Skr.

1996/97:66

Regeringens skrivelse

1996/97:66

Redogörelse för en överenskommelse om vissa

ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. för

år 1997

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 12 december 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Margot[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Socialdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

Den 12 november 1996 träffade företrädare för staten och Landstingsförbundet en

överenkommelse om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen för år 1997.

Överenskommelsen har sin grund i den s.k. Dagmarreformen som genomfördes år

1985.

 Överenskommelsen omfattar 1 169 miljoner kronor, som skall fördelas mellan

landets 26 sjukvårdshuvudmän. Detta skall ställas i relation till de drygt 91

miljarder kronor som landstingen själva via landstingsskatten använder för att

finansiera hälso- och sjukvården. Statens bidrag genom dessa medel har därmed

huvudsakligen betydelse som signal- och stimulansmedel gentemot

sjukvårdshuvudmännen.

 Tillgänglighet för alla är ett nyckelbegrepp i överenskommelsen för år 1997

och patientens ställning i vården skall stärkas. Det innebär bl.a. att

vårdgarantin förändras och inriktas på att förbättra tillgängligheten för alla

patienter.

 Landstingen skall stimuleras till att skapa en bättre dialog mellan politiker,

administratörer och personal inom hälso- och sjukvården om resursanvändningen

och resultaten inom vården. Det arbete som påbörjats med att föra

kvalitetsregister, analysera orsaker till köer, förbättra information till

patienterna, utveckla arbetsorganisationen till stöd för ett mer patient-

fokuserat arbete osv. skall fortsätta.

 Som följd skall huvuddelen av Dagmarmedlen användas för att stimulera

utvecklingen av metoder för att följa upp, utvärdera och bedöma sjukvårdens

effekter inom tre huvudområden; en kunskapsbaserad hälso- och sjukvård,

verksamhetsutveckling och informationsförsörjning.

 Liksom för år 1996 lämnas särskild ersättning för medicinska rehabiliterings-

och behandlingsinsatser inom hälso- och sjukvården. Ersättningen är dock lägre

för år 1997 jämfört med föregående år, i enlighet med riksdagens beslut i

samband med den s.k. vårpropositionen.

 På motsvarande sätt som för år 1996 lämnas också vissa verksamhetsstöd, bl.a.

till Handikappinstitutet och rikssjukvård för HIV-smittade.

 1

SOCIALDEPARTEMENTET 1996-11-12

LANDSTINGSFÖRBUNDET

Dagmaröverenskommelsen för år 1997

Den svenska hälso- och sjukvårdens mål är en god hälsa och vård på lika villkor

för hela befolkningen. I många avseenden har vi idag en hälso- och sjukvård på

internationellt jämförelsevis hög kvalitativ nivå. De senaste årens

samhällsekonomiska utveckling har dock begränsat även hälso- och

sjukvårdssektorns möjligheter. Till en del har de ekonomiska begränsningarna

lindrats genom att sjukvårdens produktivitet kraftigt förbättrats.

 Inför de kommande åren står hälso- och sjukvården inför stora utmaningar. Nya

krav kommer att ställas genom den medicinska och tekniska utvecklingen,

samtidigt som behoven kommer att växa i takt med att andelen äldre i

befolkningen ökar. Det är angeläget att hälso- och sjukvården kan möta dessa nya

krav och behov. För att finna vägar för detta behövs arenor där förtroendevalda

och de i hälso- och sjukvården professionellt verksamma möts för att skapa

förståelse för varandras villkor och finna nya lösningar.

 Regeringen har i budgetpropositionen uttalat att utvecklingen inom hälso- och

sjukvården kommer att följas särskilt. Kommittén om hälso- och sjukvårdens

finansiering och organisation (HSU 2000) har särskilt uppdrag att till

regeringen redovisa framtida resursbehov. Med utgångspunkt från detta

underlagsmaterial skall en bedömning göras kring vilka resurser hälso- och

sjukvården behöver för att ge en god vård åt alla med hög tillgänglighet.

Regeringen kommer också att lägga förslag med utgångspunkt från

Prioriteringsutredningens betänkande.

 Bred enighet råder om att bibehålla hälso- och sjukvården på en kvalitativt

hög nivå och samtidigt finna utrymme för ett fortsatt utvecklingsarbete. Vi vill

att svensk hälso- och sjukvård också fortsättningsvis skall ligga i framkanten

av den medicinska utvecklingen. Samtidigt vill vi gynna en utveckling, som leder

till att patientens ställning stärks. God tillgänglighet, valfrihet, god

omvårdnad och rätt till bra information är viktiga delar i en patientfokuserad

utveckling. Den gemensamma ambitionen är att korta vårdköerna inom alla områden!

 Den svenska hälso- och sjukvårdens kostnader uppgår till drygt 91 000 miljoner

kronor. Denna överenskommelse omfattar 1 169 miljoner kronor. Överenskommelsens

syfte är att ge en plattform för en nationellt önskvärd riktning för de kommande

årens utveckling. Vidare att genom statligt stöd stimulera vissa

utvecklingsaktiviteter och att finansiera delar av hälso- och sjukvårdens

stödfunktioner som medicinska kvalitetsregister och uppföljnings- och

utvärderingsarbete. Överenskommelsen skall bidra till en långsiktigt hållbar

utveckling och ligga till grund för kommande överläggningar om hälso- och

sjukvårdens utveckling.

En patientfokuserad och tillgänglig vård

Hälso- och sjukvården är en betydelsefull del av välfärdspolitiken i vårt land.

Det är viktigt för människor att känna tilltro till att hälso- och sjukvården

finns tillgänglig när man är i behov av lindring, omvårdnad och behandling. Det

är sjukvårdens uppgift att möta dessa behov, att skapa trygghet och att visa

respekt för individernas självbestämmande. Detta ställer höga krav på kompetens

hos såväl hälso- och sjukvårdens ledare som medarbetare.

 För att öka förutsättningarna för hälso- och sjukvården att möta dagens och

morgondagens behov och krav är det angeläget att förnya formerna för de statliga

ersättningarna till sjukvårdshuvudmännen. Hälso- och sjukvården måste stimuleras

till att i snabbare takt än hittills öka fokuseringen på patienters uttalade och

outtalade behov. Omvårdnadens roll för detta måste stärkas. Människors kunskaper

om moderna rön och metoder måste tillvaratas, och dialogen mellan patienter och

vårdgivare stärkas.

 Vårdgarantin i sin ursprungliga utformning har på många sätt spelat ut sin

roll - nyligen publicerat matieral har visat att den inte stimulerar till

önskade resultat. Ett förnyat åtagande - med en klar fokusering på patienterna,

grundat på modernt kvalitetstänkande och utnyttjande av ny kunskap bör byggas

upp långsiktigt för att stärka patientens ställning. Därför tar den nya

vårdgarantin sikte på att öka tillgängligheten för alla patienter.

 Det ska finnas en god tillgänglighet i hälso- och sjukvården. Det är

primärvården som är ansvarig för de första kontakterna och ska erbjuda hjälp

samma dag, antingen på telefon eller genom besök. Läkarbesök ska erbjudas inom

åtta dagar. När så erfordras ska primärvården biträda med hänvisning till

specialistvård för patientbesök inom tre månader. För patienter med oklar

diagnos ska besöket hos specialist ske inom en månad. Utifrån de bedömningar som

gjorts i primärvården eller av specialistläkare ska behandling påbörjas utan

dröjsmål enligt vägledande principer för urval och prioriteringar. Om inte den

egna sjukvårdshuvudmannen kan erbjuda vården inom ovan nämnda tidsramar har

patienten rätt att söka vård hos annan sjukvårdshuvudman.

 Regeringen kommer att senare presentera sina förslag med anledning av

Prioriteringsutredningen. Parterna är ense om att formerna för hur riksdagens

beslut i dessa avseenden skall genomföras skall behandlas inför kommande

överenskommelser.

Patientens möjlighet till delaktighet

Utvecklad patientinformation

En förutsättning för att patienten skall kunna delta aktivt i beslut som rör den

egna behandlingen är att kunskap och information om tillgängligheten i vården,

om köer och väntetider hos olika vårdgivare, om vårdprogram och vårdinnehåll för

olika diagnoser utvecklas och blir tillgänglig. Möjligheterna för patienten att

välja vårdgivare och/eller behandlingsmetod kan på så sätt öka. Målsättningen är

att jämförbara data från olika vårdgivare, inom landstingsområdet och inom

sjukvårdsregionerna, skall finnas lätt tillgängliga som underlag för

patienternas ställningstagande i olika frågor.

 En utvecklad patientinformation kan innehålla följande delar:

- vårdprogram för sjukdomen eller diagnosen,

- information om vårdorganisationen,

- information om köer och väntetider,

- andra kvalitetsparametrar,

- information om vilka krav man som patient kan ställa sjukvårdshuvudmannen,

- patientorganisationer och patientföreningar,

- hjälpmedel och sociala förmåner, m m.

För närvarande pågår ett arbete med att utveckla informationssystem för

patienter och allmänhet i vilket ett tiotal landsting är engagerade. Parterna är

överens om att stödja det fortsatta utvecklingsarbetet och återkommer till detta

i senare avsnitt.

Nationella riktlinjer, lokala vårdprogram och individuella överenskommelser

För att stärka patientens möjligheter att få likvärdig, kunskapsbaserad vård i

hela landet är nationella riktlinjer för god medicinsk praxis (tidigare benämnda

vårdprogram) under utveckling. Arbetet har påbörjats av Socialstyrelsen under år

1996. Regionala och lokala vårdprogram skall baseras på dessa riktlinjer allt

eftersom sådana finns tillgängliga. På grundval av vårdprogrammen ska sedan

individuella överenskommelser (tidigare benämnda vårdkontrakt) slutas mellan den

enskilde patienten och vårdgivaren.

 De första nationella riktlinjerna som utarbetas gäller diagnostik och

behandling av diabetes. Dessa skall ligga till grund för regionala och lokala

vårdprogram och individuella överenskommelser. Arbetet har varit mer

tidskrävande än vad parterna inledningsvis beräknade. Överenskommelsen för år

1996 har i denna del därför ännu inte helt kunnat infrias. Parterna är dock

överens om vikten av att detta arbete fullföljs. Svenska Diabetesförbundet

stöder denna uppfattning och har också påtalat vikten av att tidsutrymme ges för

arbetets genomförande.

 Parterna är också överens om att utvecklingsarbetet med att fastställa

nationella riktlinjer för ytterligare diagnoser eller sjukdomstillstånd där det

finns konsensus om adekvata metoder för diagnostik och behandlingsåtgärder skall

fortsätta och ges en hög prioritet. De ekonomiska och organisatoriska

konsekvenser, som olika metoder och rutiner leder till i den kliniska

tillämpningen, skall också belysas i de nationella riktlinjerna.

 9

 Parterna är överens om att det fortsatta utvecklingsarbetet med nationella

riktlinjer skall ha sin utgångspunkt i de förslag som regeringen lägger utifrån

Prioriteringsutredningens slutliga betänkande.

 De enskilda patienternas individuella beslut och överenskommelser med

vårdgivaren om fortsatt vård och behandling (tidigare benämnda vårdkontrakt)

skall ha sin grund i de nationella riktlinjerna och sjukvårdshuvudmännens

vårdprogram. De individuella överenskommelserna syftar till att patienten aktivt

skall kunna följa och påverka vården, behandlingen och rehabiliteringen. Det

skall också framgå hur olika behandlingsinsatser bör samordnas och vilken

samverkan som behövs mellan vårdgivarna, patienten och hans eller hennes

anhöriga.

Kunskapsbaserad hälso- och sjukvård

Sjukvården är en kunskapsintensiv verksamhet där nya metoder och tekniker

ständigt utvecklas. För att dess resurser skall utnyttjas på bästa sätt och

befolkningen erbjudas bästa möjliga vård är det av stor vikt att verksamheten

utformas i enlighet med den kunskap som finns om såväl gamla som nya metoders

resultat och effektivitet.

 Det finns en stor variation mellan olika vårdgivare och kliniker vad gäller

medicinsk praxis vid en och samma åkomma. Detta är ett numera väldokumenterat

faktum, bl.a. genom uppföljnings- och utvärderingsinsatser som skett inom ramen

för de s.k. Dagmaröverenskommelserna. Förhållandet är otillfredställande såväl

mot bakgrund av det övergripande målet för svensk hälso- ochsjukvård - en god

vård på lika villkor - som ur resurshänseende. I en situation med finansiella

restriktioner och otillfredställda vårdbehov hos vissa patientgrupper är det

särskilt angeläget att tillgängliga resurser används på bästa sätt.

 Såväl bland berörda myndigheter och organisationer på nationell nivå som bland

sjukvårdshuvudmännen på regional och lokal nivå har stora insatser gjorts för

att följa upp, utvärdera och nå konsensus om medicinskt vård- och

behandlingsarbete. Men ett sådant fortlöpande arbete måste ske med större

systematik, där det också ingår att dokumentera och analysera de resultat hälso-

och sjukvården åstadkommer i vården av enskilda patienter. Parterna är överens

om vikten av att stödja en sådan utveckling. Detta kräver insatser på såväl

nationell som regional nivå.

Nationell nivå: Riktlinjer för god medicinsk praxis

Det fortsatta utvecklingsarbete med nationella riktlinjer för god medicinsk

praxis och med god tillgänglighet skall grundas på den kunskap och kompetens som

redan finns. Det gäller bl a Socialstyrelsens arbete med kunskapsöversikter och

samsyn för vissa diagnoser och sjukdomar (state of art), SBU s teknologi-

värderingar, de nationella kvalitetsregistren och Spris kompetens när det gäller

verksamhetsuppföljning på kliniknivå och variationer i medicinsk praxis samt

informationsteknologi.

 10

 Parterna är överens om att som ett led i det fortsatta utvecklingsarbetet

förstärka vissa insatser inom detta område.

 SBU:s uppdrag att utvärdera befintlig och ny medicinsk metodik och förmedla

resultatet av denna verksamhet underlättas enligt parterna av att

sjukvårdshuvudmännen både är representerade i myndighetens styrelse och i

väsentlig utsträckning bidrar till finansieringen. För att öka SBU:s möjligheter

att omsätta sina slutsatser i den praktiska hälso- och sjukvården och göra det

möjligt för SBU att lämna ersättning för expertmedverkan från

sjukvårdshuvudmännen, har medel avsatts sedan 1995. Bidraget till SBU uppgick

1996 till 10,5 milj kronor. Parterna är ense om att år 1997 avsätta motsvarande

belopp samt att det även för åren därefter är angeläget att avsätta belopp i

minst denna storleksordning.

 De nationella kvalitetsregistren hos sjukvårdhuvudmännen är viktiga

kunskapskällor för kvalitetsutvecklingsarbetet. Det finns ett trettiotal sådana

register, t.ex för höftledsplastiker och ögonsjukvård, vilka har utvecklats med

stöd av de s k informationsförsörjningsmedlen inom ramen för

Dagmaröverenskommelserna. Utvecklingsarbetet på nationell nivå leds av en grupp

med representanter från Landstingsförbundet, Svenska Läkaresällskapet och

Socialstyrelsen. En framgångsrik utveckling av de nationella kvalitetsregistren

förutsätter dock att kliniker hos samtliga sjukvårdshuvudmän i landet ansluter

sig till registren och att respektive huvudman som ansvarar för ett nationellt

register upplever ett mervärde för det lokala kvalitetsarbetet att hålla ett

sådant.

 Parterna är överens om att arbetet med att utveckla nationella kvali-

tetsregister hos sjukvårdshuvudmännen skall fortsätta och avsätter 15 miljoner

kronor för detta ändamål.

Regional nivå: Ändamålsenlig sjukvård

Den snabba kunskapsutvecklingen och ökade krav från såväl patienter, medborgare,

medarbetare och finansiärer kräver system för ständigt lärande/fortbildning och

metoder för att introducera och använda ny kunskap samt utmönstra omodern

kunskap i det dagliga arbetet. Det gäller såväl medicinsk praxis som en effektiv

organisation och resursanvändning i hälso- och sjukvården.

 Det är angeläget att sjukvårdshuvudmännen de närmaste åren, med stöd av

berörda organisationer och myndigheter på nationell nivå och i dialog med

kliniskt verksam hälso- och sjukvårdspersonal, utvecklar ändamålsenligheten i

sjukvården ur ett patientperspektiv. Landstingsförbundet åtar sig att stödja

sina medlemmar i detta arbete bl.a. genom att skapa arenor där tillfällen ges

för dialog mellan förtroendevalda, administratörer och personal för att bredda

kunskapsunderlaget och erfarenhetsutbytet.

 Lokala uppföljningssystem för att dokumentera och analysera verksamhetens

ändamålsenlighet måste utvecklas och etableras hos sjukvårdshuvudmännen. Den

kunskap ett uppföljningssystem genererar ger underlag för fortsatt agerande och

för strategier i syfte att utveckla sjukvårdens kvalitet och resultat.

 För att påskynda en utveckling där ny kunskap snabbare integreras i det

dagliga arbetet är parterna överens om att ge hög prioritet åt utvecklingsarbete

med denna inriktning. På regional nivå avsätts 550 miljoner kronor för detta

ändamål. Sjukvårdshuvudmännen, med Landstingsförbundet som samordnare, skall

årligen till staten rapportera vilka större aktiviteter som genomförts.

Verksamhetsutveckling

Modernt kvalitetstänkande innebär att varje verksamhet fokuseras på dem man

finns till för, i hälso- och sjukvården i första hand patienterna. Detta innebär

bl.a. att ledares och medarbetares kompetens och förmåga till samverkan och

resultatorientering måste utvecklas fortlöpande.

 Sjukvårdens inre arbete påverkas för närvarande i hög grad av den snabba

kunskapsutvecklingen kombinerad med ökade krav från patienter, allmänheten och

övriga intressenter. Det behövs system för ständigt lärande och former för att

anpassa de nya kunskaperna till det dagliga arbetet. Ledare måste rekryteras och

tränas att kunna leda och ta tillvara alla medarbetares kompetens med dessa

förutsättningar. Den befintliga personal- och organisationsstrukturen behöver

förändras i syfte att stödja den kunskapsutvecklande arbetsplatsen. Organisation

och styrformer påverkas. Nätverk, kommunikation och delaktighet i små och stora

beslut kommer i fokus. Dessa förändringar ger underlag för flera initiativ och

engagemang i det egna arbetet och stärker inriktningen mot mer patient-

orienterade arbetssätt.

Nationell nivå: Utvecklingsinsatser för att bryta hierarkier och revirtänkande

Reformsträvanden inom hälso- och sjukvårdssektorn under senare år har antingen

handlat om de stora strukturer och styrsystem som omger sjukvården

(ersättningsformer, konkurrensinslag) eller lokala, vårdorganisatoriska

förändringar (färre platser, vårdkedjearbete). Det är nu dags att ändra

perspektiv och i högre grad förskjuta tyngdpunkten i utvecklingsarbetet mot

patienten och hans/hennes behov.

 Ett patientorienterat arbetssätt förutsätter att utvecklingsinsatserna när det

gäller såväl ledare som alla medarbetare inriktas på att bryta den traditionella

hierarkiska organisation och det revirtänkande som fortfarande karaktäriserar

hälso- och sjukvården. För att stimulera ett försöks- och utvecklingsarbete på

nationell nivå inom detta område är parterna överens om att under år 1997

avsätta 15 miljoner kronor.

 11

Regional nivå: Utveckla arbetsorganisationen så

medarbetarnas kompetens tas tillvara

Personalens engagemang och kompetens är de viktigaste tillgångarna inom hälso-

och sjukvården. Att vidmakthålla och utveckla dessa tillgångar är av central

betydelse för att hälso- och sjukvårdens mål ska kunna uppnås.

 De senare årens reformsträvanden och snabba förändringstakt samt utvecklingen

mot ett mer patientorienterat arbetssätt ställer stora krav på personalens

flexibilitet och understryker behovet av fort- och vidareutbildning. Den

viktigaste motivationskällan för kompetensutveckling är vidgat ansvar och

vidgade arbetsuppgifter. Parterna är överens om att arbetsorganisationen måste

utvecklas så att personalens kompetens på alla nivåer bättre kan tas tillvara

och avsätter för detta ändamål 100 miljoner kronor till utvecklingsarbete under

år 1997.

Informationsförsörjning

En viktig förutsättning för att uppnå en hälso- och sjukvård som i ännu högre

grad än idag är patientorienterad och kunskapsbaserad är att in-

formationsförsörjningen utvecklas och att ny informationsteknologi utnyttjas i

så stor utsträckning som möjligt.

Nationell nivå: Utnyttja informationsteknologi för

förnyelsearbetet

Kraven på förbättrad kvalitet och bättre resursutnyttjande inom hälso- och

sjukvården medför att vissa sjukvårdsverksamheter koncentreras samtidigt som

primärvård och annan öppenvård ökar i omfattning. I detta sammanhang är det

angeläget att den nya informationsteknologin (IT) utnyttjas. IT ger stora

möjligheter att stärka förändrings- och förnyelsearbetet inom hälso- och

sjukvården inte minst när det gäller att utveckla samarbetet mellan bassjukvård

och den högspecialicerade vården. Spri har också regeringens uppdrag att efter

samråd med berörda intressenter lämna förslag till IT-program inom hälso- och

sjukvården och lämna förslag till programmets finansiering.

 IT har gett förutsättningar för att inom Socialstyrelsen bygga ut en

faktadatabas (MARS) med aktuell information om kunskapsläget för vissa diagnoser

och sjukdomar. Det är dock ett omfattande och kostnadskrävande arbete att

uppdatera och hålla kunskapsunderlaget i databasen aktuellt. Hittills har

arbetet finansierats inom Socialstyrelsens ramanslag. Parterna är dock överens

om att det är viktigt att stimulera sjukvårdshuvudmännens användning av

databasen. Detta kan ske genom att de också bidrar till att finansiera den.

Parterna har därför enats om att avsätta fyra miljoner kronor för detta ändamål

under år 1977. En sådan medfinansiering innebär också att sjukvårdshuvudmännen

skall kunna påverka databasens utveckling och användning.

 Epidemiologiskt Centrum (EpC) vid Socialstyrelsen har till uppgift att följa,

analysera och rapportera om utbredning och utveckling av befolkningens hälsa,

sjukdomar, sociala situation, vårdutnyttjande och riskfaktorer för sjukdomar och

sociala problem. För att EpC Bättre skall kunna fullgöra sitt uppdrag inom

hälso- och sjukvårdsområdet är det angeläget att nationella öppenvårds- och

skaderegister kan utvecklas. Parterna har enats om att 2,5 miljoner kronor

avsätts för detta ändamål under år 1997.

 För åtgärder hos sjukvårdshuvudmännen som syftar till en förbättrad

informationsförsörjning m.m. lämnas år 1996 en ersättning med sammanlagt 21

miljoner kronor inklusive medlen som används för att utveckla nationella

kvalitetsregister. Parterna är överens om att för år 1997, utöver de medel som,

av vad som framgått ovan, avsätts för nationella kvalitetsregister, avsätta 9,5

miljoner kronor för utvecklingsarbete om informationsförsörjning. Medlen skall

användas enligt de riktlinjer och för de ändamål som den nationella styrgruppen

anger.

 Landstingen kommer att från 1997 och 1998 få ett utökat ansvar för läkemedel i

öppen vård. Läkemedelskommittéerna är sjukvårdshuvudmännens organ för att nå en

rationell och kostnadseffektiv läkemedelshantering. Den nuvarande läkemedels-

informationen behöver i samband härmed utökas och utvecklas. Verksamheten skall

i huvudsak bestå av värderande produktmonografier för nya läkemedel och

indikationer, att utarbeta utbildningsmaterial och att utbilda vidareinforma-

törer. Nya presentationsformer genom bl.a. modern informationsteknologi bör tas

tillvara.

 Parterna är ense om att avsätta sex miljoner kronor för producentobunden

läkemedelsinformation under år 1997. Medlen disponeras av Läkemedelsverket.

Verket skall se till att det finns en arbetsgrupp, som löpande deltar i

diskussionerna om hur den producentobundna läkemedelsinformationen till

läkemedelskommittéerna utformas och organiseras. I arbetsgruppen skall ingå

representanter för sjukvårdshuvudmännen och deras läkemedelskommittéer.

Regional nivå: Informationsteknologi för ökad information till patienter och

andra avnämare

Arbetet med att belysa och synliggöra variationerna i tillgängligheten inom

olika områden måste intensifieras. Landstingsförbundet har, i samarbete med

Samverkansnämnden i den södra regionen och landstingen i denna region, startat

ett projekt som syftar till att precisera kraven på uppgifter för att följa köer

och väntetider för olika diagnosgrupper. Dessa uppgifter skall ingå som en del

av uppföljningen och styrningen såväl på den lokala nivån som på mer

övergripande nivåer. En modell för regional uppföljning av väntetider skall

också prövas i projektet. På sikt bör erfarenheterna från detta och liknande

projekt leda till att olika intressenter, inklusive patienterna, får tillgång

till information om köer och väntetider i hela landet.

 12

 För närvarande pågår ett arbete för att utveckla ett informationssystem för

patienter och allmänhet - en fulltextdatabas med koppling till såväl MARS -

databasen som Spris referensdatabas. Ett tiotal landsting deltar i arbetet med

Östergötlands läns landsting som drivande och sammanhållande. Apoteksbolaget och

Landstingsförbundet är också engagerade. Parterna är överens om att utveck-

lingsarbetet bör stödjas och avsätter därför sex miljoner kronor för ändamålet.

 Parterna har vidare enats om att avsätta 140 miljoner kronor att disponeras av

sjukvårdshuvudmännen för att stärka möjligheterna att med informationsteknologi

stödja en patientfokuserad och kunskapsbaserad utveckling.

Rehabiliterings- och behandlingsinsatser

I överenskommelsen för år 1996 enades parterna om att - bl.a. på basis av

resultaten en fristående utvärdering av medlens användning - de särskilda medlen

för rehabiliterings- och behandlingsinsatser skulle finnas kvar för år 1996. Med

hänsyn till att olika utredningar förväntades komma med förslag inom

rehabiliteringsområdet var parterna ense om att under de närmaste åren pröva om

det finns skäl att ersätta denna ursprungligen temporära stimulans för

medicinska rehabiliterings- och behandlingsinsatser med ett långsiktigt system

som stadigvarande stärker drivkraftern för sjukvårdshuvudmännen att uppmärksamma

och prioritera insatser av betydelse för en bättre medicinsk rehabilitering och

lägre ohälsokostnader. Parterna enades därför om att detta stimulansbidrag borde

finnas kvar under åren 1997 och 1998. De slutliga beloppen skulle bestämmas

senare, men minst 250 respektive 150 miljoner kronor skulle avsättas för att

göra det möjligt att slutföra vissa mer långsiktiga projekt.

 Regeringen behandlade i sin ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150)

frågan om de särskilda medlen från sjukförsäkringen för medicinska

rehabiliterings- och behandlingsinsatser fr.o.m. år 1997. Regeringen

konstaterade att försäkringskassorna under ett antal år inom ramen för statens

överenskommelse med sjukvårdshuvudmännen om vissa ersättningar till

sjukvårdshuvudmännen disponerat särskilda medel för medicinska rehabiliterings-

och behandlingsinsatser.

 Regeringen ansåg att denna samverkan med sjukvårdshuvudmännen numera kan anses

så etablerad att den i huvudsak förutsätts kunna ske med befintliga resurser. En

neddragning av de särskilda stimulansmedlen med 185 miljoner kronor år 1997 och

200 miljoner år 1998 respektive år 1999 ansågs därför motiverad.

 Parterna har nu med hänvisning till överenskommelsen för år 1996 enats om att

ersättningsbeloppet för år 1997 för rehabiliterings- och behandlingsinsatser

inom hälso- och sjukvården skall vara 250 miljoner kronor.

Vissa särskilda ersättningar

* Handikappinstitutet

* Rikssjukvård för HIV-smittade

* Vissa patientöverföringar

* Handledning av kiropraktorer och naprapater

Handikappinstitutet

För Handikappinstitutets verksamhet lämnas särskild ersättning med 51 miljoner

kronor per år enligt en årlig, separat överenskommelse mellan staten och

Landstingsförbundet. Ersättningen betalas ut av Riksförsäkringsverket.

 En särskild utredare har av regeringen fått i uppdrag att bl.a. pröva vilka

förändringar som bör genomföras i fråga om institutets framtida finansiering.

Utredaren skall presentera sitt uppdrag före utgången av år 1996. Eventuella

förändringar kan därmed tidigast träda i kraft den 1 januari 1998. Parterna har

mot denna bakgrund enats om att för år 1997 lämna en särskild ersättning med

nominellt oförändrat belopp, dvs 51 miljoner kronor.

Rikssjukvård för HIV-smittade

Inom Stockholms läns landsting finns den enda vårdinrättning i landet för dem

som tvångsvårdas enligt bestämmelserna i smittskyddslagen och som är HIV-

smittade eller har utvecklat aids. Inrättningen tar emot patienter från hela

landet. Stockholms läns landsting har under tidigare år fått ersättning för

denna verksamhet genom de s.k. Dagmaröverläggningarna. Parterna är överens om

att 7,75 miljoner kronor utbetalas till Stockholms läns landsting för denna

verksamhet under år 1997.

Vissa patientöverföringar

Sedan år 1991 har det funnits en bilateral överenskommelse om patientöver

flyttningar mellan Sverige och Finland.

 Den 1 oktober 1996 trädde den Nordiska konventionen om socialt bistånd och

sociala tjänster i kraft. En viktig nyhet i konventionen gäller flyttning till

ett annat nordiskt land för långvarig vård och behandling. Flyttningarna skall

underlättas om den enskildes livssituation förbättras och huvudmännen ges

befogenheter att sinsemellan komma överens om kostnadsfördelningen av den

fortsatta vården.

 Med anledning av att konventionen nu trätt i kraft kommer den tidigare

bilaterala överenskommelsen att sägas upp. Det tidigare betalningsansvaret

kvarstår dock för de personer som redan före nyss nämnda datum förts över från

Sverige till Finland, inalles nio stycken. Parterna har enats om att för år 1997

avsätta 750 000 kronor för ändamålet.

 Parterna är okså eniga om att utreda om en fortsatt finansiering enligt

Dagmaröverenskommelsen är lämplig eller om annan finansiering för dessa

personers vård bör sökas från och med år 1998. De personer som berörs kan vara

patienter som efter de s.k. Ädel- och psykiatrireformerna faller inom

kommunernas ansvarsområde.

Handledning av kiropraktorer och naprapater

Sedan några år tillbaka lämnas ersättning till sjukvårdshuvudmännen för

kiropraktorers praktiktjänstgöring inom den offentliga vården. Från och med

innevarande år, 1996, lämnas motsvarande ersättning för naprapaters

praktiktjänstgöring till följd av att också de har möjligheter att söka

yrkeslegitimation efter praktiktjänstgörning. Parterna är överens om att avsätta

en miljon kronor för detta ändamål även under år 1997.

Sjukhusvårdsavgifter för pensionärer

Frågan om att föra över administrationen av ålders- och förtidspensionärernas

avgifter vid sjukhusvård från försäkringskassorna och Riksförsäkringsverket

utreds för närvarande av parterna. Arbetet avses vara slutfört i sådan tid att

frågan slutgiltigt kan behandlas i slutet av år 1996. Om parterna kan enas om en

sådan överföring bör denna ske tidigast fr.o.m. år 1998.

Utbetalningsregler

Den ekonomiska omfattningen av överenskommelsen för år 1997 och medelsfördelning

framgår av bilaga 1. Till sitt innehåll och struktur skiljer sig

överenskommelsen från tidigare år. Detta är en följd av att de medel som står

till förfogande fr.o.m. år 1997, i enlighet med vad parterna är överens om, i

ökad utsträckning skall användas för att genomföra aktiviteter för att utveckla,

följa upp och utvärdera hälso- och sjukvårdens ändamålsenlighet, resultat och

kvalitet.

 Ersättningarna enligt punkterna 1.2 Kunskapsbaserad hälso- och sjukvård -

regional nivå, 2.2 Verksamhetsutveckling - regional nivå och 3.2

Informationsförsörjning - regional nivå (bilaga 1) slås samman och fördelas till

sjukvårdshuvudmännen för år 1997 enligt vad som framgår av bilaga 2. Bidragen

utbetalas av Socialstyrelsen med en tolftedel för varje månad i efterskott.

 Ersättning enligt 1.1 - Kunskapsbaserad hälso- och sjukvård - nationell nivå

utbetalas i enlighet med överenskommelse mellan Landstingsförbundet och SBU samt

mellan Landstingsförbundet och Socialstyrelsen om medlens användning.

 Ersättning enligt 3.1 Informationsförsörjning - nationell nivå utbetalas av

Socialstyrelsen i enlighet med överenskommelse mellan Landstingsförbundet och

Socialstyrelsen om medlens användning.

 Ersättning enligt 3.2.1 utbetalas av Socialstyrelsen efter rekvisition

kvartalsvis till Östergötlands läns landsting.

 13

 Ersättning enligt 4 Rehabiliterings- och behandlingsinsatser utges efter

särskild rekvisition av försäkringskassan efter det att en särskild

överenskommelse träffats mellan försäkringskassan och huvudmannen om medlens

användning. Ersättningens fördelning framgår av bilaga 3.

 Ersättning enligt 5.1 Handikappinstitutets verksamhet utbetalas utan särskild

rekvisition månadsvis i efterskott av Riksförsäkringsverket.

 Ersättningar enligt 5.2 riksjukvård för HIV-smittade utbetalas till Stockholms

läns landsting utan särskild rekvisition månadsvis i efterskott.

 Ersättningar enligt 5.3 - 5.4 Vissa särskilda ersättningar utbetalas när

villkoren för respektive ersättning är uppfyllda.

 Överenskommelsen gäller under förutsättning att den godkänns av regeringen och

Landstingsförbundets styrelse. Erforderliga tillämpningsanvisningar utarbetas av

Riksförsäkringsverket och Socialstyrelsen i samråd med Landstingsförbundet.

Vidare har parterna träffat särskilda överenskommelser om dels finansieringen av

Handikappinstitutet för år 1997, underbilaga 4, dels administrationsbidraget för

privata vårdgivare, underbilaga 5.

Godkännande av överenskommelsen

Överenskommelsen blir giltig när den godkänts av regeringen och

Landstingsförbundets styrelse.

För staten För Landstingsförbundet

Ulf[REDACTED_EFTERNAMN] Monica[REDACTED_EFTERNAMN]

Underbilaga 1-3

 14

 21

Den ekonomiska omfattningen av överenskommelsen för

år 1997

1 Kunskapsbaserad hälso- och sjukvård

1.1 Nationellt 25,5Mkr

varav SBU 10,5

 kvalitetsregister 15

1.2 Regionalt 550 Mkr

2 Verksamhetsutveckling

2.1 Nationellt 15 Mkr

2.2 Regionalt 100 Mkr

3 Informationsförsörjning

3.1 Nationellt 22 Mkr

varav MARS (förlagsdel) 4,0

 EpC 2,5

 Särskilda medel för in-

 formationsförsörjning 9,5

 Producentobunden

 läkemedelsinfo 6,0

3.2 Regionalt 140 Mkr

3.2.1 Informationssystem för pat och

allmänhet 6 Mkr

4 Rehabiliterings- och behandlingsinsatser250Mkr

5 Vissa särskilda ersättningar 60,5 Mkr

varav

5.1 Handikappinstitutet 51,0

5.2 Rikssjukvård för HIV-smittade 7,75

5.3 Vissa patientöverföringar 0,75

5.4 Handledning för kiropraktorer

och naprapater 1,0

Summa: 1 169 Mkr

 22

Fördelning av regionala medel för kunskaspsbaserad hälso- och sjukvård,

erksamhetsutveckling samt

informationsförsörjning för år 1997

-----------------------------------------------------

 SjukvårdshuvudmanMiljoner kronor AB

-----------------------------------------------------

 Stockholm155 C

-----------------------------------------------------

 Uppsala26 D

-----------------------------------------------------

 Södermanland23 E

-----------------------------------------------------

 Östergötland37 F

-----------------------------------------------------

 Jönköping28 G

-----------------------------------------------------

 Kronoberg16 H

-----------------------------------------------------

 Kalmar 22 K

-----------------------------------------------------

 Blekinge14 L

-----------------------------------------------------

 Kristianstad26 M

-----------------------------------------------------

 Malmöhus51 N

-----------------------------------------------------

 Halland24 O

-----------------------------------------------------

 Bohus 29 P

-----------------------------------------------------

 Älvsborg40 R

-----------------------------------------------------

 Skaraborg25 S

-----------------------------------------------------

 Värmland25 T

-----------------------------------------------------

 Örebro 25 U

-----------------------------------------------------

 Västmanland23 W

-----------------------------------------------------

 Dalarna26 X

-----------------------------------------------------

 Gävleborg26 Y

-----------------------------------------------------

 Västernorrland23 Z

-----------------------------------------------------

 Jämtland12 AC

-----------------------------------------------------

 Västerbotten23 BD

-----------------------------------------------------

 Norrbotten24 I

-----------------------------------------------------

 Gotland 5 MM

-----------------------------------------------------

 Malmö 22 OG

-----------------------------------------------------

 Göteborg40

-----------------------------------------------------

 790

-----------------------------------------------------

 23

Fördelning av särskild ersättning för rehabiliterings- och behandlingsinsatser

inom hälso- och sjukvården för år 1997

-----------------------------------------------------

 SjukvårdshuvudmanMiljoner kronor AB

-----------------------------------------------------

 Stockholm43 C

-----------------------------------------------------

 Uppsala 7 D

-----------------------------------------------------

 Södermanland9 E

-----------------------------------------------------

 Östergötland12 F

-----------------------------------------------------

 Jönköping8 G

-----------------------------------------------------

 Kronoberg4 H

-----------------------------------------------------

 Kalmar 7 K

-----------------------------------------------------

 Blekinge5 L

-----------------------------------------------------

 Kristianstad8 M

-----------------------------------------------------

 Malmöhus15 N

-----------------------------------------------------

 Halland 6 O

-----------------------------------------------------

 Bohus 9 P

-----------------------------------------------------

 Älvsborg12 R

-----------------------------------------------------

 Skaraborg6 S

-----------------------------------------------------

 Värmland9 T

-----------------------------------------------------

 Örebro 8 U

-----------------------------------------------------

 Västmanland8 W

-----------------------------------------------------

 Dalarna 9 X

-----------------------------------------------------

 Gävleborg10 Y

-----------------------------------------------------

 Västernorrland8 Z

-----------------------------------------------------

 Jämtland4 AC

-----------------------------------------------------

 Västerbotten9 BD

-----------------------------------------------------

 Norrbotten9 I

-----------------------------------------------------

 Gotland 1 MM

-----------------------------------------------------

 Malmö 9 OG

-----------------------------------------------------

 Göteborg15

-----------------------------------------------------

 250

-----------------------------------------------------

 24

SOCIALDEPARTEMENTET 1996-11-12

LANDSTINGSFÖRBUNDET

Överenskommelse mellan staten och Landstingsförbundet om finansiering av

Handikappinstitutet år 1997

I anslutning till 2 § i avtalet den 24 mars 1977 mellan staten och Lands-

tingsförbundet om Handikappinstitutet har parterna träffat följande

överenskommelse för år 1997.

 1 För Handikappinstitutets finansiering har parterna tillfört institutets

fond 51 milj. kr för 1997 års verksamhet. Beloppet tillförs fonden i enlighet

med överenskommelsen om vissa ersättningar från sjukförsäkringen till

sjukvårdshuvudmännen för år 1997. Beloppet utbetalas av Riksförsäkringsverket

med en tolftedel för varje månad i efterskott.

 2 Medel som ingår i Handikappinstitutets fond disponeras - med de undantag

som följer av punkterna 3 och 4 nedan - av institutets styrelse för verksamheten

i enlighet med institutets stadgar.

 Anmärkning: Styrelsen bör i sammanhanget beakta vad som stadgas om

utredningsarbete på regeringens respektive sjukvårdshuvudmännens uppdrag.

 3 Från institutets fond skall utbetalas 5 500 000 kr för år 1997 till Sjuk-

vårdshuvudmännens Upphandlingsbolags (SUB) verksamhet.

 4 Av Handikappinstitutets fond skall för år 1997 avdelas 4 000 000 kr att av

institutets styrelse disponeras för att initiera och stimulera tillverkningen av

vissa handikapphjälpmedel, för vilka föreligger svårigheter att etablera

produktion på gängse villkor. Medlen får även användas som förlustgaranti.

Härutöver får institutet möjlighet att utnyttja 4 000 000 kr såsom

förlustgaranti i samband med beställningar av hjälpmedel. Erforderliga avtal för

genomförande härav skall tecknas av SUB i nära samarbete med institutet.

 Överenskommelsen blir giltig när den godkänts av regeringen och Land-

stingsförbundets styrelse.

För staten För Landstingsförbundet

Ulf[REDACTED_EFTERNAMN] Monica[REDACTED_EFTERNAMN]

 25

SOCIALDEPARTEMENTET 1996-11- 12

LANDSTINGSFÖRBUNDET

Överenskommelse om fördelning av ersättningen till

sjukvårdshuvudmännen för administration av ersättningar

till privata läkare och sjukgymnaster år 1997

Efter överläggningar mellan företrädare för staten och sjukvårdshuvudmännen har

överenskommelse träffats om hur ersättningen till sjukvårdshuvudmännen för

administrationen av ersättningar till privata läkare och sjukgymnaster år 1997

skall fördelas.

 Administrationen av ersättningar till privatpraktiserande läkare och

sjukgymnaster fördes över från försäkringskassorna och Riksförsäkringsverket

till landstingen den 1 januari 1996 (prop. 1994/95:195, bet. 1994/95:SoU24,

rskr. 1994/95:383). Under förutsättning att riksdagen godkänner regeringens

förslag i prop. 1996/97:1, utgiftsområde 9, A 2. Bidrag till hälso- och

sjukvård, skall 32,8 miljoner kronor år 1997 föras över till landstingen som

ersättning för nämnda administrationskostnader.

 Parterna har enats om att ersättningen för nämnda administrationskostnader

skall fördelas mellan sjukvårdshuvudmännen enligt vad som framgår av bilaga.

Ersättningen utbetalas utan särskild rekvisition kvartalsvis i förskott av

Socialstyrelsen.

 Överenskommelsen blir giltig när den har godkänts av regeringen och

Landstingsförbundets styrelse.

För staten För Landstingsförbundet

Ulf[REDACTED_EFTERNAMN] Monica[REDACTED_EFTERNAMN]

Bilaga: Fördelning mellan sjukvårdshuvudmännen av administrationsersättning

 26

Fördelning av ersättning för administration av utbetalningar

m.m. till privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster

år 1996

-----------------------------------------------

 Sjukvårdshuvudman Milj kr

-----------------------------------------------

 AB 8,01

-----------------------------------------------

 C 0,85

-----------------------------------------------

 D 1,11

-----------------------------------------------

 E 1,62

-----------------------------------------------

 F 0,48

-----------------------------------------------

 G 0,52

-----------------------------------------------

 H 0,77

-----------------------------------------------

 K 0,29

-----------------------------------------------

 L 0,84

-----------------------------------------------

 M 1,98

-----------------------------------------------

 N 0,50

-----------------------------------------------

 O 0,82

-----------------------------------------------

 P 0,67

-----------------------------------------------

 R 0,49

-----------------------------------------------

 S 1,04

-----------------------------------------------

 T 0,55

-----------------------------------------------

 U 0,43

-----------------------------------------------

 W 0,91

-----------------------------------------------

 X 0,47

-----------------------------------------------

 Y 1,10

-----------------------------------------------

 Z 0,54

-----------------------------------------------

 AC 1,00

-----------------------------------------------

 BD 0,88

-----------------------------------------------

 I 0,16

-----------------------------------------------

 MM 2,42

-----------------------------------------------

 OG 4,35

-----------------------------------------------

 SUMMA 32,80

-----------------------------------------------

 27

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 december 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar skrivelse 1996/97:66 Redogörelse för en överenskommelse om

vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. för år 1997

 28