Skr.

1996/97:93

Regeringens skrivelse

1996/97:93

Metodutveckling, forskning och utbildning

i arbetet för barn som utsatts för sexuella

övergrepp

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 6 mars 1997

Lena Hjelm-Wallén

 Maj-Inger[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I riksdagens skrivelse 1993/94:251 om barn och ungdom har riksdagen begärt att

regeringen överväger vissa frågor om metodutveckling, forskning och utbildning

när det gäller insatser för barn som utsatts för sexuella övergrepp och att

regeringen återkommer till riksdagen med förslag på insatser.

 I denna skrivelse från regeringen lämnas en redogörelse för regeringens

överväganden och åtgärder med anledning av riksdagens skrivelse.

 1

Innehållsförteckning

1 Riksdagens skrivelse 3

2 Regeringens bedömning samt redogörelse för vidtagna

 och planerade åtgärder 4

2.1 Bakgrund 4

 2.1.1 Brottsutveckling 4

2.2 Vidtagna och planerade åtgärder 5

 2.2.1 Regeringsuppdrag m.m. 5

 2.2.2 Barn i fokus-projektet 6

 2.2.3 Kunskapscentrum för forskning och metod-

 utveckling 6

 2.2.4 Utbildning inom rättsväsendet m.m. 8

 2.2.5 Barnpsykiatrikommittén 8

 2.2.6 Pediatrisk gynekologi 9

 2.2.7 Pojkar som offer för sexuella övergrepp och som

 förövare av sådana övergrepp 9

 2.2.8 Stöd till ideella organisationer och alternativa

 behandlingsinstitutioner 10

 2.2.9 Föreslagna förändringar i socialtjänstlagen10

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 6 mars 199712

 2

1 Riksdagens skrivelse

I socialutskottets betänkande 1993/94:SoU30 har utskottet med anledning av två

motioner om sexuella övergrepp mot barn anfört bl.a. följande. De personer som i

sin yrkesutövning möter problem förbundna med sexuella övergrepp mot barn be-

höver särskild kunskap och erfarenhet. Utskottet anser att det är angeläget med

utökad utbildning och fortbildning för dessa yrkesgrupper om barn som utsatts

för sexuella övergrepp. Utskottet delar motionärernas uppfattning om behovet av

forskning och metodutveckling inom området. Forskningen bör vara inriktad på att

skapa underlag för bättre omhändertagande och rehabilitering av de barn som

drabbats av sexuella övergrepp. Utskottet anser att regeringen bör överväga de

förslag som förs fram i motionerna och återkomma till riksdagen med förslag om

insatser. Riksdagen har som sin mening gett regeringen till känna vad utskottet

anfört (rskr.1993/94:251)

 I motion 1993/94:So230 anförs bl.a. att de som i sin yrkesutövning möter

problem förbundna med sexuella övergrepp mot barn ställs inför speciella krav på

erfarenhet och kunskap. Yrkesgrupper som berörs återfinns inom socialtjänsten,

hälso- och sjukvården, skolan samt rättsväsendet. De som arbetar med

incestfrågor behöver kontinuerlig fortbildning och möjligheter att få kunskap om

nya metoder för att klara sina arbetsuppgifter. Ytterligare åtgärder måste

vidtas hos de forskningsstödjande myndigheterna och organen för att stimulera

till kvalificerad forskning om incest. Forskningen måste vara så inriktad att

den skapar underlag för bättre omhändertagande och rehabilitering av de barn som

drabbats av sexuella övergrepp och av deras familjer. Den skall även kunna bidra

till att förebygga återfall hos förövarna.

 I motion 1993/94:So273 tas upp frågor om forskning, metodutveckling och

kunskapsspridning kring behandling av barn som utsatts för sexuella övergrepp.

Det efterfrågas ett nationellt kunskapscentrum om sexuella övergrepp på barn där

specialistkompetens i pediatrisk gynekologi skall finnas. I motionen tas också

upp frågor om riktlinjer för stöd till de närstående, om samordnad handläggning

av sexuella övergrepp, om forskning kring övergrepp på pojkar och om stöd till

ideella organisationer som utför behandlingsarbete med barn som utsatts för

sexuella övergrepp, om alternativa behandlingsinstitutioner och om

anmälningspliktsfria behandlingsinstitutioner.

 3

2 Regeringens bedömning samt redogörelse för

 vidtagna och planerade åtgärder

Regeringens bedömning: Att skydda barn mot sexuella övergrepp och att stödja de

barn som utsatts för sådana är bland de mest angelägna frågorna för regeringen.

 De åtgärder som vidtagits av regeringen, myndigheter och enskilda

organisationer och som redogjorts för i denna skrivelse, har givit värdefull

kunskap inom detta område. Det är viktigt att de pågående åtgärderna utvärderas

ordentligt och att den nyvunna kunskapen sprids.

 Regeringen kommer att noga följa utvecklingen på området för att kunna ta

ställning till om det behövs ytterligare åtgärder för utsatta barn och ungdomar.

2.1 Bakgrund

Ärenden där barn varit utsatta för sexuella övergrepp hör till de känsligaste

och mest komplicerade uppgifterna för de yrkesgrupper som kommer i kontakt med

sexuella övergrepp i sin verksamhet. Goda kunskaper, genomtänkta arbetsmetoder

och väl utvecklad samverkan är viktiga förutsättningar för att arbetet inom t.ex

polisväsendet, socialtjänsten, kris- och behandlingsarbete och inom

rättsväsendet skall lyckas. Regeringen ser det som mycket viktigt att verka för

kontinuerlig fortbildning för att sprida kunskap om nya metoder. Det finns ett

konstant behov av metodutveckling hos dessa personalkategorier som i sin

yrkesutövning möter och har att utreda eller behandla barn och familjer. En

förutsättning för att föra metodutvecklingen framåt är att det finns forskning

på området och att det finns möjligheter att samla och bearbeta kunskap. Det rör

sig om ett kontinuerligt och idogt arbete.

2.1.1 Brottsutveckling

På Socialdepartementets initiativ genomförde Brottsförebyggande Rådet (BRÅ)

under åren 1985 - 1990 ett forskningsprojekt om sexuella övergrepp mot barn och

gav ut flera rapporter i ämnet. Av rapporterna framgår att det troligtvis finns

ett mörkertal när det gäller sexualbrott i allmänhet och sexuella övergrepp mot

barn i synnerhet. Faktorer som är avgörande för mörkertalet är brottets grovhet,

relationen mellan gärningsman och offer samt brottets synlighet. När det gäller

sexualbrott mot barn kompliceras situationen av att barn oftast inte själva kan

anmäla brottet till polisen.

 Av rapporterna framgår att mörkertalet styrs av i hur hög grad barn kan

berätta, i vilken mån de blir trodda och i vilken utsträckning den som barnet

anförtror sig åt går vidare med en anmälan om händelsen. Vidare framgår att

benägenheten att anmäla sexualbrott varierar vid olika tidpunkter, vilket gör

att mörkertalet kan vara olika högt under olika tidsperioder. Benägenheten att

anmäla kan enligt rapporterna även bero på den allmänna opinionen, de

handläggande myndigheternas inställning och den syn som människor i offrets

närhet har på denna typ av brottslighet.

 BRÅ följer noga utvecklingen av bl.a. antalet rapporterade sexualbrott mot

barn. Antalet rapporterade sådana brott har stadigt ökat under de senaste tjugu

åren. De ökade mellan 1990 och 1995 med 53 %.

 Antalet anmälda våldtäkter på barn under 15 år var 173 fall år 1990, 338

fall år 1993 och 258 fall år 1995. Antalet anmälda fall av sexuellt tvång eller

utnyttjande av barn under 15 år var 908 fall år 1990, 1783 fall år 1993 och 1395

fall år 1995. Motsvarande siffror på anmälda fall av annat sexuellt ofredande

mot barn under 15 år var 665 fall år 1990, 900 fall år 1993 och 1 057 fall år

1995.

 Statistiken visar att ökningen av antalet anmälda våldtäkter och sexuellt

tvång eller utnyttjande kulminerade 1993 för att därefter minska något. Minsk-

ningen är tydlig när det gäller sexualbrott mot barn begångna i en nära

relation. Antalet anmälda fall av annat sexuellt ofredande har fortsatt att

stiga. (BRÅ-rapport 1996:4 Brottsutvecklingen). Minskningen av antalet anmälda

fall av våldtäkter och sexuellt tvång eller utnyttjande hänger, enligt BRÅ:s

uppfattning, troligen ihop med den debatt som pågått i samhället och som mer

fokuserat på förövaren än på de utsatta barnen. Enligt forskarna påverkas

anmälningsfrekvensen när det gäller sexuella övergrepp av den allmänna debatten

och av samhällsutvecklingen.

2.2 Vidtagna och planerade åtgärder

2.2.1 Regeringsuppdrag m.m.

Socialstyrelsen är den centrala myndighet som ansvarar för att utöva tillsyn och

kunskapsinsamling för metodutveckling både när det gäller det medicinska området

och socialtjänstområdet. Socialstyrelsen har givit ut Allmänna råd (1991:3)

Sexuella övergrepp mot barn. Dessa allmänna råd är såväl en kunskapsöversikt som

en handbok för handläggning och utredning med redovisning av lämpliga

behandlingsmetoder.

 Socialstyrelsen har nyligen påbörjat ett arbete som syftar till att belysa

det aktuella kunskapsläget om sexuella övergrepp mot barn. I arbetet ingår att

samla in och ställa samman resultat från forskning, utvecklingsinsatser och

kvalificerat utredningsarbete. Med denna kunskapsöversikt som utgångspunkt

kommer Socialstyrelsen att ta ställning till om och i vilken utsträckning de

allmänna råden behöver revideras. Arbetet beräknas vara genomfört i början av år

1998.

 Med utvecklingsmedel från Socialstyrelsen har under senare år flera projekt

genomförts i landet, vars syfte är att utveckla arbetet med barn som utsatts för

övergrepp. Socialstyrelsen fortsätter detta arbete och anser att erfarenheten

hittills visat att det är mest värdefullt att lägga tonvikten vid att

systematiskt bygga upp kunskaper och erfarenheter som sedan kan spridas i

landet.

 Socialstyrelsen har i sina allmänna råd givit riktlinjer för samverkan

mellan olika myndigheter. Där länsgrupper och samrådsgrupper finns och fungerar

i landet ordnas utbildningsdagar och förs disskussioner om metodutveckling.

Kvaliteten i det egna arbetet och i samarbetet varierar dock i olika delar av

landet.

 Socialstyrelsen fick i regleringsbrevet för år 1995/96 i uppdrag att genom-

föra metodutveckling och kvalitetsförbättring i utrednings- och behand-

lingsarbetet rörande barn som far illa. Socialstyrelsen skulle enligt uppdraget

samla, analysera och sprida kunskap om det arbete som bedrivs inom området.

Särskild uppmärksamhet skulle ges till arbete med barn som utsätts för sexuella

övergrepp. I den redovisning över det s.k. Barn i fokus-projektet som

överlämnades till Socialdepartementet i oktober 1995 redovisar Socialstyrelsen

en tid- och verksamhetsplan för uppdraget. Av denna framgår bl.a. att

Socialstyrelsen under projekttiden gav ut ett antal skrifter om sexuella

övergrepp på barn, finansierade ett seminarium för terapeuter som arbetar med

grupper riktade till barn, ungdomar eller vuxna som varit utsatta för sexuella

övergrepp och lämnade ekonomiskt stöd till den s.k. BUP-Elefanten i Linköping

för att denna skulle kunna fungera som ett nationellt kompetens- och

utvecklingscentrum vad gäller misshandel och sexuella övergrepp mot barn.

 Resultatet av uppdraget kommer att ge underlag för fortsatt metodutveckling

på området. Behovet av ytterligare riktlinjer samt informationsskrifter till de

berörda bedöms inom ramen för uppdraget och Socialstyrelsens löpande tillsyns-

och utvecklingsarbete. I regleringsbrevet för år 1997 har uppdragits åt

Socialstyrelsen att senast den 31 oktober 1997 redovisa utvecklingsarbete som

rör utsatta barn.

2.2.2 Barn i fokus-projektet

Socialstyrelsen har inom ramen för det s.k. Barn i fokus-projektet (SoS-rapport

1996:19) stöttat ett antal projekt i landet där metoder utvecklats för arbete

med barn som utsatts för sexuella övergrepp. Projekt kring metodutveckling i

arbete med unga förövare har också fått stöd, liksom andra projekt som arbetat

med t.ex. samarbetsmodeller mellan olika myndigheter. Som exempel på projekt kan

nämnas bl.a. ett som varit förlagt till Barn- och ungdomspsykiatriska kliniken

vid Malmö Allmänna Sjukhus med syfte att studera samverkan mellan myndigheter

och utveckla familjebehandlingsmodeller vid sexuella övergrepp. En slutsats som

dras i detta projekt är att behandlingsformerna måste vara varierade och flex-

ibla. Kliniken skall också genomföra en långtidsuppföljning av familjer som

deltagit i familjebehandling. Uppföljningen skall bl.a. innehålla en bedömning

av samspelet mellan barn och föräldrar.

 Ett annat projekt, SAMS-projektet, har drivits av Stockholms läns lands-

ting, sydvästra omsorgsområdet. Strävan har varit att förbättra samarbetet

mellan olika inblandade myndigheter vid sexuella övergrepp mot barn. I

samarbetet ingick Södertälje PBU, Geneta barnhem och socialtjänsten. En slutsats

från projektet är att ett fungerande samarbete mellan olika institutioner kräver

motivation för samarbete, en klar struktur, planering och tillräckligt med tid.

Samtliga projekt har redovisats i skriftlig form.

2.2.3 Kunskapscentrum för forskning och metodutveckling

BUP-Elefanten i Linköping är ett centrum för aktiv forskning och metod-

utveckling. Där finns en mottagningsverksamhet som bygger på ett samarbete

mellan barn- och ungdomspsykiatriska kliniken vid universitetssjukhuset i

Linköping och Linköpings kommun. Den startade sin verksamhet i januari 1995 med

stöd från Socialstyrelsen och från försäkringskassan i Linköping. Verksamheten

är en specialiserad enhet för psykoterapeutisk hjälp när ett sexuellt övergrepp

eller misshandel mot barn misstänks eller konstateras. Den skall vid behov kunna

erbjuda krisbearbetning och olika terapiformer och samla kunskap för metod-

utveckling både vad gäller förebyggande och behandlande arbete.

 När det gäller behandling vänder sig BUP-Elefanten i första hand till

Östergötlands län. Utomlänspatienter tas emot enligt gällande utomlänsavtal. Vad

beträffar handledning och konsultation ges detta efter avtal med beställare.

Erfarenheter och kunskaper från BUP-Elefanten kommer även socialtjänsten

tillgodo. Socialstyrelsen beviljade under 1995 616 000 kronor och under 1996 1

miljon kronor ur anslaget för utvecklings- och förnyelsearbete inom

socialtjänsten för detta arbete. Erfarenheterna torde kunna tas tillvara

nationellt.

 BUP-Elefanten har, utöver uppgifterna att utreda, behandla och bedriva

forskning, också till uppgift att utbilda personal inom såväl barn- och

ungdomspsykiatrin som polisen och socialtjänsten. Verksamheten har för

budgetåret 1995/96 tilldelats 500 000 kr och för 1997 500 000 kr av Social-

styrelsen för detta ändamål. Två projektledare har anställts med uppgift att

planera en universitetskurs vid Hälsouniversitetet i Linköping med start

höstterminen 1997. Kursen kommer att riktas till personal inom barn- och

ungdomspsykiatrin, allmänpsykiatrin, socialtjänsten och polisen. Den kommer att

omfatta tre terminers studier med en inledande gemensam multi-disciplinär kurs

och därpå följande specialiserade studier för behandlingspersonal respektive

utredare inom socialtjänsten. Utbildningen är tänkt att återkomma regelbundet.

 Som regeringen framhållit i forskningspropositionen 1996/97:5 är det

viktigt med en kontinuerlig och bred forskning om barns villkor. Särskilt

viktigt är det att öka kunskapen om utsatta barns villkor.

 4

2.2.4 Utbildning inom rättsväsendet m.m.

Justitieutskottet behandlade i betänkandet 1992/93:JuU24 bl.a. regeringens

förslag om anslag till domstolsväsendet samt ett antal motioner avseende

medelstilldelning i övrigt med anknytning till domstolsväsendet. I motion

1992/93Ju802 yrkades bl.a. ett tillkännagivande att den personal (poliser,

psykologer, jurister, barnhälsovårdspersonal m.fl.) som har att göra med barn i

svåra situationer bör utbildas för den uppgiften. Yrkandet avslogs av såväl

utskottet som riksdagen.

 När det gäller utbildningsinsatser avseende just sexuella övergrepp mot

barn kan bl.a. nämnas att Domstolsverket anordnat regionala utbildningsdagar vid

flera domstolar i detta ämne. Domstolsverket bekostar även deltagande för domare

i kurser och konferenser anordnade av bl.a. BRÅ, Rädda Barnen och Barnens Rätt i

Samhället (BRIS), (bet. 1993/94:SoU30 s.15). Riksåklagaren höll i januari 1996

ett seminarium för åklagare om mål om sexuella övergrepp mot barn och kommer

eventuellt att utarbeta en handbok för åklagare.

 Rädda Barnens regionala seminarier för bl.a. domare om sexuella övergrepp

på barn och barnmisshandel kommer att fortsätta under kommande år. Rädda Barnen

har också framställt en videofilm om sexuella övergrepp på barn, vilken inköpts

av Domstolsverket för utlåning till domstolarna. Information sprids även

skriftligen till domstolarna.

 På många håll i landet fungerar, i enlighet med rekommendationerna i

Socialstyrelsens allmänna råd om sexuella övergrepp mot barn, s.k. sam-

rådsgrupper, som består av representanter för bl.a. socialtjänst, hälso- och

sjukvård samt polis och åklagare. Samarbetet utgår oftast från enskilda aktuella

ärenden men kan också bestå av regelbundna gemensamma utbildningar och aktiv

metodutveckling.

2.2.5 Barnpsykiatrikommittén

Den sedan våren 1996 pågående utredningen om barns och ungdomars psykiska hälsa,

Barnpsykiatrikommittén (S 1995:06), har enligt direktiven (dir. 1995:75) till

uppgift att överväga och föreslå olika åtgärder för att förbättra samarbetet

mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten och i förekommande fall andra

samhällsinstanser. Utredningen skall bl.a. överväga om nuvarande ansvarsgränser

är de mest ändamålsenliga. Kommittén skall också föreslå

rehabiliteringsåtgärder.

 Bland de målgrupper som särskilts lyfts fram i direktiven, när det gäller

analysen av samarbetet mellan olika myndigheter, finns barn och ungdomar som

utsatts för sexuella övergrepp. Kommittén kommer i ett särskilt projekt fokusera

på strukturer inom barnpsykiatrin och socialtjänsten för att garantera

metodutveckling och möjliggöra ackumulering av kunskap när det gäller sexuella

övergrepp på och misshandel av barn och ungdomar. Kommitténs arbete skall vara

slutfört den 31 december 1997.

2.2.6 Pediatrisk gynekologi

I motion 1993/94:So273 pekas på nya former för den medicinska undersökningen

inom en disciplin för pediatrisk gynekologi. Sådana undersökningsformer bör

enligt motionärerna inrättas i Sverige för att stimulera utvecklingen av nya

undersökningsmetoder och därmed öka kunskapen om skador av sexuella övergrepp.

 Socialstyrelsen har i sina allmänna råd om sexuella övergrepp mot barn

givit riktlinjer för den medicinska utredningen. Socialstyrelsen rekommenderar

vidare att det i varje landsting finns tillgång till särskild personal som på

ett kompetent sätt kan utföra utredningar vid misstänkta sexuella övergrepp. Det

bör även finnas rutiner för hur dessa utredningar skall hanteras inom

sjukvården.

 I en skrift med titeln Sexuella övergrepp mot barn och ungdomar, en

introduktion med särskild tonvikt på kroppsundersökning och värdering av

somatiska fynd, som givits ut av Svensk Förening för Obstetrik och Gynekologi,

finns detaljerad information om medicinska undersökningar vid misstanke om

sexuella övergrepp mot barn. Denna skrift har fått stor användning bl.a. inom

grundutbildningen av läkare samt inom specialistutbildning och efterutbildning

för gynekologer.

 Vid utredning av barn, som har blivit utsatta för sexuella övergrepp krävs

en omfattande utredning med inslag av flera olika discipliner. Vid ställ-

ningstaganden till fynd, som härrör från gynekologiska undersökningar, krävs en

ingående bedömning där kunskap från obstetrik och gynekologi, pediatrik,

barnkirurgi, venerologi och rättsmedicin är aktuell. Det krävs vana, kunskap och

vaksamhet av de läkare som skall undersöka barnet och tolka fynden, inte minst

med hänsyn till den vikt som de medicinska intygen har i den rättsliga

prövningen av dessa ärenden. I Sverige har det vid de specialenheter som finns

för utredning av sexuella övergrepp mot barn vuxit fram ett väl fungerande

samarbete mellan olika vetenskaper för behandling och omhändertagande av dessa

barn. Vid de flesta av dessa utförs kroppsundersökningar av barnläkare med

särskild erfarenhet eller tillsammans med rättsmedicinare där sådana resurser

finns.

 För att närmare belysa frågan har Socialdepartementet inhämtat yttranden av

ett antal experter bl.a. på barnkirurgi och rättsmedicin. Av experternas svar

framgår att barn- och tonårsgynekologi är en specialitet på framväxt över hela

världen. Området kräver ett interdisciplinärt samarbete mellan flera olika

specialistområden. Många störningar och sjukdomstillstånd är ovanliga och kräver

regionsjukvårdens resurser och forskningsmiljö. Enligt experterna är det

angeläget att utveckla ämnesområdet.

2.2.7 Pojkar som offer för sexuella övergrepp och som förövare

av sådana övergrepp

Regeringens uppfattning är att det behövs mer kunskap kring övergrepp på pojkar

och att det är viktigt att finna nya vägar och metoder att nå pojkar som varit

offer för eller förövare av sexuella övergrepp. Olika erfarenheter tyder på att

unga förövare själva har varit utsatta för sexuella övergrepp. Det finns projekt

som arbetar med pojkar som offer. Rädda Barnens pojkmottagning är ett exempel.

 I Kristianstads kommun bedrevs inom Barn i fokus-projektet, med ekonomiskt

stöd från Socialstyrelsen, fyra olika omfattande utvecklingsprojekt kring arbete

med sexuella övergrepp. Ett av delprojekten behandlade frågor kring unga

förövare, vilka ofta själva varit utsatta för fysiska eller sexuella kränkningar

som barn. Det innebär att dessa ungdomar både är offer och förövare, vilket

medför komplikationer i förhållningssätt och i utrednings- och

behandlingsarbetet. En metod för att bedöma unga förövares problematik och

behandlingsbehov samt arbetsmodeller för att nå unga förövare har utarbetats.

Projektet finns redovisat i rapporten Unga förövare av sexuella övergrepp.

 Sedan år 1996 pågår ett projekt om gruppbehandling för unga förövare - ett

metod- och handledningsprojekt i vilket Rädda Barnens pojkmottagning, Wasa PBU-

mottagning i Stockholm, BUP-Elefanten och social-förvaltningen i Kristianstad

deltar i syfte att få metod- och handledningsstöd i arbetet med att starta

gruppverksamhet för unga förövare. Projektet skall utvärderas. Socialstyrelsen

har bidragit med medel till detta projekt.

2.2.8 Stöd till ideella organisationer och alternativa

behandlingsinstitutioner

Regeringen vill betona de ideella organisationernas värdefulla arbete som ett

viktigt komplement till olika myndigheters arbete.

 Rikstäckande ideella organisationer får därför organisationsstöd från

Socialstyrelsen. Organisationerna söker därtill ytterligare medel till sina

projekt från bl.a. Allmänna arvsfonden och Socialstyrelsen. Som ett prioriterat

område har regeringen (prop. 1995/96:138) angivit stöd ur Allmänna arvsfonden

till organisationer som arbetar med att utveckla metoder för att hjälpa barn som

utsatts för sexuella övergrepp. Av de projekt som stötts med hjälp av Allmänna

arvsfonden kan nämnas utbildning inom barn- och ungdomsrörelser av ansvariga

ledare på lokal- och distriktsnivå för att dessa bättre skall kunna förstå när

barn far illa och hur man skall agera i dessa situationer.

2.2.9 Föreslagna förändringar i socialtjänstlagen

I proposition 1996/97:125 Ändring i socialtjänstlagen, som beslutas av

regeringen denna dag, föreslås förändringar i syfte att stärka barnets ställning

inom socialtjänsten. Regeringen föreslår införandet av en ny bestämmelse som

svarar mot artikel 3 i FN:s konvention om barnets rättigheter. Bestämmelsen

stadgar att när åtgärder rör barn skall särskilt beaktas vad hänsynen till

barnets bästa kräver. Det fastslås också att barnets inställning skall

klarläggas så långt det är möjligt i ärenden som rör barnet personligen. Hänsyn

skall tas till barnets vilja med beaktande av dess ålder och mognad .

 Socialtjänstens utredningsskyldighet när det gäller barn tydliggörs genom

att vissa tidsfrister införs. Barnavårdsutredningar skall genomföras skyndsamt

och vara slutförda senast inom fyra månader. Om det finns särskilda skäl kan

utredningstiden förlängas. Det införs även regler som ger socialtjänsten

möjlighet att konsultera sakkunniga och att ta de kontakter som är nödvändiga

för att genomföra utredningen. En utredning skall inte göras mer omfattande än

vad omständigheterna i ärendet motiverar.

 Skyldigheten utvidgas för vissa yrkesgrupper att enligt 71 § socialtjänst-

lagen anmäla till socialnämnden om de får kännedom om något som kan innebära att

socialnämnden behöver ingripa till en underårigs skydd. Anmälningsskyldigheten

kommer även att omfatta alla som är verksamma inom yrkesmässigt bedriven enskild

verksamhet som berör barn och ungdom och annan yrkesmässigt bedriven enskild

verksamhet inom hälso- och sjukvården och på socialtjänstens område. Offentlig

och enskild verksamhet likställs därmed när det gäller anmälningsskyldigheten.

 I propositionen betonas att socialnämnden bör samverka med andra myn-

digheter samt informera om sin verksamhet. Detta är särskilt angeläget i arbetet

med utsatta barn. Socialtjänsten har ansvar för att informera exempelvis

personal inom barnomsorg och skola om bestämmelserna om bl.a. anmälningsskyl-

digheten och om hur socialtjänsten arbetar med utredningar av och stöd- och

hjälpåtgärder och andra insatser till barn och familjer.

 Regeringen vill i detta sammanhang särskilt framhålla värdet av att det

skapas rutiner inom socialtjänsten för såväl samverkan som information.

_________________

Av denna redogörelse framgår att ett omfattande arbete pågått och pågår när det

gäller skyddet för barn som utsatts för sexuella övergrepp. Det är fråga om ett

långsiktigt och kontinuerligt arbete där kunskapsuppbyggnad och utbildning har

särskild betydelse. Av väsentlig betydelse är också väl utvecklade arbetsmetoder

och samverkan mellan bl.a. olika myndigheter. Frågans vikt gör att utvecklingen

på området noga måste följas. Beredskap måste hållas för att omedelbart kunna

sätta in ytterligare åtgärder om och så snart behov därav visar sig.

 5

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 6 mars 1997

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelsen 1996/97:93 Metodutveckling, forskning och

utbildning i arbetet för barn som utsatts för sexuella övergrepp.

 6