndsamt för att undvika

ytterligare förseningar i utvecklingen av olika tillämpningar av väginformatik.

 Enligt delegationen kan två principiellt olika synsätt anläggas på frågan om

huvudmannaskapet för en nationell digital vägdatabas. Vägbeskrivande data kan

ses som ett viktigt medel att uppfylla de trafikpolitiska målen. Med

utgångspunkt i detta synsätt bör det ingå i Vägverkets sektorsansvar för

vägtrafiken att dessa data tillhandahålls. Basala vägbeskrivande data kan

emellertid även ses som ingående i den grundläggande landskapsinformation som

Lantmäteriverket skall tillhandahålla i sin myndighetsroll. Delegationen finner

i sin analys att övervägande skäl talar för att vägdatabasens trafikpolitiska

betydelse när det gäller framkomlighet, trafiksäkerhet och miljö bör vara

avgörande för valet av huvudman och föreslår således att Vägverket bör ges denna

uppgift. Samtidigt betonas dock att Vägverket i denna roll måste ha ett mycket

nära samarbete med övriga intressenter, bland vilka Lantmäteriverket,

kommunerna, skogsnäringens företrädare och Räddningsverket är särskilt

framträdande.

 Delegationen har uppskattat att uppbyggnaden av en nationell digital

vägdatabas kräver en investering på 35-40 milj kr fördelad på 2-3 år.

Driftskostnaderna för databasen beräknas uppgå till 20-30 milj kr per år.

Kostnaderna för att etablera och driva vägdatabasen beräknas dock väl uppvägas

av rationaliseringsvinster i olika verksamheter, vartill även kommer att

databasen kan förväntas generera betydande intäkter. Enbart för skogsnäringens

och övriga näringslivets godstransporter har tillgången till en nationell

digital vägdatabas beräknats möjliggöra rationaliseringsvinster på ca 350 milj

kr per år.

 Regeringen anser att investeringarna i uppbyggnaden av en nationell digital

vägdatabas liksom eventuella driftsunderskott skall finansieras inom ramen för

Vägverkets ordinarie anslag. Ansvaret för dataleveranser och à jourhållning bör

dock ligga på respektive väghållare (dvs. Vägverket, kommunerna och

skogsnäringen) och ansvariga myndigheter (bl.a. Lantmäteriverket, Statistiska

centralbyrån och Räddningsverket).

 Regeringen delar delegationens uppfattning att en nationell digital vägdatabas

bör upprättas snarast möjligt. Enligt regeringens uppfattning bör en sådan

databas räknas som en del av samhällets grunddatabaser. Med hänsyn till att det

är angeläget att undvika ytterligare dubbelinvesteringar på området och att ge

olika aktörer stabila planeringsförutsättningar bör målet vara att en

rikstäckande databas skall vara etablerad senast år 1999.

 Regeringen anser också att övervägande skäl talar för att Vägverket bör vara

huvudman för en nationell digital vägdatabas. Regeringen avser därför att

omgående ge Vägverket i uppdrag att i samverkan med Lantmäteriverket,

Kommunförbundet och företrädare för skogsnäringen påbörja uppbyggnaden av en

nationell digital vägdatabas.

 Uppbyggnaden av den nationella digitala vägdatabasen bör ske med utgångspunkt

i det underlagsmaterial som tagits fram inom ramen för

Transporttelematikdelegationens arbete och enligt de riktlinjer som delegationen

föreslagit. I uppdraget till Vägverket bör ingå att utarbeta en plan för

uppbyggnaden av en nationell digital vägdatabas vad avser bl.a. ingående vägnät

och de attribut som skall knytas till vägnätet, att lägga fast innehåll,

definitioner och kvalitetskrav för databasen, att analysera och lägga fast den

närmare systemutformningen, utforma rutiner och tekniker för datainsamling,

utforma ajourhållningsrutiner samt att lägga fast driftsorganisationen för

vägdatabasen. Enligt regeringens uppfattning är det därvid av särskild betydelse

att säkerställa att databasen blir rikstäckande och att ingående data uppfyller

mycket höga aktualitets- och kvalitetskrav. Det är också viktigt att ingående

data tillhandahålls på sådana villkor att en vidsträckt användning av

informationen främjas.

Vägtrafikledning

--------------------------------------------------------------------

| Regeringen gör bedömningen att vägtrafikledning kommer att bli en|

| allt viktigare funktion i det framtida vägtrafiksystemet och |

| bilda basen för många IT-tillämpningar. |

| För att främja utvecklingen av IT inom vägtrafikområdet bör orga-|

| nisationen av vägtrafikledningen ges en fastare form och sam- |

| verkansformer och ansvarsförhållanden mellan olika berörda |

| myndigheter och organisationer preciseras. |

--------------------------------------------------------------------

 Delegationen för transporttelematik framhåller att tillgången till allt mera

avancerade IT-tillämpningar kommer att ge nya möjligheter att påverka trafik-

förhållandena men att en effektiv användning av den nya tekniken inte kommer att

kunna uppnås utan en ändamålsenlig organisation och en klar ansvarsfördelning

mellan olika aktörer. Delegationen betonar särskilt att vägtrafikledningens

utveckling i hög grad kommer att vara beroende av vilka organisatoriska

förutsättningar som verksamheten ges.

 Enligt delegationen bör vägtrafikledningens huvudsakliga uppgifter vara att:

- samordna åtgärder för säkerställande av vägen,

- säkerställa att väg- och trafikinformation finns tillgänglig,

- informera trafikanterna om väg- och trafiksituationen samt

- styra och leda trafiken.

 Den tekniska infrastrukturen som erfordras för vägtrafikledning kan bestå

av:

- databaser för informationslagring,

- tekniska stödsystem för operativa samband och beslut,

- telematiksystem för datafångst från detektorer, mätutrustning m.m.,

- system för insamling av information från trafikanter och andra intressenter,

- telematiksystem för spridning av information till trafikanter m.fl.,

- system för bearbetning av information,

- system för statistik, planering, simulering och prognoser.

 Mot bakgrund av en analys av förutsättningar och behov i olika delar av landet

föreslår delegationen att en vägtrafikledningsfunktion organiseras på tre olika

nivåer; dels i en funktion för övergripande nationell vägtrafikledning, dels i

en regionalt organiserad vägtrafikledning för det nationella vägnätet, dels i

särskilda vägtrafikledningsorganisationer för de tre storstadsområdena.

Vägverket föreslås bli huvudman för den övergripande nationella

vägtrafikledningen och för vägtrafikledningen på det nationella vägnätet. Mot

bakgrund av den komplicerade trafiksituationen, det stora antalet väghållare som

berörs och trafikens starka samband med olika omgivningsfaktorer som gör det

angeläget att åstadkomma ett demokratiskt inflytande över verksamheten anser

delegationen att Vägverket och berörda kommuner bör ta ett gemensamt ansvar för

vägtrafikledningen i storstadsregionerna.

 Delegationen anser att vägtrafikledningen kostnadsfritt skall tillhandahålla

trafikanter och andra aktörer i trafiksystemet basinformation om den aktuella

väg- och trafiksituationen. Vidare anser delegationen att den som svarar för

vägtrafikledningen måste samverka med ett flertal andra aktörer i trafik-

systemet. De som berörs är bl.a. väghållarna, polisen, räddningstjänsten, SOS

Alarm, bärgningsföretag, trafikhuvudmän, trafik- och transportföretag,

trafikanter och informatörer (t ex radio och TV).

 Delegationens betänkande kommer som nämnts att remissbehandlas. När det gäller

ett ställningstagande till delegationens principförslag om organisationen av en

framtida vägtrafikledning anser regeringen därför att remissutfallet bör

avvaktas. Regeringen gör dock redan nu bedömningen att vägtrafikledning kommer

att bli en allt viktigare funktion i det framtida vägtrafiksystemet och bilda

basen för många IT-tillämpningar i trafiken. För att främja utvecklingen av IT

inom vägtrafikområdet bör därför organisationen av vägtrafikledningen snarast

möjligt ges en fastare form. Samverkansformer och ansvarsförhållanden mellan

olika berörda myndigheter och organisationer bör därvid preciseras.

5.4.8 Energiområdet

--------------------------------------------------------------------

| Omregleringen av elmarknaden hade inte varit möjlig utan de |

| senaste årens utveckling inom IT-området. Den har bl.a. skapat |

| effektiva och billiga lösningar för insamling, överföring och |

| bearbetning av mätvärden. Utvecklingen på detta område bör nu |

| drivas framåt ytterligare. |

| Utbyggnaden av ett optofibernät för informationsöverföring i det|

| svenska s.k. storkraftnätet ger även möjligheter till överföring av|

| information till externa intressenter. |

| Teknikutveckling för att överföra information i kraftledningar |

| samt för styrning och reglering av energianvändningen i bl.a. |

| anläggningar och processer inom olika samhällssektorer pågår. |

| Om de lösningar som utvecklas bedöms som effektiva och kon- |

| kurrenskraftiga bör staten verka för att underlätta utvecklingen|

| och införandet. |

| Utveckling av system och programvara på enerigområdet skapar |

| också förutsättningar för export. |

--------------------------------------------------------------------

Omreglering av elmarknaden

Omreglering av elmarknaden syftar till att öka elanvändarnas valfrihet och skapa

incitament till effektivisering inom elsektorn. Därmed skapas förutsättningar

för en kostnadseffektiv elförsörjning till stabila och rimliga elpriser.

 Omregleringen innebär att försäljningen av el utsätts för konkurrens medan

nätverksamheten även fortsättningsvis skall ske i monopol. Elkunderna skall ha

full frihet att välja elleverantör. Näten skall vara öppna.

 I och med omregleringen skapas ett helt nytt system för handel och leveranser

av el, som ställer betydligt större krav på mätning och rapportering av

produktion, överföring och förbrukning av el. Bl.a. måste tidsupplösningen och

möjligheterna att identifiera enskilda punkter i elsystemet öka. Detta ställer

krav på förmåga att hantera ett betydligt större antal mätvärden på kortare tid.

Kundernas elförbrukning måste t.ex. kunna mätas på timbasis.

 Omregleringen hade inte varit möjlig utan de senaste årens utveckling inom IT-

området. Den har skapat effektiva och billiga lösningar för insamling,

överföring och bearbetning av mätvärden.

 Elreformen har skapat incitament för svenska företag inom IT-området att

utveckla nya typer av elmätare. Utvecklingen på detta område bör nu drivas

framåt ytterligare. För att även de små elkunderna fritt skall kunna

välja elleverantör måste elmätarna bli billigare. Regeringen har därför givit

NUTEK i uppdrag att tillsammans med Svenska kraftnät verka för att det kommer

fram billiga mätare. Här har IT ett givet tillämpningsområde.

Elreformen innebär vidare att samordningen och samarbetet mellan de stora

kraftbolagen i produktionsfrågor upphör. I stället skall optimering av

produktionen ske på den öppna elmarknaden. En gemensam elektronisk handelsplats

för el skapas i de nordiska länderna för detta ändamål. Att

produktionsoptimeringen kan ske på en marknad är möjligt genom utvecklingen av

avancerade beräkningsprogram inom IT-området och IT-baserade

kommunikationslösningar.

 Utveckling av elekroniska, datorbaserade handelssystem för el är nästa steg i

denna utveckling. Det finns redan i dag inom detta område väl fungerande

systemlösningar, som har tagits fram av bl.a. svenska företag. Systemen kan dock

utvecklas ytterligare. På sikt bör de erfarenheter som görs inom området kunna

utnyttjas för exportinriktad systemutveckling.

 Elreformen utgör sammantaget ett exempel på ett område där IT-utvecklingen

gjort det möjligt att, på statens initiativ, söka nya effektivare lösningar

samtidigt som statens agerande drivit på utvecklingen av nya IT-tillämpningar.

Utbyggnad av optofiber

För närvarande pågår utbyggnad av ett optofibernät för informationsöverföring i

det svenska s.k. storkraftnätet. Svenska kraftnät förvaltar storkraftnätet för

statens räkning.

 Optofibernätet skall användas dels för överföring av driftsdata inom

elsystemet dels för överföring av information till externa intressenter. Endast

en mindre del av nätet utnyttjas för driften av elsystemet. Därmed finns

betydande möjligheter för externa intressenter att utnyttja nätet.

Överföring av information i ledningsnätet för kraftöverföring

För närvarande utvecklas teknik för att överföra information i kraftledningar.

Mot bakgrund av att elnätet idag har en mycket god täckning kan detta vara en

möjlighet att öka tillgängligheten till snabba överföringssystem i hela

samhället.

 Om denna teknik bedöms som en effektiv och konkurrenskraftig möjlighet för att

skapa system för informationsöverföring och kommunikation bör staten verka för

att underlätta dess utveckling och införande. I detta sammanhang bör även

undersökas i vad mån sådana system kan medverka till att sänka kostnaderna för

mätning och rapportering på den nya elmarknaden.

Utveckling av styr- och reglersystem för energianvändning

IT-utvecklingen bör även medverka till förbättringar och prissänkningar på olika

styr- och reglersystem, t.ex. för styrning och reglering av energianvändningen i

anläggningar och processer inom olika samhällssektorer. I nuläget finns liknande

system hos vissa, huvudsakligen större energiförbrukare. Dessa bör kunna

utvecklas ytterligare för att dels anpassas till andra användargruppers behov

dels göras billigare och enklare.

 Om dessa system bedöms kunna bidra till en minskad energiförbrukning på ett

effektiv och konkurrenskraftigt sätt bör staten stödja dess utveckling och

införande. Utveckling av system och programvara på detta område skapar också

förutsättningar för export.

5.4.9 Statistikförsörjningen på IT-området

--------------------------------------------------------------------

| Statistiken behöver utvecklas och göras mer ändamålsenlig i syfte|

| att belysa utvecklingen på IT-området. Ett samlat program för |

| statistik på IT-området skall utformas. |

--------------------------------------------------------------------

 I 1995 års budgetproposition konstaterade regeringen att statistiken inom

telekommunikations- och informationsteknikområdet har stora brister. Regeringen

ansåg att uppbyggnaden av en mer tillförlitlig och heltäckande statistik om

telekommunikationer och därtill knuten IT borde forceras. Statens institut för

kommunikationsanalys (SIKA) har därefter tillförts 3 milj kr för detta ändamål.

Även IT-kommissionen har tagit initiativ för att förbättra statistikunderlaget

på IT-området. Men fortfarande saknas en heltäckande och kontinuerlig statistik

på detta område.

 Ett arbete har nu inletts i syfte att föreslå hur ett samlat program för

statistik över IT-användning bör utformas. I detta arbete deltar NUTEK samt SCB

och SIKA.

 Enligt vad regeringen erfarit har vidare SIKA, SCB och Post- och telestyrelsen

bildat en gemensam arbetsgrupp i syfte att bygga upp en ändamålsenlig statistik

som belyser produktionen inom telekommunikationsområdet. Målsättningen är att

täcka in aspekter såsom utvecklingen av infrastrukturen, produktionsmått,

företagsuppgifter, trafikvolymer, priser, efterfrågeindikatorer, servicenivåer

samt internationell handel/utbyte. SIKA bedömer att det finns förutsättningar

att upphandla en mera heltäckande produktionsstatistik för

telekommunikationsområdet för verksamhetsåret 1996.

 SIKA planerar även att bygga upp en statistik som speglar hur användningen av

tjänster inom telekommunikationsområdet utvecklas hos hushåll och företag och

hur denna användning påverkar bl.a. resandet och samhällsutvecklingen i stort.

SIKA studerar för närvarande förutsättningarna att koppla en löpande

undersökning av telekommunikations-/IT-användningen till den nationella

resvaneundersökningen som SIKA har ett samordnande ansvar för. SIKA bedömer att

en provundersökning skall kunna genomföras under perioden februari-april 1996.

 Regeringen avser att återkomma till frågan om IT-statistikens utveckling i

budgetpropositionen för år 1997.

5.4.10 Ekonomiska konsekvenser mm

Regeringens förslag till en övergripande nationell IT-strategi (avsnitt 4.1)

samt till prioriterade statliga uppgifter (avsnitt 4.3) speglar regeringens

ambition att aktivt verka för att IT blir en positiv kraft i den pågående

samhällsutvecklingen. De uppgifter som prioriteras - rättsordningen,

utbildningen och samhällets informationsförsörjning - genomsyrar regeringens

handlingsprogram för att bredda och utveckla IT-användningen under de kommande

åren. Utgångspunkten är att insatserna på dessa områden skall finansieras genom

omfördelning av befintliga medel.

 IT är framför allt ett verktyg för förnyelse och rationalisering och måste

därför ses som en integrerad del i samhällets olika sektorer, verksamheter och

befintliga stödsystem. En utbredd IT-användning ger rationaliserings- och

samordningsvinster inom flera samhällssektorer. Det krävs framför allt

övergripande och gemensamma mål och riktlinjer som fokuserar på informations-

och kunskapssamhällets krav och behov, kunskap om de nya förutsättningarna,

anpassning av strukturer och regelverk, ökad samverkan och samsyn och

sektorsövergripande initiativ. Regeringens förslag till en nationell IT-strategi

och det redovisade handlingsprogrammet utgör ett första avstamp för att främja

en utveckling i denna riktning.

 De frågor som aktualiseras till följd av IT-utvecklingen kan inte mötas med

central styrning av traditionellt slag. Snarare skärps behovet av

sektorövergripande samverkan i utvecklingsarbetet, inte minst inom den

offentliga förvaltningen men även mellan förvaltningen och näringslivet.

Samverkansformerna behöver därför utvecklas såsom t ex skett när det gäller den

offentliga fövaltningens IT-användning genom inrättandet av ett Toppledarforum.

 De statliga punktinsatser i handlingsprogrammet som kräver ökade resurser

skall finansieras genom omfördelning. Punktinsatserna inom ut-

bildningsområdet avser utbildningsinsatser för lärarutbildare, distans-

utbildning, insatser på folkbildningens område, resurser för pedagogik med

inriktning på IT i undervisningen, bibliotekssystem, forskningsinformation och

SUNET (se avsnitt 5.2 Utbildning för och i kunskapssamhället).

 Regeringens avsikt är att samtliga kostnader i samband med digitaliseringen av

radio- och TV-sändningar skall finansieras fullt ut och inte medföra några

kostnader för staten. (se avsnitt 5.4.2 Kulturpolitiken).

 I handlingsprogrammet ingår uppdrag till Spri respektive till

Handikappinstitutet rörande förutsättningarna för att genomföra särskilda IT-

program. Dessa program kommer endast att genomföras under förutsättning att

regeringen finner det möjligt att få fram medel genom en omprioritering av de

medel som anslås för övriga IT-satsningar i denna proposition alternativt att

finansiering kan ske med medel utanför statsbudgeten. Regeringen avser att

uppdra åt Spri respektive till Handikappinstitutet att lämna förslag till

finansiering genom medel från forskningsfinansierande organ mm samt från EU. På

sikt bör IT-satsningarna inom hälso- och sjukvården kunna finansieras genom de

produktivitetsvinster som satsningarna förutsätts ge (se avsnitt 5.4.4 Hälso-

och sjukvård respektive 5.4.5 Funktionshindrade och äldre).

 Uppbyggnaden av en nationell vägdatabas bedöms kräva investeringar på 35-40

milj kr fördelade på 2-3 år samt kostnader för driften av databasen om 20-30

milj kr per år. Kostnaderna för investeringar och eventuella driftsunderskott

skall finansieras genom en omfördelning av medel inom befintliga ramar för

Vägverkets ordinarie anslag. (se avsnitt 5.4.7 Transportsektorn).

Informations- och kommunikationsteknik i Sverige - ett faktaunderlag

Inledning

Syftet med detta faktaunderlag är att försöka ge en samlad bild av tillgången

till och användningen av informations- och kommunikationsteknik i Sverige och

därvid också belysa situationen i ett internationellt perspektiv. Underlaget

bygger på en lång rad olika utredningar och faktasammanställningar som tagits

fram dels med direkt sikte på regeringens IT-proposition, dels som ett led i

olika departements och myndigheters verksamhet, av IT-kommissionen eller i andra

sammanhang. Bland viktigare källor bör framhållas Närings- och

teknikutvecklingsverkets rapport Teletjänster och IT-användningen i Sverige

(R 1995:38) som tagits fram på Kommunikationsdepartementets uppdrag, IDC1

Swedens Sverige i ett internationellt IT-perspektiv som sammanställts för

Statsrådsberedningen, Sveriges Tekniska Attachéers rapport IT världen runt som

beställts av IT-kommissionen och Näringsdepartementet, Statistiska centralbyråns

Datorvanor 1995 som redovisar en av IT-kommissionen beställd undersökning samt

Post och telestyrelsens rapport Marknads nämligen att planera

och utveckla ett nät, eller nät av nät, för en formlig explosion av en mångfald

tänkbara kommunikationsbehov och tjänster. Detta kommer också att ske under den

osäkerhet som en öppen marknad och intensiv konkurrens innebär. Utvecklingen på

informationsområdet medför således att kraven på den fysiska infrastrukturen -

näten - blir allt svårare att förutse. Planeringen, dimensioneringen och

investeringarna måste göras under växande osäkerhet och med ett betydande

ekonomiskt risktagande.

Nätens uppbyggnad och användning

När det gäller tele- och datakommunikation kan de tekniska kraven på näten

huvudsakligen sammanfattas i tre egenskaper; överföringshastighet (bandbredd),

känslighet för fördröjningar i överföringen och variationer i fördröjningstiden

samt känslighet för förlust av information (data). Näten måste också kunna

motsvara både de momentana kraven i varje enskild kommunikationssituation och

kraven från den sammanlagda volymen av alla tillämpningar i bred användning. Vid

sidan av de tekniska egenskaperna är givetvis också nätens geografiska täckning

och priset för att nyttja dem centrala tillgänglighetsaspekter ur såväl samhäl-

lets som de enskilda användarnas perspektiv.

Det klassiska problemet när det gäller att dimensionera näten består i att

tillhandahålla tillräcklig - men inte överflödig - kapacitet för att motsvara

tillgänglighetskraven. För att priset på tjänsterna skall bli rimligt krävs

också att kostnaderna kan fördelas på många användare. Att näten kan delas

mellan många är vidare ofta avgörande för varje enskild användares nytta av

nätet. Att uppnå en kritisk massa i användning och trafikvolym medför således en

dubbel vinst: Dels kan de tunga investeringskostnaderna fördelas på flera

händer, dels ökar varje användares intresse av att få tillgång till nätet.

Det telenät som har störst spridning nationellt och internationellt är

naturligtvis det allmänna telefonnätet. Så gott som alla företag och hushåll i

Sverige är idag anslutna till detta nät.

Det fasta telefonnätet består av växlar (telefonstationer) och ett trans-

missionsnät. Det senare delas in i ett accessnät för anslutning av de enskilda

abonnenterna och ett transportnät för överföring av trafiken mellan

telefonstationerna. Transportnäten kallas ibland "elektroniska motorvägar" medan

acessnäten med motsvarande analogi beskrivs som "påfarter" till dessa

motorvägar.

Varje enskild kund är ansluten till en lokalstation via accessnätet. Samtliga

lokalstationer inom ett visst geografiskt område är i sin tur anslutna till en

gemensam förmedlingsstation, som genom transportnätet står i förbindelse med

övriga förmedlingsstationer.

I accessnätet är varje enskild förbindelse avdelad för en specifik abonnent,

medan kapaciteten i transportnätet är en gemensam resurs som delas av samtliga

som är anslutna till nätet. Högre utnyttjandegrad och ekonomiska skalfördelar

medför att transportnätet generellt sett är mer kostnadseffektivt än

accessnäten.

Transportnäten i Sverige består till övervägande delen av fiberoptiska kablar

men även radiolänk används i viss utsträckning. Varje fiberpar5 som ingår i en

optokabel kan överföra ett stort antal telefonsamtal samtidigt. För närvarande

ligger den övre kapacitetsgränsen vid ca 30.000 samtal per fiberpar.

Accessnäten består ännu till största delen av kopparkablar. Även radiobaserade

system förekommer dock. I ökande utsträckning används också optokabel i dessa

nätdelar. Även kabel-TV-näten, som i Sverige mestadels utgörs av enkelriktade

distributionskanaler, är möjliga att anpassa för andra, dubbelriktade tjänster.

Vid sidan av fysiska nät använder man nu också begreppet logiska nät. Logiska

nät är de nät som erbjuder tjänster ur användarens perspektiv. Det logiska nätet

kan tillhandahållas av en tjänsteleverantör eller nätoperatör som helt eller

delvis utnyttjar andra nätleverantörers fysiska nät. Detta kan t.ex. ta sig

uttryck i att en nätoperatör som Tele2 väljer att vara sin egen nätleverantör

vad gäller vissa delar av transportnätet men förlitar sig på andra

nätleverantörer, t.ex. Telia, när det gäller lokalnätet. Vissa större företag

kan också av olika skäl föredra att vara sin egen tjänsteleverantör eller

nätoperatör och driva ett helt eget kommunikationsnät i form av s.k. bypassnät

eller s.k. virtuella nät. Ytterligare exempel är de s.k. stadsnät som nu byggs

upp eller planeras i många kommuners regi. Sammantaget kan således mängden av

aktörer som verkar på en öppen telemarknad leda till att det växer fram ett

stort antal logiska nät som har sin bas i ett och samma fysiska nät.

Medan telekommunikationsnätet ända långt in på 1980-talet främst utnyttjades för

taltelefoni och i viss mån textöverföring via telex har en rad nya

användningssätt blivit aktuella i den begynnande informationsåldern.

Användningssätten skiljer sig åt bl.a. med avseende på vilka som kommunicerar

(människa/människa, människa/dator, dator/dator, etc), kommunikationsformen

(enkelriktat/dubbelriktat, dialog/möten, interaktivt/distributivt, etc) och

kommunikationsmediet (ljud, bild, text, data, etc).

Användningssätten har naturligtvis också betydelse för kraven på tele-

kommunikationsnäten. Ljud- och bildkommunikation kan tåla vissa

informationsförluster i överföringen men är känslig för fördröjningar och

fördröjningsvariationer. Överföring av stillbilder, text, grafik och data kräver

i högre grad helt korrekt överförd information men kan i gengäld tåla vissa

fördröjningar och fördröjningsvariationer. Hittills har dessa varierande krav

hos medierna mötts genom att olika nät utnyttjats för överföringen. För

överföring av bl.a. tal har man således använt telefonnätet som är ett s.k.

kretskopplat nät medan datakommunikationen företrädesvis skett via s.k.

paketkopplade nät. Den stora utmaningen blir därför när kommunikationsbehoven

blir mera sammansatta och kräver att olika typer av media kan utnyttjas

parallellt - det som brukar betecknas som multimediatillämpningar.

För närvarande finns det egentligen bara tre nät6 som har global täckning;

telefonnätet, telexnätet och Internet. Telefonnätet är optimerat för

talkommunikation men används även för långsam text- och datakommunikation.

Telexnätet är utformat för ren textkommunikation och utkonkurreras nu av

telefaxtjänsten i telefonnätet. Internet är främst ett datakommunikationsnät som

först helt nyligen utvecklats till ett globalt nät. ISDN, som är ett s.k.

tjänsteintegrerat nät avsett att stödja många olika användningssätt, är visser-

ligen globalt men interoperabiliteten har fortfarande begränsningar på grund av

att standardiseringen ännu inte är fullständigt genomförd.

Digitaliseringen av telenätet

Det allmänna telefonnätet var tidigt väl utbyggt i Sverige. Telefontätheten har

sedan länge legat i världstopp. Under de senaste tjugo åren har de analoga,

elektromagnetiska växlarna bytts ut mot digitala, datorstyrda elektroniska

växlar. Digitaltekniken och datorstyrningen ger bl.a. helt nya möjligheter att

förse nätet med avancerade funktioner och s.k. intelligenta tjänster. I Sverige

är växlarna AXE-stationer och graden av modernisering av telenätet kan således

mätas i andelen abonnenter som är anslutna till AXE-stationer.

AXE-anslutning i kombination med en tonvalstelefon ger abonnenten tillgång till

en rad nya tjänster, t.ex. medflyttning, återuppringning, vidarekoppling,

pendling och överflyttning. Datoriseringen av telefonnätet ger också möjlighet

till en effektivare styrning av nätet - märkbar t.ex. genom mycket korta upp-

kopplingstider - samt införande av olika tilläggstjänster. Styrningen sker via

ett särskilt s.k. signalnät som är skilt från samtalsvägarna, men som i

funktionell mening är en del av telefonnätet.

I Sverige påbörjades utbyggnaden av AXE-stationer 1980. År 1989 var 1,4 miljoner

abonnenter anslutna till sådana stationer. Sedan dess har utbyggnadstakten höjts

kraftigt. Vid slutet av år 1995 var drygt 5,3 miljoner av Telias kunder anslutna

till AXE-stationer. Detta motsvarar ca 91 procent av kunderna. Hela det svenska

telefonisystemet beräknas vara baserat på digitala växlar under 1997

Samtliga Telia-kunder i landets 30 största tätorter är idag anslutna till AXE-

stationer (jämfört med 94 % vid årskiftet 1993/94). I de därefter 200 största

tätorterna var 99 % av kunderna anslutna till AXE vid utgången av 1995 (jämfört

med 73 % vid årsskiftet 1993/94). I s.k. normalområden var 81 % av kunderna an-

slutna till AXE vid slutet av år 1995 (jämfört med 30 % 1993/94) medan

motsvarande andel i glesbygdsområden var 54 % (jämfört med 19 % 1993/94).

Digitaliseringen av telenätet har således hunnit längst i tätorterna. Samtidigt

är det i de glesare befolkade delarna av landet som utbyggnadstakten har varit

högst under de senaste året. Ser man till den regionala fördelningen är andelen

AXE-anslutna kunder högst i Stockholmsregionen och södra Sverige och lägst i

västra Svealand och Norrland. Dessa skillnader har dock mindre med ett syd-nord-

perspektiv eller ett kust-inlandsperspektiv att göra och mera med variationer i

tätortsgrad.

Mobiltelefoni

Mobiltelefonen utgör ett sätt att få tillgång till telekommunikationstjänster

genom att utnyttja trådlös radioaccess. Den moderna mobiltelefonin

introducerades i Sverige i slutet av 1970-talet då dåvarande Televerket byggde

upp de s.k. NMT-näten (NMT 450 resp. NMT 900). Senare har tre företag - Telia

Mobitel, Comviq och Europolitan - byggt egna s.k. GSM-nät. Skillnaden mellan NMT

och GSM är att det förra bygger på analog teknik medan det senare är helt

digitalt och innehåller fler tjänster. Både NMT 450 och NMT 900 har fortfarande

bättre täckning i Sverige än de nya GSM-näten. Å andra sidan har GSM-näten en

betydligt bättre täckning i Europa.

NMT 450 har idag den bästa täckningen över landet. Det är endast i fjällkedjan

som det finns större sammanhängande områden utan täckning. NMT 900 har god

täckning i södra delarna av landet upp emot en linje i höjd med Gävle. Även

flertalet tätorter och viktiga vägar i Norrland täcks av detta system. Vid

årskiftet 1995/96 hade Telia Mobitel ca 950.000 abonnenter i de båda NMT-

systemen sammantagna.

Utbyggnaden av Telia Mobitels GSM-nät pågår kontinuerligt. Områdena runt de tre

storstäderna är mycket väl utbyggda. Större delen av södra Sverige är också väl

försörjt. I norra Sverige har utbyggnaden hittills koncentrerats till större

tätorter, europavägar samt turistområden. Vid årsskiftet 1995/96 hade Telias

GSM-nät knappt 465.000 abonnenter.

Europolitans GSM-nät öppnades för kunder 1992 och nätet byggs successivt ut.

Nätet har god täckning i landets södra delar. Därutöver täcks Norrlandskusten

och ett stråk från Sundsvall via Östersund mot Storlien. Även ett område kring

Kiruna har god täckning. I övrigt är dock täckningen för närvarande mycket

begränsad i norra Sverige. Vid årsskiftet 1995/96 hade Europolitan ca 130.000

GSM-abonnenter.

Även Comviq har drivit sitt GSM-nät sedan 1992. Detta nät har lägre

täckningsgrad jämfört med Telias och Europolitans. Nätet är väl utbyggt i

landets södra delar. Stora delar av Värmland täcks dock inte alls av nätet och

utbyggnaden norr om Gävle begränsar sig till ett stråk genom Bergslagen upp till

Idre samt täckning av städerna Sundsvall, Östersund/Åre, Umeå och Luleå. Vid

årsskiftet 1995/96 hade Comviq ca 420.000 mobiltelefoniabonnemang.

Taxorna för mobiltelefonitjänsterna skiftar mellan de olika operatörerna och

varierar också med hänsyn bl.a. till kundkategori, trafikbelastning och

tjänsternas omfattning (olika tillvalstjänster förekommer). I huvudsak tre olika

taxeslag förekommer; inträdesavgift, månadsavgift samt samtalsavgift.

Sverige låg i början av år 1995 främst bland alla länder i fråga om

mobiltelefontäthet enligt en internationell jämförelse av utvecklingsgraden i

världens ledande IT-länder som Sveriges Tekniska Attacheer nyligen sammanställt

för IT-kommissionens räkning. En tidigt påbörjad utbyggnad och en jämförelsevis

låg prisnivå bedöms ligga bakom Sveriges tätposition.

Datakommunikationsnät

Det vanliga telefonnätet kan utnyttjas för datakommunikation via s.k. modem som

omvandlar digitala signaler till analoga och omvänt. Användningen av modem har

ökat starkt under senare år som en följd av det ökande intresset för dataö-

verföringstjänster hos företag och hushåll. För att klara de överförings-

hastigheter som nya, mer avancerade tjänster kräver behövs dock andra lösningar.

Användningen av modem är emellertid en viktig indikation på hur utnyttjandet av

dataöverföringstjänster utvecklas och internationella jämförelser visar att

Sverige och övriga Norden ligger mycket väl framme på detta område.

Om man bortser från de möjligheter till datakommunikation som det vanliga

telefoninätet erbjuder, finns det ännu inget globalt sammanhängande nät för

datakommunikation. En bidragande orsak till detta är att det saknas ett allmänt

regelverk som stöd för hur man skall koppla samman olika nät och avräkna trafik

mellan olika nätoperatörer.

Utvecklingen mot särskilda datanät startade i USA i slutet av 1960-talet genom

att det amerikanska försvarsdepartementet satsade pengar på att ta fram en

teknik för s.k. paketförmedlad kommunikation mellan datorer av olika typ. Det

nät som efterhand utvecklades kom att kallas ARPANET.

Under 1970-talet ökade dataanvändningen och utveckling av nya datortillämpningar

starkt, bl.a. som ett resultat av minidatorernas intåg. Även

kommunikationstekniken utvecklades. Olika datortillverkare utvecklade emellertid

egna lösningar, vilket starkt försvårade möjligheterna att kommunicera mellan

datorer av olika fabrikat. Under 1980-talet utvecklades emellertid

datakommunikationstekniken mot den första generationens öppna datanätstjänster.

Därmed kom också efterhand insikten om att det fanns ett stort, nytt

användningsområde för persondatorn - som kommunikationshjälpmedel. I mitten av

1980-talet började man kunna koppla ihop olika lokala nät över större

geografiska avstånd. För detta ändamål utvecklades motsvarigheten till

televärldens växlar i form av s.k. bryggor och "routrar".

APRANET växte och utvecklades fortlöpande under 1970- och 80-talen. En viktig

milstolpe var det s.k. TCP/IP-protokollet som blev anbefallt som standard 1983.

Samtidigt delades nätet upp i en militär och en civil del. Den senare bibehöll

namnet APRANET. Forskare och institutioner inom och utom USA anslöt sig i allt

större omfattning till detta nät och akademiska nät etablerades över hela

världen. APRANET övergick därmed helt enkelt till att bli Internet, nätet av

alla nät som bygger på internet-teknik och som är sammankopplade för gemensam

trafik. Det svenska universitetsnätet SUNET blev 1988 ett IP-nät och därmed fick

även Sverige en anknytning till Internet.

Utvecklingen hittills tyder på att 1990-talet blir nätverkens årtionde inom

datorutvecklingen. Datorindustrin satsar nu på utveckling av olika multimediala

tillämpningar, exempelvis videokonferenser för persondatorer. Gemensamt för alla

de nya tillämpningarna är att de skall kunna fungera över nät. Detta ställer

höga krav på näten vad beträffar kapacitet, minimala fördröjningar och

feltolerans.

Internet

Internet består av en stor mängd olika nät som byggts samman med det ovan nämnda

TPC/IP-protokollet som grund. Internet kan också beskrivas som ett gigantiskt

internationellt samarbete. Internet har ingen egentlig ägare utan styrs av det

beslutande organet Internet Engineering Task Force (IETF) och

intresseorganisationen Internet Society (ISOC). Standarder och lösningar på

olika praktiska problem som rör nätet behandlas företrädesvis på frivillig basis

i kommittéer och arbetsgrupper.

Den vanligaste tjänsten i Internet är förmedling av elektronisk post. Denna

tjänst har utvidgats och gett upphov till diskussionsgrupper och

nyhetsförmedling. Det blir också allt vanligare att tidskrifter, böcker, veten-

skapliga avhandlingar m.m. publiceras och hålls tillgängliga i Internet.

Funktionen "World Wide Web" (WWW) har, i kombination med nya program, medfört

att Internet blivit mer lättillgängligt för nya och mindre avancerade användare.

Utvecklingen av antalet domäner7 ger en uppfattning om den snabba tillväxten av

Internetanvändningen.

I Sverige finns det idag tre publika Internettjänster; SWIPnet (Tele2), TIPnet

(Telia/Unisource) och Transpac (France Telecom/Global One). Det akademiska

nätet, SUNET, som i första hand binder samman landets universitet och högskolor,

har samtrafik med dessa publika nät samt med de internationella näten.

Användningsområdena för fast anslutning till de publika Internetnäten är dels

öppen kommunikation med Internet och dess generella informationstjänster såsom

gopher, Medlink, publika databaser, elektronisk post m.m., dels

organisationsintern kommunikation där näten utnyttjas för att koppla samman

geografiskt spridda lokala nät. Det finns numera också ett stort antal

återförsäljare som köpt in sig på de publika näten och erbjuder Internetabonne-

mang med varierande tjänsteinnehåll.

Priset för en fast anslutning till de publika Internätnäten består dels i en

engångsavgift och dels i en månadsavgift. Avgiftsstrukturen varierar något

mellan de olika operatörerna. Den lägsta engångsavgiften låg vid halvårsskiftet

1995 på ca 20.000 kronor och månadsavgiften varierar från ca 2.500 kronor och

uppåt beroende på vilken överföringshastighet som efterfrågas. Vid krav på

snabbare förbindelser stiger månadsavgiften till uppemot 10.000 kronor och

däröver.

Såväl globalt som i Sverige har användningen av Internet ökat lavinartat. Enligt

den europeiska samarbetsorganisationen RIPE8 var i augusti 1995 ca 1,8 miljoner

europeiska datorer kopplade till Internet, varav 116.000 fanns i Sverige. Vid

samma tidpunkt fanns enligt ISOC9 3,3 miljoner amerikanska datorer med

Internetanslutning. Sverige har en i förhållande till övriga Europa stor

användning av Internet men ligger ändå något efter Norge och Finland där

spridningen är ännu större.

Övriga datakommunikationsnät

Datapak är ett s.k. paketförmedlat datanät som utnyttjar kommunika-

tionsprotokollet X.25 för öppen kommunikation nationellt och internationellt.

Nätet, som är uppbyggt kring 40 stationer runt om i Sverige, marknadsförs av

Telia och är främst inriktat på företagens kommunikationsbehov. Det sker numera

ingen ytterligare utbyggnad av Datapaknätet.

Avgiften för Datapaktjänsterna utgörs av engångsavgift, abonnemangsavgift och

trafikavgift. Avgifterna varierar beroende bl.a. på avståndet mellan

installationsorten och närmaste anslutning till Datapaknätet, den efterfrågade

överföringshastigheten samt överföringsavståndet.

Datex är ett s.k. kretskopplat datakommunikationsnät som marknadsförs av Telia.

Det bygger på ca 680 noder som är utplacerade över landet. Ingen ytterligare

utbyggnad planeras. Även för Datextjänsterna uttas engångs-, abonnemangs- och

trafikavgifter.

Ytterligare exempel på datakommunikationstjänster som utbjuds på den svenska

marknaden är X.400, France Telecoms X.25-tjänst samt Tele Nordias X.25-tjänst.

Flertjänstnätet ISDN

ISDN betyder "Integrated Services Digital Network" och bygger på en teknik som

medför att hela nätet, inklusive lokalnätet, blir digitalt och att

datakommunikation således kan ske utan s.k. modem. Genom digitaliseringen blir

det också i princip möjligt för användaren att över ett och samma nät samtidigt

få tillgång till olika tjänster som utnyttjar ljud, text, bild och data.

Det första flertjänstnäten i Sverige - i form av Telia Duo och Telia Multi -

introducerades våren 1994. Telia Duo ger tillgång till 2 kanaler och Telia Multi

till allt ifrån 8 till 30 kanaler. Överföringshastigheten i varje kanal är 64

kbit.

Anslutnings- och abonnemangskostnaderna för flertjänstnäten har sjunkit kraftigt

sedan tjänsterna introducerades. Medelpriset för den enklaste formen av ISDN-

anslutning (Telia Duo) har således för landet som helhet sjunkit från drygt

40.000 kronor 1994 till ca 10.000 kronor 1995. Samtidigt kan konstateras att

anslutningsavgifterna varierar starkt över landet. Det är framför allt

tätortsgraden och ortsstorleken som påverkar prisnivån. Genomsnittspriset för

Telia Duo ligger således idag på ca 3.000 kronor i orter med över 2.000 invånare

medan det uppgår till närmare 30.000 kronor i orter med mindre än 1.000 invåna-

re. Samtidigt som kostnaden för att få tillgång till flertjänstnät fortfarande

är starkt beroende av var i landet man befinner sig har prisreduktionen varit

störst i de minsta orterna. Genomsnittspriset i orter med mindre än 1.000

invånare låg således avsevärt över 100.000 kronor 1994.

Prisvariationerna och prisutvecklingen när det gäller ISDN-anslutning i olika

delar av Sverige måste också ses i ljuset av att det är mindre än två år sedan

nätet introducerades i Sverige. Fram till och med årsskiftet 1995/96 hade det

tecknats ca 18.000 ISDN-abonnemang i Sverige.

Sverige har inte någon särskilt framskjuten position i Västeuropa vad avser

ISDN-installationer. Särskilt i Tyskland och Frankrike har ISDN avsevärt större

spridning. I Tyskland uppges det stora intresset för ISDN delvis hänga samman

med att kostnaderna för att hyra fast uppkopplade förbindelser är höga.

Tillväxten i Frankrike förklaras av att tjänsten introducerades tidigt och att

anslutningsavgifterna har hållits nere.

Hur svarar dagens nät mot behoven nu och under de närmaste åren?

Erfarenheten visar att utvecklingen av informationstjänster och informa-

tionsteknologitillämpningar är svåra att förutsäga. Internet används t.ex. idag

på ett sätt som få kunde förutse för bara några år sedan. I syfte att

identifiera eventuella tekniska svagheter och begränsningar i den svenska

kommunikationsinfrastrukturen har dock Närings- och teknikutvecklingsverket

(NUTEK) på Kommunikationsdepartementets uppdrag kartlagt olika tänkbara

kommunikationssituationer inom tal-, text-, data-, bild- och multimediakommu-

nikation som kan bedömas vara aktuella inom den framtid som nu kan överblickas.

Som exempel på kommunikationstillämpningar som studerats kan nämnas olika former

av telemöten, olika former av samverkan inom och mellan organisationer, tele-

medicin, distansutbildning, distansarbete, telehandel, underhållning samt

vetenskapligt samarbete.

Kartläggningen visar att den enskilda tillämpning som kräver störst

momentankapacitet - högst 25 Mbps - är videokommunikation med mycket hög

bildkvalitet (HDTV). Flertalet idag intressanta tillämpningar klarar sig dock

med mindre än 2 Mbps. De olika tillämpningarna tillsammans kan däremot kräva

bandbredder långt utöver detta. Framför allt gäller detta naturligtvis med de

trafikvolymer som blir aktuella i transportnäten. Olika tillämpningar i

kombination kan emellertid kräva högre bandbredd än 2 Mbps även i den enskilde

användarens accessnät.

Det svenska transportnätet är idag väl utbyggt. Införandet av den nya

överföringstekniken SDH (Synkron Digital Hierarki) har höjt kapaciteten och

medger också snabbare omdirigering av trafiken. Detta ger bl.a. ökat skydd mot

avbrott i överföringen. I motsats till vad som gäller internationellt har också

den svenska delen av Internet - SUNET - hög kapacitet (34 Mbps).

Summan av alla de tillämpningar och tjänster som nu diskuteras och planeras

kommer dock vid en bred användning att leda till kraftigt ökade behov av

volymkapacitet. De mer sammansatta krav på näten som följer av

multimediatillämpningar, medför också att toleransen för överbelastning minskar.

Det krävs m.a.o. större marginaler och mer volymkapacitet i transportnäten

efterhand som andelen mediaintegrerad trafik ökar. Kapaciteten i stamnäten är

emellertid en kvalitetsfråga och inget hindrar nätlevarantörerna från att bygga

ut kapaciteten i takt med behoven genom att successivt öka antalet länkar och

överföringskanaler. Detta kan åstadkommas på många sätt och den svenska

infrastrukturen bedöms därför i denna del vara väl rustad för att svara mot

behoven. Det betyder att de " elektroniska motorvägarna" finns i Sverige.

Påfarterna till motorvägarna - accessnäten - är inte lika enkla att anpassa till

växande kommunikationsbehov. Större delen av lokalnäten är fortfarande analoga.

En digitalisering av dessa är en förutsättning för mera avancerade IT-

tillämpningar, liksom för att exempelvis kunna ansluta digitala abonnentväxlar

till telenätet eller knyta samman privata nät på digital basis.

En analog access klarar således förutom telefoni idag endast långsam

text/datakommunikation och möjligen videokommunikation med låg bildkvalitet.

Även om det pågår en snabb utveckling av kompressionstekniken, med vars hjälp

man i vissa fall kan minska kraven på bandbredd flera hundra gånger, bedömer

NUTEK att kapaciteten i det nuvarande lokalnätet är otillräcklig för merparten

av de nya IT-tillämpningar man studerat. Därtill kommer att det finns behov av

ökad kapacitet för kopplade förbindelser mellan lokala användarnät som

ersättning för de dyra fasta förbindelser som nu erfordas för att binda samman

användarnäten.

Den lösning som för närvarande ligger närmast till hands för att ge olika

användare möjlighet att få tillgång till mera avancerade IT-tillämpningar är

ISDN-anslutning som kan anordnas via redan existerande kopparledningar i

lokalnäten. Som framgått ovan erbjuds ISDN-anslutning idag enligt två

huvudalternativ som ger olika överföringskapacitet. En anslutning som motsvarar

den tjänst som marknadsförs som Telia Duo och som också går under beteckningen

ISDN BRA10 eller ISDN 2B+D, anses vara tillräcklig för flertalet av de IT-

tillämpningar som NUTEK studerat. Den är dock otillräcklig för de mest

avancerade tillämpningarna, t.ex. videokonferens med fullgod bildkvalitet. NUTEK

gör bedömningen att denna typ av ISDN-anslutning väl motsvarar användningsbe-

hoven inom enskilda hushåll och många mindre företag.

Den mer kapacitetsstarka ISDN-anslutning som marknadsförs som Telia Multi men

också betecknas som ISDN-PRA11 eller ISDN 30B+D klarar kapacitetskraven för de

flesta intressanta tillämpningar och anses också med god marginal svara mot

behoven hos mindre företag när det gäller uppkoppling av lokala datanät mot

omvärlden. Även många medelstora och större företag kan täcka sina

kommunikationsbehov genom denna typ av anslutning, bl.a. genom att när så

erfordras teckna flera parallella abonnemang.

För att täcka de mest avancerade tillämpningarna är nästa steg 34 Mbps. Detta är

dock en mycket dyr lösning som knappas tillhandahålles i Sverige ännu annat än

som uthyrda förbindelser och som torde vara aktuell endast för de allra största

företagen samt för företag med speciella kommunikationsbehov, t.ex.

högkvalitativ bildförmedling. Till detta kommer att det givetvis finns och

kommer att finnas speciella användare, forskare m.fl., som har behov av

datakommunikation i betydligt högre hastigheter än de som behandlats här -

t.o.m. i Gigabit-klassen. I de europeiska forskningsnäten rör man sig exempelvis

nu med överföringshastigheten 155 Mbps.

Förutom den redan fullt etablerade ISDN-tekniken sker en snabb utveckling av nya

modulationsmetoder och kompressionstekniker som gör att existerande

kopparledningar i lokalnäten i ännu högre grad kan utnyttjas för avancerade IT-

tillämpningar och därmed också alltjämt spela en vital roll i dessa nät. Två

intressanta exponenter för denna utveckling är s.k. HDSL (High rate Digital

Subscriber Line) och ADSL (Assymetric Digital Subscriber Line). HDSL är främst

avsett för företagstillämpningar medan ADSL framför allt utvecklas för

privatkunder. Den kapacitet som kan uppnås med dessa tekniker varierar med

avståndet men blir högre eller avsevärt högre än för en enstaka ISDN-anslutning.

Som exempel på den snabba och i hög grad konkurrensdrivna utvecklingen kan näm-

nas att den kapacitet som kan uppnås med ADSL förväntas öka med minst en faktor

tio från 1995 till 1998 (från ca 2 till 25 Mbps), samtidigt som priset 1998

väntas ha gått ner till en tiondedel av priset 1995. System av denna typ kan

komma att få stor betydelse redan inom några år.

Telekommunikationssystemet på 2000-talet

Det finns redan idag tämligen bestämda föreställningar om hur de framtida

telesystemen kommer att gestalta sig. Gemensamt för de flesta framtidsvisioner

är att de tar fasta på tre viktiga sammanhängande utvecklingslinjer som brukar

sammanfattas under rubrikerna konvergens, integrering och universialitet. Med

konvergens avses sammansmältningen mellan olika teknikområden såsom

telekommunikationsteknik och datorteknik, telefoni, datakommunikation och

television, kopplade telenät och TV-distributionsnät samt mobila och fasta nät.

Med integrering avses att olika media kan hanteras parallellt i nät, växlar och

acesspunkter och med universialitet att olika tjänster och nät kan erbjudas och

nås överallt. Det telekommunikationssystem som tonar fram kännetecknas således

av en växande teknisk enhetlighet i de fasta näten, att gränsen mellan fast och

mobil acess suddas ut och att näten och tjänsterna blir alltmer "intelligenta".

Den horisontella infrastrukturen i 2000-talets telekommunikationssystem

förutsätts huvudsakligen vara uppbyggt med optofiber och kompletterad med radio-

och satellitacess i perifiera och mobila delar. Denna infrastruktur förväntas i

sin tur möjliggöra ett rikt spektrum av tjänster med stöd av ett s.k.

intelligent nät. Bilden av detta telekommunikationssystem har konkretiserats

bl.a. inom ramen för EU:s kommunikationsforskningsprogram RACE/ACTS12. Ett

viktigt mål är därvid enhetlighet i teknik och presentation av tjänster oavsett

nätnivå eller om det är fråga om fasta eller mobila nät. Ett annat mål är att

uppnå full mobilitet i telesystemet. Detta innebär dels att varje användare

skall kunna utnyttja vilken ändutrustning som helst som sin egen oavsett var den

är placerad, dels att alla nät och tjänster skall kunna nås när man befinner sig

i rörelse.

De flesta bedömare anser att det som skall förverkliga detta nya tele-

kommunikationssystem är asynkron överföring baserad på den s.k. ATM-tekniken13.

Den innebär i korthet att all information, oberoende av media, kodas digitalt

och överförs i ett enhetsformat med ett bestämt antal bitar i en s.k. cell. ATM-

tekniken kan sägas förena krets- och paketkopplingsteknikernas fördelar och

tekniken är också användbar från låga till mycket höga överföringshastigheter -

målet är några Gbps - och i såväl lokala som globala nät. Det är ATM-teknikens

potentiella förmåga att möta dessa skiftande behov som är nyckeln till visionen

om en enhetlig teknik i hela telekommunikationsnätet. ATM-tekniken ligger också

till grund för en nät- och tjänstearkitektur, kallad B-ISDN14, som för

närvarande är föremål för standardiseringsarbete.

ATM-tekniken förefaller idag vara tämligen allmänt accepterad som nästa

utvecklingssteg både inom telekommunikations- och dataindustrin. Det finns dock

kritiker som menar att tekniken har så allvarliga brister att den kommer att

visa sig vara ett stickspår. Vissa experter anser således att den nuvarande s.k.

hub- och routertekniken, som ligger till grund för bl.a. Internet, med vissa

modifieringar kommer att kunna tillfredsställa även framtidens krav och att ATM-

tekniken därför är en onödig omväg. Andra kritiker menar att ATM-tekniken inte

kommer att kunna motsvara framtidens kapacitetskrav och att det därför fordras

helt nya lösningar.

NUTEK har i sin rapport för Kommunikationsdepartementet tecknat ett scenario för

telekommunikationssystemets utveckling fram emot och bortom sekelskiftet.

Utvecklingen av nätkapaciteten sker i detta scenario gradvis i takt med att

trafikvolymen ökar. Även lokala nätverk (LAN)15 och stads- eller kommunnät och

motsvarande (MAN)16 byggs med optofiber och kommer att kunna länkas in i

stamnätet på ett flexibelt sätt. Den infrastruktur som betjänar större företag

och företag och organisationer som är anslutna till stads- eller kommunnät

bedöms därför till övervägande delen komma att vara fiberbaserad redan före år

2000.

När det gäller mindre företag och i ännu högre grad hushåll och privatpersoner

väntas trafikvolymerna vara så små att installation av fiber i lokalnäten

knappast kan motiveras ekonomiskt. Utvecklingen av den optiska

komponentteknologin i riktning mot s.k. passiva optiska nät, d.v.s. nät utan

förstärkning och optisk/elektrisk omvandling kan emellertid komma att möjliggöra

nya lösningar som medför att fibern kan delas av flera användare allt närmare de

enskilda anslutningspunkterna. Man förväntar sig därvid att fibern skall kunna

dras till en spridningspunkt som är gemensam för ett kvarter eller större

byggnad. Den sista sträckan utnyttjas alltjämt existerande anslutningsnät i form

av koppar- eller koaxialkabel men avståndet blir tillräckligt kort för att medge

en väsentlig ökning av bandbredden (uppemot några Mbps). I vilken utsträckning

denna lösning blir tillgänglig beror huvudsakligen på trafikunderlaget och

nätoperatörernas kalkyler och utbyggnadsplaner. Mot slutet av 1990-talet ser

NUTEK framför sig en spridning av fiberstrukturen som täcker in samtliga stora

företag, många mindre företag samt vissa hushåll. Täckningen kommer dock

huvudsakligen att omfatta landets tätbebyggda delar.

En bit in på 2000-talet kan enligt NUTEK den tekniska utvecklingen i kombination

med ett genomslag för bredbandstjänster medföra att det blir ekonomiskt

motiverat att installera fiber med kapaciteten 155 Mbps ända fram till den

enskilda abonnenten. Huruvida detta verkligen kommer att ske är emellertid

starkt omdiskuterat idag och under alla omständigheter kommer det att finnas öar

av abonnenter som knappast kan nås av fibernätet till rimliga kostnader. För

dessa återstår en uppgradering med digitala tekniker på den befintliga koppar-

eller koaxialkabeln eller anslutning via radio eller satellit.

När det gäller användarna av telenäten skiljer sig förutsättningarna åt mellan

privatpersoner/hushåll, mindre företag och organisationer samt större

företag/organisationer. Trafikströmmarna går mellan alla dessa

användarkategorier och passerar i regel det allmänt tillgängliga nätet. En

växande del av trafiken sker emellertid i privata nät. Det gäller i första hand

trafik som genereras inom de större företagen och organisationerna. NUTEK gör

bedömningen att under perioden fram mot år 2000 kommer en allt större del av de

stora företagen/organisationerna att utnyttja egna privata nät som upplåts av

nätleverantörerna i form av mer eller mindre permanent uppkopplade förbindelser.

För denna användarkategori reduceras m.a.o. det fysiska nätet till att bli ett

rent transportnät. Hushållen och många mindre företag kommer däremot att vara

hänvisade till det allmänna nätet. Efter sekelskiftet anser NUTEK också att

kopplade förbindelser med ATM-växlar kan bli så billiga och tillförlitliga att

även större företag och organisationer åter kan komma att finna det fördelaktigt

att utnyttja de allmännt tillgängliga näten.

I NUTEK:s framtidsscenario berörs också tjänsteutvecklingen och huruvida de

tjänsteanknutna funktionerna kommer att integreras i näten eller förläggas till

olika typer av terminaler. Valet bedöms kunna få vittomfattande följder för hela

IT- och teleindustrin, inklusive leverantörer som[REDACTED_EFTERNAMN] och således också ha

avgörande betydelse för de mycket starka ekonomiska intressen som är involverade

i informations- och telekommunikationssystemets utveckling. NUTEK gör ingen egen

prognos för vilken väg utvecklingen kommer att ta men konstaterar att det borde

finnas ett mellanting där visionen om ett "intelligent nät" kan förenas med en

avancerad terminalutrustning.

T

Stegen mot en öppen telemarknad

1980

Det blir gradvis tillåtet att koppla privata modem till telenätet. Comviq

tillåts bedriva rikstäckande mobil telefoni.

1985

Avreglering av marknaden för telefonapparater.

1988-89

Gradvis avreglering av marknaden för företagsväxlar

1991

Tredjepartstrafik tillåts. Temporära principer för samtrafik avseende mobil

telefoni fastställs.

1992

Telestyrelsen bildas.

1993

Ny telelag, teleterminallag samt lag om radiokommunikation. Televerket

bolagiseras och blir Telia AB.

elekommunikationsmarknaden

Mot en öppen marknad

I de flesta länder har nationell telefoni varit förbehållet statsägda monopol. I

Sverige har det emellertid aldrig funnits något rättsligt monopol när det gäller

att anlägga telenät eller erbjuda teletjänster. Marknaden har i stället varit

reglerad genom de monopol Televerket har haft på olika apparater (telefoner,

kontorsväxlar, telefonsvarare, modem, m.m.) för anslutning till det allmänna

telenätet. Dessa monopol avvecklades successivt under 1980-talet. Televerket har

också haft en totalt dominerande ställning på den svenska telemarknaden och man

har talat om ett naturligt monopol eller de facto monopol.

Sverige anses av många bedömare idag vara det land i Europa som har den

liberalaste telepolitiken. De nuvarande telepolitiska målen lades i sina

huvuddrag fast av riksdagen 1988. De går i korthet ut på att staten skall svara

för att det finns ett sammanhållet och öppet telenät som täcker hela landet och

som skall ge enskilda hushåll, näringslivet och den offentliga förvaltningen

tillgång till telekommunikationer till lägsta möjliga samhällsekonomiska

kostnader. Dessutom skall telesystemet vara uthålligt och tillgängligt under

kriser och i krig. År 1990 preciserade riksdagen tillgänglighetsmålet till att

avse tillgång till telefonitjänster i hela landet till enhetliga priser. Till

detta lades statens ansvar för telefonautomater i glesbygd, handikappades

tillgång till teletjänster, beredskapsåtgärder och alarmeringstjänst.

När 1993 års riksdag behandlade förslaget till telelag gavs också de

telepolitiska målen ett delvis nytt innehåll. Betydelsen för samhälls-

utvecklingen av effektiva telekommunikationer framhölls starkare än tidigare.

Det statliga ansvaret för grundläggande telekommunikationer utvidgades från

taltelefoni till att omfatta telefax och viss datakommunikation. Fasta

förbindelser för exempelvis datakommunikation skall tillhandahållas där de

efterfrågas. Samtidigt framhölls effektiv konkurrens som det viktigaste medlet

att uppnå effektiva telekommunikationer.

Telelagen trädde i kraft 1993. Samtidigt upphörde Televerket att vara en

myndighet och övergick till att bli det av staten helägda aktiebolaget Telia.

Telelagen skall ge staten ett instrument för att garantera att de telepolitiska

målen uppfylls samtidigt som telemarknaden är fri. Lagen föreskriver att de som

vill tillhandahålla telefonitjänster och mobila teletjänster eller hyra ut fasta

teleförbindelser, måste ha tillstånd. Tillståndet kan förenas med villkor som

gör att de telepolitiska målen främjas. Särskilda regler gäller för samtrafik

och nummerplaner.

I samband med bolagiseringen ingick Telia och staten ett avtal som innebär vissa

förpliktelser och begränsningar för Telia. Detta avtal löper ut vid årsskiftet

1995/96.

Europeiska Unionens (EU) strävanden mot en öppen marknad omfattar även

telekommunikationsområdet. En s.k. grönbok17 om utvecklingen av den gemensamma

marknaden för teletjänster och teleutrustning publicerades 1987. I slutet av år

1995 beslutade ministerrådet att all teleinfrastruktur skall liberaliseras

fr.o.m. 1998. EU utarbetar också fortlöpande direktiv om liberalisering och

harmonisering inom olika områden.

Tjänstedirektivet påbjuder att teletjänstmarknaden öppnas för konkurrens.

Telefoni samt "tillhandahållande och drift av allmänt tillgängligt telenät" får

dock fortfarande förbehållas en monopoloperatör. I sådana fall måste villkoren

för tillgång till infrastrukturen vara "objektiva och icke-diskriminerande".

Direktivet föreskriver också att myndighets- och operatörsfunktioner skiljs åt.

Det s.k. ONP-direktivet18 syftar till att främja konkurrens genom att göra det

möjligt för andra än de traditionella teleoperatörerna att tillhandahålla

nättjänster. Terminaldirektivet behandlar harmonisering av medlemsstaternas

lagstiftning om terminalutrustning och om godkännande av utrustning som är

avsedd att anslutas till ett allmänt tillgängligt telenät. Det syftar till en

fullständig liberalisering av teleterminalmarknaden. Vidare har direktiv

utfärdats om fasta/hyrda förbindelser och satellitkommunikation. Ytterligare

direktiv förbereds avseende bl.a. mobil- och persontelefoni, rösttelefoni, ka-

belTV-nät och telelicencer.

Den stegvisa liberaliseringen av den svenska telemarknaden har medfört att

antalet leverantörer av telekommunikationstjänster i Sverige har ökat starkt. I

januari 1996 hade sju företag fått tillstånd för såväl telefonitjänster som

fasta förbindelser, nämligen Telia AB, Tele2 AB, France Telecom Network Services

Nordic AB, Dotcom Data när- och regiontrafik, fjärrtrafik, utlandstrafik och mobiltelefoni.

För samtliga dessa delmarknader kan konstateras att en stor och växande del av

trafiken går igenom privata, främst företagsinterna, nät. Denna trafik utgör ett

mörkertal som inte beaktas i den följande redovisningen. Däremot ingår trafik

via telefax och s.k. uppringd datakommunikation, vars sammanlagda andel kan

uppskattas till 10-15 procent av de totala trafikvolymerna.

När- och regiontelefoni

Omsättningen inom detta delsegment uppgick 1994 till ca 3 miljarder kronor.

Telia har fortfarande ett de facto-monopol eftersom inga andra aktörer ännu

etablerat sig på denna marknad. Detta beror på att prisnivån i Sverige vad avser

samtalstaxorna är mycket låg internationellt sett och i jämförelse med prisnivån

på övriga delmarknader för telefoni. Detta balanseras i viss mån av att Sverige

ligger relativt högt i fråga om abonnemangsavgifter. Sammantaget har dock

prisstrukturen hittills verkat som ett effektivt etableringshinder för nya

operatörer på marknaden för när- och regiontelefoni.

På grund av den konstlade konkurrenssituation som skevheterna i prisbildningen

givit upphov till sker emellertid nu en snabb ombalansering av telefonitaxorna

både i Sverige och utomlands. De genomsnittliga prisnivåerna för närsamtal i

våra viktigaste konkurrentländer låg 1994 mer än dubbelt så högt som i Sverige

och prisnivån i England var nästan 4 gånger högre än i Sverige. Sedan dess har

det emellertid skett en betydande utjämning som bl.a. har tagit sig uttryck i en

kraftig prissänkning i Storbritannien (som kan förklaras av en växande

konkurrens om lokaltrafiken från kabelTV-operatörer) och en prishöjning på

närmare 30 procent i Sverige. Sedan 1991 har de svenska priserna på när- och

regionsamtal ökat med drygt 80 procent och enligt PTS-studien talar allt för att

konkurrensen tvingar fram en fortsatt utveckling i denna riktning.

Tillgängliga marknadsbedömningar pekar också mot att lokaltrafiken kommer att få

en växande betydelse i takt med att olika mer avancerade IT-tillämpningar blir

kommersiellt bärkraftiga fram emot sekelskiftet. Detta, i kombination med

prisförändringarna, väntas medföra att nya aktörer etablerar sig även inom när-

och regiontrafiken och att konkurrensen på detta delsegment därigenom ökar.

Fjärrtelefoni

Omsättningen inom fjärrtrafiksegmentet har beräknats uppgå till ca 4,3 miljarder

kronor 1994. Även denna delmarknad domineras fortfarande nästan totalt av Telia.

Under 1994 har dock Tele2 börjat etablera sig och nått en marknadsandel på

knappt 0,5 procent. Det finns dock ytterligare ett antal stora operatörer som

förbereder en introduktion av fjärrtrafiktjänster på den svenska marknaden och

det finns således anledning att räkna med en intensivare konkurrenssituation

från och med år 1996.

Den ovan omtalade ombalanseringen av samtalstaxorna har medfört en sänkning av

fjärrtrafikpriserna. Prissänkningen sedan 1991 ligger på i storleksordningen 25

procent.

Utlandstelefoni

Den totala omsättningen inom utlandstelefonin beräknas ha vuxit från ca 3

miljarder kronor 1991 till omkring 3,25 miljarder kronor 1994. År 1991 var Telia

ensamt på marknaden medan bolagets marknadsandel sjunkit till 86 procent 1994.

Även i detta fall är det Tele2 som stått för huvuddelen av marknadsinbrytningen.

Totalt finns det dock idag mer än 20 företag, inklusive de s.k. call-backföre-

tagen, som är aktiva inom detta segment. Flertalet av dessa operatörer har dock

kommit igång sent under 1994 och endast nått marginella marknadsandelar detta

år. Tillväxten hos dessa nya operatörer inträffar under 1995-1996 och beräknas i

PTS studie leda till att Telias marknadsandel inom utlandstelefoni sjunker

kraftigt ner mot 50-60 procent. Som exempel kan nämnas att prognoser för call-

backföretagens omsättning pekar på en ökning från under 50 miljoner kronor 1994

till över 300 miljoner kronor 1995.

Olika aktörers stora intresse för att etablera sig på delmarknaden för

utlandstelefoni bottnar också i skevheterna i prisstrukturen på telefoni-

tjänster. I detta fall är det en hög prisnivå relativt andra länder och

delmarknader som skapat möjligheter till lönsamma inbrytningar på marknaden. Den

ökade konkurrensen har också resulterat i en prisminskning. I listpriset till

slutkunderna har reduktionen uppgått till ca 15 procent mellan 1991 och 1995. De

verkliga priseffekterna av den ökade konkurrensen är emellertid större än så och

yttrar sig bl.a. i de avtal operatörerna sluter med storkunderna och som ge-

nomgående innehåller avsevärda rabatter. Ytterligare ett exempel på vilka

prissänkningar det i realiteten kan vara fråga om är callback-företagens priser

som på vissa destinationer ligger upp till 70 procent lägre än Telias listpri-

ser.

Mobiltelefoni

Mobiltelefonimarknadens exceptionella tillväxt i Sverige är väl känd.

Omsättningen har ökat från ca 4,4 miljarder kronor 1991 till ca 5,4 miljarder

kronor 1994. Telia dominerade marknaden 1991 då ende konkurrenten Comviq hade en

marknadsandel på endast ett par procent. Idag finns tre väletablerade operatörer

i form av Telia, Comviq och Europolitan. Telia är fortfarande klart

marknadsledande, totalt sett, men bolagets marknadsandel har sjunkit till 86

procent 1994. Ser man enbart till det nya mobiltelefonsystemet GSM är

marknadsandelarna också betydligt mera jämt fördelade mellan de tre

operatörerna.

GSM-marknaden utmärks av att konkurrensen om nya kunder är mycket hård. Faktorer

som extremt snabb tillväxt, förväntningar om en långsiktigt hög vinstmarginal

och sjunkande hårdvarukostnader har medfört att marknaden bedömts som mycket

attraktiv.

Samtalstaxorna för GSM-telefoner har gått ner med ca 30 procent sedan GSM-nätet

togs i bruk 1993.

Meddelandetjänster

Med meddelandetjänster avses publik elektronisk post22, övriga tjänster med

anknytning till Internet samt interaktiva tjänster av olika slag.

Meddelandetjänster av traditionellt slag (X.400, Postnet, m.fl) beräknas i PTS

studie för närvarande omsätta mindre än 50 mkr/år men med en tillväxttakt på ca

30 procent per år. Om Postens hybridpostsystem räknas in stiger dock

omsättningen till drygt 0,5 miljarder kronor per år.

Internet är den del av marknadssegmentet som har vuxit snabbast. Omsättningen

1991 uppgick till mindre än 5 miljoner kronor och beräknas ha närmat sig 60

miljoner kronor 1994. Det motsvarar en tillväxttakt på över 200 procent per år.

Mycket talar för att tillväxten därefter accelererat ytterligare. Vid

halvårsskiftet 1995 var tillväxttakten för Internetanslutningar 500-800 per

vecka och i PTS studie uppskattas antalet kommersiella användare av Internet i

Sverige - de som abonnerar på en Internetanslutning - ha uppgått till drygt

10.000 i maj 1995. Priserna på framför allt uppringda abonnemang på Internet har

sjunkit kraftigt det senaste året. Detta har också medfört en prispress på

övriga meddelandetjänster.

Marknaden för interaktiva tjänster har ännu inte nått några nämnvärda

omsättningsvolymer. Marknaden bedöms dock ha en stor potential.

Betalningstjänster anses av många vara nyckeln till utvecklingen av en

massmarknad för meddelandetrafik. Flera aktörer på den svenska marknaden, bl.a.

Telia (Passagen) och Everyday (Everyday Village), satsar nu på "elektroniska

varuhus" i samma anda som Microsoft i USA med sitt Microsoft Network. Det finns

dock frågor kring säkerhet och konsekvenserna av att hantera stora

betalningsvolymer utanför de traditionella betalningssystemen som måste

klarläggas för att bana väg för en mera storskalig introduktion av dessa

tjänster.

Utrustning och stödtjänster

I PTS studie har delmarknaden för utrustning avgränsats till växlar och

telefoner. Denna avgränsning är tämligen godtycklig. Även datorer, faxmaskiner

och lokala nätverk skulle exempelvis kunna föras till denna delmarknad. Denna,

icke intäkta del av marknaden är betydande, vilket kan exemplifieras med att

enbart hanteringen av de lokala nätverken beräknas kosta i storleksordningen 5-

10.000 kronor per persondator.

Växelförsäljningen i Sverige omsatte ca 900 miljoner kronor 1994. Telias

marknadsandel var detta år ca 65 procent jämfört med 73 procent 1991.

Marknaden för vanliga telefoner omsätter ca 300 miljoner kronor per år och

omsättningen har varit relativt stabil under senare år. Mobiltelefonmarknaden

har däremot vuxit i omsättning från ca 3 miljarder kronor 1991 till 6,6

miljarder kronor 1994.

Den svenska telemarknaden fram emot 2000

Telekommunikationsmarknadens framtida tillväxt och utvecklingen av nya

teletjänster hänger i hög grad samman med hur de olika aktörer uppfattar

investeringsbetingelserna och konkurrensförutsättningarna i övrigt. Faktorer som

gör en marknaden attraktiv och kan fungera som drivkrafter för konkurrens är hög

lönsamhet och stora marginaler, stor marknadsvolym och hög tillväxt. Hög

investeringsnivå, starkt konkurrenstryck, brist på distributionskanaler,

finansieringssvårigheter, begränsande regelverk och krånglig administration är

exempel på faktorer som kan verka tillbakahållande på konkurrensen och

utvecklingen av en fungerande marknad. Sammansättningen av dessa faktorer

varierar i hög grad mellan olika delar av telemarknaden.

Konsultbolaget PA Consulting Group har för Post- och telestyrelsens räkning

analyserat konkurrensförutsättningarna på olika delar av den svenska

telekommunikationsmarknaden.

Enligt denna analys kännetecknas delmarknaden för mobiltelefoni av mycket högt

attraktionsvärde i kombination med starka etableringshinder. Att denna marknad

är så attraktiv beror på snabb tillväxt, höga marginaler och att en bra position

på denna marknad anses ha ett strategisk värde i ett längre perspektiv. Till-

bakahållande faktorer är främst de stora investeringar som krävs vid en

etablering samt det starka konkurrenstrycket. Tillståndskrav och ett begränsat

frekvensutrymme är andra hinder för en etablering.

Delmarknaden för virtuella nät anses också ha hög attraktionskraft samtidigt som

etableringshindren bedöms vara små. Även delmarknaderna för utlandstelefoni och

bredbandstjänster bedöms ha relativt högt attraktionsvärde i kombination med

låga etableringshinder. Delmarknaden för meddelandetjänster kännetecknas av små

etableringshinder och från en tidigare relativt låg nivå bedöms nu även

attraktionskraften hos denna marknad tillta. Gemensamt för dessa marknader är

således att de kan förväntas dra till sig många nya aktörer. Åtminstone

beträffande utlandstelefoni kan emellertid en ökad priskonkurrens väntas medföra

att etableringströskeln efterhand höjs.

Marknaderna för fjärrtelefoni och uthyrning av förbindelser kännetecknas enligt

PA Consulting Group av såväl medelhög attraktionskraft som medelhöga

etableringshinder medan marknaden för när/regiontelefoni förenar ett medelhögt

attraktionsvärde med relativt stora etableringshinder. Det överskuggande

etableringshindret i det senare fallet är den låga prisnivån. Att

när/regiontelefoni ändå bedöms ha relativt hög attraktionskraft beror på en

förväntad volymtillväxt i kombination med att marknaden anses ha ett långsiktigt

strategiskt värde för många aktörer.

Delmarknaderna för datakommunikation och ren överföringskapacitet ("svart

fiber") bedömer PA Consulting Group ha låg attraktionskraft i kombination med

små eller medelstora etableringshinder. Den låga attraktionskraften beror på

begränsad lönsamhet och låga marginaler. Etableringshindren är på

datakommunikationssidan främst högt konkurrenstryck. När det gäller ren

överföringskapacitet är det däremot framför allt de stora investeringarna och

tillståndskraven som motverkar en mer omfattande etablering av nya aktörer.

Utvecklingen när en tidigare monopolmarknad öppnas upp för konkurrens följer

ofta ett visst givet mönster. När nya aktörer etablerar sig leder detta i

allmänhet till en intensiv priskonkurrens. Marknaden går in i en instabil fas

med pressade marginaler och låg lönsamhet som framtvingar omstruktureringar av

olika slag. Vissa aktörer kan komma att ingå allianser för att stärka sin

konkurrensposition medan andra aktörer tvingas lämna marknaden.

Omstruktureringen i kombination med en strävan mot ökad produkt- eller

tjänstedifferentiering kan på sikt väntas ge förutsättningar för en ökad

lönsamhet och större stabilitet på marknaden varefter den fortsatta

marknadsutvecklingen kan väntas följa ett lugnare förlopp.

Olika delar av den svenska telemarknaden befinner sig idag i olika faser av det

ovan beskrivna utvecklingsförloppet. Mobiltelefoni- och utlands-

telefonimarknaderna befinner sig redan i en fas med intensiv kamp om

marknadsandelar och stark priskonkurrens. På marknaden för när- och regiontele-

foni är konkurrensförutsättningarna annorlunda och i PTS-studien bedöms denna

marknad komma in i en mer intensiv konkurrensfas först vid sekelskiftet

1999/2000. Övergången från en monopolmarknad till en öppen marknad i balans

bedöms således bli relativt utdragen och sträcka sig en bit bortom sekelskiftet.

I PTS-studien bedöms övergången komma att resultera i en oligopolsituation där

3-4 stora aktörer svarar för 80-90 procent av omsättningen och Telia även

fortsättningsvis blir den dominerande leverantören av telefoni- och nättjänster.

Vid sidan av dessa stora företag som erbjuder hela skalan av teletjänster väntas

det emellertid också utvecklas ett antal företag som erbjuder grossist- och

mäklartjänster samt ett stort nät av återförsäljare.

Med utgångspunkt i analysen av de olika delmarknaderna redovisas i PTS-studien

ovanstående prognos för telekommunikationsmarknadens utveckling fram mot

sekelskiftet. Prognosen innebär att totalmarknaden för telekommunikationstjän-

ster växer från nuvarande omsättningsnivå på knappt 30 miljarder kronor till ca

45 miljarder kronor år 2000. Telefonisegmentet fortsätter att dominerar omsätt-

ningen men den relativt sett snabbaste tillväxten uppvisas av meddelandetjänster

(Epost, Internet, etc) som väntas växa från dagens blygsamma nivå på drygt 100

miljoner kronor till en omsättning på över 2 miljarder kronor år 2000.

Telefonimarknaden präglas av en förväntad fortsatt stark tillväxt av

mobiltelefonin samt att när/regiontelefonin ökar kraftigare än fjärr- och ut-

landstelefonin. Dessa skillnader i utvecklingen av omsättningstalen beror både

på volymförändringar och prisförändringar. De senare innebär att

när/regiontelefonin blir dyrare medan priset för fjärr- och utlandstelefoni

sjunker ytterligare.

**FOOTNOTES**

 5Det behövs en fiber i vardera överföringsriktningen.

 6Med nät avses här s.k. logiska nät.

 7Varje organisation eller företag som ansluts till

Internet tilldelas normalt ett eller några domännamn, t.ex.

liu.se (Linköpings universitet).

 8Réseaux IP Européens

 9Internet Society

 10BRA = Basic Rate Access

 11PRA = Private Rate Acess

 12RACE = Research and Developement in Advanced

Communication Technologies in Europe (Delprogram i EU:s

tredje ramprogram för forskning och utveckling som

genomfördes 1990-1994)

ACTS = Advanced Communications Technologies and Services

(Delprogram i EU:s fjärde ramprogram för forskning och

teknisk utveckling som genomförs1994-1998)

 13Asynchronous Transfer Mode

 14Broadband Integrated Services Digital Network

 15Lokal Area Network, d.v.s. ett datornät med begränsad

rumslig utsträckning, t.ex. inom en förvaltnings- eller

företagsenhet.

 16Metropolitan Area Network, d.v.s. vidareutveckling av

lokala nät (LAN) för vidare geografisk täckning.

 17Torwards a Dynamic European Economy - Green Paper on

the development of the common market for telecommunications

services and equipment, COM(87)290).

 18Open Network Provision Framework Directive,

90/387/EEC

 19Post & telestyrelsen: Marknad & konkurrensanalys av

den svenska kommunikationsmarknaden, Rapport utarbetat av PA

Consulting Group, September 1995

 20Med privata nät avses s.k. Wide Area Networks (WAN).

Däremot ingår inte s.k. Lokal Area Networks (LAN).

 21Den enhet som bröts ut ur Telia 1993 och ombildades

till ett eget bolag under Kulturdepartementet.

 22D.v.s. postmeddelanden som växlas via en publik

operatör.

Ordlista

Accessnät

Den sträcka som förbinder abonnenten med lokalväxeln

(se även lokalnät).

ARPANET

Det första kända externa datornät som startades av USA:s

försvarsdepartment 1968.

ACTS

Advanced Communications Technologies and Services,

delprogram i EU:s fjärde ram-program för forskning och

utveckling (1994-1998).

ADSL

Assymetric Digital Subscriber Line, en teknik för att höja

överföringskapaciteten på befintliga kopparledningar.

Analog

Motsats till digital. En analog apparat gör inte, som den

digitala, om all information till koder (ettor och nollor).

ATM

Asynchronous Transfer Mode, kopplingsteknik för bred-

bandskommunikation.

Audiotext

Betalsvarstjänster.

AXE

Datorstyrda digitala telefonväxlar (stationer).

B-ISDN

Broadband Integrated Services Digital Network eller

Bredbands-ISDN, en vidareutveckling av ISDN mot

högre kapacitet.

Bibliografiska databaser

Databaser för referatpublikationer, dvs. det traditionella

hjälpmedlet för sökning av litteratur m.m.

Bryggor

En enhet som sammanbinder nätverk med varandra

(gateways).

CD-ROM (CD-skiva)

Compact Disk-Read Only Memory, digital optisk skiva

för musik eller datalagring.

Datapak

Telias X.25-tjänst, ett paketförmedlande datanät.

Datex

Telias kretskopplade datakommunikationsnät.

Digital

Teknik för att hantera information, som kortfattat inne-

bär att all information delas upp i små bitar(ettor ochnollor),

som sedan kan tolkas när informationen skallanvändas.

Digital signatur

Elektronik underskrift, t.ex. vid elektronisk post.

Domäner

Ett sätt att namnge och gruppera datorer som är anslutna

till Internet och datorpostadresser på Internet.T.ex.

(förnamn.efternamn@skolverket.se) där Skolverket är

domänen, dvs. ett samlingsnamn för alla datorer som

tillhör Skolverket, och se står för Sverige.

Elektronisk post

Tjänst (e-post eller e-mail) för att skickaelektroniska med-

delanden mellan användare.

Fiber

Tunn böjbar ledning av glas eller plast, genom vilken en stråle

från en lysdiod eller laserdiod passerar.

G7-länderna

Frankrike, Italien, Japan, Kanada, Storbritannien,

Tyskland och USA.

.

Geokodning

Lägesangivning av objekt, vanligtvis med kordinater,

som lagras i en databas.

Gigabit (Gbps)

Gigabits per sekund, anger hastigheten viddataöverföring,

miljardtals bitar per sekund.

GIS

Geografiskt informationssystem.

Gopher

Textbaserat menysystem för att länka dokument på olika

datorer anslutna till Internet.

GPS-teknik

Global Positioning System, satellitbaserade system för

positionsbestämning

GSM

Group Speciale Mobile/Global System for Mobil Communication,

ett digitalt alleuropeiskt mobiltelefonisystem som för närvarande

omfattar ca 20 länder.

HDSL

High Rate Digital Subscriber Line, en teknik för att höja

överföringskapaciteten på befintliga kopparledningar.

HDTV

High Definition Television, TV med mycket hög bildupplösning.

IETF

Internet Engineering Task Force, en organisation för inter-

nationellt samarbete kring Internet

Intelligent nät

Nät där uppkopplingar kan styras beroende på villkor som är

inprogrammerade i nätdatabaser.

Intermediärer

Databasanvändare som t.ex. bibliotekarier och dokumentalister.

Internet

Globalt datornät med TCP/IP som kommunikationsprotokoll.

IP-nät

Datornät som bygger på Internets kommunikationsprotokoll

(IP Internet Protocol).

ISDN

Intergrated Services Digital Network, teknik för samtidig

sändning av av ljud, text, bild och data digitalt iteleledningar.

ISDN 2B+D

Se ISDN BRA.

ISDN 30B+D

Se ISDN PRA

ISDN BRA

Basic Rate Access, kallas även 2B+D och består av två

kanaler på 64 kbps samt en styrkanal på 64 kbps.

ISDN PRA

Private Rate Access, kallas även 30B+D och består av

30 kanaler på 64 kbps samt en styrkanal på 64 kbps.

ISOC

Internet Society, intresseorganisation för Internet

Kryptering

Ett begrepp för olika metoder att göra meddelanden

oläsbara för utomstående, dvs. för personer som inte

har tillgång till de kodnycklar som används för att

kryptera meddelandet.

LAN

Local Area Network, lokalt datanätverk. Ett datornät

med begränsad utsträckning, vanligtvis inom ett företag

eller myndighet.

Logiskt nät

Sammanhängande nät för tjänster som ej nödvändigtvis

överensstämmer med de fysiska näten.

Lokalnät

Den sträcka som förbinder abonnenten med lokalväxeln

(se även accessnät).

MAN

Metropolitan Area Network, en vidareutveckling av lokala

nät (LAN) för vidare geografik täckning.

Mbps

Megabits per sekund, anger hastigheten viddataöverföring

i miljontals bitar per sekund.

Mikroprocessor

Persondatorns centrala styrenhet. Det är processorn som

avgör datorns prestanda.

Mobil access

Rörliga anknytningspunkter, jämför mobiltelefoni.

Multimedia

Datorbaserade presentationer, som kombinerar två eller

flera medier, t.ex. text, ljud, grafik och rörliga bilder.

Användaren skall kunna påverka presentationen interaktivt.

TV kan därför inte (ännu) anses som multimedia.

NMT

Nordisk MobilTelefon, ett helautomatisktmobiltelefoni-

system i de nordiska länderna som utvecklats av de

nordiska teleförvaltningarna.

Nod

Vanligtvis en benämning på en knutpunkt i nätverk.

Nätleverantör

En aktör som tillhandahåller nätkapacitet

Nätoperatör

En aktör som tillhandahåller nättjänster i egen regi eller

som återförsäljare

Onlineanvändare

Databasanvändare som når och arbetar med databaser

via elektronisk kommunikation.

ONP

Open Network Provision, teknisk och ekonomiskt villkor,

bl.a. pris, för icke diskriminering vid uthyrning av oför-

ädlad nätkapacitet.

PABX

Private Automatic Branch Exhange, en företagsväxel.

Med en egen växel kan man vidarekoppla samtal samt

ringa internt inom företaget.

RACE

Resarch and Developement in Advanced Communication

Technologies in Europa. Ett delprogram i EU:s tredje

ramprogram för forskning och utveckling (1990-1994).

RIPE

Réseaux IP Européens, en europeisk samarbetsorganisation

kring Internet.

Routrar

Kommunikationsutrustning ("växel") som tolkar adresser

i inkommande datapaket och väljer den bästa vägen vidare

i nätet.

SDH

Synkron Digital Hierarki, en ny överföringsteknik för kopp-

lade nät som höjer kapaciteten i de optiska digitalanäten.

"Svart fiber"

Ren nätkapacitet utan systemutrustning.

TCP/IP

Transmission Control Protocol/Internet Protocol, en

samling kommunikationsprotokoll som utgör den minsta

gemensamma nämnaren för dator som kommunicerar i

Internet.

Telematik

Samlingsbegrepp för telekommunikation och informa-

tionsteknik.

Telexnät

Nät utformat för ren text kommunikation via s.k.

telexmaskiner (fjärrskrivarmaskin).

Transmissionsnät

Överföringsnät som delas in i accessnät (lokalnät)

och transportnät.

Transportnät

Den del av transmissionsnätet som används för över-

föring av trafik mellan olika lokal- eller accessnät

Virtuell

Skenbar eller ej fysiskt, något som har simulerats fram.

WAN

Wide Area Networks, datornät med mycket stor geografisk

utsträckning. Används bl.a. för att knytasamman flera

lokala nätverk (LAN).

World Wide Web

Ett hypertextbaserat system för länkangivning (pekare)

till dokument över Internet.

X.25

En CCITT- och ISO-rekommendation (standard) för synk-

ron överföring av datapaket mellan datorer.

X.400

Datorpost-standard enligt OSI-modellen (Open System Inter-

connect), ISOs motsvarighet till SMTP (Internetsdatorpostprotokoll).

STATSRÅDSBEREDNINGEN

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 7 mars 1996

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN], Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet Jan[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:125 Åtgärder för att bredda och utveckla

användningen av informationsteknik.