Regeringens proposition

2000/01:88

Inskrivning enligt lagen (1984:649) om företagshypotek och

sjöfartsregisterärenden

Prop.

2000/01:88

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 12 mars 2001

Lena Hjelm-Wallén

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller de förslag som är nödvändiga dels för att ansvaret för

sjöfartsregistret skall kunna flyttas över från Stockholms tingsrätt till

Sjöfartsverket, dels för att handläggningen av ärenden om inskrivning av

företagshypotek skall kunna flyttas från inskrivningsmyndigheten i Malmö domsaga

 till Patent- och registreringsverket.

Förslaget innebär vidare en anpassning av regelverket till EG:s

dataskyddsdirektiv och personuppgiftslagen (1998:204).

Förslagen innebär i huvudsak följande. Motsvarigheten till det nuvarande

informationssystemet för fartygsregistren skall från rättslig synpunkt utgöra

ett enda register. Det skall benämnas fartygsregistret. Registret skall bestå av

 olika delar; skeppsdelen, båtdelen och skeppsbyggnadsdelen. Det särskilda

inskrivningsregistret enligt lagen om företagshypotek skall även

fortsättningsvis benämnas företagsinteckningsregistret. Båda registren skall ha

som ändamål att ge offentlighet åt den information som ingår i registren.

Registren skall vidare tillhandahålla uppgifter för vissa i författning

uppräknade verksamheter. Patent- och registreringsverket och Sjöfartsverket

skall vara personuppgiftsansvariga för respektive register. Förvaltningslagens

förfaranderegler skall tillämpas på handläggningen av ärenden om inskrivning

respektive registrering vid Patent- och registreringsverket respektive

Sjöfartsverket. Ett slutligt beslut i ett register- eller inskrivningsärende

skall överklagas till allmän domstol inom tre veckor från det att underrättelse

eller bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Ett överklagande får

dock alltid ske fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades. I

övrigt anpassas reglerna om överklagande till vad som gäller enligt ärendelagen.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

2.1 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken 5

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott 6

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m. 7

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter 11

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

15

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek 19

2.7 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 20

3 Ärendet och dess beredning 26

4 Bakgrund och gällande rätt 27

4.1 Allmänt 27

4.2 Berörda register och informationssystem 28

4.3 EG:s dataskyddsdirektiv 29

4.4 Regler för handläggningen av inskrivnings- och registerärenden 31

4.5 Regler för överklagande 31

4.6 Rättelse av registrerad uppgift och skadestånd 33

5 Överväganden och förslag 34

5.1 Register- och integritetsfrågor 34

5.1.1 Företagsintecknings- och fartygsregistren 34

5.1.2 Dispositionen av det nya regelverket 36

5.1.3 Personuppgiftsansvaret 39

5.1.4 Registrens ändamål 39

5.1.5 Registrens innehåll 41

5.1.6 Begränsningar för användningen av personuppgifter i registren 42

5.2 Allmänna förfaranderegler 43

5.3 Regler för överklagande 46

5.4 Rättelse av registrerad uppgift och skadestånd 51

5.5 Stämpelskattefrågor 53

5.6 Avgifter 54

6 Ikraftträdande m.m. 56

6.1 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser 56

6.2 Genomförande och ekonomiska konsekvenser 56

7 Författningskommentar 57

7.1 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken 57

7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott 57

7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av

båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. 58

7.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter 60

7.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

62

7.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek 65

7.7 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009) 65

Bilaga 1 Sammanfattning av Domstolsverkets rapport Inskrivning av

företagsinteckningar - förslag till framtida organisation, DV rapport 1997:7

68

Bilaga 2 Lagförslaget i Domstolsverkets rapport Inskrivning av

företagsinteckningar - förslag till framtida organisation, DV rapport 1997:7

69

Bilaga 3 Sammanfattning av Domstolsverkets rapport Sjöfartsregistret -

förslag till framtida organisation, DV rapport 1998:1 72

Bilaga 4 Lagförslaget i Domstolsverkets rapport Sjöfartsregistret -

förslag till framtida organisation, DV rapport 1998:1 73

Bilaga 5 Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över

Domstolsverkets rapport Inskrivning av företagsinteckningar - förslag till

framtida organisation, DV rapport 1997:7 76

Bilaga 6 Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över

Domstolsverkets rapport Sjöfartsregistret - förslag till framtida organisation,

DV rapport 1998:1 77

Bilaga 7 Sammanfattning av Promemoria angående inskrivning enligt lagen

(1984:649) om företagshypotek och sjöfartsregisterärenden 78

Bilaga 8 Lagförslagen i Promemoria angående inskrivning enligt lagen

(1984:649) om företagshypotek och sjöfartsregisterärenden 79

Bilaga 9 Lagförslagen i Promemoria angående inskrivning enligt lagen

(1984:649) om företagshypotek och sjöfartsregisterärenden 94

Bilaga 10 Lagrådsremissens lagförslag 109

Bilaga 11 Lagrådets yttrande 129

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 8 mars 2001 134

Rättsdatablad 135

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i utsökningsbalken,

2. lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av båtbyggnadsförskott,

3. lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig

sjöfart m.m.,

4. lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter,

5. lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek,

6. lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen (1984:649) om

företagshypotek,

7. lag om ändring i sjölagen (1994:1009).

2

Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

Härigenom föreskrivs i fråga om utsökningsbalken

dels att i 1 kap. 8 § orden "skepps- eller luftfartygsregistret" skall bytas ut

mot "fartygsregistrets skeppsdel eller luftfartygsregistret",

dels att i 1 kap. 9 § och 10 kap. 1 § ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot

 "fartygsregistrets skeppsdel",

dels att i 1 kap. 9 § ordet "skeppsbyggnadsregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel".

Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2.1

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott

Härigenom föreskrivs att lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Den som har beställt båt och lämnat eller utfäst sig att lämna tillverkaren

förskott av pengar eller byggnadsämnen får låta registrera ett därom upprättat

skriftligt avtal hos Stockholms tingsrätt. Därefter har han förmånsrätt enligt 4

 § förmånsrättslagen (1970:979) i byggnadsämnena och vad som för hans räkning

tillverkats med förskottet.

Den som har beställt båt och lämnat eller utfäst sig att lämna tillverkaren

förskott av pengar eller byggnadsämnen får låta registrera ett därom upprättat

skriftligt avtal hos Sjöfartsverket. Därefter har han förmånsrätt enligt 4 §

förmånsrättslagen (1970:979) i byggnadsämnena och vad som för hans räkning

tillverkats med förskottet.

Regeringen meddelar föreskrifter om registrering enligt denna lag.

Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för registrering enligt denna

lag.

Vid överklagande av beslut enligt denna lag tillämpas bestämmelserna i 14 och 14

 a §§ lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.

Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2.2

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.1

dels att i rubriken före 10 § samt i 12 och 13 §§ ordet "båtregisterärende" i

olika böjningsformer skall bytas ut mot "båtregistreringsärende" i motsvarande

form,

dels att i 3-5 a, 7 och 11 §§ samt i övergångsbestämmelserna ordet

"båtregistret" skall bytas ut mot "fartygsregistrets båtdel",

dels att i övergångsbestämmelserna ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets skeppsdel",

dels att i 13 § ordet "registret" skall bytas ut mot "fartygsregistrets båtdel",

dels att 1, 6, 10, 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 14 a och 14 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §2

Registrering enligt denna lag sker i det båtregister som avses i 1 kap. 2 §

andra stycket sjölagen (1994:1009).

Registrering enligt denna lag sker i båtdelen i det fartygsregister som avses i

1 kap. 2 § andra stycket sjölagen (1994:1009).

Båtregisterärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i båtregistret, som sker på grund av föreskrift i lag eller

annan författning.

Båtregistreringsärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i fartygsregistrets båtdel, som sker på grund av föreskrift i

en lag eller annan författning.

6 §

Ägare av båt, som är registreringspliktig men ej införd i båtregistret, skall

skriftligen inom en månad från det båten blev registreringspliktig i hans hand

anmäla båten för registrering.

Ägare av en båt som är registreringspliktig men inte införd i fartygsregistrets

båtdel, skall skriftligen inom en månad från det att båten blev

registreringspliktig i hans hand anmäla båten för registrering.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i båtregistret. Den som anmäler båt för

registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för anteckning i registret.

Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från den avlidne.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i fartygsregistrets båtdel. Den som

anmäler båt för registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för

anteckning i registret. Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från

den avlidne.

Fullgörs ej skyldighet att anmäla båt för registrering eller att anmäla

båtförvärv för anteckning i båtregistret får registermyndigheten förelägga den

försumlige att fullgöra skyldigheten. I föreläggande får vite sättas ut. Fråga

om utdömande av vitet prövas av registermyndigheten.

Registermyndigheten får före-lägga den som har försummat sin

anmälningsskyldighet enligt första eller andra stycket att fullgöra denna

skyldighet. I ett föreläggan-de får vite sättas ut. Fråga om utdömande av vitet

prövas av registermyndigheten.

10 §

För behandlingen av båtregisterärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

tillämpliga delar i den mån ej annat följer av denna lag. Regeringen meddelar

närmare föreskrifter om förfarandet i båtregisterärenden och får därvid

föreskriva skyldighet för enskild att till registermyndigheten anmäla

förhållande som myndigheten behöver känna till för ändamålsenlig registerföring.

Vid behandlingen hos registermyndigheten av båtregistreringsärenden tillämpas

inte bestämmelserna i 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223).

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om förfarandet i

båtregistreringsärenden och får därvid föreskriva skyldighet för enskild att

till registermyndigheten anmäla förhållande som myndigheten behöver känna till

för ändamålsenlig registerföring.

14 §3

Talan mot beslut i båtregisterärende förs i hovrätten. Besvärstiden är tre

veckor från den dag då beslutet meddelades. Besvärsinlagan skall inges till

registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett båtregistreringsärende får överklagas

till Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller

henne emot. Ett beslut som inte är slutligt får överklagas endast i de fall som

avses i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.

När slutligt beslut med anledning av besvären har vunnit laga kraft, görs

anteckning i registret om beslutets innehåll.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

14 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den dag då beslutet meddelades.

 I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden tillämpas bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena samma lag.

14 b §

Jfr 14 § 2 st

När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga kraft,

 skall beslutets innehåll antecknas i fartygsregistrets båtdel.

15 §4

Sjöfartsverket, kustbevakningen, tullverket och polismyndighet biträder

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om båtregistrering och båtidentifiering efterlevs. De har för detta

ändamål tillträde till båt. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna biträder registermyndigheten

med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan författning om

båtregistre-ring och båtidentifiering följs. De angivna myndigheterna har,

liksom registermyndigheten, för detta ändamål rätt till tillträde till båt. De

skall underrätta register-myndigheten om försummelser att följa bestämmelserna.

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

2.3

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter1

dels att i 21, 25 och 33 §§ ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets skeppsdel" samt ordet "skeppsbyggnadsregistret" skall bytas

ut mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel",

dels att 38 och 39 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det skall införas fyra nya paragrafer, 38 a, 38 b, 39 a och 39 b §§, av

 följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

38 §2

Inskrivningsmyndighetens beslut enligt denna lag får överklagas hos hovrätten av

 den skattskyldige och av den myndighet som har förordnats till

granskningsmyndighet enligt 41 §. Skrivelsen skall ges in till

inskrivningsmyndigheten. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut, om inte annat följer av

denna lag

Beslut enligt denna lag av en inskrivningsmyndighet enligt 19 kap. 3 §

jordabalken får överklagas hos hovrätten av den skattskyldige och av den

myndighet som har förordnats till granskningsmyndighet enligt 41 §. Skrivelsen

skall ges in till inskrivningsmyndigheten. Vid överklagande tillämpas i övrigt

bestämmelserna i rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut, om inte

annat följer av denna lag

Beslut om föreläggande enligt 28 § får inte överklagas.

38 a §

Beslut enligt denna lag av inskrivningsmyndigheten enligt 4 kap. 2 § lagen

(1984:649) om företagshypotek får överklagas av den skattskyldige och av den

myndighet som har förordnats till granskningsmyndighet enligt 41 § till den

tingsrätt inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten är belägen. Skrivelsen

skall ges in till inskrivningsmyndigheten. Vid överklagande tillämpas den

klagotid som anges i 4 kap. 24 a § lagen om företagshypotek. Vid handläggningen

i övrigt av ett överklagande tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

Beslut om föreläggande enligt 28 § får inte överklagas.

38 b §

Beslut enligt denna lag av registermyndigheten enligt 3 § andra stycket får

överklagas till Stockholms tingsrätt av den skattskyldige och av den myndighet

som har förordnats till granskningsmyndighet enligt 41 §. Skrivelsen skall ges

in till registermyndigheten. Vid överklagande tillämpas den klagotid som anges i

 2 kap. 19 a § sjölagen (1994:1009). Vid handläggningen i övrigt av ett

överklagande tillämpas lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

Beslut om föreläggande enligt 28 § får inte överklagas.

39 §3

Ett beslut som innefattar prövning av en fråga om fastställande eller

återvinning av skatt får överklagas inom tre år från dagen för beslutet. Har en

part överklagat beslutet och vill även motparten överklaga, skall dennes

skrivelse ha kommit in till hovrätten inom två månader från det att delgivning

som avses i 52 kap. 7 § rättegångsbalken har skett. Hovrätten skall pröva frågan

 om motpartens överklagande har skett inom rätt tid.

Ett beslut av en inskrivningsmyndighet enligt 19 kap. 3 § jordabalken som

innefattar prövning av en fråga om fastställande eller återvinning av skatt får

överklagas inom tre år från dagen för beslutet. Har en part överklagat beslutet

och vill även motparten överklaga, skall dennes skrivelse ha kommit in till

hovrätten inom två månader från det att delgivning som avses i 52 kap. 7 §

rättegångsbalken har skett. Hovrätten skall pröva frågan om motpartens

överklagande har skett inom rätt tid

Vid överklagande av ett beslut som avses i första stycket skall hovrätten, om

målet tas upp till prövning, alltid höra motparten.

39 a §

Ett beslut av inskrivningsmyndigheten enligt 4 kap. 2 § lagen (1984:649) om

företagshypotek som innefattar prövning av en fråga om fastställande eller

återvinning av skatt får överklagas inom tre år från dagen för beslutet. Har en

part överklagat beslutet och vill även motparten överklaga, skall dennes

skrivelse ha kommit in till den tingsrätt som avses i 38 a § inom två månader

från det att tingsrätten har delgett motparten ett föreläggande enligt 15 §

lagen (1996:242) om domstolsärenden att svara på överklagandet. Tingsrätten

skall pröva frågan om överklagandet har skett inom rätt tid.

Vid överklagande av ett beslut som avses i första stycket skall tingsrätten, om

ärendet tas upp till prövning, alltid höra motparten.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

39 b §

Ett beslut av registermyndigheten enligt 3 § andra stycket som innefattar

prövning av en fråga om fastställande eller återvinning av skatt får överklagas

inom tre år från dagen för beslutet. Har en part överklagat beslutet och vill

även motparten överklaga, skall dennes skrivelse ha kommit in till Stockholms

tingsrätt inom två månader från det att tingsrätten har delgett motparten ett

föreläggande enligt 15 § lagen (1996:242) om domstolsärenden att svara på

överklagandet. Tingsrätten skall pröva frågan om överklagandet har skett inom

rätt tid.

Vid överklagande av ett beslut som avses i första stycket skall tingsrätten, om

ärendet tas upp till prövning, alltid höra motparten.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001 i fråga om 38, 38 a, 39 och 39 a §§

och i övrigt den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

2.4

2.5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:649) om företagshypotek

dels att 4 kap. 1-3, 9, 10, 22 och 24 §§ samt 5 kap. 1 § skall ha följande

lydelse,

dels att det i 4 kap. skall införas två nya paragrafer, 24 a och 24 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

1 §

Inskrivning enligt denna lag sker i ett särskilt inskrivningsregister

(företagsinteckningsregistret). Detta förs med hjälp av automatisk

databehandling.

För inskrivning enligt denna lag skall med hjälp av automatiserad behandling

föras ett register, benämnt företagsinteckningsregistret. Detta skall ge

offentlighet åt den information som ingår i registret.

Regeringen meddelar föreskrifter om företagsinteckningsregistrets innehåll,

närmare ändamål och behandling av uppgifter samt om personuppgiftsansvar enligt

personuppgiftslagen (1998:204).

 Regeringen får meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om

inskrivningsåtgärd.

2 §

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Inskrivningsmyndigheten förestås av en inskrivningsdomare som skall vara

lagfaren.

3 §

För behandlingen av inskrivningsärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

rättegångsbalken i tillämpliga delar, i den mån inte något annat följer av denna

 lag.

Vid behandlingen hos inskriv-ningsmyndigheten av inskrivningsärenden tillämpas

inte bestämmelserna i 10 § andra stycket, 27 och 28 §§ förvaltningslagen

(1986:223).

Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skriftliga.

9 §

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av domstol skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

10 §

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenskt mynt på vilket inteckningen

skall lyda. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökan skall

innehålla uppgift om det belopp i svenska kronor för vilket inteckningen skall

gälla. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket, skall

den avsedda begränsningen anges i ansökan.

Sökanden skall lämna styrkt uppgift om namn och person- eller

organisationsnummer. Är sökanden ett dödsbo skall den avlidnes personnummer

anges.

Sökanden skall lämna styrkt uppgift om namn eller firma och person- eller

organisationsnummer. Om uppgifterna redan finns registrerade hos

inskrivningsmyndigheten, behöver sökanden inte styrka dessa. Är sökanden ett

dödsbo skall den avlidnes personnummer anges.

22 §1

En införing i företagsinteckningsregistret skall rättas, om införingen

innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av inskrivningsmyndighetens

eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende eller till följd av något

 tekniskt fel. Det inbördes företrädet mellan inteckningar som berörs av en

rättelse skall bestämmas efter vad som är skäligt, om rättelsen kan skada

näringsidkaren eller någon innehavare av företagshypoteksbrev.

Tillfälle att yttra sig skall lämnas den vars rätt berörs, om han är känd, samt

den myndighet som avses i 5 kap. 3 §.

Innan rättelse sker, skall inskrivningsmyndigheten ge den som berörs av

åtgärden, om han eller hon är känd, tillfälle att yttra sig. Även den myndighet

som avses i 5 kap. 3 § skall ges tillfälle att yttra sig. Något yttrande behöver

 dock inte inhämtas, om det är uppenbart obehövligt.

En anteckning om ärendet skall göras i registret, om inte beslut meddelas samma

dag som ärendet har tagits upp.

Denna paragraf gäller i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204).

24 §2

Ett beslut i inskrivningsärende får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall

ges in till inskrivningsmyndigheten.

Ett beslut av inskrivningsmyndigheten i ett inskrivningsärende får överklagas

till tingsrätten av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får överklagas endast i de fall som avses

i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden. Behörig domstol är den tingsrätt

inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten är belägen.

Klagotiden i fråga om slutligt beslut är fyra veckor från den inskrivningsdag

till vilken beslutet är att hänföra. Vid överklagande tillämpas i övrigt

bestämmelserna i rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret,

skall antecknas där. När det slutliga beslutet med anledning av överklagandet

har vunnit laga kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

24 a §

Den som vill överklaga ett beslut av inskrivningsmyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till inskrivningsmyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

inskrivningsmyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden tillämpas bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena samma lag.

24 b §

Jfr 24 § 3 st

Om det överklagade beslutet har antecknats i företagsinteckningsregistret, skall

 uppgift om överklagandet föras in i registret. När det finns ett

lagakraftvunnet beslut med anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll

antecknas i registret.

5 kap.

1 §

Om någon lider skada till följd av tekniskt fel i företagsinteckningsregistret

eller i någon anordning som hos inskrivningsmyndigheten eller annan statlig

myndighet är ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten.

Ersättningen skall efter skälighet sättas ned eller helt falla bort, om den

skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärd för att bevara sin rätt eller genom eget vållande på

annat sätt.

Om personuppgifter i företagsinteckningsregistret har behandlats i strid med

denna lag eller andra föreskrifter om registret, är också 48 §

personuppgiftslagen (1998:204) tillämplig.

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

2.5

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs att 1 a §1 lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek skall upphöra att gälla vid utgången av juni 2001.

Paragrafen skall dock alltjämt tillämpas på beslut som har meddelats före den 1

juli 2001.

2.6

2.7 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009)1

dels att i 1 kap. 6 §, 2 kap. 1-3, 5-7, 24 och 25 §§, 3 kap. 6, 14, 34 och 35 §§

 samt 4 kap. 1 § ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot "fartygsregistrets

skeppsdel",

dels att i 2 kap. 1 och 3 §§ samt 3 kap. 35 § ordet "skeppsbyggnadsregister" i

olika böjningsformer skall bytas ut mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel" i

motsvarande form,

dels att i 2 kap. 25 § orden "det svenska skeppsbyggnadsregistret" skall bytas

ut mot "det svenska fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel",

dels att i 1 kap. 1 a och 8 §§ orden "skepps- eller båtregister" i olika

böjningsformer skall bytas ut mot "fartygsregistrets skepps- eller båtdel" i

motsvarande form,

dels att i 2 kap. 13 och 28 §§, 3 kap. 24 och 33 §§ samt i 22 kap. 9 § orden

"skepps- eller skeppsbyggnadsregistret" skall bytas ut mot "fartygsregistrets

skepps- eller skeppsbyggnadsdel",

dels att i 1 kap. 6 §, 2 kap. 1 och 5 §§ samt 7 § andra stycket ordet

"registret" skall bytas ut mot "fartygsregistrets skeppsdel",

dels att i 5 kap. 1 § orden "det register" skall bytas ut mot "den registerdel",

dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 15, 19 och 29 §§ samt 22 kap. 4 och 10 §§ skall ha

följande lydelse,

dels att rubriken omedelbart före 1 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 1 kap. 2 a § samt 2 kap.

 15 a, 19 a och 19 b §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

Fartygsregistren

Fartygsregistret

2 §

Fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en största bredd

 av minst fyra meter, betecknas skepp. Annat fartyg kallas båt.

Över svenska skepp förs ett skeppsregister. Över vissa båtar förs ett

båtregister enligt bestämmelserna i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m. Över skepp under byggnad i Sverige förs ett

skeppsbyggnadsregister.

Den myndighet som regeringen bestämmer (registermyndigheten) skall med hjälp av

automatiserad behandling föra ett register, benämnt fartygsregistret, där

informationen skall vara uppdelad i

1. en skeppsdel som innehåller uppgifter om svenska skepp,

2. en båtdel som innehåller uppgifter om båtar som registrerats enligt lagen

(1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.,

3. en skeppsbyggnadsdel som innehåller uppgifter om skepp under byggnad i

Sverige.

Skeppsregistret, båtregistret och skeppsbyggnadsregistret förs av den myndighet

som regeringen bestämmer (registermyndigheten). Registermyndigheten förestås av

en lagfaren inskrivningsdomare. Efter regeringens förordnande får registren

föras med användning av automatisk databehandling.

2 a §

Fartygsregistret skall ge offentlighet åt den information som ingår i registret.

Regeringen meddelar föreskrifter om fartygsregistrets innehåll och närmare

ändamål och behandling av uppgifter samt om personuppgiftsansvar enligt

personuppgiftslagen (1998:204).

Regeringen får meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om

registrerings- eller inskrivningsåtgärd.

2 kap.

15 §

Registerärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av skepp eller skeppsbygge,

2. inskrivning av förvärv av skepp eller skeppsbygge,

3. inteckning i skepp eller skeppsbygge,

4. inskrivning av förbehåll om skeppsnamn, och

5. annan införing i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret som görs på grund av

föreskrift i en lag eller annan författning.

5. annan införing i fartygsregistrets skepps- eller skeppsbyggnadsdel som görs

på grund av föreskrift i en lag eller annan författning.

Registerärenden tas upp på inskrivningsdag. Sådan hålls till klockan tolv varje

måndag, tisdag, onsdag, torsdag och fredag, som inte är helgdag. Som helgdag

anses även midsommarafton, julafton och nyårsafton. En anmälan eller ansökan som

 kommer in efter klockan tolv anses gjord följande inskrivningsdag.

För behandlingen av ett registerärende gäller bestämmelserna om tvistemål om

inte annat följer av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får meddela närmare föreskrifter om registrerings- och

inskrivningsförfarandet och får därvid föreskriva skyldighet för ägare av skepp

samt tillverkare och ägare av registrerat skeppsbygge att till

registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten behöver känna till för

en ändamålsenlig registerföring.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om registrerings- och inskrivningsförfarandet och får därvid

föreskriva skyldighet för ägare av skepp samt tillverkare och ägare av

registrerat skeppsbygge att till registermyndigheten anmäla förhållanden som

myndigheten behöver känna till för en ändamålsenlig registerföring.

15 a §

Vid behandlingen hos registermyndigheten av registerärenden tillämpas inte

bestämmelserna i 10 § andra stycket, 27 och 28 §§ förvaltningslagen (1986:223).

19 §

Beslut i registerärenden får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall ges in

till registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett registerärende får överklagas till

Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får överklagas endast i de fall som avses

i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Ett slutligt beslut skall överklagas inom fyra veckor från den inskrivningsdag

då beslutet fattades. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som finns infört i registret skall antecknas där.

 När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga

kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

Om ett registerärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av registermyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det att

beslutet kommit till myndigheten.

19 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden tillämpas bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena samma lag.

19 b §

Jfr 19 § 3 st

Om det överklagade beslutet har antecknats i fartygsregistret, skall uppgift om

överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet beslut med

 anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i registret.

29 §

Om registermyndigheten finner att en införing i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret innehåller en uppenbar oriktighet till följd av

myndighetens eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende, skall

införingen rättas. Detta gäller också i fråga om en uppenbar oriktighet i

registret till följd av tekniskt fel. Kan rättelse bli till förfång för ägare

eller för innehavare av pantbrev på grund av inteckning, skall det inbördes

företrädet mellan berörda förvärv bestämmas efter vad som är skäligt. Tillfälle

att yttra sig skall lämnas de parter som berörs, om de är kända, samt den

myndighet som avses i 22 kap. 6 §.

Om registermyndigheten finner att en införing i fartygsregistrets skepps- eller

skeppsbyggnadsdel innehåller en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens

eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende, skall införingen rättas.

 Detta gäller också i fråga om en uppenbar oriktighet i nämnda registerdelar

till följd av tekniskt fel. Kan rättelse bli till skada för ägare eller för

innehavare av pantbrev på grund av inteckning, skall det inbördes företrädet

mellan berörda förvärv bestämmas efter vad som är skäligt. Innan rättelse sker,

skall registermyndigheten ge den som berörs av åtgärden, om han eller hon är

känd, tillfälle att yttra sig. Även den myndighet som avses i 22 kap. 6 § skall

ges tillfälle att yttra sig. Något yttrande behöver dock inte inhämtas, om det

är uppenbart obehövligt.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i registret. Skälen för

beslutet skall antecknas i dagboken eller i akten. I stället för bevis eller

handling som har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen, skall en ny

sådan handling utfärdas. Den tidigare handlingen skall återkrävas, göras

obrukbar och behållas av registermyndigheten. Den som har handlingen är skyldig

att ge in den för detta ändamål. I ett föreläggande att fullgöra en sådan

skyldighet får vite sättas ut.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i fartygsregistrets skepps-

eller skeppsbyggnadsdel. Skälen för beslutet skall antecknas i dagboken eller i

akten. I stället för bevis eller handling som har utfärdats i enlighet med den

tidigare införingen, skall en ny sådan handling utfärdas. Den tidigare

handlingen skall krävas tillbaka, göras obrukbar och behållas av

registermyndigheten. Den som har handlingen är skyldig att ge in den för detta

ändamål. I ett föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vite sättas ut.

Ett beslut om rättelse får överklagas även av den myndighet som avses i 22 kap.

6 §.

Denna paragraf gäller i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) i fråga

om personuppgifter i fartygsregistrets skepps- eller skeppsbyggnadsdel.

22 kap.

4 §

Kommer till följd av 2 kap. 10 § eller 3 kap. 9 § ett förvärv eller en

panträttsupplåtelse som avses där att gälla mot den rätte ägaren eller mot någon

 till vars förmån rådighetsinskränkning gäller enligt de paragraferna, har denne

 rätt till ersättning av staten för sin förlust på grund av förvärvet eller

upplåtelsen.

Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret vid användning av automatisk databehandling eller i en

anordning som hos registermyndigheten eller någon annan statlig myndighet är

ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten.

Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i fartygsregistrets

skepps- eller skeppsbyggnadsdel eller i en anordning som hos registermyndigheten

 eller någon annan statlig myndighet är ansluten till registret, har han rätt

till ersättning av staten.

Har den skadelidande medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller har han på annat sätt

 medverkat till förlusten genom eget vållande, skall ersättningen efter vad som

är skäligt sättas ned eller helt falla bort.

Om personuppgifter i fartygsregistret har behandlats i strid med denna lag eller

 andra föreskrifter om registret, är också 48 § personuppgiftslagen (1998:204)

tillämplig.

10 §

Sjöfartsverket, Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

 registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom efterlevs. De har för detta ändamål rätt

till tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom följs. De angivna myndigheterna har, liksom

 registermyndigheten, för detta ändamål rätt till tillträde till ett skepp. De

skall underrätta registermyndigheten om försummelser att följa bestämmelserna.

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

2

3 Ärendet och dess beredning

Den tidigare handläggningen

Under år 1997 gavs Domstolsverket i uppdrag att dels i samråd med Patent- och

registreringsverket utarbeta och lämna förslag om inskrivningsmyndighetens för

företagsinteckningar framtida organisation, dels att i samråd med Sjöfartsverket

 utarbeta och lämna förslag om sjöfartsregistrets organisatoriska hemvist. I en

rapport som överlämnades till regeringen i december 1997 föreslog Domstolsverket

 att verksamheten vid inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar

organisatoriskt skulle överflyttas till Patent- och registreringsverket. I mars

1998 föreslog verket att verksamheten vid sjöfartsregistret skulle flyttas över

till Sjöfartsverket. Sammanfattningar av de båda förslagen samt Domstolsverkets

lagförslag finns i bilagorna 1-4.

Båda förslagen remissbehandlades. Förteckningar över remissinstanserna finns i

bilagorna 5 och 6. Förslagen jämte remissammanställningar finns tillgängliga i

Justitiedepartementet (dnr Ju 97/6826 och Ju 98/1042). Flertalet remissinstanser

 tillstyrkte eller hade inte något att erinra mot de föreslagna förändringarna.

Några remissinstanser framförde dock synpunkter på förslaget att låta

överklagande av beslut i inskrivnings- och registerärenden m.m. ske till allmän

förvaltningsdomstol. Vidare påtalades behovet av att anpassa lagstiftningen till

 den nya personuppgiftslagen som vid tiden för Domstolsverkets förslag ännu inte

 hade trätt i kraft.

Som ett led i det pågående reformarbetet med att renodla och koncentrera den

dömande verksamheten vid domstolarna föreslog regeringen i budgetpropositionen

för 2000 (prop. 1999/2000:1 utgiftsområde 4) att den fastighetsrättsliga

inskrivningsverksamheten koncentreras till sju inskrivningsmyndigheter och att

bouppteckningsverksamheten förs över från domstolsväsendet till

skatteförvaltningen. Riksdagen har beslutat i enlighet med dessa förslag (bet.

1999/2000:JuU1, rskr. 1999/2000:78-79).

I regeringens skrivelse (skr. 1999/2000:106) Reformeringen av domstolsväsendet -

 en handlingsplan uttalade regeringen att nästa steg med samma syfte borde vara

att föra inskrivning av företagshypotek och sjöfartsregistret till Patent- och

registreringsverket respektive Sjöfartsverket. Regeringen uttalade samtidigt att

 den hade för avsikt att ge berörda centralmyndigheter i uppdrag att vidta

åtgärder för en överflyttning av respektive verksamhet samt att under hösten

lägga fram en proposition med de lagförslag som behövs för genomförandet av de

föreslagna förändringarna.

Regeringen har i budgetpropositionen för 2001 (prop. 2000/2001:1 utgiftsområde

4, s. 93) bekräftat denna avsikt och därvid uttalat att den avser att under

våren 2001 lägga fram en proposition med nödvändiga lagförslag i syfte att

förändringarna såvitt avser företagsinteckningsärenden skall kunna träda i kraft

 den 1 juli 2001 och beträffande sjöfartsregisterärenden den 1 december 2001.

Riksdagen har härefter godkänt regeringens förslag (bet. 2000/01:JuU1 s. 73,

rskr. 2000/01:78).

Den fortsatta handläggningen

Domstolverkets rapporter innehöll förslag till en del av de

författningsändringar som är nödvändiga. Det fanns emellertid ett behov av

ytterligare följdändringar. Remissbehandlingen av rapporterna gav vid handen att

 det fanns anledning att i vissa fall överväga andra lösningar än dem som

Domstolsverket hade föreslagit. Det fanns slutligen behov av att göra en mer

genomgripande bearbetning av vissa frågor än vad som hittills hade skett.

Mot denna bakgrund utarbetades i Justitiedepartementet en promemoria vilken var

avsedd att utgöra ett komplement till de rapporter som Domstolsverket tidigare

hade redovisat. Promemorian innehöll dels förslag till delvis andra lösningar än

 dem som Domstolsverket hade presenterat, dels ytterligare förslag utöver vad

verkets rapporter innehöll. För att ge en klar och tydlig presentation av de

frågor som behandlades i promemorian redovisades samtliga förslag till

författningsändringar. Således innehöll promemorian en del författningsförslag

som redan hade varit föremål för remissbehandling.

Eftersom det kan förekomma personuppgifter i de register som berörs av de

förestående organisatoriska förändringarna framstod det som ändamålsenligt att

göra erforderliga anpassningar till personuppgiftslagen i samband med de övriga

ändringar som är nödvändiga inför den organisatoriska överflyttningen av

myndigheterna. I promemorian behandlades därför även dessa frågor.

En sammanfattning av promemorian samt dess lagförslag finns i bilagorna 7 och 8.

Promemorian har remissbehandlats. Remissinstanserna är förtecknade i bilaga 9.

En remissammanställning finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr

Ju2000/5973/DOM). Flertalet remissinstanser har tillstyrkt eller har inte haft

något att erinra mot förslagen.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 8 februari 2001 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 10. Lagrådets yttrande finns i bilaga 11. Lagrådet

 har föreslagit vissa justeringar i lagtexten. Regeringen har följt Lagrådets

förslag med någon redaktionell ändring. Dessutom har ytterligare några

redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen återkommer till Lagrådets

 synpunkter i författningskommentaren.

4 Bakgrund och gällande rätt

4.1 Allmänt

Företagshypotek utgör en säkerhetsrätt enligt lagen (1984:649) om

företagshypotek. En näringsidkare som vill upplåta företagshypotek i sin

näringsverksamhet kan under vissa förutsättningar få inskrivning i verksamheten

av ett visst penningbelopp. Inskrivning sker i företagsinteckningsregistret.

Bevis om inskrivningen benämns företagshypoteksbrev. Sedan år 1986 handläggs

ärenden om företagsinteckning eller annan inskrivning i

företagsinteckningsregistret av en för hela landet gemensam myndighet,

inskrivningsmyndigheten i Malmö domsaga.

Ärenden som avser registrering och inteckning av fartyg handläggs sedan år 1976

gemensamt för hela landet vid sjöfartsregistret vid Stockholms tingsrätt.

Registreringen grundar sig på bestämmelser i sjölagen (1994:1009) och lagen

(1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.

(båtregistreringslagen). Sjöfartsregistret handlägger ärenden om registrering

eller avregistrering av skepp, skeppsbygge eller båt, inskrivning eller

anteckning av förvärv, inteckning i skepp eller skeppsbygge (skeppshypotek),

inskrivning av förbehåll om skeppsnamn samt annan införing som görs på grund av

föreskrift i lag eller annan författning.

4.2 Berörda register och informationssystem

Av 4 kap. 1 § lagen om företagshypotek framgår att inskrivning enligt den lagen

sker i ett särskilt inskrivningsregister, företagsinteckningsregistret.

Registret förs med hjälp av automatisk databehandling. Registeransvarig för

företagsinteckningsregistret är inskrivningsmyndigheten i Malmö domsaga (se 4

kap. 2 § lagen om företagshypotek och 1 § andra stycket förordningen (1985:804)

om företagshypotek). Förordningen om företagshypotek innehåller bl.a.

bestämmelser om hur den automatiska databehandlingen skall anordnas och hur

företagsinteckningsregistret skall vara disponerat. Av bestämmelserna följer att

 registret skall vara indelat i registerposter och att varje registerpost skall

avse inskrivningsförhållandena för en näringsidkare. Verksamhet som utövas

gemensamt av flera näringsidkare skall redovisas som en egen registerpost (se 9

§ förordningen). Inom en registerpost skall uppgifterna redovisas i fyra

avdelningar (se 10 § förordningen). De olika avdelningarna skall innehålla

uppgift om

1. näringsidkare,

2. intecknad verksamhet,

3. anteckningar, och

4. inteckningar m.m.

I 1 kap. 2 § sjölagen (1994:1009) redovisas de olika fartygsregister som förs.

Över svenska skepp förs ett skeppsregister. Över vissa båtar förs ett

båtregister enligt lagen om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.

(båtregistreringslagen). Över skepp under byggnad i Sverige förs ett

skeppsbyggnadsregister. Närmare bestämmelser om registerärenden rörande skepp

och skeppsbygge finns i 2 kap. sjölagen. De närmare bestämmelserna om

båtregistreringen finns i den nyss nämnda båtregistreringslagen. Registren förs

av sjöfartsregistret som är registermyndighet. Sjöfartsregistret utgörs av en

särskild enhet vid Stockholms tingsrätt (se 1 § fartygsregisterförordningen).

För att lagra uppgifter som skall föras i de olika registren samt för att lämna

uppgifter om registrens innehåll eller annat som faller inom

registermyndighetens verksamhetsområde skall det finnas ett informationssystem

grundat på automatisk databehandling. Informationssystemet ingår i

rättsväsendets informationssystem (se 2 § fartygsregisterförordningen).

Fartygsregisterförordningen innehåller även bestämmelser om de olika registrens

innehåll liksom på vilket sätt införingar i registren skall redovisas.

4.3 EG:s dataskyddsdirektiv

Allmänt

År 1995 antogs Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG om skyddet för

enskilda personer med avseende på behandlingen av personuppgifter och om det

fria flödet av sådana uppgifter, det s.k. dataskyddsdirektivet (EGT L

281,23.11.1995, s. 31, celexnr:311995 L0046). Detta innebär att medlemsstaterna

är skyldiga att inom tre år från det att direktivet antogs införa den nationella

 författningsreglering som är nödvändig för att direktivet skall kunna följas.

Den tidpunkten inföll således den 24 oktober 1998. Vid samma tidpunkt trädde den

 nya personuppgiftslagen (1998:204) i kraft, vilken innebar ett genomförande av

direktivet. För register med en "behandling som pågår" när direktivet genomförs

genom nationell lagstiftning har man ytterligare tre år på sig att se till att

dessa stämmer överens med direktivet. Således måste sådana register ses över och

 anpassas till dataskyddsdirektivet senast den 24 oktober 2001.

Dataskyddsdirektivet, som finns återgivet i sin helhet i propositionen med

förslag till personuppgiftslag (prop. 1997/98:44, bilaga 1), har två syften. Det

 ena syftet är att skydda fysiska personers grundläggande fri- och rättigheter,

särskilt rätten till privatliv, i samband med behandling av personuppgifter. Det

 andra syftet är att skapa förutsättningar för ett fritt flöde av

personuppgifter mellan medlemsstaterna (se artikel 1 och 1 §

personuppgiftslagen).

Med personuppgifter avses varje upplysning som avser en identifierad eller

identifierbar fysisk person. En person är identifierbar om han eller hon kan

identifieras direkt eller indirekt, framför allt genom hänvisning till ett

identifikationsnummer eller till en eller flera faktorer som är specifika för

hans eller hennes fysiska, fysiologiska, psykiska, ekonomiska, kulturella eller

sociala identitet (se artikel 2 a och 3 § 4 och 8 personuppgiftslagen).

Registerbegreppet används för att beteckna "varje strukturerad samling av

personuppgifter som är tillgänglig enligt "särskilda kriterier" (se artikel 2).

Begreppet är således inte lika centralt i direktivet som i t.ex. den tidigare

svenska datalagen (1973:289). Som huvudregel är direktivet enbart tillämpligt på

 behandling av personuppgifter som företas på automatisk väg. Med "behandling"

avses varje åtgärd eller serie av åtgärder som vidtas beträffande

personuppgifter, vare sig det sker på automatisk väg eller inte, t.ex.

insamling, registrering, bearbetning, utlämnande eller annat tillhandahållande

av uppgifter, sammanställning eller samkörning m.m. (se artikel 2 b och 3 § 1

personuppgiftslagen).

Registeransvarig är som huvudregel den fysiska eller juridiska person, den

myndighet, institution eller andra organ som ensamt eller tillsammans med andra

bestämmer ändamålen och medlen för behandlingen av personuppgifter (se artikel 2

 d och 3 § 5 personuppgiftslagen. (När medlen eller ändamålen för behandlingen

bestäms av nationella lagar eller andra författningar eller av gemenskapsrätten,

 kan emellertid den registeransvarige, eller de särskilda kriterierna för att

utse denne, anges i nationell rätt eller i gemenskapsrätten.)

Principerna för hur behandling av personuppgifter skall ske återfinns i

direktivets artikel 6 (se 9 § personuppgiftslagen): Personuppgifter skall

behandlas på ett korrekt och lagligt sätt. De skall samlas in för särskilda,

uttryckligt angivna och berättigade ändamål. Senare behandling får inte ske på

ett sätt som är oförenligt med detta ändamål. Om den senare behandlingen sker

för historiska, statistiska eller vetenskapliga ändamål blir dock förhållandet

annorlunda på så vis att behandlingen inte skall anses oförenlig med det

ursprungliga ändamålet även om det ändamålet var ett annat. Dock måste lämpliga

skyddsåtgärder beslutas. Slutligen måste personuppgifterna vara adekvata och

relevanta. Uppgifterna får således inte omfatta mer än vad som är nödvändigt med

 hänsyn till det aktuella ändamålet.

I artikel 6 (jfr. 9 § personuppgiftslagen ) behandlas även förvaring av

personuppgifter. Direktivet föreskriver att personuppgifter skall förvaras på

ett sätt som förhindrar identifiering av den registrerade under än längre tid än

 vad som är nödvändigt för ändamålet.

Behandling av personuppgifter är tillåten endast under vissa angivna

förutsättningar (se artikel 7 och 10 § personuppgiftslagen). Behandling är

alltid tillåten om den registrerade otvetydigt har lämnat sitt samtycke till

det. Behandling är också tillåten i fall där den är nödvändig för att fullgöra

ett avtal eller en rättslig förpliktelse eller för att skydda intressen som är

av grundläggande betydelse för den registrerade. Behandling kan vidare vara

tillåten i allmän respektive privat verksamhet under vissa andra i artikel 7

angivna förutsättningar. Slutligen framgår av artikel 8 (se 13 §

personuppgiftslagen) att möjligheterna till behandling av s.k. känsliga

personuppgifter som t.ex. rör politiska åsikter eller sexualliv är snävare.

Artiklarna 10 och 11 innehåller bestämmelser om information till den

registrerade. Artiklarna motsvaras av bestämmelserna i 23-25 §§

personuppgiftslagen. Av Artikel 11 följer att om uppgifterna inte har samlats in

 från den registrerade måste den registeransvarige eller hans företrädare lämna

viss information till den registrerade. Sådan information skall lämnas då

uppgifterna registreras eller, om utlämnade till tredje man kan förutses, senast

 när uppgifterna lämnas ut. Undantag från informationsplikten kan föreligga dels

 när den enskilda känner till utlämnandet, dels om det visar sig omöjligt eller

skulle innebära oproportionerligt stor ansträngning att lämna information och

dels om registrering eller utlämnande uttryckligen föreskrivs i författning.

Dataskyddsdirektivets betydelse för registren

De register som berörs av de förestående organisatoriska förändringarna är

företagsinteckningsregistret, skeppsregistret, båtregistret och

skeppsbyggnadsregistret. Eftersom det kan förekomma personuppgifter i dessa

register berörs de av dataskyddsdirektivet.

4.4 Regler för handläggningen av inskrivnings- och registerärenden

Allmänt

Lagen om företagshypotek innehåller en del bestämmelser för handläggningen av

ärenden om inskrivning av företagshypotek. Lagens bestämmelser är emellertid

inte uttömmande. I den mån det saknas handläggningsregler i lagen föreskrivs att

 bestämmelserna om tvistemål i rättegångsbalken skall gälla i tillämpliga delar

(se 4 kap. 3 § första stycket lagen om företagshypotek).

Samma modell tillämpas för handläggningen av registerärenden enligt sjölagen. I

sjölagen återfinns sålunda en motsvarande bestämmelse om att rättegångsbalkens

civilprocessuella regler skall gälla i tillämpliga delar, i den mån inte något

annat följer av lagen (se 2 kap. 15 § tredje stycket sjölagen). Slutligen gäller

 samma ordning för behandlingen av båtregisterärenden enligt lagen (1979:377) om

 registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. (se 10 § första stycket

nämnda lag).

Vite och sammanträde för komplettering av utredning enligt sjölagen

Möjligheten för inskrivningsmyndigheten respektive registermyndigheten att

förelägga vite samt döma ut ett förelagt vite återfinns på flera ställen i

aktuell lagstiftning (se 4 kap. 23 § lagen om företagshypotek, 6 och 11 §§ lagen

 om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m., 2 kap. 20 och 21 §§

sjölagen jämfört med 2 kap. 16 § samma lag samt 6 kap. 6 §

fartygsregisterförordningen jämfört med 7 kap. 5 § samma förordning).

Bestämmelserna reglerar fullgörande av anmälningsskyldighet, komplettering av

ärenden, skyldighet att efter rättelse ge in tidigare utfärdad handling samt

kallelse att personligen infinna sig vid sammanträde.

Enligt 2 kap. 21 § andra stycket sjölagen får, om ärendet skjuts upp, sökanden

föreläggas att ge in den utredning som krävs eller att infinna sig personligen

eller genom ombud hos registermyndigheten. Av samma lagrum följer att även någon

 annan än sökanden får höras och kan föreläggas sådan inställelse. I

föreläggandet får vite sättas ut. Följer inte sökanden föreläggandet kan hans

anmälan eller ansökan förklaras förfallen. Detta skall sökanden upplysas om i

föreläggandet.

4.5 Regler för överklagande

Överklagande av slutliga beslut

Av 4 kap. 24 § lagen om företagshypotek respektive 2 kap. 19 § sjölagen och 14 §

 båtregistreringslagen följer att beslut i inskrivnings- och registerärenden

samt båtregisterärenden vid inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar och

 sjöfartsregistret kan överklagas till hovrätt. Av samma bestämmelser framgår

vidare att klagotiden i fråga om slutliga beslut är fyra veckor från den

inskrivningsdag då beslutet fattades (beträffande båtregisterärenden tre veckor

från den dag beslutet meddelades) och att i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut är tillämpliga.

Enligt en särskild övergångsregel i 1 a § lagen (1984:650) om införande av lagen

 (1984:649) om företagshypotek träder bestämmelsen om fyra veckors

överklagandetid i kraft först den dag som regeringen bestämmer. Fram till dess

gäller en överklagandetid om två veckor från den dag expeditionen i ärendet

tillhandahölls sökanden, dock minst fyra veckor från den inskrivningsdag till

vilket beslutet hänför sig. Anledningen till att man införde denna

övergångsbestämmelse var att handläggningen drogs med långa expeditionstider

p.g.a. oförutsedda tekniska problem och att man i de fall där expeditionstiden

översteg två veckor ville garantera klaganden en tid om minst två veckor för att

 överklaga beslutet (prop. 1985/86:77 s. 3 f.). Av förarbetena till

övergångsbestämmelsen framgår att motsvarande bestämmelse i 58 a § lagen

(1970:995) om införande av nya jordabalken användes som förebild. Att en frist

om just två veckor ansågs tillfredställande hängde samman med att denna tid

motsvarade den tid som då gällde enligt rättegångsbalken för överklagande av

underrätts beslut (se prop. 1979:20 del B, s 536). Eftersom fyraveckorsfristen

ännu inte har satts i kraft är det fortfarande övergångsregeln som gäller.

Motsvarande övergångsbestämmelse saknas för beslut av sjöfartsregistret.

Överklagande av övriga beslut

Vid överklagande av icke slutliga beslut gäller i dag bestämmelserna i

rättegångsbalken (se 4 kap. 24 § andra stycket lagen om företagshypotek och 2

kap. 19 § andra stycket sjölagen). Detta innebär att sådana beslut får

överklagas endast under vissa i rättegångsbalken angivna förutsättningar och att

 tiden för överklagande är tre veckor från dagen för beslutet eller i vissa fall

 den dag då klaganden fick del av beslutet (se bl.a. 49 kap. 5 § och 52 kap. 1 §

 rättegångsbalken). För beslut om uppskov enligt 4 kap. 6 § lagen om

företagshypotek respektive 2 kap. 21 § sjölagen finns enligt nu gällande regler

överhuvudtaget inte någon tidsbegränsning beträffande rätten till överklagande

(jfr 49 kap. 7 § och 52 kap. 1 § rättegångsbalken).

Rättelse av beslut om införing i registren

I 4 kap. 22 § lagen om företagshypotek och 2 kap. 29 § sjölagen föreskrivs att

om inskrivningsmyndigheten eller registermyndigheten finner att en införing i

respektive register innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av

myndighetens eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende, skall

införingen rättas. Motsvarande bestämmelse saknas i båtregistreringslagen.

Någon möjlighet till omprövning av beslut på det sätt som är möjligt för vanliga

 förvaltningsärenden och domstolsärenden finns inte (jfr 27 § förvaltningslagen

[1986:223] och 34 § lagen [1996:242] om domstolsärenden). Således har berörda

myndigheter tämligen små möjligheter att ändra ett felaktigt beslut.

4.6 Rättelse av registrerad uppgift och skadestånd

Dataskyddsdirektivet

I direktivets artikel 12 b föreskrivs att den registrerade skall ha rätt att få

uppgifter som inte har behandlats i enlighet med direktivet "rättade, utplånade

eller blockerade" Detta gäller särskilt om uppgifterna är ofullständiga eller

felaktiga. Det finns dock en möjlighet att genom nationell lagstiftning begränsa

 denna rätt till rättelse om begränsningen är nödvändig med hänsyn till vissa

angivna omständigheter, bl.a. statens eller allmän säkerhet eller skyddet av den

 registrerades eller andras fri- och rättigheter (artikel 13 första stycket).

Den registeransvarige är skyldig att utge skadestånd till var och en som har

lidit skada till följd av en otillåten behandling eller någon annan åtgärd som

är oförenlig med de nationella bestämmelser som har antagits till följd av

direktivet (artikel 23). Den registeransvarige skall dock helt eller delvis

kunna undgå skadeståndsansvar, om han visar att han inte är ansvarig för den

händelse som orsakade skadan. I direktivets ingress har det angetts att

möjligheten att befrias från skadeståndsskyldighet skall gälla särskilt då den

registeransvarige kan påvisa att ett fel har begåtts av den registrerade eller i

 vart fall force majeure.

Personuppgiftslagen

Bestämmelsen om rättelse har i personuppgiftslagen utformats i allt väsentligt

med de krav som ställs upp i dataskyddsdirektivet. Den personuppgiftsansvarige

är skyldig att på begäran av den registrerade snarast rätta, blockera eller

utplåna sådana personuppgifter som inte har behandlats i enlighet med den nya

lagen eller föreskrifter som har utfärdats med stöd av den (se 28 §

personuppgiftslagen). Den personuppgiftsansvarige skall också underrätta en

tredje man som uppgifterna har lämnats ut till om åtgärden, om den registrerade

begär det eller om mera betydande skada eller olägenhet för den registrerade

skulle kunna undvikas genom en underrättelse. Någon sådan underrättelse behöver

dock inte lämnas om detta visar sig vara omöjligt eller skulle kräva en

oproportionerligt stor arbetsinsats.

Även bestämmelsen om skadestånd är anpassad till direktivet. Enligt 48 § första

stycket personuppgiftslagen skall den personuppgiftsansvarige ersätta den

registrerade för skada och kränkning av den personliga integriteten som en

behandling av personuppgifter i strid med lagen har orsakat. Om den

personuppgiftsansvarige visar att felet inte berodde på honom kan

ersättningsskyldigheten i den utsträckning det är skäligt sättas ned eller helt

falla bort (48 § andra stycket personuppgiftslagen).

Personuppgiftslagens betydelse i förhållande till andra lagar

En av utgångspunkterna för personuppgiftslagen är att särskilda bestämmelser i

en registerförfattning gäller före den allmänna lagen och att denna fyller ut

endast när särskilda bestämmelser i annan lag saknas (se prop. 1997/98:44 s. 39

f.). Det är således förutsatt att olika registerförfattningar kan innehålla

preciserade regler som gäller i stället för de generella bestämmelserna i

personuppgiftslagen. Detta gäller dock under förutsättning att de särskilda

bestämmelserna inte står i strid med dataskyddsdirektivet.

Lagen om företagshypotek och sjölagen

Som nämnts ovan under avsnitt 3.5 föreskrivs i 4 kap. 22 § lagen om

företagshypotek och 2 kap. 29 § sjölagen att om inskrivningsmyndigheten eller

registermyndigheten finner att en införing i respektive register innehåller

någon uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel

 eller liknande förbiseende, skall införingen rättas. Detsamma gäller i fråga om

 en uppenbar oriktighet till följd av tekniskt fel. Bestämmelserna reglerar även

 fall där rättelse leder till förfång för en ägare eller innehavare av

företagshypoteks- respektive pantbrev. I sådant fall skall det inbördes

företrädet mellan de inteckningar som berörs bestämmas efter vad som är skäligt.

 De parter som berörs av åtgärden skall, om de är kända, ges tillfälle att yttra

 sig innan rättelsebeslut fattas.

Särskilda bestämmelser om skadestånd finns i 5 kap. 1 och 2 §§ lagen om

företagshypotek och i 22 kap. 4 och 5 §§ sjölagen. Bestämmelserna reglerar dels

rätten till ersättning från staten till följd av beslut om rättelse, dels

ersättning för förlust till följd av tekniskt fel. Ersättningsmöjligheten kan i

båda situationerna efter vad som är skäligt sättas ned eller helt falla bort, om

 den skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller på annat sätt

medverkat till förlusten genom eget vållande.

I fråga om båtar som registreras enligt båtregistreringslagen finns ingen

motsvarighet till de nu nämnda bestämmelserna om rättelse och skadestånd.

Förklaringen härtill torde vara att registreringsåtgärder enligt den lagen inte

har sådan betydelse för den enskilde och den allmänna omsättningen att det har

ansetts motiverat med särskilda rättelse- och skadeståndsbestämmelser.

5 Överväganden och förslag

5.1 Register- och integritetsfrågor

5.1.1 Företagsintecknings- och fartygsregistren

Regeringens förslag: Det särskilda inskrivningsregistret enligt lagen om

företagshypotek skall även fortsättningsvis benämnas

företagsinteckningsregistret.

Motsvarigheten till det nuvarande informationssystemet för fartygsregistren

skall från rättslig synpunkt utgöra ett enda register. Registret skall benämnas

fartygsregistret.

Fartygsregistret skall bestå av olika delar; skeppsdelen, båtdelen och

skeppsbyggnadsdelen.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig har samtliga

tillstyrkt eller inte haft något att erinra mot promemorians förslag.

Bakgrund: Som redovisats ovan under avsnitt 4.2 innehåller sjölagen en

uppräkning av de olika fartygsregister som förs. Över svenska skepp förs ett

skeppsregister, över vissa båtar förs ett båtregister enligt lagen om

registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. och över skepp under byggnad

i Sverige förs ett skeppsbyggnadsregister. Vad gäller inskrivning av ärenden

enligt lagen om företagshypotek sker detta i ett särskilt inskrivningsregister,

benämnt företagsinteckningsregistret.

Benämningen register är inte entydigt definierad i gällande rätt. Däremot

innehöll den tidigare gällande datalagen (1973:289) regler om personregister,

vilket avsåg register, förteckningar eller andra anteckningar som förs med hjälp

 av automatisk databehandling och som innehåller personuppgifter som kan

hänföras till den som avses med uppgiften. I datalagens förarbeten (prop.

1973:33 s. 118) angavs att, förutom register i vanlig mening, även förteckningar

 och andra anteckningar omfattades av lagen. Vidare angavs att, för att ett

register skulle anses föreligga, det måste vara fråga om behandling från

informationssynpunkt av faktiska uppgifter.

I EG:s dataskyddsdirektiv får begreppet "register" betydelse enbart för viss

manuell hantering av personuppgifter eftersom registerbegreppet inte längre är

ändamålsenligt med hänsyn till den avancerade datatekniken. Begreppet har

således inte någon central betydelse. Om registerbegreppet behålls uppkommer

framförallt frågan om de uppgifter som ingår i skepps-, båt- och

skeppsbyggnadsregistren i rättsligt hänseende bör anses utgöra ett enda eller

flera register.

Skälen för regeringens förslag: Som nämnts ovan har registerbegreppet inte någon

 central betydelse i dataskyddsdirektivet. Uttrycket används inte heller i

personuppgiftslagen (1998:204) och det tidigare begreppet registeransvarig har

bytts ut mot personuppgiftsansvarig. Det finns alltså skäl som talar för att

registerbegreppet överges.

Å andra sidan har i förevarande fall de skilda samlingarna av uppgifter en

påtaglig registerkaraktär eftersom de innehåller en väl strukturerad mängd

uppgifter som är ägnad för sökning. Det finns även en mängd

författningsreglerade register för vilka termen register under en överskådlig

tid kan förväntas bli kvar, t.ex. polisens register (se prop. 1997/98:44 s. 39).

 Härtill kommer att förevarande register även i dataskyddsdirektivets mening är

att uppfatta som just ett sådant, d.v.s. en för sökning tillgänglig samling

uppgifter. I förarbetena till lagen (2000:224) om fastighetsregister (prop.

1999/2000:39 s. 75 f.) förde regeringen motsvarande resonemang för de skilda

samlingar av uppgifter som ingick i det tidigare fastighetsdatasystemet och

konstaterade att uttrycket register även fortsättningsvis borde användas.

Det sagda leder till att uttrycket register bör användas även på förevarande

samlingar av uppgifter.

Nästa fråga att ta ställning till är, främst såvitt avser de samlingar av

uppgifter som förs av sjöfartsregistret, om informationen bör ingå i ett enda

register eller om den bör, såsom nu är fallet, vara uppdelad på flera register.

Det bör i sammanhanget betonas att med register avses det rättsliga begreppet

och att det således inte är ett tekniskt begrepp som nu diskuteras. Regeringen

förde ett utvecklat resonemang beträffande de olika register som ingick i

fastighetsdatasystemet (a. prop. s. 77 f.). Bl.a. konstaterades att en

uppdelning på flera register kombinerad med olika begränsningar i möjligheterna

för sambearbetning av uppgifter från olika register i och för sig lättare skulle

 kunna förhindra från integritetssynpunkt oönskade sammanställningar av

information. Dessa fördelar bedömdes dock vara tämligen begränsade samtidigt som

 en uppdelning på flera register bedömdes i mycket hög grad motverka en

ändamålsenlig användning av informationen. Sammanfattningsvis uttalade

regeringen att den framtida motsvarigheten till fastighetsdatasystemet i

rättslig mening borde utformas som ett enda register och att de

integritetsaspekter som talade för en uppdelning på flera register i stället

borde tillgodoses genom vissa generella begränsningar i möjligheterna att

behandla de uppgifter som ingår i registret.

De skäl som regeringen anförde till stöd för att samla den fastighetsrättsliga

informationen i ett enda register gör sig även gällande på skepps-, båt- och

skeppsbyggnadsregistren. De skilda samlingar av information som förs i dessa

register bör därför i fortsättningen ingå i ett enda register. Eftersom sjölagen

 använder "fartygsregister" som samlingsbegrepp för de olika register som idag

förs vid sjöfartsregistret (se rubriken till 1 kap. 2 § sjölagen) bör det nya

registret lämpligen benämnas fartygsregistret.

Eftersom all information som förs vid sjöfartsregistret i fortsättningen bör

anses som ett enda register, som alltså skall benämnas fartygsregistret,

framstår det inte längre som lämpligt att beteckna de skilda samlingarna av

uppgifter i de nuvarande skeppsregistret, båtregistret och

skeppsbyggnadsregistret som "register". I stället bör man tillämpa samma modell

som för det nya fastighetsregistret, nämligen att benämna de skilda

informationssamlingarna för "delar" (a. prop. s. 77 f.). Således bör det

föreslagna fartygsregistret bestå av tre olika delar, vilka bör benämnas

skeppsdelen, båtdelen och skeppsbyggnadsdelen.

En sista fråga i sammanhanget är om företagsinteckningsregistrets benämning och

disposition stämmer överens med dataskyddsdirektivet och de resonemang som förts

 ovan. Som tidigare har redovisats (se ovan avsnitt 4.2) skall

företagsinteckningsregistret vara indelat i registerposter och uppgifterna inom

en registerpost redovisas i olika avdelningar. Då det inte är fråga om skilda

samlingar av information utan enbart om sättet att disponera och redovisa

informationen bör företagsinteckningsregistret även fortsättningsvis utgöra ett

enda register, vilket inte behöver delas upp i skilda delar.

5.1.2 Dispositionen av det nya regelverket

Regeringens förslag: Förekomsten av nu aktuella register, fartygsregistrets

uppdelning i skilda delar samt registrens grundläggande ändamål skall regleras i

 lag. Övriga frågor med anledning av dataskyddsdirektivet regleras i

fartygsregisterförordningen respektive förordningen om företagshypotek.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller har inte

haft något att erinra mot promemorians förslag. Hovrätten över Skåne och

Blekinge har dock beträffande företagsinteckningsregistret förordat att de från

integritetssynpunkt viktiga ramarna slås fast i lagen om företagshypotek samt

att frågor som inte är centrala i nämnda hänseende regleras i förordningen om

företagshypotek. Sveriges advokatsamfund har anfört att övervägande skäl torde

tala för att reglera samtliga frågor med anledning av dataskyddsdirektivet i

lag.

Skälen för regeringens förslag:

Bör regleringen ske i form av lag ?

Den nuvarande regleringen av de ovan nämnda registren återfinns i allt

väsentligt i förordningen (1985:804) om företagshypotek och i

fartygsregisterförordningen (1975:927). Frågan är då om erforderliga justeringar

 och kompletteringar för en anpassning av dataskyddsdirektivet kan ske i dessa

förordningar eller om regleringen bör ske i form av lag.

Svensk rätt kräver inte att regler av nu aktuellt slag måste ges i form av lag

(jfr. 8 kap. 2 och 3 §§ regeringsformen samt prop. 1997/98:44 s. 58 f.).

Regeringen har emellertid i ett tidigare sammanhang uttalat att en målsättning

bör vara att, i det fall register med ett stort antal registrerade och ett

särskilt känsligt innehåll inrättas, bestämmelser skall meddelas i lag (prop.

1990/91:61 s. 58). Regeringen tillade därvid att detta gäller särskilt i de fall

 uppgifterna i registret sprids externt i en icke obetydlig omfattning.

Regeringen upprepade sitt uttalande i förarbetena till personuppgiftslagen

(prop. 1997/98:44 s. 41).

I propositionen till bl.a. ny lag om fastighetsregister (prop. 1999/2000:39 s.

78) ansåg regeringen mot denna bakgrund att de från integritetssynpunkt viktiga

ramarna för det nya registret borde slås fast i lag. Samtidigt konstaterade

emellertid regeringen att om alla frågor skulle regleras i lag skulle detta

medföra betydande svårigheter. Dels skulle en sådan lag bli mycket omfattande

och svåröverskådlig, dels måste man räkna med att justeringar successivt måste

göras beträffande registrets närmare innehåll. Lagstiftningsproceduren lämpar

sig mindre bra för detta. Regeringen anförde därför sammanfattningsvis att det

mest ändamålsenliga skulle vara att frågor som inte är centrala från

integritetssynpunkt regleras i förordning. Riksdagen ställde sig bakom denna

bedömning (bet. 1999/2000:BoU8, rskr. 1999/2000:185).

Själva förekomsten av nu aktuella register följer i dag av lag (se 4 kap. 1 §

lagen [1984:649] om företagshypotek och 1 kap. 2 § sjölagen [1994:1009]). Så bör

 vara fallet även i framtiden. Följaktligen bör det nya fartygsregistrets

uppdelning i olika delar också framgå av lag (se avsnitt 5.1.1). Som framgår av

avsnitt 5.1.4. bör enligt regeringens uppfattning även bestämmelserna om det

grundläggande ändamålet för registren meddelas i lag.

Den fråga som nu måste övervägas är om de ytterligare frågor som är centrala

från integritetssynpunkt bör regleras i lag eller om det kan anses tillräckligt

att låta dessa regleras i förordning. Hovrätten över Skåne och Blekinge har

pekat på att företagsinteckningsregistret, även om det är av mindre omfattning

än fastighetsregistret, är ett stort register med ett stort antal

personuppgifter som kan komma att spridas externt i stor omfattning. Hovrätten

har sammanfattningsvis anfört att skillnaderna mellan fastighetsregistret och

företagsinteckningsregistret inte är så stora att det finns anledning att göra

annan bedömning än den som gjorts beträffande fastighetsregistret.

Som nämnts ovan har regeringen tidigare vid ett par tillfällen uttalat

målsättningen att bestämmelser bör meddelas i lag i de fall register med ett

stort antal personuppgifter och ett särskilt känsligt innehåll inrättas.

Först och främst bör påpekas att det inte är fråga om inrättande av helt nya

register (se avsnitt 5.1.1.).

Registren är visserligen tämligen omfattande och innehåller följaktligen ett

ganska stort antal uppgifter. Omfattningen av uppgifter om skilda förhållanden

kan dock inte jämföras med fastighetsregistret. Det registret innehåller en

mängd information av betydelse för hela samhället och spänner således över ett

brett fält. Fastighetsregistret redovisar inte bara uppgifter av civilrättslig

betydelse utan innehåller också t.ex. digitala registerkartor och

koordinatuppgifter för landets alla fastigheter. Av betydelse är vidare att

uppgifterna i företagsintecknings- och fartygsregistren, till skillnad från

fastighetsregistret, till en mindre del utgörs av personuppgifter i

personuppgiftslagens mening (se 3 § personuppgiftslagen). Det är däremot möjligt

 att det kan komma att ske en extern spridning i en inte obetydlig omfattning,

men det är svårt att göra någon säker bedömning i detta avseende. Det är dock

inte sannolikt att denna omfattning skulle ligga i nivå med den som gäller

beträffande extern spridning av uppgifter ur fastighetsregistret.

När det sedan gäller registrens beskaffenhet vill regeringen framhålla följande.

 Med känsliga personuppgifter avses enligt personuppgiftslagen t.ex. uppgifter

om ras eller etniskt ursprung eller politiska åsikter (3 § jämfört med 13 §

personuppgiftslagen). De personuppgifter som förekommer i nu aktuella register

är inte av sådant slag. Frågan är då om registren i övrigt kan anses ha ett

särskilt känsligt innehåll. Härvid måste beaktas att uppgifter i

företagsinteckningsregistret och i det föreslagna fartygsregistret redovisas

till övervägande del till följd av att den registrerade bedriver viss

näringsverksamhet. Det är alltså inte i samma omfattning som i

fastighetsregistret fråga om registrering oberoende av samtycke av enskilds

privata förhållanden.

Sammanfattningsvis kan konstateras att de skäl som talade för att låta vissa

fastighetsregisterfrågor regleras i lag inte på samma sätt gör sig gällande

beträffande nu aktuella register. Mot denna bakgrund och då nu gällande

bestämmelser om bl.a. vem som är registeransvarig och vad registren skall

innehålla regleras i förordning talar starka skäl för att denna disposition

behålls även i fortsättningen. Regeringen föreslår därför att de ytterligare

frågor med anledning av dataskyddsdirektivet som är centrala från

integritetssynpunkt regleras i förordning.

5.1.3 Personuppgiftsansvaret

Regeringens förslag: Patent- och registreringsverket och Sjöfartsverket skall

vara personuppgiftsansvariga för respektive register.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt eller

har inte haft något att erinra mot promemorians förslag.

Bakgrund: Enligt datalagen (1973:289) gällde att det för varje register skulle

finnas en registeransvarig. Som framgår ovan (avsnitt 4.3) åvilar enligt

dataskyddsdirektivet registeransvaret den fysiska eller juridiska person, den

myndighet, institution eller organ som ensamt eller tillsammans med andra

bestämmer ändamålen och medlen för behandlingen av personuppgifter. Huvudregeln

i direktivet är således att den som bestämmer ändamålen och medlen också är

registeransvarig. Enligt direktivet kan emellertid den ansvarige anges i

nationell rätt, om ändamålen och medlen för behandlingen av personuppgifter

bestäms av nationella lagar och andra författningar. I personuppgiftslagen

används begreppet personuppgiftsansvarig i stället för registeransvarig.

Att vara personuppgiftsansvarig innebär att man har ett långtgående ansvar för

att all behandling av personuppgifter sker i överensstämmelse med

personuppgiftslagen. Detta innebär t.ex. att se till att behandlingen av

personuppgifter sker på ett korrekt och säkert sätt, att rätta till oriktiga

uppgifter och att ersätta den registrerade för skada och kränkning som en

behandling av personuppgifter i strid med direktivet har förorsakat.

Av särskilt intresse för den enskilde är de rättigheter som finns gentemot den

personuppgiftsansvarige, såsom t.ex. rätten att få insyn i och underrättelse om

förekomsten av personuppgifter samt att få ersättning för skada som tillfogats

genom felaktigheter i registret.

Skälen för regeringens förslag: Den förestående omorganisationen innebär att

ansvaret för företagsinteckningsregistret tas över av Patent- och

registreringsverket och att ansvaret för fartygsregistret (dvs. de tidigare

skepps- båt- och skeppsbyggnadsregistren) läggs på Sjöfartsverket. Med hänsyn

till att det i fortsättningen kommer att vara dessa myndigheter som prövar om en

 behandling är förenlig med registrens ändamål och om medlen för behandlingen av

 personuppgifter i registren bör personuppgiftsansvaret läggas på dem.

5.1.4 Registrens ändamål

Regeringens förslag: Registren skall ha som ändamål att ge offentlighet åt den

information som ingår i registren. Detta grundläggande ändamål bör anges i lag.

Registren skall vidare tillhandahålla uppgifter för vissa verksamheter som

regeringen meddelar föreskrifter om.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt

eller har inte haft något att erinra mot promemorians förslag. Hovrätten över

Skåne och Blekinge samt Malmö tingsrätt har dock ansett att

företagsinteckningsregistrets ändamål bör anges i lagen om företagshypotek.

Skälen för regeringens förslag: Som tidigare har nämnts måste registrens ändamål

 vara särskilda, uttryckligt angivna och berättigade. Personuppgifterna får inte

 omfatta mer än vad som är nödvändigt med hänsyn till de ändamål för vilka de

har samlats in och för vilka de senare har behandlats (se artiklarna 6 och 6 c

och 9 § personuppgiftslagen). Vidare är behandling av personuppgifter tillåten

endast under vissa angivna omständigheter (artikel 7 och 10 §

personuppgiftslagen). Slutligen får senare behandling inte ske på ett sätt som

är oförenligt med de ändamål som har slagits fast (artikel 6 b och 9 § första

stycket d) personuppgiftslagen).

Dataskyddsdirektivet innebär således ett krav på viss precisering av ändamålen.

Detta kan ske antingen genom att viss användning förbjuds eller att den tillåts.

 Det första alternativet innebär att uppräkningen av förbjudna ändamål måste

vara heltäckande; om ett visst ändamål inte finns uppräknat blir användningen

tillåten. Det andra alternativet innebär att personuppgifterna endast får

användas för uppräknade ändamål. Denna modell, vilken valdes beträffande

fastighetsregistret (prop. 1999/2000:39 s. 82 f.) gör det enklare att utforma en

 reglering i överensstämmelse med dataskyddsdirektivet. Modellen är också mer

integritetsvänlig än det förstnämnda alternativet eftersom den ger bättre

kontroll över användningen av uppgifterna. Mot bakgrund härav och då modellen

även tillämpas på fastighetsregistret bör en lösning av detta slag väljas.

Vid utformningen av ändamålen måste man göra en rimlig avvägning mellan

användarintressena och integritetssynpunkter. Samtidigt måste ändamålen motsvara

 dataskyddsdirektivets krav.

För vilka närmare ändamål bör då personuppgifter i registren få användas?

Beträffande fastighetsregistret uttalade regeringen att registrets grundläggande

 syfte bör vara att ge offentlighet åt den information som ingår i registret

(prop. 1999/2000:39 s. 84). Då de nu aktuella registrens grundläggande funktion

är densamma som för fastighetsregistret bör samma utgångspunkt gälla även

beträffande dessa register. Detta grundläggande syfte bör enligt regeringens

mening anges i lag (se förslagen till 4 kap. 1 § lagen om företagshypotek

respektive 1 kap. 2 § sjölagen). I övrigt bör det kunna ankomma på regeringen

att föreskriva närmare om för vilka ändamål registren i fråga om personuppgifter

 bör kunna användas. Regeringen anser att ett första sådant legitimt ändamål

måste vara tillhandahållande av uppgifter som behövs för att staten skall kunna

fullgöra verksamhet som den enligt lag eller annan författning ansvarar för.

Under denna punkt faller myndigheternas registrerande verksamhet. Detsamma måste

 gälla omsättning av företagsverksamhet i vilken inteckning har beviljats

respektive omsättning av fartyg. Det måste således vara möjligt att inför en

transaktion av en näringsverksamhet eller ett fartyg få information om huruvida

dessa objekt är intecknade. Det står även klart att registren bör få användas i

samband med kreditgivning där företagshypotek eller fartyg utgör säkerhet eller

underlag för kreditprövningen. Även vid försäkringsgivning bör registren få

användas.

Om riksdagen godtar regeringens övergripande förslag avser regeringen att i

förordningen om företagshypotek respektive fartygsregisterförordningen

föreskriva om bl.a. dessa ändamål.

5.1.5 Registrens innehåll

Regeringens förslag: Det överlämnas åt regeringen att bestämma registrens

innehåll. Som en allmän utgångspunkt skall gälla att registren skall innehålla i

 allt väsentligt samma uppgifter som hittills. Även tilläggsinformation av det

slag som i dag redovisas i förteckningen över konkurser skall få föras in i

företagsinteckningsregistret. Som tilläggsinformation skall även viss historisk

information få redovisas.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig har inte någon haft

någon invändning mot promemorians förslag.

Skälen för regeringens förslag:

Innehåll

I förordningen om företagshypotek respektive fartygsregisterförordningen finns

idag förhållandevis tydliga bestämmelser om registrens innehåll. Då de uppgifter

 som registren nu innehåller framstår som relevanta i förhållande till

registrens syfte och då omfattningen av informationen utgör en rimlig avvägning

mellan användaraspekter och integritets- och säkerhetsintressena, synes det inte

 finnas något behov av att vare sig begränsa eller utvidga

innehållsbestämmelserna. För att möjliggöra en flexibel ordning bör, liksom

hittills, det överlämnas åt regeringen att närmare bestämma om registrens

innehåll.

Tilläggsinformation

Med tilläggsinformation brukar avses sådan information som inte finns redovisad

i ett register men som har anknytning till användningen av uppgifterna i

registren (jfr. 3 § andra stycket lagen om fastighetsregister). Även i fråga om

de nu aktuella registren bör viss tilläggsinformation kunna tillföras. Det bör

ankomma på regeringen att närmare bestämma om sådan information.

Som exempel på uppgifter som enligt regeringens uppfattning bör utgöra

tilläggsinformation kan anges uppgifterna i den förteckning över konkurser som

enligt förordningen om företagshypotek förs av inskrivningsmyndigheten. Dessa

uppgifter ligger till grund för bedömningen av om en ansökan om

företagsinteckning skall avslås enligt 4 kap. 11 § lagen om företagshypotek (se

17-18 §§ förordningen om företagshypotek). Ett ytterligare exempel är det

historikregister som anges i 16 § förordningen om företagshypotek och den

arkivförteckning som redovisas i 5 kap. 15 § fartygsregisterförordningen.

Uppgifterna i t.ex. konkursförteckningen har således ett starkt samband med den

information som redovisas i företagsinteckningsregistret eftersom de kan ha en

avgörande inverkan på huruvida en företagsinteckning kommer att föras in i det

registret eller inte.

5.1.6 Begränsningar för användningen av personuppgifter i registren

Regeringens förslag: Det bör inte införas särskilt angivna begränsningar för

användningen av personuppgifter i registret. Däremot bör det införas

bestämmelser som ger Patent- och registreringsverket respektive Sjöfartsverket

möjlighet att i enskilda fall ställa upp särskilda villkor för att motverka

uppkomst av otillbörligt intrång i registrerads integritet eller risker från

säkerhetssynpunkt. Sådana bestämmelser bör ges i förordning.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt

eller har inte haft något att erinra mot promemorians förslag. Hovrätten över

Skåne och Blekinge har dock ansett att användarnas tillgång till personuppgifter

 i företagsinteckningsregistret bör begränsas på motsvarande sätt som gäller

enligt lagen om fastighetsregister och att begränsningarna bör anges i lagen om

företagshypotek. Sveriges advokatsamfund har ansett att särskilt angivna

begränsningsregler bör övervägas då det inte är tillräckligt att bedömningen av

om en begärd användning bör tillåtas överlämnas åt berörda myndigheter.

Skälen för regeringens förslag: Även om det primära syftet med registren måste

vara att ge offentlighet åt information kan vissa slag av bearbetningar få icke

önskvärda effekter med hänsyn till enskildas personliga integritet. Risken för

det ökar om många personuppgifter samlas i ett enda register. Som tidigare har

framgått (se avsnitt 5.1.1) föreslås att den information som ingår i de olika

fartygsregister som anges i sjölagen rättsligt sett skall utgöra ett enda

register, fartygsregistret, och att uppgifterna i företagsinteckningsregistret

även fortsättningsvis skall ingå i detta enda register. De risker från

integritetssynpunkt som den föreslagna lösningen innebär kan typiskt sett

minskas genom att vissa begränsningar ställs upp för användandet av

personuppgifter. Så har skett i den nya lagen om fastighetsregister där

särskilda begränsningsregler har införts i fråga om direktåtkomst samt urval och

 bearbetningar (prop. 1999/2000:39 s. 93 f.) Frågan är då om det finns behov av

en liknande reglering för nu aktuella register.

Inledningsvis kan det konstateras, vilket tidigare har nämnts under avsnitt

5.1.2., att det inte kan förväntas förekomma det stora antal personuppgifter som

 finns i fastighetsregistret. När det sedan gäller karaktären av de uppgifter

som förekommer bör följande beaktas.

Vad först gäller företagsinteckningsregistret bör man ha i åtanke att införing

av personuppgifter i registret sker inom ramen för en kommersiell verksamhet.

Det är alltså även när det rör sig om en fysisk person fråga om en näringsidkare

 som har valt att låta inteckna sin näringsverksamhet. Skyddsintresset för

dennes personuppgifter måste i ett sådant fall vara mindre än när t.ex. en

fastighetsägare som är en enskild person får finna sig i att få uppgifter om

honom eller henne registrerade för att kunna beviljas lagfart på en fastighet

som utgör t.ex. bostad.

Även uppgifterna i de olika fartygsregistren är till övervägande del av

kommersiell natur, varför också de bör anses vara av mindre integritetskänslig

karaktär.

Det kan alltså konstateras att de risker från integritetssynpunkt som den

föreslagna lösningen innebär inte är lika stora beträffande nu aktuella register

 som för fastighetsregistret. Det sagda leder till att de skäl som på

fastighetsområdet talade för en särskild reglering av olika

användarbegränsningar inte i lika stor utsträckning gör sig gällande på nu

aktuella register. Regeringens mening är således att någon särreglering inte bör

 införas. I stället bör det vara tillräckligt att bedömningen av om en begärd

användning bör tillåtas överlämnas åt Patent- och registreringsverket respektive

 Sjöfartsverket att avgöras i deras egenskap av personuppgiftsansvariga.

Regeringen avser att i förordningen om företagshypotek respektive

fartygsregisterförordningen ge myndigheterna möjlighet att i enskilda fall

ställa upp särskilda villkor för att på så sätt motverka uppkomst av

otillbörligt intrång i registrerads integritet eller risker från

säkerhetssynpunkt. Denna möjlighet innebär inte någon generell föreskriftsrätt

för verken utan är ett bemyndigande att fatta beslut om ytterligare villkor i

enskilda fall. Detta kan aktualiseras t.ex. när myndigheterna skall medge

direktåtkomst till uppgifter i registren eller då fråga är om utlämnande av

ADB-upptagning av större uppgiftssamlingar i registren.

5.2 Allmänna förfaranderegler

Regeringens förslag: Förvaltningslagens förfaranderegler skall tillämpas på

handläggningen av ärenden om inskrivning respektive registrering vid Patent- och

 registreringsverket respektive Sjöfartsverket.

Om ett sammanträde måste hållas för att klarlägga utredningen av ett

registerärende enligt sjölagen skall sådant sammanträde äga rum vid

Sjöfartsverket.

Regeringens bedömning: Förelagt vite skall även i fortsättningen få dömas ut av

inskrivnings- respektive registermyndigheten.

Domstolsverkets förslag: Domstolsverket föreslog beträffande behandlingen av

båtregisterärenden enligt lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m. att bestämmelserna i förvaltningsprocesslagen

(1971:291) skulle gälla i tillämpliga delar. Verket lämnade beträffande

register- och inskrivningsärenden enligt lagen om företagshypotek och sjölagen

inte något förslag i detta avseende.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans yttrade sig särskilt över förslaget.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller har inte

haft något att erinra mot promemorians förslag. Patent- och registreringsverket,

 som i och för sig inte har något att invända mot förslaget, har dock påpekat

att förvaltningslagens generella bestämmelser inte är tillräckliga för att

tillgodose de krav som ställs på verkets handläggning av inskrivningsärenden.

Sveriges advokatsamfund har ansett att frågor om utdömande av viten bör prövas

av domstol på ansökan av den myndighet som har utfärdat föreläggandet.

Bakgrund: Som redovisats ovan under avsnitt 4.4 har hittills rättegångsbalkens

bestämmelser om tvistemål varit tillämpliga på behandlingen av ärenden vid

inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar och vid sjöfartsregistret. I

Domstolsverkets förslag till lag om ändring i lagen om företagshypotek och

sjölagen har dessa bestämmelser upphävts utan att det har gjorts några

överväganden om vad som i stället bör gälla.

Skälen för regeringens förslag och bedömning:

Allmänt

Eftersom respektive verksamhet föreslås bli överflyttad till en

förvaltningsmyndighet står olika alternativ till buds när det gäller

utformningen av de regler som skall gälla för handläggningen av inskrivnings-

och registerärenden. En möjlighet är att låta lagen om företagshypotek och

sjölagen innehålla en fullständig reglering för behandlingen av ärendena. En

sådan ordning avviker emellertid från vad som hittills har gällt och skulle

innebära att de båda lagarna skulle behöva byggas ut med ett stort antal

bestämmelser. Detta framstår inte som ändamålsenligt. Utgångspunkten bör därför

även i fortsättningen vara att lagarna fylls ut av andra regler. En möjlighet är

 att det föreskrivs att förvaltningslagen skall gälla i tillämpliga delar.

Fördelen med en sådan modell är att den blivande centralmyndigheten själv är

bekant med de förfaranderegler som finns intagna i förvaltningslagen. Detta kan

minska risken för övergångsproblem i samband med den organisatoriska

överflyttningen.

Ärendehanteringen vid inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar uppvisar

emellertid stora likheter med handläggningen av ärenden avseende inteckning i

fastighet. Mot bakgrund härav bör man i sammanhanget titta närmare på de regler

som gäller för fastighetsinskrivningen. På det området har - såsom tidigare har

framgått - nyligen en reform genomförts som har inneburit moderniserade regler

för det hittillsvarande fastighetsdatasystemet och för handläggningen av

fastighetsinskrivningsärenden (se prop. 1999/2000:39, bet. 1999/2000:BoU8, rskr.

 1999/2000:185, SFS 2000:224 och 226). Lagändringarna, som trädde i kraft den 1

juli 2000, innebär bl.a. att regelverket anpassas till lagen om domstolsärenden

liksom till de krav som EG:s dataskyddsdirektiv och den nya personuppgiftslagen

kräver. De likheter som de skilda ärendehanteringarna uppvisar kan därför tala

för att hanteringen av nu aktuella ärendetyper i möjligaste mån bör följa samma

regler och ha samma struktur som fastighetsinskrivningen. Ett alternativ till

att tillämpa bestämmelserna i förvaltningslagen är således att i stället hänvisa

 till handläggningsreglerna i domstolsärendelagen.

Vid en sammanvägning av de skäl som talar för respektive emot de ovan

presenterade alternativa modellerna - alltså antingen en tillämpning av

handläggningsreglerna i förvaltningslagen eller domstolsärendelagen - anser

regeringen att den mest ändamålsenliga lösningen är att förvaltningslagens

förfaranderegler tillämpas på handläggningen av ärendena. En sådan lösning

framstår som följdriktig inte minst mot bakgrund av att det här - till skillnad

från i fastighetsinskrivningsverksamheten - är fråga om handläggning av ärenden

vid fristående förvaltningsmyndigheter. Det förhållandet att myndigheternas

beslut bör överklagas till allmän domstol (se avsnitt 5.3) bör inte föranleda

någon annan bedömning, särskilt som en sådan modell redan tillämpas exempelvis

på kronofogdemyndigheternas handläggning av ärenden enligt skuldsaneringslagen

(1994:334).

Sammanfattningsvis föreslås att förvaltningslagen skall gälla i tillämpliga

delar på Patent- och registreringsverkets respektive Sjöfartsverkets

handläggning av inskrivnings- och registerärenden enligt lagen om

företagshypotek och sjölagen. De särskilda handläggningsbestämmelser som redan

finns i lagen om företagshypotek (bl.a. 4 kap. 10-13 §§) och sjölagen (bl.a. 2

kap. 23-24 §§) bör bestå. Förvaltningslagens bestämmelser om omprövning av

beslut bör inte tillämpas (se avsnitt 5.3).

Vite och sammanträde för komplettering av utredning enligt sjölagen

Vite

Som har redovisats ovan (avsnitt 4.4) finns det ett flertal bestämmelser som ger

 inskrivnings- respektive registermyndigheten möjlighet att förelägga och döma

ut vite. Eftersom ärendehanteringen nu flyttas från domstol till fristående

förvaltningsmyndigheter uppkommer frågan om det möter något hinder mot att dessa

 myndigheter får befogenhet att döma ut förelagda viten. En möjlighet är, som

Sveriges advokatsamfund har förordat, att frågan om utdömande av vite bör prövas

 av domstol på ansökan av respektive myndighet. I 6 § andra stycket viteslagen

(1985:206) stadgas emellertid att frågor om utdömande av viten som har förelagts

 part eller någon annan till fullgörande av en skyldighet i en rättegång eller i

 annat motsvarande förfarande prövas utan särskild ansökan av den myndighet som

har utfärdat föreläggandet. Karaktären av de vitesförelägganden som förekommer i

 inskrivnings- och registerhanteringen är av liknande slag. Regeringen anser

därför att det är mest ändamålsenligt att låta Patent- och registreringsverket

respektive Sjöfartsverket pröva frågor om utdömande av dessa viten.

Sammanträde enligt 2 kap. 21 § sjölagen

Ytterligare en fråga att ta ställning till är om det är lämpligt att låta

Sjöfartsverket ta över ansvaret för sådan personlig inställelse som 2 kap. 21 §

sjölagen reglerar. Bestämmelsen ger registermyndigheten möjlighet att för

komplettering av registerärendet genomföra en slags muntlig bevis- eller

faktaupptagning, vilket normalt är en funktion som vilar på domstol. Motsvarande

 bestämmelser finns för inskrivningsärenden rörande fastigheter (se 19 kap. 16 §

 och 20 kap. 10 § jordabalken). För närvarande är det vid sjöfartsregistret vid

Stockholms tingsrätt som sökanden skall inställa sig. Det är också den

myndigheten som får döma ut vite. Mot bakgrund av att ärendena nu flyttas från

domstol till en självständig förvaltningsmyndighet finns det anledning att

överväga om inte sökanden eller annan som har kallats till sammanträde även

fortsättningsvis borde infinna sig vid allmän domstol. Mot en sådan lösning

talar dock de praktiska problem den kan befaras ge upphov till. Härtill kommer

att man vid en sådan ordning skulle behöva reglera en rad olika frågor, t.ex. på

 vilket sätt ett sådant sammanträde initieras och vilken partsställning

Sjöfartsverket bör inta. Det utgör inte heller en tidigare okänd ordning att

förvaltningsmyndigheter i vissa fall kan hålla sammanträden för att komplettera

utredningen. Så förekommer t.ex. hos kronofogdemyndighet i utsöknings- och

skuldsaneringsärenden.

Regeringen ser därför inga hinder mot att Sjöfartsverket håller sammanträde

enligt 2 kap. 21 § sjölagen.

5.3 Regler för överklagande

Regeringens förslag: Ett slutligt beslut i ett register- eller

inskrivningsärende skall överklagas till allmän domstol inom tre veckor från det

 att underrättelse eller bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden eller

 senast fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

Behörig domstol att överpröva Sjöfartsverkets beslut i nu aktuella ärenden skall

 vara Stockholms tingsrätt. Patent- och registreringsverkets beslut skall

överklagas till Sundsvalls tingsrätt.

I övrigt anpassas reglerna om överklagande till vad som gäller enligt

ärendelagen.

En ordning med möjlighet till omprövning av beslut bör inte införas.

Domstolsverkets förslag: Domstolsverket föreslog att beslut i register- och

inskrivningsärenden skulle överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Sundsvall, som i och för sig inte hade någon

erinran mot Domstolsverkets förslag, anförde beträffande

företagsinteckningsärenden att överklagande av beslut till allmän

förvaltningsdomstol skulle innebära förändringar jämfört med nuvarande reglering

 i fråga om t.ex. överklagandetider, krav på delgivning och därmed

sammanhängande frågor om laga kraft.

Vad gäller sjöfartsregisterärenden lämnades synpunkter av Svea hovrätt,

Stockholms tingsrätt och Länsrätten i Östergötlands län. Svea hovrätt anförde

att dessa ärenden oftast har en civilrättslig karaktär och att det därför borde

övervägas om inte beslutet hellre borde överklagas till sjörättsdomstol som har

både civilrättslig kompetens och insikt i sjöfartsangelägenheter. Stockholms

tingsrätt anförde att om överklagande skulle ske till allmän förvaltningsdomstol

 borde det tillses att insikter i sjöfartsangelägenheter finns hos

fullföljdsinstansen. Länsrätten i Östergötlands län förordade att överklagande i

 stället skall ske till Stockholms tingsrätt för att på så sätt bibehålla

nuvarande sakkunskap vid en domstolsprövning. Vidare föreslog länsrätten att det

 borde krävas prövningstillstånd vid överklagande till Svea hovrätt.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har tillstyrkt eller har inte

haft något att erinra mot promemorians förslag. Hovrätten över Skåne och

Blekinge, Kammarrätten i Sundsvall samt Sveriges Domareförbund har dock

beträffande företagsinteckningsregistret ansett att överprövningen av

inskrivningsmyndighetens beslut bör ske i allmän förvaltningsdomstol. I fråga om

 sjöfartsregistret har Stockholms tingsrätt och Sjöfartsverket gett uttryck för

samma uppfattning beträffande registermyndighetens beslut i

sjöfartsregisterärenden. Stockholms tingsrätt har även ansett att möjligheten

att överklaga uppskovsbeslut särskilt bör bibehållas. Sveriges advokatsamfund

har ansett att det bör övervägas om inte Stockholms tingsrätt bör vara behörig

tingsrätt att även pröva överklagande av inskrivningsmyndighetens beslut i

företagsinteckningsärenden.

Skälen för regeringens förslag:

Överklagande av beslut - allmän domstol eller förvaltningsdomstol?

Av redovisningen ovan har framgått att beslut i inskrivnings- och

registerärenden för närvarande överklagas till hovrätten. Då nu verksamheterna

skall flyttas över till förvaltningsmyndigheter kan det framstå som naturligt

att alla beslut i fortsättningen överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Det

 finns emellertid - såsom påtalades av några remissinstanser i samband med det

första remissförfarandet - skäl som talar för att överprövningen av

inskrivningsmyndigheternas beslut bör ligga kvar på allmän domstol. Beträffande

sjöfartsregisterärenden pekades särskilt på att ärendena oftast har en

civilrättslig karaktär samt att det borde tillses att det hos

fullföljdsinstansen finns civilrättslig kompetens och insikter i

sjöfartsangelägenheter.

I den senare remitterade promemorian angavs bl.a. att inskrivnings- och

registerärendenas allmänna karaktär är av särskild betydelse vid

ställningstagandet till lämplig överprövningsinstans och att det då framstår som

 lämpligast att även i fortsättningen låta besluten överklagas till allmän

domstol. Stockholms tingsrätt har härvid invänt att ärendenas allmänna karaktär

inte har ansetts utgöra något hinder mot att själva ärendehanteringen förläggs

till en förvaltningsmyndighet och att detta talar för att överklagande bör ske

till allmän förvaltningsdomstol på samma sätt som gäller för övriga beslut av

Sjöfartsverket. Sjöfartsverket har anfört att då andra ärendetyper som verket i

dag prövar, t.ex. dispensärenden enligt sjölagen, överklagas till allmän

förvaltningsdomstol det mest ändamålsenliga skulle vara att låta samtliga

ärenden överklagas till denna instans. I fråga om företagsinteckningsregistret

har Hovrätten över Skåne och Blekinge i huvudsak anfört att även om det är fråga

 om förhållanden som är av betydelse för den allmänna omsättningen och

kreditväsendet så är det lika fullt fråga om registreringsärenden som inte har

med tvistlösning i vedertagen mening att göra. Kammarrätten i Sundsvall har

bl.a. anfört att det inom förvaltningsdomstolarna redan förekommer ett stort

antal måltyper avseende associationsrättsliga och näringsekonomiska frågor.

Sveriges domareförbund har ansett att beslut meddelade av förvaltningsmyndighet

bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol om inte särskilda skäl av

betydande tyngd talar för allmän domstol. Enligt förbundets mening föreligger

inte några sådana skäl.

Regeringen konstaterar inledningsvis att såväl Domstolsverkets förslag att

besluten skall överklagas till allmän förvaltningsdomstol som promemorians

förslag att låta allmän domstol vara fullföljdsinstans är fullt tänkbara

alternativ till lösning. Båda förslagen har sina för- respektive nackdelar och

vilket alternativ som förordas kan till stor del bero på vilken tyngd som läggs

vid olika synsätt. Domstolsverkets förslag får till följd att en ny ordning för

överklagande införs medan promemorians förslag innebär att besluten även i

fortsättningen kommer att överprövas av allmän domstol. Som framhölls i

promemorian kan det framstå som naturligt att beslut meddelade av

förvaltningsmyndigheter i fortsättningen överklagas till allmän

förvaltningsdomstol. Enligt regeringens mening är det emellertid av avgörande

betydelse vilken instans som med hänsyn till ärendenas karaktär framstår som

bäst lämpad att överpröva ifrågavarande beslut. Som har redovisats ovan har

några remissinstanser påtalat ärendenas civilrättsliga karaktär medan t.ex.

Hovrätten över Skåne och Blekinge har framhållit att registerärenden som sådana

inte har med tvistlösning i vedertagen mening att göra. Regeringen delar

uppfattningen att register- och inskrivningsärenden i vissa avseenden innefattar

 moment av mera förvaltningsrättslig karaktär. Det är emellertid också så att

besluten har stor betydelse för pantsättningsinstitutet och, såsom har påtalats

av bl.a. Svenska Bankföreningen, att de frågor som kan komma att innefattas i

överprövningen har typiska civilrättsliga inslag. Detta talar enligt regeringens

 mening med styrka för att låta nu aktuella beslut även fortsättningsvis

överklagas till allmän domstol.

Vidare uppvisar nu aktuella ärenden betydande likheter med ärenden angående

inskrivning i fastigheter. Såväl fastighetsinskrivningen som den inskrivnings-

och registerverksamhet som nu diskuteras omfattas av regeringens reformarbete

med att renodla och koncentrera den dömande verksamheten. För

fastighetsinskrivningens del har detta inneburit att verksamheten skall

koncentreras till sju inskrivningsmyndigheter. Fastighetsinskrivningsärendena

skall, liksom tidigare, överklagas till allmän domstol. Likheterna med

fastighetsinskrivningen talar enligt regeringens mening för att hålla samman

överprövningen av dessa ärenden och därmed låta nu aktuella beslut även

fortsättningsvis överklagas till allmän domstol.

Sammantaget anser regeringen att den mest tilltalande lösningen är att låta

allmän domstol vara fullföljdsinstans.

För att tillse att överprövningen sker enligt den vid allmän domstol gällande

instansordningen bör förvaltningsmyndigheternas beslut i fortsättningen

överklagas till tingsrätt och därefter till hovrätt. Prövningen i hovrätt bör

ske under förutsättning att prövningstillstånd meddelas. Detta utgör visserligen

 en avvikelse i förhållande till fastighetsinskrivningen men överensstämmer med

den ordning som gäller för t.ex. skuldsaneringsinstitutet där

förvaltningsmyndighets beslut överklagas till tingsrätt och sedermera till

hovrätt.

Vilka tingsrätter är bäst lämpade för överklaganden?

När det gäller Sjöfartsverkets beslut i ärenden som rör fartygsregistret har

några remissinstanser framhållit att ärendena är av sådan beskaffenhet att

särskild insikt i sjöfartsangelägenheter är av betydelse för en effektiv och

rättssäker hantering. De särskilda insikter som är av betydelse avser särskilda

sakrättsliga frågor i registreringsförhållanden, vilka har sjörättslig

anknytning. Mot denna bakgrund kan en lämplig lösning vara att låta ärendena

överklagas till Stockholms tingsrätt dels på grund av att tingsrätten är

sjörättsdomstol, dels då tingsrätten nu svarar för sjöfartsregistret och därmed

är den domstol som har bäst kännedom om de särskilda frågor som kan uppkomma.

Stockholms tingsrätt har emellertid i sitt remissyttrande framhållit att de

särskilda insikter som behövs inte varaktigt kommer att finnas kvar vid

tingsrätten efter det att registreringsärendena har flyttats till

Sjöfartsverket. Tingsrätten har vidare pekat på att den föreslagna ordningen kan

 komma att medföra att tingsrätten under en övergångstid kan komma att pröva

överklaganden av beslut som handlagts vid en tidigare enhet vid tingsrätten.

Tingsrätten har därför ansett att besluten bör överklagas till allmän

förvaltningsdomstol och att den domstolen förses med erforderlig kompetens.

Som nyss har framgått är det regeringens uppfattning att överklagandena bör

göras till allmän domstol. Det är i och för sig riktigt att de särskilda

insikter i sakrättsliga frågor i registreringsförhållanden som nu finns vid

Stockholms tingsrätt kommer att tunnas ut i och med att

registreringsverksamheten flyttas över till Sjöfartsverket. Nuvarande kompetens

kommer emellertid inte att helt försvinna om tingsrätten får till uppgift att i

framtiden överpröva nämnda ärenden. I detta sammanhang bör även vägas in att

Norrköpings tingsrätt, vilken annars skulle komma att bli fullföljdsinstans,

varken är sjörättsdomstol eller för närvarande besitter erforderlig kompetens.

Vid en samlad bedömning finner regeringen att övervägande skäl talar för att

Stockholms tingsrätt är bäst lämpad att överpröva Sjöfartsverkets beslut i

registreringsärenden. Regeringen föreslår därför att Stockholms tingsrätt blir

fullföljdsinstans.

Behörig tingsrätt att pröva överklaganden av beslut av inskrivningsmyndigheten

för företagsinteckningar bör enligt regeringens uppfattning vara den tingsrätt

inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten verkar, således Sundsvalls tingsrätt.

Klagotidens längd m.m.

I fråga om klagotidens längd bör återigen en jämförelse göras med vad som gäller

 för fastighetsinskrivningen. Den särskilda övergångsregeln i 1a § lagen

(1984:650) om införande av lagen (1984:649) om företagshypotek är identisk med

den övergångsbestämmelse som tidigare fanns intagen i 58 a § lagen (1970:995) om

 införande av nya jordabalken. På motsvarande sätt som i den förstnämnda lagen

har inte heller fyraveckorsfristen i jordabalken satts i kraft utan det är

alltjämt övergångsregeln som är tillämplig. I förarbetena till förslaget om

bl.a. en ny lag om fastighetsregister (a. prop. s. 115) uttalade regeringen att

bestämmelserna för överklagande av slutliga beslut borde omprövas och att

utgångspunkten därvid borde vara att den som vill överklaga

inskrivningsmyndighetens beslut tillförsäkras en tid som minst motsvarar vad som

 numera gäller enligt rättegångsbalken och den nya ärendelagen. Denna tid uppgår

 till tre veckor. Samma utgångspunkt bör gälla även beträffande överklagande av

beslut av inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar respektive

sjöfartsregistret. Den nu gällande fristen om fyra veckor från inskrivningsdagen

 skulle i och för sig uppfylla detta krav under förutsättning att besluten

expedieras inom en vecka. Eftersom detta inte alltid kan garanteras bör därför

denna fyraveckorsfrist utmönstras. I stället bör, såsom skett beträffande

fastighetsinskrivningen, en bestämmelse med samma lydelse som i övergångsregeln

införas i lagen om företagshypotek respektive sjölagen, dock med den ändringen

att fristen bestäms till tre veckor i stället för som hittills två veckor från

tillhandahållandet av expeditionen. Att sjölagen saknar den speciella

övergångsregleringen hindrar inte att motsvarande lydelse tillämpas även på

beslut av registermyndigheten. På samma sätt som vid fastighetsinskrivningen

bör, såvitt gäller andra frågor om överklagande än överklagandefristens längd,

hänvisningar göras till relevanta lagrum i ärendelagen.

Överklagande av icke slutliga beslut

De bestämmelser i rättegångsbalken som idag är tillämpliga och som redovisats

ovan (se avsnitt 4.5) stämmer i huvudsak överens med vad som föreskrivs enligt

ärendelagen. Därför behövs ingen annan ändring än att reglerna knyts närmare

till ärendelagens bestämmelser.

I ett inskrivnings- eller registreringsärende kan det ibland bli aktuellt att

meddela ett beslut om uppskov i avvaktan på viss komplettering. Sådana

uppskovsbeslut blir främst aktuella när bristerna i en ansökan synes möjliga att

 avhjälpa och då det alltså finns anledning att tro att ansökan så småningom kan

 komma att bifallas. För närvarande gäller att uppskovsbeslut kan överklagas

särskilt och utan inskränkning till viss tid (se 49 kap. 7 § rättegångsbalken).

En hänvisning till lagen om domstolsärenden i stället för rättegångsbalken får,

om inte ett särskilt undantag görs, som effekt att uppskovsbeslut inte kan

överklagas särskilt utan först i samband med ett slutligt avgörande av ärendet,

t.ex. efter att ansökan har avslagits. Beträffande skälen till att denna ordning

 har valts för domstolsärenden, se prop. 1995/96:115 s. 175.

Stockholms tingsrätt har ansett att det för ärenden om inskrivning enligt

sjölagen ändå bör vara möjligt att överklaga beslut om uppskov särskilt. Som

skäl härför har tingsrätten angett att avsaknad av en sådan möjlighet till

överklagande leder till ett ökat antal avslagsbeslut eller beslut om

komplettering vid äventyr av vite, vilket skulle innebära en onödig omgång.

Enligt regeringens uppfattning bör överklagande i princip bara kunna ske då

handläggningen vid registermyndigheten är definitivt avslutad. I sammanhanget är

 det även av betydelse att det för fastighetsinskrivningen numera inte finns

någon möjlighet att särskilt överklaga uppskovsbeslut. Kraven på likformighet i

lagstiftningen talar alltså också emot en sådan ordning som har föreslagits av

tingsrätten.

En samlad bedömning leder alltså till att uppskovsbeslut inte bör kunna

överklagas särskilt.

Omprövning av beslut

I 27 § förvaltningslagen och 34 § ärendelagen finns bestämmelser om skyldighet

för beslutsmyndigheten att i vissa fall ompröva sitt beslut. I ärendelagen sägs

att när en tingsrätt i ett ärende som inletts på annat sätt än genom

överklagande finner att ett beslut som den har meddelat är uppenbart oriktigt på

 grund av nya omständigheter eller av någon annan anledning, skall domstolen

ändra beslutet, om det kan ske snabbt och enkelt och utan att det blir till

nackdel för någon enskild part. Skyldigheten föreligger i princip även om

beslutet överklagas till högre instans.

Någon motsvarighet till reglerna om omprövning finns inte för

inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar och sjöfartsregistret. Vad

gäller frågan om omprövning av beslut i fastighetsinskrivningsärenden anförde

regeringen i förarbetena till ändringarna i jordabalkens inskrivningsregler (a.

prop. s. 116) att beslut i inskrivningsärenden, till skillnad från de flesta

domstolsärenden, normalt är av stor betydelse för den allmänna omsättningen och

att det därför med hänsyn till intresset av trygghet i omsättningen inte borde

komma i fråga att låta dessa beslut bli ändrade av inskrivningsmyndigheten i

större utsträckning än vad rättelseinstitutet redan medger. Samma skäl gör sig

gällande även i nu förevarande fall. Således bör det inte heller beträffande

inskrivning av företagshypotek och registerärenden införas några regler om

omprövning av beslut.

5.4 Rättelse av registrerad uppgift och skadestånd

Regeringens bedömning: De särskilda reglerna om rättelse i lagen om

företagshypotek och sjölagen skall finnas kvar. Reglerna skall vara exklusiva i

förhållande till bestämmelsen om rättelse i personuppgiftslagen.

Även bestämmelserna om skadestånd vid skada som beror på tekniskt fel eller på

grund av företagen rättelse skall vara kvar.

Bestämmelsen i 48 § personuppgiftslagen om skadestånd skall gälla om

personuppgifter i registren har behandlats i strid med lagen om företagshypotek

respektive sjölagen.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens bedömning.

Remissinstanserna: De remissinstanser som har yttrat sig har tillstyrkt eller

har inte haft något att erinra mot promemorians förslag.

Skälen för regeringens bedömning:

Rättelse

Syftet med de nuvarande rättelsebestämmelserna är att skydda ekonomiska

intressen. Behovet av sådana rättelsebestämmelser är särskilt stort med hänsyn

till de viktiga rättsverkningar som är förenade med flertalet införingar i

registren. I förarbetena till lagen om företagshypotek uttalades att de viktiga

rättsverkningar som är förenade med flertalet införingar i

företagsinteckningsregistret gör det nödvändigt att både kunna rätta felaktiga

införingar och att omge rättelseförfarandet med vissa formkrav (prop.

1983/84:128 s. 82).

I förarbetena till bl.a. lagen om fastighetsregister (prop. 1999/2000:39 s. 120)

 anförde regeringen att de särskilda rättelsereglerna på det fastighetsrättsliga

 området - vilka i huvudsak är identiska med de bestämmelser som finns i lagen

om företagshypotek och sjölagen - även i fortsättningen bör finnas kvar eftersom

 de skäl som redogjorts för ovan fortfarande har bärkraft.

Nu aktuella rättelseregler skiljer sig dock från personuppgiftslagens

bestämmelser om rättelse, vilket bl.a. beror på att den lagens regler finns där

av integritetsskäl. Som exempel kan nämnas att personuppgiftslagen inte

föreskriver att part skall beredas tillfälle att yttra sig i ärende om rättelse

utan tvärtom anger att rättelse skall ske omedelbart. Detta får till följd att i

 en rättelsesituation en tillämpning av den lagen vid sidan av de särskilda

rättelsereglerna kan innebära stora svårigheter. Detta medför att förevarande

särskilda rättelseregler måste göras exklusiva i förhållande till

personuppgiftslagen.

En annan betydelsefull skillnad mellan de båda slagen av rättelseregler är att

rättelse enligt särregleringen förutsätter att oriktigheten är uppenbar. Denna

inskränkning i möjligheten att rätta en uppgift är nödvändig för att skydda

ägares eller rättighetshavares intressen. Avsikten är att materiella

förändringar i registrens innehåll av uppgifter som inte är uppenbart oriktiga

skall kunna uppnås endast i en ordning som omgärdas av garantier för den

enskildes rättstrygghet. Därför behövs också i detta avseende en särreglering av

 det slag som finns i lagen om företagshypotek och i sjölagen.

Frågan är då om förevarande särreglering är förenlig med dataskyddsdirektivet.

Som redogjorts för ovan (se avsnitt 4.6) föreskriver direktivet att den

registrerade skall ha rätt att få uppgifter som inte har behandlats i enlighet

med direktivet rättade, blockerade eller utplånade. Detta tar sikte på den

personliga integriteten medan specialbestämmelserna i lagen om företagshypotek

och sjölagen, som nyss nämnts, har ett annat syfte. De olika slagen av

rättelseregler ger dock upphov till i stort sett samma effekt. Visserligen

föreskriver förevarande särreglering inte omedelbar rättelse utan, som

huvudregel, rättelse först efter att part beretts tillfälle att yttra sig.

Vidare förutsätter rättelse enligt dessa regler att oriktigheten är uppenbar.

Enligt artikel 13 g i direktivet får omfattningen av rätten till rättelse

begränsas med hänsyn till skyddet av den registrerades eller andras fri- och

rättigheter. De begränsningar som de särskilda rättelsereglerna i lagen om

företagshypotek och sjölagen innefattar avser bl.a. att skydda enskildas

äganderätt. Reglerna omfattas därför av det angivna undantaget i direktivet och

är följaktligen förenliga med detta.

Sammanfattningsvis finns det därför inte något hinder mot att ha särskilda

rättelsebestämmelser som är exklusiva i förhållande till den allmänna

datarättsliga regleringen. De nuvarande reglerna bör därför inte ändras på annat

 sätt än att det tydliggörs att dessa gäller i stället för personuppgiftslagens

bestämmelse om rättelse. Dock bör, i likhet med vad som gäller för

fastighetsinskrivningen (se 19 kap. 24 § jordabalken), inskrivnings- respektive

registermyndighetens skyldighet att kommunicera med den som berörs av

korrigeringsåtgärden begränsas något. Således bör inte något yttrande behöva

inhämtas om det är uppenbart obehövligt.

Skadestånd

Bestämmelsen om skadestånd i 48 § personuppgiftslagen avser att skydda den

registrerades integritet. Det är därför denne som har rätt till ersättning för

skada och kränkning av den personliga integriteten som en behandling av

personuppgifter i strid med den lagen har orsakat. Nu aktuella särbestämmelser

om rätt till skadestånd har till syfte att skydda den allmänna omsättningen.

I förarbetena till lagen om fastighetsregister (prop. 1999/2000:39 s. 121)

anförde regeringen att motiven bakom de särskilda fastighetsrättsliga

ersättningsbestämmelserna - att trygga den allmänna omsättningen - fortfarande

har bärkraft och att det därför vore önskvärt med ett system som även i

fortsättningen ger utrymme för en långtgående rätt till ersättning för dem som

har förlitat sig på uppgifter i registren vilka senare har visat sig vara

felaktiga. Vidare konstaterade regeringen att en sådan särreglering inte skulle

vara oförenlig med dataskyddsdirektivet eftersom det knappast kan finnas något

hinder mot att ha ytterligare nationella skadeståndsbestämmelser som tar sikte

på sådana fall där grunden för ersättningsskyldigheten är någon annan än intrång

 i den personliga integriteten. Sammanfattningsvis konstaterade regeringen att

det därför var möjligt att behålla de särskilda fastighetsrättsliga

skadeståndsreglerna utan någon saklig ändring och föreslog därför, såvitt nu är

av intresse, att nuvarande regler om skadestånd vid skada som beror på tekniskt

fel i registren eller skada på grund av företagen rättelse behålls oförändrade.

Samma skäl som nyss redogjorts för leder till att nu aktuella särbestämmelser

(se 5 kap. 1 och 2 §§ lagen om företagshypotek och 22 kap. 4 och 5 §§ sjölagen)

om rätt till ersättning vid skada till följd av tekniskt fel eller förlust på

grund av en företagen rättelse bör kvarstå i sak oförändrade.

För att 48 § personuppgiftslagen skall vara tillämplig vid skada och kränkning

av den registrerades personliga integritet som en behandling av personuppgifter

i strid med den lagen om företagshypotek respektive sjölagen har orsakat införs

en bestämmelse om detta.

5.5 Stämpelskattefrågor

Regeringens förslag: Beslut av Patent- och registreringsverket respektive

Sjöfartsverket enligt lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter skall

överklagas till tingsrätt. För överklagande till hovrätt skall

prövningstillstånd krävas. Ärendelagens regler skall tillämpas på handläggningen

 av ett överklagande.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Hovrätten över Skåne och Blekinge har ansett att

stämpelskattebesluten bör överklagas till allmän förvaltningsdomstol.

Kammarkollegiet har ansett att det bör införas en möjlighet att ompröva beslut

om stämpelskatt. Övriga remissinstanser har tillstyrkt eller har inte haft något

 att erinra mot promemorians förslag.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 38 § lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

 inskrivningsmyndigheter överklagas beslut enligt denna lag till hovrätten.

Bestämmelsen är tillämplig på - utöver de inskrivningsmyndigheter som svarar för

 inskrivning enligt jordabalken - såväl inskrivningsmyndigheten för

företagsinteckningar som på sjöfartsregistret (se 3 § andra stycket samma lag).

Som framgår ovan under avsnitt 5.3 föreslår regeringen att beslut av Patent- och

 registreringsverket respektive Sjöfartsverket i inskrivnings- eller

registerärenden skall överklagas till allmän domstol. Det bör mot den bakgrunden

 vara naturligt att även låta beslut om stämpelskatt överklagas till allmän

domstol. Av avsnitt 5.3. framgår vidare att regeringen har ansett att

överklaganden av inskrivnings- och registreringsärenden skall handläggas av

Sundsvalls respektive Stockholms tingsrätt och därefter av hovrätt. Prövningen i

 hovrätt bör ske under förutsättning att prövningstillstånd meddelas. Fråga är

då om denna ordning även bör gälla vid överklagande av beslut av de angivna

myndigheterna enligt lagen om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter. Mot en

sådan lösning talar att det i sådant fall skulle förekomma olika instansregler

för beslut i stämpelskatteärenden i stort. En fördel med sådan ordning är dock

att samma överklaganderegler då kommer att gälla för överklagande av

stämpelskatteärenden som för överklagande av beslut i själva inskrivnings- och

registerärendet. Att låta tingsrätt och sedermera hovrätt pröva överklaganden av

 stämpelskattebeslut torde inte medföra någon risk för att handläggningen av

stämpelskatteärendena skulle påverkas i negativ riktning. Vid en samlad

bedömning talar övervägande skäl för att tillämpa samma regler för överklagande

av stämpelskattebeslut som för överklagande av beslut i inskrivnings- och

registerärenden.

Vad gäller Kammarkollegiets förslag att införa en möjlighet att ompröva beslut

om stämpelskatt uttalade regeringen i förarbetena till bl.a. lagen om

fastighetsregister (prop. 1999/2000:39 s. 116 f.) att fastställandet av

stämpelskatt reglerades i en annan lagstiftning än den som då var föremål för

översyn och att frågan dessutom behövde övervägas ytterligare innan regeringen

kunde ta ställning till den. Av motsvarande skäl bör inte någon ändring

övervägas i nu förevarande lagstiftningsärende.

5.6 Avgifter

Regeringens förslag: Det överlämnas till regeringen att bestämma i fråga om

expeditionsavgifter för bevis om inskrivning eller registrering samt om avgifter

 för registrering enligt lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott.

Någon inskränkning i myndigheternas rätt att ta ut avgifter för användningen av

registren (försäljning av uppgifter) bör inte göras.

Promemorians förslag: Promemorian behandlar inte frågan om expeditionsavgifter.

Däremot föreslås att rätten att ta ut avgifter för användningen av registret

(försäljning av uppgifter) regleras i fartygsregisterförordningen respektive

förordningen om företagshypotek och att myndigheterna själva bemyndigas i

respektive förordning att själva bestämma dessa avgifters storlek.

Remissinstanserna: Hovrätten över Skåne och Blekinge och Sveriges advokatsamfund

 har ifrågasatt att Patent- och registreringsverket respektive Sjöfartsverket

bemyndigas att själva bestämma avgifternas storlek. Patent- och

registreringsverket har anmärkt att förslaget inte medför någon rätt för verket

att ta ut ansökningsavgifter vilket bör vara ett villkor för inskrivning i

företagsinteckningsregistret, och att en sådan rätt måste kunna härledas ur lag.

Skälen för regeringens förslag: Förordningen (1987:452) om avgifter vid de

allmänna domstolarna är tillämplig på ansöknings-, kungörande- och

expeditionsavgifter vid allmän domstol. Förordningen gäller även för

expeditionsavgifter hos inskrivningsmyndighet och sjöfartsregistret. Avgifter

utgår för tillhandahållande av bevis om företagen inskrivnings- eller

registreringsåtgärd. Däremot utgår inga ansökningsavgifter som skall erläggas

innan ärendet tas upp till prövning.

Motsvarande ordning bör enligt regeringens uppfattning behållas även nu när

verksamheterna vid inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar och

sjöfartsregistret flyttas från allmän domstol till fristående

förvaltningsmyndigheter. Det bör även i fortsättningen ankomma på regeringen att

 bestämma om expeditionsavgifternas storlek. Som Patent- och registreringsverket

 har påpekat bör denna regeringens befogenhet ges i lag (jfr. 8 kap. 3 §

regeringsformen). Regeringen avser att flytta bestämmelserna om

expeditionsavgifter från förordningen om avgifter vid de allmänna domstolarna

till andra lämpliga förordningar. Vad som nu har föreslagits bör även gälla i

fråga om avgifter för registrering enligt lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott.

Nästa fråga att ta ställning till är om det i samma lagbestämmelser bör regleras

 att användningen av respektive register får vara avgiftsbelagd. Med

"användning" av registren avses alla former av behandling för tillhandahållande

av uppgifter från registren. Avgiftsuttag vid sådant tillhandahållande kan också

 beskrivas som försäljning av uppgifter. Eftersom användningen av registren kan

innefatta de mest skilda former av behandling är det enligt regeringens mening

inte möjligt eller ens önskvärt att avgifterna för dessa behandlingar

detaljregleras. I stället bör det överlämnas åt Patent och registreringsverket

respektive Sjöfartsverket att bestämma avgifternas storlek. Sådan försäljning av

 uppgifter får med hänsyn till omständigheterna anses förenlig med EG:s

dataskyddsdirektiv (se härom prop. 1999/2000:39 s. 102-103). Med hänsyn till

direktivets krav är det emellertid lämpligt att det slås fast i författning att

försäljning av uppgifter från registren är tillåten. Det är emellertid

tillräckligt att så sker i förordning.

6 Ikraftträdande m.m.

6.1 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser

Lagförslagen såvitt gäller inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar

föreslås träda i kraft den 1 juli 2001 och beträffande sjöfartsregistret den 1

december 2001.

Ansvaret för all ärendehantering övergår till Patent- och registreringsverket

respektive Sjöfartsverket vid de tidpunkter då nödvändiga lagändringar träder i

kraft. Detta innebär att den fortsatta handläggningen av de ärenden som vid

dessa tidpunkter finns anhängiga vid Malmö och Stockholms tingsrätter skall ske

vid dessa myndigheter. Beträffande överklagande av beslut införs övergångsregler

 vilka innebär att äldre bestämmelser skall tillämpas på beslut som har

meddelats före ikraftträdandet.

Vid inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar respektive

sjöfartsregistret finns idag omfattande arkivmaterial. Beträffande båda

verksamheterna kan det finnas behov av att arkivmaterial förs över till

arkivmyndighet. I samband med sådant överlämnande till arkivmyndighet skall,

enligt 17 § arkivförordningen (1991:446), träffas överenskommelse avseende

ersättning till arkivmyndigheten för dels kostnader för att bevara, vårda och

tillhandahålla handlingarna, dels engångskostnader i samband med övertagande av

materialet.

Vid respektive tidpunkt för ikraftträdande kommer det vid Stockholms och Malmö

tingsrätter att finnas allmänna handlingar i ärenden som enligt

övergångsbestämmelserna i fortsättningen skall handläggas av Patent- och

registreringsverket respektive Sjöfartsverket. Vidare finns i vart fall

beträffande sjöfartsregistret behov av att visst arkivmaterial flyttas över till

 Sjöfartsverket. Enligt arkivlagen (1990:782) får en statlig myndighet avhända

sig allmänna handlingar bl.a. genom ett sådant överlämnande som sker med stöd av

 lag eller föreskrift som meddelas av regeringen eller den myndighet som

regeringen bestämmer. Enligt arkivförordningen får Riksarkivet meddela

föreskrifter bl.a. om överlämnande av statliga myndigheters arkiv till annan

myndighet.

6.2 Genomförande och ekonomiska konsekvenser

Genomförande

Regeringen gav den 16 november 2000 Patent- och registreringsverket respektive

Sjöfartsverket i uppdrag att tillsammans med Domstolsverket förbereda

överflyttningen av verksamheterna.

Besluten att föra inskrivning av företagshypotek och sjöfartsregistret till

Patent- och registreringsverket respektive Sjöfartsverket innebär att det är

fråga om övergång av verksamhet. Enligt 6 b § lagen (1982:80) om

anställningsskydd förs anställningsavtalen automatiskt över till den nya

arbetsgivaren om den anställde inte motsätter sig detta.

Ekonomiska konsekvenser

Förslagen att organisatoriskt föra inskrivning av företagshypotek och

sjöfartsregistret till Patent- och registreringsverket respektive Sjöfartsverket

 bedöms redan på kort sikt kunna medföra fördelar genom att de samband som finns

 mellan inskrivnings- och registerverksamheterna och delar av de föreslagna

centralmyndigheternas övriga verksamhet tas till vara. På lång sikt bör en

överflyttning bereda mark för utvecklings- och rationaliseringsfördelar.

Förslagen bedöms dock medföra vissa övergångskostnader.

Vad först gäller Patent- och registreringsverket har den årliga kostnaden för

inskrivningsverksamheten uppskattats till drygt fem miljoner kr. Dessa

driftskostnader kommer att finansieras genom expeditionsavgifter och försäljning

 av bevis. I fråga om övergångskostnader har dessa av Patent- och

registreringsverket beräknats till cirka tre miljoner kr. Till dessa kostnader

kommer domstolsväsendets kostnader för framförallt personalavveckling om cirka

1,5 miljoner kr samt en bestående årlig kostnad för lokaler som uppskattats till

 350 000 kr.

Vad sedan gäller Sjöfartsverkets årliga kostnader till följd av

verksamhetsövergången har dessa beräknats till knappt 4,8 miljoner kr. Härtill

kommer vissa övergångskostnader vilka av Sjöfartsverket har uppskattats till

1-1,5 miljoner kr. Dessutom tillkommer domstolsväsendets kostnader för

personalavveckling om drygt 1 miljon kr.

Regeringen bedömer att kostnaderna till följd av omorganisationen ryms inom

anslagsramarna.

7 Författningskommentar

7.1 Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken

Ändringarna följer av att skepps- och skeppsbyggnadsregistren skall utgöra delar

 av ett enda register, benämnt fartygsregistret (se nedan under avsnitt 7.7).

7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott

Första stycket

Registrering enligt förevarande lag sker inte i skepps-, skeppsbyggnads- eller

båtregistren utan har tidigare förts in i tingsrättens avhandlingsprotokoll. Då

registreringen har visst samband med den registreringsverksamhet som nu förs

över till Sjöfartsverket har det ansetts lämpligt att överlämna även denna

uppgift till verket. Någon saklig ändring är inte avsedd. Uppgifterna skall

således inte heller i framtiden föras in i fartygsregistret.

Andra stycket

Eftersom personuppgiftslagen är tillämplig också på manuella register och då den

 här aktuella registreringen torde kunna omfatta också personuppgifter har,

efter påpekande av Lagrådet, en ny bestämmelse förts in som upplyser att

regeringen meddelar särskilda föreskrifter om registret. Sådana särskilda

föreskrifter kan bl.a. avse personuppgiftsansvar, ändamål med registreringen och

 tredje mans rätt att ta del av uppgifter.

Tredje stycket

Med hänsyn till innehållet i 8 kap. 3 § regeringsformen har regeringen

bemyndigats att meddela föreskrifter om avgifter för registrering enligt denna

lag.

Fjärde stycket

Lagrådet har väckt frågan om det inte kan anses vara motiverat med särskilda

bestämmelser angående överklagande av ett beslut att vägra registrering av

båtbyggnadsförskott. Lagrådet har i anslutning härtill pekat på att om inga

särskilda föreskrifter meddelas torde den allmänna överklagandebestämmelsen i 22

 a § förvaltningslagen (1986:223) bli tillämplig, vilket skulle innebära en

avvikelse från de bestämmelser om överklagande i regeringens övriga lagförslag

som anger allmän domstol som överinstans. För att undvika avvikelser av detta

slag har det införts en bestämmelse som föreskriver att vid överklagande av

beslut enligt denna lag skall bestämmelserna i 14 och 14 a §§ lagen (1979:377)

om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m. tillämpas. Det innebär

bl.a. att beslut kan överklagas till Stockholms tingsrätt och därefter till Svea

 hovrätt.

7.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m.

1 §

Av kommentaren till 1 kap. 2 och 2 a §§ sjölagen (se nedan under avsnitt 7.7)

framgår att motsvarigheten till det nuvarande informationssystemet för

fartygsregistren (skeppsregistret, båtregistret och skeppsbyggnadsregistret)

skall från rättslig synpunkt utgöra ett enda register, benämnt fartygsregistret.

 Detta register skall bestå av olika delar; skeppsdelen, båtdelen och

skeppsbyggnadsdelen. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 5.1.1.

Ändringarna i första stycket och andra stycket tredje punkten utgör en

konsekvensändring till följd av detta.

6 §

Ändringarna i första och andra styckena är redaktionella ändringar till följd av

 att båtregistret numera utgör fartygsregistrets båtdel. Vid den lagtekniska

utformningen av första stycket har regeringen följt Lagrådets förslag. Tredje

stycket innehåller enbart en anpassning till modernare språkbruk.

10 §

I det hittillsvarande första stycket av 10 § har föreskrivits att bestämmelserna

 om tvistemål - dvs. rättegångsbalkens civilprocessregler - i tillämpliga delar

gäller i den mån inte annat följer av lagen. Eftersom ärendehanteringen nu

flyttas till en förvaltningsmyndighet kommer i stället förvaltningslagen

(1986:223) att gälla. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 5.2. Av 3 §

förvaltningslagen följer att den lagen inte gäller i de fall särreglering

förekommer. Således kommer de särskilda handläggningsregler som finns i 11 §

andra stycket att gälla i stället. Vidare har möjligheten enligt

förvaltningslagen att ompröva beslut exkluderats. Skälen för detta har

behandlats i avsnitt 5.3.

14 §

Första stycket

Bestämmelsen reglerar vem som har att pröva ett överklagande av ett beslut av

registermyndigheten. Hittills har gällt att sådana beslut prövas av hovrätten.

Enligt förslaget skall besluten i fortsättningen prövas av Stockholms tingsrätt.

 Lydelsen i första stycket har därför ändrats så att den beskriver denna

ordning. Skälen för den valda modellen har behandlats i avsnitt 5.3. Efter

mönster från 36 § ärendelagen har det i första stycket även tillagts att ett

beslut i ett båtregistreringsärende får överklagas enbart av den som beslutet

rör och om det har gått honom eller henne emot. För beslut som inte är slutliga

gäller emellertid som huvudregel att de får överklagas först i samband med

överklagande av beslut som innebär att ärendet avgörs. I några praktiskt viktiga

 fall får dock också beslut som inte är slutliga överklagas särskilt, t.ex.

beslut om föreläggande och utdömande av vite. Detta framgår av 37 § ärendelagen,

 till vilken en hänvisning har gjorts.

Andra stycket

Innehåller en hänvisning till ärendelagens bestämmelser om överklagande.

Tredje stycket

I bestämmelsen föreskrivs att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till

 hovrätten.

14 a §

Paragrafen är ny och reglerar närmare vad som gäller för överklagande.

Första stycket

Efter mönster från 4 § ärendelagen har det klargjorts att den som vill överklaga

 registermyndighetens beslut skall göra detta skriftligen.

Andra stycket

Här behandlas överklagande av slutliga beslut, dvs. beslut om bifall eller

avslag på ansökan samt avvisningsbeslut.

Tredje stycket

I fråga om klagotid för andra icke slutliga beslut som kan överklagas enligt 37

§ ärendelagen tillämpas de bestämmelser som finns i 38 § första och andra

styckena samma lag. Det innebär att klagotiden är tre veckor.

14 b §

Denna paragraf är också ny. Bestämmelsen överensstämmer i sak med den

bestämmelse som hittills har funnits i 14 § andra stycket.

15 §

Eftersom Sjöfartsverket föreslås utgöra registermyndighet har paragrafen

justerats så att det framgår att det är Kustbevakningen, Tullverket och

polismyndigheterna som biträder registermyndigheten. Någon ändring i

Sjöfartsverkets befogenhet att kräva tillträde till båt är emellertid inte

åsyftad. För att undvika att tvekan uppstår när det gäller denna verkets

befogenhet har därför paragrafens andra mening formulerats enligt ett förslag

från Lagrådet.

7.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

38 §

Bestämmelsen reglerar vad som gäller för överklagande av beslut om stämpelskatt.

 För att tydliggöra de avvikelser som skall gälla för stämpelskattebeslut i

registerärenden meddelade av Sjöfartsverket respektive sådana beslut meddelade

av Patent- och registreringsverket i inskrivningsärenden har, på förslag av

Lagrådet, förevarande paragraf ändrats till att endast omfatta beslut av

inskrivningsmyndighet enligt jordabalken.

38 a §

På förslag av Lagrådet har det införts en ny paragraf som innehåller de

särskilda bestämmelser som skall gälla beträffande överklagande av beslut om

stämpelskatt i inskrivningsärenden meddelade av Patent- och registreringsverket.

 Besluten skall överklagas till tingsrätt och därefter till hovrätt. Prövningen

i hovrätt skall ske under förutsättning att prövningstillstånd meddelas. Skälen

för detta har behandlats i avsnitt 5.5. Vidare görs i paragrafen hänvisning till

 ärendelagens handläggningsbestämmelser. Härigenom kommer samma instansordning

och handläggningsregler som för överklagande av beslut i inskrivningsärenden att

 tillämpas vid överklagande av stämpelskattebeslut.

38 b §

Denna paragraf är också ny och reglerar, efter förslag från Lagrådet, vad som

skall gälla beträffande överklagande av Sjöfartsverkets beslut om stämpelskatt.

Bestämmelsen motsvarar de ändringar som anges i 38 a §

39 §

Bestämmelsen behandlar vad som skall gälla vid överklagande av en fråga om

fastställande eller återvinning av skatt. På samma skäl som beträffande 38 §

har, på förslag av Lagrådet, paragrafen ändrats till att endast omfatta beslut

av inskrivningsmyndighet enligt jordabalken.

39 a §

På förslag av Lagrådet har det införts en ny paragraf som innehåller de

särskilda bestämmelser som skall gälla vid överklagande av Patent- och

registreringsverkets beslut som innefattar en fråga om fastställande eller

återvinning av skatt. Eftersom överklagande sker till tingsrätt har det

framstått som naturligt att låta tingsrätten vidta de åtgärder som hovrätten

hittills svarat för.

39 b §

Också denna paragraf är ny och har, på förslag av Lagrådet, tillkommit i samma

syfte som föregående bestämmelse. Paragrafen behandlar vad som skall gälla vid

överklagande av Sjöfartsverkets beslut som innefattar prövning av en fråga om

fastställande eller återvinning av skatt. Bestämmelsen motsvarar de ändringar

som anges i 39 a §.

7.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

4 kap. 1 §

Första stycket

Bestämmelsen föreskriver inledningsvis att det för inskrivning enligt denna lag

skall finnas ett företagsinteckningsregister (se ovan under avsnitt 5.1.1.).

Bestämmelsen beskriver härefter syftet med det registret, nämligen att ge

offentlighet åt den information som ingår i registret. Detta utgör registrets

grundläggande ändamål. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 5.1.4. När det

gäller de personuppgifter som ingår i registret framgår det av andra stycket att

 regeringen anger de närmare preciserade ändamål för vilka personuppgifterna får

 behandlas.

Andra stycket

Enligt bestämmelsen meddelar regeringen föreskrifter om

företagsinteck-ningsregistrets innehåll, närmare ändamål (jfr första stycket)

och behandling av uppgifter samt om personuppgiftsansvar enligt

personuppgiftslagen (1998:204).

Tredje stycket

Med hänsyn till innehållet i 8 kap. 3 § regeringsformen har regeringen

bemyndigats att meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för

tillhandahållande av bevis om en företagen inskrivningsåtgärd.

4 kap. 2 §

Eftersom inskrivningsmyndigheten för företagsinteckningar flyttas över från

allmän domstol till en fristående förvaltningsmyndighet har andra stycket, som

föreskriver att inskrivningsmyndigheten skall förestås av en lagfaren

inskrivningsdomare, utmönstrats.

4 kap. 3 §

Ändringen i första stycket motsvarar den som har gjorts i 10 §

båtregistreringslagen (se avsnitt 7.3). Härutöver har, med hänsyn till intresset

 av att inskrivningsmyndigheten utan särskilda undersökningar skall kunna

avsluta pågående inskrivningsdag, även reglerna i 10 § andra stycket

förvaltningslagen om betydelsen av att en handling har avskiljts för myndigheten

 på ett postkontor exkluderats.

4 kap. 9 §

Eftersom inskrivningsmyndigheten inte längre är knuten till allmän domstol och

då dess beslut skall överklagas till tingsrätt i stället för hovrätt har

uttrycket "högre rätt" bytts ut mot "domstol".

4 kap. 10 §

Enligt den hittillsvarande lydelsen av paragrafens andra stycke har det ålegat

sökanden att styrka sin uppgift om namn och person- eller organisationsnummer.

Domstolsverket föreslog i sin rapport att skyldigheten att styrka uppgift helt

skulle tas bort. Patent- och registreringsverket framförde dock att nödvändiga

kontroller endast kan utföras beträffande de näringsidkare som verket

registrerar och föreslog därför att skyldigheten att styrka sin uppgift alltjämt

 skall föreligga för de näringsidkare som inte finns registrerade hos verket.

Mot bakgrund härav har bestämmelsen utformats så att i de fall Patent- och

registreringsverket redan har tillgång till uppgifterna behöver sökanden inte

längre styrka dessa. Vidare innehåller paragrafen en ändring av redaktionell

karaktär.

4 kap. 22 §

I avsnitt 4.5. och 4.6 har det lämnats en redogörelse för den särskilda

rättelsebestämmelse som finns i lagen om företagshypotek. Som framgår av avsnitt

 5.4. görs bedömningen att denna särreglering skall finnas kvar. Lagtexten har

därför utformats så att bestämmelsen är exklusiv i förhållande till bestämmelsen

 om rättelse i 28 § personuppgiftslagen och har givits den lydelse som Lagrådet

föreslagit. Inskrivningsmyndighetens skyldighet att kommunicera med den som

berörs av korrigeringsåtgärden har dock begränsats något; yttrande behöver inte

inhämtas om det är uppenbart obehövligt.

4 kap. 24 §

Första stycket

Bestämmelsen reglerar vem som har att pröva ett överklagande av ett beslut av

inskrivningsmyndigheten. Hittills har gällt att sådana beslut prövas av

hovrätten. Enligt förslaget skall besluten i fortsättningen prövas av den

tingsrätt inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten är belägen. Lydelsen i

första stycket har därför ändrats så att den beskriver denna ordning. Skälen för

 den valda modellen har behandlats i avsnitt 5.3. Efter mönster från 36 §

ärendelagen har det i första stycket även tillagts att ett beslut i ett

inskrivningsärende får överklagas enbart av den som beslutet rör och om det har

gått honom eller henne emot. För beslut som inte är slutliga gäller emellertid

som huvudregel att de får överklagas först i samband med överklagande av beslut

som innebär att ärendet avgörs. Det innebär bl.a. att beslut om uppskov, som

hittills har kunnat överklagas särskilt och utan någon begränsning till viss tid

 (jfr 49 kap. 7 § rättegångsbalken), överhuvudtaget inte kan överklagas särskilt

 längre. Skälen för denna ordning redovisas i avsnitt 5.3 och förarbetena till

ärendelagen, se prop. 1995/96:115 s. 175. I några praktiskt viktiga fall får

dock också beslut som inte är slutliga överklagas särskilt, t.ex. beslut om

föreläggande och utdömande av vite. Detta framgår av 37 § ärendelagen, till

vilken en hänvisning har gjorts.

Andra stycket

Bestämmelsen innehåller en hänvisning till ärendelagens bestämmelser om

överklagande.

Tredje stycket

I bestämmelsen föreskrivs att det krävs prövningstillstånd vid överklagande till

 hovrätten.

4 kap. 24 a §

Paragrafen är ny och reglerar vad som gäller vid överklagande.

Första stycket

Efter mönster från 4 § ärendelagen har det klargjorts att den som vill överklaga

 inskrivningsmyndighetens beslut skall göra detta skriftligen.

Andra stycket

Här behandlas överklagande av slutliga beslut, dvs. beslut om bifall eller

avslag på ansökan samt avvisningsbeslut. Bestämmelserna ersätter reglerna i det

hittillsvarande andra stycket i 4 kap. 24 § lagen om företagshypotek samt den

särskilda överklagandebestämmelsen i 1 a § lagen (1984:650) om införande av

lagen (1984:649) om företagshypotek. Skälen för ändringen har behandlats i

avsnitt 5.3.

Tredje stycket

Eftersom lagen inte längre hänvisar till vad som gäller för tvistemål, finns det

 inte längre i något fall krav på missnöjesanmälan för att ett beslut skall få

överklagas. I fråga om klagotid för andra icke slutliga beslut som kan

överklagas enligt 37 § ärendelagen gäller de bestämmelser som finns i 38 §

första och andra styckena samma lag. Det innebär att klagotiden är tre veckor.

4 kap. 24 b §

Paragrafen är ny. Den överensstämmer i sak med den bestämmelse som hittills har

funnits i 24 § tredje stycket.

5 kap. 1 §

Skadeståndsbestämmelserna i första och andra styckena har till syfte att skydda

den allmänna omsättningen. För att 48 § personuppgiftslagen skall vara

tillämplig vid skada och kränkning av den registrerades personliga integritet

som en behandling av personuppgifter i strid med denna lag eller andra

föreskrifter om registret har orsakat, har det lagts till en bestämmelse om

detta.

7.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek

1 a §

Förslaget innebär att paragrafen upphävs eftersom den särskilda

överklagandebestämmelsen har ersatts av den bestämmelse som numera återfinns i 4

 kap. 24 a § andra stycket lagen om företagshypotek. Skälen för detta har

angetts i avsnitt 5.3. Paragrafen skall dock alltjämt tillämpas på beslut som

har meddelats före den 1 juli 2001.

7.7 Förslaget till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Ingressen

Efter påpekande från Lagrådet har ingressen utformats så att det inte ska uppstå

 någon tvekan om vad som i fortsättningen menas med "register".

1 kap. 2 §

Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Eftersom

registermyndigheten flyttas över från allmän domstol till en fristående

förvaltningsmyndighet har den sista meningen i nuvarande andra stycket, som

föreskriver att inskrivningsmyndigheten skall förestås av en lagfaren

inskrivningsdomare, utmönstrats. Vidare innebär ändringen att de nuvarande

skepps-, båt- och skeppsbyggnadsregistren skall utgöra ett enda register,

benämnt fartygsregistret, vilket skall bestå av en båtdel, en skeppsdel och en

skeppsbyggnadsdel. Skälen för detta har angetts i avsnitt 5.1.1.

1 kap 2 a §

Denna paragraf är ny och har utformats enligt förslag från Lagrådet.

Första stycket

Bestämmelsen beskriver syftet med fartygsregistret, nämligen att ge offentlighet

 åt den information som ingår i registret. Detta utgör registrets grundläggande

ändamål. Skälen för detta har behandlats i avsnitt 5.1.4.

Andra stycket

Enligt bestämmelsen är det regeringen som meddelar föreskrifter om

fartygsregistrets innehåll, närmare ändamål (jfr första stycket) och behandling

av uppgifter samt om personuppgiftsansvar enligt personuppgiftslagen (1998:204).

Tredje stycket

Med hänsyn till innehållet i 8 kap. 3 § regeringsformen har regeringen

bemyndigats att meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om en

registrerings- eller inskrivningsåtgärd.

2 kap. 15 §

Paragrafen har utformats enligt förslag från Lagrådet. I första stycket har

gjorts en redaktionell ändring. Eftersom förvaltningslagens handläggningsregler

skall gälla vid registermyndighetens behandling av registerärende (se

kommentaren till 2 kap. 15 a §) har hänvisningen i tredje stycket till

bestämmelserna om tvistemål - dvs. rättegångsbalkens civilprocessregler -

utmönstrats.

2 kap. 15 a §

Denna paragraf är ny och har utformats enligt förslag från Lagrådet. Paragrafen

överensstämmer med den ändring som har gjorts i 4 kap. 3 § lagen om

företagshypotek (se avsnitt 7.5).

2 kap. 19, 19 a och 19 b §§

Samtliga ändringar stämmer överens med vad som har gjorts i 14, 14 a och 14 b §§

 båtregistreringslagen. Hänvisning görs därför till kommentaren ovan under

avsnitt 7.3. Skälen för de valda lösningarna har behandlats i avsnitt 5.3.

2 kap. 29 §

Ändringen motsvarar den som har gjorts i 4 kap. 22 § lagen om företagshypotek

(se avsnitt 7.5) och har utformats enligt förslag från Lagrådet med en

redaktionell ändring.

22 kap. 4 §

Skadeståndsbestämmelserna i andra och tredje styckena har till syfte att skydda

den allmänna omsättningen. De avser fartygsregistrets skepps- och

skeppsbyggnadsdel, men inte registrets båtdel. För att 48 § personuppgiftslagen

skall vara tillämplig vid skada och kränkning av den registrerades personliga

integritet som en behandling av personuppgifter i strid med denna lag eller

föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag orsakar, har det i ett nytt

 fjärde stycke lagts till en bestämmelse om detta. Bestämmelsen omfattar

fartygsregistrets samtliga delar, således även registrets båtdel.

22 kap. 10 §

Ändringen motsvarar den som har gjorts i 15 § båtregistreringslagen varför

hänvisning görs till kommentaren under den paragrafen (se avsnitt 7.3).

Sammanfattning av Domstolsverkets rapport Inskrivning av företagsinteckningar -

förslag till framtida organisation, DV rapport 1997:7

Enligt regeringens direktiv är en utgångspunkt för fullgörandet av detta uppdrag

 att företagsinteckningsverksamheten organisatoriskt skall föras bort från

domstol.

Mot denna bakgrund har tänkbara organisatoriska alternativ studerats. Arbetet

har utmynnat i att DV i denna rapport såsom den lämpligaste lösningen föreslår

att företagsinteckningsverksamheten organisatoriskt överflyttas till Patent- och

 registreringsverket (PRV).

Förslaget innebär att verksamheten lokaliseras till PRV:s bolagsavdelning i

Sundsvall. Ärendehandläggningen kommer i huvudsak att ske på motsvarande sätt

som sker beträffande PRV:s övriga registreringsärenden.

Det är inte sannolikt att någon anställd vid Inskrivningsmyndigheten för

företagsinteckning (FIM) följer med till den nya organisationen. Trots det torde

 kompetensen för och kvaliteten i verksamheten kunna säkras. Såväl jurist- som

handläggarpersonal vid Bolagsavdelningen bedöms väl svara upp mot de

kompetenskrav som kan ställas och tiden för upplärning av personalen torde kunna

 begränsas till några få månader.

Förslaget till organisatorisk lösning bedöms redan på kort sikt kunna medföra

fördelar genom att de samband som finns mellan företagsinteckningsverksamheten

och delar av PRV:s övriga verksamhet tas till vara samtidigt som det skulle

tillgodose de krav som kan ställas på företagsinteckningsverksamheten. På lång

sikt bereder en verksamhetsövergång mark för tillvaratagande av utvecklings- och

 rationaliseringsfördelar.

Reformen medför vissa övergångskostnader. De besparingar som kan göras är på

kort sikt förhållandevis blygsamma. I ett något längre tidsperspektiv kan

emellertid besparingarna bli betydande. Det är angeläget att beslut om

verksamhetsövergången fattas så snart som möjligt. Ett snabbt beslut skulle

nämligen innebära att förestående investeringar i datorutrustning vid FIM kan

undvikas och att anpassningen till PRV:s nya system kan göras redan under ett

pågående utvecklingsskede och därmed bli väsentligt billigare.

Lagförslaget i Domstolsverkets rapport Inskrivning av företagsinteckningar -

förslag till framtida organisation, DV rapport 1997:7

FÖRSLAG TILL FÖRFATTNINGSÄNDRINGAR

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2-3, 9-10 och 23-24 §§ lagen (1984:649) om

företagshypotek skall ha följande lydelse.

4 kap.

2§

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Inskrivningsmyndigheten förestås av en inskrivningsdomare som skall vara

lagfaren.

3§

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

För behandlingen av inskrivningsärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

rättegångsbalken i tillämpliga delar, i den mån inte något annat följer av denna

 lag. Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skriftliga.

Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skriftliga.

9§

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av domstol skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

l0§

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenskt mynt på vilket inteckningen

skall lyda. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Sökanden skall lämna styrkt uppgift om namn och person- eller

organisationsnummer. Är sökanden ett dödsbo skall den avlidnes personnummer

anges.

Sökanden skall lämna uppgift om namn och person- eller organisationsnummer. Är

sökanden ett dödsbo skall den avlidnes personnummer anges.

23 §

Beslut i ärenden om rättelse meddelas genom införing i registret. Skälen för

beslutet antecknas i akten eller i dagboken. I stället för bevis eller handling

som har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen skall en ny sådan

handling utfärdas.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Den tidigare handlingen skall fordras in, göras obrukbar och behållas av

inskrivningsmyndigheten. Den som innehar handlingen är skyldig att ge in den för

 detta ändamål. I föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vite sättas

ut. Vitet döms ut av inskrivningsmyndigheten.

Den tidigare handlingen skall fordras in, göras obrukbar och behållas av

inskrivningsmyndigheten. Den som innehar handlingen är skyldig att ge in den för

 detta ändamål. I föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vite sättas

ut.

24 §

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Ett beslut i inskrivningsärende får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall

ges in till inskrivningsmyndigheten.

Ett beslut i inskrivningsärende får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Klagotiden i fråga om slutligt beslut är fyra veckor från den inskrivningsdag

till vilken beslutet är att hänföra. Vid överklagande tillämpas i övrigt

bestämmelserna i rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Ett överklagande av ett beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret,

skall antecknas där. När det slutliga beslutet med anledning av överklagandet

har vunnit laga kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Denna lag träder i kraft den ..........

Sammanfattning av Domstolsverkets rapport Sjöfartsregistret - förslag till

framtida organisation, DV rapport 1998:1

Enligt regeringens direktiv är en utgångspunkt för fullgörandet av detta uppdrag

 att verksamheten vid Sjöfartsregistret organisatoriskt skall föras bort från

domstol.

Mot denna bakgrund har tänkbara organisatoriska alternativ övervägts. Arbetet

har utmynnat i att Domstolsverket i denna rapport föreslår att Sjöfartsregistret

 organisatoriskt integreras i Sjöfartsverket.

Förslaget innebär att verksamheten lokaliseras till Sjöfartsverkets huvudkontor

i Norrköping. För att inskrivningsverksamheten skall fungera väl krävs att den

kompetens som i dag finns vid Sjöfartsregistret på något sätt förs över till

Sjöfartsverket. En omlokalisering från Stockholm till Norrköping leder sannolikt

 till att flertalet anställda vid Sjöfartsregistret väljer att inte följa med

till den nya organisationen. Detta innebär dels att viss nyrekrytering måste

ske, dels att kompetensöverföringen måste lösas på annat sätt, t.ex. genom att

personal från Sjöfartsverket under en övergångstid arbetar vid Sjöfartsregistret

 i Stockholm eller vice versa.

Förslaget till organisatorisk lösning bedöms redan på kort sikt kunna medföra

fördelar genom att de samband som finns mellan verksamheten vid

Sjöfartsregistret och Sjöfartsverkets verksamhet tas till vara samtidigt som det

 skulle tillgodose de krav som kan ställas på inskrivningsverksamheten. På lång

sikt bereder en verksamhetsövergång mark för tillvaratagande av

rationaliseringsfördelar.

Verksamhetsövergången bör ske tidigast den 1 september 2000. Reformen medför

vissa övergångskostnader. I övrigt torde förslaget på kort sikt vara

kostnadsneutralt. I ett något längre tidsperspektiv och då Sjöfartsverket tagit

tillvara de rationaliserings- och samordningsfördelar som är förknippade med

reformen kan emellertid kostnaderna förväntas minska.

Lagförslaget i Domstolsverkets rapport Sjöfartsregistret - förslag till framtida

 organisation, DV rapport 1998:1

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig

sjöfart m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m. att 10, 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse.

10§

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

För behandlingen av båtregisterärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

tillämpliga delar i den mån ej annat följer av denna lag. Regeringen meddelar

närmare föreskrifter om förfarandet i båtregisterärenden och får därvid

föreskriva skyldighet för enskild att till registermyndigheten anmäla

förhållande som myndigheten behöver känna till för ändamålsenlig registerföring.

För behandlingen av båtregisterärenden gäller bestämmelserna i

förvaltningsprocesslagen (1971:291) i tillämpliga delar i den mån ej annat

följer av denna lag. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om förfarandet i

båtregisterärenden och får därvid föreskriva skyldighet för enskild att till

registermyndigheten anmäla förhållande som myndigheten behöver känna till för

ändamålsenlig registerföring.

14§

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Talan mot beslut i båtregisterärende förs i hovrätten. Besvärstiden är tre

veckor från den dag då beslutet meddelades. Besvärsinlagan skall inges till

registermyndigheten.

Talan mot beslut i båtregisterärende förs hos allmän förvaltningsdomstol.

Överklagandet skall inges till registermyndigheten. Prövningstillstånd krävs vid

 överklagande till kammarrätten.

När slutligt beslut med anledning av besvären vunnit laga kraft, görs anteckning

 i registret om beslutets innehåll.

När slutligt beslut med anledning av överklagandet vunnit laga kraft, görs

anteckning i registret om beslutets innehåll.

15§

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Sjöfartsverket, kustbevakningen, tullverket och polismyndighet biträder

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om båtregistrering och båtidentifiering efterlevs. De har för detta

ändamål tillträde till båt. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, tullverket och polismyndighet biträder registermyndigheten med

att vaka över att bestämmelser i lag eller annan författning om båtregistrering

och båtidentifiering efterlevs. Kustbevakningen, tullverket, polismyndighet och

registermyndigheten har för detta ändamål tillträde till båt. Kustbevakningen,

tullverket och polismyndighet skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Förslag till

Lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009) att 2 kap. 19 § skall ha

följande lydelse.

2 kap. 19 §

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Beslut i registerärenden får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall ges in

till registermyndigheten.

Beslut i registerärenden får överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

Ett slutligt beslut skall överklagas inom fyra veckor från den inskrivningsdag

då beslutet fattades. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Ett slutligt beslut skall överklagas inom fyra veckor från den inskrivningsdag

då beslutet fattades. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

förvaltningsprocesslagen (1971:291).

Ett överklagande av ett beslut som finns infört i registret skall antecknas där.

 När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga

kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Om ett registerärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av registermyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det att

beslutet kommit till myndigheten.

När allmän förvaltningsdomstol meddelat beslut i registerärende skall

registermyndigheten utan dröjsmål efter det att beslutet kommit myndigheten till

 handa vidta de åtgärder som föranleds av domstolens beslut.

Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över Domstolsverkets rapport

 Inskrivning av företagsinteckningar - förslag till framtida organisation, DV

rapport 1997:7

Efter remiss har yttranden över rapporten avgetts av Hovrätten över Skåne och

Blekinge, Malmö tingsrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i

Västernorrlands län, Kammarkollegiet, Statskontoret, Finansinspektionen,

Juridiska fakulteten vid Lunds universitet, Patent- och registreringsverket,

Sveriges advokatsamfund, Sveriges Industriförbund, Företagarnas

Riksorganisation, Statstjänstemannaförbundet, Svenska Bankföreningen, Sveriges

Domareförbund och Svensk Industriförening.

ALMI Företagspartner AB, JUSEK och Sveriges Hantverks- och Småföretag har

beretts tillfälle att avge yttrande men har avstått från att yttra sig.

Yttrande har dessutom avgetts av Lantmäteriverket.

Förteckning över remissinstanser som har yttrat sig över Domstolsverkets rapport

 Sjöfartsregistret - förslag till framtida organisation, DV rapport 1998:1

Efter remiss har yttranden över rapporten avgetts av Svea hovrätt, Stockholms

tingsrätt, Kammarrätten i Jönköping, Länsrätten i Östergötlands län,

Försvarsmakten, Kustbevakningen, Sjöfartsverket, Kammarkollegiet,

Generaltullstyrelsen, Fiskeriverket, Patent- och registreringsverket,

Länsstyrelsen i Stockholms län, JUSEK, Sveriges Redareförening, Svenska

Bankföreningen och Institutet för sjörätt och annan transporträtt.

Statstjänstemannaförbundet och Sveriges Redareförening för mindre

passagerarfartyg (SWEREF) har beretts tillfälle att avge yttrande men har

avstått från att yttra sig.

Sammanfattning av Promemoria angående inskrivning enligt lagen (1984:649) om

företagshypotek och sjöfartsregisterärenden

Promemorian innehåller förslag till de författningsändringar som är nödvändiga

dels för att ansvaret för handläggning av ärenden om inskrivning av

företagshypotek skall kunna flyttas från inskrivningsmyndigheten i Malmö domsaga

 till Patent- och registreringsverket, dels för att ansvaret för

sjöfartsregistret skall kunna flyttas över från Stockholms tingsrätt till

Sjöfartsverket.

Förslaget innebär vidare en anpassning av regelverket till EG:s

dataskyddsdirektiv och personuppgiftslagen (1998:204).

Förslagen innebär i huvudsak följande. Motsvarigheten till det nuvarande

informationssystemet för fartygsregistren skall från rättslig synpunkt utgöra

ett enda register. Det skall benämnas fartygsregistret. Registret skall bestå av

 olika delar; skeppsdelen, båtdelen och skeppsbyggnadsdelen. Det särskilda

inskrivningsregistret enligt lagen om företagshypotek skall även

fortsättningsvis benämnas företagsinteckningsregistret. Registren skall ha som

ändamål att ge offentlighet åt den information som ingår i registren. Registren

skall vidare tillhandahålla uppgifter för vissa i författning uppräknade

verksamheter. Patent- och registreringsverket och Sjöfartsverket skall vara

personuppgiftsansvariga för respektive register. Förvaltningslagens

förfaranderegler skall tillämpas på handläggningen av ärenden om inskrivning

respektive registrering vid Patent- och registreringsverket respektive

Sjöfartsverket. Ett slutligt beslut i ett register- eller inskrivningsärende

skall överklagas till allmän domstol inom tre veckor från det att underrättelse

eller bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Ett överklagande får

dock alltid ske fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades. I

övrigt anpassas reglerna om överklagande till vad som gäller enligt ärendelagen.

Lagförslagen i Promemoria angående inskrivning enligt lagen (1984:649) om

företagshypotek och sjöfartsregisterärenden

Förslag till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.

dels att 1, 6, 10, 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 14 a och 14 b §§, av

följande lydelse,

dels att i rubriken före 10 § samt i 12 och 13 §§ ordet "båtregisterärende" i

olika böjningsformer skall bytas ut mot "registerärende" i motsvarande form,

dels att i 3-5 a, 7 och 11 §§ ordet "båtregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets båtdel".

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Registrering enligt denna lag sker i det båtregister som avses i 1 kap. 2 §

andra stycket sjölagen (1994:1009).

Registrering enligt denna lag sker i båtdelen i det fartygsregister som avses i

1 kap. 2 § andra stycket sjölagen (1994:1009).

Båtregisterärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i båtregistret, som sker på grund av föreskrift i lag eller

annan författning.

Båtregisterärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i fartygsregistrets båtdel, som sker på grund av föreskrift i

lag eller annan författning.

6 §

Ägare av båt, som är registreringspliktig, men ej införd i båtregistret, skall

skriftligen inom en månad från det båten blev registreringspliktig i hans hand

anmäla båten för registrering.

Ägare av en båt, som är registreringspliktig, men som inte är införd i

fartygsregistrets båtdel, skall skriftligen inom en månad från det båten blev

registreringspliktig i hans hand anmäla båten för registrering.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i båtregistret. Den som anmäler båt för

registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för anteckning i registret.

Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från den avlidne.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i fartygsregistrets båtdel. Den som

anmäler båt för registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för

anteckning i registret. Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från

den avlidne.

Fullgörs ej skyldighet att anmäla båt för registrering eller att anmäla

båtförvärv för anteckning i båtregistret får registermyndigheten förelägga den

försumlige att fullgöra skyldigheten. I föreläggande får vite sättas ut. Fråga

om utdömande av vitet prövas av registermyndigheten.

Den som inte fullgör sin anmälningsskyldighet enligt första eller andra stycket

får föreläggas av registermyndigheten att fullgöra skyldigheten. I föreläggande

får vite sättas ut. Fråga om utdömande av vitet prövas av registermyndigheten.

10 §

För behandlingen av båtregisterärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

tillämpliga delar i den mån ej annat följer av denna lag.

För behandlingen av båtregisterärenden tillämpas bestämmelserna i 1-26 §§ och

29-33 §§ förvaltningslagen (1986:223) om inte något annat följer av denna lag.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om förfarandet i båtregisterärenden och

 får därvid föreskriva skyldighet för enskild att till registermyndigheten

anmäla förhållande som myndigheten behöver känna till för ändamålsenlig

registerföring.

14 §

Talan mot beslut i båtregisterärende förs i hovrätten. Besvärstiden är tre

veckor från den dag då beslutet meddelades. Besvärsinlagan skall inges till

registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett båtregisterärende får överklagas till

Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas endast i de fall som

avses i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.

När slutligt beslut med anledning av besvären har vunnit laga kraft, görs

anteckning i registret om beslutets innehåll.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

14 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

 I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § andra stycket samma

lag.

14 b §

Jfr 14 § 2 st

När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har fått laga kraft,

skall beslutets innehåll föras in i fartygsregistrets båtdel.

15 §

Sjöfartsverket, kustbevakningen, tullverket och polismyndighet biträder

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om båtregistrering och båtidentifiering efterlevs. De har för detta

ändamål tillträde till båt. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndighet biträder registermyndigheten med

att vaka över att bestämmelser i lag eller annan författning om båtregistrering

och båtidentifiering följs. De har för detta ändamål tillträde till båt. De

skall underrätta registermyndigheten om försummelser att efterleva

bestämmelserna.

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:404) om stämpelskatt

dels att det skall införas två nya paragrafer, 38 a och 39 a §§, av följande

lydelse,

dels att i 21, 25 och 33 §§ ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets skeppsdel" samt ordet "skeppsbyggnadsregistret" skall bytas

ut mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel".

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

38 a §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av den

registermyndighet som avses i 3 § andra stycket eller den i 4 kap. 2 § lagen

(1984:649) om företagshypotek angivna inskrivningsmyndigheten tillämpas 38 § med

 följande avvikelser.

Registermyndighetens beslut skall överklagas hos Stockholms tingsrätt.

Inskrivningsmyndighetens beslut skall överklagas hos den tingsrätt inom vars

domkrets myndigheten har fattat beslutet. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till hovrätten.

Vid överklagande tillämpas den klagotid som anges i 2 kap. 19 a § sjölagen

(1994:1009) respektive 4 kap. 24 a § lagen om företagshypotek. Tingsrätten skall

 i övrigt vid handläggningen av ett överklagande tillämpa lagen (1996:242) om

domstolsärenden.

39 a §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av de

myndigheter som anges i 38 a § första stycket tillämpas 39 § med följande

avvikelser.

Behörig domstol vid prövning av överklagande av beslut enligt 39 § är de

tingsrätter som anges i 38 a § andra stycket. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till hovrätten.

Åtgärd som skall vidtas av hovrätt skall i stället fullgöras av tingsrätten.

Tingsrätten skall i övrigt vid handläggningen av ett överklagande tillämpa lagen

 (1996:242) om domstolsärenden.

1. I fråga om överklagande av beslut av den i 4 kap. 2 § lagen (1984:649) om

företagshypotek angivna inskrivningsmyndigheten träder denna lag i kraft den 1

juli 2001.

2. I fråga om 21, 25 och 33 §§ och i fråga om överklagande av beslut av den i 3

§ andra stycket angivna registermyndigheten träder denna lag i kraft den 1

december 2001.

3. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:649) om företagshypotek

dels att 4 kap. 1-3, 9, 10, 22 och 24 §§ samt 5 kap. 1 § skall ha följande

lydelse,

dels att det i samma lag skall införas två nya paragrafer, 24 a och 24 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

1 §

Inskrivning enligt denna lag sker i ett särskilt inskrivningsregister

(företagsinteckningsregistret). Detta förs med hjälp av automatisk

databehandling.

För inskrivning enligt denna lag skall ett register föras med hjälp av

automatiserad behandling (företagsinteckningsregistret). Detta skall ge

offentlighet åt den information som ingår i registret.

Regeringen får meddela föreskrifter om företagsinteckningsregistrets innehåll,

närmare ändamål och användning samt om personuppgiftsansvaret för registret.

2 §

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Inskrivningsmyndigheten förestås av en inskrivningsdomare som skall vara

lagfaren.

3 §

För behandlingen av inskrivningsärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

rättegångsbalken i tillämpliga delar, i den mån inte något annat följer av denna

 lag.

För behandlingen av inskrivningsärenden tillämpas bestämmelserna i 1-26 §§ och

29-33 §§ förvaltningslagen (1986:223) om inte något annat följer av denna lag.

Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skriftliga.

9 §

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av domstol skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

10 §

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenskt mynt på vilket inteckningen

skall lyda. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenska kronor på vilket inteckningen

skall gälla. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

Sökanden skall lämna styrkt uppgift om namn och person- eller

organisationsnummer. Är sökanden ett dödsbo skall den avlidnes personnummer

anges.

Ansökan skall också innehålla styrkt uppgift om sökandens namn eller firma och

person- eller organisationsnummer. Om uppgifterna redan finns registrerade hos

inskrivningsmyndigheten, behöver sökanden inte styrka dessa. Är sökanden ett

dödsbo skall den avlidnes personnummer anges.

22 §

I fråga om rättelse av personuppgifter i företagsinteckningsregistret skall i

stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) gälla följande.

En införing i företagsinteckningsregistret skall rättas, om införingen

innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av inskrivningsmyndighetens

eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende eller till följd av något

 tekniskt fel. Det inbördes företrädet mellan inteckningar som berörs av en

rättelse skall bestämmas efter vad som är skäligt, om rättelsen kan skada

näringsidkaren eller någon innehavare av företagshypoteksbrev.

Tillfälle att yttra sig skall lämnas den vars rätt berörs, om han är känd, samt

den myndighet som avses i 5 kap. 3 §.

En anteckning om ärendet skall göras i registret, om inte beslut meddelas samma

dag som ärendet har tagits upp.

24 §

Ett beslut i inskrivningsärende får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall

ges in till inskrivningsmyndigheten.

Ett beslut av inskrivningsmyndigheten i ett inskrivningsärende får överklagas

till tingsrätten av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas endast i de fall som

avses i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden. Behörig domstol är den

tingsrätt inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten har fattat beslutet.

Klagotiden i fråga om slutligt beslut är fyra veckor från den inskrivningsdag

till vilken beslutet är att hänföra. Vid överklagande tillämpas i övrigt

bestämmelserna i rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret,

skall antecknas där. När det slutliga beslutet med anledning av överklagandet

har vunnit laga kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

24 a §

Den som vill överklaga ett beslut av inskrivningsmyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till inskrivningsmyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

inskrivningsmyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelsen i 38 § andra stycket samma

lag.

24 b §

Jfr 24 § 3 st

Om det överklagande beslutet har förts in i företagsinteckningsregistret, skall

uppgift om överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet

 beslut med anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i

registret.

5 kap.

1 §

Om någon lider skada till följd av tekniskt fel i företagsinteckningsregistret

eller i någon anordning som hos inskrivningsmyndigheten eller annan statlig

myndighet är ansluten tillregistret, har han rätt till ersättning av staten.

Ersättningen skall efter skälighet sättas ned eller helt falla bort, om den

skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärd för att bevara sin rätt eller genomeget vållande på

annat sätt.

Om personuppgifter i företagsinteckningsregistret har behandlats i strid med

denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag, tillämpas

48 § personuppgiftslagen (1998:204).

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen (1984:649)

om företagshypotek

Härigenom föreskrivs att 1 a § lagen (1984:650) om införande av lagen (1984:649)

 om företagshypotek skall upphöra att gälla vid utgången av juni 2001.

Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009)

dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 15, 19 och 29 §§ samt 22 kap. 4 och 10 §§ skall ha

följande lydelse,

dels att i 1 kap. 1 a, 6 och 8 §§, 2 kap. 1-3, 5-7, 13, 24, 25 och 28 §§, 3 kap.

 6, 14, 24 och 33-35 §§, 4 kap. 1 § samt 22 kap. 4 och 9 §§ ordet

"skeppsregistret" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "fartygsregistrets

skeppsdel" i motsvarande form,

dels att i 1 kap. 1 a och 8 §§ ordet "båtregister" i olika böjningsformer skall

bytas ut mot "fartygsregistrets båtdel" i motsvarande form,

dels att i 2 kap. 1, 3, 13, 25 och 28 §§, 3 kap. 24, 33 och 35 §§ samt 22 kap. 4

 och 9 §§ ordet "skeppsbyggnadsregister" i olika böjningsformer skall bytas ut

mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel" i motsvarande form,

dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 2 a, 15 a och 19 a-19 b

§§, av följande lydelse,

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §

Fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en största bredd

 av minst fyra meter, betecknas skepp. Annat fartyg kallas båt.

Över svenska skepp förs ett skeppsregister. Över vissa båtar förs ett

båtregister enligt bestämmelserna i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m. Över skepp under byggnad i Sverige förs ett

skeppsbyggnadsregister.

För att ge offentlighet åt den information som framgår av 2 a § skall ett

register föras med hjälp av automatiserad behandling (fartygsregistret).

Skeppsregistret, båtregistret och skeppsbyggnadsregistret förs av den myndighet

som regeringen bestämmer (registermyndigheten). Registermyndigheten förestås av

en lagfaren inskrivningsdomare.

Fartygsregistret förs av den myndighet som regeringen bestämmer

(registermyndigheten).

Regeringen får meddela föreskrifter om fartygsregistrets innehåll, närmare

ändamål och användning samt om personuppgiftsansvaret för registret.

2 a §

Informationen i fartygsregistret skall vara uppdelad i

1. en skeppsdel,

2. en båtdel och

3. en skeppsbyggnadsdel.

Skeppsdelen innehåller uppgifter om svenska skepp. Båtdelen innehåller uppgifter

 om vissa båtar enligt lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig

 sjöfart m.m.. Skeppsbyggnadsdelen innehåller uppgifter om skepp under byggnad i

 Sverige.

2 kap.

15 §

Registerärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av skepp eller skeppsbygge,

2. inskrivning av förvärv av skepp eller skeppsbygge,

3. inteckning i skepp eller skeppsbygge,

4. inskrivning av förbehåll om skeppsnamn, och

5. annan införing i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret som görs på grund av

föreskrift i en lag eller annan författning.

Registerärenden tas upp på inskrivningsdag. Sådan hålls till klockan tolv varje

måndag, tisdag, onsdag, torsdag och fredag, som inte är helgdag. Som helgdag

anses även midsommarafton, julafton och nyårsafton. En anmälan eller ansökan som

 kommer in efter klockan tolv anses gjord följande inskrivningsdag.

För behandlingen av ett registerärende gäller bestämmelserna om tvistemål om

inte annat följer av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får meddela närmare föreskrifter om registrerings- och

inskrivningsförfarandet och får därvid föreskriva skyldighet för ägare av skepp

samt tillverkare och ägare av registrerat skeppsbygge att till

registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten behöver känna till för

en ändamålsenlig registerföring

De åtgärder som avses i första stycket förs in i fartygsregistret.

15 a §

Jfr 15 § tredje stycket

För behandlingen av ett registerärende tillämpas bestämmelserna i 1-26 §§ och

29-33 §§ förvaltningslagen (1986:223) om inte annat följer av denna lag.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om registrerings- och inskrivningsförfarandet och får då föreskriva

 skyldighet för ägare av skepp samt tillverkare och ägare av registrerat

skeppsbygge att till registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten

behöver känna till för en ändamålsenlig registerföring.

19 §

Beslut i registerärenden får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall ges in

till registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett registerärende får överklagas till

Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas endast i de fall som

avses i 37 § stycket lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Ett slutligt beslut skall överklagas inom fyra veckor från den inskrivningsdag

då beslutet fattades. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som finns infört i registret skall antecknas där.

 När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga

kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten

Om ett registerärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av registermyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det att

beslutet kommit till myndigheten.

19 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena i samma lag.

19 b §

Jfr 19 § 3 st

Om det överklagande beslutet har förts in i fartygsregistret, skall uppgift om

överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet beslut med

 anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i registret.

29 §

I fråga om rättelse av personuppgifter i fartygsregistrets skepps- eller

skeppsbyggnadsdel skall i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) gälla

följande.

Om registermyndigheten finner att en införing i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret innehåller en uppenbar oriktighet till följd av

myndighetens eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende, skall

införingen rättas. Detta gäller också i fråga om en uppenbar oriktighet i

registret till följd av tekniskt fel. Kan rättelse bli till förfång för ägare

eller för innehavare av pantbrev på grund av inteckning, skall det inbördes

företrädet mellan berörda förvärv bestämmas efter vad som är skäligt. Tillfälle

att yttra sig skall lämnas de parter som berörs, om de är kända, samt den

myndighet som avses i 22 kap. 6 §.

Om registermyndigheten finner att en införing i nämnda registerdelar innehåller

en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel

eller liknande förbiseende, skall införingen rättas. Detta gäller också i fråga

om en uppenbar oriktighet i registerdelarna till följd av tekniskt fel. Kan

rättelse bli till förfång för ägare eller för innehavare av pantbrev på grund av

 inteckning, skall det inbördes företrädet mellan berörda förvärv bestämmas

efter vad som är skäligt. Tillfälle att yttra sig skall lämnas de parter som

berörs, om de är kända, samt den myndighet som avses i 22 kap. 6 §.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i registret. Skälen för

beslutet skall antecknas i dagboken eller i akten. I stället för bevis eller

handling som har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen, skall en ny

sådan handling utfärdas. Den tidigare handlingen skall återkrävas, göras

obrukbar och behållas av registermyndigheten. Den som har handlingen är skyldig

att ge in den för detta ändamål. I ett föreläggande att fullgöra en sådan

skyldighet får vite sättas ut.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i fartygsregistrets skepps-

eller skeppsbyggnadsdel. Skälen för beslutet skall antecknas i dagboken eller i

akten. I stället för bevis eller handling som har utfärdats i enlighet med den

tidigare införingen, skall en ny sådan handling utfärdas. Den tidigare

handlingen skall återkrävas, göras obrukbar och behållas av registermyndigheten.

 Den som har handlingen är skyldig att ge in den för detta ändamål. I ett

föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vite sättas ut.

Ett beslut om rättelse får överklagas även av den myndighet som avses i 22 kap.

6 §.

22 kap.

4 §

Kommer till följd av 2 kap. 10 § eller 3 kap. 9 § ett förvärv eller en

panträttsupplåtelse som avses där att gälla mot den rätte ägaren eller mot någon

 till vars förmån rådighetsinskränkning gäller enligt de paragraferna, har denne

 rätt till ersättning av staten för sin förlust på grund av förvärvet eller

upplåtelsen.

Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret vid användning av automatisk databehandling eller i en

anordning som hos registermyndigheten eller någon annan statlig myndighet är

ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten.

Har den skadelidande medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller har han på annat sätt

 medverkat till förlusten genom eget vållande, skall ersättningen efter vad som

är skäligt sättas ned eller helt falla bort.

Om personuppgifter i fartygsregistret har behandlats i strid med denna lag eller

 föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag, tillämpas 48 §

personuppgiftslagen (1998:204).

10 §

Sjöfartsverket, Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

 registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom efterlevs. De har för detta ändamål rätt

till tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom efterlevs. De har för detta ändamål rätt

till tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

Lagförslagen i Promemoria angående inskrivning enligt lagen (1984:649) om

företagshypotek och sjöfartsregisterärenden

Förslag till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.

dels att 1, 6, 10, 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 14 a och 14 b §§, av

följande lydelse,

dels att i rubriken före 10 § samt i 12 och 13 §§ ordet "båtregisterärende" i

olika böjningsformer skall bytas ut mot "registerärende" i motsvarande form,

dels att i 3-5 a, 7 och 11 §§ ordet "båtregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets båtdel".

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Registrering enligt denna lag sker i det båtregister som avses i 1 kap. 2 §

andra stycket sjölagen (1994:1009).

Registrering enligt denna lag sker i båtdelen i det fartygsregister som avses i

1 kap. 2 § andra stycket sjölagen (1994:1009).

Båtregisterärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i båtregistret, som sker på grund av föreskrift i lag eller

annan författning.

Båtregisterärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i fartygsregistrets båtdel, som sker på grund av föreskrift i

lag eller annan författning.

6 §

Ägare av båt, som är registreringspliktig, men ej införd i båtregistret, skall

skriftligen inom en månad från det båten blev registreringspliktig i hans hand

anmäla båten för registrering.

Ägare av en båt, som är registreringspliktig, men som inte är införd i

fartygsregistrets båtdel, skall skriftligen inom en månad från det båten blev

registreringspliktig i hans hand anmäla båten för registrering.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i båtregistret. Den som anmäler båt för

registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för anteckning i registret.

Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från den avlidne.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i fartygsregistrets båtdel. Den som

anmäler båt för registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för

anteckning i registret. Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från

den avlidne.

Fullgörs ej skyldighet att anmäla båt för registrering eller att anmäla

båtförvärv för anteckning i båtregistret får registermyndigheten förelägga den

försumlige att fullgöra skyldigheten. I föreläggande får vite sättas ut. Fråga

om utdömande av vitet prövas av registermyndigheten.

Den som inte fullgör sin anmälningsskyldighet enligt första eller andra stycket

får föreläggas av registermyndigheten att fullgöra skyldigheten. I föreläggande

får vite sättas ut. Fråga om utdömande av vitet prövas av registermyndigheten.

10 §

För behandlingen av båtregisterärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

tillämpliga delar i den mån ej annat följer av denna lag.

För behandlingen av båtregisterärenden tillämpas bestämmelserna i 1-26 §§ och

29-33 §§ förvaltningslagen (1986:223) om inte något annat följer av denna lag.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om förfarandet i båtregisterärenden och

 får därvid föreskriva skyldighet för enskild att till registermyndigheten

anmäla förhållande som myndigheten behöver känna till för ändamålsenlig

registerföring.

14 §

Talan mot beslut i båtregisterärende förs i hovrätten. Besvärstiden är tre

veckor från den dag då beslutet meddelades. Besvärsinlagan skall inges till

registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett båtregisterärende får överklagas till

Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas endast i de fall som

avses i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.

När slutligt beslut med anledning av besvären har vunnit laga kraft, görs

anteckning i registret om beslutets innehåll.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

14 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

 I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § andra stycket samma

lag.

14 b §

Jfr 14 § 2 st

När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har fått laga kraft,

skall beslutets innehåll föras in i fartygsregistrets båtdel.

15 §

Sjöfartsverket, kustbevakningen, tullverket och polismyndighet biträder

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om båtregistrering och båtidentifiering efterlevs. De har för detta

ändamål tillträde till båt. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndighet biträder registermyndigheten med

att vaka över att bestämmelser i lag eller annan författning om båtregistrering

och båtidentifiering följs. De har för detta ändamål tillträde till båt. De

skall underrätta registermyndigheten om försummelser att efterleva

bestämmelserna.

4. Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

5. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:404) om stämpelskatt

dels att det skall införas två nya paragrafer, 38 a och 39 a §§, av följande

lydelse,

dels att i 21, 25 och 33 §§ ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets skeppsdel" samt ordet "skeppsbyggnadsregistret" skall bytas

ut mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel".

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

38 a §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av den

registermyndighet som avses i 3 § andra stycket eller den i 4 kap. 2 § lagen

(1984:649) om företagshypotek angivna inskrivningsmyndigheten tillämpas 38 § med

 följande avvikelser.

Registermyndighetens beslut skall överklagas hos Stockholms tingsrätt.

Inskrivningsmyndighetens beslut skall överklagas hos den tingsrätt inom vars

domkrets myndigheten har fattat beslutet. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till hovrätten.

Vid överklagande tillämpas den klagotid som anges i 2 kap. 19 a § sjölagen

(1994:1009) respektive 4 kap. 24 a § lagen om företagshypotek. Tingsrätten skall

 i övrigt vid handläggningen av ett överklagande tillämpa lagen (1996:242) om

domstolsärenden.

39 a §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av de

myndigheter som anges i 38 a § första stycket tillämpas 39 § med följande

avvikelser.

Behörig domstol vid prövning av överklagande av beslut enligt 39 § är de

tingsrätter som anges i 38 a § andra stycket. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till hovrätten.

Åtgärd som skall vidtas av hovrätt skall i stället fullgöras av tingsrätten.

Tingsrätten skall i övrigt vid handläggningen av ett överklagande tillämpa lagen

 (1996:242) om domstolsärenden.

3. I fråga om överklagande av beslut av den i 4 kap. 2 § lagen (1984:649) om

företagshypotek angivna inskrivningsmyndigheten träder denna lag i kraft den 1

juli 2001.

4. I fråga om 21, 25 och 33 §§ och i fråga om överklagande av beslut av den i 3

§ andra stycket angivna registermyndigheten träder denna lag i kraft den 1

december 2001.

6. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:649) om företagshypotek

dels att 4 kap. 1-3, 9, 10, 22 och 24 §§ samt 5 kap. 1 § skall ha följande

lydelse,

dels att det i samma lag skall införas två nya paragrafer, 24 a och 24 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

1 §

Inskrivning enligt denna lag sker i ett särskilt inskrivningsregister

(företagsinteckningsregistret). Detta förs med hjälp av automatisk

databehandling.

För inskrivning enligt denna lag skall ett register föras med hjälp av

automatiserad behandling (företagsinteckningsregistret). Detta skall ge

offentlighet åt den information som ingår i registret.

Regeringen får meddela föreskrifter om företagsinteckningsregistrets innehåll,

närmare ändamål och användning samt om personuppgiftsansvaret för registret.

2 §

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Inskrivningsmyndigheten förestås av en inskrivningsdomare som skall vara

lagfaren.

3 §

För behandlingen av inskrivningsärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

rättegångsbalken i tillämpliga delar, i den mån inte något annat följer av denna

 lag.

För behandlingen av inskrivningsärenden tillämpas bestämmelserna i 1-26 §§ och

29-33 §§ förvaltningslagen (1986:223) om inte något annat följer av denna lag.

Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skriftliga.

9 §

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av domstol skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

10 §

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenskt mynt på vilket inteckningen

skall lyda. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenska kronor på vilket inteckningen

skall gälla. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

Sökanden skall lämna styrkt uppgift om namn och person- eller

organisationsnummer. Är sökanden ett dödsbo skall den avlidnes personnummer

anges.

Ansökan skall också innehålla styrkt uppgift om sökandens namn eller firma och

person- eller organisationsnummer. Om uppgifterna redan finns registrerade hos

inskrivningsmyndigheten, behöver sökanden inte styrka dessa. Är sökanden ett

dödsbo skall den avlidnes personnummer anges.

22 §

I fråga om rättelse av personuppgifter i företagsinteckningsregistret skall i

stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) gälla följande.

En införing i företagsinteckningsregistret skall rättas, om införingen

innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av inskrivningsmyndighetens

eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende eller till följd av något

 tekniskt fel. Det inbördes företrädet mellan inteckningar som berörs av en

rättelse skall bestämmas efter vad som är skäligt, om rättelsen kan skada

näringsidkaren eller någon innehavare av företagshypoteksbrev.

Tillfälle att yttra sig skall lämnas den vars rätt berörs, om han är känd, samt

den myndighet som avses i 5 kap. 3 §.

En anteckning om ärendet skall göras i registret, om inte beslut meddelas samma

dag som ärendet har tagits upp.

24 §

Ett beslut i inskrivningsärende får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall

ges in till inskrivningsmyndigheten.

Ett beslut av inskrivningsmyndigheten i ett inskrivningsärende får överklagas

till tingsrätten av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas endast i de fall som

avses i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden. Behörig domstol är den

tingsrätt inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten har fattat beslutet.

Klagotiden i fråga om slutligt beslut är fyra veckor från den inskrivningsdag

till vilken beslutet är att hänföra. Vid överklagande tillämpas i övrigt

bestämmelserna i rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret,

skall antecknas där. När det slutliga beslutet med anledning av överklagandet

har vunnit laga kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

24 a §

Den som vill överklaga ett beslut av inskrivningsmyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till inskrivningsmyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

inskrivningsmyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelsen i 38 § andra stycket samma

lag.

24 b §

Jfr 24 § 3 st

Om det överklagande beslutet har förts in i företagsinteckningsregistret, skall

uppgift om överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet

 beslut med anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i

registret.

5 kap.

1 §

Om någon lider skada till följd av tekniskt fel i företagsinteckningsregistret

eller i någon anordning som hos inskrivningsmyndigheten eller annan statlig

myndighet är ansluten tillregistret, har han rätt till ersättning av staten.

Ersättningen skall efter skälighet sättas ned eller helt falla bort, om den

skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärd för att bevara sin rätt eller genomeget vållande på

annat sätt.

Om personuppgifter i företagsinteckningsregistret har behandlats i strid med

denna lag eller föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag, tillämpas

48 § personuppgiftslagen (1998:204).

3. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

4. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Förslag till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen (1984:649)

om företagshypotek

Härigenom föreskrivs att 1 a § lagen (1984:650) om införande av lagen (1984:649)

 om företagshypotek skall upphöra att gälla vid utgången av juni 2001.

Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009)

dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 15, 19 och 29 §§ samt 22 kap. 4 och 10 §§ skall ha

följande lydelse,

dels att i 1 kap. 1 a, 6 och 8 §§, 2 kap. 1-3, 5-7, 13, 24, 25 och 28 §§, 3 kap.

 6, 14, 24 och 33-35 §§, 4 kap. 1 § samt 22 kap. 4 och 9 §§ ordet

"skeppsregistret" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "fartygsregistrets

skeppsdel" i motsvarande form,

dels att i 1 kap. 1 a och 8 §§ ordet "båtregister" i olika böjningsformer skall

bytas ut mot "fartygsregistrets båtdel" i motsvarande form,

dels att i 2 kap. 1, 3, 13, 25 och 28 §§, 3 kap. 24, 33 och 35 §§ samt 22 kap. 4

 och 9 §§ ordet "skeppsbyggnadsregister" i olika böjningsformer skall bytas ut

mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel" i motsvarande form,

dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 2 a, 15 a och 19 a-19 b

§§, av följande lydelse,

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

2 §

Fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en största bredd

 av minst fyra meter, betecknas skepp. Annat fartyg kallas båt.

Över svenska skepp förs ett skeppsregister. Över vissa båtar förs ett

båtregister enligt bestämmelserna i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m. Över skepp under byggnad i Sverige förs ett

skeppsbyggnadsregister.

För att ge offentlighet åt den information som framgår av 2 a § skall ett

register föras med hjälp av automatiserad behandling (fartygsregistret).

Skeppsregistret, båtregistret och skeppsbyggnadsregistret förs av den myndighet

som regeringen bestämmer (registermyndigheten). Registermyndigheten förestås av

en lagfaren inskrivningsdomare.

Fartygsregistret förs av den myndighet som regeringen bestämmer

(registermyndigheten).

Regeringen får meddela föreskrifter om fartygsregistrets innehåll, närmare

ändamål och användning samt om personuppgiftsansvaret för registret.

2 a §

Informationen i fartygsregistret skall vara uppdelad i

1. en skeppsdel,

2. en båtdel och

3. en skeppsbyggnadsdel.

Skeppsdelen innehåller uppgifter om svenska skepp. Båtdelen innehåller uppgifter

 om vissa båtar enligt lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig

 sjöfart m.m.. Skeppsbyggnadsdelen innehåller uppgifter om skepp under byggnad i

 Sverige.

2 kap.

15 §

Registerärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av skepp eller skeppsbygge,

2. inskrivning av förvärv av skepp eller skeppsbygge,

3. inteckning i skepp eller skeppsbygge,

4. inskrivning av förbehåll om skeppsnamn, och

5. annan införing i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret som görs på grund av

föreskrift i en lag eller annan författning.

Registerärenden tas upp på inskrivningsdag. Sådan hålls till klockan tolv varje

måndag, tisdag, onsdag, torsdag och fredag, som inte är helgdag. Som helgdag

anses även midsommarafton, julafton och nyårsafton. En anmälan eller ansökan som

 kommer in efter klockan tolv anses gjord följande inskrivningsdag.

För behandlingen av ett registerärende gäller bestämmelserna om tvistemål om

inte annat följer av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får meddela närmare föreskrifter om registrerings- och

inskrivningsförfarandet och får därvid föreskriva skyldighet för ägare av skepp

samt tillverkare och ägare av registrerat skeppsbygge att till

registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten behöver känna till för

en ändamålsenlig registerföring

De åtgärder som avses i första stycket förs in i fartygsregistret.

15 a §

Jfr 15 § tredje stycket

För behandlingen av ett registerärende tillämpas bestämmelserna i 1-26 §§ och

29-33 §§ förvaltningslagen (1986:223) om inte annat följer av denna lag.

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om registrerings- och inskrivningsförfarandet och får då föreskriva

 skyldighet för ägare av skepp samt tillverkare och ägare av registrerat

skeppsbygge att till registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten

behöver känna till för en ändamålsenlig registerföring.

19 §

Beslut i registerärenden får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall ges in

till registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett registerärende får överklagas till

Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får dock överklagas endast i de fall som

avses i 37 § stycket lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Ett slutligt beslut skall överklagas inom fyra veckor från den inskrivningsdag

då beslutet fattades. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som finns infört i registret skall antecknas där.

 När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga

kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten

Om ett registerärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av registermyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det att

beslutet kommit till myndigheten.

19 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena i samma lag.

19 b §

Jfr 19 § 3 st

Om det överklagande beslutet har förts in i fartygsregistret, skall uppgift om

överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet beslut med

 anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i registret.

29 §

I fråga om rättelse av personuppgifter i fartygsregistrets skepps- eller

skeppsbyggnadsdel skall i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) gälla

följande.

Om registermyndigheten finner att en införing i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret innehåller en uppenbar oriktighet till följd av

myndighetens eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende, skall

införingen rättas. Detta gäller också i fråga om en uppenbar oriktighet i

registret till följd av tekniskt fel. Kan rättelse bli till förfång för ägare

eller för innehavare av pantbrev på grund av inteckning, skall det inbördes

företrädet mellan berörda förvärv bestämmas efter vad som är skäligt. Tillfälle

att yttra sig skall lämnas de parter som berörs, om de är kända, samt den

myndighet som avses i 22 kap. 6 §.

Om registermyndigheten finner att en införing i nämnda registerdelar innehåller

en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel

eller liknande förbiseende, skall införingen rättas. Detta gäller också i fråga

om en uppenbar oriktighet i registerdelarna till följd av tekniskt fel. Kan

rättelse bli till förfång för ägare eller för innehavare av pantbrev på grund av

 inteckning, skall det inbördes företrädet mellan berörda förvärv bestämmas

efter vad som är skäligt. Tillfälle att yttra sig skall lämnas de parter som

berörs, om de är kända, samt den myndighet som avses i 22 kap. 6 §.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i registret. Skälen för

beslutet skall antecknas i dagboken eller i akten. I stället för bevis eller

handling som har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen, skall en ny

sådan handling utfärdas. Den tidigare handlingen skall återkrävas, göras

obrukbar och behållas av registermyndigheten. Den som har handlingen är skyldig

att ge in den för detta ändamål. I ett föreläggande att fullgöra en sådan

skyldighet får vite sättas ut.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i fartygsregistrets skepps-

eller skeppsbyggnadsdel. Skälen för beslutet skall antecknas i dagboken eller i

akten. I stället för bevis eller handling som har utfärdats i enlighet med den

tidigare införingen, skall en ny sådan handling utfärdas. Den tidigare

handlingen skall återkrävas, göras obrukbar och behållas av registermyndigheten.

 Den som har handlingen är skyldig att ge in den för detta ändamål. I ett

föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vite sättas ut.

Ett beslut om rättelse får överklagas även av den myndighet som avses i 22 kap.

6 §.

22 kap.

4 §

Kommer till följd av 2 kap. 10 § eller 3 kap. 9 § ett förvärv eller en

panträttsupplåtelse som avses där att gälla mot den rätte ägaren eller mot någon

 till vars förmån rådighetsinskränkning gäller enligt de paragraferna, har denne

 rätt till ersättning av staten för sin förlust på grund av förvärvet eller

upplåtelsen.

Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret vid användning av automatisk databehandling eller i en

anordning som hos registermyndigheten eller någon annan statlig myndighet är

ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten.

Har den skadelidande medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller har han på annat sätt

 medverkat till förlusten genom eget vållande, skall ersättningen efter vad som

är skäligt sättas ned eller helt falla bort.

Om personuppgifter i fartygsregistret har behandlats i strid med denna lag eller

 föreskrifter som har meddelats med stöd av denna lag, tillämpas 48 §

personuppgiftslagen (1998:204).

10 §

Sjöfartsverket, Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

 registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom efterlevs. De har för detta ändamål rätt

till tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom efterlevs. De har för detta ändamål rätt

till tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

Lagrådsremissens lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

1 Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken

Härigenom föreskrivs att i 10 kap. 1 § utsökningsbalken ordet "skeppsregistret"

skall bytas ut mot ordet "fartygsregistrets skeppsdel".

Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott

Härigenom föreskrivs att lagen (1975:605) om registrering av

båtbyggnadsförskott1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Den som har beställt båt och lämnat eller utfäst sig att lämna tillverkaren

förskott av pengar eller byggnadsämnen får låta registrera ett därom upprättat

skriftligt avtal hos Stockholms tingsrätt. Därefter har han förmånsrätt enligt 4

 § förmånsrättslagen (1970:979) i byggnadsämnena och vad som för hans räkning

tillverkats med förskottet.

Den som har beställt båt och lämnat eller utfäst sig att lämna tillverkaren

förskott av pengar eller byggnadsämnen får låta registrera ett därom upprättat

skriftligt avtal hos Sjöfartsverket. Därefter har han förmånsrätt enligt 4 §

förmånsrättslagen (1970:979) i byggnadsämnena och vad som för hans räkning

tillverkats med förskottet.

Regeringen får meddela föreskrifter om avgifter för registrering enligt denna

lag.

Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

3 Förslag till lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m.

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1979:377) om registrering av båtar för

yrkesmässig sjöfart m.m.2

dels att i rubriken före 10 § samt i 12 och 13 §§ ordet "båtregisterärende" i

olika böjningsformer skall bytas ut mot "båtregistreringsärende" i motsvarande

form,

dels att i 3-5 a, 7 och 11 §§ ordet "båtregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets båtdel",

dels att 1, 6, 10, 14 och 15 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 14 a och 14 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §3

Registrering enligt denna lag sker i det båtregister som avses i 1 kap. 2 §

andra stycket sjölagen (1994:1009).

Registrering enligt denna lag sker i båtdelen i det fartygsregister som avses i

1 kap. 2 § andra stycket sjölagen (1994:1009).

Båtregisterärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i båtregistret, som sker på grund av föreskrift i lag eller

annan författning.

Båtregistreringsärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av båt,

2. anteckning av båtförvärv,

3. annan införing i fartygsregistrets båtdel, som sker på grund av föreskrift i

lag eller annan författning.

6 §

Ägare av båt, som är registreringspliktig men ej införd i båtregistret, skall

skriftligen inom en månad från det båten blev registreringspliktig i hans hand

anmäla båten för registrering.

Ägare av en båt som är registreringspliktig men inte införd i fartygsregistrets

båtdel, skall skriftligen inom en månad från det att båten blev

registreringspliktig för honom eller henne anmäla båten för registrering.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i båtregistret. Den som anmäler båt för

registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för anteckning i registret.

Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från den avlidne.

Den som har förvärvat registrerad båt skall skriftligen inom en månad från

förvärvet anmäla detta för anteckning i fartygsregistrets båtdel. Den som

anmäler båt för registrering anses därmed också anmäla sitt förvärv för

anteckning i registret. Dödsbo är inte skyldigt att anmäla förvärv av båt från

den avlidne.

Fullgörs ej skyldighet att anmäla båt för registrering eller att anmäla

båtförvärv för anteckning i båtregistret får registermyndigheten förelägga den

försumlige att fullgöra skyldigheten. I föreläggande får vite sättas ut. Fråga

om utdömande av vitet prövas av registermyndigheten.

Registermyndigheten får före-lägga den som har försummat sin

anmälningsskyldighet enligt första eller andra stycket att fullgöra denna

skyldighet. I ett föreläggan-de får vite sättas ut. Fråga om utdömande av vitet

prövas av registermyndigheten.

10 §

För behandlingen av båtregisterärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

tillämpliga delar i den mån ej annat följer av denna lag. Regeringen meddelar

närmare föreskrifter om förfarandet i båtregisterärenden och får därvid

föreskriva skyldighet för enskild att till registermyndigheten anmäla

förhållande som myndigheten behöver känna till för ändamålsenlig registerföring.

För behandlingen hos registermyndigheten av båtregistreringsärenden tillämpas

inte bestämmelserna i 27-28 §§ förvaltningslagen (1986:223).

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om förfarandet i

båtregistreringsärenden och får därvid föreskriva skyldighet för enskild att

till registermyndigheten anmäla förhållande som myndigheten behöver känna till

för ändamålsenlig registerföring.

14 §4

Talan mot beslut i båtregisterärende förs i hovrätten. Besvärstiden är tre

veckor från den dag då beslutet meddelades. Besvärsinlagan skall inges till

registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett båtregistreringsärende får överklagas

till Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller

henne emot. Ett beslut som inte är slutligt får överklagas endast i de fall som

avses i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.

När slutligt beslut med anledning av besvären har vunnit laga kraft, görs

anteckning i registret om beslutets innehåll.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

14 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den dag då beslutet meddelades.

 I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena samma lag.

14 b §

Jfr 14 § 2 st

När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga kraft,

 skall beslutets innehåll föras in i fartygsregistrets båtdel.

15 §5

Sjöfartsverket, kustbevakningen, tullverket och polismyndighet biträder

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om båtregistrering och båtidentifiering efterlevs. De har för detta

ändamål tillträde till båt. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna biträder registermyndigheten

med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan författning om

båtregistre-ring och båtidentifiering följs. De har för detta ändamål tillträde

till båt. De skall underrätta register-myndigheten om försummelser att följa

bestämmelserna.

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

4 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter6

dels att i 21, 25 och 33 §§ ordet "skeppsregistret" skall bytas ut mot

"fartygsregistrets skeppsdel" samt ordet "skeppsbyggnadsregistret" skall bytas

ut mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel",

dels att det skall införas fyra nya paragrafer, 38 a, 38 b, 39 a och 39 b §§, av

 följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

38 a §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av den

registermyndighet som avses i 3 § andra stycket tillämpas 38 § första stycket

med följande avvikelser.

Registermyndighetens beslut får överklagas till Stockholms tingsrätt.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

Vid överklagande tillämpas den klagotid som anges i 2 kap. 19 a § sjölagen

(1994:1009 Vid handläggningen i övrigt av ett överklagande tillämpas lagen

(1996:242) om domstolsärenden.

38 b §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av den

inskrivningsmyndighet som anges i 4 kap. 2 § lagen (1984:649) om företagshypotek

 tillämpas 38 § första stycket med följande avvikelser.

Inskrivningsmyndighetens beslut får överklagas till den tingsrätt inom vars

domkrets myndigheten som har fattat beslutet är belägen. Prövningstillstånd

krävs vid överklagande till hovrätten.

Vid överklagande tillämpas den klagotid som anges i 4 kap. 24 a § lagen om

företagshypotek. Vid handläggningen i övrigt av ett överklagande tillämpas lagen

 (1996:242) om domstolsärenden.

39 a §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av den

registermyndighet som avses i 3 § andra stycket tillämpas 39 § med följande

avvikelser.

Behörig domstol vid prövning av överklagande av beslut enligt 39 § är den

tingsrätt som anges i 38 a § andra stycket. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till hovrätten.

Åtgärder som skall vidtas av hovrätt skall i stället fullgöras av tingsrätten.

Tingsrätten skall i övrigt vid handläggningen av ett överklagande tillämpa lagen

 (1996:242) om domstolsärenden.

39 b §

I fråga om överklagande av beslut enligt denna lag som har fattats av den

inskrivningsmyndighet som anges i 4 kap. 2 § lagen (1984:649) om företagshypotek

 tillämpas 39 § med följande avvikelser.

Behörig domstol vid prövning av överklagande av beslut enligt 39 § är den

tingsrätt som anges i 38 b § andra stycket. Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till hovrätten.

Åtgärder som skall vidtas av hovrätt skall i stället fullgöras av tingsrätten.

Tingsrätten skall i övrigt vid handläggningen av ett överklagande tillämpa lagen

 (1996:242) om domstolsärenden

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001 i fråga om 38 b och 39 b §§ och i

övrigt den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

5 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1984:649) om företagshypotek

 dels att 4 kap. 1-3, 9, 10, 22 och 24 §§ samt 5 kap. 1 § skall ha följande

lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya paragrafer, 24 a och 24 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

1 §

Inskrivning enligt denna lag sker i ett särskilt inskrivningsregister

(företagsinteckningsregistret). Detta förs med hjälp av automatisk

databehandling.

För inskrivning enligt denna lag skall ett register föras med hjälp av

automatiserad behandling (företagsinteckningsregistret). Detta skall ge

offentlighet åt den information som ingår i registret.

Regeringen meddelar föreskrifter om företagsinteckningsregistrets innehåll,

närmare ändamål och användning samt om personuppgiftsansvaret för registret.

Regeringen får också meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om

inskrivningsåtgärd.

2 §

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Ärenden om företagsinteckning eller annan införing i

företagsinteckningsregistret på grund av föreskrift i denna lag eller annan

författning (inskrivningsärenden) handläggs av en för landet gemensam

inskrivningsmyndighet. Regeringen bestämmer vilken myndighet som skall vara

inskrivningsmyndighet.

Inskrivningsmyndigheten förestås av en inskrivningsdomare som skall vara

lagfaren.

3 §

För behandlingen av inskrivningsärenden gäller bestämmelserna om tvistemål i

rättegångsbalken i tillämpliga delar, i den mån inte något annat följer av denna

 lag.

För behandlingen hos inskriv-ningsmyndigheten av inskrivningsärenden tillämpas

inte be-stämmelserna i 10 § andra stycket samt 27-28 §§ förvaltningslagen

(1986:223).

Ansökningar och anmälningar i inskrivningsärenden skall vara skriftliga.

9 §

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

Om ett inskrivningsärende enligt beslut av domstol skall tas upp till ny

handläggning av inskrivningsmyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det

att beslutet har kommit myndigheten till handa.

10 §

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökningen

skall innehålla uppgift om det belopp i svenskt mynt på vilket inteckningen

skall lyda. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket,

skall den avsedda begränsningen anges i ansökningen.

En ansökan om företagsinteckning skall göras av näringsidkaren. Ansökan skall

innehålla uppgift om det belopp i svenska kronor på vilket inteckningen skall

gälla. Om inteckningen skall begränsas enligt 3 kap. 1 § andra stycket, skall

den avsedda begränsningen anges i ansökan.

Sökanden skall lämna styrkt uppgift om namn och person- eller

organisationsnummer. Är sökanden ett dödsbo skall den avlidnes personnummer

anges.

Ansökan skall också innehålla styrkt uppgift om sökandens namn eller firma och

person- eller organisationsnummer. Om uppgifterna redan finns registrerade hos

inskrivningsmyndigheten, behöver sökanden inte styrka dessa. Är sökanden ett

dödsbo skall den avlidnes personnummer anges.

22 §7

I fråga om rättelse av personuppgifter i företagsinteckningsregistret skall i

stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) följande gälla.

En införing i företagsinteckningsregistret skall rättas, om införingen

innehåller någon uppenbar oriktighet till följd av inskrivningsmyndighetens

eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende eller till följd av något

 tekniskt fel. Det inbördes företrädet mellan inteckningar som berörs av en

rättelse skall bestämmas efter vad som är skäligt, om rättelsen kan skada

näringsidkaren eller någon innehavare av företagshypoteksbrev.

Tillfälle att yttra sig skall lämnas den vars rätt berörs, om han är känd, samt

den myndighet som avses i 5 kap. 3 §.

Innan rättelse sker, skall inskrivningsmyndigheten ge den som berörs av

åtgärden, om han eller hon är känd, tillfälle att yttra sig. Även den myndighet

som avses i 5 kap. 3 § skall ges tillfälle att yttra sig. Något yttrande behöver

 dock inte inhämtas, om det är uppenbart obehövligt.

En anteckning om ärendet skall göras i registret, om inte beslut meddelas samma

dag som ärendet har tagits upp.

24 §8

Ett beslut i inskrivningsärende får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall

ges in till inskrivningsmyndigheten.

Ett beslut av inskrivningsmyndigheten i ett inskrivningsärende får överklagas

till tingsrätten av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får överklagas endast i de fall som avses

i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden. Behörig domstol är den tingsrätt

inom vars domkrets inskrivningsmyndigheten som har fattat beslutet är belägen.

Klagotiden i fråga om slutligt beslut är fyra veckor från den inskrivningsdag

till vilken beslutet är att hänföra. Vid överklagande tillämpas i övrigt

bestämmelserna i rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som har förts in i företagsinteckningsregistret,

skall antecknas där. När det slutliga beslutet med anledning av överklagandet

har vunnit laga kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

24 a §

Den som vill överklaga ett beslut av inskrivningsmyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till inskrivningsmyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

inskrivningsmyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena samma lag.

24 b §

Jfr 24 § 3 st

Om det överklagade beslutet har förts in i företagsinteckningsregistret, skall

uppgift om överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet

 beslut med anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i

registret.

5 kap.

1 §

Om någon lider skada till följd av tekniskt fel i företagsinteckningsregistret

eller i någon anordning som hos inskrivningsmyndigheten eller annan statlig

myndighet är ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten.

Ersättningen skall efter skälighet sättas ned eller helt falla bort, om den

skadelidande har medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärd för att bevara sin rätt eller genom eget vållande på

annat sätt.

Om personuppgifter i företagsinteckningsregistret har behandlats i strid med

denna lag eller anslutande författningar, tillämpas 48 § personuppgiftslagen

(1998:204).

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

6 Förslag till lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek

Härigenom föreskrivs att 1 a §9 lagen (1984:650) om införande av lagen

(1984:649) om företagshypotek skall upphöra att gälla vid utgången av juni 2001.

I fråga om beslut som har meddelats före den 1 juli 2001 skall äldre

bestämmelser tillämpas.

7 Förslag till lag om ändring i sjölagen (1994:1009)

Härigenom föreskrivs i fråga om sjölagen (1994:1009)10

dels att i 1 kap. 1 a, 6 och 8 §§, 2 kap. 1-3, 5-7, 13, 24, 25 och 28 §§, 3 kap.

 6, 14, 24 och 33-35 §§, 4 kap. 1 § samt 22 kap. 4 och 9 §§ ordet

"skeppsregistret" i olika böjningsformer skall bytas ut mot "fartygsregistrets

skeppsdel" i motsvarande form,

dels att i 1 kap. 1 a och 8 §§ ordet "båtregister" i olika böjningsformer skall

bytas ut mot "fartygsregistrets båtdel" i motsvarande form,

dels att i 2 kap. 1, 3, 13, 25 och 28 §§, 3 kap. 24, 33 och 35 §§ samt 22 kap. 4

 och 9 §§ ordet "skeppsbyggnadsregister" i olika böjningsformer skall bytas ut

mot "fartygsregistrets skeppsbyggnadsdel" i motsvarande form,

dels att 1 kap. 2 §, 2 kap. 15, 19 och 29 §§ samt 22 kap. 4 och 10 §§ skall ha

följande lydelse,

dels att rubriken omedelbart före 1 kap. 2 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas fyra nya paragrafer, 1 kap. 2 a, 2 kap. 15 a

och 19 a-19 b §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

Fartygsregistren

Fartygsregistret

2 §

Fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en största bredd

 av minst fyra meter, betecknas skepp. Annat fartyg kallas båt.

Över svenska skepp förs ett skeppsregister. Över vissa båtar förs ett

båtregister enligt bestämmelserna i lagen (1979:377) om registrering av båtar

för yrkesmässig sjöfart m.m. Över skepp under byggnad i Sverige förs ett

skeppsbyggnadsregister.

För att ge offentlighet åt den information som framgår av 2 a § skall ett

register föras med hjälp av automatiserad behandling (fartygsregistret).

Skeppsregistret, båtregistret och skeppsbyggnadsregistret förs av den myndighet

som regeringen bestämmer (registermyndigheten). Registermyndigheten förestås av

en lagfaren inskrivningsdomare. Efter regeringens förordnande får registren

föras med användning av automatisk databehandling.

Fartygsregistret förs av den myndighet som regeringen bestämmer

(registermyndigheten).

Regeringen meddelar föreskrifter om fartygsregistrets innehåll, närmare ändamål

och användning samt om personuppgiftsansvaret för registret. Regeringen får

också meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om registrerings-

eller inskrivningsåtgärd.

2 a §

Informationen i fartygsregistret skall vara uppdelad i

1. en skeppsdel,

2. en båtdel och

3. en skeppsbyggnadsdel.

Skeppsdelen innehåller uppgifter om svenska skepp. Båtdelen innehåller uppgifter

 om vissa båtar enligt lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig

 sjöfart m.m.. Skeppsbyggnadsdelen innehåller uppgifter om skepp under byggnad i

 Sverige.

2 kap.

15 §

Registerärenden är ärenden om

1. registrering eller avregistrering av skepp eller skeppsbygge,

2. inskrivning av förvärv av skepp eller skeppsbygge,

3. inteckning i skepp eller skeppsbygge,

4. inskrivning av förbehåll om skeppsnamn, och

5. annan införing i skepps- eller skeppsbyggnadsregistret som görs på grund av

föreskrift i en lag eller annan författning.

5. annan införing i fartygsregistrets skepps- eller skeppsbyggnadsdel som görs

på grund av föreskrift i en lag eller annan författning.

Registerärenden tas upp på inskrivningsdag. Sådan hålls till klockan tolv varje

måndag, tisdag, onsdag, torsdag och fredag, som inte är helgdag. Som helgdag

anses även midsommarafton, julafton och nyårsafton. En anmälan eller ansökan som

 kommer in efter klockan tolv anses gjord följande inskrivningsdag.

För behandlingen av ett registerärende gäller bestämmelserna om tvistemål om

inte annat följer av denna lag. Regeringen eller den myndighet som regeringen

bestämmer får meddela närmare föreskrifter om registrerings- och

inskrivningsförfarandet och får därvid föreskriva skyldighet för ägare av skepp

samt tillverkare och ägare av registrerat skeppsbygge att till

registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten behöver känna till för

en ändamålsenlig registerföring.

De åtgärder som avses i första stycket förs in i fartygsregistrets skepps- eller

 skeppsbyggnadsdel.

15 a §

Jfr 15 § tredje stycket

För behandlingen hos registermyndigheten av ett registerärende tillämpas inte

bestämmelserna i 10 § andra stycket samt 27-28 §§ förvaltningslagen (1986:223).

Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela närmare

föreskrifter om registrerings- och inskrivningsförfarandet och får då föreskriva

 skyldighet för ägare av skepp samt tillverkare och ägare av registrerat

skeppsbygge att till registermyndigheten anmäla förhållanden som myndigheten

behöver känna till för en ändamålsenlig registerföring.

19 §

Beslut i registerärenden får överklagas hos hovrätten. Skrivelsen skall ges in

till registermyndigheten.

Ett beslut av registermyndigheten i ett registerärende får överklagas till

Stockholms tingsrätt av den som beslutet rör, om det har gått honom eller henne

emot. Ett beslut som inte är slutligt får överklagas endast i de fall som avses

i 37 § lagen (1996:242) om domstolsärenden.

Ett slutligt beslut skall överklagas inom fyra veckor från den inskrivningsdag

då beslutet fattades. Vid överklagande tillämpas i övrigt bestämmelserna i

rättegångsbalken om överklagande av tingsrätts beslut.

Vid överklagande tillämpas lagen om domstolsärenden, om inte annat följer av

denna lag.

Ett överklagande av ett beslut som finns infört i registret skall antecknas där.

 När ett slutligt beslut med anledning av ett överklagande har vunnit laga

kraft, skall beslutets innehåll antecknas.

Prövningstillstånd krävs vid överklagande till hovrätten.

Om ett registerärende enligt beslut av högre rätt skall tas upp till ny

handläggning av registermyndigheten, skall det ske utan dröjsmål efter det att

beslutet kommit till myndigheten.

19 a §

Den som vill överklaga ett beslut av registermyndigheten skall göra det

skriftligen. Skrivelsen skall ges in till registermyndigheten.

Om överklagandet avser ett slutligt beslut, skall skrivelsen ha kommit in till

registermyndigheten inom tre veckor från den dag en underrättelse eller ett

bevis om beslutet hölls tillgängligt för sökanden. Skrivelsen får dock alltid

ges in inom fyra veckor från den inskrivningsdag då beslutet meddelades.

I fråga om klagotid för överklagande av sådant beslut som avses i 37 § lagen

(1996:242) om domstolsärenden gäller bestämmelserna i 38 § första och andra

styckena samma lag.

19 b §

Jfr 19 § 3 st

Om det överklagade beslutet har förts in i fartygsregistret, skall uppgift om

överklagandet föras in i registret. När det finns ett lagakraftvunnet beslut med

 anledning av överklagandet, skall beslutets innehåll antecknas i registret.

29 §

I fråga om rättelse av personuppgifter i fartygsregistrets skepps- eller

skeppsbyggnadsdel skall i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204)

följande gälla.

Om registermyndigheten finner att en införing i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret innehåller en uppenbar oriktighet till följd av

myndighetens eller någon annans skrivfel eller liknande förbiseende, skall

införingen rättas. Detta gäller också i fråga om en uppenbar oriktighet i

registret till följd av tekniskt fel. Kan rättelse bli till förfång för ägare

eller för innehavare av pantbrev på grund av inteckning, skall det inbördes

företrädet mellan berörda förvärv bestämmas efter vad som är skäligt. Tillfälle

att yttra sig skall lämnas de parter som berörs, om de är kända, samt den

myndighet som avses i 22 kap. 6 §.

Om registermyndigheten finner att en införing i nämnda registerdelar innehåller

en uppenbar oriktighet till följd av myndighetens eller någon annans skrivfel

eller liknande förbiseende, skall införingen rättas. Detta gäller också i fråga

om en uppenbar oriktighet i registerdelarna till följd av tekniskt fel. Kan

rättelse bli till skada för ägare eller för innehavare av pantbrev på grund av

inteckning, skall det inbördes företrädet mellan berörda förvärv bestämmas efter

 vad som är skäligt. Innan rättelse sker, skall registermyndigheten ge den som

berörs av åtgärden, om han eller hon är känd, tillfälle att yttra sig. Även den

myndighet som avses i 22 kap. 6 § § skall ges tillfälle att yttra sig. Något

yttrande behöver dock inte inhämtas, om det är uppenbart obehövligt.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i registret. Skälen för

beslutet skall antecknas i dagboken eller i akten. I stället för bevis eller

handling som har utfärdats i enlighet med den tidigare införingen, skall en ny

sådan handling utfärdas. Den tidigare handlingen skall återkrävas, göras

obrukbar och behållas av registermyndigheten. Den som har handlingen är skyldig

att ge in den för detta ändamål. I ett föreläggande att fullgöra en sådan

skyldighet får vite sättas ut.

Beslut om rättelse skall meddelas genom införing i fartygsregistrets skepps-

eller skeppsbyggnadsdel. Skälen för beslutet skall antecknas i dagboken eller i

akten. I stället för bevis eller handling som har utfärdats i enlighet med den

tidigare införingen, skall en ny sådan handling utfärdas. Den tidigare

handlingen skall krävas tillbaka, göras obrukbar och behållas av

registermyndigheten. Den som har handlingen är skyldig att ge in den för detta

ändamål. I ett föreläggande att fullgöra en sådan skyldighet får vite sättas ut.

Ett beslut om rättelse får överklagas även av den myndighet som avses i 22 kap.

6 §.

22 kap.

4 §

Kommer till följd av 2 kap. 10 § eller 3 kap. 9 § ett förvärv eller en

panträttsupplåtelse som avses där att gälla mot den rätte ägaren eller mot någon

 till vars förmån rådighetsinskränkning gäller enligt de paragraferna, har denne

 rätt till ersättning av staten för sin förlust på grund av förvärvet eller

upplåtelsen.

Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i skepps- eller

skeppsbyggnadsregistret vid användning av automatisk databehandling eller i en

anordning som hos registermyndigheten eller någon annan statlig myndighet är

ansluten till registret, har han rätt till ersättning av staten.

Om någon lider förlust till följd av ett tekniskt fel i fartygsregistrets

skepps- eller skeppsbyggnadsdel eller i en anordning som hos registermyndigheten

 eller någon annan statlig myndighet är ansluten till registret, har han rätt

till ersättning av staten.

Har den skadelidande medverkat till förlusten genom att utan skälig anledning

underlåta att vidta åtgärder för att bevara sin rätt eller har han på annat sätt

 medverkat till förlusten genom eget vållande, skall ersättningen efter vad som

är skäligt sättas ned eller helt falla bort.

Om personuppgifter i fartygsregistret har behandlats i strid med denna lag eller

 anslutande författningar, tillämpas 48 § personuppgiftslagen (1998:204).

10 §

Sjöfartsverket, Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

 registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom efterlevs. De har för detta ändamål rätt

till tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att efterleva bestämmelserna.

Kustbevakningen, Tullverket och polismyndigheterna skall biträda

registermyndigheten med att vaka över att bestämmelser i lag eller annan

författning om registrering och identifiering av skepp och inskrivning av rätt

till skepp och andel i sådan egendom följs. De har för detta ändamål rätt till

tillträde till ett skepp. De skall underrätta registermyndigheten om

försummelser att följa bestämmelserna.

1. Denna lag träder i kraft den 1 december 2001.

2. Vid överklagande av ett beslut som har meddelats före ikraftträdandet skall

äldre bestämmelser tillämpas.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2001-02-22

Närvarande: f.d. justitierådet Lars Å.[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet

Susanne Billum, justitierådet Göran Regner.

Enligt en lagrådsremiss den 8 februari 2001 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i utsökningsbalken,

2. lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av båt byggnadsförskott,

3. lag om ändring i lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig

sjöfart m.m.,

4. lag om ändring i lagen (1984:404) om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter,

5. lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek,

6. lag om ändring i lagen (1984:650) om införande av lagen (1984:649) om

företagshypotek,

7. lag om ändring i sjölagen (1994:1009).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Charlotta
[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Allmänt

I lagrådsremissen föreslås bl.a. att skeppsregistret, båtregistret och

skeppsbyggnadsregistret slås samman till ett register, fartygsregistret. Det nya

 registret skall bestå av tre delar; skeppsdelen, båtdelen och

skeppsbyggnadsdelen. Den föreslagna regleringen föranleder följdändringar i ett

flertal lagrum. I remissen läggs fram förslag till sådana ändringar.

Vid lagrådsgranskningen har konstaterats att ändringar måste göras också i 1

kap. 8 och 9 §§ utsökningsbalken samt i övergångsbestämmelserna till lagen

(1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig trafik m.m. Lagrådet

förordar att under det fortsatta lagstiftningsarbetet erforderliga ändringar

görs i nämnda bestämmelser samt att en ny genomgång och kontroll av

lagstiftningen görs i syfte att säkerställa att alla nödvändiga följdändringar

kommer till stånd.

Förslaget till lag om ändring i lagen om registrering av båtbyggnadsförskott

Förslaget innebär att den registrering som hittills skett hos Stockholms

tingsrätt i framtiden skall ske hos Sjöfartsverket. I lagrådsremissen berörs

inte närmare hur denna registrering sker, men vid föredragningen inför Lagrådet

har upplysts att det är fråga om en manuell hantering och inte om automatiserad

behandling. Eftersom personuppgiftslagen är tillämplig också på manuella

register (se lagens 5 §) och den här aktuella registreringen torde kunna omfatta

 också personuppgifter, uppkommer frågan hur registreringen av

båtbyggnadsförskott förhåller sig till nämnda lag. Motsvarande fråga beträffande

 den övriga registrering som lagrådsremissen avser har ju behandlats i remissen.

 Som exempel på frågeställningar kan nämnas om det behövs ett särskilt,

uttryckligt angivet ändamål för registreringen (se 9 § första stycket c

personuppgiftslagen) och om tredje man har rätt att ta del av uppgifter utan den

 registrerades samtycke (se 10 § samma lag). Det synes ligga nära till hands att

 det finns i princip samma behov av särskilda föreskrifter om denna registrering

 som i fråga om de register som enligt remissen skall göras till föremål för nya

 bestämmelser. Sådana särskilda föreskrifter om registreringen kan i så fall

meddelas i den förordning som enligt förslaget skall finnas angående

avgiftsskyldighet.

En jämförelse med övriga förslag i remissen väcker också frågan om det inte kan

vara motiverat med särskilda bestämmelser angående överklagande av ett beslut

att vägra registrering av båtbyggnadsförskott. Meddelas inga andra föreskrifter

härom torde den allmänna överklagandebestämmelsen i 22 a § förvaltningslagen bli

 tillämplig, dvs. att beslut skall överklagas hos allmän förvaltningsdomstol.

Det blir i så fall en avvikelse från de bestämmelser om överklagande som upptas

i remissen och som anger allmän domstol som överinstans. Lagrådet anser att

denna fråga bör övervägas i det fortsatta lagstiftningsarbetet.

Förslaget till lag om ändring i lagen om registrering av båtar för yrkesmässig

sjöfart m.m.

6§

I paragrafens första stycke föreslås att orden "i hans hand" byts ut mot orden

"för honom eller henne". Ändringen anges vara av redaktionell karaktär. Det är

emellertid inte säkert att uttrycken har samma betydelse. Den sjörättsliga

regleringen bygger i stor utsträckning på internationella överenskommelser. Ett

utbyte av ett sedan länge vedertaget begrepp, i syfte att modernisera lagtexten,

 bör därför ske med försiktighet. I 2 kap. 2 § sjölagen finns en bestämmelse

motsvarande förevarande bestämmelse. Något utbyte av begreppet "i hans hand" i

det lagrummet föreslås inte i remissen. Mot bakgrund av det anförda förordar

Lagrådet att begreppet "i hans hand" bibehålls även i förevarande paragraf.

15§

I paragrafen finns bestämmelser om att Sjöfartsverket jämte vissa andra

myndigheter biträder registermyndigheten med att vaka över att de aktuella

reglerna följs och om att dessa myndigheter för detta ändamål har tillträde till

 båt. Enligt remissförslaget skall Sjöfartsverket, som självt blir

registermyndighet, utmönstras ur uppräkningen av myndigheter som biträder

registermyndigheten. Förslaget medför att tvekan kan uppstå när det gäller

Sjöfartsverkets befogenhet att kräva tillträde till båt. Vid

lagrådsföredragningen har upplysts att ingen förändring varit åsyftad när det

gäller denna verkets befogenhet. För att tydliggöra detta föreslår Lagrådet att

den andra meningen i paragrafen i den föreslagna lydelsen formuleras enligt

följande.

"De angivna myndigheterna har, liksom registermyndigheten, för detta ändamål

rätt till tillträde till båt."

Förslaget till lag om ändring i lagen om stämpelskatt vid

inskrivningsmyndigheter

I de föreslagna nya paragraferna 38 a, 38 b, 39 a och 39 b §§ finns bestämmelser

 om vissa avvikelser från de regler om överklagande som finns i 38 § respektive

39 §. 38 a och 39 a §§ avser stämpelskatt i registerärenden hos Sjöfartsverket

medan 38 b och 39 b §§ avser motsvarande frågor hos Patent- och

registreringsverket. Enligt Lagrådets mening är den valda konstruktionen något

svårtillgänglig. En viss motsättning uppkommer vidare i förhållande till de

nuvarande 38 och 39 §§, vilka om de inte ändras kommer att täcka även de

situationer som regleras i de nya paragraferna. Enligt Lagrådets uppfattning

skulle reglerna kunna göras betydligt klarare om man lät 38 § respektive 39 §

endast omfatta beslut av inskrivningsmyndighet enligt jordabalken varefter

särskilda bestämmelser kunde utformas rörande Patent- och registreringsverkets

respektive Sjöfartsverkets beslut. Frågan bör behandlas i det fortsatta

lagstiftningsarbetet.

Förslaget till lag om ändring i lagen om företagshypotek

Enligt det nya första stycket i 4 kap. 22 § skall, i fråga om rättelse av

personuppgifter i företagsinteckningsregistret, i stället för 28 §

personuppgiftslagen gälla det som föreskrivs i det följande, dvs. i andra-fjärde

 styckena av förevarande paragraf. Man kan av denna utformning lätt få

uppfattningen att andra-fjärde styckena avser enbart rättelse av personuppgifter

 i registret, medan avsikten är att dessa bestämmelser - liksom hittills - skall

 gälla rättelse av både personuppgifter och andra uppgifter i registret.

Lagrådet föreslår därför att första stycket ersätts av ett nytt sista, fjärde

stycke av följande lydelse.

"Denna paragraf gäller i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204)."

Förslaget till lag om ändring i sjölagen

Ingressen

Den föreslagna sammanföringen av tre register till ett register, bestående av

tre olika delar, för med sig att ändringar behöver göras i ett stort antal

paragrafer. I syfte att minska antalet direkta ändringar i lagtexten föreslås i

ingressen att beträffande ett antal angivna paragrafer ordet "skeppsregistret" i

 olika böjningsformer skall bytas ut mot "fartygsregistrets skeppsdel" i

motsvarande form. På samma sätt föreslås ändringar beträffande båt- och

skeppsbyggnadsregistren. Den föreslagna utformningen av ingressen täcker

emellertid inte behovet av ändringar. I vissa paragrafer förekommer bl.a. att

ordet "register" används ensamt. Ett genomförande av remissförslaget skulle

medföra tvekan om vad som i fortsättningen avses med "register".

Ingressändringarna synes inte heller täcka det fallet att det i lagtexten

förekommer exempelvis uttrycket "skepps- eller skeppsbyggnadsregistret".

Lagrådet föreslår därför att i det fortsatta lagstiftningsarbetet lagtexten ses

över och att erforderliga ändringar görs i denna och i ingressen.

1 kap. 2 och 2 a §§

Enligt det föreslagna andra stycket i 1 kap. 2 § skall fartygsregistret föras

för att ge offentlighet åt den information som framgår av 1 kap. 2 a §. Vilken

information som avses framgår emellertid knappast av 1 kap. 2 a § som innehåller

 bestämmelser om fartygsregistrets tre delar. Registrets huvudändamål är

knappast heller enbart att ge offentlighet åt informationen. Av 1 kap. 1 a §

framgår nämligen att ett fartyg som är infört i registrets skepps- eller båtdel

skall anses som svenskt fartyg. Registreringen bestämmer alltså fartygets

"nationalitet". För att ge regleringen en klarare utformning föreslår Lagrådet

att bestämmelserna i 1 kap. 2 och 2 a §§ ges följande avfattning (jfr 4 kap. 1 §

 lagen om företagshypotek).

"2 §

Fartyg, vars skrov har en största längd av minst tolv meter och en största bredd

 av minst fyra meter, betecknas skepp. Annat fartyg kall båt.

Den myndighet som regeringen bestämmer (registermyndigheten) skall med hjälp av

automatiserad behandling föra ett register, benämnt fartygsregistret, där

informationen skall vara uppdelad i

1. en skeppsdel som innehåller uppgifter om svenska skepp,

2. en båtdel som innehåller uppgifter om båtar som registrerats enligt

lagen (1979:377) om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m,

3. en skeppsbyggnadsdel som innehåller uppgifter om skepp under byggnad i

Sverige.

2 a §

Fartygsregistret skall ge offentlighet åt den information som ingår i registret.

Regeringen meddelar föreskrifter om fartygsregistrets innehåll och närmare

ändamål och behandling av uppgifter samt om personuppgiftsansvar enligt

personuppgiftslagen (1998:204).

Regeringen får meddela föreskrifter om expeditionsavgifter för bevis om

registrerings- eller inskrivningsåtgärd."

2 kap. 15 och 15 a §§

I ett nytt tredje stycke i 15 § föreskrivs att de åtgärder som avses i första

stycket skall föras in i fartygsregistrets skepps- eller skeppsbyggnadsdel. Av

första stycket framgår emellertid redan att ett sådant införande skall ske.

Tredje stycket saknar därför mening och bör utgå ur lagtexten. I så fall bör

lämpligen den nuvarande andra meningen i tredje stycket behållas i 15 §.

2 kap. 29 §

Av skäl som anges i fråga om 4 kap. 22 § lagen om företagshypotek förordar

Lagrådet att första stycket i 2 kap. 29 § ersätts av ett nytt, fjärde stycke av

följande lydelse.

"Denna paragraf gäller i stället för 28 § personuppgiftslagen (1998:204) såvitt

angår personuppgifter i fartygsregistrets skepps- eller skeppsbyggnadsdel."

22 kap. 10 §

Lagrådet hänvisar till vad som anförts under 15 § i förslaget till lag om

ändring i lagen om registrering av båtar för yrkesmässig sjöfart m.m.

Förslaget till lag om ändring i lagen om införande av lagen (1984:649) om

företagshypotek

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 12 mars 2001

Närvarande: statsrådet Hjelm-Wallén, ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],

 von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Engqvist,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition Inskrivning enligt lagen (1984:649) om

företagshypotek och sjöfartsregisterärenden

Rättsdatablad

Författningsrubrik

Bestämmelser som inför, ändrar, upp-häver eller upprepar ett

normgivnings-bemyndigande

Celexnummer för bakomliggande EG-regler

Lag om ändring i lagen (1975:605) om registrering av båtbyggnadsförskott

Tredje stycket

Lag om ändring i lagen (1984:649) om företagshypotek

4 kap. 1 § tredje stycket

Lag om ändring i sjölagen

1 kap. 2 a §

1 Senaste lydelse 1996:255.

1 Senaste lydelse av

 3 § 1994:1021

 4 § 1997:267

 5 § 1997:267

 5a § 1997:267

 7 § 1997:267.

2 Senaste lydelse 1994:1021.

3 Senaste lydelse 1990:1074.

4 Senaste lydelse 1988:442.

1 Senaste lydelse av

25 § 1990:598

33 § 1998:1610.

2 Senaste lydelse 1994:1048.

3 Senaste lydelse 1994:1048.

1 Senaste lydelse 1990:455.

2 Senaste lydelse 1994:1049.

1 Senaste lydelse 1986:6.

1 Senaste lydelse av

 1 kap. 1 a § 1997:266

 2 kap. 1 § 1997:266

 2 kap. 2 § 1997:266

 2 kap. 6 § 1997:266

 2 kap. 7 § 1997:266

 2 kap. 25 § 1997:266.

1 Senaste lydelse 1996:255.

2 Senaste lydelse av

3 § 1994:1021

4 § 1997:267

5 § 1997:267

5a § 1997:267

7 § 1997:267.

3 Senaste lydelse 1994:1021.

4 Senaste lydelse 1990:1074.

5 Senaste lydelse 1988:442.

6 Senaste lydelse av

25 § 1990:598

33 § 1998:1610.

7 Senaste lydelse 1990:455.

8 Senaste lydelse 1994:1049.

9 Senaste lydelse 1986:6.

10 Senaste lydelse av

1 kap. 1 a § 1997:266

2 kap. 1 § 1997:266

2 kap. 2 § 1997:266

2 kap. 6 § 1997:266

2 kap. 7 § 1997:266

2 kap. 25 § 1997:266.

Prop. 2000/01:88

10

1

Prop. 2000/01:88

Bilaga 1

68

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 2

71

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 3

72

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 4

75

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 5

76

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 6

77

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 7

78

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 8

93

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 9

108

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 10

128

135

Prop. 2000/01:88

Bilaga 11

133

135

Prop. 2000/01:88

134

135

135

135