Regeringens proposition 2006/07:97

Avskaffande av åldersgränsen för privatpraktiserande 

Prop. 

läkare och sjukgymnaster 

2006/07:97 

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 22 mars 2007

Fredrik[REDACTED_EFTERNAMN]

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

(Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att åldersgränsen för rätt till ersättning enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning respektive lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik skall tas bort.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 2007.

1

Innehållsförteckning 

Prop. 2006/07:97 

1 

Förslag till riksdagsbeslut.................................................................. 

3 

2 

Lagtext 

............................................................................................... 

4 

2.1 

Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1651) om 

läkarvårdsersättning ............................................................ 

4 

2.2Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1652) om

ersättning för sjukgymnastik............................................... 

5 

3 

Ärendet och dess beredning............................................................... 

6 

4 

Bakgrund och utgångspunkter........................................................... 

6 

5 

Upphävande av åldersgränsen i ersättningslagarna till läkare och 

sjukgymnaster.................................................................................. 

10 

6 

Ikraftträdande .................................................................................. 

11 

7 

Ekonomiska konsekvenser .............................................................. 

11 

8 

Författningskommentar ................................................................... 

13 

8.1 

Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1651) om 

läkarvårdsersättning .......................................................... 

13 

8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1652) om

ersättning för sjukgymnastik............................................. 

13 

Bilaga 1 Remissinstanser till promemorian Åldersgränser för 

privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster ...................... 

14 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 mars 2007 ......... 

15 

2

1 

Förslag till riksdagsbeslut 

Prop. 2006/07:97 

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning,

2.lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik.

3

2 

Lagtext 

Prop. 2006/07:97 

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning

Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

9§TPF1FPT

Läkarvårdsersättning lämnas inte till en läkare som är anställd i något landstings hälso- och sjukvård eller i ett bolag eller annan juridisk person inom hälso- och sjukvården som landstinget har ett rättsligt bestämmande inflytande i. Ersättning kan dock lämnas om läkaren är tjänstledig och vikarierar för en annan läkare.

Läkarvårdsersättning lämnas inte till en läkare för verksamhet inom företagshälsovård.

Läkarvårdsersättning lämnas inte heller till en läkare som vid vårdtillfället har fyllt 70 år om inte landstinget medger något annat.

U

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007.

1 

4 

TP PT Senaste lydelse 2004:979. Ändringen innebär att tredje stycket upphävs. 

2.2 

Förslag till lag om ändring i lagen (1993:1652) om 

Prop. 2006/07:97 

ersättning för sjukgymnastik 

Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1993:1652) om ersättning för 

sjukgymnastik skall ha följande lydelse. 

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

9§TPF1FPT

Sjukgymnastikersättning lämnas inte till en sjukgymnast som är anställd i något landstings hälso- och sjukvård eller i ett bolag eller annan juridisk person inom hälso- och sjukvården som landstinget har ett rättsligt bestämmande inflytande i. Ersättning kan dock lämnas om sjukgymnasten är tjänstledig och vikarierar för en annan sjukgymnast.

Sjukgymnastikersättning lämnas inte till en sjukgymnast för verksamhet inom företagshälsovård.

Sjukgymnastikersättning lämnas inte heller till en sjukgymnast som vid behandlingstillfället har fyllt 70 år om inte landstinget medger något annat.

U

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2007.

1 

5 

TP PT Senaste lydelse 2004:980. Ändringen innebär att tredje stycket upphävs. 

3 

Ärendet och dess beredning 

Prop. 2006/07:97 

Inom Regeringskansliet (Socialdepartementet) har promemorian Åldersgränser för privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster upprättats. Promemorians lagförslag överensstämmer med propositionens. Promemorian har remissbehandlats. Remissinstanserna framgår av bilaga 1. Promemorian och en sammanställning av remissyttrandena finns tillgängliga i Socialdepartementet (dnr S2007/1439/HS).

4 

Bakgrund och utgångspunkter 

Inledning 

Privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster har möjlighet att få ersätt- 

ning från landstingen för att bedriva hälso- och sjukvård. Ersättning från 

landstingen kan dels betalas ut till privata vårdgivare som har ett vård- 

avtal med landstinget, dels till läkare och sjukgymnaster som har rätt till 

ersättning enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning (LOL) och 

lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik (LOS). 

Ersättning med vårdavtal 

Vårdavtal kan definieras som sådana avtal som landstinget ingår med 

privata vårdgivare (fysiska eller juridiska personer) och där parterna 

träffar avtal om att vårdgivaren skall vara verksam med ersättning från 

det allmänna. Vårdavtalet innebär att parterna kommer överens om verk- 

samhetsinriktning, ersättningar, åtaganden, former för rapportering m.m. 

Möjligheten att teckna vårdavtal är inte förenad med någon regel om att 

t.ex. läkaren eller sjukgymnasten inte får vara äldre än en viss angiven 

ålder. Landstingen skall vid tecknandet av vårdavtal bl.a. ta hänsyn till 

kvalitets- och kostnadsaspekter. Avtalen skall i regel föregås av ett upp- 

handlingsförfarande. 

Samverkansavtal 

För att privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster skall ha rätt till er- 

sättning från det allmänna, utan att ha ett vårdavtal med landstinget, 

krävs enligt huvudregeln att läkaren eller sjukgymnasten har ett sam- 

verkansavtal med landstinget. 

Ett samverkansavtal innebär att en privatpraktiserande läkare eller 

sjukgymnast kommer överens med landstinget om att bedriva verksam- 

heten med ersättning enligt LOL respektive LOS. Ersättningen utgår 

enligt en nationell taxa som beslutas av regeringen utifrån ett gemensamt 

underlag från Sveriges Kommuner och Landsting, Sveriges läkarförbund 

respektive Legitimerade Sjukgymnasters Riksförbund. Den nationella 

taxan framgår av förordningen (1994:1121) om läkarvårdsersättning och 

förordningen (1994:1120) om ersättning för sjukgymnastik. 

För att läkarvårdsersättning skall lämnas krävs bl.a. att läkaren har 

specialistkompetens och bedriver verksamhet inom sin specialitet i öppen 

6 

vård. Även läkare med kompetens som allmänpraktiserande läkare Prop. 2006/07:97 (Europaläkare) omfattas av ersättningssystemet. Vissa specialiteter är

dock undantagna från rätten till ersättning. Sjukgymnastikersättning lämnas för behandling som ges av legitimerad sjukgymnast i privat verksamhet. Dock lämnas varken läkarvårdsersättning eller sjukgymnastikersättning för verksamhet inom företagshälsovården.

Samverkansavtal föregås inte av någon upphandling och kan tidsbegränsas. Många läkare och sjukgymnaster har p.g.a. olika övergångsbestämmelser rätt till ersättning enligt den nationella taxan utan att ha ingått något samverkansavtal med landstinget. Det kan vara läkare och sjukgymnaster som tidigare varit anslutna till försäkringskassan eller som etablerade sin verksamhet under år 1994, då det var möjligt att fritt etablera sig med rätt till offentlig ersättning. Det kan också handla om husläkare som etablerade sig med stöd av lagen (1993:58) om husläkare och som enligt övergångsbestämmelser övergick till LOL.

Vidare lämnas ersättning endast till den som bedriver privat läkarmottagning respektive sjukgymnastikverksamhet på heltid. En sådan läkare eller sjukgymnast får inte vara anställd i något landstings hälso- och sjukvård eller i ett bolag eller annan juridisk person inom hälso- och sjukvården som landstinget har ett rättsligt bestämmande inflytande i.

Läkarvårdsersättning eller sjukgymnastikersättning lämnas inte till en läkare eller sjukgymnast som vid vård- eller behandlingstillfället fyllt 70 år. Medgivande om undantag från åldersgränsen kan dock ges av landstingen. Åldersgränsen har betydelse för de läkare och sjukgymnaster som har samverkansavtal med landstinget som löper tillsvidare eller de som får ersättning p.g.a. övergångsregler.

Läkarna och sjukgymnasterna har i och för sig möjlighet att fortsätta att vara yrkesverksamma som privatpraktiker även efter det att de fyllt

70 år, eftersom det inte finns någon övre åldersgräns för innehav av legitimation inom hälso- och sjukvården. De måste då uteslutande finansiera sin verksamhet med patientavgifter.

Omfattningen av vårdgivare med ersättning enligt den nationella taxan

Enligt uppgift från Sveriges Kommuner och Landsting fick 1 037 läkare och 1 441 sjukgymnaster ersättning enligt den nationella taxan år 2005. Det finns också ett antal läkare och sjukgymnaster som har vårdavtal med landstinget, men som har rätt att återgå till ersättning enligt den nationella taxan efter utgången av vårdavtalets giltighet. År 2002 var det 580 läkare och 530 sjukgymnaster, varav en majoritet i Stockholms läns landsting, som hade denna möjlighet (Betänkande av Vårdgivarutredningen SOU 2003:7).

Antalet läkare och sjukgymnaster med ersättning enligt den nationella taxan har successivt sjunkit. Landstingen föredrar att sluta vårdavtal med privata vårdgivare. Utvecklingen under de senaste åren framgår nedan.

7

Prop. 2006/07:97

Antal läkare med ersättning enligt den nationella taxan 2002–2005.

År 

Antal 

2002 

1 183 

2003 

1 151 

2004 

1 107 

2005 

1 037 

Antal sjukgymnaster med ersättning enligt den nationella taxan 2002–2005.

År 

Antal 

2002 

1 530 

2003 

1 509 

2004 

1 449 

2005 

1 441 

Antalet besök har också minskat genom åren. Antalet läkarbesök uppgick år 2005 till drygt 2,2 miljoner, en minskning med 135 000 besök eller 5,7 procent jämfört med föregående år. Antalet besök hos sjukgymnaster uppgick år 2005 till närmare 3,2 miljoner, en minskning med 96 000 besök eller 2,9 procent jämfört med föregående år.

Eftersom ersättningen per besök har ökat har den totala ersättningen från landstingen inte sjunkit i motsvarande grad. Under år 2005 uppgick den utbetalda ersättningen till läkare till närmare 1,5 miljarder kronor. Det var en minskning med 21 miljoner kronor eller 1,4 procent jämfört med föregående år. Den utbetalda ersättningen till sjukgymnaster uppgick år 2005 till drygt 970 miljoner kronor, en ökning med 25 miljoner kronor eller 2,6 procent jämfört med föregående år.

Tidigare hantering av frågan om åldersgränser

Öppen vård som bedrevs i privat regi med offentlig finansiering enligt nationella bestämmelser skedde tidigare genom att läkarna och sjukgymnasterna var anslutna till den allmänna försäkringen. Enligt 2 kap. 5 § lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL) gavs ersättning från den allmänna försäkringen för läkarvård eller annan sjukvårdande behandling med anledning av sjukdom som lämnades av läkare eller sjukgymnast om dessa var uppförda på en av den allmänna försäkringskassan upprättad förteckning. Föreskrifter om ersättning och uppförande på förteckning fanns i läkarvårdstaxan (1974:699) och förordningen (1976:1018) med taxa för sjukvårdande behandling, behandlingstaxan.

Det fanns inga åldersgränser för rätt till ersättning. Däremot minskade ersättningen för läkare och sjukgymnaster när de fyllde 65 år. Anledningen var att läkare och sjukgymnaster efter 65 års ålder betalade en särskild löneskatt i stället för sociala avgifter. Löneskatten var lägre än de sociala avgifterna.

Genom LOL och LOS, som började gälla fr.o.m. 1 januari 1994,

övertog landstingen och de då tre landstingsfria kommunerna det direkta

8

kostnadsansvaret från staten för ersättningen till de privata läkare och Prop. 2006/07:97 sjukgymnaster som var anslutna till försäkringskassan. Samtidigt trädde

lagen (1993:58) om husläkare i kraft.

Regeringen föreslog i propositionen Arvoden till privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster samt vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m. (prop. 1993/94:75), som föregick de nya ersättningslagarna, att en åldersgräns på 70 år skulle införas i LOL, LOS och i husläkarlagen. Som motiv för förslaget anfördes dels att den allmänna pensionsåldern med en rörlig del upp till 70 år även borde gälla för privatpraktiserande verksamhet, dels patientsäkerhetsskäl.

Vid riksdagens behandling av propositionen menade emellertid socialutskottet att en bestämmelse om en 70 årsgräns för läkarvårdsersättning inte behövdes (bet. 1993/94:SoU14, rskr 1993/94:118). Utskottet konstaterade att åldersgränsen i praktiken skulle gälla ett fåtal läkare. Samtidigt skulle införandet av en strikt åldersgräns medföra att äldre patienter behövde byta läkare som de anlitat sedan många år. Läkarnas lämplighet kunde enligt utskottet bedömas av försäkringskassans förtroendeläkare och Socialstyrelsen. Socialutskottet gjorde samma bedömning för privatpraktiserande sjukgymnaster och husläkare, dvs. att någon åldersgräns inte skulle införas.

Efter förslag i propositionen Primärvård, privata vårdgivare m.m. (prop. 1994/95, bet. 1994/95:SoU24, rskr. 1994/95:383) upphävdes därefter husläkarlagen och en åldersgräns infördes i LOL och LOS. Läkarvårdsersättning och sjukgymnastikersättning skulle inte längre lämnas till läkare och sjukgymnaster som vid behandlingstillfället hade fyllt 65 år. Enligt regeringen fanns det flera skäl som talade för en åldersgräns. Ett sådant skäl var att en åldersgräns, då 65 år, fanns för offentliganställda läkare och sjukgymnaster. Ytterligare skäl som talade för en åldersgräns var landstingens behov av att kunna bedöma avgångar från hälso- och sjukvårdsverksamhet i privat regi i samband med planeringen av läkarnas specialistutbildning.

Genom regeringens proposition Rätt att arbeta till 67 års ålder (prop. 2000/01:78) infördes en ny tvingande bestämmelse i lagen (1982:80) om anställningsskydd som ger en arbetstagare rätt, men inte skyldighet, att kvarstå i anställningen till 67 år. Som en konsekvens av denna ändring höjdes också åldersgränsen till 67 år i LOL och LOS fr.o.m. den 1 september 2001.

Regeringen föreslog senare i propositionen Höjd åldersgräns för läkares och sjukgymnasters rätt till offentlig ersättning m.m. (prop. 2003/04:146) att åldersgränsen skulle höjas till 70 år i LOL och LOS. Regeringen ansåg inte att åldersgränsen för läkares och sjukgymnasters rätt till ersättning enligt LOL och LOS kunde avskaffas helt. Däremot ansåg regeringen att åldersgränsen kunde höjas till 70 år utan att kvaliteten på vården riskerade att försämras. Riksdagen ställde sig bakom regeringens förslag (bet. 2004/05:SoU4, rskr. 2004/05:11).

9

5 

Upphävande av åldersgränsen i 

Prop. 2006/07:97 

ersättningslagarna till läkare och 

sjukgymnaster 

Regeringens förslag: Den nu gällande åldersgränsen, 70 år, för läkare 

och sjukgymnaster för att få ersättning enligt lagen (1993:1651) om 

läkarvårdsersättning respektive lagen (1993:1652) om ersättning för 

sjukgymnastik skall tas bort. 

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens förslag. 

Remissinstanserna: Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, Kon- 

kurrensverket, Landstinget Halland och Sveriges läkarförbund tillstyrker 

eller har inget att erinra mot förslaget. Norrbottens läns landsting 

tillstyrker förslaget och anser att rutiner för att bevaka patientsäkerhet 

och kvalitet i privatpraktiserande läkares och sjukgymnasters verksamhet 

bör tas fram av Socialstyrelsen. 

Socialstyrelsen anser att frågan om åldersgränser inte är helt oproble- 

matisk för styrelsens del, men motsätter sig inte att nuvarande ålders- 

gränser tas bort i avvaktan på en kommande översyn av lagstiftningen. 

Stockholms läns landsting anför att det redan i dag är möjligt för 

landstingen att godkänna vårdgivare som vill vara verksamma även efter 

att de har passerat 70 år. Landstinget tycker att det är viktigt att ge de 

vårdgivare som vill bedriva verksamhet inom bristområden möjlighet till 

detta även efter att de har nått åldersgränsen. 

Sveriges Kommuner och Landsting avvisar promemorians förslag om 

att upphäva åldersgränserna för privatpraktiserande läkare och sjukgym- 

naster. Förbunden anser att det nuvarande systemet med övre åldersgrän- 

ser i ersättningslagarna är det mest ändamålsenliga sättet att värna vår- 

dens kvalitet och patienternas säkerhet. 

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har för avsikt att göra en 

mer omfattande översyn lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning 

(LOL) och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik (LOS). 

Bland annat kommer frågor kring s.k. ersättningsetablering, vårdgivarnas 

rapporteringsskyldighet, landstingens uppföljningsmöjligheter samt for- 

merna för att fastställa ersättningsnivåer att övervägas. I avvaktan på 

denna översyn är det angeläget att de läkare och sjukgymnaster som i dag 

omfattas av regelsystemet får möjlighet att upprätthålla sin verksamhet 

och inte behöva upphöra med den enbart för att de uppnått åldersgränsen. 

De läkare och sjukgymnaster som har ersättning enligt ersättnings- 

lagarna bidrar till en ökad mångfald inom hälso- och sjukvården. Förtro- 

endet för hälso- och sjukvården är avhängigt att vården lever upp till de 

krav som medborgarna har rätt att ställa. Om hälso- och sjukvården skall 

kunna utvecklas och klara det framtida åtagandet måste förutsättningar 

för nytänkande och mångfald skapas inom hela hälso- och sjukvårds- 

systemet. En mångfald av vårdgivare inom den offentligt finansierade 

vården kan stimulera utvecklingen av kostnadseffektiva lösningar, för- 

bättra tillgängligheten och öka valfriheten för medborgarna. 

En annan av vårdens stora utmaningar i framtiden är att klara personal- 

försörjningen. Detta problem måste i huvudsak mötas med andra och mer 

kraftfulla åtgärder än vad ett avskaffande av åldersgränsen i ersättnings- 

10 

lagarna innebär. Det är emellertid att gå i motsatt riktning att hindra de Prop. 2006/07:97 läkare och sjukgymnaster som så önskar att bidra med värdefull kompe-

tens och erfarenhet.

Ett borttagande av åldersgränsen kan vidare öka kontinuiteten mellan vårdgivaren och patienten, genom att patienten inte behöver bryta en långvarig läkar- eller sjukgymnastkontakt.

Sveriges Kommuner och Landsting framför kvalitets- och patientsäkerhetsfrågor som ett skäl mot att åldersgränsen i LOL och LOS skall avskaffas. Under perioden från mitten av 1970-talet till år 1994 fanns det inte några åldersgränser i lagstiftningen för privatpraktiserande läkare eller sjukgymnaster. Det har inte framkommit något som tyder på att avsaknaden av en åldersgräns i sig påverkade kvalitet eller patientsäkerhet.

Den medicinska och medicintekniska utvecklingen går emellertid snabbt. Nya behandlingsmöjligheter och behandlingsmetoder tillkommer hela tiden. Det är därför av största vikt att äldre yrkesutövare genom aktiva insatser arbetar för att upprätthålla sin kompetens.

Socialstyrelsen har också en viktig roll i detta sammanhang, då myndigheten ansvarar för att bevaka kvaliteten och säkerheten i all hälso- och sjukvård. Det är samtidigt viktigt att förbättra möjligheterna att följa upp och utvärdera hälso- och sjukvården. Tillgång till information om sjukvårdens prestationer och resultat får inte vara beroende av om vården bedrivs i offentlig eller privat regi. Det är därför frågor om uppföljning av den vård som privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster producerar kommer att övervägas i den fortsatta översynen av LOL och LOS.

6 Ikraftträdande

En arbetsgrupp med uppgift att överväga och lämna förslag om andra ändringar i ersättningslagarna för privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster har tillsatts inom Socialdepartementet (dnr S2007/2179/HS). Med hänsyn härtill är det angeläget att borttagande av åldersgränsen sker så snabbt som möjligt. Lagändringen bör därför träda i kraft den 1 juli 2007.

7 Ekonomiska konsekvenser

Regeringens förslag bedöms inte ha några direkta ekonomiska konsekvenser för landstingen. Ett avskaffande av åldersgränsen kan innebära att ekonomiska resurser binds för en längre tid till en viss läkare eller sjukgymnast. Emellertid ökar inte det totala antalet läkare och sjukgymnaster med rätt till ersättning enligt lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning (LOL) och lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik (LOS). Det är vidare totalt sett ett begränsat antal läkare och sjukgymnaster som uppbär ersättning enligt LOL och LOS. Det torde vara ett litet antal av dessa läkare och sjukgymnaster som önskar fortsätta arbeta efter 70 års ålder. I avvaktan på den nyss nämnda översynen av

11

LOL och LOS är det trots det angeläget att de läkare och sjukgymnaster Prop. 2006/07:97 som kan och vill får möjlighet att upprätthålla sin verksamhet.

12

8 

Författningskommentar 

Prop. 2006/07:97 

8.1Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1651) om läkarvårdsersättning

9§

Den föreslagna ändringen innebär att nuvarande åldersgräns på 70 år tas bort.

8.2Förslaget till lag om ändring i lagen (1993:1652) om ersättning för sjukgymnastik

9§

Den föreslagna ändringen innebär att nuvarande åldersgräns på 70 år tas bort.

13

Remissinstanser till promemorian Åldersgränser för privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster

Socialstyrelsen, Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, Konkurrensverket, Stockholms läns landsting, Skåne läns landsting (Region Skåne), Landstinget Halland, Västra Götalands läns landsting (Regionen), Norrbottens läns landsting, Legitimerade Sjukgymnaster Riksförbund, Sveriges Kommuner och Landsting, Sveriges läkarförbund.

Prop. 2006/07:97 Bilaga 1

14

Socialdepartementet 

Prop. 2006/07:97 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 mars 2007

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Littorin,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 2006/07:97 Avskaffande av åldersgränsen för privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster.

15