Förslag till statsbudget för år 1997

Invandrare och flyktingar

(utgiftsområde 8)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 2

2 Inledning 3

3 Migrationspolitik 5

 3.1 Allmänt 5

 3.2 Resultatinformation 7

 3.3 Anslag 8

 A 1. Statens invandrarverk 8

 A 2. Mottagande av asylsökande 12

 A 3. Migrationspolitiska åtgärder 15

 A 4. Utlänningsnämnden 17

 A 5. Rättshjälp i utlänningsärenden 19

 A 6. Utresor för avvisade och utvisade 20

4 Invandrares integration 21

 4.1 Allmänt 21

 4.2 Resultatinformation 25

 4.3 Anslag 28

 B 1. Särskilda insatser i invandrartäta områden 28

 B 2. Åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism 29

 B 3. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering 30

 B 4. Åtgärder för invandrare 31

 B 5. Kommunersättningar vid flyktingmottagande 32

 B 6. Hemutrustningslån 34

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Utgiftsområde 8. Invandrare och flyktingar

+ Innehållsförteckning

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1. godkänner att den övergripande målsättningen för verksamheten inom

 Statens invandrarverks ansvarsområde skall vara i enlighet med vad

 regeringen förordar under avsnitt A 1. Statens Invandrarverk,

 2. godkänner att den övergripande målsättningen för verksamheten inom

 Utlänningsnämndens ansvarsområde skall vara i enlighet med vad

 regeringen förordar under avsnitt A 4. Utlänningsnämnden,

 3. godkänner att den övergripande målsättningen för verksamheten inom

 Ombudsmannens mot etnisk diskriminering ansvarsområde skall vara i

 enlighet med vad regeringen förordar under avsnitt B 3. Ombudsmannen mot

 etnisk diskriminering,

 4. godkänner vad regeringen anfört om regeländringar för lånestorlek och

 betalningsansvar för hemutrustningslån under avsnitt

 B 6. Hemutrustningslån,

 5. för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 8 Invandrare och

 flyktingar enligt följande uppställning:

 (tusental kr)

Anslag AnslagstypAnslagsbelopp

A 1. Statens invandrarverkramanslag506 603

A 2. Mottagande av asylsökanderamanslag922 000

A 3. Migrationspolitiska åtgärderramanslag311 319

A 4. Utlänningsnämndenramanslag66 675

A 5. Rättshjälp i utlänningsärendenramanslag64 240

A 6. Utresor för avvisade och utvisaderamanslag130 000

B 1. Särskilda insatser i invandrartäta områdenramanslag125 000

B 2. Åtgärder mot främlingsfientlighet och rasismobetecknat20 000

B 3. Ombudsmannen mot etnisk diskrimineringramanslag4 790

B 4. Åtgärder för invandrareobetecknat39 964

B 5. Kommunersättningar vid flyktingmottaganderamanslag1 160 591

B 6. Hemutrustningslånramanslag101 906

Summa för utgiftsområdet3 453 088

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

2 Inledning

Presentation av utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar

Utgiftsområdet omfattar migrationspolitik med frågor rörande flyktingpolitik,

invandringen till Sverige, mottagande av asylsökande, utlänningars rätt att

vistas här samt internationellt samarbete på det migrationspolitiska området.

Utgiftsområdet omfattar vidare invandrares integration med frågor rörande

invandrares introduktion och integration i Sverige, åtgärder mot

främlingsfientlighet, rasism och etnisk diskriminering samt ersättning till

kommunerna för deras flyktingmottagande.

 Regeringen avser att under hösten 1996 besluta om en migrationspolitisk

proposition som avses få effekter genom dels ändrade förutsättningar för

utlänningar att få uppehållstillstånd i Sverige, dels ändrad ansvarsfördelning

mellan myndigheterna. Beträffande skyddsbehövande utlänningar förtydligas

utlänningslagen (1989:529) så att det klart skall framgå vilka som kan få asyl.

Detta bör leda till färre asylansökningar. I fråga om anhöriginvandringen

innebär förslaget vissa inskränkningar för personer utanför kärnfamiljen.

Ansvaret för utredningar i Sverige i utlännings- och medborgarskapsärenden

överförs under år 1997 till Statens invandrarverk, liksom ansvaret för

förvarstagande av utlänningar enligt utlänningslagen. Statens invandrarverk

avses även ansvara för registreringen av de fingeravtryck som tas med stöd av

utlänningslagen.

 Effekten av lagändringarna beror i hög grad på omvärldsfaktorer som är svåra

för Sverige att påverka. Den förändrade ansvarsfördelningen kommer att på sikt

resultera i rationaliseringsvinster.

Utgångspunkt för besparingar och prioriteringar

Regeringen prioriterar åtgärder för att underlätta invandrares integration. En

fortsatt satsning görs under budgetåret 1997 på särskilda åtgärder i eftersatta

invandrartäta områden och åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism.

 Kostnaderna inom utgiftsområde 8 skall minska med 267 miljoner kronor t.o.m.

budgetåret 1998, varav 21 miljoner kronor under budgetåret 1997. Huvuddelen av

besparingarna skall ske genom minskat flyktingmottagande hos kommunerna och

därigenom mindre behov av statliga ersättningsutbetalningar.

 De totala kostnaderna för utgiftsområde 8 under år 1997 skiljer sig inte

nämnvärt från vad som redovisades i den ekonomiska vårpropositionen.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar framgår av

följande sammanställning

(miljoner kronor):

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos FörslagBeräknat

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 A.

Migrationspolitik

--------------------------------------------------------------------------------

------

 3 353 2 830 3 025 2 044 2 001 1 859 1 869B.

Invandrares

 integration

--------------------------------------------------------------------------------

------

 6 836 6 565 4 406 1 999 1 452 1 816 1 843

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

3 Migrationspolitik

3.1 Allmänt

 Antalet asylsökande beräknas, om förslagen i den

 migrationspolitiska propositionen genomförs, uppgå till

 13 350 under år 1997. Det genomsnittliga antalet

 personer i Statens invandrarverks mottagandesystem

 beräknas till 12 000 under år 1997. Beviljade uppehålls-

 tillstånd väntas leda till att 10 700 utlänningar som

 berättigar kommunerna till statlig ersättning tas emot

 under budgetåret.

Antalet asylsökande

Antalet asylsökande är nu förhållandevis lågt och ligger på samma nivå som i

början av 1980-talet. Bortsett från ökningen av antalet asylsökande i samband

med krisen i f.d. Jugoslavien har utvecklingen under första hälften av 1990-

talet varit stabil. Under kalenderåret 1996 beräknas, om inget dramatiskt

inträffar i vår omvärld, 6 000 - 8 000 personer komma att söka asyl här. Utifrån

dagsläget kan det i och för sig te sig verklighetsfrämmande, såsom görs i

bakgrundsantagandena för budgeten till Statens invandrarverk och

Utlänningsnämnden, att anta att 15 000 asylsökande enligt den hittills gällande

planeringsnivån kommer hit under år 1997 och att denna nivå kommer att ligga

fast under följande år. De ändringar av utlänningslagen som regeringen har för

avsikt att föreslå i den migrationspolitiska propositionen bör emellertid leda

till att färre personer som saknar asylskäl söker asyl i Sverige. Antagandet om

antalet asylsökande har därför justerats med 11 % ner till nivån 13 350. De

snabba omvärldsförändringar som kan inträffa gör dock att planeringsnivån är

försvarbar från beredskapssynpunkt.

Registrerade i mottagandesystemet

Antalet utlänningar som är registrerade i Statens invandrarverks mottag-

andesystem, dvs. asylsökande eller personer med tidsbegränsade uppe-

hållstillstånd som bor på anläggningar eller i eget boende, omfattar för

närvarande 17 500 personer. Regeringen bedömer att det genomsnittliga antalet

utlänningar som kommer att vara registrerade i mottagandesystemet under

budgetåret 1997 kommer att uppgå till 12 000 personer.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Kommunmottagna utlänningar

Under budgetåret 1997 väntas Statens invandrarverks och Utlänningsnämndens

beslut i ärenden om uppehållstillstånd, samt kvotöverföring av flyktingar,

medföra att 10 700 utlänningar tas emot för sådant permanent boende i Sverige

som berättigar kommunerna till statlig ersättning.

Överflyttning av anslag

Till utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar flyttas från utgiftsområde

4 Rättsväsendet, anslagen för rättshjälp i utlänningsärenden, polisens

verksamhet med utlänningsärenden och förvar samt kriminalvårdens medverkan vid

verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut. De infogas vad gäller

polisens verksamhet med utlänningsärenden i ramanslaget A 1. Statens

invandrarverk, polisens verksamhet med förvar i ramanslaget A 2. Mottagandet av

asylsökande, rättshjälp i ramanslaget A 5. Rättshjälp i utlänningsärenden samt i

fråga om kriminalvårdens medverkan vid verkställighet av avvisnings- och

utvisningsbeslut i ramanslaget A 6. Utresor för avvisade och utvisade. Skälet

för överförandet är att kostnaderna skall belasta rätt utgiftsområde. Själva

verksamheten med grundutredningar i asylärenden flyttas från polismyndigheterna

till Statens invandrarverk den 1 januari 1997. Beträffande förvarslokaler, ut-

redningar i ärenden om uppehållstillstånd som inte avser asyl och utredningar i

medborgarskapsärenden flyttas denna verksamhet över till Statens invandrarverket

den 1 oktober 1997. Ansvaret för att verkställa avvisnings- och utvisningsbeslut

kommer att tills vidare ligga kvar hos polismyndigheterna och polisens kostnader

att belasta anslaget A 1. Polisorganisationen inom utgiftsområde

4 Rättsväsendet.

Anslagskonstruktion

Konstruktionen med olika anslag för Statens invandrarverks förvaltningskostnader

och mottagandesystemet bibehålls. Likaså behålls uppdelningen på olika

anslagsposter inom anslagen.

Utgiftsutveckling inom verksamhetsområdet Migrationspolitik framgår av följande

sammanställning

(miljoner kronor):

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos FörslagBeräknat

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 A.

Migrationspolitik

--------------------------------------------------------------------------------

------

 3 353 2 830 3 025 2 044 2 001 1 859 1 869

--------------------------------------------------------------------------------

------

--------------------------------------------------------------------------------

------

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

3.2 Resultatinformation

Verkställighet av avvisningsbeslut

Trots att antalet personer som söker asyl i Sverige minskat kraftigt var antalet

utlänningar registrerade i Statens invandrarverks mottagandesystem vid ingången

av år 1996 ca 18 500 personer, och i början av september 1996 fanns fortfarande

ca 17 500 inskrivna. Detta beror främst på att ett stort antal avvisningsbeslut

inte kunnat verkställas. Ett ökande problem är att myndigheterna i några stater

hindrar egna medborgare från att resa in i hemlandet.

 Mot bakgrund av att en fredsöverenskommelse nåtts i Bosnien-Hercegovina och

att relationerna mellan förbundsrepubliken Jugoslavien och omvärlden börjat

normaliseras bör det bli möjligt för medborgare i dessa länder att successivt

lämna mottagandesystemet. Detta gäller dels personer för vilka avvisningsbeslut

fattats, dels personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd. Regeringen räknar

med att antalet inskrivna i mottagandesystemet minskar till omkring 15 000

personer vid ingången av år 1997 och sedan till omkring 10 000 vid utgången av

året.

Myndigheternas handläggningstider

Statens invandrarverk är numera väl dimensionerat för sina asylpröv-

ningsuppgifter och klarar sin del av asylprocessen inom rimlig tid. På

Utlänningsnämnden är handläggningstiderna emellertid fortfarande alltför långa.

Detta medför att ett stort antal asylsökande blir kvar i mottagandesystemet

orimligt länge.

 Antalet nya ansökningar om uppehållstillstånd som lämnas in till

Utlänningsnämnden efter det att beslut om avvisning vunnit laga kraft är mycket

stort. Resurser har måst avdelas inom Utlänningsnämnden för dessa ärenden i en

omfattning som inte förutsågs när nämnden fick denna arbetsuppgift den 1 juli

1994. Detta har påverkat handläggningstiderna negativt i alla ärendetyper hos

Utlänningsnämnden.

 Utlänningsnämnden är en förvaltningsmyndighet och har till uppgift att pröva

överklaganden i förvaltningsärenden. Nämndens arbetssätt för snarast tankarna

till en domstol. Det förefaller som om detta arbetssätt med svårighet låter sig

förenas med de administrativa och ekonomiska styrsystem som utvecklats vid

renodlade förvaltningsmyndigheter. Tidigare tillskjutande av medel i syfte att

rationalisera och effektivisera verksamheten har inte givit önskat resultat.

Organisatoriska förändringar

Regeringen avser att tillsätta en parlamentarisk kommitté som skall se över

instans- och processordningen för prövning av utlännings- och med-

borgarskapsärenden. Kommittén bör även göra en redaktionell översyn av

utlänningslagen. En särskild utredningsman avses bli tillsatt för att utreda om

ansvaret för verkställighet av avvisnings- och utvisningsbeslut bör flyttas från

polismyndigheterna till Statens invandrarverk. Utredningsmannen bör också utreda

om verksamheten med att organisera resor för avvisade och utvisade utlänningar

ur landet bör flyttas från Kriminalvårdsverket till Statens invandrarverk.

Likaså bör utredningsmannen föreslå eventuella förändringar vad avser metoder

för och organisation av den inre utlänningskontrollen. Regeringen avser även att

tillsätta en utredning för att se över myndighetsstrukturen i frågor som rör

invandrares introduktion och integration i det svenska samhället.

3.3 Anslag

A 1. Statens invandrarverk

1994/95 Utgift 428 8521) Anslagssparande 14 009

1995/96 Anslag 589 200 Utgiftsprognos 603 200

 därav 1996 410 000

1997 Förslag 506 603

1998 Beräknat 494 069

1999 Beräknat 497 141

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens invandrarverks uppgifter är att ansvara för hanteringen av utlännings-,

invandrar- och medborgarskapsfrågor i den mån frågorna inte handläggs av annan

myndighet. Statens invandrarverk är central utlänningsmyndighet och skall som

sådan pröva ansökningar om visering, uppehållstillstånd, flyktingförklaring och

resedokument och om svenskt medborgarskap. Statens invandrarverk skall svara för

överföring och mottagande av organiserat uttagna flyktingar, ta emot asylsökande

samt främja invandrares introduktion och integration i samhället. Från anslaget

finansieras dessutom polismyndigheternas kostnader för utlänningsärenden utom

ärenden avseende verkställighet av beslut om avvisning och utvisning samt vissa

avvecklingskostnader i samband med förändringar i ansvarsfördelning mellan

myndigheterna.

 Nuvarande övergripande mål är att den reglerade invandringen till Sverige

skall ske i enlighet med gällande författningar och internationella åtaganden.

Prövningen av ärenden enligt utlänningslagstiftningen och lagen om svenskt

medborgarskap skall ske på ett rättssäkert sätt.

 Mottagandet av asylsökande och flyktingar skall präglas av respekt för

individen och dennes förmåga att ta ansvar.

 Invandrares integration i det svenska samhället skall ske i enlighet med de

invandrarpolitiska målen jämlikhet, valfrihet och samverkan.

 Inom det civila försvaret skall verksamheten inom funktionen

Flyktingverksamhet bedrivas så att flyktingar och asylsökande under höjd

beredskap kan tas emot och omhändertas.

 Utöver anslaget A 1. Statens invandrarverk disponerar myndigheten ytterligare

anslag avseende mottagandet av asylsökande, migrationspolitiska åtgärder,

rättshjälp i utlänningsärenden, kommunersättning vid flyktingmottagande samt

åtgärder för invandrare.

 Utgifterna för förvaltningskostnaderna inom Statens invandrarverk har minskat

de senaste tre budgetåren. Anslagsprognosen för innevarande budgetår visar dock

att kostnaderna kommer att överstiga tilldelade medel för budgetåret 1995/96.

Det innebär att Statens invandrarverks anslagssparande från tidigare år kommer

att utnyttjas.

Regeringens överväganden

 Övergripande mål

 Statens invandrarverk tillämpar gentemot enskilda personer den lag-

 stiftning som reglerar utlänningars rätt att vistas i Sverige, mot-

 tagandet av asylsökande och rätten att få svenskt medborgarskap samt

 främjar invandrares integration i samhället. Det övergripande målet

 är att prövningen sker rättssäkert och att verksamheten kännetecknas

 av humanitet och snabbhet samt präglas av respekt för individens

 integritet och förmåga och vilja att ta ansvar för sig själv och sin

 familj. Hänsyn skall tas till Sveriges internationella åtaganden.

 Inom det civila försvaret skall verksamheten inom funktionen

 Flyktingverksamhet bedrivas så att flyktingar och asylsökande kan

 tas emot även under höjd beredskap.

 Resurser

 Ramanslag 506 603 tkr

 Beräknade avgiftsinkomster 35 700 tkr

 Övrigt

 Ansvaret för utredningar i utlännings- och medborgarskapsärenden,

 förvar enligt utlänningslagen samt registrering av fingeravtryck som

 tas med stöd av utlänningslagen flyttas under år 1997 från polisen

 till Invandrarverket.

Övergripande mål

Statens invandrarverk skall upprätthålla den reglerade invandringen. Regeringen

har för avsikt att i den migrationspolitiska propositionen föreslå ändringar av

utlänningslagen som innebär att grunderna för utlänningars rätt att bosätta sig

i Sverige preciseras. Utlänningslagens karaktär av rättighetslagstiftning

stärks. För myndigheterna betonas därmed också kravet på omsorg och

rättssäkerhet i handläggningen av enskilda ärenden. Som central

utlänningsmyndighet har Invandrarverket även det övergripande ansvaret för att

upprätthålla invandringsregleringen. Invandrarverket skall utföra sina uppgifter

så att det växande internationella utbytet underlättas, samtidigt som nödvändig

kontroll upprätthålls.

 Verksamheten skall bedrivas, såvitt avser funktionen Flyktingverksamhet inom

det civila försvaret, på sådant sätt att Statens invandrarverks resurser och den

beredskap som finns för att ta emot asylsökande även skall kunna utnyttjas vid

svåra påfrestningar på samhället i fred samt för internationella fredsfrämjande

och humanitära insatser.

Nya arbetsuppgifter

Ansvaret för utredningar i utlännings- och medborgarskapsärenden som i dag

genomförs av polisen kommer under år 1997 att föras över till Statens

invandrarverk liksom ansvaret för de utlänningar som tas i förvar enligt

utlänningslagen. Statens invandrarverk kommer även att ansvara för

registreringen av de fingeravtryck som tas med stöd av utlänningslagen.

Resultatbedömning

Riksrevisionsverkets granskning av Statens invandrarverk har visat att

årsredovisningen i allt väsentligt är rättvisande och uppfyller de krav som

uppställs genom regeringsbeslut eller förordningar. Dessutom bedömer

Riksrevisionsverket att en väsentlig förbättring har åstadkommits vid Statens

invandrarverk under år 1995 avseende bl.a. ekonomisk styrning och organisation.

Regeringen instämmer i Riksrevisionsverkets övergripande bedömning och anser att

Statens invandrarverks årsredovisning utgör ett gott underlag för regeringens

bedömning av verksamheten.

 Statens invandrarverk har redovisat verksamhetsmål och uppnådda resultat i

årsredovisningen. Av årsredovisningen framgår att flera viktiga verksamhetsmål

inte har uppfyllts under budgetåret 1994/95. Endast 36 % av grundärendena har

avgjorts inom ramen för verksamhetsmålets handläggningstid. Från dessa ärenden

har exkluderats ärenden som berörts av verkställighetsstopp, avvaktar

praxisbeslut eller generellt ligger utanför möjligheterna att klara målet på två

månaders handläggningstid. Vid en så låg måluppfyllelse riskerar målet att bli

allt för avlägset för att fylla en styrande funktion på verksamheten. I syfte

att vidareutveckla metoder för att mäta handläggningstiderna har Statens

invandrarverk under innevarande budgetår konstruerat ett system för registrering

av ärenden som gör det möjligt att urskilja hur stor del av handläggningstiden

som hänför sig till verkets egen handläggning respektive hur stor del som hänför

sig till andra myndigheters arbete.

 I Statens invandrarverks regleringsbrev för budgetåret 1994/95 betonades att

förstärkt uppmärksamhet skall ägnas åt uppgiften att bevaka behovet av åtgärder

för att främja invandrares sociala situation i Sverige. I årsredovisningen för

budgetåret 1994/95 skriver verket att man utvecklat och prioriterat detta arbete

utan att det klart framgår på vilket sätt som förstärkningen gjorts. Enligt

regeringen syftar verkets uppföljningsansvar och regeringens uppdrag till

betydligt mer omfattande verksamhet och studier än som hittills företagits. Det

är av stor vikt att arbetet med integrationsfrågorna ges ökad prioritet inom

ramen för verkets nuvarande ansvar.

 Enligt Riksrevisionsverkets föreskrifter skall kostnadseffektiviteten i

myndigheterna belysas med uppgifter om styckkostnader och produktivitet. Flera

verksamhetsgrenar uppvisar emellertid så stora variationer att det inte är

möjligt att bedöma kostnadseffektiviteten i verksamheten. Även om det kan vara

svårt att återge tillförlitliga mått på kostnadsutveckling och produktivitet

anser regeringen att det är ett viktigt hjälpmedel för att följa upp och

effektivisera verksamheten. Regeringen anser att Statens invandrarverk bör

undersöka möjligheterna att belysa utvecklingen av styckkostnader eller

produktivitet på ett tydligt sätt.

 Statens invandrarverk bedriver översättningsverksamhet som finansieras med

avgifter. Avgifternas storlek bestäms och disponeras av verket. Verksamhetens

intäkter uppgick budgetåret 1994/95 till 33 950 000 kronor och kostnaderna till

33 372 000 kronor. Kostnadstäckningsgraden uppgår således till 102 %.

Resurser

Den huvudsakliga orsaken till de tre senaste budgetårens minskade kostnader för

Statens invandrarverks förvaltningsanslag är det minskade antalet asylsökande.

De senaste tre budgetåren har antalet asylsökande alltmer understigit den nivå

som verket varit dimensionerat för. Minskningen av antalet asylsökande motiverar

att beräkningsgrunden av antalet asylsökande från och med år 1997 bör minska.

Statens invandrarverk skall emellertid ha kapacitet att handlägga ärenden

motsvarande upp till sammanlagt 18 000 asylsökande. Därmed bör också

anslagsbehovet för verket minskas i enlighet med vad regeringen föreslår för år

1997 samt beräknas för åren 1998 och 1999.

 En viktig orsak till att kostnaderna för verksamheten enligt Statens

invandrarverks prognos kommer att överstiga tilldelade medel för budgetåret

1995/96 är att verkets minskning av kapaciteten och omorganisation av

verksamheten medför stora avvecklingskostnader under år 1996.

 Beräkningarna utgår vidare från att antalet ärenden rörande uppehållstillstånd

där asylskäl inte åberopats utgör 87 000, antalet viseringsärenden som prövas av

Statens invandrarverk utgör 34 000 samt att antalet grundärenden i fråga om

svenskt medborgarskap utgör 29 000.

 Resurserna beräknas med hänsyn till ändringar i utlänningslagen som regeringen

avser att föreslå i den migrationspolitiska propositionen samt till att Statens

invandrarverk under år 1997 övertar ansvaret för att ta emot ansökningar om

uppehållstillstånd och medborgarskap, genomföra grundutredningar i asylärenden,

utredningar i övriga ärenden om uppehållstillstånd och utredningar i ärenden om

svenskt medborgarskap. För dessa ändamål föreslås att 120 miljoner kronor

flyttas från utgiftsområde 4 Rättsväsendet till utgiftsområde 8 Invandrare och

flyktingar, anslaget A 1. Statens invandrarverk. För ökade kostnader som kan

uppstå på grund av de ändringar av reglerna om fingeravtryck enligt utlännings-

lagen som regeringen har för avsikt att föreslå, tillförs anslaget 10 miljoner

kronor. Någon ytterligare resursförstärkning på grund av de förslag som

regeringen har för avsikt att föreslå i den migrationspolitiska propositionen är

inte aktuell. Inte heller är det aktuellt med resursförstärkningar för

handläggning av medborgarskapsärenden annat än som följer av de nya

arbetsuppgifter som tillkommer under året.

 Tolk- och översättningskostnader som t.o.m. budgetåret 1995/96 bekostas från

anslaget Förläggningskostnader m.m. finansieras fr.o.m. budgetåret 1997 från

anslaget A 1. Statens invandrarverk.

 Inkomsterna för Statens invandrarverks avgiftsfinansierade verksamhet med

översättningstjänster, tolktjänster och språkanalyser har beräknats till

35,7 miljoner kronor. Någon överföring av denna verksamhet till bolagsform, som

Statens invandrarverk föreslagit i anslagsframställan, är för närvarande inte

aktuell.

A 2. Mottagande av asylsökande

1994/95 Utgift 2 061 6311)2)

1995/96 Anslag 1 756 0002) Utgiftsprognos 1 934 000

 därav 1996 1 260 000

1997 Förslag 922 000

1998 Beräknat 786 650

1999 Beräknat 786 650

1 Beloppen anges i tusental kronor

2 Anslaget Förläggningskostnader m.m.

Från anslaget finansieras Statens invandrarverks mottagande av asylsökande och

personer med tidsbegränsade uppehållstillstånd. De kan bo på anläggning eller i

eget boende. Från anslaget finansieras även förvarslokaler och t.o.m. budgetåret

1995/96 tolk- och översättningskostnader.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 922 000 tkr

 Övrigt

 Antal boendedygn i mottagandesystemet: 4 380 000 dygn

 Genomsnittlig dygnskostnad: 197 kronor

Anslagsbenämningen ändras från Förläggningskostnader m.m. till Mottagande av

asylsökande. I anslaget ingår fr.o.m. budgetåret 1997 asylsökandes resor från

Sverige som innevarande budgetår finansieras från motsvarigheten till anslaget

A 3. Migrationspolitiska åtgärder. Driften av förvarslokaler för förvarstagande

enligt utlänningslagen övergår under budgetåret 1997 till att helt finansieras

från anslaget från att tidigare till största delen finansierats från anslag

under andra huvudtiteln.

Mottagandesystemet

Utifrån antagandet att 15 000 personer är registrerade i mottagandesystemet den

31 december 1996 och att antalet sedan successivt sjunker till 10 000 i slutet

av år 1997 kommer antalet dygn i mottagandesystemet att uppgå till 4 380 000

under år 1997. Ungefär hälften av de asylsökande bedöms komma att bo i eget

boende. Den genomsnittliga dygnskostnaden har av Statens invandrarverk beräknats

till 197 kronor, vilket innebär att asylmottagandet kostar avrundat 863 miljoner

kronor.

Förvarslokaler

Statens invandrarverk tar under år 1997 över ansvaret för förvar enligt

utlänningslagen från polismyndigheterna. Förvarslokalen i Carlslund, Upplands

Väsby, finansieras redan nu från Statens invandrarverks anslag för

förläggningsverksamhet, men drivs av polismyndigheten i Stockholms län. Samtliga

förvarslokaler föreslås finansieras från anslaget. Kostnaden beräknas till 56

miljoner kronor. Därav avses 40 miljoner kronor överföras från utgiftsområde 4

Rättsväsendet.

Asylsökandes resor från Sverige

Om en asylsökande återtar sin ansökan och saknar egna medel för att bekosta

hemresan kan bidrag utgå för täckande av kostnaden. De totala kostnaderna för

bidragen beräknas uppgå till 3 miljoner kronor.

Asylsökandes hälso- och sjukvård

I regeringens proposition (1993/94:94) Mottagande av asylsökande m.m framförde

regeringen som sin uppfattning att ansvaret för att de asylsökande ges sjukvård

borde föras över till landstingen. Detta skulle ske när det var möjligt att

införa en schablonersättning eller ett annat ersättningssystem som

administrativt är hanterbart och ger avsedd kostnadstäckning för landstingen.

Regeringen ansåg vidare att Statens invandrarverk under en övergångsperiod

skulle ha fortsatt ansvar för förläggningssjukvården. Ansvaret borde gå över

till landstingen senast den 1 januari 1997. Riksdagen fattade beslut enligt

regeringens bedömning (prop. 1993/94:94, bet. 1993/94:SfU11, rskr. 1993/94:188).

Enligt regeringens mening bör principen vara att hälso- och sjukvården för

asylsökande så långt möjligt organiseras på samma sätt som för befolkningen i

övrigt. Staten bör emellertid ha kostnadsansvar för vården även om ersättningen

bör lämnas på ett enklare sätt än för närvarande och inte genom att varje

vårdinsats faktureras.

 Efter överläggningar med företrädare för sjukvårdshuvudmännen har regeringen

ingått en överenskommelse om hälso- och sjukvård för asylsökande.

Överenskommelsen innebär i korthet att landstingen skall ge vuxna asylsökande

akut sjuk- och tandvård samt sådan vård som inte kan anstå. Asylsökande barn

skall få samma hälso- och sjukvård samt tandvård som i Sverige bosatta barn.

Asylsökande skall också erbjudas hälsoundersökning enligt riktlinjer i allmänna

råd från Socialstyrelsen. Staten skall enligt överenskommelsen kompensera

landstingen för vård som ges till asylsökande m.fl. med en schabloniserad

ersättning per asylsökande. Ersättningens storlek är åldersdifferentierad. För

vård åt asylsökande där kostnaden för en vårdkontakt uppgår till mer än

50 000 kronor, beräknad enligt gällande riksavtal för hälso- och sjukvård, skall

staten lämna särskild ersättning motsvarande den kostnad som överstiger 50 000

kronor. De förändringar som följer av överenskommelsen kommer att träda i kraft

den 1 januari 1997.

Arbetstillstånd för asylsökande

Statens invandrarverk skall besluta om undantag från kravet på arbetstillstånd

om beslut i asylärendet inte bedöms kunna fattas inom fyra månader.

Invandrarverket har i anslagsframställning för budgetåret 1994/95 föreslagit att

endast de asylsökande som fått ett arbetserbjudande skall kunna erhålla sådant

beslut. Med en sådan ordning skulle en besparing ske. Riksdagen har (prop.

1993/94:94, bet. 1993/94:SfU11, rskr. 1993/94:188) avgivit yttrande i frågan.

Regeringen gör emellertid den bedömningen att förslaget, med hänvisning till det

antal asylsökande som nu kommer till Sverige, inte medför någon besparing.

Regeringen avser därför inte att vidta någon åtgärd.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

A 3. Migrationspolitiska åtgärder

1994/95 Utgift 793 9641)2)

1995/96 Anslag 401 9202) Utgiftsprognos 396 000

 därav 1996 313 000

1997 Förslag 311 319

1998 Beräknat 316 714

1999 Beräknat 322 319

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Anslagen Överföring av och andra åtgärder för flyktingar m.m. och

 Internationell samverkan inom ramen för flykting- och migrationspolitiken m.m.

Från anslaget finansieras organiserad överföring av flyktingar och ersättningar

till de kommuner som tar emot dessa flyktingar samt bidrag till vissa

hjälpinsatser för flyktingar utanför Sverige. Bidrag till flyktingars resor från

Sverige för bosättning i annat land och bidrag till flyktingar för kostnader för

anhörigas resor till Sverige finansieras via detta anslag. Även statsbidrag till

den efterforskningsverksamhet som enligt avtal bedrivs av Svenska röda korset

bekostas från anslaget. T.o.m. budgetåret 1995/96 finansieras internationell

samverkan inom ramen för flykting- och migrationspolitiken m.m. under eget

anslag.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 311 319 tkr

 Övrigt

 I den migrationspolitiska propositionen avser regeringen

 att föreslå stöd till återvandringsinsatser och stöd

 till första asylländer och ursprungsländer.

Anslagsbenämningen ändras från Överföring av och andra åtgärder för flyktingar

m.m. till Migrationspolitiska åtgärder. I anslaget ingår fr.o.m. budgetåret 1997

det förutvarande anslaget Internationell samverkan inom ramen för flykting- och

migrationspolitiken m.m.

Organiserad överföring av flyktingar

Anslagsmedlen för år 1997 som avser mottagande av organiserat överförda

flyktingar bör liksom innevarande budgetår få användas på ett flexibelt sätt,

exempelvis en fond som disponeras av FN:s flyktingkommissarie (UNHCR) för

insatser som utgör alternativ till traditionell överföring av flyktingar. För år

1997 föreslår regeringen att medel avsätts motsvarande kostnader för en kvot om

1 840 flyktingar.

 Överföringskostnaderna för 1 840 personer beräknas till 9,7 miljoner kronor,

medan statlig schablonersättning till kommunerna för mottagande av dessa

flyktingar beräknas till knappt 245,6 miljoner kronor. Regeringen föreslår att

medlen får användas för överföring av flyktingar till Sverige eller som bidrag

till projekt som bidrar till att lösa flyktingproblem utanför Sverige.

Bidrag till flyktingars resor från Sverige

Regeringen bedömer att många personer från f.d. Jugoslavien kommer att vilja

återvända. De kan därför väntas ansöka om bidrag enligt förordningen (1984:890)

om bidrag till flyktingars resor från Sverige för bosättning i annat land.

Kostnaderna för dessa bidrag beräknas öka med 6,5 miljoner kronor till totalt

10 miljoner kronor.

Återvandringsinsatser samt stöd till första asylländer och ursprungsländer m.m.

Återvandringsinsatser för utlänningar som beviljats uppehållstillstånd i Sverige

som flyktingar har hittills främst inriktats på resebidrag enligt förordningen

(1984:890) om bidrag till flyktingars resor från Sverige för bosättning i annat

land. Regeringen avser att lägga fram förslag i den migrationspolitiska

propositionen om att resebidrag till flyktingar och övriga skyddsbehövande skall

kunna höjas och kompletteras med bl.a. stöd till uppehället under de första

månaderna i ursprungslandet. Återbetalningsskyldighet bör finnas för det fall

återbosättning sker i Sverige. Ett begränsat stöd till lokala insatser i samband

med återvändande av flyktingar från Sverige bör också kunna komma i fråga.

 Återvandringsinsatser, som i första hand riktar sig till flyktingar och övriga

skyddsbehövande som vill återvända till ursprungslandet bör kunna ske genom stöd

till svenska organisationer för direkt eller indirekt verksamhet där eller genom

insatser redan i Sverige direkt inriktade på att förbereda de återvändande för

egen framtida verksamhet.

 I den migrationspolitiska propositionen avser regeringen att framhålla

sambandet mellan det migrationspolitiska området och andra politikområden. Inte

minst finns det anledning att uppmärksamma sambandet med biståndspolitiken.

Migrationspolitiska aspekter bör uppmärksammas vid utformningen av

biståndspolitiken och finansieras över anslagen i utgiftsområde

7 Internationellt bistånd. Framförallt bör bidragen till FN:s

flyktingkommissarie (UNHCR) nämnas. Det kan emellertid finnas insatser med ett

specifikt migrationspolitiskt syfte som inte kan komma till stånd inom ramen för

detta allmänna bistånd. Som ett exempel på en sådan situation kan nämnas att

skyddsbehövande finner förhållandena så besvärliga i ett första asylland att de

ser en fortsatt resa till Sverige som enda sättet att få drägliga

levnadsförhållanden. En snabb insats med stöd från Sverige kan förbättra

förhållandena på sådant sätt att de skyddsbehövande inte anser sig tvingade att

på nytt bryta upp. I andra fall kan åtgärder i ursprungsländerna ge likartade

effekter. Som exempel kan här nämnas situationer där människor flyr till andra

delar av sitt eget land.

 De samlade kostnaderna för de olika insatserna och stöden beräknas till

37 291 000 kronor.

Bidrag till anhörigas resor till Sverige

Antalet beviljade resor enligt förordningen (1984:936) om bidrag till flyktingar

för kostnader för anhörigas resor till Sverige har minskat. Kostnaderna beräknas

dock till oförändrat 2 760 000 kronor.

Internationell samverkan

Ändamålet avser vissa migrationspolitiska projekt och Sveriges deltagande i

sådant internationellt samarbete som syftar till att utveckla och tillämpa nya

flykting- och migrationspolitiska strategier. Sverige bidrar också till

finansieringen av ett nordiskt jämförande utvärderingsprojekt rörande bosnier.

Totalt beräknas medelsbehovet till 3 667 000 kronor.

Efterforskningsverksamhet

Enligt gällande avtal med staten åtar sig Svenska röda korset att medverka vid

efterforskning av saknade personer och sammanförande av familjer samt att genom

efterforskning underlätta återförening av splittrade familjer. Med hänvisning

till regeringens proposition om totalförsvar i förnyelse - etapp 2, kommer

nuvarande avtal att sägas upp varefter ett nytt avtal avses tecknas mellan

staten och Svenska röda korset om en nationell upplysningsbyrå. Staten avser att

även framdeles stödja Svenska röda korset i dess verksamhet med efterforskning

och familjeåterförening. Ett särskilt avtal mellan staten och Svenska röda

korset avses tecknas för detta ändamål. Det avtalet tar sikte på förhållanden

under fredstid. Statsbidrag för ändamålet föreslås utgå med 2 322 000 kronor

sedan 311 000 kronor överförts till utgiftsområde 6 Totalförsvar.

A 4. Utlänningsnämnden

1994/95 Utgift 68 3051) Anslagskredit 55

1995/96 Anslag 82 450 Utgiftsprognos 82 450

 därav 1996 55 600

1997 Förslag 66 675

1998 Beräknat 61 525

1999 Beräknat 56 312

1 Beloppen anges i tusental kr

Utlänningsnämnden prövar överklaganden av beslut som fattats av Statens

invandrarverk avseende avvisnings- och utvisningsärenden, ärenden avseende

flyktingförklaring och resedokument samt svenskt medborgarskap. Regeringen har

för avsikt att i den migrationspolitiska propositionen föreslå att även beslut

om uppehållstillstånd som inte fattats i samband med ett avvisnings- eller

utvisningsbeslut skall kunna överprövas av Utlänningsnämnden. Dessa ärenden

avser i regel ansökningar om uppehållstillstånd från personer som vistas utanför

Sverige.

 Utöver anslaget A 4. Utlänningsnämnden disponerar myndigheten ytterligare

anslag avseende rättshjälp i utlänningsärenden.

 Nuvarande övergripande mål är att Utlänningsnämnden skall svara för att

överprövningen av ärenden enligt utlänningslagen och lagen om svenskt

medborgarskap sker på ett rättssäkert sätt.

Regeringens överväganden

 Övergripande mål

 Utlänningsnämnden tillämpar gentemot enskilda personer den lag-

 stiftning som reglerar utlänningars rätt att vistas i Sverige. Det

 övergripande målet är att prövningen sker rättssäkert och att

 verksamheten kännetecknas av humanitet och snabbhet. Hänsyn skall

 tas till Sveriges internationella åtaganden.

 Resurser 1997

 Ramanslag 66 675 tkr

 Övrigt

 Regeringen har för avsikt att i den migrationspolitiska

 propositionen föreslå att inslaget av muntlighet i handläggningen

 skall öka och beslut rörande ansökningar om uppehållstillstånd skall

 kunna överprövas av Utlänningsnämnden även om prövningen av Statens

 Invandrarverk inte skett i samband med beslut om avvisning eller

 utvisning.

Övergripande mål

Regeringen har för avsikt att i den migrationspolitiska propositionen föreslå

ändringar av utlänningslagen som innebär att grunderna för utlänningars rätt att

bosätta sig i Sverige preciseras. Utlänningslagens karaktär av

rättighetslagstiftning stärks. För myndigheterna betonas därmed också kravet på

omsorg och rättssäkerhet i handläggningen av enskilda ärenden.

Handläggningstider

Utlänningsnämnden har alltsedan sin tillkomst haft betydande svårigheter att

hålla nere handläggningstiderna. Orsakerna har skiftat och inte ens

extraresurser har gjort det möjligt att nå upp till önskad kapacitet. För

närvarande är det primära problemet den stora mängd nya ansökningar om

uppehållstillstånd som måste handläggas med förtur. Utlänningsnämnden måste

också prioritera handläggningen av överklaganden över beslut om avvisning eller

utvisning. Detta leder till att handläggningstiderna för medborgarskapsärenden

blir långa. Under det första halvåret 1996 uppgick de till drygt 12 månader.

Nya arbetsuppgifter

Utlänningsnämnden kommer enligt förslag, som regeringen avser att lämna i den

migrationspolitiska propositionen, att få ett ökat inslag av muntlighet i sin

handläggning av ärenden enligt utlänningslagen. I propositionen avser regeringen

också föreslå att Statens invandrarverks beslut rörande ansökningar om

uppehållstillstånd skall kunna överprövas av Utlänningsnämnden även om

prövningen av Statens invandrarverk inte skett i samband med beslut om avvisning

eller utvisning.

Resurser

Regeringen bedömer att Utlänningsnämnden bör tillföras 10 miljoner kronor för

att utföra de arbetsuppgifter som följer av de förslag som regeringen avser att

lämna i den migrationspolitiska propositionen. Något ytterligare resurstillskott

är för närvarande inte aktuellt. En dialog bör emellertid som ett första steg

inledas mellan Utrikesdepartementet och Utlänningsnämnden om nämndens

arbetsformer och resursanvändning. En bedömning bör därvid göras av vilka

åtgärder som kan vidtas för att förkorta handläggningstiderna. Först därefter

kan frågan om eventuella förändringar i medelstilldelningen aktualiseras.

Anslaget till Utlänningsnämnden har beräknats till 66 675 000 kronor. Detta

förutsätter en kapacitet för handläggning av överklagade beslut om avvisning

eller utvisning som kan följa av att mellan 12 000 och 18 000 personer söker

asyl i Sverige. Därutöver skall ärenden avseende flyktingförklaring och rese-

dokument samt ärenden rörande svenskt medborgarskap handläggas.

A 5. Rättshjälp i utlänningsärenden

1997 Nytt anslag64 2401)

1998 Beräknat 66 231

1999 Beräknat 68 416

1 Beloppen anges i tusental kr

Från det föreslagna anslaget skall bekostas de offentliga biträden som förordnas

enligt 41 § 5-11 p. rättshjälpslagen (1972:429). Det rör sig här främst om

ärenden enligt utlänningslagen (1989:529) där fråga uppkommit om avvisning eller

utvisning.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 64 240 tkr

Anslaget nyinrättas budgetåret 1997 och avser ändamål som innevarande budgetår

bekostas för samtliga statsmyndigheter från fjärde huvudtitelns anslag

Rättshjälpskostnader.

 Rättshjälpskostnaderna beräknas till 64,2 miljoner kronor.

A 6. Utresor för avvisade och utvisade

1997 Nytt anslag130 0001)

1998 Beräknat 134 030

1999 Beräknat 138 450

1 Beloppen anges i tusental kr

Från det föreslagna anslaget skall bekostas resor ut ur landet för utlänningar

som avvisats eller utvisats och där kriminalvårdens Transporttjänst organiserar

resan på uppdrag av verkställande polismyndighet. Kriminalvårdsverket

tillhandahåller även bevakningspersonal när så erfordras.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 130 000 tkr

Anslaget nyinrättas budgetåret 1997. Ändamålet har tidigare bekostats från andra

huvudtitelns anslag Utlandstransporter. Kostnaderna för resor ut ur Sverige

budgetåret 1997 för avvisade eller utvisade utlänningar beräknas till

130 miljoner kronor. Detta motsvarar samma utresevolym som beräknats för år

1996.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

4 Invandrares integration

4.1 Allmänt

 Arbetslöshet, segregerade bostadsområden, rasism och

 olika utslag av främlingsfientlighet och diskriminering

 oroar allt mer. Invandrare har inom många områden ett

 mer utsatt läge än den infödda befolkningen. Det stora

 bidragsberoendet hos många invandrare innebär också

 ekonomiska påfrestningar för vissa kommuner, särskilt

 storstäderna.

 Regeringen prioriterar åtgärder för att underlätta

 invandrares integration. En fortsatt satsning görs under

 budgetåret 1997 på eftersatta invandrartäta områden och

 åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism. Avsikten

 är att tillsätta en utredning för att se över myn-

 dighetsstrukturen inom verksamhetsområdet.

 Lagstiftningen mot etnisk diskriminering i arbetslivet

 kommer att utvärderas. Regeringen kommer efter

 remissbehandling av Invandrarpolitiska kommitténs

 förslag att förelägga riksdagen en proposition om inte-

 grationspolitiken under år 1997.

 Statens direkta utgifter inom verksamhetsområdet minskar

 som en följd av det senaste årets minskade invandring.

Huvudproblemen

Det senaste kvartsseklets stora invandring har förändrat det svenska samhället.

Sverige har blivit ett rikare land med en mångfald av kulturer, språk och

religioner. Förändringen har dock inte varit problemfri. Många invandrare har,

särskilt under senare år, drabbats långt mer än infödda svenskar av

arbetslöshet. Det gäller särskilt kvinnor med utländskt medborgarskap vilkas

sysselsättningsgrad är låg, både i jämförelse med utländska män och svenska

kvinnor. Boendesegregationen har vuxit till ett allvarligt problem.

Diskriminering, rasism och främlingsfientlighet har blivit en del av den svenska

vardagen.

 Arbetslösheten, segregationen och rasismen är de mest oroande problemen i

dagens samhälle. Hela Sverige måste mobiliseras för att medverka till en ökad

integration. Målet för regeringens integrationspolitik är ett samhälle där alla

behandlas likvärdigt oavsett ursprung och bakgrund och där alla människor har

arbete, känner trygghet, delaktighet och ansvar. Det är av särskild vikt att

kampen mot arbetslösheten bland invandrare ges förtur. Den stora arbetslösheten

bland invandrare har lett till ett utbrett bidragsberoende, vilket också innebär

ekonomiska problem för vissa kommuner, främst storstäderna. Prioriteringar för

att underlätta invandrares integration görs inom flera utgiftsområden, främst

vad gäller arbetsmarknads- och utbildningspolitik.

Invandrarpolitiska kommittén

Invandrarpolitiken i sin helhet har setts över av Invandrarpolitiska kommittén,

som i våras lämnade sitt slutbetänkande Sverige, framtiden och mångfalden

(SOU 1996:55). Kommittén föreslår att den framtida invandrarpolitiken enbart

skall rikta sig till nyanlända invandrare, vara begränsad i tiden och syfta till

integration. Åtgärder som behövs därefter skall, enligt kommittén, rymmas inom

ramen för den generella samhällspolitiken som också den skall syfta till

integration och som skall utgå från samhällets etniska, språkliga, kulturella

och sociala mångfald. Förutom invandrarpolitiken och den generella politiken

föreslår kommittén en rad åtgärder för att komma till rätta med brister i den

nuvarande situationen.

 Som övergripande inriktning på politiken föreslår kommittén egen försörjning

och delaktighet. För varje invandrare som behöver hjälp med introduktionen i det

svenska samhället skall upprättas en individuell introduktionsplan i samarbete

mellan den invandrade och den som svarar för genomförandet av introduktionen.

Deltagande i introduktionen skall ge rätt till beskattad statlig

introduktionsersättning i stället för socialbidrag. Kommitténs förslag innebär

ökade statliga kostnader och minskade socialbidragskostnader för kommunerna.

Avsikten är att åtgärderna skall leda till betydligt minskade kostnader på sikt

även för staten.

 Kommitténs betänkande remissbehandlas för närvarande. Regeringen kommer

därefter att ta ställning till förslagen och har för avsikt att under våren 1997

i en proposition till riksdagen presentera framtida mål och riktlinjer för

integrationspolitiken och de konkreta åtgärder som krävs för att genomföra denna

politik.

Särskilda insatser i invandrartäta bostadsområden

Segregationen har tilltagit sedan mitten av 1980-talet, under såväl hög- som

lågkonjunktur. Det gäller framförallt i storstäderna, men även på andra håll är

situationen likartad. Gemensamt för dessa bostadsområden är ofta hög

arbetslöshet, högt socialbidragsberoende och med åren en allt tydligare

segregation på etnisk grund. Det kan konstateras att kommunerna har haft

svårigheter att bryta den negativa utvecklingen. En positiv och uthållig

utveckling förutsätter därför kontinuitet och långsiktighet i planeringen och

genomförandet av insatser.

 Fr.o.m. budgetåret 1995/96 kan staten stimulera kommuner till insatser i

invandrartäta storstadsområden. Syftet är huvudsakligen att stärka kompetensen

hos och öka arbetskraftsdeltagandet bland de invandrare som bor i dessa områden.

Vidare syftar insatserna till att konkret bidra till en god social och kulturell

utveckling samt motverka utanförskap.

 En fortsatt satsning på dessa områden ligger i linje med vad regeringen anser

om behovet av långsiktighet och kontinuitet i planeringen och genomförandet av

insatser för att bryta den negativa utvecklingen. Det är vidare angeläget att

kommuner med bostadsområden med en likartad situation som dessa invandrartäta

storstadsområden ges motsvarande möjlighet att ansöka om medel för i första hand

metodutveckling. Även andra insatser för att främja en positiv utveckling av

segregerade bostadsområden bör kunna stödjas. Regeringen föreslår att

125 miljoner kronor anvisas på anslaget B 1. Särskilda insatser i invandrartäta

områden för år 1997. Det är ett lika stort belopp som anvisats för innevarande

budgetår som omfattar hela 18 månader.

Åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism

Om inte rasism, främlingsfientlighet och etnisk diskriminering kan motverkas,

riskerar samhället att brytas sönder genom inre motsättningar. Förutom en

effektiv lagstiftning är en god integration en grundförutsättning för det

långsiktiga arbetet för goda etniska relationer. Härutöver måste

metodutvecklingsarbete av projektkaraktär och det opinionsbildande arbetet

fortsätta. Detta arbete berör flera departements arbetsområden.

 För att effektivisera insatserna mot främlingsfientlighet och rasism kan det

vara nödvändigt med såväl organisatoriska förändringar som lag-

stiftningsförändringar. Regeringen kommer inom kort att besluta om en översyn av

myndighetsstrukturen inom området.

 För budgetåret 1997 bör det, liksom under innevarande budgetår, ställas medel

till regeringens förfogande för åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism.

Regeringen föreslår att 20 miljoner kronor anvisas på anslaget B 2. Åtgärder

mot främlingsfientlighet och rasism. Anslaget bör till en del också kunna

användas för att finansiera utvärderingar av sådana åtgärder och för

kunskapsinhämtande i övrigt i syfte att få ett förbättrat underlag för

utveckling av integrationspolitiken. Vidare bör, liksom under innevarande

budgetår, en del av medlen under anslaget kunna användas för att främja

tillvaratagande av mångkulturell kompetens i arbetslivet.

Etnisk diskriminering

Invandrares och flyktingars svaga ställning på arbetsmarknaden är bland de

allvarligaste problemen i samhället. Många tecken tyder på att diskriminering av

både arbetssökande och anställda med invandrarbakgrund är en inte obetydlig

orsak till denna situation. Trots den lagstiftning om förbud mot etnisk

diskriminering på arbetsmarknaden, som infördes år 1994, finns inga tecken på

att diskrimineringen skulle ha minskat. Det är ytterst angeläget att strävandena

att motverka diskriminering ges ökad prioritet och genomförs med ökad

effektivitet. Regeringen avser därför att ta initiativ till såväl

organisatoriska förändringar som en utvärdering av lagstiftningen mot etnisk

diskriminering. Anslaget B 3. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering föreslås

uppgå till 4 790 000 kronor under budgetåret 1997.

Statsbidrag till organisationer

För statsbidrag till Stiftelsen Invandrartidningen och till invandrarnas

riksorganisationer samt för bidrag från Invandrarverket till avgränsade

invandrarpolitiska projekt föreslås 39 964 000 kronor utgå under anslaget

B 4. Åtgärder för invandrare. Härav avser 15 355 000 kronor statsbidrag till

Stiftelsen Invandrartidningen.

Det kommunala flyktingmottagandet

De största utgifterna inom verksamhetsområdet avser ekonomiskt stöd till

kommunernas mottagande av flyktingar och vissa anhöriga till dessa. För detta

ändamål har beräknats 1 160,6 miljoner kronor under anslaget

B 5. Kommunersättningar vid flyktingmottagande. Anslagsberäkningen grundar sig

på tidigare kommunmottagna utlänningar, huvudsakligen dem som togs emot under år

1996, och att totalt 10 700 personer som berättigar kommunerna till ersättningar

kommer att tas emot under budgetåret 1997. Vissa justeringar av

ersättningsnivåerna görs den 1 januari 1997 på basis av den allmänna

prisutvecklingen. I övrigt kommer ersättningsreglerna av vara oförändrade. Inför

budgetåret 1998 kommer kostnadsfördelningen mellan stat och kommun att ses över

inom ramen för beredningen av förslag från Invandrarpolitiska kommittén.

Hemutrustningslån

Samma personkrets som berättigar kommunerna till statlig ersättning har

möjlighet att få låna till hemutrustning när hushållen etableras. Statens

kostnader för räntesubventioner och avskrivningar på anslaget

B 6. Hemutrustningslån under budgetåret 1997 har beräknats till 101,9 miljoner

kronor. Vissa smärre regeländringar föreslås.

Utgiftsutveckling inom verksamhetsrådet Invandrares integration framgår av

följande sammanställning

(miljoner kronor):

--------------------------------------------------------------------------------

-------

--------------------------------------------------------------------------------

-------

 Utgift Anvisat Utgiftsprognos FörslagBeräknat

--------------------------------------------------------------------------------

-------

--------------------------------------------------------------------------------

-------

 1994/95 1995/96 1995/96 1996 1997 1998 1999

--------------------------------------------------------------------------------

-------

--------------------------------------------------------------------------------

-------

 B.

Invandrares

integration

--------------------------------------------------------------------------------

-------

 6 836 6 565 4 406 1 999 1 452 1 816 1 843

--------------------------------------------------------------------------------

-------

--------------------------------------------------------------------------------

-------

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

4.2 Resultatinformation

Särskilda insatser i invandrartäta bostadsområden

Det statliga stödet avser att stimulera kommunerna till en metodutveckling vad

gäller invandrartäta och eftersatta bostadsområden. Stödet infördes i och med

budgetåret 1995/96, då ett nytt anslag, Särskilda insatser i invandrartäta

områden, inrättades och 125 miljoner kronor anvisades för ändamålet. Regeringen

har därefter dragit upp riktlinjer för anslagsanvändningen och sedan utsett åtta

kommuner att upprätta särskilda handlingsplaner för sammanlagt tolv

bostadsområden. Sammanlagt 108 miljoner kronor har regeringen hittills beslutat

skall tillfalla Botkyrka, Göteborgs, Haninge, Huddinge, Malmö, Solna, Stockholms

och Södertälje kommuner. Kommunerna förväntas i huvudsak påbörja insatser under

hösten 1996. Även insatser som påbörjats tidigare under budgetåret kan bekostas

ur anslaget om dessa ingår i handlingsplanen. Kommunerna skall finansiera minst

hälften av en handlingsplans totala kostnad. Uppföljning, utvärdering och

erfarenhetsspridning av planerade och genomförda insatser kommer att vara av

stor betydelse för hur den fortsatta satsningen på invandrartäta områden

utformas. En dialog mellan staten och kommunerna kommer att inledas om hur

återrapporteringen från kommuneras sida skall kunna göras utifrån respektive

kommuns handlingsplan, som bl.a. skall innehålla ett kommunalt utvärderings-

arbete.

Åtgärder mot rasism och främlingsfientlighet

Regeringen har under budgetåret 1995/96 hittills beviljat medel för ett drygt

tiotal olika verksamheter av projektkaraktär. Medlen har gått till såväl

forskare, frivilligorganisationer som myndigheter. Särskilt kan nämnas medel

till en omfattande ungdomskampanj under år 1995 mot rasism och

främlingsfientlighet och som utgjorde ett led i en europeisk satsning, initierad

av Europarådet. Enligt utvärderingar har projektmedlen bidragit inte minst till

att initiera lokala processer och att därigenom lägga en god grund för

långsiktigt positiva resultat.

Etnisk diskriminering

Nuvarande lagstiftning mot etnisk diskriminering i arbetslivet trädde i kraft

den 1 juli 1994. Sedan dess har lagen i vissa avseenden varit föremål för

kritik. Särskild kritik har också framförts mot att inga mål enligt lagen mot

etnisk diskriminering ännu har förts till Arbetsdomstolen, trots att över 150

sådana fall har anmälts till Diskrimineringsombudsmannen.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Statlig ersättning för kommunmottagna flyktingar

Regeringen och Svenska Kommunförbundet har låtit utvärdera i vilken utsträckning

den statliga ersättningen ger kommunerna avsedd kostnadstäckning för

flyktingmottagandet. Den första undersökningen, som avsåg flyktingar som togs

emot år 1991, indikerade att kommunernas kostnader i flertalet fall täcktes av

den statliga ersättningen inklusive det särskilda konjunkturtillägg som

betalades ut för det årets flyktingar (resultatet refererades i föregående

budgetproposition).

 En fortsatt undersökning, som baseras på flyktingmottagandet i 37 kommuner

under år 1992, har genomförts och kommer att redovisas under den närmaste

månaden. Analysen är ännu inte slutförd, men det kan dock åtminstone konstateras

att kommunerna har ungefär samma kostnader som år 1991. Eftersom något

konjunkturtillägg inte utgått för denna grupp blir dock kostnadstäckningen

lägre. En tredjedel av de undersökta kommunerna har fått sina kostnader täckta

helt och hållet genom statliga bidrag. För de kommuner som inte fått alla

kostnader ersatta, är underskottet i flertalet fall högst 20 %.

 I undersökningarna av såväl 1991 års som 1992 års flyktingmottagning framgår

tydligt att sekundärflyttningarna gjorde utflyttningskommunerna till vinnare ,

medan inflyttningskommunerna som regel inte fick sina kostnader täckta.

Inflyttningskommunerna är nästan alla stora och medelstora kommuner i mellersta

och södra Sverige. Inflyttningskommunerna får inte del av schablonersättningen

för sådana flyktingar som flyttar ifrån ursprungskommunen mer än 18 månader

efter det första kommunmottagandet. Små kommuner, oberoende av geografiskt läge,

är i allmänhet utflyttningskommuner och får sina kostnader täckta av de statliga

bidragen.

 De ändrade utbetalningsregler för schablonbidragen som gäller fr.o.m. den

1 januari i år syftar därför bl.a. till att eliminera orättvisor i er-

sättningsnivån, kommunerna emellan, på grund av sekundärflyttningar.

 Den främsta orsaken till att den statliga ersättningen inte har täckt

kostnaderna är att kommunernas socialbidragskostnader blivit större än beräknat

genom att så få flyktingar kommer ut i arbete.

Hemutrustningslån

Sedan låneformen startade år 1991 har den låneadministrerande myndigheten,

Centrala studiestödsnämnden (CSN), betalat ut 1 466 miljoner kronor i

hemutrustningslån. För närvarande finns 108 000 låntagare.

 Låneutbetalningarna, som också avspeglar omfattningen av kommunmottagandet av

sådana utlänningar som berättigar kommunerna till statlig

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

ersättning enligt förordningen (1990:927) om statlig ersättning för

flyktingmottagande m.m., har skett enligt följande mönster:

--------------------------------------------

 Januari-juni 1991 82,5 mkr

--------------------------------------------

 1991/92 236,0 mkr

--------------------------------------------

 1992/93 154,2 mkr

--------------------------------------------

 1993/94 513,0 mkr

--------------------------------------------

 1994/95 367,0 mkr

--------------------------------------------

 Juli 1995-juni 1996 113,5 mkr

--------------------------------------------

Hemutrustningslånen är amorteringsfria de två första åren. Återbetalningarna

började år 1993 och hittills har 104 miljoner kronor av kapitalskulden betalats

tillbaka. 3 000 lån har slutbetalats.

 Den genomsnittliga låneskulden uppgår för närvarande till 23 000 kronor. En

kraftigt växande andel låntagare begär anstånd med amorteringarna. CSN brukar

bifalla mer än 90 % av ansökningarna eftersom låntagarna saknar tillräcklig

betalningsförmåga - många uppbär socialbidrag, utbildningsbidrag eller

studiestöd. Andelen anstånd omfattar nu drygt 60 % av dem som annars planenligt

skulle ha amorterat sina lån. Ansökningarna om eftergift ökar och hittills har

40 miljoner kronor efterskänkts.

 Förutsatt att antalet kommunmottagna utlänningar fortsätter att ligga på samma

låga nivå som för närvarande, kommer utbetalningarna av nya lån att minska under

de närmaste åren. Återbetalningsskyldigheten kommer i stället att öka mycket

kraftigt, men med tanke på låntagarnas låga betalningsförmåga beräknas så många

som 60 % även fortsättningsvis få anstånd med de planenliga amorteringarna.

 En svaghet i nuvarande system för hemutrustningslån är enkelheten för den

nyanlände utlänningen att snabbt få ett - i förhållande till betalningsförmågan

- alltför stort lånebelopp där återbetalningen inte behöver påbörjas förrän

efter två år. Den tvååriga amorteringsfristen syftar till att låntagaren till

dess skall ha kommit i ekonomisk balans och ha egen försörjningsförmåga.

Verkligheten ser emellertid annorlunda ut, vilket avspeglas i ansökningarna om

betalningsanstånd. Låntagaren riskerar att alltför lättvindigt komma i framtida

ekonomiska svårigheter, eftersom låneskulden kvarstår och kräver

ränteinbetalningar medan försörjningsförmågan inte blir bättre. Regeringen

bedömer bl.a. mot denna bakgrund att lånevillkoren bör ändras så att lägre

belopp beviljas för nytillkommande lån.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

4.3 Anslag

B 1. Särskilda insatser i invandrartäta områden

1995/96 Anslag 125 0001) Utgiftsprognos 82 000

 därav 1996 81 900

1997 Förslag 125 000

1998 Beräknat 100 000

1999 Beräknat 100 000

1 Beloppen anges i tusental kr

Anslaget avser särskilda insatser för att främja utvecklingen i invandrartäta

och eftersatta storstadsområden samt bostadsområden med likartad situation.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 125 000 tkr

 Övrigt

 Ändamålet med anslaget bör vidgas till att omfatta även

 ett begränsat antal kommuner utanför storstadsområdena.

Att utveckla invandrartäta och eftersatta bostadsområden förutsätter ett

långsiktigt och kontinuerligt arbete. Det är därför nödvändigt att den nu

inledda satsningen fortsätter. Det är regeringens bedömning att också kommuner

utanför storstadsområdena i viss omfattning skall kunna ges möjlighet att ansöka

om medel för metodutveckling. Även andra insatser som främjar en positiv

utveckling i dessa områden skall kunna komma ifråga. Uppföljning, utvärdering

och erfarenhetsspridning av redan påbörjade insatser kommer därvidlag att

tillmätas stor betydelse och en del av anslaget bör avsättas för detta ändamål.

Liksom under innevarande budgetår bör även administrationen av bidragen

finansieras från anslaget.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

B 2. Åtgärder mot främlingsfientlighet och rasism

1994/95 Utgift 14 0601) Reservation 12 800

1995/96 Anslag 27 000 Utgiftsprognos 19 000

 därav 1996 13 000

1997 Förslag 20 000

1998 Beräknat 21 333

1999 Beräknat 21 333

1 Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget bekostas insatser som ska motverka och förhindra främ-

lingsfientlighet, rasism och antisemitism. För innevarande budgetår har

riksdagen beslutat att högst 2 miljoner kronor av medlen under anslaget får

användas för att främja tillvaratagande av mångkulturell kompetens i

arbetslivet.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Obetecknat anslag 20 000 tkr

 Övrigt

 En del av anslaget bör få användas för att bekosta

 utvärderingsstudier och annat kunskapsinhämtande som

 underlag för utveckling av integrationspolitiken.

Medel från anslaget bör användas bl.a. för den nationella samordningskommitté

som skall inrättas till följd av EU:s beslut att 1997 skall bli ett europeiskt

år mot rasism och för aktiviteter som initieras av samordningskommittén.

 Liksom under innevarande budgetår bör medel under anslaget få användas för att

främja tillvaratagande av mångkulturell kompetens i arbetslivet. Staten har

nyligen ingått ett avtal med Intressentföreningen Sverige 2000, vars syfte bl.a.

är att öka den mångkulturella kompetensen i arbetslivet. Staten har i avtalet,

med förbehåll för riksdagens godkännande, åtagit sig att under åren 1996-1999

bidra ekonomiskt till verksamheten. Enligt avtalet skall bidraget för år 1997

uppgå till 2 miljoner kronor.

 En grundläggande förutsättning för att arbetet för goda etniska relationer

skall nå långsiktig framgång är att invandrare ges reella förutsättningar att

integreras i det svenska samhället. Av detta skäl bör en del av förevarande

anslag också få användas för att bekosta utvärderingsstudier och annat

kunskapsinhämtande för att få ett förbättrat underlag för att utveckla

integrationspolitiken.

B 3. Ombudsmannen mot etnisk diskriminering

1994/95 Utgift 4 0121) Anslagssparande 1 086

1995/96 Anslag 7 160 Utgiftsprognos 6 800

 därav 1996 4 700

1997 Förslag 4 790

1998 Beräknat 4 867

1999 Beräknat 4 979

1 Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget bekostas Ombudsmannen mot etnisk diskriminering och Nämnden mot

etnisk diskriminering.

 Det övergripande målet är att etnisk diskriminering inte skall förekomma i

arbetslivet eller på andra samhällsområden.

Regeringens överväganden

 Övergripande mål

 För den kommande planeringsperioden skall det

 övergripande målet för Ombudsmannen mot etnisk

 diskriminering vara att etnisk diskriminering inte skall

 förekomma i arbetslivet eller på andra samhällsområden,

 varvid situationen på arbetsmarknaden skall tillmätas

 särskild betydelse.

 Resurser 1997

 Ramanslag 4 790 tkr

I regeringsdeklarationen framhålls att det är av särskild vikt att kampen mot

arbetslösheten bland invandrare ges förtur. Många tecken tyder på att

diskriminering av arbetssökande med invandrarbakgrund är en inte obetydlig orsak

till invandrares besvärliga situation på arbetsmarknaden. Ombudsmannens

verksamhet skall därför särskilt inriktas på situationen på arbetsmarknaden.

 För Ombudsmannen har beräknats 4 730 000 kronor för budgetåret 1997 och för

Nämnden mot etnisk diskriminering 60 000 kronor.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

B 4. Åtgärder för invandrare

1994/95 Utgift 36 6291)2) Reservation 521

1995/96 Anslag 61 4532) Utgiftsprognos 58 500

 därav 1996 28 900

1997 Förslag 39 964

1998 Beräknat 38 631

1999 Beräknat 38 631

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Anslagen Åtgärder för invandrare och Statsbidrag till Stiftelsen

Invandrartidningen

Anslaget disponeras för bidrag enligt förordningen (1986:472) om statsbidrag

till invandrarnas riksorganisationer samt till vissa samarbetsorgan för sådana

riksorganisationer. Vidare finansieras från anslaget sådana bidrag som lämnas

enligt förordningen (1990:632) om bidrag till avgränsade projekt. T.o.m.

budgetåret 1995/96 finansieras statsbidrag till Stiftelsen Invandrartidningen

från eget anslag.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Obetecknat anslag 39 964 tkr

 Övrigt

 Invandrarorganisationerna bör få projektstöd för

 valinformation m.m. inför 1998 års val.

I anslaget Åtgärder för invandrare ingår fr.o.m. budgetåret 1997 det för-

utvarande anslaget Statsbidrag till Stiftelsen Invandrartidningen.

 I avvaktan på den planerade invandrarpolitiska propositionen föreslås inga

principiella förändringar i utformningen av Statsbidragen till invandrarnas

riksorganisationer. Regeringen beräknar organisationsstödet till samma belopp

som Statens invandrarverk, 15 740 000 kronor.

 I valet år 1994 röstade 40 % av invandrarna, vilket innebar att deras

valdeltagande var mindre än hälften så stort som hos den totala valmanskåren.

Att öka invandrares valdeltagande är därför en viktig demokratifråga.

Invandrarverkets utvärdering av invandrarorganisationernas valprojekt inför 1994

års val visar på nödvändigheten av ett långsiktigt arbete för att projekten

skall få god effekt. För budgetåret 1997 har därför anslagsmedlen beräknats så

att uppemot 2 miljoner kronor skall kunna användas till projektstöd som avser

valinformation och samhällskunskap i bl.a. invandrarorganisationernas regi.

Totalt bör för ändamålet projektbidrag anvisas 8 869 000 kronor.

 Stödet till Stiftelsen Invandrartidningen har beräknats till 15 355 000

kronor, vilket innebär samma statsbidragsnivå på tolvmånadersbasis som för

innevarande budgetår

B 5. Kommunersättningar vid flyktingmottagande

1994/95 Utgift 6 682 4651)2)

1995/96 Anslag 6 247 0002) Utgiftsprognos 4 020 000

 därav 1996 1 720 000

1997 Förslag 1 160 591

1998 Beräknat 1 549 765

1999 Beräknat 1 576 841

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Anslaget Ersättning till kommunerna för åtgärder för flyktingar m.m.

Anslaget disponeras för statsbidrag till kommuner och landstingskommuner enligt

förordningen (1990:927) om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m.

 Prognosen för anslagsbelastningen innevarande budgetår visar på att utgifterna

kan bli omkring 2,2 miljarder kronor lägre än anvisat anslag. Detta beror bl.a.

på den kraftiga minskningen av antalet utlänningar som söker sig till Sverige

och får uppehållstillstånd och därmed omfattas av det kommunala

flyktingmottagandet.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 1 160 591 tkr

 Övrigt

 Antalet kommunmottagna utlänningar minskar nu efter den

 tidigare omfattande invandringen till följd av

 flyktingsituationen i f.d. Jugoslavien. År 1997 väntas

 10 700 personer som berättigar kommunerna till statlig

 ersättning tas emot. Relativt sett ökar andelen personer

 som invandrat av anknytningsskäl.

Anslagsbenämningen ändras från Ersättning till kommunerna för åtgärder för

flyktingar m.m. till Kommunersättningar vid flyktingmottagande.

 Under de första åren av 1990-talet tecknade så gott som samtliga kommuner

avtal med Invandrarverket om flyktingmottagning och var därmed berättigade till

s.k. grundersättning. År 1997 väntas sådana avtal bara tecknas med drygt hälften

av landets kommuner och grundersättningarna har därför beräknats till

58,8 miljoner kronor.

 De utlänningar som tas emot i kommunerna och berättigar dessa till

schablonersättningar utgörs numera till stor del av anhöriga till tidigare

invandrade. Antalet kommunmottagna personer som får uppehållstillstånd på grund

av flyktingstatus eller av liknande skäl är för närvarande få efter den

omfattande invandring som skedde för några år sedan till följd av

flyktingsituationen i f.d. Jugoslavien. Fortsatta schablonersättningar för redan

tidigare kommunmottagna utlänningar och 10 700 nya personer som bedöms flytta ut

i kommunerna under år 1997 beräknas till drygt 916 miljoner kronor. I

ersättningsbeloppet ingår 245,6 miljoner kronor för flyktingar som kan komma att

överföras till Sverige genom s.k. kvotbeslut. Dessa 245,6 miljoner kronor har

därför beräkningsmässigt förts till anslaget A 3. Migrationspolitiska åtgärder

för att som alternativ till kvotöverföring kunna användas till särskilda

insatser i flyktingpolitiska krisområden.

 För sådana flyktingar och anhöriga till flyktingar som är äldre eller

handikappade ersätter staten kommunernas faktiska kostnader för bl.a.

socialbidrag. Den relativt sett stora inflyttningen av äldre anhöriga som pågått

några år gör att statens kostnader ökar. År 1997 bedöms den statliga

kostnadsersättningen till kommunerna för detta ändamål uppgå till 180 miljoner

kronor. Även den statliga ersättningen till sjukvårdskostnaderna - som för år

1997 beräknas till 60 miljoner kronor - kan komma att öka under de närmaste

åren. Kommunerna lämnar i vissa fall bistånd till försörjningen av inflyttade

anhöriga som ännu inte fått uppehållstillstånd i Sverige. För sådant bistånd kan

kommunerna i efterhand få statlig biståndsersättning. Denna bedöms uppgå till

40 miljoner kronor. Barn under 18 år utan egen vårdnadshavare och som vårdas i

annat hem än barnets eget, kan också berättiga kommunerna till statlig kostnads-

ersättning i efterskott. För år 1997 kan sådan ersättning komma att lämnas med

85 miljoner kronor.

 Förutom de nu nämnda ersättningsformerna finns enligt förordningen (1990:927)

om statlig ersättning för flyktingmottagande m.m. möjlighet att i friare former

ersätta kommunerna när de har haft betydande extraordinära kostnader till följd

av flyktingmottagningen. Omfattningen av detta stöd har minskat och för år 1997

bör 65 miljoner kronor få användas för detta ändamål. Liksom tidigare bör

regeringen utvärdera hur den statliga ersättningen täcker de kommunala

kostnaderna för flyktingmottagandet. Ett belopp på 1 miljon kronor beräknas för

ändamålet.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

B 6. Hemutrustningslån

1994/95 Utgift 98 3881)2)

1995/96 Anslag 97 0002) Utgiftsprognos 220 000

 därav 1996 150 000

1997 Förslag 101 906

1998 Beräknat 100 977

1999 Beräknat 100 720

1 Beloppen anges i tusental kr

2 Anslaget Lån till hemutrustning för flyktingar m.fl.

Från anslaget finansieras räntesubventioner och avskrivningar för lån till

hemutrustning för flyktingar och vissa andra utlänningar.

 Prognosen för anslagsbelastningen innevarande budgetår visar på att utgifterna

för räntesubventioner och avskrivningar kan komma att överstiga anvisade medel

med 123 miljoner kronor. Detta beror främst på att flyktingmottagandet under

perioden 1993-1995 blev mycket större än vad som kunde förutses när anslaget

beräknades. Även rent tekniska antaganden om återbetalningar, anstånd etc. har

måst revideras.

Regeringens överväganden

 Resurser 1997

 Ramanslag 101 906 tkr

 Övrigt

 De maximala lånebeloppen bör sänkas med mellan 1 000

 till 15 000 kronor per hushåll. Låneräntan skall årligen

 beslutas av regeringen.

 Det solidariska betalningsansvaret för makar/sambor bör

 i vissa fall kunna upphävas när en av låntagarna vill

 göra en omedelbar reglering av sin skuldandel.

Anslagsbenämningen ändras från Lån till hemutrustning för flyktingar m.fl. till

Hemutrustningslån. Driftkostnaderna för låneadministrationen flyttas till

utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning, för att där ingå i det

ramanslag som finansierar myndigheten Centrala studiestödsnämnden.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Lånebeloppens storlek

I avsnittet Resultatinformation i det föregående har regeringen pekat på

låntagarnas generellt sett svaga betalningsförmåga och bedömt att möjligheterna

till alltför stor skuldsättning bör begränsas. För närvarande baseras

lånebeloppen på Socialstyrelsens rekommendationer för vad som ingår i ett

hushålls grundutrustning och kan omfatta upp till 8 personer som har

hushållsgemenskap. Det innebär att det i år går att få hemutrustningslån i

intervallet 21 000 till 54 300 kronor. Sedan låneformen infördes år 1991 har de

faktiska utgifterna för investering i hemutrustning utvecklats långsammare än

den mätvariabel - KPI - som hittills använts för årlig uppräkning av

lånebeloppen.

 De maximala lånebeloppen bör därför baseras på annan beräkningsgrund, som

fastställs av regeringen. En sänkning av lånebeloppen med mellan 1 000 till

15 000 kronor - beroende på hushållsstorlek - bör härvid ske.

Det solidariska betalningsansvaret

Enligt nuvarande regler skall lån som beviljas person som sammanlever med

make/maka eller s.k. sambo vara gemensamt för de sammanboende (solidariskt

betalningsansvar). Det solidariska betalningsansvaret kvarstår även om de

sammanboende upplöser hushållsgemenskapen och flyttar isär, t.ex. när den ena

parten efter skilsmässa återvänder till hemlandet. Om den ena låntagaren i

sådana fall vill göra en omedelbar återbetalning av halva låneskulden med därpå

upplupen ränta är detta, enligt regeringens mening, rimligt. Den andra

låntagaren skall då kvarstå som ensamt betalningsansvarig för återstående skuld.

Låneräntan

Enligt tidigare principer har låneräntan för hemutrustningslån bestämts utifrån

den procentsats som regeringen årligen i december månad fastställt för statliga

lån för bostadsbyggande. Någon sådan bolåneränta kommer inte att fastställas

vidare, varför räntan för hemutrustningslån för år 1997 och följande år måste

baseras på annan grund. Regeringen avser att framgent årligen besluta en

utlåningsränta för hemutrustningslånen med utgångspunkt i statens egna

upplåningskostnader och med beaktande av den aktuella marknadsräntan.

 Prop. 1996/97:1

 Utgiftsområde 8

Regeringens proposition

1996/97:1

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

(utgiftsområde 9)

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 6

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381)

 om allmän försäkring 6

3 Utgiftsområdets inriktning och innehåll 7

 3.1 Inriktning för utgiftsområdet 7

 3.2 Utgiftsområdets innehåll 8

 3.3 Utgiftsutveckling 9

4 A. Hälsovård och sjukvård 10

 4.1 Allmänt 10

 4.1.1 Mål för hälso- och sjukvården 10

 4.1.2 Svensk hälso- och sjukvård år 1996 11

 4.1.3 Hälso- och sjukvården inför år 2000 12

 4.1.4 Resultatinformation 15

 4.1.5 Utgiftsutveckling 23

 4.2 Anslag 24

 A 1. Sjukvårdsförmåner m.m. 24

 A 2. Bidrag till hälso- och sjukvård 33

 A 3. Insatser mot aids 35

 A 4. Ersättning till Spri 38

 A 5. Bidrag till WHO 39

 A 6. Bidrag till WHO-enheten för rapportering av

 läkemedelsbiverkningar 41

 A 7. Bidrag till Nordiska hälsovårdshögskolan 41

 A 8. Bidrag till psykiatriområdet 43

 A 9. Folkhälsoinstitutet 45

 A 10. Smittskyddsinstitutet 47

 A 11. Statens institut för psykosocial miljömedicin50

 A 12. Statens beredning för utvärdering av medicinsk

 metodik 53

 A 13. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd 56

5. B. Omsorg om äldre och personer med funktionshinder60

 5.1 Allmänt 60

 5.1.1 Äldreomsorg 61

 5.1.2 Handikappomsorg 65

 5.1.3 Utgiftsutveckling 75

 5.2 Anslag 76

 B 1. Vissa statsbidrag inom äldre- och handikapp-

 området 76

 B 2. Statsbidrag till vårdartjänst m.m. 78

 B 3. Bidrag till viss verksamhet för personer

 med funktionshinder 81

 B 4. Bidrag till handikapp- och pensionärsorganisa-

 tioner 87

 B 5. Ersättning för texttelefoner 88

 B 6. Bilstöd till handikappade 90

 B 7. Kostnader för statlig assistansersättning92

 B 8. Statens institut för särskilt utbildningsstöd94

 B 9. Handikappombudsmannen 97

6 C. Åtgärder för barn, socialt behandlingsarbete samt

 alkohol- och drogpolitik 100

 6.1 Allmänt 100

 6.1.1 Socialtjänstens individ- och familjeomsorg101

 6.1.2 Alkoholpolitik 107

 6.1.3 Narkotikapolitik 109

 6.1.4 Utgiftsutveckling 111

 6.2 Anslag 112

 C 1. Bidrag till missbrukar- och ungdomsvård samt

 alkohol- och drogförebyggande arbete 112

 C 2. Bidrag till organisationer på det sociala området113

 C 3. Barnombudsmannen 116

 C 4. Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor117

 C 5. Statens institutionsstyrelse 119

 C 6. Alkoholinspektionen 122

 C 7. Alkoholsortimentsnämnden 124

7 D. Socialstyrelsen 126

 7.1 Anslag 127

 D 1. Socialstyrelsen 127

8 E. Stöd till forskning 131

 8.1 Socialvetenskapliga forskningsrådet 131

 8.1.1 Utgiftsutveckling 133

 8.2 Anslag 134

 E 1. Socialvetenskapliga forskningsrådet:

 Forskningsmedel 134

 E 2. Socialvetenskapliga forskningsrådet: Förvaltning134

 21

9 Övrig statlig verksamhet 135

 9.1 Avgiftsfinansierad verksamhet 135

 9.1.1 Läkemedelsverket 135

 9.2 Statliga bolag 138

 9.2.1 Apoteksbolaget AB 138

 9.2.2 Systembolaget AB 139

 9.2.3 SBL Vaccin AB 140

 9.3 Allmänna arvsfonden 141

 22

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 1.antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän

 försäkring,

 2.godkänner det som regeringen förordar angående försöksverksamheterna med

 alternativa ersättningssystem inom tandvården,

 3.godkänner att de övergripande målen för Socialstyrelsens ansvarsområde skall

 vara i enlighet med vad regeringen förordar under anslaget D 1.

 Socialstyrelsen,

 4.godkänner att den statliga garantin för pensionsförpliktelser vid

 Systembolaget AB även skall omfatta helägda dotterbolag,

 5.för budgetåret 1997 anvisar anslagen under utgiftsområde 9 Hälsovård,

 sjukvård och social omsorg enligt följande uppställning:

Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp

 tusental kr

A 1. Sjukvårdsförmåner m.m. ramanslag 15 637 000

A 2. Bidrag till hälso- och sjukvård anslag 908 150

A 3. Insatser mot aids ramanslag 150 887

A 4. Ersättning till Spri anslag 29 700

A 5. Bidrag till WHO ramanslag 32 780

A 6. Bidrag till WHO-enheten för rapportering

 av läkemedelsbiverkningar anslag 2 591

A 7. Bidrag till Nordiska hälsovårdshögskolanramanslag 16 800

A 8. Bidrag till psykiatriområdet reservationsanslag 386 000

A 9. Folkhälsoinstitutet ramanslag 113 460

A 10. Smittskyddsinstitutet ramanslag 97 460

A 11. Statens institut för psykosocial miljömedicinramanslag 10 606

A 12. Statens beredning för utvärdering av

 medicinsk metodik ramanslag 23 631

A 13. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämndramanslag 22 674

B 1. Vissa statsbidrag inom äldre- och

 handikappområdet reservationsanslag 711 200

B 2. Statsbidrag till vårdartjänst m.m. ramanslag 207 840

B 3. Bidrag till viss verksamhet för personer

 med funktionshinder anslag 80 394

B 4. Bidrag till handikapp- och

 pensionärsorganisationer anslag 131 694

B 5. Ersättning för texttelefoner ramanslag 15 700

B 6. Bilstöd till handikappade ramanslag 343 944

B 7. Kostnader för statlig assistansersättningramanslag 3 663 000

B 8. Statens institut för särskilt utbildningsstödramanslag 8 640

B 9. Handikappombudsmannen ramanslag 7 847

Anslag Anslagstyp Anslagsbelopp

 tusental kr

C 1. Bidrag till missbrukar- och ungdomsvård

 samt alkohol- och drogförebyggande arbeteanslag 52 000

C 2. Bidrag till organisationer på det sociala

 området anslag 57 841

C 3. Barnombudsmannen ramanslag 7 639

C 4. Statens nämnd för internationella adoptions-

 frågor ramanslag 5 916

C 5. Statens institutionsstyrelse ramanslag 507 720

C 6. Alkoholinspektionen ramanslag 14 527

C 7. Alkoholsortimentsnämnden ramanslag 674

D 1. Socialstyrelsen ramanslag 372 994

E 1. Socialvetenskapliga forskningsrådet:

 Forskningsmedel ramanslag 92 828

E 2. Socialvetenskapliga forskningsrådet:

 Förvaltning ramanslag 7 650

Summa för utgiftsområdet 23 721 787

 23

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i lagen (1962:381)

 om allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 3 § lagen (1962:381) om allmän försäkring1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

3 §2

-------------------------------------------------------

 Ersättning för tandvård Ersättning för tandvård

utges om vården meddelas vid utges om vården meddelas

folktandvårdsklinik, odonto- vid folktandvårdsklinik,

logisk fakultet eller odontologisk fakultet

annars genom det allmännas eller annars genom det

försorg eller lämnas av allmännas försorg eller

tandläkare, som är uppförd pålämnas av tandläkare, som är

en av den allmänna försäk-uppförd på en av den allmänna

ringskassan upprättad försäkringskassan upprättad

förteckning. Ersättning utges förteckning. Ersättning

enligt grunder som utges enligt grunder som

regeringen efter förslag av regeringen efter förslag av

Riksförsäkringsverket fast- Riksförsäkringsverket fast-

ställer för högst två år i ställer för högst två år i

sänder. sänder.

 Vad som sägs i första Ersättning lämnas inte för

stycket gäller inte ersätt-tandvård åt en försäkrad som

ning för tandvård åt försäkrad,fyller högst 19 år under det

som inte fyller minst tjugo år då vården ges. Om

år under det år vården inleds.avgiftsfri tandvård åt sådan

Om avgiftsfri tandvård åt försäkrad föreskrivs i tand-

sådan försäkrad föreskrivs i vårdslagen (1985:125).

tandvårdslagen (1985:125).

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

2 Senaste lydelse 1994:746.

 24

3 Utgiftsområdets inriktning och innehåll

3.1 Inriktning för utgiftsområdet

Den viktigaste förutsättningen för en god välfärdspolitik är statsfinanser i

balans. Solidariskt finansierad välfärdspolitik förutsätter gemensamt ansvar och

att alla görs delaktiga genom generella lösningar som ger rättigheter utifrån

behov och inte betalningsförmåga. Ett bra välfärdssystem som omfattar alla är

det bäst fungerande fördelningspolitiska instrumentet. Framförallt gynnas de som

behöver stödet mest. För att tillgängliga resurser skall kunna användas på bästa

sätt krävs samverkan och engagemang över myndighets- och organisationsgränser.

 Den enskilde skall i utsatta situationer, vid sjukdom, skada och ålderdom vara

förvissad om att få den vård, omsorg, bemötande och respekt som kännetecknar ett

välfärdssamhälle. Utredningsarbete pågår på bred front för att få underlag för

den strategi som skall läggas fast för att möta eventuella ökade behov inom vård

och omsorg.

 För att behoven skall kunna tillgodoses måste de anhörigas betydelsefulla roll

i vården och omsorgsarbetet uppmärksammas och understödjas och personalen ges

det stöd och de utvecklingsmöjligheter som krävs för fortsatt kvalitetshöjning.

 De faktorer i samhället som gör att funktionshindrade personer utestängs från

arbetsmarknad och ett rikt liv i övrigt skall så långt det är möjligt

undanröjas. Det innebär bl.a. att tillgängligheten i miljöer och verksamheter

måste förbättras och att den nya informationsteknikens möjligheter måste

utnyttjas.

 Oroande tendenser till ökat bruk och missbruk av alkohol och droger bland

ungdomar har konstaterats på senare tid. Kampen mot alkohol- och drogmissbruk

måste intensifieras såväl nationellt som internationellt.

 Socialtjänsten skall som samhällets yttersta skyddsnät medverka till att

individen stärks och ges möjligheter att ta ansvar för sitt och de sinas liv.

Att följa upp att detta skyddsnät fungerar och ge regeringen ett bra

beslutsunderlag är viktiga uppgifter för många statliga myndigheter.

Socialstyrelsen har här en nyckelroll. Delar av verkligheten är dock svår att få

en rättvisande bild av och behovet av forskning och utvecklingsinsatser inom

välfärdsområdet är därför mycket stort. Det Socialvetenskapliga forskningsrådet

(SFR) har här en viktig funktion redan idag och föreslås få en förstärkt

samordnande roll gentemot andra myndigheter under Socialdepartementet i frågor

rörande stöd till forskning så som framgår av forskningspropositionen. Även

rådets samarbete med övriga forskningsråd föreslås utökas.

 25

3.2 Utgiftsområdets innehåll

Utgiftsområdet Hälsovård, sjukvård och social omsorg omfattar fem

verksamhetsområden:

A. Hälsovård och sjukvård

B. Omsorg om äldre och personer med funktionshinder

C. Åtgärder för barn, socialt behandlingsarbete, samt alkohol- och drog-

 politik

D. Socialstyrelsen

E. Stöd till forskning

I utgiftsområdet ingår 14 myndigheter som har till uppgift att svara för

genomförande, uppföljning och tillsyn inom de olika verksamhetsområdena.

Socialstyrelsen utgör ett eget verksamhetsområde till följd av att myndighetens

ansvar för uppföljning och tillsyn sträcker sig över verksamhetsområdena A - C.

Verksamheten inom dessa tre områden är huvudsakligen riktad mot kommuner och

landsting vilka står för huvudmannaskapet avseende hälso- och sjukvård,

socialtjänst m.m.

 Den dominerande utgiftsposten inom verksamhetsområdet A. Hälsovård och

sjukvård utgörs av sjukförsäkringens kostnader för läkemedelsförmånen och

tandvårdsförsäkringen, där framförallt utgifterna för läkemedelsförmånen har

ökat markant de senaste åren. Därutöver ingår även de ersättningar som utges

till sjukvårdshuvudmännen som en följd av de årliga s.k. Dagmar-

överenskommelserna.

 Inom verksamhetsområdet B. Omsorg om äldre och personer med funktionshinder är

anslaget Kostnader för statlig assistansersättning den största utgiftsposten.

 Det femte verksamhetsområdet avser stöd till forskning inom det social-

vetenskapliga området.

 Verksamheter som redovisas inom ramen för utgiftsområdet men som inte ingår i

statsbudgeten är Läkemedelsverket (avgiftsfinansierat), de statliga bolagen

Apoteksbolaget, Systembolaget och SBL Vaccin AB samt Allmänna arvsfonden.

 Regeringen har till riksdagen lagt förslag om en lag om statsbudgeten (prop.

1995/96:220). I propositionen föreslås en förändrad anslagsstruktur för

statsbudgeten. Anslagstypen förslagsanslag avvecklas och ersätts av ramanslag.

Obetecknade 1 000-kronorsanslag, som varit avgiftsfinansierade verksamheters

anknytning till statsbudgeten, avvecklas också vilket innebär att anslaget för

Läkemedelsverket i fortsättningen inte redovisas över statsbudgeten.

 Utgångspunkterna för de besparingar och prioriteringar som regeringen föreslår

inom utgiftsområdet framgår i avsnitten för respektive verksamhetsområde.

Sammanfattningsvis föreslås vissa omprioriteringar mellan myndigheterna inom

hälso- och sjukvårdsområdet när det gäller uttaget under år 1997 av det

generella besparingsbetinget på statlig konsumtion, som uppgår till 11 % under

perioden 1995/96 - 1998. Vidare föreslås en mindre besparing som bör kunna mötas

med ökad effektivitet i insatserna på aids-anslaget.

 Vissa mindre reformer föreslås även inom äldre- och handikappområdet.

 Förslag till åtgärder för att finansiera överskridanden och dämpa kost-

nadsutvecklingen förelades riksdagen dels avseende sjukvårdsförmånerna i

Ekonomisk vårproposition (1995/96:150), dels avseende den statliga

assistansersättningen i särproposition Vissa frågor om personlig assistans

(1995/96:146).

3.3 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde 9 framgår av följande sammanställning

(miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Hälsovård och sjukvård16 800 22 532 26 237 17 50617 43217 081 18 346

Omsorg om äldre och personer

med funktionshinder 4 537 8 118 7 977 5 280 5 170 4 830 4 982

Åtgärder för barn, socialt

behandlingsarbete samt alkohol-

och drogförebyggande arbete1 006959 1 051 688 646 650 669

Socialstyrelsen 344 545 581 420 373 365 376

Stöd till forskning 96 140 144 97 100 100 103

Totalt för utgiftsområde 922 78232 29435 99123 99023 72223 02724 475

Ramen för år 1997 harnedjusterats med 115 miljoner kronor i förhållande till

Ekonomisk vårproposition (prop. 1995/96:150). Detta förklaras huvudsakligen av

förändringar inom tre av utgiftsområdets anslag. Anslagsnivån för

Sjukvårdsförmåner m.m. sänks till följd av en förändrad antagandebild avseende

KPI samt överföring av vissa medel till det generella statsbidraget för

kommuner. Vidare görs en överföring av medel från anslaget Ersättning för

texttelefoner till utgiftsområde 22 Kommunikationer.

 För åren 1998 och 1999 har beräknade ramar justerats ned med 356 respektive

580 miljoner kronor med anledning av ovanstående. I och med en uppräkning av

besparingarna från och med år 1998 avseende anslaget Sjukvårdsförmåner m.m. är

den beräknade anslagsnivån betydligt lägre jämfört med de preliminära

beräkningar som låg till underlag för den Ekonomiska vårpropositionen.

4 A. Hälso- och sjukvård

4.1 Allmänt

-------------------------------------------------------

|Regeringen anser: |

| |

|- att folkhälsoarbetet måste intensifieras och|

| tydligare riktas på strukturella insatser, i första|

| hand mot den del av befolkningen som är utsatta för|

| de största hälsoriskerna, |

|- att åtgärder bör övervägas och en strategi läggas fast|

| för att möta ökade resursbehov inom vård och omsorg,|

|- att strukturen i den svenska hälso- och sjukvården -|

| avvägningen mellan sluten och öppen vård - bör|

| anpassas till de reella medicinska behov som finns|

| hos befolkningen, |

|- att åtgärder bör vidtas för att förnya och ersätta den|

| nuvarande vårdgarantin. |

| |

| |

|Regeringen har för avsikt: |

| |

|- att lämna en proposition till riksdagen om etiska|

| principer vid prioriteringar inom hälso- och|

| sjukvården, |

|- att vidta åtgärder för att förstärka patientens|

| ställning inom hälso- och sjukvården, |

|- att återkomma till riksdagen med överväganden som|

| gäller den privata vårdens ersättningssystem och|

| ersättningsnivåer, |

|- att redovisa ett ställningstagande för riksdagen när|

| det gäller möjligheterna att införa ett förbud mot|

| indirekt tobaksreklam, |

|- att påbörja ett arbete med att utarbeta förslag till|

| nationella mål för hälsoutvecklingen, |

|- att vidta ytterligare åtgärder för att förstärka|

|tillsynen över hälso- och sjukvården. |

-------------------------------------------------------

4.1.1 Mål för hälso- och sjukvården

Samhällets ansvar för hälso- och sjukvården framgår av hälso- och sjukvårdslagen

(1982:763). Det övergripande målet är en god hälsa och en vård på lika villkor

för hela befolkningen. Till uppgifterna hör att förebygga ohälsa och återfall i

tidigare sjukdom, att behandla och bota sjukdom efter utredning och diagnos samt

att genom rehabilitering, omvårdnad och smärtlindring lindra effekterna av

sjukdom och stödja dem som drabbats av sjukdom.

 Att erbjuda hälso- och sjukvård av god kvalitet, som tillgodoser patientens

behov av trygghet i vården och behandlingen, är i första hand en uppgift för

landstingen. Numera har dock även kommunerna ett angeläget och omfattande ansvar

inom hälso- och sjukvårdssektorn främst när det gäller vård av äldre och

funktionshindrade personer. Den hälso- och sjukvård som erbjuds skall vara lätt

tillgänglig och bygga på respekt för den enskildes självbestämmande och

integritet.

 Den enskilda individens möjligheter att påverka vårdens utformning och

innehåll måste så långt möjligt säkerställas. Det underläge, som patienten som

mottagare av vård kan befinna sig i, måste motverkas genom att den enskilde ges

ett inflytande över vården och dess utformning.

 Regeringen menar att en grundförutsättning för att erbjuda en god hälso- och

sjukvård på lika villkor för alla är att vården finansieras gemensamt i huvudsak

genom skatter. Patientavgifter skall inte i första hand vara en

finansieringskälla utan användas för att styra vårdsökande till rätt vårdnivå.

Den som är sjuk skall få den vård och omsorg som behövs oberoende av egen

ekonomi. Tillgängliga sjukvårdsresurser måste fördelas rättvist och efter behov,

där de kroniskt sjukas, funktionshindrades och andra utsatta gruppers behov

särskilt skall värnas.

 En fortsatt gemensam finansiering av hälso- och sjukvården genom i första hand

skatter förutsätter att sektorn kan bibehålla och utveckla den trovärdighet och

det starka förtroende som den av tradition har hos befolkningen. Vården måste

därför vara lätt tillgänglig för alla som upplever behov av kontakt med vården

för utredning, behandling och bedömning. Vidare måste bemötandet inom hälso- och

sjukvården kännetecknas av värme och respekt för den vårdsökande. En tidig kon-

takt och bedömning kan lindra enskilda patienters oro och bidra till att

förhindra att sjukdomstillstånd förvärras med ökade vårdbehov som följd.

 Den demokratiska styrningen av den svenska hälso-och sjukvården är en viktig

förutsättning för att resurserna skall kunna fördelas efter behov. De resurser

som finns tillgängliga är begränsade. Verksamheterna måste också kunna anpassas

till förändrade behov och förutsättningar. Det förändrings- och

effektiviseringsarbete som pågår i många landsting och kommuner är därför av

stor betydelse. Effektiviseringarna måste dock ske på ett sådant sätt att hälso-

och sjukvårdslagens mål kan uppfyllas.

4.1.2 Svensk hälso- och sjukvård år 1996

Hälsoläget i Sverige är i ett internationellt perspektiv mycket gott. Hälso- och

sjukvårdens insatser bidrar till att många lever längre och har bättre

funktionsförmåga. Vårdutnyttjandet skiljer sig mycket litet mellan olika

samhällsgrupper vilket tyder på att hälso- och sjukvårdslagens intentioner får

genomslag. De personer som torde ha störst behov av vård - de långvarigt sjuka -

får också mer vård än andra grupper. Det finns dock vissa uppgifter som ger

anledning till oro för den fortsatta utvecklingen. Det finns t.ex. tecken på att

skillnaderna i hälsa mellan olika grupper ökar. Det finns också rapporter som

visar att ökade avgifter leder till att människor avstår från att söka vård av

ekonomiska skäl. Om detta innebär att människor inte får vård som verkligen

behövs eller avstår från besök för tillstånd som ändå snabbt skulle självläka är

dock ännu oklart. Enligt regeringens mening är det av största vikt att dessa

mycket oroväckande uppgifter noggrant följs upp och analyseras av ansvariga

huvudmän och myndigheter.

 I ett internationellt perspektiv håller den svenska hälso- och sjukvården hög

medicinsk kvalitet. De senaste åren har det svenska hälso- och sjukvårdssystemet

dessutom kunnat anpassa sina utgifter till den samhällsekonomiska utvecklingen

samtidigt som verksamheten har effektiviserats. När det gäller kostnader uppgick

i Sverige år 1994 hälso- och sjukvårdens andel av bruttonationalprodukten (BNP)

till 7,7 %. I USA, Tyskland, Storbritannien och Danmark uppgick hälso- och sjuk-

vårdens andel av BNP samma år till 14,3, 9,5, 6,9 respektive 6,6 % av BNP.

Statistiken från OECD visar bl.a. att den svenska hälso- och sjukvårdens BNP-

andel har minskat de senaste åren. En viktig förklaring till detta är att

huvudmannaskapsförändringar har genomförts (bl.a. Ädel-reformen). Ansvar och

resurser har därmed förts över från landsting till kommuner.

4.1.3 Hälso- och sjukvården inför år 2000

Hälsoutvecklingen

Som tidigare framhållits hör Sverige till de främsta nationerna i världen när

det gäller hälsotillstånd och sociala förhållanden. Det finns dock skillnader i

hälsa mellan olika grupper i samhället, t.ex. mellan kvinnor och män och mellan

infödda svenskar och invandrare. En stor grupp människor vars hälsosituation

särskilt bör uppmärksammas är de som för närvarande saknar arbete. Den

omfattande arbetslösheten är enligt många företrädare inom folkhälsoområdet ett

av de största hoten mot folkhälsan, som drabbar inte bara den arbetslöse själv

utan också hans eller hennes familj och anhöriga. Hälso- och sjukvårdssektorn

har en viktig uppgift när det gäller att undersöka och klarlägga samband mellan

bl.a. arbetslöshet och hälsorisker för att ge underlag för andra samhälls-

sektorers agerande ur ett folkhälsoperspektiv. Regeringen anser också att

folkhälsoarbetet måste intensifieras och tydligare inriktas på strukturella

insatser i första hand riktade mot den del av befolkningen som är utsatta för de

största hälsoriskerna.

Hälso- och sjukvårdens resurser

Svensk hälso- och sjukvård står inför stora utmaningar. Det gäller bl.a. den

framtida finansieringen av vården. De mycket gamla blir allt fler och den

medicinska forskningen skapar nya möjligheter att behandla sjukdomar samtidigt

som den samhällsekonomiska utvecklingen på senare tid har gjort det svårare att

upprätthålla konsumtionsutrymmet för hälso- och sjukvård. Det är bl.a. mot denna

bakgrund som Kommittén (S 1992:04) om hälso- och sjukvårdens finansiering och

organisation (HSU 2000) har fått i uppdrag att överväga hälso- och sjukvårdens

resursbehov fram till år 2010. HSU 2000 skall särskilt beakta den demografiska

utvecklingens betydelse för de äldres behov av hälso- och sjukvård.

 Regeringen har fått del av uppgifter som tyder på att bl.a. det ökade antalet

äldre i befolkningen kan leda till att behoven i framtiden kommer att överstiga

resurserna inom såväl landstingens hälso- och sjukvård som kommunernas

äldreomsorg. Frågeställningen har behandlats bl.a. vid en interpellationsdebatt

i riksdagen under våren.

 Regeringen ser med oro på den situation som kan komma att uppstå om

resursbehov och intäkter utvecklas i enlighet med de uppgifter som framförts.

Regeringen vill också betona att en demografisk framskrivning inte är

tillräcklig för att korrekt bedöma det framtida resursbehovet för vård och

omsorg. Detta behov påverkas av olika faktorer med inbördes samband. Det finns

dock enligt regeringens mening skäl att överväga åtgärder och att ha beredskap

för att möta eventuella ökade resursbehov. Patientens ställning

Som patient befinner man sig alltid i ett utsatt och känsligt läge. En rad

åtgärder har på senare tid vidtagits för att förbättra och stärka patientens

ställning i vården. Möjligheten för patienterna att välja vårdgivare har ökat

och överenskommelser om vårdgarantier har träffats mellan staten och

sjukvårdshuvudmännen. Dessutom har vårdens tillgänglighet ökat bl.a. genom en

god tillgång till läkare som är specialister i allmänmedicin. Detta har bl.a.

bidragit till en bättre kontinuitet i patient - läkarkontakterna.

 En annan viktig aspekt på patientinflytandet är möjligheterna för patienten

att själv medverka vid val av behandlingsmetod när det finns flera alternativ i

det medicinska beslutsfattandet. Under senare år har ambitionen att ge god

information ökat i vården och patienterna har i ökad utsträckning blivit

delaktiga i det medicinska beslutsfattandet och i den dagliga omvårdnaden. I

uppdraget till HSU 2000 ingår att bl.a. analysera frågor som rör patientens

ställning inom hälso- och sjukvården. Regeringen har för avsikt att återkomma

till riksdagen med förslag för att förstärka patientens ställning inom hälso-

och sjukvården.

Prioriteringar i hälso- och sjukvården

En viktig grund för den svenska hälso- och sjukvårdpolitiken är att den vilar på

värderingar som delas av en majoritet av befolkningen. Frågeställningar som rör

prioriteringar och resursavvägningar mellan olika sjukdomstillstånd,

åldersgrupper, sociala grupper m.m. aktualiseras alltmer. Detta gäller i

synnerhet då det samhällsekonomiska utrymmet för offentlig verksamhet är

begränsat. Möjligheten att göra prioriteringar som uppfattas som rättfärdiga är

en viktig bas för att hälso- och sjukvårdpolitiken skall kunna behålla sitt stöd

hos befolkningen. Regeringen har för avsikt att lägga fram en proposition i

frågan under hösten år 1996.

Hälso- och sjukvårdens struktur

En stor del av resurserna i den svenska hälso- och sjukvården är uppknutna i den

slutna vården. I vårt land med 8,8 miljoner invånare finns ett nittiotal

sjukhus, varav 86 akutsjukhus, samt ett femtontal privata slutenvårdskliniker.

Antalet vårddagar inom slutenvården minskar nu till följd av nya

behandlingsmetoder. Akutsjukhusen, med ibland ett lågt utnyttjande, tar i

anspråk stora resurser bl.a. i form av en hög läkarbemanning för att kunna

upprätthålla jourkedjor.

 Det är viktigt att hälso- och sjukvårdsinsatser utförs på rätt vårdnivå inte

minst i tider då den offentliga sektorns resurser är knappa. Men det finns ofta

ett starkt motstånd mot att förändra sjukhusstrukturen. I regel möts

förändringssträvanden av starka protester. Mot bakgrund av såväl medicinska som

ekonomiska skäl måste dock, enligt regeringens mening, sjukhusstrukturen

anpassas till de samhällsekonomiska restriktionerna och de medicinska behov som

finns i dagens samhälle. Detta bör kunna ske genom att samverkan och samarbete

utvecklas både mellan olika sjukhus och mellan den slutna och öppna vården samt

omsorgen.

Reformerad läkemedelsförmån m.m.

Statens kostnader för läkemedel har ökat starkt under den senaste tioårs-

perioden. Utvecklingen har medfört att läkemedlen svarar för en allt större

andel av de totala sjukvårdskostnaderna, från drygt 9 % år 1990 till närmare 13

% år 1994.

 Den viktigaste drivkraften bakom den kraftiga kostnadsökningen är att nya och

dyrare läkemedel ersätter äldre och billigare. De kostnadsökningar som blir

följden av nya läkemedel ger oftast positiva effekter. Nya läkemedel kan ersätta

andra behandlingsformer eller leda till snabbare tillfrisknande och bättre

livskvalitet. Dessutom kan bättre läkemedel medföra att patienterna klarar sig

utan kostsamma service- och omvårdnadsinsatser.

 Regeringen lämnar i proposition (1995/96:27) Läkemedelsförmån och

läkmedelsförsörjning m.m. förslag som bl.a. syftar till att begränsa den

kraftiga kostnadsökning som har skett på läkemedelsområdet samt uppnå en

rationell användning av läkemedel inom hälso- och sjukvården.

 26

Ökade väntetider för vissa behandlingar

I syfte att förbättra tillgängligheten till vården samt minska köer och

väntetider infördes år 1992 en vårdgaranti. Denna innebär att patienter inom de

grupper, som omfattas av garantin (höftledsoperationer, operationer mot

gråstarr, kranskärlsförträngning m.fl.), skall erbjudas behandling inom tre

månader från det att patienten satts upp på vårdplaneringslista.

 Landstingsförbundet har i en rapport redovisat resultatet av en uppföljning av

vårdgarantin som genomfördes vid årsskiftet 1995/96. Man har funnit att

väntetiderna för de diagnoser som omfattas av vårdgarantin har ökat de senaste

åren. Under 1995 har ökningen varit särskilt markant, bl.a. till följd av de

omfattande vårdstrejker som pågick vid årsskiftet 1995/96. Några sjukhus- och

klinikledningar har också uppgivit att vårdgarantin inneburit att andra

vårdbehov har trängts undan, men att variationerna mellan specialiteterna är

stora. Samtidigt förklaras i många fall väntetider utöver vårdgarantins tre

månader av att patienterna själva valt att vänta för att få åtgärden utförd vid

ett särskilt sjukhus eller en särskild läkare.

 Regeringen ser med oro på den ökning av väntetiderna som skett de senaste åren

och har för avsikt att ta initiativet till åtgärder för att i samråd med

företrädare för sjukvårdshuvudmännen förnya och ersätta den nuvarande

vårdgarantin.

4.1.4 Resultatinformation

Kommittén (S 1992:04) om hälso- och sjukvårdens finansiering

och organisation (HSU 2000)

HSU 2000 kommer inom kort att till regeringen överlämna ett delbetänkande om

hälso- och sjukvårdens resursbehov år 2010. Regeringen avser att snarast

återkomma till riksdagen med sina överväganden med anledning av kommitténs

delbetänkande.

 HSU 2000 kommer vidare att lämna ett delbetänkande om patientens ställning.

Andra frågor som återstår för kommittén att behandla är folkhälsoarbetet,

vårdforskningen samt den statliga styrningen av hälso- och sjukvården.

Slutbetänkandet skall redovisas senast den 1 april 1997.

Läkemedelsförmån och läkemedelsförsörjning m.m.

Regeringen föreslår i proposition (1995/96:27) om läkmedelsförmån och

läkemedelsförsörjning m.m. att kostnadsansvaret för läkemedel i öppen vård, som

idag åvilar staten, skall överföras till landstingen. Propositionen innehåller

även förslag om att läkemedelsförmånen skall skydda mot höga sammanlagda

kostnader i stället för att som för närvarande subventionera alla enstaka

läkemedelsköp över en viss summa. Andra förslag gäller förstärkning av

läkemedelskommittéernas arbete samt ekonomisk och medicinsk uppföljning av

läkemedelsförskrivning. Syftet med förslagen är bl.a. att begränsa de senaste

årens kraftiga kostnadsökningar för läkemedel som skrivs ut i den öppna hälso-

och sjukvården.

 Propositionen om läkemedelsförmån och läkemedelsförsörjning m.m. behandlar

även Apoteksbolagets verksamhet. Regeringen anser att det finns ett ytterligare

behov av att analysera hur den framtida detaljhandeln med läkemedel skall

organiseras och regleras i ett vidare perspektiv. I en sådan analys skall även

en översyn av det nuvarande statliga Apoteksbolagets framtida roll ingå. En

särskild utredare skall därför tillsättas med uppgift att ytterligare definiera

målen för läkemedelsdistributionen och pröva olika lösningar för att nå dessa

samt ge förslag till erforderlig reglering. Det nuvarande avtalet mellan staten

och Apoteksbolaget AB, som löper ut den 31 december 1996, skall därför förlängas

i två år i avvaktan på förslag och ställningstaganden med anledning av detta

uppdrag.

Den privata vårdens omfattning och framtida ersättningsformer

De nya bestämmelserna om privata vårdgivares etablering och ersättning för sin

verksamhet, som infördes under år 1994, kom att medföra ökade kostnader för

sjukvårdshuvudmännen och svårigheter att uppfylla målet i hälso- och

sjukvårdslagen om en god vård på lika villkor för alla. Detta ledde till

förändringar främst vad gäller etableringsmöjligheterna. Numera krävs

samverkansavtal eller vårdavtal med sjukvårdshuvudmannen för att

privatpraktiserande läkare och sjukgymnaster skall kunna etablera sig med

tillgång till offentlig finansiering.

 Även ersättningssystemen och ersättningsnivåerna har diskuterats. Den 14 juni

1996 överlämnade en särskild utredare betänkandet Den privata vårdens omfattning

och framtida ersättningsformer (SOU 1996:91) till regeringen. Betänkandet

remissbehandlas för närvarande och regeringen har för avsikt att under år 1997

återkomma till riksdagen i denna fråga.

Delegationen för samverkan mellan offentlig och privat

hälso- och sjukvård

Regeringen beslutade i juli 1995 att tillsätta en delegation för samverkan

mellan offentlig och privat hälso- och sjukvård (S 1995:10). Delegationen har i

uppdrag att bedöma vårdutbudet vad gäller specialistläkare och sjukgymnaster i

öppen vård i förhållande till de behov och resurser som finns. Delegationen

skall verka för att underlätta samverkan mellan vård i olika driftsformer och

följa de lokala samverkansorganens utveckling och funktion. Enligt direktiven

skall arbetet pågå fram till utgången av år 1997.

Prioriteringar inom hälso- och sjukvården

Prioriteringsutredningen har under år 1995 lämnat sitt slutbetänkande (SOU

1995:5) Vårdens svåra val. Utredningen har föreslagit vilka etiska principer som

bör ligga till grund för prioriteringar inom hälso- och sjukvården samt

riktlinjer för prioriteringar grundade på de etiska principerna. Under hösten

1996 avser regeringen att förelägga riksdagen en proposition om prioriteringar

inom hälso- och sjukvården.

Psykiatri och rättspsykiatri

Enligt riksdagens beslut har en reform som syftar till att förbättra de psykiskt

stördas livssituation och öka deras möjligheter till gemenskap och delaktighet i

samhället inletts år 1995. Under hösten år 1995 beslutade riksdagen att godkänna

regeringens förslag om ekonomisk reglering för år 1996 (prop. 1995/96:72, bet.

1995/96:SoU8, rskr. 1995/96:65). Genom detta beslut läggs det fast hur

kommunernas utökade åtagande vad gäller psykiskt störda skall finansieras.

Vidare ges kommunerna inom ett landstingsområde möjlighet att lämna ekonomiska

bidrag till varandra om det behövs för att jämna ut kostnaderna dem emellan.

Socialstyrelsen som har i uppdrag att följa upp Psykiatrireformen har lämnat en

delrapport under våren 1996. Av rapporten framgår bl.a. att reformen har

inneburit att i genomsnitt 15 % av psykiatrins resurser/verksamheter har förts

över till primärkommunerna. Reformen har dock fördröjts bl.a. beroende på att de

ekonomiska överenskommelserna mellan kommuner och landsting har dragit ut på

tiden.

 I riksdagens beslut om psykiskt stördas villkor (prop. 1993/94:218, bet.

1993/94:SoU28, rskr. 1993/94:396) framgår att betalningsansvaret för psykiskt

långtidssjuka bör utvidgas till att gälla även dem som vårdats inom psykiatrin

vid återkommande tillfällen, sammanlagt sex månader eller mer under de senaste

tre åren.

 Regeringen gav i regleringsbrevet för budgetåret 1994/95 Socialstyrelsen i

uppdrag att lämna förslag om hur lagen (1990:1404) om kommunernas

betalningsansvar för viss hälso- och sjukvård borde utformas med anledning av

riksdagens beslut.

 Socialstyrelsen har i en skrivelse som inkom till Socialdepartementet den 5

december 1994 redovisat uppdraget (S94/7343/S). I skrivelsen anger

Socialstyrelsen att riksdagens beslut inte skulle öka möjligheten för andra

grupper psykiskt störda att få sina behov tillgodosedda. Det skulle dessutom

medföra brister i de administrativa rutinerna.

 Regeringen beslutade den 9 november 1995 att tillkalla en parlamentarisk

kommitté (S 1995:11) för att utvärdera lagen (1991:1128) om psykiatrisk

tvångsvård (LPT) och lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk vård (LRV). Kommittén

skall i första hand behandla frågan om huruvida syftet med lagstiftningen har

uppnåtts, bl.a. om användningen av tvångsvård, tvångsåtgärder samt konvertering

har minskat i avsedd utsträckning och om patientens rättssäkerhet har stärkts.

Utredningen skall slutredovisa sitt uppdrag senast den 30 december 1997.

 27

Utredning om vård och stöd till barn och ungdomar med

psykiska problem

Regeringen beslutade den 11 maj 1995 att tillkalla en parlamentarisk kommitté (S

1995:06) med uppdrag att utreda vården och stödet till barn och ungdomar med

psykiska problem. Utredningen skall bl.a. överväga och föreslå insatser för att

förebygga uppkomsten av psykiska problem samt olika åtgärder för att förbättra

samarbetet mellan hälso- och sjukvården och socialtjänsten och även i

förekommande fall mellan hälso- och sjukvården och andra samhällsinstanser.

Utredningsarbetet skall vara slutfört vid utgången av år 1997.

Hälsodatakommittén

Hälsodatakommittén har avlämnat sitt betänkande Hälsodataregister - Vårdregister

(SOU 1995:95) till regeringen. Betänkandet har remissbehandlats och regeringen

har för avsikt att förelägga riksdagen en proposition med anledning av

betänkandet under våren 1997.

Informationsteknik inom hälso- och sjukvården

Regeringen har i sin proposition (1995/96:125) Åtgärder för att bredda och

utveckla användningen av informationsteknik föreslagit att Spri - Hälso- och

sjukvårdens utvecklingsinstitut - bör utveckla och samordna insatserna inom

hälso- och sjukvården samt lämna förslag till finansiering. Regeringen har den 5

september 1996 beslutat att ge Spri detta uppdrag.

Nationella folkhälsomål

Regeringen beslutade i december 1995 att tillkalla en parlamentarisk kommitté (

S 1995:14) med uppgift att utarbeta förslag till nationella mål för

hälsoutvecklingen. Målen skall vara vägledande för samhällets insatser för att

främja folkhälsan, förebygga ohälsa, minska hälsorisker samt förhindra förtida

och undvikbar funktionsnedsättning, sjuklighet och död. Utredningsarbetet kommer

att påbörjas inom kort.

Tobaksfrågor

Regeringen har under våren 1996 förelagt riksdagen en proposition (prop.

1995/96:228) med förslag om att en 18-årsgräns skall införas för inköp av tobak.

En författninsreglering om en sådan åldersgräns föreslås träda i kraft den 1

januari 1997.

 En särskild utredare har haft i uppdrag att utreda frågan om möjligheterna att

införa förbud mot indirekt tobaksreklam och utforma förslag till lagreglering.

Utredaren överlämnade sitt betänkande Indirekt tobaksreklam (SOU 1995:114) till

regeringen i november 1995.

 Betänkandet har remissbehandlats. Regeringen avser att redovisa ett

ställningstagande för riksdagen under år 1997.

Dopning

Regeringen tillsatte i december 1994 en parlamentarisk utredning (S 1994:05) för

att göra en översyn av vissa frågor kring dopning. I uppdraget ingår att ta del

av tillgänglig forskning om olika dopningsmedel och deras verkningar samt

analysera och belysa det aktuella kunskapsläget på området. Ett betänkande

kommer att överlämnas till regeringen under oktober månad 1996.

Tandvård

Regeringen har beslutat att tillsätta en arbetsgrupp med uppgift att utarbeta

förslag till en omstrukturerad tandvårdsförsäkring som skall träda i kraft den 1

januari 1998. Inriktningen skall vara att samtliga subventioner i försäkringen

avskaffas med undantag för ett ekonomiskt stöd för vissa s.k. särskilda

patientgrupper i samhället.

 Kemikalieinspektionen har avlämnat en rapport till regeringen med en

utvärdering av hur avvecklingen av amalgamanvändningen inom tandvården fortgår.

Rapporten kommer att remissbehandlas.

 Inom EU har en arbetsgrupp tillkallats för en översyn av EU:s regelverk som

berör amalgam. Tandlagningsmaterial regleras i EG:s direktiv 93/42/EEG om

medicintekniska produkter som trätt i kraft den 1 januari 1995. Arbetsgruppen

beräknas avlämna en rapport under andra halvåret 1996.

 Regeringen har för avsikt att ge Socialstyrelsen i uppdrag att göra en översyn

av tandhygienistens arbetsuppgifter och kompetens.

Förstärkt tillsyn över hälso- och sjukvården

Riksdagen beslutade i juni år 1996 att godkänna propositionen om Förstärkt

tillsyn över hälso- och sjukvården (prop. 1995/96:176, bet. 1995/96:SoU18, rskr.

1995/96:281). Den nya lagen (1996:786) om tillsyn över hälso- och sjukvården

samt ändringar i bl.a. hälso- och sjukvårdslagen (1985:125) träder i kraft den 1

januari 1997.

 Lagstiftningen innebär bl.a. att enhetliga bestämmelser om tillsyn över hälso-

och sjukvården införs. Socialstyrelsen skall med undantag för den sjukvård som

ges inom Försvarsmakten utöva tillsyn över all hälso- ch sjukvård oavsett

driftsform. Socialstyrelsen får vidare rätt att ta del av handlingar m.m. och

erhålla upplysningar i behövlig utsträckning samt att inspektera verksamhet inom

hälso- och sjukvården. Det införs också ett sanktionssystem gentemot den som

bedriver hälso- och sjukvård.

 Lagstiftningen innebär vidare att regleringen av ledningsansvaret inom hälso-

och sjukvården förändras. Det införs även ett krav på att hälso- och sjukvården

skall utveckla och säkra kvaliteten i sin verksamhet.

Förbättrad tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal

Den av regeringen tillsatta utredningen om tillsyn över hälso- och sjuk-

vårdspersonalen överlämnade sitt betänkande Förbättrad tillsyn över hälso- och

sjukvårdspersonal (SOU 1995:147) i början av år 1996. Förslaget har

remissbehandlats.

 I betänkandet föreslås att en ny åtgärd - föreskrift om prövotid - skall kunna

tillämpas i vissa situationer när legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal visat

oskicklighet eller olämplighet i sin yrkesutövning. Vidare föreslås att det

införs en bestämmelse om interimistisk återkallelse av legitimation i vissa

allvarliga fall och att Socialstyrelsen ges möjlighet att inrätta ett särskilt

tillsynsregister över legitimerad hälso- och sjukvårdspersonal. Regeringen avser

att redovisa ett ställningstagande för riksdagen under år 1997.

Intygsutredningen

Intygsutredningen överlämnade under år 1994 sitt betänkande (SOU 1994:71) Intyg

och utlåtanden som utfärdas av hälso- och sjukvårdspersonal i yrkesutövningen.

I betänkandet lämnas förslag som syftar till att komma till rätta med vissa

oklarheter och andra brister i gällande bestämmelser. Regeringen avser att

redovisa ett ställningstagande under år 1997.

Preskriptionsbestämmelser

Inom Socialdepartementet har en promemoria om preskriptionsbestämmelser i lagen

(1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område utarbetats.

Promemorian innehåller överväganden och förslag om preskriptionsbestämmelsernas

utformning. Promemorian remissbehandlas för närvarande och remisstiden går ut

den 30 september 1996.

Utvärdering av smittskyddslagen m.m.

Regeringen har den 5 september 1996 beslutat om direktiv till en parlamentarisk

kommitté (S 1996:07) med uppdrag att utvärdera smittskyddslagen (1988:1472). En

sådan utredning har aviserats i propositionen (1995/96:23) om vissa ändringar i

smittskyddslagen, m.m. I utredningens uppdrag ingår att bl.a. analysera olika

åtgärder för att förhindra spridning av smittsamma sjukdomar och utvärdera

bestämmelserna om tvångsåtgärder Kommitténs uppdrag skall redovisas före

utgången av år 1998.

Behörighetskommittén

Behörighetskommittén (S 1994:01) har i uppdrag att göra en samlad översyn av

principerna för legitimation och behörighet och mot bakgrund av översynen lämna

förslag bl.a. i frågan om legitimation och behörighetsföreskrifter för olika

yrkesgrupper inom hälso- och sjukvården och närliggande områden. Kommitténs

uppdrag skall redovisas före utgången av år 1996.

Patientskadelag

Riksdagen beslutade i juni 1996 att godkänna propositionen om patientskadelag

m.m. (prop. 1995/96:187, bet. 1995/96:LU27, rskr. 1995/96:280). Den nya

patientskadelagen (1996:799) träder i kraft den 1 januari 1997. Lagen innehåller

bestämmelser om rätt till patientskadeersättning och om skyldighet för

vårdgivare att ha en patientförsäkring som täcker sådan ersättning.

Genetisk integritet

I en departementspromemoria (Ds 1996:13) Genetisk integritet, som upprättades

inom Socialdepartementet våren 1996, läggs förslag fram som innebär att det

skall vara förbjudet för tredje part att efterfråga eller använda genetisk

information eller resultatet av genetisk undersökning som hänför sig till annan

person. Förslaget har nyligen remissbehandlats och avsikten är att regeringen i

en proposition skall förelägga riksdagen ett förslag i frågan.

Assisterad befruktning

Statens medicinsk-etiska råd överlämnade våren 1995 en rapport till

Socialdepartementet där det föreslås bl.a. att s.k. äggdonation skall tillåtas i

Sverige. Rapporten har remissbehandlats.

Vården i livets slutskede

Statens medicinsk-etiska råd har i en skrivelse till Socialdepartementet våren

1996 förslagit att en utredning om vården i livets slutskede skall tillsättas.

Enligt rådets förslag bör utredningen ges i uppdrag att behandla bl.a. frågor om

livskvalitet och självbestämmande i livets slutskede.

Bemötande av kvinnor och män inom hälso- och sjukvården

Bemötandeutredningen har den 29 augusti 1996 överlämnat sitt betänkande

Jämställd vård - olika vård på lika villkor. I betänkandet konstateras bl.a. att

hälso- och sjukvårdens förmåga att anpassa bemötande och behandling efter

kvinnors och mäns specifika behov har brister i många avseenden. Det saknas

därutöver könsuppdelade kunskaper om effekter av olika vårdåtgärder. I

betänkandet presenteras ett antal åtgärdsförslag som berör patientens ställning,

forskning, utbildning, tillsyn, uppföljning och utvärdering samt

sjukvårdshuvudmännens ansvarsområden. Betänkandet kommer inom kort att sändas ut

på remiss.

Hälsosamarbete inom EU

Sverige deltar genom medlemsskapet i EU i ett omfattande samarbete om frågor som

rör eller har betydelse för hälso- och sjukvården. Regeringen har tillsatt en

arbetsgrupp med uppgift att utarbeta en strategi för Sveriges EU-arbete i frågor

som gäller hälso- och sjukvård och folkhälsa. Arbetsgruppen kommer enligt sin

nuvarande planering att lämna en rapport under oktober 1996.

Europarådet

Europarådets styrkommitté för bioetik (CDBI) har i juni 1996 lämnat ett förslag

till konvention om bioetik. Frågan bereds under hösten av Europarådets

parlamentarikerförsamling och ministerkommitté. Målet är att konventionen skall

vara klar för ratificering i början av 1997.

 28

4.1.5 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde Hälsovård, sjukvård och social omsorg

framgår av följande sammanställning (miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Sjukvårdsförmåner m.m.15 412 19 778 23 298 15 41915 63715 641 16 861

Bidrag till hälso- och sjukvård7561 3461 375 888 908 941 972

Insatser mot aids 173 273 290 211 151 156 161

Ersättning till Spri 27 43 43 30 30 30 30

Bidrag till WHO 33 66 66 33 33 34 35

Bidrag till WHO-enheten för

rapport av läkemedelsbiverk-

ningar 3 4 4 3 3 3 3

Bidrag till Nordiska hälsovårds-

högskolan 18 26 26 17 17 17 17

Bidrag till psykiatriområdet85 594 707 593 386 0 0

Folkhälsoinstitutet 190 195 221 166 113 111 114

Smittskyddsinstitutet 69 132 128 90 97 98 101

Statens institut för psykosocial

miljömedicin 7 15 15 10 11 11 11

Statens beredning för utvärdering

av medicinsk metodik 14 29 30 22 24 16 16

Hälso- och sjukvårdens

ansvarsnämnd 15 32 33 25 23 24 25

Totalt för verksamhets-

området 16 803 22 532 26 237 17 50717 43217 081 18 346

 29

4.2 Anslag

A 1. Sjukvårdsförmåner m.m.

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 15 412 000

1) 1995/96Anslag19 778 000 Utgiftsprognos23 298 000

 därav 199615 419 000

1997 Förslag 15 637 000

1998 Beräknat15 641 000

1999 Beräknat16 861 000

1 Beloppen anges i tusental kr

Området sjukvårdsförmåner omfattar till större delen sjukförsäkringens kostnader

för vuxentandvård och läkemedel. Vidare omfattas ersättning för finansieringen

av Handikappinstitutet, ersättning för vissa vårdförmåner med anledning av EU-

medlemskap, EES-avtal och socialförsäkringskonvention samt ersättning för viss

sjukhusvård. Under anslaget finns tre anslagsposter; ersättningar till

sjukvårdshuvudmännen m.m, läkemedel samt tandvård.

Tabell över utgifter för de olika anslagsposterna (miljoner kronor)

Anslagspost 1995 1996 1997 1998 1999

Ers.till sjukvh.980 -370 -400 -400 -400

Läkemedel 12 409 13 625 14 100 15 041 16 239

Tandvård 2 414 2 164 1 937 1 000 1 022

Ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m.

Från denna anslagspost finansieras verksamheten vid Handikappinstitutet, vissa

sjukvårdsförmåner i internationella förhållanden samt ersättning för viss

sjukhusvård vid sjukhus enligt Riksförsäkringsverkets (RFV) förteckning.

Anslagsposten tillförs också de sjukhusvårdsavgifter som tas ut av förtids- och

ålderspensionärer genom ett avdrag på utgående allmänna pensionsförmåner. Be-

loppet uppgår till närmare 500 miljoner kronor per år.

 Kostnaderna för vissa vårdförmåner i internationella förhållanden är

föranledda av att det fr.o.m. år 1994 - som en följd av EES-avtalet och EU-

medlemskapet - lämnas ersättning från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen

och till berörda länder. Sverige är skyldigt att följa förordning (EEG) 1408/71

om tillämpning av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare och

deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen och riksdagen har beslutat att

ersättning för dessa vårdförmåner skall lämnas till kommuner och landsting från

sjukförsäkringen. Detsamma gäller även vårdkostnader med anledning av en

överenskommelse om social trygghet eller sjukvårdsförmåner mellan Sverige och

annan stat.

Ersättning för vårdförmåner i internationella förhållanden

Detta ersättningssystem med finansiering av vårdförmåner i internationella

förhållanden genom sjukförsäkringen är resultatet av en överenskommelse från

oktober 1994 mellan staten och sjukvårdshuvudmännen och har fastlagts i

förordning (1994:2053) om vissa ersättningar i internationella förhållanden till

landsting och kommuner från sjukförsäkringen enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring. När det gäller kostnader för vårdförmåner som uppkommit under en

EES- eller EU-medborgares tillfälliga vistelse här i landet, s.k. turistvård,

har Sverige enligt nämnda EG-förordning rätt att återkräva dessa hos behörig

stat. För pensionärer med svensk pension och deras familjemedlemmar som är

bosatta i ett EES- eller EU-land är Sverige skyldigt att till bosättningslandet

betala ett schablonbelopp per pensionär och år enligt särskilda regler i förord-

ning (EEG) 1408/71. På motsvarande sätt får Sverige ersättning från dessa länder

för de pensionärer och deras familjemedlemmar som är bosatta i Sverige.

Sjukhusvårdsavgifter för pensionärer

Vad gäller uttag av sjukhusvårdsavgifter tillämpas olika avgiftssystem för

pensionärer och övriga patientkategorier. För sistnämnda kategorier handhas

sedan år 1992 debitering och uppbörd av dessa avgifter helt av

sjukvårdshuvudmännen.

 När pensionärer får sjukhusvård tas avgift ut för varje enskilt vårdtillfälle

genom försäkringskassornas och RFV:s försorg i form av ett avdrag på till den

sjuke utbetalda pensioner från den allmänna försäkringen. Avgiften per vårddag

skall utgöra en tredjedel av dessa pensioner före skatt, dock högst 80 kronor.

För yngre pensionärer med hel förtidspension gäller särskilda regler.

Individuell nedsättning av avgiften kan efter ansökan beviljas av

försäkringskassan i särskilda fall. För dem som inte är pensionärer handhas

debitering och uppbörd av dessa avgifter av sjukvårdshuvudmännen. Även här

gäller att den högsta avgift som får tas ut är 80 kronor per vårddag.

 Åtgärder har vidtagits för att så långt det är möjligt eliminera olikheterna

vid tillämpningen, men det kan ändå uppkomma stora skillnader vid uttag av

avgifter mellan pensionärer och övriga patienter vid jämförbara inkomster.

 Till följd härav har från regeringens sida sedan år 1992 framhållits det

angelägna i att sjukvårdshuvudmännen även tar över administrationen av ålders-

och förtidspensionärernas avgifter vid sjukhusvård. Frågan har behandlats vid de

senaste årens s.k. Dagmaröverläggningar mellan staten och Landstingsförbundet.

Frågan utreds nu tillsammans med Landstingsförbundet och utgångspunkten är att

utforma ett för sjukvårdshuvudmännen bättre anpassat avgiftssystem än det

nuvarande för berörda pensionärsgrupper. Inriktningen är att detta arbete skall

leda fram till att en överenskommelse kan träffas med Landstingsförbundet under

hösten 1996 om att en överföring av administrationen skall ske tidigast den 1

januari 1998.

Handikappinstitutets finansiering

Sedan våren 1996 pågår en översyn (S 1995:16) av Handikappinstitutets verksam-

hetsinriktning, organisationsform och finansiering med anledning av att

landstingen och kommunerna numera har ett gemensamt ansvar att tillhandahålla

hjälpmedel. I direktiven till utredaren konstateras att det kan ifrågasättas om

den nuvarande finansieringsformen för Handikappinstitutet är lämplig vid ett

utökat engagemang från kommunernas sida i institutets verksamhet.

Handikappinstitutet finansieras genom medel från sjukförsäkringen och storleken

på dessa bestäms vid de årliga s.k. Dagmaröverläggningarna mellan staten och

Landstingsförbundet. Utredaren beräknas lämna förslag i december 1996.

Läkemedel inklusive högkostnadsskyddet

Från anslaget bekostas samtliga delar av läkemedelsförmånen, dvs. prisnedsatta

och kostnadsfria läkemedel, kostnadsfria förbrukningsartiklar, prisnedsatta

speciallivsmedel samt avgiftsbefriade inköp av läkemedel inom systemet för skydd

mot höga kostnader för inköp av prisnedsatta läkemedel och öppen sjukvård, det

s.k. högkostnadsskyddet.

 Som verksamhetsmål för RFV har i fråga om läkemedelsförmånen för budgetåret

1994/95 gällt att pris- och kostnadsutvecklingen för prisnedsatta läkemedel bör

begränsas. En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar på ett

betydande anslagsöverskridande som till viss del berodde på den hamstringsvåg

som inträffade de sista månaderna på budgetåret när det blev känt att

egenavgifterna på prisnedsatta läkemedel kraftigt skulle höjas den 1 juli 1995.

 När det gäller de prisnedsatta läkemedlen har under de senaste åren

avgiftssystemet ändrats, avgifterna och egenkostnadstaket i högkostnadsskyddet

har successivt höjts och ett system med s.k. referenspriser för generiska

läkemedel har införts, allt i syfte att dämpa utgiftsutvecklingen. Egenavgiften

för inköp av prisnedsatta läkemedel är sedan den 1 juli 1996 högst 170 kronor

för det första och högst 70 kronor för varje ytterligare samtidigt inköpt

läkemedel. Egenkostnadstaket i högkostnadsskyddet är fr.o.m. samma tidpunkt

lägst 2 200 kronor (prop. 1995/96:150, bet.1995/96:FiU10, rskr.1995/96:304).

Flertalet landsting har dock beslutat att inte höja detta egenkostnadstak,

vilket kan medföra att utgiftsminskningen av åtgärden inte blir den förväntade

under år 1996, men genom att det nya förmånssystemet förväntas träda i kraft

den 1 januari 1997 bör utgiftsminskningen kunna realiseras.

 Orsakerna till den påtagliga utgiftsutvecklingen - bortsett från hamst-

ringseffekter - är flera, men den fortsatta ökningen av volymen förskrivna läke-

medel liksom att nya, dyrare och mer effektiva läkemedel förskrivs i allt större

utsträckning är de väsentligaste. Till detta kommer att högkostnadsskyddet genom

sin konstruktion är kostnadsdrivande. Det senaste årets betydande höjningar av

egenavgifterna har lett till en kraftig ökning av antalet frikort och därmed

fler avgiftsbefriade läkemedelsinköp med utgiftsökningar som följd. Besparings-

effekterna av de företagna avgiftshöjningarna under år 1995 blev därför mindre

än beräknat, vilket har varit en starkt bidragande orsak till att de budgeterade

utgifterna för läkemedelsförmånen under budgetåret 1995/96 med största sanno-

likhet kommer att överskridas. Utgiftsutvecklingen hittills under år 1996 har

dock varit mer dämpad än beräknat vilket kan tyda på att tidigare vidtagna

åtgärder nu börjat ge effekt på läkemedelsinköpen.

 Regeringen har i dag - vilket också aviserades i den ekonomiska

vårpropositionen - förelagt riksdagen en proposition om läkemedelsförmåner och

läkemedelsförsörjning (prop. 1996/97:27) vilken i allt väsentligt bygger på

resultatet av den översyn av läkemedelsförmånen som Kommittén om hälso- och

sjukvårdens finansiering och organisation (HSU 2000) genomfört på regeringens

uppdrag och som redovisats i delbetänkandet Reform på recept (SOU 1995:122). I

propositionen föreslås bl.a. att läkemedelsförmånen fr.o.m. år 1997 separeras

från andra förmåner i samband med behov av hälso- och sjukvård och att förmånen

skyddar mot höga sammanlagda kostnader i stället för att som nu subventionera

alla enstaka läkemedelsinköp över en viss summa. Vidare föreslås som ett led i

reformeringen av förmånssystemet att en överföring sker av kostnadsansvaret för

den nya läkemedelsförmånen från sjukförsäkringen till sjukvårdshuvudmännen

fr.o.m. år 1998.

Tandvård

Den s.k tandvårdsförsäkringen omfattar alla försäkrade fr.o.m 20 års ålder. Barn

och ungdom under 20 år har rätt till avgiftsfri tandvård genom landstingens

försorg. Vuxna patienter betalar en självrisk på 700 kronor per

behandlingsperiod innan försäkringen inträder. Behandlingskostnader överstigande

700 kronor enligt den av regeringen fastställda tandvårdstaxan ersätts med 25 %

t.o.m. 3 000 kronor, med 40 % mellan 3 001 och 7 000 kronor och med 70 % för

behandlingskostnader härutöver. Ersättning lämnas under förutsättning att

tandläkaren är ansluten till försäkringen.

 Tandvårdsförsäkringen har varit föremål för ett omfattande förändringsarbete

sedan flera år. Det nuvarande systemet har i princip gällt sedan

tandvårdsförsäkringens tillkomst år 1974 och har med hänsyn till den allt bättre

tandhälsosituationen för större delen av befolkningen ansetts vara föråldrat,

eftersom det är inriktat på att ersättning skall lämnas endast för de åtgärder

som utförs. Systemet är således genom sin prestationsinriktning

kostnadsdrivande.

 För att dämpa och reducera utgifterna under de senaste åren har, i avvaktan på

ett slutförande av förändringsarbetet, subventionsnivåerna i ersättningssystemet

ändrats, bl.a. genom införande av en självrisk som för närvarande uppgår till

700 kronor. En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar på ett visst

underskridande, vilket till stor del torde bero på att införandet av självrisken

i praktiken fått större budgeteffekt än vad som beräknats som en följd av att

många försäkrade skjuter fram sina tandvårdsbesök.

 Den förra regeringen förelade riksdagen i början av år 1994 förslag om en

förändrad tandvårdsförsäkring. Den främsta nyheten i förslaget var införande av

premietandvård som ett alternativ till gällande åtgärdstaxa. Riksdagen godtog

inte förslaget, utan ansåg att regeringen borde återkomma till riksdagen med ett

nytt förslag där de synpunkter som framförts angående i första hand systemet med

premietandvård beaktades.

 Efter kompletterade utredningsarbete på nämnda område överlämnade regeringen i

början av innevarande år prop. 1995/96:119 Reformerad tandvårdsförsäkring.

Propositionen - som i huvudsak byggde på det tidigare förslaget och innehöll

förslag om premietandvård - återkallades emellertid av regeringen sedan det

framkommit att den inte hade tillräckligt stöd i riksdagen.

 Med hänsyn till den uppkomna situationen och det besvärliga statsfinansiella

läget aviserade regeringen i sin ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150)

förändringar av tandvårdsförsäkringen i två steg. Det första steget avser en

revidering av gällande tandvårdstaxa per den 1 oktober 1996 i syfte att bl.a.

förenkla taxan i enlighet med vad som redovisades i den återkallade

propositionen. I anslutning härtill bör även subventionsnivåerna i taxan ändras

och försäkringsersättningen för ädelmetall i princip slopas. Sammantaget skall

dessa åtgärder leda till att den tidigare fastställda utgiftsramen för

tandvårdsförsäkringen för år 1996 sänks med 350 miljoner kronor till 1 901

miljoner kronor räknat på helår.

 RFV har på regeringens uppdrag utarbetat ett förslag till en reviderad taxa på

basis av vad som ovan redovisats och regeringen har nyligen beslutat om att en

reviderad tandvårdstaxa skall införas fr.o.m. den 15 oktober 1996.

 Det andra steget avser ett slopande av subventionerna i tandvårdsförsäkringen

från den 1 januari 1998, med undantag för att ett ekonomiskt stöd skall finnas

kvar för vissa särskilda patientgrupper. För detta ändamål har regeringen för

avsikt att avsätta ett belopp på högst 1 000 miljoner kronor avseende år 1998.

 30

Vissa regeländringar

Försöksverksamheterna med alternativa ersättningssystem

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Tidsperioderna för |

|försöksverksamheterna i Göteborgs och Bohus läns |

|landsting och Göteborgs kommun med alternativa ersätt-|

|ningssystem inom vuxentandvården förlängs längst till ut-|

|gången av år 1997. |

-------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Försöksverksamheter med alternativa

ersättningssystem för vuxentandvård har - med riksdagens medgivande - bedrivits

sedan slutet av år 1991 inom folktandvården i Kristianstads läns landsting och

Göteborgs och Bohus läns landsting samt i Göteborgs kommun. Dessa försök var ett

viktigt led i arbetet med att förändra ersättningssystemet. Försöksperioden för

dessa har i olika omgångar förlängts och utlöper vid utgången av år 1996. En

kontinuerlig uppföljning av verksamheterna och resultaten härav redovisas i de

referensgrupper i vilka bl.a. företrädare för Socialdepartementet ingår. I den

återkallade propositionen om en reformerad tandvårdsförsäkring lämnas en

ingående redovisning av försöken och de hittillsvarande erfarenheterna från

dessa. Den senaste halvårsuppföljningen visar att de positiva effekterna för

patienter och tandhälsa förstärkts ytterligare.

 Fråga har nu uppkommit om försöksperioden skall förlängas ytterligare.

Regeringen har gjort den bedömningen att detta bör kunna ske för att i första

hand bereda möjlighet för de patienter som nu omfattas av försöksverksamheterna

i Göteborgs och Bohus läns landsting och Göteborgs kommun att fortsätta även

under år 1997 inom ramen för det alternativa ersättningssystemet. Fr.o.m. år

1998 avses tandvårdsförsäkringen ges en annan inriktning, som kommer att

innebära att dessa patienter kan fortsätta i ett likartat system, dock utan

försäkringssubventioner. En förutsättning för en förlängning med ytterligare ett

år är emellertid att den fasta ersättningen från försäkringen beloppsmässigt

anpassas till de villkor som kommer att gälla tandvård i allmänhet fr.o.m. den

15 oktober, då den reviderade taxan träder i kraft. Regeringen avser därför att

göra erforderliga ändringar i förordningen (1991:1234) om försöksverksamhet inom

tandvården.

Ansvaret för patienter mellan 19 och 20 år

-------------------------------------------------------

|Regeringens förslag: Bestämmelserna i 2 kap.3 § lagen om|

|allmän försäkring (AFL) ändras för att klarlägga|

|folktandvårdens respektive den allmänna sjukförsäkringens|

|ansvar för patienter som fyllt 19 men inte 20 år. |

-------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelserna i 2 kap. 3 § andra stycket AFL

anses inte helt korrespondera med bestämmelserna i tandvårdslagen vad gäller det

ekonomiska ansvaret för patienter mellan 19 och 20 års ålder. Till följd härav

anser regeringen att ett klargörande är motiverat och att det skall ske genom en

ändring i 2 kap. 3 § AFL. Innebörden av den föreslagna ändringen är att

folktandvården har det ekonomiska ansvaret för patienten under hela det

kalenderår under vilket denne fyller 19 år. Den allmänna försäkringen övertar

således det ekonomiska ansvaret för patienten under det kalenderår då denne

fyller 20 år även om behandlingen påbörjats tidigare. Den föreslagna ändringen

beräknas inte leda till några ökade försäkringskostnader.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 15 637 000 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Regeringen har i särskild proposition föreslagit en |

|reformering av förmånssystemet för läkemedel fr.o.m. år|

|1997. Vidare föreslås bl.a. att kostnadsansvaret för |

|läkemedelsförmånen flyttas över från sjukförsäkringen till|

|sjukvårdshuvudmännen fr.o.m. år 1998. |

| På tandvårdsområdet föreslås ändring i 2 kap. 3 § AFL i|

|klargörande syfte vad gäller fördelningen av det |

|ekonomiska ansvaret mellan landstingen och |

|sjukförsäkringen i fråga om tandvård för personer i åldern|

|19 till 20 år. Vidare föreslås att riksdagen godkänner|

|att tidsperioden för försöksverksamheterna i Bohus läns|

|landsting och Göteborgs kommun med alternativa |

|ersättningssystem förlängs längst till utgången av år 1997.|

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Ersättningar till sjukvårdshuvudmännen m.m.

Beträffande tillämpningen av de redovisade och fr.o.m. år 1994 gällande

ersättningsreglerna för vårdförmåner i internationella förhållanden kan

konstateras att krav- och betalningsprocessen är både komplicerad och tidsödande

med stora eftersläpningar som följd. Det är därför ännu inte möjligt att göra en

tillförlitlig bedömning av hur stora nettokostnaderna kommer att bli för

sjukförsäkringen. Det står dock klart att vårdförmånerna för de utomlands

bosatta pensionärerna och deras familjemedlemmar kommer att bli den största

utgiften under anslagsposten för svenskt vidkommande. Sammantaget gäller således

att det kommer att dröja några år innan det står klart hur stora årliga

nettokostnader de internationella åtagandena kommer att ge upphov till.

Läkemedelsförmånen

Trots vidtagna åtgärder har försäkringskostnaderna för läkemedelsförmånen

fortsatt att öka mer än vad prognoserna förutsett. För budgetåret 1995/96 är ett

överskridande av anslagsposten att vänta av skäl som tidigare redovisats. Det

bör dock framhållas att utgiftsökningen under första halvåret 1996 hittills

varit måttlig jämfört med föregående år, men att erfarenheterna visar att

utvecklingen är svår att bedöma även på kort sikt.

 I denna resultatbedömning bör dock framhållas att de ökade läke-

medelsutgifterna för sjukförsäkringen inte bara har negativa effekter för

samhället, eftersom övergången till nya och bättre men dyrare läkemedel också

innebär vinster för sjukvårdssektorn - t.ex. genom färre operationer - och

bättre livskvalitet för många människor.

 Som verksamhetsmål för RFV har i fråga om läkemedelsförmånen för budgetåret

1994/95 gällt att pris- och kostnadsutvecklingen för prisnedsatta läkemedel bör

begränsas. Vid bedömningen av om detta mål uppnåtts kan konstateras att målet

torde ha uppfyllts åtminstone vad gäller prisutvecklingen på redan befintliga

produkter. För dessa har producentpriserna tillåtits stiga med i genomsnitt 3 %,

vilket får anses vara tillfredsställande. För nya produkter som prissatts under

budgetåret kan konstateras att priserna i Sverige i stort sett ligger på den

internationella nivån. Prissättningen på alla nya produkter följs upp

regelbundet av RFV med avseende på bl.a. produkternas internationella priser.

Vissa prissänkningar har skett efter hand på den svenska marknaden.

Tandvård

Det kan nu konstateras att de genomförda åtgärderna har haft avsedd effekt på

den svenska marknaden vad gäller utgifterna. Dessa bedöms i nuläget t.o.m. -

enligt vad RFV redovisat - kunna underskrida den utgiftsram som gäller fram till

den 15 oktober 1996 då den reviderade tandvårdstaxan avses träda i kraft. Det

finns dock en risk att de aviserade ändringarna i försäkringen leder till en

temporärt ökad efterfrågan på tandvård under år 1997.

 31

Slutsatser

Ersättning till sjukvårdshuvudmännen m.m.

Om ett genomförande av förändringen av administrationen av pensionärernas

sjukhusvårdsavgifter sker, bedöms detta vara aktuellt tidigast den 1 januari

1998. Det innebär att beloppet avseende de företagna sjukvårdsavdragen på

pensionsutbetalningarna skall tillföras sjukförsäkringen även för år 1997. Efter

korrigering för detta och av nettoutgifterna för de internationella

betalningsströmmarna har regeringen räknat med att det för denna anslagspost

uppstår ett tillfälligt överskott på ca 400 miljoner kronor för år 1997 beroende

på att storleken på sjukhusvårdsavdrag överskrider utbetalningarna till

sjukvårdshuvudmännen som en följd av att ersättningarna från sjukförsäkringen

till huvudmännen successivt har reducerats. För åren 1998 och 1999 beräknas

överskottet - under förutsättning av oförändrade förhållanden - till lika stora

belopp. Det är dock regeringens avsikt att fr.o.m. år 1998 ändra på detta

förhållande, i första hand genom att administrationen av sjukhusvårdsavgifterna

för pensionärer förs över till sjukvårdshuvudmännen.

Läkemedelsförmånen

Regeringen har utgått från RFV:s anslagsprognos för år 1996. Med utgångspunkt

från denna har en viss volym- och prisuppgång för år 1997 beaktats, liksom en

fortsatt övergång till allt dyrare men bättre läkemedel. Vidare har hänsyn

tagits till effekterna av de besparingsåtgärder som trätt i kraft den 1 juli i

år samt effekterna av ett genomförande av förslaget från HSU 2000 den 1 januari

1997 samt att sjukvårdshuvudmännen kompenserats för de merkostnader som uppstår

till följd av åtagandet att kostnadsfritt tillhandahålla insulin till vissa

diabetiker enligt en tidigare träffad överenskommelse med Landstingsförbundet.

Sammantaget leder dessa olika åtgärder till en beräknad anslagspost för läke-

medelsförmånen på 14 100 miljoner kronor. För åren 1998 och 1999 har med hänsyn

till förväntad fortsatt kostnadsutveckling och aviserade besparingar utgifterna

beräknats till 15 041 resp. 16 239 miljoner kronor. Regeringen har dock, som

redovisats, föreslagit att kostnadsansvaret för läkemedelsförmånen fr.o.m. år

1998 förs över till sjukvårdshuvudmännen och att dessa skall erhålla ersättning

genom ett särskilt statsbidrag.

Tandvård

I sin ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150) har regeringen aviserat en

revidering av tandvårdstaxan per den 1 oktober 1996, varvid ersättningsreglerna

och arvodesnivåer avses bli så utformade så att årskostnaderna för tandvård inte

överskrider 1 901 miljoner kronor. Den reviderade taxan kommer att träda i kraft

den 15 oktober 1996. För år 1997 innebär detta, sedan regeringen tagit hänsyn

till en viss kostnadsutveckling, ett anslagsbelopp på 1 937 miljoner kronor. För

år 1998 har utgifterna beräknats till 1 000 miljoner kronor och för år 1999 till

1 022 miljoner kronor.

A 2. Bidrag till hälso- och sjukvård

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 753 4671)

1995/96Anslag1 345 825 Utgiftsprognos1 374 930

 därav 1996 888 448

1997 Förslag 908 150

1998 Beräknat941 424

1999 Beräknat972 288

1 Beloppen anges i tusental kr

Från detta anslag utbetalas statsbidrag till sjukvårdshuvudmännen i enlighet med

de årliga överenskommelser som träffas mellan staten och Landstingsförbundet om

vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen. Bidragets användningsområden m.m.

finns angivna i förordningen (1984:908) om vissa statsbidrag och

försäkringsersättningar för sjukvård m.m.

 För budgetåret 1995/96 utbetalas från anslaget bl.a. ett särskilt bidrag till

hälso- och sjukvård. Dessutom utbetalas medel till rehabilitering för äldre och

funktionshindrade, särskild ersättning till psykoterapeutisk verksamhet,

ersättning för informationsförsörjning samt ersättning för handledning av

kiropraktorer.

Vidare betalas från anslaget ersättningar för vissa kostnader och förluster som

uppkommit på grund av myndighetsingripande för att förhindra spridning av

smittsam sjukdom. Vissa kostnader enligt smittskyddsförordningen (1989:301) för

läkemedel m.m. vid behandling för en samhällsfarlig sjukdom betalas också ut

från detta anslag, liksom även kostnader för patientförsäkring och vissa

skadeersättningar. Under budgetåret 1995/96 har också ersättningar för

sjukvårdhuvudmännens administration av ersättningar till privata vårdgivare för

år 1996 lämnats från anslaget.

 Ramen för de medel som fördelas mellan sjukvårdshuvudmännen som bidrag till

hälso- och sjukvården uppgår för år 1996 till 1 354 miljoner kronor. Medlen

utgår dels från detta anslag, dels från sjukförsäkringen. Den 4 december 1995

träffades en överenskommelse om statsbidragen till sjukvårdshuvudmännen för år

1996. Regeringen har den 7 december 1995 godkänt överenskommelsen.

 Regeringen har överlämnat en skrivelse (skr. 1995/96:122) till riksdagen med

redogörelse för överenskommelsen om vissa ersättningar till sjukvårdshuvudmännen

m.m. för år 1996.

 Landstingsförbundet har i en rapport redovisat resultatet av en uppföljning av

vårdgarantin som genomfördes vid årsskiftet 1995/96 och funnit att väntetiderna

för de diagnoser som omfattas av vårdgarantin har ökat de senaste åren. Under år

1995 har ökningen varit särskilt markant, bl.a. till följd av de omfattande

vårdstrejker som pågick vid årsskiftet 1995/96. Några sjukhus- och

klinikledningar har också uppgivit att vårdgarantin inneburit att andra

vårdbehov har trängts undan, men variationerna mellan specialiteterna är stora.

 Den vårdgaranti som ingår i 1996 års överenskommelse innebär att den tidigare

vårdgarantin har utvecklats till att omfatta även tillgängligheten till basal

hälso- och sjukvård i primärvården samt till bedömning av specialist efter det

att remiss har utfärdats. Vidare skall särskilda nationella vårdprogram

upprättas för vissa patienter som lider av allvarlig kronisk sjukdom. Syftet är

bl.a att patienter oberoende av bostadsort skall få tillgång till jämförbar

vårdkvalitet och vårdinnehåll vid en allvarlig kronisk sjukdom. Det första

nationella vårdprogrammet skall avse diabetes.

 Under budgetåret 1994/95 disponerade Socialstyrelsen 928,7 miljoner kronor

från förslagsanslaget Bidrag till hälso- och sjukvård. I Socialstyrelsens

årsredovisning avseende budgetåret 1994/95 redovisas att 747,9 miljoner kronor

hade förbrukats vid budgetårets utgång. En orsak till att det fanns oförbrukade

medel budgetåret 1994/95 av de medel, som disponerades, är att vissa

fördröjningar hade uppstått vid sjukvårdshuvdmännens ansökningar av medel som

anslagits för rehabilitering av äldre och funktionshindrade. Regleringsbrevet

för budgetåret 1995/96 föreskriver dock att dessa medel får disponeras även

under detta år.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 908 150 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Förordningen (1984:908) om vissa statsbidrag och|

|försäkringsersättningar bör ses över. Insatserna för att se|

|över och ersätta vårdgarantin bör förstärkas. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

De senaste åren har det skett betydande förändringar i statsbidragen till

kommuner och landsting. Ramen för de medel som fördelas mellan

sjukvårdshuvudmännen som statsbidrag har minskat och behoven av styrning har i

vissa fall förändrats. Detta innebär enligt regeringens mening att förordningen

(1984:908) om vissa statsbidrag och försäkringsersättningar för sjukvård m.m.

bör ses över. Översynen bör genomföras i samband med höstens överläggningar med

sjukvårdshuvudmännen.

 Regeringen anser vidare att arbetet med att förnya och ersätta den nuvarande

vårdgarantin särskilt bör uppmärksammas vid de kommande överläggningarna mellan

företrädare för staten och Landstingsförbundet. Erfarenheterna hittills visar

att arbetet med att ta fram nationella vårdprogram och vårdkontrakt är mer

omfattande och tar längre tid än beräknat. Insatserna för att se över och

ersätta vårdgarantin inför kommande år bör därför förstärkas. Inriktningen bör

vara bl.a. att stärka patienternas ställning.

Slutsatser

Regeringen anser sammanfattningsvis att förordningen (1984:908) Om vissa

statsbidrag och försäkringsersättningar för sjukvård m.m. bör ses över samt att

insatserna för att se över och ersätta vårdgarantin bör förstärkas.

 Anslaget för budgetåret 1997 beräknas uppgå till 908,2 miljoner kronor. För

budgetåren 1998 och 1999 beräknas anslaget uppgå till 941,4 respektive 972,3

miljoner kronor per år.

A 3. Insatser mot aids

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 172 9651) Reservation 24 657

1995/96Anslag 272 830 Utgiftsprognos 290 117

 därav 1996 210 692

1997 Förslag 150 887

1998 Beräknat155 622

1999 Beräknat160 591

1 Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget betalas utgifter för särskilda insatser för att förebygga

spridningen av hiv/aids.

 Medlen skall användas till information och kunskapsspridning, stöd till

psykosocialt arbete och utvecklingsarbete. Från anslaget utbetalas vidare ett

extra bidrag till landsting och kommuner som stöd till förebyggande insatser mot

spridning av hiv/aids.

 Bidrag till forskning lämnas, förutom från detta anslag, dels från anslaget 9.

E 1. Socialvetenskapliga forskningsrådet: Forskningsmedel, dels från det under

utgiftsområde 16. Utbildning och universitetsforskning upptagna anslaget till

Medicinska forskningsrådet. Forskning kring hiv/aids sker vidare bl.a. inom

ramen för Smittskyddsinstitutet.

 De medel som tidigare anvisades under detta anslag för att utveckla en

offensiv narkomanvård har förts till Socialstyrelsens ramanslag och den

särskilda anslagsposten för utvecklingsinsatser.

 Folkhälsoinstitutet har i sin årsredovisning och i den fördjupade an-

slagsframställningen redovisat hur de anslagna medlen använts och lämnat förslag

till framtida inriktning. Ett nationellt policydokument för hiv/aids-prevention

har tagits fram och fastställts av aids-rådet, som har en rådgivande funktion i

institutets arbete.

 Sammantaget kan konstateras att insatserna har varit framgångsrika. Den

hotande epidemin har inte fått den omfattning i Sverige som man tidigare

fruktat, sannolikt tack vare tidiga, konsekventa och fortgående insatser.

Sverige har förblivit ett land med låg förekomst av hiv-infektion trots ett

omfattande resande och invandring från länder med hög förekomst av hiv/aids.

Oroande är dock att smittspridningen bland män som har sex med män inte har

bromsats liksom att insatser riktade till invandrare ännu ej genomförts i

tillräcklig omfattning av berörda aktörer.

 Folkhälsoinstitutet har som grund för den fördjupade anslagsframställningen

låtit utföra en rad studier och utvärderingar av såväl attityder till bl.a.

hiv/aids som av olika insatser.

 En utvärdering har gjorts av det s.k. extra bidraget som främst ges till

storstadsregionerna. I denna konstateras att, med något undantag, ett avancerat

och mångfacetterat arbete bedrivs som bygger på genomarbetade handlingsprogram.

Insatserna dokumenteras i allmänhet men det är inte alltid som det sker en

tillräcklig analys vad avser ändamålsenlighet och måluppfyllelse.

 Den utvärdering som gjorts av de tre frivilligorganisationer, Noaks ark,

Riksförbundet för sexuell upplysning (RFSU) och Riksförbundet för sexuellt

likaberättigande (RFSL), som får de största bidragen, pekar på att

organisationerna har en hög och delvis unik kompetens och att deras insatser

fyller en viktig funktion inte minst genom att de engagerar medlemmar och

aktivister och skapar en social rörelse kring dessa frågor.

 En viktig bas för ett fortsatt effektivt arbete för att förebygga hiv/aids är

god kunskap om befolkningens attityder, moraluppfattningar och beteenden ifråga

om sexualitet. Folkhälsoinstitutet genomför därför en studie kring sexualitet

och hälsa vilken beräknas bli klar i början av nästa år. Spridningen av smitta

bland män som har sex med män fortsätter i samma takt som tidigare vilket har

föranlett två riktade studier för att öka kunskaperna om denna grupp.

Utvärderingar har också påbörjats av det psykosociala stödet till hiv-smittade i

syfte att förbättra insatserna och därigenom minska smittspridningen.

 32

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 150 887 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Insatser för att förebygga hiv/aids bör ges fortsatt hög|

|prioritet inom alla delar av samhället. En ökad|

|koncentration bör ske till insatser riktade mot de|

|grupper där riskbeteendet är som störst och där en|

|fortsatt hög smittspridning sker. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Mot bakgrund av ovanstående anser regeringen att insatserna för att förebygga

hiv/aids måste ges fortsatt hög prioritet på alla samhällsnivåer. Kommuner och

landsting måste så långt möjligt integrera det hiv/aids- preventiva arbetet i

den reguljära verksamheten. Frivilligorganisationernas kunskap och engagemang

måste tas tillvara och utvecklas. Det finns dock ett fortsatt behov av central

kunskapsuppbyggnad och samordning av olika insatser. Detta motiverar,

tillsammans med behovet av särskilda insatser framförallt i storstäderna, enligt

regeringens mening att riksdagen särskilt anvisar medel för att förebygga

spridningen av hiv/aids.

 De utvärderingar som har gjorts visar på att insatserna i huvudsak fyller sitt

syfte men att ytterligare förbättringar kan göras.

 För det första är det viktigt att insatserna också på ett lokalt och regionalt

plan sker inom ramen för sammanhållna handlingsprogram med en tydlig målsättning

att förebygga spridning av hiv/aids.

 För det andra bör insatserna i ökad utsträckning riktas mot de grupper som

löper störst risk att smittas av hiv/aids. Metoder för att nå dessa grupper

behöver vidareutvecklas.

 För det tredje behöver samarbetet mellan olika aktörer fördjupas så att

största möjliga effekt kan nås och dubbelarbete undvikas. Folkhälsoinstitutet

bör här bidra med att ta fram kunskap och samordna olika aktiviteter medan de

konkreta insatserna riktade till hela befolkningen eller grupper i denna i

första hand bör utföras av aktörer på kommunal- eller landstingsnivå samt genom

frivilligorganisationer.

 För det fjärde är det viktigt att stödet till de frivilliga organisationerna

prioriteras och att deras kompetens tas tillvara och vidarutvecklas. Det är i

detta sammanhang viktigt att en del av stödet ges obundet för att bibehålla

organisationernas oberoende och frihet. För att möjliggöra en uppföljning och

utvärdering bör dock stödet även i fortsättningen vara förknippat med krav på

redovisning från de mottagande organisationerna.

 För det femte måste stödet och insatserna fortlöpande följas upp och

utvärderas. Regeringen stödjer således Folkhälsoinstitutets inriktning och

ambitioner inom detta område. Det är också av stor vikt att den kunskap som

erhålls snabbt sprids och får genomslag även lokalt och regionalt så att det

hiv/aids-preventiva arbetet ytterligare kan effektiviseras.

Slutsatser

Med hänsyn till de möjligheter som bör finnas såväl centralt som inom kommuner

och landsting att effektivisera verksamheten och därigenom nå samma

måluppfyllelse med något mindre resurser beräknar regeringen en minskning av

anslaget med 7 500 000 kronor. Folkhälsoinstitutet föreslås således få disponera

150 887 000 kronor för insatser mot hiv/aids under budgetåret 1997.

A 4. Ersättning till Spri - Hälso- och sjukvårdens

 utvecklingsinstitut

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 26 9001)

1995/96Anslag 43 300 Utgiftsprognos 29 700

 därav 1996 29 700

1997 Förslag 29 700

1998 Beräknat 29 700

1999 Beräknat 29 700

1 Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget utgår statens ersättning till Spri. Spri är hälso- och sjukvårdens

utvecklingsinstitut. Spri skall bedriva ett långsiktigt, kvalificerat

utvecklingsarbete inriktat mot aktuella problemområden. Tyngdpunkten skall ligga

inom områdena hälsoekonomi, kvalitetsutveckling, informationsteknik och

informationsförsörjning.

 Spri är en allmännyttig ideell förening som har bildats av staten och

Landstingsförbundet.

 Nuvarande finansieringsavtal avser perioden 1996 - 1999. Enligt

finansieringsavtalet tillskjuter parterna vardera 29 700 000 kr för vart och ett

av åren 1996 - 1999. Slutligt beslut om bidragsbeloppen skall dock fattas för

ett år i taget av respektive part.

 En utgångspunkt för alla projekt skall enligt finansieringsavtalet vara att

patientens ställning skall stärkas. Projekt som bedöms ge de största effekterna

när det gäller bättre hushållning med resurser skall prioriteras. Inom sina

verksamhetsområden skall Spri i möjligaste mån delta i EU-projekt.

 Spri har i sin framställning om ersättning för åren 1997 - 1999 presenterat en

mål- och strategiplan. För varje verksamhetsområde finns beskrivet vilka

aktiviteter Spri kommer att bedriva. För området informationsteknik planeras

aktiviteterna på två olika nivåer. På den lägre nivån kommer arbetet att

genomföras inom de ekonomiska ramar som finns i gällande avtal. Den högre nivån

förutsätter tillskott av ytterligare medel enligt de förslag som finns i

propositionen (1995/96:125) om åtgärder för att bredda och utveckla användningen

av informationsteknik och som riksdagen ställt sig bakom.

 Regeringen har den 5 september 1996 givit Spri i uppdrag att efter samråd med

berörda intressenter lämna förslag till IT-program inom hälso- och sjukvården

samt lämna förslag till programmets finansiering. Uppdraget skall redovisas

senast den 1 december 1996.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 29 700 tkr |

-------------------------------------------------------

Slutsatser

Den mål och strategiplan som anges i Spris framställning om ersättning ligger

väl i linje med den inriktning av Spri som angivits i riksdagens beslut med

anledning av proposition (1995/96:99) om Spris fortsatta verksamhet.

 I propositionen (1996/97:5) om forskning markeras Spris centrala roll när det

gäller informations- och kunskapsförmedling om svensk och utländsk FoU-

verksamhet till hälso- och sjukvården, bl.a. som nationellt ansvarsbibliotek

inom hälso- och sjukvården. Enligt sina stadgar skall Spri aktivt verka för att

uppnådd kunskap sprids och vinner genomslag. Vi vill understryka vikten av att

en sådan kunskapsspridning sker. I detta sammanhang bör Spri beakta riksdagens

kommande beslut om inriktningen av forskningen inom hälso- och sjukvården.

 Regeringen gör bedömningen att ersättning till Spri för budgetåret 1997 bör

utgå med 29 700 000 kr.

A 5. Bidrag till WHO

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 32 6481)

1995/96Anslag 65 560 Utgiftsprognos 65 560

 därav 1996 32 071

1997 Förslag 32 780

1998 Beräknat 33 697

1999 Beräknat 34 743

1 Beloppen anges i tusental kr

De utgifter som belastar anslaget är Sveriges reguljära medlemsbidrag till

Världshälsoorganisationens (WHO) verksamhet. Bidragets storlek bestäms av den

tvåårsbudget som WHO:s beslutande församling har antagit för 1996-1997 och den

budget som kommer att antas i maj 1997 för åren 1998-1999. Reglerna säger att

bidraget för det kommande verksamhetsåret skall ha betalats in till WHO senast

den 1 januari varje år. Föreslaget anslag för år 1997 avser således den ännu

inte fastställda avgiften för 1998.

 För verksamhetsåret 1997 uppgår avgiften till 4 981 580 US dollar. En viss

avräkning sker därefter om tidigare års bidrag har betalats in inom föreskriven

tid. Det belopp som senast den 1 januari 1997 skall ha inbetalats till WHO är

därmed 4 951 340 USD. Då bidraget är fastställt i US dollar påverkas utfallet av

valutakursförändringar.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 32 780 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Anslaget är beräknat med utgångspunkt i 1995/1996 års|

| |

|anslagsnivå. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Samarbetet med WHO utgör en viktig del av den internationella verksamheten inom

hälso- och sjukvården. Sverige har sedan organisationens tillkomst år 1948 varit

en av de största frivilliga bidragsgivarna. Dessa extra bidrag har finansierats

via biståndsbudgeten.

 Medlemsländerna initierade år 1992 en reformprocess för att i en allmänt

restriktiv budgetsituation effektivisera och anpassa verksamheten till mer klart

formulerade mål och prioriteringar. Regeringen markerade i december 1994 sitt

missnöje med reformarbetet genom att skära ned de frivilliga bidragen till WHO

för 1995 med hälften. Bidragen för 1996 har i avvaktan på en av

Utrikesdepartementet och Socialdepartementet gemensamt bedriven studie av WHO:s

verksamhet legat kvar på samma nivå. En rapport från denna studie beräknas före-

ligga under hösten 1996.

 I avvaktan på att WHO:s budget för åren 1998-1999 fastställs, beräknas ett

anslag på 32 780 000 kronor.

 33

A 6. Bidrag till WHO-enheten för rapportering av

 läkemedelsbiverkningar

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 2 5911)

1995/96Anslag 3 888 Utgiftsprognos 3 888

 därav 1996 2 592

1997 Förslag 2 591

1998 Beräknat 2 591

1999 Beräknat 2 591

1 Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget utgår bidrag till WHO-enheten för rapportering av läke-

medelsbiverkningar.

 Bidrag lämnas till driften av de operativa delarna av verksamheten vid

Världshälsoorganisationens (WHO) enhet för läkemedelsbiverkningar (WHO Drug

Monitoring Centre), som genom ett avtal mellan WHO och regeringen år 1978 fördes

över till Sverige. Verksamheten bedrivs av stiftelsen WHO Collaborating Centre

for International Drug Monitoring.

 Stiftelsens styrelse anser att nödvändig expansion av verksamheten kan

finansieras genom bibehållande av intäkter från de kommersiella aktiviteterna

förutsatt fortsatt bidrag från WHO och oförändrat anslag från statsbudgeten.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 2 591 tkr |

-------------------------------------------------------

Mot bakgrund av Stiftelsens anslagsframställan gör regeringen bedömningen att

fortsatt bidrag till WHO-enheten skall utges med 2 591 000 kronor för budgetåret

1997.

A 7. Bidrag till Nordiska hälsovårdshögskolan (NHV)

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 17 5821)

1995/96Anslag 25 877 Utgiftsprognos 25 900

 därav 1996 16 816

1997 Förslag 16 800

1998 Beräknat 16 800

1999 Beräknat 16 800

1 Beloppen anges i tusental kr

Nordiska hälsovårdshögskolan (NHV) utgör en del av Nordiska ministerrådets

organisation och är den största nordiska institutionen inom social- och

hälsovårdssektorn. Högskolan, som har sitt säte i Göteborg, startade i liten

skala år 1953. Verksamheten har därefter i flera omgångar utvecklats och

förändrats. Det är en institution för högre utbildning och forskning inom

området folkhälsovetenskap. På högskolan bedrivs vidare- och efterutbildning av

personal från de nordiska ländernas hälso- och sjukvårdssektor samt närliggande

områden. Utbildningen kan avslutas med examen Master of Public Health. Vidare

genomförs forskarutbildning som kan avslutas med examen Doctor of Public Health.

 Finansieringen av NHV fördelas nationellt mellan de nordiska länderna.

Nordiska ministerrådet fastställer varje år dels en total ekonomisk ram för

högskolans verksamhet, dels en garantinivå för finansieringen. Utgifter för

verksamheten inom garantinivån fördelas mellan länderna efter samma proportioner

som gäller för den ordinarie nordiska budgeten. Efter verksamhetsårets slut görs

en slutlig avräkning i förhållande till antalet utnyttjade studentplatser under

året.

 Faktorer som styr utgifterna under detta anslag är utvecklingen av Nordiska

ministerrådets budget, Sveriges andel av budgeten, valutakursförändringar samt

av Sverige utnyttjade studentplatser. Nordiska ministerrådets budget för år 1997

kommer att fastställas först i november 1996. De nordiska samarbetsministrarna

beslöt förra året att den nationella finansieringen av NHV skulle minskas med 4

000 000 danska kr för år 1996. Det totala anslaget till NHV beräknas uppgå till

35 730 000 kr för år 1997 (1996 års prisnivå). Sveriges andel av kostnaderna för

NHV år 1997 beräknas uppgå till 16 800 000 kr.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 16 800 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Möjligheterna att göra effektiviseringar och|

|kostnadsbesparingar prövas löpande. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Det finns ett stort behov av kvalificerad folkhälsovetenskaplig kompetens i de

nordiska länderna. NHV spelar här en viktig roll. På svenskt initiativ har ett

omfattande reformarbete nyligen inletts.

 I samtliga nordiska länder utom Sverige sker den nationella finansieringen av

NHV via social- och hälsovårdsministerierna. I Sverige har medlen disponerats av

Utrikesdepartementet. För att få samma förhållande beträffande

finansieringsansvaret som i de andra nordiska länderna överförs ansvaret för

dessa medel från Utrikesdepartementet, utgiftsområde B 2. Nordiska ministerrådet

till Socialdepartementet, utgiftsområde 9. Hälsovård, sjukvård och social

omsorg.

 Regeringen gör bedömningen att Nordiska hälsovårdshögskolan skall få ett

ramanslag på 16 800 000 kr för år 1997.

A 8. Bidrag till psykiatriområdet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 85 016 1 Reservation 112 983

1995/96Anslag 594 000 Utgiftsprognos 706 983

 därav 1996 592 957

1997 Förslag 386 000

1998 Anslaget upphör

1 Beloppen anges i tusental kr

För att underlätta genomförandet av de åtgärder som ingår i psykiatrireformen

har riksdagen i samband med behandlingen av propositionen om psykiskt stördas

villkor beslutat om vissa tidsbegränsade ekonomiska stimulansåtgärder (prop.

1993/94:218, bet. 1993/94:SoU:28, rskr. 1993/94:396).

 De utgifter som belastar anslaget är till större delen de stimulansbidrag som

skall utbetalas till landsting och kommuner för utveckling av arbetsformerna

inom socialtjänst och psykiatri. Syftet är att kommunernas socialtjänst skall

kunna utveckla sina kunskaper när det gäller omvårdnad och bemötande av

människor med psykisk störning. Vidare skall medlen bl.a. användas för att den

öppna psykiatriska vården på ett bättre sätt än för närvarande skall kunna ge

metodstöd till kommunernas personal och specialistvård till de personer som ges

omvårdnad m.m. inom de särskilda boendeformerna.

 Medel skall vidare lämnas för att förbättra vården till psykiskt störda

missbrukare. Det gäller insatser för att förbättra samverkan mellan sjukvården,

kommunerna och LVM-institutionerna. Dessutom skall bidrag utges till anhörig-

och brukarorganisationer m.fl. för att bygga upp det sociala nätverket kring den

psykiskt störde samt att stödja de anhöriga till psykiskt störda.

 Medel är också avsatta för förbättrad rehabilitering av tortyrskadade

flyktingar, ekonomiskt stöd till psykiatrin i Östeuropa (Sida) samt utvärdering

av behandlingsmetoder inom psykiatrin (medel överförda till Statens beredning

för utvärdering av medicinsk metodik, prop. 1994/95:100 bil. 6, bet.

1994/95:SoU15, rskr. 1994/95:294).

 Socialstyrelsen disponerar och administrerar merparten av de aktuella medlen.

Det betyder att styrelsen, inom ramen för riksdagens och regeringens riktlinjer,

fattar beslut om medlens användning.

 Inom anslaget finns även medel för uppföljning och utvärdering av

psykiatrireformen samt översyn av innehållet i den psykiatriska vården.

Uppdragen åligger Socialstyrelsen och anslagsposterna omfattar sammanlagt 6

miljoner kronor för 1997, varav 2 miljoner kronor för översyn av innehållet i

den psykiatriska vården och 4 miljoner kronor för uppföljning och utvärdering av

psykiatrireformen. Dessa medel har förts över från anslaget A8. Bidrag till

psykiatriområdet till anslaget D1. Socialstyrelsen.

 Den huvudsakliga faktor som styr utbetalningarna under anslaget är avtal

mellan kommuner och landsting om medlens användning. Avtalen skall godkännas av

Socialstyrelsen som också administrerar utbetalningarna.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att 87 miljoner kronor

av de 200 miljoner kronor som uppfördes på budgeten 1994/95 betalats ut.

Anledningen till sparandet på anslaget är främst förseningar i samband med

genomförandet av reformen. Socialstyrelsen har påtalat att reformen har

försenats betydligt, i många fall upp till ett år, bl.a. beroende på att de

ekonomiska överenskommelserna mellan kommuner och landsting dragit ut på tiden.

Socialstyrelsen har därför inte haft möjlighet att betala ut bidragen i beräknad

omfattning. Prognosen för 1995/96 visar emellertid att verksamheten kommit igång

och att utbetalningar nu kan göras.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Reservationsanslag 386 000 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

De medel som ställts till förfogande för psykiatrireformens genomförande är

enligt regeringens mening av central betydelse för att kommuner, landsting,

brukarorganisationer m.fl. skall kunna förvärva kompetens och utveckla sina

arbetsformer så att de bättre kan uppfylla de behov som människor med långvarig

psykisk störning har. Det är olyckligt att processen har varit långsam i

inledningsfasen men regeringen bedömer att arbetet nu fortskrider enligt plan

och anser därför att 386 miljoner kronor bör avsättas för budgetåret 1997.

Riktlinjerna för medlens användning enligt propositionen om psykiskt stördas

villkor bör gälla även vid fördelning av medel för budgetåret 1997.

A 9. Folkhälsoinstitutet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 189 8311) Anslagssparande26 026

1995/96Anslag 195 244 Utgiftsprognos221 270

 därav

1997 Förslag 113 460 1996165 770

1998

Beräknat

111 248

1999

Beräknat

114 078

 34

-------------------------------------------------------

1 Beloppen anges i tusental kr

Folkhälsoinstitutet är ett nationellt organ med uppgift att förebygga sjukdom

och annan ohälsa och främja en god hälsa för alla. Institutets verksamhet syftar

till att för alla skapa likvärdiga förutsättningar för god hälsa. Särskild vikt

skall fästas vid sådana förhållanden som främjar hälsan hos de grupper som är

utsatta för de största hälsoriskerna.

 Folkhälsoinstitutets verksamhet skall bygga på vetenskaplig grund och

dokumenterade erfarenheter. Institutet skall vara ett stöd för lokalt och

regionalt folkhälsoarbete i kommuner och landsting, företag, organisationer och

utbildningsväsende m.fl samt främja samarbete mellan olika organ på nationell

nivå.

 Verksamheten indelas i tre verksamhetsgrenar: Nationellt folkhälsoarbete,

lokalt folkhälsoarbete och forskning och utveckling. Verksamhetsgrenarna är i

sin tur indelade i program som är gemensamma för samtliga verksamhetgrenar.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att det föreligger ett

anslagsparande på 26 miljoner kronor. Anslagsbelastningen under 1996

prognostiseras till 165,8 miljoner kronor.

 Folkhälsoinstitutet startade sin verksamhet den 1 juli 1992. Institutet har

således hittills befunnit sig i en uppbyggnadsfas där det utvecklat såväl

verksamhetsformer som samarbetsformer med andra aktörer. Av årsredovisningen för

1994/95 framgår att kostnaderna under detta budgetår ökat markant till följd av

att institutet nu är fullt bemannat, nätverk har byggts upp och samarbetsavtal

m.m. har slutits.

 Årsredovisningen avseende budgetåret 1994/95 är betydligt bättre än

redovisningen för 1993/94. I redovisningen för 1994/95 jämförs prestationer dels

med de mål som ställts upp i regleringsbrevet, dels med de interna mål som

myndigheten fastställt. Vad avser de olika prestationerna redovisas även

nedlagda kostnader och nedlagd tid. Det är viktigt med fortsatta insatser för

att ytterligare utveckla årsredovisningen framförallt avseende redovisningen av

effekter av Folkhälsoinstitutets verksamhet. De förändringar som gjorts i regle-

ringsbrevets struktur avseende 1995/96 bör också bidra till att öka års-

redovisningens överblickbarhet.

 I anslutning till den fördjupade anslagsframställningen har Folkhälso-

institutet genomfört en rad analyser och utvärderingar. Regeringen välkomnar

dessa då de på ett väsentligt sätt kan bidra såväl till att effektivisera

statsmakternas styrning av institutets verksamhet som till att förbättra

Folkhälsoinstitutets egna prioriteringar och arbetsmetoder.

 Folkhälsoinstitutet föreslår i anslagsframställningen vissa förändringar och

tyngdpunktsförskjutningar i verksamheten. En ökad betoning bör, enligt

institutet, ske av de strukturellt inriktade insatserna som kan påverka hälsans

bestämningsfaktorer. Vidare föreslås att ökad vikt läggs vid att utveckla den

nationella hälsopolitiken och att bidra till att ta fram underlag inför Sveriges

agerande i olika internationella fora, liksom vid analys- och utredningsarbete

av strategisk betydelse. Institutet föreslår vidare att prioritet skall ges åt

verksamheter och beslut som inom ramen för en generell hälsopolitik särskilt

förbättrar hälsans villkor för socioekonomiskt mindre privilegierade grupper som

löper stor risk att drabbas av ohälsa och för tidig död.

 De föreslagna förändringarna bygger på att Folkhälsoinstitutet förstärker sin

strategiska roll och bidrar till en fortsatt kompetensutveckling inom det lokala

och regionala folkhälsoarbetet. En ytterligare utveckling av olika typer av

nätverk bör eftersträvas för att underlätta dialog och erfarenhetsutbyte.

Institutet föreslår också att återhållsamhet bör råda när det gäller nationella

mediakampanjer och liknande insatser.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|Det övergripande målet för Folkhälsoinstitutet ligger|

| |

| |

|fast. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 113 460 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Regeringen anser att Folkhälsoinstitutets förslag faller väl inom ramen för de

övergripande målen för institutet och ställer sig bakom de utvecklingslinjer som

institutet föreslår.

 Det statsfinansiella läget och de fortsatta kraven på neddragningar av den

statliga administrationen gör att regeringen noga måste pröva omfattningen av

statliga insatser och åtaganden. Mot bakgrund av institutets fortsatta

inriktning mot att allt mera stödja, koordinera och arbeta via andra organ,

exempelvis inom ramen för olika nätverk, samtidigt som de nationella

mediakampanjerna m.m. bör stå tillbaka, anser regeringen att Folkhälsoinstitutet

bör kunna driva sin verksamhet på ett ändamålsenligt sätt också med ett något

minskat anslagsbelopp. Regeringen föreslår att, utöver det generella

sparbetinget på 3 %, ytterligare en besparing görs på anslaget med 7 500 000

kronor för budgetåret 1997. Detta innebär ett anslag på 113 460 000 kr.

A 10. Smittskyddsinstitutet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 69 4161) Anslagssparande 25 894

1995/96Anslag 132 118 Utgiftsprognos 128 120

 därav 1996 89 976

1997 Förslag 97 460

1998 Beräknat 98 335

1999 Beräknat101 4172)

1 Beloppen anges i tusental kr

2)exkl. resursförstärkning till följd av flytt och nytt säkerhetslaboratorium

samt nytt djurhus

Smittskyddsinstitutet (SMI) är en central förvaltningsmyndighet som har som

övergripande mål att åstadkomma och upprätthålla en väl fungerande bevakning av

smittskyddsläget nationellt och internationellt samt att främja skyddet mot

smittsamma sjukdomar.

 I sitt arbete skall SMI samverka med andra aktörer inom smittskyddsområdet

genom att bl.a. informera om det epidemiologiska läget, föreslå åtgärder och

aktivt medverka till att diagnostiken av de epidemiska sjukdomarna blir

tillförlitlig och snabb i hela landet.

 SMI skall bedriva forskning, metodutveckling och utbildning inom

smittskyddsområdet samt som centralt expertorgan stå till förfogande att mot

avgift utföra speciell diagnostik.

 SMI får även bedriva uppdragsverksamhet inom djurhuset (försöks-

djursverksamheten). Vidare får SMI motta externa forskningsuppdrag och

forskningsmedel i den mån den övriga verksamheten medger det. Inkomsterna från

avgifter för uppdragsverksamheten och externa forskningsmedel får disponeras av

SMI. Under 1997 beräknas avgiftsinkomsterna för uppdragsverksamheten uppgå till

21 miljoner kronor och de externa forskningsmedlen till ca 35 miljoner kronor.

 Därutöver skall SMI samarbeta med WHO och EU samt delta i det internationella

forsknings- och utvecklingsarbetet genom kontakter med vetenskapliga

organisationer i skilda länder.

 SMI är också beredskapsmyndighet med uppgift att ta initiativ till åtgärder

som medför skydd mot smittsamma sjukdomar i kris och krig.

 SMI:s ramanslag har i princip varit oförändrat sedan start den 1 juli 1993.

Anslaget för 1995/96 utökades dock med ca 5 miljoner kronor till följd av

övertagandet av driften av djurhuset (försöksdjursverksamheten) den 15 februari

1995.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar dock att myndigheten

har haft, liksom föregående år, ett anslagssparande på ca 13 miljoner kronor.

Även prognosen för innevarande budgetår (18 månader) pekar på ett

anslagssparande om ca 4 miljoner kronor. Anslagssparandet beror på att SMI

befunnit sig i uppbyggnadsfasen. Myndigheten har haft många tjänster under

tillsättande, varav åtta fortfarande är vakanta. Även en försenad renovering av

byggnaden för försöksdjursverksamhet har påverkat anslagssparandet. Myndigheten

beräknas dock fr.o.m. budgetår 1997 ha uppnått den ursprungligt planerade nivån,

vilket i sin tur medför att kostnaderna kommer i paritet med intäkterna.

 När det gäller de avgiftsfinansierade verksamheterna gav den speciella

diagnostiken ett överskott om ca 200 000 kr under 1993/94 respektive 1994/95

medan försöksdjursverksamheten medförde ett mindre underskott på ca 53 000 kr

under 1993/94 och ca 147 000 kr under 1994/95. 1994/95 års förlust utgör

emellertid mindre än 2 % av djurhusets omsättning. Målet full kostnadstäckning

kan totalt sett sägas ha uppfyllts för dessa verksamheter. För budgetåret

1995/96 beräknas dock både den speciella diagnostiken och

försöksdjursverksamheten medföra underskott om ca 1 miljon kronor vardera.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|För den kommande planeringsperioden skall de |

|övergripande målen för Smittskyddsinstitutets verksamhet|

|ligga fast. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 97 460 tkr |

|Beräknade avgiftsinkomster 21 000 tkr |

|Externa forskningsmedel 35 000 tkr |

| |

| |

|Övrigt: |

| |

|SMI projekterar för flyttning till Karolinska |

|institutets område i slutet av år 1998. Även ett nytt|

|säkerhetslaboratorium och ett nytt djurhus planeras |

|att byggas och dessa beräknas stå klara under år 1999.|

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Regeringen konstaterar att SMI har god kontroll på sin ekonomiska redovisning.

Redovisnings- och uppföljningssystemet fungerar bra och myndigheten har

effektiva administrativa rutiner.

 Regeringen anser att myndighetens verksamhet bedrivs på ett sådant sätt att de

övergripande målen samt verksamhetsmålen kan uppnås.

 Resultatredovisningen visar att SMI genom omprioriteringar och effek-

tiviseringar ökat produktiviteten inom vissa delar av sin verksamhet under det

senaste budgetåret.

 Inom forsknings- och utvecklingsarbetet har flera viktiga resultat uppnåtts,

bl.a. när det gäller vacciner mot aids och kikhosta samt ökat kunnande om

resistensutvecklingen hos bakterier i landet.

 Vidare anser regeringen att SMI bedriver verksamhet av god kvalitet. En

kvalitetsmätare är enligt regeringens mening andelen externa uppdragsprojekt.

Eftersom andelen externa uppdragsprojekt är relativt hög kan man anta att SMI

står sig väl i den internationella konkurrensen.

 SMI har erhållit en ren revisionsberättelse för budgetåret 1994/95.

Riksrevisionsverket (RRV) påpekade dock i en revisionspromemoria att det är

svårt att se kopplingen mellan verksamhetsmålen och de redovisade prestationerna

i resultatredovisningen. RRV noterade också att kostnadsjämförelserna med

föregående år och budget inte är konsekvent genomförda i resultatredovisningen.

 Regeringen instämmer i stort i RRV:s påpekanden. Myndigheten bör kunna utöka

sina analyser och kommentarer till måluppfyllelsen samt åstadkomma mer

konsekventa kostnadsjämförelser. I samband med framtagandet av SMI:s

regleringsbrev för år 1997 kommer regeringskansliet även föra en dialog med

myndigheten om möjligheterna att ta fram mer uppföljningsbara verksamhetsmål.

SMI:s anslagsframställan

Frågan om överföring av medel från Karolinska institutets (KI) anslag till SMI:s

anslag, för tre professurer inrättade den 1 juli 1990 inom smittskyddsområdet,

har på nytt aktualiserats i SMI:s fördjupade anslagsframställan. Även Karolinska

institutet har i sin anslagsframställan hemställt om att medel för dessa tre

professurer överförs till SMI.

 Vidare har myndigheten tagit upp konsekvenser av flyttningen till Karolinska

institutet samt renoveringen av djurhuset. Regeringen beslöt den 27 maj 1993 att

SMI skulle förläggas inom Karolinska institutets (KI) område, för att tillgodose

samarbetet mellan SMI och KI. Regeringen har den 19 juni 1996 bemyndigat SMI att

gå vidare och förhandla om lokaler m.m. på KI:s område för flytt av verksamheten

till 1999. SMI:s hyreskostnader beräknas i och med detta komma att öka med 9

till 15 miljoner kronor fr.o.m. 1999.

 Regeringen har även ansett att ett nytt hus för försöksdjursverksamhet bör

byggas, bl.a. för att kunna tillmötesgå Statens jordbruksverks krav på dagsljus

i djurrummen. För att uppnå en samlad lokallösning bör även det nya djurhuset

ligga på KI-området. Hyreskostnaderna för försöksdjursverksamheten beräknas till

följd av detta att öka med 8 till 13 miljoner kronor. SMI kommer således att

vara i behov av ytterligare medel även för försöksdjursverksamheten fr.o.m.

1999.

 Flyttningen till KI-området samt uppförandet av ett nytt säkerhetslaboratorium

och ett nytt djurhus kommer även att medföra kostnader för investeringar i

utrustning, burar m.m. SMI föreslår att anslagssparandet används för att

finansiera sådana kostnader. Även regeringen anser att anslagssparandet i

huvudsak bör användas till detta.

 En neddragning av myndighetens ramanslag med 3 % för år 1997 skulle få

oacceptabla återverkningar på verksamheten. Dels p.g.a. att kostnaderna för

lokaler, material och administration redan ligger på en låg nivå och därmed är

svåra att minska ytterligare, dels p.g.a. att den ram som låg till grund vid

bildandet av SMI också var mycket begränsad. Därutöver bör det finnas utrymme

för att möta förändringar i den epidemiologiska bilden. Kraven på SMI kommer

sannolikt att öka, bl.a. som referenslaboratorium, i EU-arbetet samt i den na-

tionella övervakningen.

Slutsatser

Mot bakgrund av årsredovisningen för 1994/95 och den fördjupade an-

slagsframställningen för perioden 1997 - 1999 drar regeringen följande

slutsatser.

 De riktlinjer och övergripande mål för SMI:s verksamhet som tidigare lagts

fast skall även gälla för kommande år.

 I beräkningen av ramanslaget har regeringen räknat med att medel om 5,5

miljoner kronor, för finansiering av tre professurer, flyttas över från

Karolinska institutets (KI) ramanslag till Smittskyddsinstitutets ramanslag

fr.o.m. budgetåret 1997.

 Kraven på neddragningar av den statliga administrationen har föranlett en

noggrann prövning av bl.a. myndigheternas behov av resurser för att klara sina

åtaganden. Eftersom SMI bl.a. fortfarande befinner sig i uppbyggnadsfasen har

regeringen ansett att endast 1 miljon kronor bör tas ut som besparing på SMI:s

ramanslag för år 1997.

 SMI bör således anvisas ett ramanslag om 97 460 000 kr för år 1997. För år

1998 beräknas utgifterna inom den anslagsfinansierade verksamheten uppgå till 98

335 000 kr. Beräkningen utgår från att ett sparkrav på 3 % tas ut på 1998 års

ramanslag. För år 1999 beräknas utgifterna uppgå till 101 417 000 kr. Då är

emellertid inte beräknade kostnadsökningar till följd av den planerade

flyttningen till KI-området och byggandet av ett nytt säkerhetslaboratorium samt

ett nytt djurhus medräknade. Det är ännu inte klart exakt hur stora

kostnadsökningarna blir.

A 11. Statens institut för psykosocial miljömedicin

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 7 4481) Anslagssparande 421

1995/96Anslag 15 099 Utgiftsprognos 15 520

 därav 1996 10 413

1997 Förslag 10 606

1998 Beräknat 11 026

1999 Beräknat 11 386

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens institut för psykosocial miljömedicin (IPM) skall utveckla, värdera och

förmedla kunskaper om psykosociala risksituationer, riskgrupper och

riskreaktioner. Hälsofrämjande faktorer skall beaktas. Verksamheten omfattar

målinriktad forskning samt utbildning, dokumentation och information.

 Resultaten av forskningsverksamheten skall vara praktiskt tillämpbara inom det

sociala området och inom hälso- och sjukvårds- samt arbetsmarknadsområdena.

Teoribildning och metoder för vetenskaplig forskning inom dessa områden skall

utvecklas.

 IPM är en självständig forskningsmyndighet med nära samarbete med Karolinska

Institutets avdelning för stressforskning vid institutionen för

folkhälsovetenskap. IPM bedriver även en omfattande extern forskningsverksamhet

som finansieras genom bidragsintäkter. Under budgetåret 1994/95 uppgick dessa

samt vissa konferensavgifter m.m. till 11,3 miljoner kronor. Vid budgetårets

slut uppgick anslagssparandet till 0,4 miljoner kronor.

 IPM:s årsredovisning ger i huvudsak en god och informativ bild av

verksamheten. Redovisningen följer i stort enhetsuppdelningen d.v.s. enheterna

för arbetsmiljö och hälsa, allmän social miljö och hälsa, invandrarmiljö och

hälsa, vårdmiljö och hälsa och suicidforskning och prevention. Samtliga enheter

uppvisar en hög aktivitetsnivå och ett omfattande samarbete med andra

myndigheter, instititutioner och organisationer.

 Institutets prestationer redovisas i form av publicerade artiklar,

forskarhandledning, föreläsningar och utbildning samt information och service.

Förutsättningarna att bedöma institutets verksamhet och produktivitetsutveckling

kommer avsevärt att förbättras när prestationerna kommer att kunna redovisas

likartat över tiden så att jämförelser kan göras mellan åren.

 Som en värdemätare på institutets forskningsmässiga kvalitet kan anges att

forskarna vid institutet flitigt anlitas som granskare av artiklar till

internationella tidsskrifter, som opponenter i samband med doktorsavhandlingar

och som föreläsare i nationella och internationella vetenskapliga församlingar.

Institutets förmåga att erhålla medel från forskningsråden liksom deltagande i

flera forskningsprojekt inom EU bör även kunna ses som tecken på att institutets

verksamhet håller en mycket hög vetenskaplig kvalitet.

 Genom informations- och utbildningsinsatser skall institutet bidra till att

dess forskningsresultat och kunskaper sprids och kommer till praktisk

användning. Av årsredovisningen framgår att IPM samarbetar med en rad olika

aktörer bl.a. för att uppnå detta mål.

 35

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande målen för verksamheten ligger fast. |

| IPM skall under treårsperioden särskilt uppmärksamma|

|och bidra med kunskap som minskar de psykosociala |

|påfrestningarna av den höga arbetslösheten och |

|omstruktureringarna på arbetsmarknaden. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 10 606 tkr |

|Beräknade avgiftsinkomster 1 200 tkr |

|Beräknade externa forskningsmedel6 000 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Arbetet med att förstärka IPM:s ekonomiadministration|

| |

|bör fortsätta. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Kunskapsspridningen är, enligt regeringens mening, helt central i institutets

verksamhet varför ett fortsatt utvecklingsarbete bör bedrivas dels för att

bättre nå ut med kunskapen, dels för att bättre kunna redovisa och utvärdera

effekterna av denna del av verksamheten. Vidare anser regeringen att ytterligare

steg bör tas för att kunna skilja den verksamhet som bedrivs inom institutets

anslagsfinansierade verksamhet från den forskningsverksamhet som bedrivs genom

externa forskningsbidrag.

 IPM konstaterar i sin fördjupade anslagsframställning att samhällets snabba

strukturförändring innebär ett ökat behov av tvärsektoriell kompetens av det

slag som IPM besitter. Regeringen delar denna bedömning och anser att de

övergripande målen för IPM bör ligga fast. Med hänsyn till den fortsatt höga

arbetslösheten och de effekter denna kan ha på befolkningens hälsa anser

regeringen att IPM under den kommande treårsperioden särskilt bör uppmärksamma

och bidra med kunskap som kan minska de psykosociala påfrestningarna av

arbetslöshet och omfattande omstruktureringar på arbetsmarknaden.

 I den fördjupade anslagsframställningen pekar IPM på att institutet har ett

relativt litet statsanslag och en stor andel externfinansierad verksamhet. IPM

konstaterar vidare att det inte är rimligt att expandera den externfinansierade

verksamheten under den kommande perioden. Regeringen delar inte denna bedömning.

Skälen till detta är följande. För det första visar det faktum att IPM kan

erhålla externa forskningsmedel på en god kvalitet i verksamheten. För det andra

kan externa bidrag från andra myndigheter, institutioner och organisationer

bidra till en ökad samhällsrelevans i institutets verksamhet. Slutligen medför

det statsfinansiella läget att regeringen inte har möjlighet att tillgodose

IPM:s ökade resursanspråk genom statsanslag.

Slutsatser

Med hänsyn till verksamhetens höga relevans, myndighetens relativt begränsade

storlek och att vissa verksamheter - såsom enheten för folkhälsa och

behandlingsforskning - befinner sig i ett uppbyggnadsskede bör inte något

särskilt effektiviseringskrav ställas på IPM:s verksamhet. Institutet har i den

fördjupade anslagsframställningen bl.a. hemställt om resurser för att kunna öka

kunskapsspridningen liksom för att höja den ekonomiadministrativa kompetensen

vid myndigheten. Regeringen beräknar sammanlagt 500 000 kronor för dessa

ändamål.

A 12. Statens beredning för utvärdering av medicinsk

 metodik

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 14 4311) Anslagssparande 1 223

1995/96Anslag 29 135 Utgiftsprognos 30 358

 därav 1996 22 074

1997 Förslag 23 631

1998 Beräknat 15 678

1999 Beräknat 16 148

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens beredning för utvärdering av medicinsk metodik (SBU) har till uppgift

att utvärdera tillämpade och nya medicinska metoder ur medicinskt, ekonomiskt,

socialt och etiskt perspektiv.

 Det övergripande målet för myndigheten är att verka för ett rationellt

utnyttjande av givna resurser inom hälso- och sjukvården genom att utvärdera

befintlig och ny medicinsk metodik.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar ett anslagssparande av

rimlig omfattning, särskilt med tanke på att de medel som tillfördes år 1995 för

att utvärdera psykiatriska behandlingsmetoder inte var möjliga att utnyttja för

reellt projektarbete. Däremot togs en väl genomarbetad arbetsplan fram för denna

verksamhet. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår tyder

på fortsatt god överensstämmelse mellan budget och utfall men de nytillkomna

medlen för psykiatriska behandlingsmetoder kommer att behöva användas inom den

tidsperiod som reservationsmedel ger utrymme för. Detta är också en naturlig

följd av den arbetsmetod som SBU tillämpar. I stort sett all verksamhet drivs i

projektform. Projektarbetet löper under en period av 2 - 3 år för att sedan

följas av en kunskapsspridnings- och uppföljningsfas.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande målen för SBU:s verksamhet ligger fast.|

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 23 631 tkr, |

|inklusive 8 000 tkr för att utvärdera psykiatriska|

|behandlingsmetoder. |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|SBU förväntas, efter överenskommelse med företrädare för|

|sjukvårdshuvudmännen i samband med den s.k. Dagmar-|

|överenskommelsen för år 1997, kunna tillföras ytterligare|

|10 500 tkr för sin verksamhet. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedöming

SBU bedriver sin verksamhet mycket ambitiöst enligt sin instruktion och

uppställda mål. Måluppfyllelsen är ur produktivitets- och kvalitetshänseende

mycket god. Produktiviteten ligger högre än angivna krav och det finns

utvecklade kvalitetssäkringssystem. Utöver den uppföljning och utvärdering som

sker i myndighetens egen regi utvärderas verksamheten också genom särskilda

studier av oberoende granskare.

 SBU prioriterar projekt som har omfattande konsekvenser för enskilda personers

hälsa och livsvillkor och som genom kvalitetsförbättringar också har stora

besparingspotentialer ur samhällsekonomisk synpunkt. Rutiner och praxis har

också förändrats inom flera av de områden där SBU lämnat rekommendationer

baserade på vetenskapliga kunskapssynteser.

 Det finns dock en viss osäkerhet när det gäller att bedöma vilka effekter

SBU:s verksamhet har på sjukvårdshuvudmännens agerande och verksamhet. Sådana

effekter är en förutsättning för att de samhällsekonomiska vinsterna av

myndighetens arbete skall kunna tas tillvara. Sjukvårdshuvudmännen har inga

fastställda rutiner för hur resultaten av SBU:s verksamhet skall införlivas i

det praktiska hälso- och sjukvårdsarbetet och ingen systematisk uppföljning.

Detta är faktorer som man från statens sida har små möjligheter att direkt

påverka. Genom att ge SBU en mer aktiv roll i informationsspridningen och genom

att utveckla ytterligare effektmått kan dock en indirekt påverkan åstadkommas.

Men detta kräver att SBU tillförs ytterligare resurser då de nuvarande är mycket

hårt ansträngda. I annat fall måste ambitionsnivån och resultatkraven sänkas för

att ge utrymme för en mer aktiv informationsspridning.

Fördjupad prövning

SBU föreslår i sin fördjupade anslagsframställan för åren 1997 - 1999 att de

övergripande målen för verksamheten skall vara oförändrade under den kommande

treårsperioden. Detta bl.a. mot bakgrund av sjukvårdssektorns strukturella

problem och finansiella situation, det fortsatta behovet av rationalisering och

nödvändigheten av att minska klyftan mellan nya kunskaper från medicinsk

forskning och nuvarande praxis i sjukvården.

 Att utvärdera medicinska metoder är en internationell verksamhet. Samarbete

med SBU:s motsvarigheter i andra länder är viktigt för att ta till vara dessas

erfarenheter och för att undvika dubbelarbete. SBU har intagit en ledande

ställning i ett sådant internationellt samarbete.

 SBU framhåller behovet av att under den kommande treårsperioden förstärka och

konsolidera verksamheten. I detta ingår bl.a. en strategisk kompetensuppbyggnad.

Insatser planeras också för att kunna möta regeringens uttalade önskemål om

informationsspridning av SBU:s erfarenheter och kunskaper.

 SBU föreslår att ramanslaget ökas med sammanlagt 6 miljoner kronor fr.o.m. år

1997 och att nivån bibehålls reellt oförändrad under resterande del av aktuell

period. En eventuellt oförändrad resurstilldelning innebär att kravet på antalet

projekt som bedrivs måste sänkas och att informationsspridning m.m. bedrivs på

nuvarande nivå. Vid en eventuell minskad resurstilldelning måste kraven på

verksamhetens omfattning och ambitionsnivån sänkas i motsvarande mån.

Slutsatser

Mot bakgrund av årsredovisningen för 1994/95 och den fördjupade an-

slagsframställningen för perioden 1997 - 1999 drar regeringen följande

slutsatser.

 De riktlinjer och övergripande mål för SBU:s verksamhet som tidigare lagts

fast skall i princip gälla även för kommande år. Verksamheten bör dock

konsolideras och förstärkas.

 Sjukvårdshuvudmännens möjligheter att ta tillvara och omsätta kunskaperna i

det reella hälso- och sjukvårdsarbetet är av avgörande betydelse för effekterna

av SBU:s verksamhet. Det är också främst de som kan tillgodogöra sig de

besparingar som SBU:s verksamhet visar är möjliga, varför de också bör kunna

bidra till finansieringen.

 Efter överläggningar mellan representanter för staten och sjukvårds-

huvudmännen, de s.k. Dagmarförhandlingarna, träffades en överenskommelse för år

1996 som bl.a. innebär att 10,5 miljoner kronor avsattes för delfinansiering och

förstärkning av SBU:s verksamhet detta år (skr. 1995/96:122, bet. 1995/96:SoU13,

rskr. 1995/96:263).

Motsvarande belopp avses tillföras SBU ur de s.k. Dagmarmedlen för år 1997 om

parterna kommer överens om detta.

 I enlighet med riksdagens beslut (prop. 1993/94:218, bet. 1993/94:SoU28, rskr.

1993/94:396) har 8 000 000 kronor beräknats under ramanslaget för att utvärdera

behandlingsmetoder inom psykiatrin. Medlen har förts över från anslaget 9. A 8.

Bidrag till psykiatriområdet.

 Regeringen anser att SBU bör få söka och disponera forskningsbidrag och andra

externa bidrag för sin verksamhet.

 För år 1998 beräknas kostnaderna uppgå till 15,7 miljoner kronor. Beräkningen

utgår från att de medel som tillförts SBU:s ramanslag under åren 1995 - 1997 för

att utvärdera psykiatriska behandlingsmetoder utgår i samband med att det

särskilda anslaget, Bidrag till psykiatri, då upphör. För år 1999 beräknas ett i

princip oförändrat anslag jämfört med föregående år och med samma motivering.

Detta innebär dock att myndigheten för att kunna bedriva och konsolidera

verksamheten på nuvarande nivå, exklusive utvärderingen av psykiatriska be-

handlingsmetoder, samt för att kunna förstärka informationsinsatserna blir

beroende av delfinansiering från de s.k. Dagmarmedlen med minst medel mot-

svarande det belopp som lämnas under år 1996.

A 13. Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 15 2391) Anslagssparande 1 765

1995/96Anslag 31 574 Utgiftsprognos 33 339

 därav 1996 25 305

1997 Förslag 22 674

1998 Beräknat 24 075

1999 Beräknat 24 891

1 Beloppen anges i tusental kr

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd (HSAN) har till uppgift att pröva frågor om

disciplinansvar och behörighet för hälso- och sjukvårdspersonal m.m. enligt

lagen (1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område

(disciplinpåföljdslagen).

 Det övergripande målet för nämnden är att aktivt medverka till att stärka

patientsäkerheten inom hälso- och sjukvården inklusive tandvården och därigenom

medverka till att sektormålet om en god hälso- och sjukvård samt en god tandvård

för hela befolkningen uppnås. HSAN skall i anmälda fall pröva hur hälso- och

sjukvårdspersonalen har utövat sitt yrke och genom beslut om disciplinpåföljd

eller återkallelse av legitimation m.m. ge sin bedömning av vad som är

godtagbart eller inte inom hälso- och sjukvården samt tandvården.

 HSAN konstaterar i den fördjupade anslagsframställningens resultatanalys att

den förväntade ökningen av antalet ärenden för budgetåret 1994/95 uteblev.

Stagnationen av ärendetillströmningen bedöms dock som tillfällig. Under andra

halvåret 1995 uppges att den ökat med 17 % jämfört med motsvarande period 1994.

 Antalet avgjorda ärenden har ökat, vilket möjliggjorts främst genom att

regeringen ställt medel till förfogande så att ytterligare handläggare har

kunnat anställas. Kostnaden per ärende har minskat. Ärendebalansen och

handläggningstiden är i det närmaste oförändrade jämfört med föregående år.

Ärendeutveckling m.m. vid HSAN 1990/91 - 1994/95

 90/91 91/92 92/93 93/94 94/95

Antal anmälningar1 504 1 600 1 933 2 355 2352

Antal avgjorda 1 567 1 813 1 962 2 027 2306

ärenden

Antal balanserade1 532 1 374 1 338 1 670 1716

ärenden vid budget-

årets utgång

Kostnaden (kr) per8 073 8 841 7 863 7 448 7 154

ärende i fast pris

juli 1994

Genomsnittlig - - 7,75 8,1 9,1

handläggningstid

i månader

I sin omvärldsanalys framhåller HSAN att den nya lagstiftningen - lagen

(1994:953) om åligganden för personal inom hälso- och sjukvården och lagen

(1994:954) om disciplinpåföljd m.m. på hälso- och sjukvårdens område - hittills

inte medfört någon nämnvärd lättnad av nämndens arbetsbörda. Socialstyrelsens

förstärkta tillsynsroll (prop.1995/96:176, bet. 1995/96:SoU18, rskr.

1995/96:281) kan inte heller förväntas medföra någon nämnvärd lättnad av

nämndens arbetsbörda. Förslaget i betänkandet Förbättrad tillsyn över hälso- och

sjukvårdspersonal (SOU 1995:147) om en ny sanktionsform skulle tvärtom öka

HSAN:s arbetsbörda märkbart. HSAN bedömer att en sådan mellanform skulle komma

till användning relativt ofta, vilket skulle föranleda ett ökat antal muntliga

förhandlingar.

 I sin resursanalys konstaterar HSAN att möjligheterna till rationalisering och

kompetensutveckling är begränsade på grund av verksamhetens karaktär. Den

rationaliseringspotential som finns ligger främst i IT-utvecklingen. Under 1996

kommer också ett modernare ärendehanteringssystem samt erfoderlig teknisk

utrustning att upphandlas och införas.

HSAN anser det realistiskt att räkna med att antalet inkommande ärenden

fortsätter att öka med uppskattningsvis 15 % årligen.

 För att klara av de uppställda målen måste ytterligare handläggare anställas,

IT-utrustning införskaffas samt antalet sammanträden ökas. HSAN har beräknat

medelsbehovet utifrån en styckkostnad per ärende på 7 000 kr. Nämndens

medelsbehov skulle med detta beräkningssätt uppgå till 23 324 000 kr för

budgetåret 1997.

 HSAN ställer sig tveksam till om den fastlagda genomsnittshandläggningstiden

om 6 månader kan uppnås. Detta då det alltid kommer att finnas ärenden som tar

längre tid i anspråk av utredningsskäl och organisatoriska skäl. Det förefaller

rimligt att ställa upp olika mått för ärenden som kan avgöras genom

ordförandebeslut och sådana som måste avgöras av nämnden i sin helhet.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande mål som gäller för HSAN skall kvarstå|

|oförändrade under treårsperioden 1997 - 1999. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 22 674 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|HSAN skall vidta åtgärder för att effektivisera |

|ärendehandläggningen ytterligare samt vidta särskilda|

|insatser i syfte att avarbeta ärendebalansen. HSAN |

|skall nedbringa den genomsnittliga handläggningstiden|

|för ärendena till en tid av högst sex månader under |

|budgetåren 1997-1999. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

HSAN:s årsredovisning visar att produktiviteten ökat genom att betydligt fler

ärenden än tidigare år avgjorts. Kostnaden per ärende har minskat.

Handläggningstiden har emellertid stigit från 8,1 månader för budgetåret 1993/94

till 9,1 månader för budgetåret 1994/95. Detta innebär att handläggningstiden

inte uppfyller de för budgetåret 1994/95 uppställda kraven på högst åtta

månader. Vidare har HSAN:s ärendebalans ökat, om än obetydligt, och är

fortfarande på en oacceptabel nivå.

 RRV:s revisionsberättelse innehåller inte några invändningar.

 Regeringen har för budgetåret 1995/96 ökat HSAN:s anslag och därutöver

tillskjutit särskilda medel i syfte att avarbeta ärendebalansen. HSAN har bl.a.

anställt en ställföreträdande ordförande på heltid, ytterligare handläggare och

utökat antalet nämndsammanträden väsentligt. Därtill har nämndens kansli

omorganiserats för att bättre anpassas till nämndens verksamhet. HSAN kommer

också att införskaffa ett nytt ärendehanteringssystem samt erforderlig IT-

utrustning. Dessa åtgärder förväntas få full effekt under budgetåret 1997 vilket

bör leda till att handläggningstiderna förkortas och ärendebalansen avarbetas i

betydande utsträckning.

Fördjupad prövning

Regeringen anser att HSAN:s verksamhet är central i arbetet för att upprätthålla

en god kvalitet och säkerhet i vården och förebygga risker för patienterna.

Verksamheten är också av direkt betydelse för rättssäkerheten och integriteten

för både patienter och hälso- och sjukvårdspersonal. Det är därför av avgörande

betydelse att bl.a. handläggningstiderna och ärendebalansen hålls på en

acceptabel nivå. Den omorganisation som HSAN genomfört bör också ge goda

förutsättningar för att förkorta handläggningstiderna och minska ärendebalansen.

Någon uppdelning i verksamhetsområden bedöms inte som nödvändig mot bakgrund av

verksamhetens karaktär.

 Effekten av verksamheten har belysts i en enkätundersökning som redovisas i

betänkandet Förbättrad tillsyn över hälso- och sjukvårdspersonal (SOU 1995:147).

Regeringen konstaterar, liksom HSAN, att enkätsvaren tyder på att arbetsgivaren

ser allvarligt på besluten och med anledning därav vidtar åtgärder på

arbetsplatsen i syfte att förbättra patientsäkerheten. HSAN:s beslut återförs

också till hälso- och sjukvården genom spridning i facktidskrifter och genom

deltagande från HSAN:s sida i konferenser m.m. Besluten är därmed vägledande för

hälso- och sjukvårdspersonalens yrkesutövning.

 HSAN framhåller emellertid att effekten av nämndens verksamhet skulle kunna

förbättras om en mera systematisk utvärdering av besluten kunde göras. Sedan den

1 januari 1996 registreras även beslut från HSAN i Socialstyrelsens s.k.

RiskDataBas. Regeringen stödjer det samarbete som redan inletts mellan HSAN och

Socialstyrelsen i syfte att göra en mera analyserande statistisk bearbetning av

materialet i RiskDataBasen.

Slutsatser

Enligt regeringens mening finns det inte någon anledning att ändra den

övergripande målsättning för HSAN som gäller idag.

 Trots att HSAN har ökat sin produktivitet finns det fortfarande problem med

handläggningstider och ärendebalansen. För att säkerställa att hand-

läggningstiderna förkortas och att ärendebalansen avarbetas föreslår regeringen

att medelsnivån räknas upp med 3 062 000 kronor för budgetåret 1997. Däri ingår

en budgetteknisk justering om 700 000 kronor.

 Eftersom regeringen bedömer att HSAN:s arbetsbelastning kan komma att öka inom

treårsperioden 1997-1999, bl.a. mot bakgrund av nedskärningar i vården, måste

planeringsramen innehålla en beredskap för ytterligare anslagshöjningar. För

budgetåret 1998 beräknas ramanslaget till 24 075 000 kronor och för budgetåret

1999 till 24 891 000 kronor.

 36

5 B. Omsorg om äldre och personer med

 funktionshinder

5.1 Allmänt

-------------------------------------------------------

|Äldreomsorg |

| |

|- Ädel-reformens effekter och resultat har följts av|

| Socialstyrelsen sedan år 1992 och avrapporterades|

| under våren 1996. |

|- Regeringen beslutade i december 1995 att tillsätta|

| en särskild utredare med uppgift att kartlägga och|

| analysera frågan om bemötandet av äldre (Dir.|

| 1995:159). |

|- Regeringen föreslår att ett tidsbegränsat statligt|

| utvecklings- och stimulansbidrag inrättas för att|

| utveckla metoder och former för stöd till anhöriga.|

|- Mot bakgrund av Ädel-reformens omfattning och den|

| relativt korta tid som gått sedan genomförandet|

| avser regeringen att ge Socialstyrelsen i uppdrag|

| att aktivt följa den fortsatta utvecklingen av|

| |

| |

| äldreomsorgen. |

| |

| |

|Handikappomsorg |

| |

|- Handikappreformen följs upp och utvärderas av|

| Socialstyrelsen sedan år 1994. En slutlig|

| redovisning skall göras senast den 1 maj 1997. En|

| särskild kostnadsuppföljning ingår i redovisningen.|

|- Riksdagen har under våren 1996 beslutat om vissa|

| ändringar inom den statliga assistansersättningen.|

| Syftet är att få en bättre kostnadskontroll utan att|

| grundprinciperna för personlig assistans påverkas.|

|- Inom regeringskansliet har utarbetats en|

| promemoria med förslag till hur en kostnadsutjämning|

| kan ske mellan kommunerna för verksamhet enligt|

| lagen (1993:387) om stöd och service till vissa|

| funktionshindrade (LSS). |

-------------------------------------------------------

Inom verksamhetsområdet lämnas bidrag till vissa verksamheter inom handikapp-

och äldreområdet. Det gäller bl.a. vissa stimulansbidrag till kommuner och

landsting, bidrag till bilstöd och vårdartjänst samt statlig assistansersättning

och bidrag till texttelefoner. Dessutom lämnas bidrag till handikapp- och

pensionärsorganisationer.

 60

5.1.1 Äldreomsorg

Målen för äldreomsorgen är

- att äldre människor med behov av service, omsorg och vård skall få sina behov

 tillgodosedda

- att äldre skall ges möjlighet att själva bestämma över sin livssituation och

 det sätt på vilket omsorgen ges

Ålderspensionärerna i Sverige - ca 1,5 miljoner människor - utgör i likhet med

resten av befolkningen en tämligen heterogen grupp med avseende på hälsa,

ekonomiska resurser och kulturell bakgrund. En generell beskrivning av

äldregruppens livssituation visar en övervägande ljus bild. Det stora flertalet

behåller hälsan högt upp i åren och är välintegrerade inom familjekretsen och i

samhällslivet. Flertalet äldre klarar sig också utan särskilda insatser från

samhällets sida. Med stigande ålder tilltar dock ålderskrämporna och olika slag

av demenssjukdomar blir allt vanligare. Även om den allmänna bilden av de äldres

livssituation är ljus, finns det inom äldregruppen de vars fysiska och psykiska

hälsa samt livssituation i övrigt innebär behov av omfattande och kvalificerade

omsorgs- och vårdinsatser.

Resultat

Genom Ädel-reformen, som genomfördes den 1 januari 1992, har kommunerna fått ett

sammanhållet ansvar för äldreomsorgen. Reformen innebar bl.a. att kommunerna

övertog ansvaret för lokala sjukhem och andra verksamheter för långtidssjukvård

med sammanlagt ca 31 000 platser. Vidare infördes ett särskilt betalningsansvar

för medicinskt färdigbehandlade patienter inom somatisk korttidssjukvård och

geriatrisk vård. Kommunerna övertog ansvaret för dagverksamheter, för sjukvårds-

insatser i dessa och i särskilda boendeformer för service och vård. Kommunerna

gavs också en befogenhet att svara för hemsjukvård i ordinärt boende och kan

efter överenskommelse med landstinget överta ansvaret för hela hemsjukvården.

 Regeringen uppdrog under hösten 1991 åt Socialstyrelsen att under en

femårsperiod följa upp och utvärdera Ädel-reformen. Uppdraget har avrapporterats

årligen och en samlad redovisning avlämnades under våren 1996. Reformen och dess

konsekvenser för hela vård- och omsorgssystemet har studerats ur olika

perspektiv och äldreomsorgen i sin helhet har belysts på ett sätt som inte

gjorts tidigare. Det har dock funnits vissa begränsningar i möjligheterna att

fullt ut värdera Ädel-reformens konsekvenser. Det har bl.a. varit svårt att

särskilja specifika effekter till följd av reformen från konsekvenser av andra

förändringar i samhället och på äldreområdet.

 Ädel-reformen har genomförts under en tid då kommunernas och landstingens

ekonomi försämrats och då andra reformer och strukturförändringar påverkat

huvudmännens inbördes relationer och behov av samverkan. Enligt slutrapportens

sammanfattande diskussion skulle reformen och dess konsekvenser kunna ställas i

relation till ett tänkt scenario där reformen inte hade genomförts. Enligt

Socialstyrelsen hade sannolikt samverkansproblemen mellan huvudmännen - i

avsaknad av Ädel-reformen - varit mycket mer uttalade än i dag. Bl.a. skulle en

stor andel av vårdplatserna inom den somatiska akutsjukvården varit upptagna av

personer som väntade på vård i andra former. Enligt Socialstyrelsen skulle

risken vidare ha varit uppenbar att de båda huvudmännen skulle ha försökt klara

den egna ekonomin genom att "lämpa över" ansvaret på den andre huvudmannen.

Därmed skulle också äldre i ökad utsträckning riskera att "falla mellan

stolarna". Socialstyrelsen framhåller Ädel-reformens dynamiska effekter genom

att den, tillsammans med en rad andra samhällsförändringar, medfört en mycket

kraftig omstrukturering av vården och omsorgen. Kommunerna har därmed också fått

en alltmer tydlig roll som basen för vård- och omsorgssystemet. Enligt

Socialstyrelsens mening har Ädel-reformen skapat möjligheter att utveckla bättre

kvalitet och effektivare resursutnyttjande inom äldreomsorgen.

 Tidigare årsredovisningar och slutrapporten visar samtidigt på nya

gränsdragningsproblem; problem som visserligen varit kända tidigare, men som

efter Ädel-reformen blivit mer uppmärksammade. Hit hör det delade ansvaret för

rehabilitering och hjälpmedel. I anslutning till Socialstyrelsens årsrapport

1994, i vilken problemen på rehabiliteringsområdet särskilt lyftes fram, tog

regeringen initiativ till särskilda utvecklingsmedel om 300 miljoner kronor.

Socialstyrelsen fick i uppdrag av regeringen att intensifiera sina insatser på

området och att fördela de av riksdagen beslutade medlen till huvudmännen. En

förutsättning för utbetalning av medel var att kommuner och landsting gemensamt

kommit överens om en plan för medlens användning. Av en lägesrapport från

Socialstyrelsen framgår att de flesta huvudmännen inledde sina aktiviteter kring

årsskiftet 1995/96 och att det finns ambitioner att åtgärda de brister som

framkommit i Ädel-utvärderingen. En stor del av medlen har använts till att

anställa projektledare och rehabiliteringspersonal dels för utbildning och

handledning, dels för direkt rehabiliterande insatser. De olika länsplanerna

visar på en stor mångfald och i alla län arbetar man för att förbättra samverkan

inom den egna organisationen och mellan huvudmännen. Av planerna kan man utläsa

olika linjer i utvecklingen av rehabiliteringen för äldre. Den geriatriska

vården inriktas alltmer på att understödja den kommunala rehabiliteringen genom

att personal från geriatriken följer med patienten ut från kliniken till det

egna eller det särskilda boendet. På vissa håll samfinansierar landsting och

kommuner rehabiliteringsresurser. Ytterligare en trend är att kommunerna på egen

hand utvecklar former för rehabilitering.

 I sin slutrapport framför Socialstyrelsen fortsatt kritik i anledning av

problem på hjälpmedelsområdet. Enligt Socialstyrelsen tycks inte hjälpmedelsför-

sörjningen vara organiserad utifrån brukarnas behov. Insatserna följs dessutom

inte upp systematiskt. Behovet av förbättrad samverkan på hjälpmedelsområdet

sammanhänger med liknande behov på rehabiliteringsområdet. Regeringen noterar

dock med tillfredsställelse de positiva aktiviter som utvecklats bl.a. i samband

med de särskilda stimulansbidragen till rehabilitering och

hjälpmedelsförsörjning och bedömer att dessa aktiviteter kommer att medverka

till att de brister som Socialstyrelsen uppmärksammat kan åtgärdas. Regeringen

har nyligen tillsatt en utredning som rör Handikappinstitutets verksamhet,

organisationsform och finansiering, vilken i sitt arbete kommer att ta del av de

erfarenheter som Socialstyrelsen redovisat inom området (Dir 1995:161).

 I samband med Ädel-reformen gavs kommunerna befogenhet att svara för

hemsjukvården i ordinärt boende. Kommuner och landsting kan komma överens om ett

kommunalt övertagande av hemsjukvården, vilket skett i drygt hälften av landets

kommuner. Enligt Socialstyrelsens uppfattning ger erfarenheterna från olika

studier anledning för staten och huvudmännen att utreda konsekvenserna av en

kommunaliserad hemsjukvård över hela landet. Rapportens förslag i denna del

bereds för närvarande inom regeringskansliet.

 Genom Ädel-reformen gavs kommunerna också ansvar för hälso- och

sjukvårdsinsatser i bl.a. särskilda boendeformer. Detta innebar en viktig

förändring av ansvarsförhållandena mellan huvudmännen och var också det

principiellt "nya" inslaget i reformen. Överförandet till kommunerna av den

tidigare landstingskommunala långtidssjukvården - de lokala sjukhemmen och andra

enheter för somatisk långtidssjukvård - var det tyngsta inslaget i reformen.

Betalningsansvaret för medicinskt färdigbehandlade patienter inom somatisk

akutsjukvård och geriatrisk vård har fått stor betydelse som ekonomiskt styrin-

strument i samspelet mellan huvudmännen. En följd av detta nya system är en

fortgående diskussion om behovet av kriterier för begreppet "medicinskt

färdigbehandlad"; i vilket skede landstingets ansvar slutar och kommunens

börjar.

 Ädel-utvärderingen har genom en mängd studier ökat kunskapen om kvalitet och

säkerhet i kommunernas medicinska omvårdnad och det är också på detta område som

brister särskilt har uppmärksammats. Under hösten 1993 tog regeringen initiativ

till ett särskilt stimulansbidrag på 50 miljoner kronor (Ädel-50) med syfte att

stimulera kommunerna att utveckla kvalitet och säkerhet inom den kommunala

hälso- och sjukvården. Ett 100-tal projekt har fått bidrag inom området.

Socialstyrelsen avser att avrapportera Ädel-50 vid konferenser och i ett 20-tal

rapporter under hösten 1996.

 När det gäller den medicinska omvårdnaden och vården pekar Socialstyrelsen i

slutrapporten på läkarnas alltmer perifera roll inom äldrevården och på en

omfattande förskrivning av läkemedel till äldre. Socialstyrelsen anser vidare

att kostnaden för läkarinsatser bör regleras mellan huvudmännen i särskild

ordning. Regeringen anser att det är av central betydelse att äldre garanteras

en god och säker sjukvård oberoende av boendeform. Landstingen har ansvaret för

läkarinsatser och att dessa är tillgängliga även i särskilda boendeformer.

Erfarenheterna från Ädel-utvärderingen pekar på behovet av ökad läkarmedverkan

inom den kommunala äldresjukvården och på behovet av att utveckla organisato-

riska former för en sådan.

 Enligt regeringens sammanfattande bedömning har Ädel-reformen bidragit till

att lösa många av de problem som tidigare kännetecknat vården och omsorgen om

äldre och funktionshindrade personer. Den har därmed också skapat nya och bättre

förutsättningar för kommuner och landsting att i samverkan utveckla omsorg och

vård för dessa grupper.

 Regeringen uppdrog under hösten 1994 åt Socialvetenskapliga forskningsrådet

att genomföra en kartläggning av all äldreforskning som har en europeisk eller

annan internationell anknytning. Uppdraget redovisades i mars 1996. Vid ett

femtiotal svenska forskningsinstitutioner bedrevs under hösten 1995 drygt ett

hundratal socialvetenskapliga äldreforskningsprojekt med internationell

anknytning inom områden som psykologi, demens, välfärdsforskning, vårdforskning,

teknik, etc. Trots den positiva bild av forskningens internationella anknytning

som redovisas återfinns discipliner med litet eller inget internationellt

deltagande. Uppdraget, som initierades mot bakgrund av EU-samarbetet inom äldre-

området, visar också att den näst största finansieringskällan efter Sverige är

EU eller nationella forskningsråd i Europa.

Förändringsarbete inom äldreområdet

Bemötandeutredningen (S 1995:15)

Under många år har äldreomsorgsarbetet varit inriktat på viktiga strukturfrågor,

organisationsförändringar och framförallt på frågan om en ny och tydligare

ansvarsfördelning mellan huvudmännen. I olika sammanhang har brister framkommit

när det gäller information, dokumentation, behovsbedömning och övrig

ärendehandläggning; brister som direkt eller indirekt handlar om bemötandet av

äldre. När det gäller särskilda boendeformer har Ädel-utvärderingens

återkommande rapporter redovisat brister i den medicinska omvårdnaden. Mot denna

bakgrund beslöt regeringen under hösten 1995 att tillkalla en särskild utredare

(Dir. 1995:159) med uppgift att kartlägga och analysera frågan om hur äldre

bemöts inom omsorg och vård och i annan offentlig verksamhet. I uppdraget ingår

bl.a. att kartlägga och analysera faktorer i organisation och struktur, som

bidrar till brister i kvalitet och bemötande, samt att beskriva pågående

utvecklingsarbete i kommuner och landsting som rör kvalitetsutveckling.

Utredningsarbetet skall vara avslutat senast den 30 maj 1997.

Stödet till anhöriga

Anhörigomsorgen uppskattas i olika studier vara två till tre gånger så

omfattande som samhällets insatser för äldre och funktionshindrade personer.

Stora förändringar av vårdstrukturen inom akutsjukvården, i kombination med

nedskärningar inom kommunal verksamhet, kan innebära att ansvaret för vård och

omsorg förskjuts mot anhöriga och andra närstående. Socialstyrelsen uttalar i

Ädel-reformens slutrapport: "Fortsatt ekonomisk åtstramning medför nya komplice-

rande omständigheter för äldrevården och för samspelet mellan huvudmännen.

Ytterst drabbar åtstramningarna de närstående som redan i dag bär upp merparten

av äldreomsorgen och som måste få ett bättre stöd och inte en ökad belastning".

 Omsorgen som ges av anhöriga sker ofta "i det tysta". De flesta anhörigvårdare

är kvinnor. Många äldre och funktionshindrade personer vårdas av anhöriga som

har liten eller ingen kontakt med hemtjänsten eller andra samhällsorgan.

Flertalet kommuner har inte utvecklat någon policy för stödet till anhöriga, och

det är långt ifrån självklart att man får hjälp som anhörig. Den hjälp anhöriga

i första hand behöver och efterfrågar är avlösning från vårdsysslan - antingen

genom planerad och tidsbegränsad vistelse i en särskild boendeform för den som

vårdas eller genom avlösning i det egna hemmet.

 Socialtjänstkommittén har i sitt slutbetänkande (SOU 1994:139) Ny

socialtjänstlag föreslagit en ny bestämmelse i socialtjänstlagen (1980:620) som

innebär att kommunens ansvar att ge anhöriga stöd tydliggörs.

 Det är viktigt att kommunernas hållning gentemot anhöriga och metoderna för

samverkan kring den enskilde vårdtagaren utvecklas. Regeringen föreslår därför

att ett tidsbegränsat statligt utvecklings- och stimulansbidrag inrättas för att

utveckla metoder och former för stöd till anhöriga. Bidraget bör få en bred

inriktning och skall bl.a. kunna användas för att öka kunskapen om anhörigas

situation och om tidigare erfarenheter av anhörigstöd. Riktat projektstöd skall

kunna utgå bl.a. till verksamheter som syftar till att utveckla formerna för

stöd till lokala anhöriggrupper samt till informations- och utbildningsinsatser.

Medlen föreslås disponeras av Socialstyrelsen.

Nytt äldre-uppdrag

Socialstyrelsens fortlöpande rapporter om utvecklingen av Ädel-reformen och på

äldreområdet i stort har gett ökade kunskaper både kring positiva utvecklings-

tendenser och kring de brister som fortfarande finns på äldreområdet. Mot

bakgrund av Ädel-reformens omfattning och den relativt korta tid som förflutit

sedan reformen genomfördes anser regeringen att det finns behov av en fortsatt

strukturerad uppföljning av äldreomsorgen. Regeringen avser därför att ge

Socialstyrelsen i uppdrag att under en tre-årsperiod aktivt och samlat bedriva

uppföljnings- och utvärderingsarbete inom äldreområdet. I regeringsuppdraget

kommer att läggas särskild vikt vid de områden där det ställs fortsatt stora

krav på en förbättrad samverkan mellan huvudmännen och i övrigt när det gäller

frågor om säkerhet och kvalitet i den medicinska omvårdnaden och vården.

5.1.2 Handikappomsorg

Utgångspunkten för handikappolitiken är principen om alla människors lika värde

och lika rätt. Innebörden av detta är att personer med funktionshinder skall

beredas möjligheter att som andra vara med i samhällsgemenskapen och delta i

olika aktiviteter. Strävan är att personer med funktionshinder - precis som

andra medborgare - skall ges möjligheter att få en god utbildning, ett

förvärvsarbete och ett tryggt och värdigt boende samt möjligheter att delta i

olika fritids- och kulturaktiviteter. Målet för handikappolitiken är att uppnå

full delaktighet och jämlikhet. Staten, kommunerna och landstingen är ytterst

ansvariga för att de handikappolitiska målen kan förverkligas.

 Dessa mål överenstämmer väl med innehållet i FN:s standardregler för att

tillförsäkra människor med funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet.

Handikappombudsmannen har enligt sin instruktion i uppdrag att utvärdera de åt-

gärder som vidtas i Sverige för att förverkliga dessa regler. FN har utsett en

särskild rapportör, förutvarande statsrådet Bengt[REDACTED_EFTERNAMN], med uppgift att

leda de övervaknings- och uppföljningsinsatser som görs när det gäller standard-

reglernas tillämpning.

 Under senare årtionden har levnadsvillkoren för personer med funktionshinder

successivt förbättrats. En grundläggande förutsättning för detta har varit

utvecklingen av den generella välfärdspolitiken. Även fortsättningsvis kommer

den generella välfärdspolitiken, i kombination med särskilt inriktade

handikappolitiska insatser och åtgärder för en förbättrad tillgänglighet, att

utgöra grundstenarna i svensk handikappolitik.

 Handikapporganisationernas aktiva medverkan i det handikappolitiska arbetet

har haft en avgörande betydelse för de förbättringar som uppnåtts.

Organisationerna har påverkat både synen på handikapp och utformningen av olika

stödsystem. Staten, kommunerna och landstingen har ett ansvar för att

organisationerna kan bedriva verksamhet på central, regional och lokal nivå

utifrån rimliga ekonomiska villkor.

 De handikappolitiska reformer som genomförts under senare år har i hög grad

inriktats på förbättringar av det individuella stödet till funktionshindrade

personer. Det är angeläget att handikappolitiken under kommande år även inriktas

på att förbättra tillgängligheten i miljöer och verksamheter för

funktionshindrade personer.

Resultat

Den 1 januari 1994 infördes en ny rättighetslag för personer med funk-

tionshinder; lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade

(LSS). Genom lagen har bl.a. personer med utvecklingsstörning och andra personer

med stora och varaktiga funktionshinder fått en lagstadgad rätt till stöd- och

serviceinsatser av olika slag. Införandet av LSS är den viktigaste delen i de

förändringar som genomfördes inom ramen för 1994 års handikappreform.

 Den 1 januari 1994 infördes också stödformen statlig assistansersättning.

Assistansersättning kan lämnas till personer som inte fyllt 65 år och som bor i

eget boende, servicehus eller hos familj eller anhörig. Assistansersättningen är

avsedd att täcka kostnader för personlig assistans och lämnas till personer som

har behov av assistans under i genomsnitt mer än 20 timmar per vecka. Rätten

till assistansersättning regleras i lagen (1993:389) om assistansersättning och

i förordningen (1993:1091) om assistansersättning.

 Genom ett tillägg i hälso- och sjukvårdslagen (1982:763) har vidare

sjukvårdshuvudmännens ansvar att erbjuda invånarna habilitering, rehabilitering

och hjälpmedel förtydligats. Med syfte att påskynda utvecklingen inom

habiliterings- och rehabiliteringsverksamheten samt inom

hjälpmedelsförsörjningen utges under perioden 1994-1997 särskilda statliga

stimulansbidrag. Inom ramen för handikappreformen har åtgärder dessutom

vidtagits för att utveckla tolktjänsten för döva och dövblinda m.fl. grupper

samt för att förbättra stödet till s.k. små och mindre kända handikappgrupper.

 Genom införandet av LSS har kommunerna, med undantag för insatsen rådgivning

och annat stöd, fått ett samlat ansvar för stöd och service till personer med

funktionshinder. Innebörden av detta är att verksamheten med omsorger om

personer med utvecklingsstörning m.fl. enligt den tidigare omsorgslagen

(1985:568) har förts över från landstingen till kommunerna.

 Regeringen har uppdragit åt Socialstyrelsen att fortlöpande följa upp och

utvärdera handikappreformen bl.a. när det gäller de olika insatsernas innehåll,

kvalitet och kostnader. Uppdraget rapporteras årligen. Granskningen av reformens

ekonomiska effekter kommer att redovisas i särskild ordning. En slutlig

sammanfattande rapport skall lämnas under år 1997.

 Socialstyrelsen konstaterar i sin senaste rapport från år 1995 att det är

viktigt att kommunerna utformar och planerar sin verksamhet för yngre personer

med funktionshinder skilt från den som riktar sig till äldre. Många kommuner gör

inte det i dag, utan insatserna för äldre och för personer med funktionshinder

förs ihop i en gemensam kommunal plan för äldre- och handikappomsorgen. Endast

en tredjedel av kommunerna har handikappolitiska program enligt en undersökning

som Handikapputredningen (S 1988:03) gjorde. En klar majoritet av kommunerna har

sitt LSS-ansvar integrerat i sin organisation för äldreomsorg, men oftast med en

särskild handläggare för LSS-ärenden. En sammanblandning av yngres och äldres

behov kan, enligt Socialstyrelsen, innebära en allvarlig inskränkning i yngres

livsvillkor och levnadsförhållanden.

 Ungefär 7 000 personer uppbar statlig assistansersättning i augusti 1996. De

hade i genomsnitt behov av assistans under ca 69 tim/vecka. Drygt 80 % av dem

som fick assistansersättning hade valt att låta kommunerna vara arbetsgivare för

sina personliga assistenter, medan nära 10 % hade valt ett kooperativ.

Resterande 10 % hade valt privata företag, var själva arbetsgivare eller

tillämpade andra lösningar.

 Enligt Socialstyrelsens rapport har möjligheten till assistansersättning

inneburit stora och mycket positiva förändringar för dem som har assistans. Det

är främst möjligheten att själv styra sin vardag och ha inflytande över

assistansen som upplevts som en mycket stor förbättring. Kvaliteten på

assistansen upplevs också av de allra flesta som betydligt bättre jämfört med

tidigare lösningar.

 Kvaliteten brister, enligt Socialstyrelsen, när det gäller samverkan mellan

kommunens olika verksamheter och mellan huvudmännen. Personer med omfattande

funktionshinder är beroende av kvalificerade insatser från flera håll, och

därför är det viktigt att samverkan fungerar. Individuella planer för enskilda

om stödinsatser saknas i många kommuner.

 En annan allvarlig omständighet som tas upp i Socialstyrelsens redovisning är

förekomsten av lagtrots i LSS-mål. Här konstaterar Socialstyrelsen att domar

enligt LSS och enligt den tidigare omsorgslagen inte alltid har verkställts.

 Regeringens huvudintryck av rapporten är dock att kvaliteten i funk-

tionshindrade personers livsvillkor har stärkts på flera områden genom

handikappreformen. Det finns en klar vilja hos kommunerna att utveckla

kompetensen i handikappfrågor och att utveckla handikappomsorgen. Enskildas

inflytande och valfrihet har stärkts. Friheten att välja personligt stöd har

inneburit en mycket högre grad av självständighet än innan reformen genomfördes.

Det ändrade huvudmannaskapet för omsorgerna om personer med utvecklingsstörning

har på ett positivt sätt förändrat livsvillkoren för många. Olika

boendealternativ har utvecklats, liksom stödet i anslutning till boendet. Många

personer med utvecklingsstörning har därmed kunnat flytta från vårdhem och

specialsjukhus till en egen bostad eller en gruppbostad.

 När det gäller att använda stimulansbidraget till habilitering och re-

habilitering visar Socialstyrelsens uppföljning att intresset varit stort bland

huvudmännen. Avsikten med stimulansbidraget är att påskynda utvecklingen av

habiliterings- och rehabiliteringsinsatser och få till stånd en utjämning av

resurserna inom landet och mellan olika handikappgrupper. Regeringen kan med

tillfredsställelse konstatera att stimulansbidraget utan tvekan har haft en

sådan effekt. Ett problem är dock att kunskapen i landet om små och mindre kända

handikappgrupper och deras behov fortfarande är bristfällig och att man inte vet

var resurserna bäst behövs. Det är viktigt att Socialstyrelsen stimulerar

huvudmän och berörda organisationer att utveckla verksamheten på detta område.

 Stimulansbidraget till utvecklingsinsatser inom hjälpmedelsförsörjningen har

också haft positiv effekt och har lett till ökade kunskaper om hjälpmedlens

betydelse för personer med funktionshinder, liksom ökad brukarmedverkan och

förbättrad samverkan mellan landsting och kommuner.

 På regeringens uppdrag har Socialstyrelsen utrett förusättningarna för en

eventuell hjälpmedelsgaranti för personer med funktionshinder. Regeringen har

med anledning av Socialstyrelsens rapport beslutat att Socialstyrelsen får

använda medel ur stimulansbidraget till utvecklingsinsatser inom

hjälpmedelsförsörjningen för att möjliggöra försöksverksamhet inom området.

 När det gäller statsbidragen till rådgivning och annat stöd och till

tolktjänsten pekar Socialstyrelsen på en del problem. Statsbidraget till

rådgivning och annat stöd har inte fullt ut nått de personer statsbidraget

avser, vilket enligt Socialstyrelsen hänger samman med att verksamheten inte

byggts ut tillräckligt. En av orsakerna kan vara att landstingen inte har

informerat i tillräcklig utsträckning om möjligheten att få insatsen. Enligt

regeringens uppfattning bör Socialstyrelsen noga följa utvecklingen av

statsbidraget till rådgivning och annat stöd samt på olika sätt uppmana

huvudmännen att genom information och uppsökande verksamhet göra insatsen mer

lättillgänglig för den enskilde.

 Socialstyrelsen redovisar i sin rapport om 1995 års tolktjänstverksamhet att

det fortfarande är brist på tolkar och att förändringarna jämfört med år 1994 är

små. De åtgärder som vidtagits för att öka antalet tolkar är, enligt

Socialstyrelsens bedömning, inte tillräckliga. Bl.a. har få landsting gjort

inventeringar av antalet personer som behöver tolk. Flera landsting uppger dock

att en inventering av antalet tolkbehövande är planerad.

 Tolk- och översättarinstitutet (TÖI) disponerar särskilda medel för att bygga

ut teckenspråks- och tolkutbildningarna. TÖI har lagt fram en plan för hur

utbildningen av tolkar skall kunna intensifieras samt har vidtagit åtgärder som

på sikt bör leda till en ökning av antalet tolkar. Regeringen delar

Socialstyrelsens bedömning att bristen på tolkar kommer att kvarstå några år

framöver, men att en förbättring kan komma till stånd i slutet av 1990-talet.

Socialstyrelsen kommer att slutrapportera sitt uppdrag att följa upp och

utvärdera tolktjänsten den 1 april 1997. Det är emellertid, enligt regeringens

uppfattning, viktigt att Socialstyrelsen inom ramen för sin tillsynsverksamhet

följer utvecklingen av tolktjänsten också i fortsättningen.

 Socialstyrelsen överlämnade i maj 1996 en första delredovisning med anledning

av regeringens uppdrag att göra en kostnadsuppföljning av handikappreformen.

Enligt uppdraget skall kostnadsuppföljningen avse åren 1994 och 1995, dvs. de

två åren omedelbart efter det att reformen trädde i kraft. I uppdraget ingår

dessutom att lämna underlag för en bedömning av den långsiktiga

kostnadsutvecklingen för reformen.

 Socialstyrelsen pekar i rapporten på vissa grundläggande problem som begränsar

möjligheten att följa och analysera handikappreformens kostnader. Bl.a.

framhålls att handikappreformen är genomgripande och komplex, vilket innebär att

det tar en viss tid innan verksamheten finner sin form. Enligt Socialstyrelsen

kan de effekter som går att avläsa under de år uppföljningen skall avse - åren

1994 och 1995 - eventuellt inte vara giltiga på längre sikt. Vidare konstateras

att handikappreformen genomförts parallellt med andra stora förändringar av

kommunernas verksamhet och att det kan vara svårt att avgöra vilken betydelse

handikappreformen har haft för kostnadsutveckling och prestationer.

 Tyngdpunkten i Socialstyrelsens rapport ligger på kostnaderna för de aktuella

verksamheterna under år 1994. I rapporten redovisas bl.a. en sammanställning av

totalkostnaderna för insatser för stöd och service enligt LSS och fördelat

mellan huvudmännen. I rapporten görs bedömningen att LSS inte inneburit någon

väsentlig förändring av totalkostnaderna inom berörda områden under år 1994

jämfört med år 1993. Enligt Socialstyrelsen kommer en fördjupad analys av

kostnadsförändringarna mellan åren 1993, 1994 och 1995 att redovisas i den

slutrapport som skall lämnas senast i maj 1997.

 Socialstyrelsens uppdrag att kartlägga habiliteringen av synskadade barn och

ungdomar visar att det oftast saknas organiserat samarbete mellan syncentraler

och barn- och ungdomshabilitering samt i förekommande fall med den pedagogiska

hörselvården. Dock pågår det en utveckling i landstingen med inriktning på att

få till stånd en mer behovsanpassad och bättre samordnad

habiliteringsverksamhet. Regeringen vill i detta sammanhang understryka vikten

av att landstingen upprättar individuella habiliteringsplaner för synskadade

barn och ungdomar, i vilka frågor om ansvarsfördelning och samverkan bör kunna

klarläggas.

 Med anledning av regeringens proposition Vissa frågor om personlig assistans

(prop. 1995/96:146) beslutade riksdagen i maj 1996 om vissa förändringar i

stödformen personlig assistans (bet. 1995/96:SoU15, rskr. 1995/96:262).

Förändringarna syftar till att förbättra kostnadskontrollen i statlig

assistansersättning, utan att de grundläggande principerna för personlig

assistans påverkas. Riksdagens beslut innebär bl.a. en tydligare gränsdragning

mellan personlig assistans och kommunala och landstingskommunala stödinsatser

för funktionshindrade personer. Vidare har begreppet personlig assistans

definierats i lagstiftningen. De förändrade reglerna trädde i kraft den 1 juli

1996 och bedöms innebära att statens kostnader för assistansersättning minskar

med 215 miljoner kronor per år.

Förändringsarbete inom handikappområdet

Huvudmannaskapsförändringen av omsorgsverksamheten, som slutfördes vid utgången

av år 1995, har inneburit att frågan om kostnadsskillnader mellan kommuner för

verksamhet enligt LSS fått särskild aktualitet. Mot denna bakgrund beslutade

regeringen i maj 1995 att inrätta en arbetsgrupp med uppdrag att utreda frågan

om behovet av en utjämning av kostnadsskillnader mellan kommunerna för

verksamhet enligt LSS. Arbetsgruppen har nyligen överlämnat promemorian (Ds

1996:47) Utjämning av kostnadsskillnader för verksamhet enligt LSS. I

promemorian konstateras att kostnadsskillnaderna mellan kommunerna för LSS-verk-

samhet i många fall är mycket stora och att åtgärder bör vidtas för att

åstadkomma en utjämning. I promemorian görs vidare bedömningen att det

lämpligaste sättet att uppnå en kostnadsutjämning är att komplettera det

nationella statsbidrags- och utjämningssystemet med en faktor som beaktar

kommunernas olika behov av verksamhet enligt LSS. Promemorian bereds för

närvarande inom regeringskansliet.

 Regeringen beslutade hösten 1995 att tillsätta en delegation (S 1995:I) med

uppgift att behandla vissa frågor i anslutning till överförandet av

omsorgsverksamheten från landstingen till kommunerna. Delegationen tillsattes på

begäran av Kommunförbundet Malmöhus och Kommunförbundet Skaraborg. Uppdraget var

att genom förhandlingar med kommunerna i de båda länen medverka till att lokala

överenskommelser om system för mellankommunal kostnadsutjämning med anledning av

LSS-verksamhet skulle kunna nås i länen. Under våren 1996 har delegationen i

rapporter till regeringen meddelat att det efter förhandlingar varit möjligt att

uppnå sådana överenskommelser. Regeringen har i juni 1996 beslutat att vidga

delegationens uppdrag till att också omfatta vissa frågor om kostnadsansvar för

LSS-verksamhet för personer boende i Jönköpings län. Delegationen bedöms ha

slutfört sitt arbete i november 1996.

 I samband med att Handikappombudsmannen inrättades begärde riksdagen att

regeringen skulle belysa förutsättningarna för att ge Handikappombudsmannen en

processförande roll och återkomma till riksdagen med förslag i frågan (prop.

1993/94:219, bet. 1993/94:SoU27, rskr. 1993/94:397). Mot den bakgrunden har en

promemoria (Ds 1996:56) utarbetats inom Arbetsmarknadsdepartementet med förslag

till lagstiftning mot diskriminering i arbetslivet av personer med

funktionshinder. I promemorian föreslås att Handikappombudsmannen skall få en

processförande roll i sammanhanget. Promemorian kommer att remissbehandlas under

hösten 1996.

 Regeringen beslutade i december 1995 att tillkalla en särskild utredare med

uppdrag att utreda vissa frågor om Handikappinstitutets verksamhet,

organisationsform och finansiering (Dir. 1995:161). Utredningens huvuduppgift är

att pröva vilka förändringar som behöver ske av Handikappinstitutet med

anledning av att landstingen och kommunerna numera - till följd av Ädel-reformen

- har ett gemensamt ansvar att tillhandahålla hjälpmedel.

 Regeringen framhöll i propositionen Åtgärder för att bredda och utveckla

användningen av informationsteknik (prop. 1995/96:125) att förutsättningarna för

att genomföra ett informationsteknikprogram (IT-program) med inriktning på äldre

och funktionshindrade personer skall prövas. I linje med vad som framhölls i

propositionen har regeringen nyligen beslutat uppdra åt Handikappinstitutet att

utarbeta ett förslag till ett sådant IT-program. Syftet med programmet är att

skapa förutsättningar för ett mer samlat grepp när det gäller beslut om

prioriteringar och åtgärder inom området informationsteknik och äldre och

funktionshindrade personer.

 Sverige deltar aktivt i HELIOS II, som är EU:s tredje åtgärdsprogram för att

främja integrering av personer med funktionshinder på olika samhällsområden. En

stor del av arbetet i programmet sker genom erfarenhets- och informationsutbyte

samt i arbetsgrupper och andra organ. En rad aktiviteter har genomförts på

områden som gäller rehabilitering, utbildning, arbete och social integrering.

Sverige deltar i Helios-programmets rådgivande kommitté och förbindelsegrupp

liksom i Helios Disability Forum. Svenska representanter finns dessutom i en rad

arbets- och temagrupper.

 En svensk Helios-kommitté (S 1995:02) har tillsatts för att få en samordning

på nationell nivå av de initiativ, aktiviteter och åtgärder som genomförs inom

programmets ram.

 Sverige har i den rådgivande kommittén engagerat sig i framförallt två frågor.

Den ena är att föra ut FN:s standardregler för funktionshindrade till

medlemsländerna. Den andra är att förbättra funktionshindrade personers

möjligheter att ta del av och få nytta av gemenskapens samarbete. Sverige har

under innevarande budgetår också tilldelats ett guld- och ett silverpris för

bästa handikapprojekt inom EU.

 HELIOS II - programmet upphör i och med utgången av år 1996. En direkt

fortsättning av programmet är inte planerad. Kommissionen undersöker för

närvarande olika alternativ till en ersättning av HELIOS.

 Det finns signaler som tyder på att funktionshindrade kvinnor har en mer

eftersatt situation än funktionshindrade män. Det finns därför ett behov av att

få en bild av funktionshindrade kvinnors villkor på olika samhällsområden och en

uppfattning om på vilka områden kunskaperna kan förbättras. En grundläggande

förutsättning för detta är att det finns en könsuppdelad statistikredovisning på

relevanta områden. Handikappombudsmannen, som i sin verksamet skall prioritera

kvinnor med funktionshinder, har redovisat sitt arbete på området, bl.a. en rad

överläggningar med statistikproducenter i syfte att få till stånd en könsupp-

delad statistik. Regeringen kommer att bevaka att den officiella statistiken

blir könsuppdelad och att det görs en analys av statistiken.

 Inom Allmänna arvsfonden har medel avsatts för praktiskt utvecklingsarbete

inom området kvinnor med funktionshinder. Resultatet har nyligen presenterats i

en skrift med titeln Kvinnor i rörelse. Vidare har ett antal studier startats

inom ramen för det inom Socialdepartementet pågående Välfärdsprojektet i syfte

att förbättra kunskapen om levnadsförhållandena för funktionshindrade kvinnor.

Resultatet kommer att presenteras i bokform i höst.

Bostadsanpassningsbidrag vid elöverkänslighet

I betänkandet 1993/94:BoU17 Elöverkänslighet behandlades ett antal under den

allmänna motionstiden 1994 väckta motioner om elöverkänslighet m.m. I

betänkandet fördes vissa frågor fram som enligt bostadsutskottet särskilt borde

belysas, däribland frågan om rätt till bostadsanpassningsbidrag vid

elöverkänslighet. Enligt utskottet borde det ankomma på regeringen att vidta de

åtgärder som erfordras för att få till stånd av utskottet förordade utrednings-

och inventeringsinsatser. Regeringen borde i lämpligt sammanhang för riksdagen

redovisa resultaten av insatserna och de åtgärder som vidtagits samt i

förekommande fall förelägga riksdagen sådana förslag som kräver riksdagens

medverkan. Riksdagen har som sin mening gett regeringen till känna vad utskottet

har anfört (rskr. 1993/94:302).

 Regeringen uppdrog i regleringsbrev den 16 juni 1994 åt Boverket att följa

utvecklingen av verksamheten med bostadsanpassningsbidrag. En avrapportering

skulle göras till regeringen före den 1 september 1996. Inom ramen för detta

uppdrag har Boverket påbörjat vissa studier som rör frågan om

bostadsanpassningsbidrag vid elöverkänslighet.

 I betänkandet 1994/95:BoU18 Byggnaders inomhusmiljö m.m. har bostadsutskottet

ånyo behandlat frågan om elöverkänslighet, varvid utskottet har hänvisat till

riksdagens tidigare ställningstagande samt betonat vikten av ett skyndsamt

genomförande av förordade insatser. När det gäller bostadsanpassningsbidrag

eller annat kommunalt stöd vid elöverkänslighet bör enligt utskottet en

kartläggning göras av i vilken utsträckning kommunalt eller annat ekonomiskt

stöd har utgått eller utgår till s.k. elsanering. Utskottet har därutöver angett

vissa ytterligare frågor som kartläggningen bör omfatta. Riksdagen har som sin

mening gett regeringen till känna vad utskottet har anfört (rskr. 1994/95:234).

 Mot bakgrund av vad bostadsutskottet har framhållit i de ovan nämnda

betänkandena uppdrog regeringen den 11 maj 1995 åt Boverket att göra en särskild

kartläggning av bostadsanpassningsbidrag vid elöverkänslighet. Boverket fick i

uppdrag att kartlägga och beskriva i vilken utsträckning stöd i form av

bostadsanpassningsbidrag har utgått och utgår till elsanering av boendemiljön. I

uppdraget ingick vidare att kartlägga vilken typ av åtgärder stödet avsett, hur

omfattande stödet varit och de totala kostnaderna för åtgärderna. Frågan om i

vilken utsträckning vidtagna åtgärder har lett till önskat resultat skulle också

bedömas. I detta hänseende skulle Boverket höra Socialstyrelsen. Under arbetets

gång skulle även kontakter ske med Svenska kommunförbundet samt med Föreningen

för el- och bildskärmsskadade. Uppdraget skulle redovisas till regeringen senast

den 1 april 1996.

Resultatet av kartläggningen

Boverket konstaterar i sin redovisning av uppdraget att det inte finns några

bestämmelser som talar om vilka funktionshinder som berättigar till

bostadsanpassningsbidrag eller till vilka åtgärder bidrag kan utgå. Den enda

lagfästa regeln härvidlag är att åtgärderna skall vara nödvändiga för att

bostaden skall vara ändamålsenlig som bostad för den funktionshindrade (6 §

lagen [1992:1574] om bostadsanpassningsbidrag m.m.), och att nödvändigheten

skall styrkas med intyg från läkare eller annan sakkunnig. I övrigt är

kommunerna hänvisade till rättspraxis som efterhand redovisas i Boverkets

handbok.

 Av Boverkets rapport, som är en kartläggning av ansökningar och bidrag åren

1992 - 1995, framgår bl.a. att antalet ansökningar om bostadsanpassningsbidrag

för elsanering sedan år 1991 har legat på i genomsnitt knappt 75 ärenden om året

i hela landet.

 Under hösten 1992 avslog regeringen (Socialdepartementet) ett antal

överklagade ärenden om bidrag för elsanering. Överklagandena avslogs med

hänvisning till ett yttrande från Socialstyrelsen i vilket det framhölls att det

inte finns några vetenskapligt klarlagda samband mellan lågfrekventa elektriska

fält och de symptom som avses. Genom att överklagandena avslogs blev det praxis

att bidrag för elsanering inte lämnas.

 Under åren 1993 till och med september 1995 har emellertid sammanlagt drygt 60

bidrag beviljats till bostadsanpassningsbidrag vid elöverkänslighet. Totalt har

under åren 1993-1995 ca 2 700 000 kronor betalats ut i bostadsanpassningsbidrag

för elsanering. Många av bidragen har avsett mindre belopp.

 Boverket har uppskattat de presumtiva kostnaderna för bostadsanpassningsbidrag

för elsanering om alla kommuner skulle lämna bidrag. Uppskattningen visar att

det skulle innebära en totalkostnad på högst 7 500 000 kronor i genomsnitt per

år, vilket motsvarar en kostnadsökning på 1,4 procent för

bostadsanpassningsbidragen.

 Den vanligaste åtgärden, som bidrag lämnats till, är enligt Boverket

avskärmning av kablar, strömbrytare och eluttag, följt av avskärmning av

elcentral och/eller elpanna. I ganska många fall har nätfrånkopplare till

enskilda rum installerats.

 Enligt Boverkets rapport gör kommunerna ingen systematisk uppföljning av

resultatet av åtgärderna, men handläggaren tar ofta på något sätt reda på hur

den sökande mår efter saneringen. Merparten av de kontakter som tagits på detta

vis tyder på att den sökandes tillstånd förbättras efter elsaneringen.

 Den del av uppdraget som avser hälsoeffekter av elsanering i samband med

bostadsanpassningsbidrag har redovisats i en separat rapport av Socialstyrelsen.

 Socialstyrelsens undersökning visar att de personer för vilka åtgärder med

bostadsanpassningsbidrag vidtagits upplever att åtgärderna haft positiv effekt

för deras möjligheter att vistas i bostaden. Många personer har dock även efter

åtgärderna en påtagligt nedsatt arbetsförmåga och social funktionsförmåga.

 De flesta personer för vilka åtgärder vidtagits upplever att deras besvär

minskat kraftigt vid vistelse i bostaden. Enligt vad Socialstyrelsen framhåller

har det dock inte gått att visa något samband mellan typ av åtgärd och

förändring av symptom. Socialstyrelsen anför att om kravet för att

bostadsanpassningsbidrag skall lämnas skall vara att belagda samband skall

föreligga mellan exponering för elektriska - magnetiska fält och symptom är

kunskapsläget fortfarande sådant att belagda samband saknas.

 Enligt Socialstyrelsen visar den genomförda undersökningen att elöverkänsliga

personer upplever en tydlig förbättring vad gäller funktionsförmåga och symptom

i bostaden efter åtgärd. Socialstyrelsen framhåller att om bidrag till

elsanering bedöms kunna utgå mot bakgrund av att elöverkänsliga personer

upplever en klar förbättring av hälsotillståndet efter åtgärd, oavsett om

belagda samband finns eller ej, bör en sådan sanering ske i samband med åtgärder

utifrån en helhetssyn, där den elöverkänslige personens totala miljö, både i

hemmet och på arbetet, beaktas.

 Boverket har i ett yttrande i anslutning till Socialstyrelsens rapport

framhållit att en förändrad praxis av bidragsgivningen förutsätter att en

författningsändring görs.

 Enligt regeringens uppfattning visar de redovisade undersökningarna att det

finns ett behov av att vidta ytterligare åtgärder för att förbättra

kunskapsläget när det gäller elöverkänslighet. Mot den bakgrunden aviserar

regeringen i dag, i den forskningspolitiska propositionen, att Rådet för

arbetslivsforskning skall ges i uppdrag att utarbeta en forskningsöversikt och

genomföra en utvärdering av både svenska och internationella forskningsresultat

inom området. Regeringen bedömer emellertid att det inte är möjligt att på

grundval av de nu redovisade undersökningarna om elöverkänslighet och

bostadsanpassning lämna förslag om förändringar i reglerna för

bostadsanpassningsbidrag. Regeringen förutsätter dock att Boverket inom ramen

för sitt tillsynsansvar för verksamheten med bostadsanpassningsbidrag även

fortsättningsvis bevakar frågan och att samråd sker med Socialstyrelsen. Även

regeringen avser att följa frågan med stor uppmärksamhet.

5.1.3 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde Omsorg om äldre och personer med

funktionshinder framgår av följande sammanställning (miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Vissa statsbidrag inom äldre-

och handikappområdet 633 1 035 1 122 695 711 277 277

Statsbidrag till vårdartjänst124235 235 180 208 216 228

Bidrag till viss verksamhet för

personer med funktionshinder78 118 118 79 80 80 80

Bidrag till handikapp- och

pensionärsorganisationer 132 198 198 132 132 132 132

Ersättning för texttelefoner81 156 156 70 16 16 16

Bilstöd till handikappade147 610 442 360 344 269 248

Kostnader för statlig

assistansersättning 3 328 5 741 5 680 3 743 3 663 3 824 3 984

Statens institut för särskilt

utbildningsstöd 7 13 14 11 9 9 9

Handikappombudsmannen 7 12 13 11 8 8 8

Totalt för utgiftsområde4 537 8 118 7 977 5 280 5 170 4 830 4 982

 61

5.2 Anslag

B 1. Vissa statsbidrag inom äldre- och handikappområdet

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift1)632 6082) Reservation 86 562

1995/96Anslag1 035 000 Utgiftsprognos1 121 562

 därav 1996 695 000

1997 Förslag 711 200

1998 Beräknat277 000

1999 Beräknat277 000

1 Anslaget Vissa statsbidrag inom handikappområdet

2 Beloppen anges i tusental kr

Från anslaget utgår bidrag till följande ändamål:

1. Statsbidrag till landstingen för vissa handikappinsatser som avser

- stimulansbidrag till habilitering och rehabilitering,

- statsbidrag till rådgivning och stöd samt

- statsbidrag till tolktjänst.

 2. Stimulansbidrag till specifika utvecklingsinsatser inom habiliterings- och

rehabiliteringsområdet.

 3. Stimulansbidrag till utvecklingsinsatser inom hjälpmedelsförsörjningen.

 Statsbidragen syftar till att påskynda utvecklingen inom habiliteringen,

rehabiliteringen och hjälpmedelsförsörjningen i landet samt att ge landstingen

förutsättningar att bygga ut tolktjänsten för döva och dövblinda m.fl.

 Bidraget till rådgivning och annat stöd lämnas i enlighet med finan-

sieringsprincipen för de ökade åtaganden landstingen fått genom införandet av

lagen (1993:387) om stöd och service till vissa funktionshindrade (LSS).

 Stimulansbidragen under punkterna 1 och 2 styrs av reglerna i förordningen

(1993:1284) om tillfälligt statsbidrag till utvecklingsinsatser inom

habilitering och rehabilitering. Anslaget disponeras och fördelas av

Socialstyrelsen som också skall följa bidragets användning och dess effekter.

 Socialstyrelsens årsrapport över handikappreformen visar att det pågått ett

intensivt arbete i landstingen under åren 1994 och 1995 för att starta projekt

och verksamheter som tilldelats bidrag. Nya metoder och arbetssätt har prövats

och en hel del nytänkande har kommit fram, men det har ibland varit svårt att

motivera nya verksamheter eller stimulera till projektarbete samtidigt som

landstingen står inför stora besparingskrav. Bättre kunskap om på vilka områden

och för vilka grupper behoven av utveckling och samordning är störst behövs dock

för att resurserna skall kunna kanaliseras till de rätta områdena.

 På motsvarande sätt visar Handikappinstitutet i sin rapport att stimu-

lansbidraget till utvecklingsinsatser inom hjälpmedelsförsörjningen lett till

ökade kunskaper om hjälpmedlens betydelse för personer med funktionshinder, ökad

brukarmedverkan och förbättrad samverkan mellan landsting och kommuner.

 Av det specifika stimulansbidraget har drygt 25 % avsett små och mindre kända

handikappgrupper. Dock har endast ca 10 % av de inkomna projektansökningarna

avsett dessa grupper, vilket enligt Socialstyrelsens bedömning är en för liten

andel.

 Ett problem som Socialstyrelsen pekar på i sin rapport är att statsbidraget

till rådgivning och annat stöd inte har utnyttjats fullt ut av huvudmännen, och

att verksamheten inte har utvecklats tillräckligt. Ett annat problem är att de

åtgärder som hittills vidtagits för att öka antalet tolkar är otillräckliga.

Tolk- och översättarinstitutet (TÖI) har emellertid lagt fram en plan för att

bl.a. öka volymen på tolkutbildningen.

 Socialstyrelsen skall slutredovisa sitt uppföljnings- och utvärderingsuppdrag

till regeringen under hösten 1998.

 Samtliga stimulansbidrag upphör i och med utgången av år 1997. Statsbidragen

till rådgivning och annat stöd samt till tolktjänst kvarstår. Statsbidraget till

tolktjänst byggs successivt ut och blir fullt utbyggt år 1998.

 Socialstyrelsen aviserar att stimulansbidraget till habilitering och reha-

bilitering kommer att behöva betalas ut även under åren 1998 och 1999 för ett

antal flerårsprojekt som fått beslut om bidrag under åren 1995-1997 och som

kommer att pågå efter år 1997.

 För år 1997 utgår Socialstyrelsen från en ram om 710 000 000 kronor. Från

ramen har Socialstyrelsen räknat av 6 300 000 kronor, som bör föras över till

styrelsens ramanslag för att täcka dess kostnader för fördelning och uppföljning

av stimulansbidraget till habilitering och rehabilitering.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Reservationsanslag 711 200 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Uppföljningen av Ädel-reformen avslutades våren 1996. Ett av de områden som

lyfts fram särskilt är det ökade trycket på anhöriga som följd av

strukturförändringar inom socialtjänsten och hälso- och sjukvården. Många äldre

och funktionshindrade personer vårdas av anhöriga som har liten eller ingen kon-

takt med hemtjänsten eller andra samhällsorgan. Flertalet kommuner har inte ut-

vecklat någon policy för stödet till anhöriga, och det är långtifrån självklart

att man får hjälp som anhörig. Socialtjänstkommittén pekade i sitt

slutbetänkande (SOU 1994:139) Ny socialtjänstlag på behovet av stöd till och

avlastning av anhöriga. Det är väsentligt att kommunernas hållning till anhöriga

och metoderna för samverkan kring den enskilde vårdtagaren utvecklas. Mot den

bakgrunden föreslår regeringen att ett ettårigt utvecklings- och stimulansbidrag

om 7,5 miljoner kronor införs för att utveckla formerna för och innehållet i

stödet till anhöriga. Bidraget har finansierats genom omprioriteringar inom

utgiftsområdet.

 Regeringen bedömer att de handikappinriktade stimulansbidragen har haft en

positiv effekt på utvecklingen av verksamheterna. Projekt har kommit i gång i

syfte att minska olikheterna i landet när det gäller tillgången på habilitering

och rehabilitering. Bättre kunskap om eftersatta områden och grupper behövs

emellertid hos huvudmännen för att resurserna skall hamna rätt.

 Socialstyrelsen bör noga följa utvecklingen av statsbidraget till rådgivning

och annat stöd. Socialstyrelsen bör beviljas medel för fördelning och

uppföljning av stimulansbidraget till habilitering och rehabilitering även för

första halvåret 1998. Regeringen föreslår därför att Socialstyrelsen beviljas

totalt 6 300 000 kronor för budgetåren 1997 och 1998 under anslaget för

fördelning och uppföljning. På motsvarande sätt bör Handikappinstitutet få

disponera 250 000 kronor av stimulansbidraget till utvecklingsinsatser inom

hjälpmedelsområdet för kostnader för fördelning och uppföljning av bidraget

under budgetåret 1997.

 Regeringen beräknar att 711 200 000 kronor bör anvisas till Vissa statsbidrag

inom äldre- och handikappområdet för budgetåret 1997.

B 2. Statsbidrag till vårdartjänst m.m.

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 123 7631)

1995/96Anslag 235 435 Utgiftsprognos 235 435

 därav 1996 179 989

1997 Förslag 207 840

1998 Beräknat215 507

1999 Beräknat227 522

1 Beloppen anges i tusental kr

Målet för statsbidraget till vårdartjänst m.m. är att ge studerande med

rörelsehinder ett sådant stöd att de kan vistas på studieorten och genomföra

studier vid folkhögskola, universitet och högskola, samt att göra det möjligt

för ungdomar som tagits in i riksgymnasium för svårt rörelsehindrade ungdomar,

s.k. rh-anpassad gymnasieutbildning, att genomföra studierna.

 De utgifter som belastar anslaget är kostnader för vårdartjänst åt studerande

med rörelsehinder vid folkhögskolor, universitet och högskolor samt för

omvårdnadsinsatser i anslutning till rh-anpassad gymnasieutbildning. De

huvudsakliga faktorer som styr utgifterna på området är dels antalet elever med

rörelsehinder vid folkhögskolor, universitet och högskolor samt vid

riksgymnasium för svårt rörelsehindrade ungdomar, dels dessa elevers

individuella behov av stödinsatser i anslutning till utbildningen. Anslaget

administreras av Nämnden för vårdartjänst (NV) enligt bestämmelserna i

förordningen (1988:1126) med instruktion för Nämnden för vårdartjänst. NV har

inkommit med fördjupad anslagsframställning för åren 1997-1999.

Statsbidrag till vårdartjänst åt studerande vid folkhögskolor,

universitet och högskolor

NV ersätter genom statsbidrag lönekostnaderna för vårdartjänst för deltagare i

folkhögskolekurser och för de studenter vid högskolor och universitet som

studerar i annan kommun än i hemortskommunen. De som bedriver studier på

hemorten kan få vårdartjänst utöver den kommunala hemtjänsten beroende på hur

stort behovet av assistans är i studiesituationen. Under budgetåret 1994/95

erhöll drygt 1 600 personer vårdartjänst för studier på folkhögskola, medan

endast 32 personer erhöll vårdartjänst för universitets- och/eller

högskolestudier. I regleringsbrevet för budgetåret 1995/96 har NV getts ett

verksamhetsmål för vårdartjänsten; NV skall fortsätta att utveckla olika stöd i

och omkring studiesituationen och därvid sträva efter att hitta helhetslösningar

för den enskilde.

 Antalet personer med behov av vårdartjänst har under tidigare år successivt

ökat. I sin fördjupade anslagsframställning uppskattar NV emellertid att antalet

personer med vårdartjänst under år 1997 kommer att ligga kvar på samma nivå som

under budgetåret 1994/95. NV beräknar anslagsbehovet för vårdartjänst till

sammanlagt 102 257 000 kronor för år 1997.

Statsbidrag till omvårdnadsinsatser i anslutning till

riksgymnasium för rörelsehindrade

Svårt rörelsehindrade ungdomar har sedan den 1 januari 1991, efter avslutad

grundskoleutbildning eller motsvarande, en lagstadgad rätt att få utbildning på

ett nationellt program på en gymnasieskola med rh-anpassad gymnasieutbildning.

Ett särskilt statsbidrag utgår till de omvårdnadsinsatser (boende i elevhem,

omvårdnad i boendet och habilitering) som behövs i anslutning till utbildningen.

NV administrerar detta bidrag. Verksamheten bedrivs i dag i gymnasieskolan i

Göteborgs, Kristianstads, Stockholms och Umeå kommuner och med respektive

Stiftelsen Bräcke Diakonigård, Kristianstads kommun, Stockholms läns landsting

samt Umeå kommun som huvudmän för omvårdnadsverksamheten. Verksamheten regleras

genom avtal och årliga överenskommelser mellan staten och de olika huvudmännen.

Under läsåret 1995/96 omfattade verksamheten 134 utbildnings-

/habiliteringsplatser och 86 elevhemsplatser. Verksamheten kommer under läsåret

1996/97 att omfatta 156 respektive 103 sådana platser. I regleringsbrevet för

budgetåret 1995/96 har NV getts två verksamhetsmål för omvårdnadsinsatserna i

anslutning till den rh-anpassade gymnasieutbildningen; NV skall fortsätta att

utveckla olika stöd i och omkring studiesituationen och därvid sträva efter att

hitta helhetslösningar för den enskilde. Därutöver skall NV prioritera insatser

för att få bättre kontroll över volym- och kostnadsutvecklingen för om-

vårdnadsverksamheten i syfte att säkra ett effektivt användande av resurserna.

 I den fördjupade anslagsframställningen för åren 1997-1999 anger NV att

behovet av platser i den rh-anpassade gymnasieutbildningen ökar. NV bedömer att

behovet kommer att uppgå till 176 utbildnings-/habiliteringsplatser och 124

elevhemsplatser för läsåret 1997/98. NV framhåller att det föreligger ett behov

av en fortsatt utbyggnad av riksgymnasieverksamheten om det prognosticerade

behovet om ca 200 platser år 2000 skall kunna tillgodoses. NV beräknar

kostnaderna för boende i elevhem, övriga omvårdnadskostnader samt kostnader för

habilitering i anslutning till riksgymnasium för rörelsehindrade till sammanlagt

92 000 000 kronor för år 1997.

 Utredningen (U 95:14) Funktionshindrade elever i skolan (FUNKIS) skall utreda

hur ansvaret för utbildning och omvårdnad i anslutning till utbildning av

funktionshindrade elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt

vem som skall finansiera verksamheten. Utredningen skall bl.a. utvärdera

verksamheten med rh-anpassad gymnasieutbildning och föreslå nödvändiga

förändringar av systemet. Förslag beträffande den rh-anpassade

gymnasieutbildningen skall redovisas senast den 15 oktober 1996.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 207 840 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

NV har till regeringen inkommit med årsredovisning för budgetåret 1994/95.

Regeringens och Riksrevisionsverkets bedömning av innehållet i denna redovisas

under anslaget Statens institut för särskilt utbildningsstöd (tidigare anslaget

Nämnden för vårdartjänst).

 De årliga överenskommelserna mellan staten och de lokala huvudmännen för

omvårdnadsverksamheten i anslutning till den rh-anpassade gymnasieutbildningen

avser den ersättning som huvudmännen erhåller för kommande läsår. Fr.o.m. år

1997 kommer det statliga budgetåret att motsvara kalenderåret. Detta innebär att

de årliga ekonomiska överenskommelserna fr.o.m. läsåret 1996/97 tidsmässigt inte

kommer att överensstämma med det statliga budgetåret. Då överenskommelserna

baseras på det antal elever som antagits till den rh-anpassade gymnasie-

utbildningen det kommande läsåret är det emellertid ändamålsenligt att överens-

kommelserna även fortsättningsvis omfattar ett läsår, dvs brutet kalenderår.

 Antalet elever i den rh-anpassade gymnasieutbildningen har ökat under senare

år. Ökningen förväntas fortsätta åtminstone fram t.o.m. år 2000. Det är dock

svårt att prognosticera det exakta behovet av riksgymnasieplatser. Regeringen

beräknar i avvaktan på förnyade överenskommelser mellan staten och de lokala

huvudmännen för omvårdnadsinsatserna i anslutning till den rh-anpassade

gymnasieutbildningen, det totala medelsbehovet under ramanslaget Statsbidrag

till vårdartjänst m.m. till 207 840 000 kronor för budgetåret 1997.

B 3. Bidrag till viss verksamhet för personer med

 funktionshinder

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 78 1241) Anslagssparande 595

1995/96Anslag 118 183 Utgiftsprognos 118 183

 därav 1996 78 789

1997 Förslag 80 394

1998 Beräknat 80 394

1999 Beräknat 80 394

1 Beloppen anges i tusental kr

Bidraget är avsett för att öka organisationernas möjligheter att själva driva

vissa verksamheter som är av betydelse för personer med funktionshinder.

 Statsbidrag utgår till följande organisationer och verksamheter:

1. Synskadades riksförbund (SRF) för

- SRF Hantverks depåverksamhet,

- SRF:s åtagande vad avser inköp och tilldelning av ledarhundar m.m.,

- viss övrig verksamhet innefattande bl.a. utgivning av ersättningstidningar för

 synskadade, individinriktad verksamhet för synskadade med ytterligare

 funktionshinder, stöd till synskadades sysselsättning, punktskriftsprojektet

 och skrivtjänsten,

2. Föreningen Sveriges dövblinda (FSDB) för tidningsutgivning för dövblinda,

 3. Sveriges dövas riksförbund (SDR) för dess teckenspråksavdelning,

 4. Stiftelsen rikstolktjänst för tolktjänst för förtroendevalda i handikapp-

organisationerna,

 5. Palynologiska laboratoriet för rapporteringar om pollenhalten i luften,

 6. Föreningen rekryteringsgruppen (RG) för dess tränings- och rehabili-

teringsverksamhet med inriktning på nyskadade,

 7. Neurologiskt handikappades riksförbund (NHR) för NHR-centers permanenta

utställning av hjälpmedel för personer med funktionshinder,

 8. Handikapporganisationernas rekreationsanläggningar för deras rekreations-

och semesterverksamhet för personer med funktionshinder. Regler om bidraget

finns i förordningen (1994:950) om statsbidrag till rekreationsanläggningar.

 Socialstyrelsen har på regeringens uppdrag lämnat en redogörelse över och en

bedömning av den verksamhet som finansieras med medel under anslaget.

Socialstyrelsen har initierat en utvärdering som innebär att organisationerna

själva utvärderar sin verksamhet under innevarande budgetår.

 Socialstyrelsen föreslår följande förändringar av anslaget:

- Verksamheten med SRF Ledarhundar och Övrig verksamhet slås samman till en

 post.

- Statsbidraget till palynologiska laboratoriet inordnas i Naturhistoriska

 riksmuseets ordinarie uppgifter och verksamhet och förs över från femte

 huvudtiteln till elfte huvudtiteln.

- Statsbidraget till handikapporganisationernas rekreationsanläggningar överförs

 till anslaget Bidrag till handikapporganisationer.

Samtliga organisationer har begärt ökade medel för sin verksamhet. SRF har bl.a.

föreslagit att huvudmannaskapet för Skrivtjänsten, dvs. överföring av visst

material till punktskrift, skall övergå från SRF till Talboks- och

punktskriftsbiblioteket (TPB).

 Mo Gård och Ågrenska hälsocentret för barn har hemställt om statlig

grundfinansiering för sin verksamhet. Mo Gård har ansökt om 2 miljoner kronor

och Ågrenska om 800 000 kronor i grundstöd för de olika verksamheterna.

 62

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 80 394 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Ett nytt statsbidrag till viss riksverksamhet för små|

|och mindre kända handikappgrupper med svåra och|

|komplicerade funktionshinder införs. Bidrag lämnas till|

|verksamheten vid Mo Gård och Ågrenska hälsocentret för|

|barn. |

| Huvudmannaskapet för Skrivtjänsten överförs från|

|Synskadades riksförbund (SRF) till Talboks- och|

|punktskriftsbiblioteket (TPB). Medel för Skrivtjänsten|

|förs därmed över från utgiftsområde 9: Hälsovård, sjukvård|

|och social omsorg till utgiftsområde 17: Kultur,|

|medier, trossamfund och fritid. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Mot bakgrund av resultatredovisningen drar regeringen följande slutsatser.

 Regeringen är inte beredd att göra de förändringar i anslaget som

Socialstyrelsen föreslagit. Enligt regeringens uppfattning innebär förslagen

inte några rationaliseringar eller förenklingar i hanteringen av statsbidragen.

 I övrigt gör regeringen följande bedömningar.

Synskadades riksförbund

Depåverksamheten bedrivs av SRF i bolagsform. Staten ger årliga bidrag till

löner och omkostnader. Efter de särskilda reformmedel för att stärka

depåverksamheten som staten tidigare tilldelat SRF, bedömer regeringen att

verksamheten numera kan bedrivas inom de givna ekonomiska ramarna. Med hänsyn

till detta bör verksamheten anvisas ett belopp om 9 290 000 kronor för

budgetåret 1997.

 Den ledarhundsverksamhet som SRF bedriver är av stor betydelse för många

synskadade. En ledarhund ökar den synskadades självständighet och oberoende och

minskar många gånger behovet av hjälp och stöd i andra former. Under de senaste

budgetåren har verksamheten tillförts särskilda reformmedel för att SRF skall

kunna köpa in flera hundar och för att tillgodose angelägna behov. Regeringen

bedömer att detta bör vara tillräckligt för att komma i takt med efterfrågan på

ledarhundar. Regeringen anser, i likhet med Socialstyrelsen, att kostnaderna för

verksamheten för budgetåret 1997 kan uppskattas till 24 500 000 kronor.

 SRF erhåller även statsbidrag för viss övrig verksamhet, som till sin

utformning utgör väsentliga komplement till samhällets insatser på området.

Regeringen föreslår fortsatt stöd till denna verksamhet. En del av verksamheten

utgörs av SRF:s utskrivningstjänst på punktskrift för synskadade - den s.k.

Skrivtjänsten. Talboks- och punktskriftsbiblioteket (TPB) har en liknande

utskrivningstjänst på punktskrift för dövblinda. SRF och TPB har i sina

anslagsframställningar hemställt om att de två tjänsterna samordnas för att ingå

i TPB:s verksamhet. Regeringen bedömer att en sådan samordning skulle ge både

kvalitets- och resursmässiga vinster och förbättra servicen till

punktskriftsläsarna. 780 000 kronor bör därför föras över från utgiftsområde 9:

Hälsovård, sjukvård och social omsorg till utgiftsområde 17: Kultur, medier,

trossamfund och fritid. Regeringen är inte beredd att föreslå särskilda medel

till SRF för framställning av tillgänglig information för synskadade från

myndigheter m.fl. Sammanlagt bör 10 634 000 kronor anvisas för ändamålet under

budgetåret 1997.

Föreningen Sveriges dövblinda

Föreningen bedriver nyhetsförmedling för dövblinda genom utgivning av tidningen

Nuet och elektronisk nyhetsinformation via Tele-nuet. Denna verksamhet är av

avgörande betydelse för dövblindas möjligheter att ta del av nyheter och annan

information. Dövblinda är en svårt eftersatt grupp i nyhetssammanhang.

Regeringen anser det därför angeläget, att det sker en fortsatt kvalitativ och

kvantitativ utveckling av nyhetsförmedlingen och beräknar 6 120 000 kronor för

ändamålet under budgetåret 1997.

Sveriges dövas riksförbund

Förbundet har en teckenspråksavdelning, där man bedriver olika verksamheter för

att utveckla teckenspråket. Regeringen anser att det är av största vikt att döva

får tillgång till ett väl fungerande teckenspråk för sin kommunikation och

delaktighet i samhället. Regeringen föreslår ett fortsatt stöd till

verksamheten. För budgetåret 1997 bör förbundet anvisas 2 470 000 kronor till

dess verksamhet vid teckenspråksavdelningen.

Stiftelsen rikstolktjänst

Medlen till rikstolktjänst fördelas av Stiftelsen rikstolktjänst och avser

bidrag till tolktjänst för förtroendevalda i handikapporganisationerna.

Stiftelsen består av Sveriges dövas riksförbund, Föreningen Sveriges dövblinda

samt Hörselskadades riksförbund. Regeringen delar stiftelsens uppfattning att

ett allt större engagemang internationellt och i EU-samarbetet från dövrörelsens

sida ställer stora krav på tolkservice. Regeringen anser att ytterligare medel

bör tillföras stiftelsen för att göra det möjligt för flera döva att delta i ett

internationellt arbete. För budgetåret 1997 bör 5 515 000 kronor anvisas i

statsbidrag till rikstolktjänsten.

Palynologiska laboratoriet vid Naturhistoriska riksmuseet

Regeringen anser att palynologiska laboratoriets verksamhet även fort-

sättningsvis bör ges stöd under detta anslag. Palynologiska laboratoriets

mätningar av pollenhalten i luften är utomordentligt viktiga för t.ex.

allergiker runt om i landet och klart åtskild från museets övriga verksamhets-

grenar. Regeringen är av den uppfattningen att laboratoriets verksamhet bör få

fortsätta som hittills och beräknar ett anslag på 675 000 kronor för budgetåret

1997.

Föreningen rekryteringsgruppen

Föreningen har, genom sina tränings- och rehabiliteringsprogram och sin

uppsökande verksamhet, erbjudit ökade möjligheter till ett aktivt och

självständigt liv för nyskadade. Regeringen föreslår fortsatt stöd till denna

verksamhet. Sammanlagt bör 2 260 000 kronor anvisas till rekryteringsgruppens

verksamhet för budgetåret 1997.

Neurologiskt handikappades riksförbund

Förbundet bedriver en permanent hjälpmedelsutställning i Stockholm samt en

nyöppnad utställning i Göteborg, som för närvarande finansieras med

projektmedel. NHR söker nu permanent finansiering av Göteborgsutställningen.

Regeringen föreslår oförändrat anslag till verksamheten, dvs. 1 130 000 kronor

för budgetåret 1997.

Riksverksamhet för små och mindre kända handikappgrupper

Vid Mo Gård och Ågrenska hälsocentret för barn bedrivs riksverksamhet för små

och mindre kända handikappgrupper med svåra och komplicerade funktionshinder.

Verksamheterna finansieras för närvarande genom årliga projekt- och

stimulansbidrag.

 Syftet med verksamheten vid Mo Gård är att genom habilitering, rehabilitering,

behandling, utbildning och konsultinsatser medverka till att dövblinda personer

med svåra funktionshinder kan utveckla sina kommunikationsmöjligheter och

sociala färdigheter. Arbetet är också inriktat på att ge service till landets

kommuner, landsting och myndigheter. Tanken är att Mo Gård på sikt skall

utvecklas till ett kunskapscenter inom döv- och dövblindområdet.

 Vid Ågrenska hälsocentret pågår olika verksamheter för familjer med barn och

ungdomar, som tillhör små och mindre kända handikappgrupper. Verksamheten

skiljer sig från andra barn- och familjeverksamheter på så sätt att Ågrenska,

utöver den ordinarie habiliteringen, bedriver en målinriktad uppsökande verk-

samhet för små och mindre kända handikappgrupper som har mycket litet eller

inget stöd alls i samhället. Det sker också en nära kontakt mellan centret och

familjernas hemort samt med den habilitering och det sjukhus som har kontakt med

familjen.

 Enligt regeringens uppfattning är det viktigt att trygga en fortsatt

verksamhet vid Mo Gård och Ågrenska hälsocentret för barn. Regeringen gör

bedömningen, att en statlig grundfinansiering är nödvändig för fortsatt

verksamhet. Regeringen föreslår att 2 000 000 kronor skall anslås till

verksamheten vid Mo Gård och 800 000 kronor till Ågrenska hälsocentret för barn

för år 1997. Reformen har finansierats genom omfördelning av medel inom

utgiftsområdet.

Statsbidrag till handikapporganisaionernas rekreationsanläggningar

Sedan länge driver vissa handikapporganisationer egna rekreationsanläggningar av

rikskaraktär. Syftet med anläggningarna är att erbjuda personer med omfattande

funktionshinder möjlighet till semester och rekreation i en tillgänglig miljö

och med särskild personal och service. Organisationerna har här tagit på sig ett

betydande ansvar för svårt funktionshindrade personer. Det är också mot den

bakgrunden som staten under flera år stött anläggningarna via statsbidrag.

Regeringen föreslår fortsatt stöd till verksamheten vid anläggningarna.

Sammanlagt 15 000 000 kronor beräknas för denna verksamhet budgetåret 1997.

Slutsatser

Sammanfattningsvis föreslår regeringen att statsbidrag för år 1997 utgår till

nedanstående verksamheter enligt följande:

Utgifter Förslag

 1995/96 1997

 (12 mån)

1. SRF hantverk för depåverksamheten9 290 0009 290 000

2. SRF för ledarhundar 25 750 000 24 500 000

3. SRF för viss övrig verksamhet11 414 00010 634 000

4. FSDB för tidningsutgivning 5 850 000 6 120 000

5. SDR för teckenspråksavdelning2 470 000 2 470 000

6. Rikstolktjänsten 4 950 000 5 515 000

7. Palynologiska laboratoriet 675 000 675 000

8. Föreningen rekryteringsgruppen2 260 0002 260 000

9. NHR för hjälpmedelsutställning1 130 0001 130 000

10.Riksverksamhet för små och mindre

 kända handikappgrupper - 2 800 000

11.Handikapporganisationernas

 rekreationsanläggningar 15 000 000 15 000 000

Summa 78 789 000 80 394 000

B 4. Bidrag till handikapp- och pensionärsorganisationer

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift1)131 6932)

1995/96Anslag 197 541 Utgiftsprognos 197 541

 därav 1996 131 694

1997 Förslag 131 694

1998 Beräknat131 694

1999 Beräknat131 694

1 Sammanslagning av tidigare anslagen Bidrag till handikapporganisationer och

Bidrag till pensionärsorganisationer

2 Beloppen anges i tusental kr

Bidrag till handikapporganisationer

Statsbidraget till handikapporganisationerna syftar till att stödja organisa-

tionernas intressepolitiska verksamhet. Villkoren för bidraget regleras i

förordningen (1994:951) om statsbidrag till handikapporganisationer. Regeringen

beslutar om fördelningen av anslagsbeloppen mellan organisationerna efter

förslag av Socialstyrelsen.

 Budgetåret 1995/96 fick 41 centrala handikapporganisationer statsbidrag.

Statsbidraget till handikapporganisationerna har av statsfinansiella skäl legat

stilla de senaste tre åren. Under senare år har ett relativt stort antal nya

handikapporganisationer ansökt om statsbidrag. Endast ett fåtal nya

organisationer har dock erhållit bidrag.

 Socialstyrelsen föreslår att styrelsen får besluta om fördelningen av medlen

under anslaget.

Bidrag till pensionärsorganisationer

Under budgetåret 1995/96 utges statsbidrag till Pensionärernas riksorganisation,

Sveriges pensionärsförbund, Riksförbundet pensionärsgemenskap och till

Statspensionärernas riksförbund. Anslaget administreras av Socialstyrelsen.

Någon anslagsframställning görs dock inte av styrelsen, utan medelsbehovet

beräknas av Socialdepartementet.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 131 694 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Handikapporganisationernas verksamhet har haft avgörande betydelse för dagens

handikappolitik. Organisationerna bedriver i dag intressepolitisk verksamhet på

central, regional och lokal nivå och är ofta anlitade som remissinstanser och

företrädda i olika utredningar. Organisationerna har också en omfattande

informations- och upplysningsverksamhet till myndigheter, organisationer,

allmänhet m.fl. om vad det innebär att ha ett funktionshinder, samt ger service

och information till personer med funktionshinder och deras anhöriga.

 Det är viktigt att handikapporganisationerna får förutsättningar att fortsätta

bedriva sitt intressepolitiska arbete, och att också allt fler kvinnor engagerar

sig i detta arbete.

 Som framgått vill Socialstyrelsen själv besluta om fördelningen av

statsbidraget till handikapporganisationerna. Enligt regeringens uppfattning bör

den nuvarande ordningen gälla även fortsättningsvis. Det bör således ankomma på

regeringen att besluta om fördelningen av statsbidraget efter förslag från

Socialstyrelsen.

 Pensionärsorganisationerna har en opinionsbildande roll och fyller en viktig

funktion i folkrörelsearbetet i Sverige. Statsbidraget utgör en icke oväsentlig

del av organisationernas finansiering.

 Regeringen föreslår ett oförändrat statsbidrag till handikapp- och pen-

sionärsorganisationerna, dvs. att 131 694 000 kronor anvisas under anslaget för

budgetåret 1997. Därav avser 129 248 000 kronor bidrag till

handikapporganisationer och 2 446 000 kronor bidrag till pensionärs-

organisationer.

B 5. Ersättning för texttelefoner

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 80 9381)

1995/96Anslag 156 352 Utgiftsprognos 156 352

1997 därav 199670 223

Förslag

15 700

1998

Beräknat

16 077

1999 Beräknat 16 463

1 Beloppen anges i tusental kr

Målet för anslaget är att ge personer som är döva, svårt hörselskadade,

dövblinda och talskadade möjlighet att kommunicera över telefonnätet på samma

sätt som andra.

 De utgifter som belastar anslaget är ersättning till landstingen för inköp av

texttelefoner till döva, svårt hörselskadade, dövblinda och talskadade samt för

texttelefoner till anhöriga, s.k. anhörigtelefoner. Ersättningen utbetalas av

Socialstyrelsen till landstingen kvartalsvis i efterskott. Verksamheten regleras

i förordningen (1992:621) om bidrag till texttelefoner. Från anslaget utbetalas

även ersättning till teleoperatör för förmedlingstjänst för samtal mellan

texttelefoner och vanliga telefoner. Under budgetåret 1995/96 tillhandahålls

förmedlingstjänsten av Telia TeleRespons AB som ersätts för sina kostnader för

förmedlingstjänsten kvartalsvis i efterskott. De huvudsakliga faktorer som styr

utgifterna på området är antalet personer som har behov av texttelefon,

prisutvecklingen på texttelefoner samt antalet förmedlade samtal.

Socialstyrelsen har inkommit med fördjupad anslagsframställning för åren 1997-

1999.

 Socialstyrelsen gör i sin anslagsframställning bedömningen att ca 850

texttelefoner och ca 800 anhörigtelefoner kommer att ordineras under år 1997.

Styrelsen räknar därvid med ett trettiotal ordinationer av texttelefoner för

dövblinda under år 1997. Kostnaderna för ordinationerna beräknas under år 1997

uppgå till 15 700 000 kronor medan kostnaderna för förmedlingsverksamheten

beräknas uppgå till 54 500 000 kronor. Det sammanlagda medelsbehovet uppgår

enligt Socialstyrelsen således till 70 200 000 kronor för år 1997.

 Fr.o.m. budgetåret 1995/96 upphandlas förmedlingstjänten av Socialstyrelsen.

Efter anbudsvärdering har Telia Telerespons AB:s anbud antagits. Anbudet innebär

ett fast pris per aktiv förmedlingsminut. Enligt Socialstyrelsen kommer

upphandlingsförfarandet att leda till lägre kostnader för förmedlingstjänsten än

tidigare.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 15 700 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Administrationen av förmedlingstjänsten för|

|texttelefonsamtal överförs från Socialstyrelsen till|

|Post- och telestyrelsen. Medel för förmedlingstjänsten|

|samt för inrättandet av sjukvårdsupplysning via|

|texttelefon förs därmed över från utgiftsområde 9:|

|Hälsovård, sjukvård och social omsorg till utgiftsområde|

|22: Kommunikationer. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

I budgetpropositionen avseende budgetåret 1995/96 gavs Socialstyrelsen i uppdrag

att upphandla förmedlingstjänsten. Regeringen framhöll att upphandlingen skulle

ske i enlighet med bestämmelserna om offentlig upphandling och i

överensstämmelse med den kravspecifikation som Socialstyrelsen utarbetat under

budgetåret 1994/95. En sådan upphandling har genomförts under budgetåret 1995/96

och avtal har fr.o.m. den 1 juli 1996 träffats med Telia TeleRespons AB. Avtalet

är prestationsbaserat med ett fast pris per aktiv förmedlingsminut. Regeringens

bedömning är att upphandlingen kommer att minska de totala kostnaderna för

förmedlingstjänsten.

 Riksdagens revisorer har i sitt förslag angående uppföljning av post- och

telepolitiska mål (1995/96:RR10) fört fram att ansvaret för förmedlingstjänsten

för texttelefonsamtal bör överföras från Socialstyrelsen till Post- och

telestyrelsen. Riksdagens revisorer har stöd i sin uppfattning av såväl

Socialstyrelsen och Post- och telestyrelsen som Handikappinstitutet och de

berörda handikapporganisationerna. Regeringen delar denna uppfattning och anser

att medel motsvarande den av Socialstyrelsen beräknade kostnaden för

förmedlingstjänsten för år 1997 - 54,5 miljoner kronor - bör föras över från

utgiftsområde 9: Hälsovård, sjukvård och social omsorg till utgiftsområde 22:

Kommunikationer.

 Socialstyrelsen har i sin fördjupade anslagsframställning framhållit att det

är angeläget att sjukvårdsupplysning via texttelefon inrättas. Anledningen är

främst att personer som är beroende av texttelefon i dag inte har tillgång till

sådan sjukvårdsupplysning via telefonnätet. Regeringen delar Socialstyrelsen

uppfattning i frågan. Även medel för detta ändamål, av Socialstyrelsen beräknat

till 415 000 kronor, bör därför föras över från utgiftsområde 9 till

utgiftsområde 22. Sammantaget bör därmed 54 915 000 kronor överföras från

utgiftsområde 9 till utgiftsområde 22.

Slutsatser

Anslaget för inköp av texttelefoner och anhörigtelefoner bör även fort-

sättningsvis ligga kvar i utgiftsområde 9. För detta beräknar regeringen ett

medelsbehov för budgetåret 1997 om 15 700 000 kronor.

B 6. Bilstöd till handikappade

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 147 3831)

1995/96Anslag 610 000 Utgiftsprognos 442 000

 därav 1996 359 931

1997 Förslag 343 944

1998 Beräknat269 199

1999 Beräknat248 055

1 Beloppen anges i tusental kr

Syftet med bilstöd är att lämna bidrag till funktionshindrade personer och

föräldrar med funktionshindrade barn för anskaffning och anpassning av

motorfordon m.m. Bilstödet trädde i kraft den 1 oktober 1988. Bilstöd kan lämnas

till fem olika persongrupper. Nytt bilstöd kan lämnas huvudsakligen bara om

minst sju år har gått sedan beslut senast fattades om rätt till stödet. Den

andra sjuårsperioden började därmed den 1 oktober 1995.

 Stödet administreras av Riksförsäkringsverket och de allmänna försäk-

ringskassorna. Bestämmelser om bilstöd finns i lagen (1988:360) om handläggning

av ärenden om bilstöd till handikappade och i förordningen (1988:890) om bilstöd

till handikappade.

 Bilstöd lämnas i form av grundbidrag, inkomstprövat anskaffningsbidrag och

anpassningsbidrag. Fr.o.m. den 1 juli 1995 kan även bidrag till

körkortsutbildning under vissa förutsättningar lämnas till den som beviljats

bilstöd.

 De huvudsakliga faktorer som styr utgifterna på området är personkretsens

omfattning, inkomstutvecklingen samt utvecklingen av fordonspriser och

anpassningskostnader.

 Sedan bilstödet infördes har under stödets första sjuårsperiod utbetalats

omkring 1 430 miljoner kronor till sammanlagt ca 17 000 bidragsmottagare.

Antalet personer till vilka bilstöd utbetalades uppgick till drygt 4 000 under

vart och ett av de två första budgetåren 1988/89 och 1989/90. Därefter började

utbetalningarna minska. För det tredje budgetåret 1990/91 till ca 2 400

bidragsmottagare och till något över 1 500 för budgetåret 1994/95.

 En jämförelse mellan budget och utfall för budgetåret 1994/95 visar att ca 152

miljoner kronor utbetalades i bilstöd, vilket innebär ca 39 miljoner kronor

lägre än anvisat belopp. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande

budgetår visar att den vid oförändrade bidragsregler blir 168 miljoner kronor

lägre än anvisat belopp.

 Riksförsäkringsverket beräknar medelsbehovet under år 1997 till 356 000 000

kronor.

 Bilstödsutredningen 1993 avlämnade i april 1994 betänkandet Rätten till ratten

- reformerat bilstöd (SOU 1994:55). I betänkandet föreslås vissa förändringar i

stödet, som av utredningen kostnadsberäknats till mellan 60 - 80 miljoner kronor

per år.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 343 944 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Bilstödets andra sjuårsperiod började den 1 oktober 1995. Regeringen bedömer att

det därmed sker en påtaglig ökning av antalet beviljade bilstöd i förhållande

till de närmast föregående åren. Vid oförändrade regler antas utvecklingen

antalsmässigt och ekonomiskt följa samma mönster som under stödets första

sjuårsperiod, dock med en jämnare ansökningsfrekvens över åren. Ansökningstoppen

förväntas inte bli lika brant som under den första sjuårsperioden; den antas

komma senare och vara under längre tid.

 Mot bakgrund av det rådande statsfinansiella läget bedömer regeringen att

Bilstödsutredningens förslag för närvarande inte kan genomföras. Regeringen

bedömer att 343 944 000 kronor bör anvisas till Bilstöd till handikappade för

budgetåret 1997.

B 7. Kostnader för statlig assistansersättning

-------------------------------------------------------

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 3 328 196

1) Utgiftsprognos5 679 548

 1995/96Anslag 5 741 000 därav 19963 743 000

1997 Förslag 3 663 000

1998 Beräknat 3 824 000

1999 Beräknat 3 984 000

1 Beloppen anges i tusental kr

Statlig assistansersättning lämnas till funktionhindrade personer som har behov

av personlig assistans för sin dagliga livsföring under i genomsnitt mer än 20

timmar per vecka. Rätten till assistansersättning gäller för svårt

funktionshindrade personer som bedöms ha behov av insatsen personlig assistans,

som inte fyllt 65 år och som bor i eget boende, servicehus eller hos familj

eller anhörig.

 Ersättningen syftar till att tillförsäkra personer med stora funktionshinder

och omfattande stödbehov valfrihet och självbestämmande. Avsikten är att

assistansersättningen skall användas till assistentens eller assistenternas

lönekostnader, administration m.m. eller till de avgifter som kommunen eller

någon annan som svarar för assistansen debiterar den funktionshindrade personen.

 Regeringen fastställer assistansersättningens högsta timbelopp varje år. För

år 1996 har beloppet fastställts till 180 kronor per timme.

 Anslaget disponeras av Riksförsäkringsverket. De allmänna försäkringskassorna

administrerar och beslutar om ersättningen. Frågor om assistansersättning

regleras i lagen (1993:389) om assistansersättning och i förordningen

(1993:1091) om assistansersättning.

 De huvudsakliga faktorer som styr utgifterna på området är personkretsens

omfattning, antalet beviljade assistanstimmar per vecka, beviljad

assistansersättning per timme samt assistenternas löneutveckling och

utvecklingen av administrationskostnaderna.

 En jämförelse mellan budget och utfall för budgetåret 1994/95 visar att 3 328

miljoner kronor utbetalades för statlig assistansersättning, vilket innebär 801

miljoner kronor mer än anvisat anslag. Prognosen för anslagsbelastningen under

innevarande budgetår visar att den blir ungefär i enlighet med anvisat belopp.

 Riksförsäkringsverket beräknar vid oförändrade regler medelsbehovet under år

1997 till 4 250 000 000 kronor.

 Regeringen konstaterade i budgetpropositionen för budgetåret 1995/96 (prop.

1994/95:100 bil. 6) att kostnaderna för statlig assistansersättning skulle komma

att bli väsentligt högre än vad som beräknades när reformen genomfördes. Skälet

för detta angavs främst vara att det genomsnittliga antalet beviljade

assistanstimmar per vecka väsentligt skulle komma att överstiga det beräknade.

 Mot bakgrund av kostnadsutvecklingen tillkallades i april 1995 en särskild

utredare med uppdrag att utreda frågan om finansiering av och regelsystem för

stödformen. Enligt direktiven skulle utredaren i sina förslag ha som

utgångspunkt att den årliga kostnaden för staten för assistansersättning inte

fick överstiga 2 850 miljoner kronor per år beräknat i 1995 års penningvärde. I

förhållande till den beräknade årliga kostnaden innebar ramen en neddragning med

ca 900 miljoner kronor.

 Utredningen redovisade i sitt betänkande Kostnader för den statliga

assistansersättningen (SOU 1995:126) ett antal möjligheter till besparingar,

vilka sammantaget innebar att statens kostnader för assistansersättningen kunde

minska med ca 900 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 3 663 000|

| |

| |

|tkrResultatbedömning och slutsatser |

| |

|I proposition 1995/96:146 Vissa frågor om personlig|

|assistans lämnade regeringen förslag till riksdagen om|

|vissa åtgärder som syftar till att uppnå en bättre|

|kostnadskontroll och vissa besparingar inom statlig|

|assistansersättning. Förslagen bedöms innebära att den|

|årliga kostnaden minskas med 215 miljoner kronor.|

|Riksdagen fattade den 23 maj 1996 beslut med|

|anledning av propositionen (bet.1995/96:SoU15, rskr.|

|1995/96:262). Förändringen innebär bl.a. att|

|gränsdragningen mellan personlig assistans och|

|kommunala och landstingskommunala stödinsatser för|

|funktionshindrade personer har blivit tydligare.|

|Vidare har begreppet personlig assistans definierats|

|i lagstiftningen. De förändrade reglerna trädde i kraft|

|den 1 juli 1996. |

| Regeringen beräknar mot bakgrund av de förändrade|

|reglerna att 3 663 000 000 kronor bör anvisas till|

|ändamålet under budgetåret 1997. |

| |

| |

|B 8. Statens institut för särskilt utbildningsstöd1) |

| |

|

Anslagssparande 1 535

Utgiftsprognos 14 177

 därav 1996 10 576

1 Tidigare anslaget Nämnden för vårdartjänst

2 Beloppen anges i tusental kr

Nämnden för vårdartjänst (NV) är en central myndighet med uppgift att

administrera statsbidrag till vårdartjänst samt till verksamheten med särskilda

omvårdnadsinsatser i anslutning till riksgymnasium för svårt rörelsehindrade

ungdomar, s.k. rh-anpassad gymnasieutbildning. Dessutom disponerar NV vissa

medel från utgiftsområde 17: Kultur, medier, trossamfund och fritid, anslaget

Bidrag till vissa handikappåtgärder inom folkbildningen. Nämnden bistår med

kansliresurser den särskilda nämnd, Nämnden för Rh-anpassad utbildning, som

skall avgöra frågor om intagning till rh-anpassad gymnasieutbildning. Inom NV:s

anslagsram ingår också medel till informations- och utvecklingsarbete. NV:s

arbetsuppgifter och organisation framgår av förordningen (1988:1126) med

instruktion för Nämnden för vårdartjänst.

 NV:s övergripande mål är att förbättra förutsättningarna för utbildning och

studier för unga och vuxna personer med funktionshinder samt att administrera

och utveckla olika stöd som behövs i och omkring studiesituationen i olika

utbildningssammanhang.

 I sin årsredovisning för budgetåret 1994/95 redovisar NV verksamheten i

verksamhetsgrenarna stöd inom folkhögskolor, stöd inom universitet och högskolor

och stöd inom riksgymnasieverksamheten för svårt rörelsehindrade ungdomar. Av

årsredovisningen framgår att NV:s anslagssparande vad beträffar myndighetens

förvaltningsanslag vid utgången av budgetåret 1994/95 uppgick till 1 535 000

kronor. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande budgetår visar att

det uppkomna anslagssparandet kommer att tas i anspråk detta budgetår.

 NV har inkommit med fördjupad anslagsframställning för åren 1997-1999. I denna

tar NV bl.a. upp frågan om ytterligare utbyggnad av den rh-anpassade

gymnasieutbildningen. NV framhåller att man år 1993 tillsammans med Statens

institut för handikappfrågor i skolan (SIH) gjorde en kartläggning av behovet av

framtida platser inom den rh-anpassade gymnasieutbildningen. Det totala behovet

av sådana platser beräknades uppgå till ca 200 i slutet av 1990-talet. NV

konstaterar att dessa prognoser stämmer med den hittillsvarande utvecklingen och

att en fortsatt utbyggnad av antalet platser i den rh-anpassade

gymnasieutbildningen därför är nödvändig för att tillgodose de svårt

rörelsehindrade elevernas rätt till gymnasieutbildning. NV anser att för-

handlingar om ytterligare två riksgymnasieorter därför skyndsamt bör inledas.

 NV framhåller också att när det gäller omvårdnadsinsatserna i anslutning till

den rh-anpassade utbildningen så bör former för fyraårsplaner för utbildning och

omvårdnad vid riksgymnasieorterna snarast införas. Syftet med sådana planer

skall vara att tillförsäkra antagna elever deras rätt till gymnasieplats och att

ge både staten och de lokala huvudmännen ett planeringsunderlag för kostnader

för såväl utbildning som habilitering och boende. Planerna skall, efter samråd

med berörda kommuner, fastställas av Skolverket och NV gemensamt.

 NV tar även upp frågan om myndighetens namn. NV anser att det nuvarande namnet

inte på ett adekvat sätt speglar myndighetens verksamhet. Namnets innebörd är

oklart och begreppet vårdartjänst speglar bara en av flera stödinsatser som NV

ansvarar för. Namnet tydliggör heller inte att NV har centrala

myndighetsuppgifter utan NV uppfattas ibland som ett kommunalt organ. NV anser

därför att myndighetens namn bör ändras till ett som tydligare än det nuvarande

speglar NV:s nuvarande uppgifter och ansvarsområden. NV föreslår att

myndighetens namn därför bör ändras till Statens institut för särskilt

utbildningsstöd (SISUS).

 NV beräknar förvaltningskostnaderna för åren 1997-1999 till 9 000 000 kronor

årligen.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|För perioden 1997-1999 skall de övergripande målen för NV|

|och dess verksamheter ligga fast. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 8 640 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Nämndens för vårdartjänst (NV) namn ändras till Statens|

|institut för särskilt utbildningsstöd (SISUS). |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och fördjupad prövning

Regeringen anser att det av årsredovisningen och den fördjupade an-

slagsframställningen framgår att NV:s verksamhet bedrivs med sådan inriktning

och på ett sådant sätt att det övergripande målet med verksamheten uppnåtts.

Vidare gör regeringen bedömningen att de resultat som nämnden redovisar för de

tre verksamhetsgrenarna i sin årsredovisning är tillfredsställande.

 Regeringen konstaterar att RRV inte haft några invändningar i revi-

sionsberättelsen avseende NV:s årsredovisning för budgetåret 1994/95. I en

revisionsrapport har RRV dock påpekat att NV har vissa brister i sin

resultatredovisning. RRV framhåller att det är svårt att utläsa NV:s verk-

samhetsgrenar ur resultatredovisningen och att detta huvudsakligen beror på att

en beskrivning av verksamhetsgrenarna saknas. NV har i sin fördjupade

anslagsframställning för åren 1997-1999 klargjort grunderna för sin indelning av

verksamheten i verksamhetsgrenar och gett förslag till verksamhetsmål för

samtliga verksamhetsgrenar.

 Regeringen har i november 1995 tillsatt utredningen (U 95:14) Funk-

tionshindrade elever i skolan (FUNKIS). Utredningen skall utreda hur ansvaret

för utbildning och omvårdnad i anslutning till utbildning av funktionshindrade

elever skall fördelas mellan stat, kommun och landsting samt vem som skall

finansiera verksamheten. Utredningen skall bl.a. utvärdera verksamheten med

riksgymnasium för svårt rörelsehindrade ungdomar och föreslå nödvändiga

förändringar av systemet. I avvaktan på resultaten av FUNKIS är regeringen inte

beredd att ta ställning till förslagen i NV:s fördjupade anslagsframställning om

en utbyggnad av den rh-anpassade gymnasieutbildningen till ytterligare två orter

samt om upprättande av fyraårsplaner för utbildning och omvårdnad vid riksgym-

nasieorterna.

 Regeringen har i de myndighetsspecifika direktiven till NV inför den

fördjupade prövningen av verksamheten för åren 1997-1999 gett myndigheten i

uppdrag att pröva om dess namn på ett adekvat sätt speglar den nuvarande

verksamheten samt - om NV finner det motiverat - lämna förslag till nytt namn.

NV har i sin fördjupade anslagsframställning föreslagit att myndighetens namn

bör ändras till ett som bättre speglar dess verksamhet. Regeringen delar NV:s

uppfattning att ett namnbyte för myndigheten är lämpligt och att det nya namnet

bör vara Statens institut för särskilt utbildningsstöd (SISUS).

Slutsatser

Regeringen anser att NV bör byta namn till Statens institut för särskilt

utbildningsstöd (SISUS). De övergripande målen för myndighetens verksamhet under

den kommande treårsperioden skall oförändrat vara att förbättra förut-

sättningarna för utbildning och studier för unga och vuxna personer med

funktionshinder samt att administrera och utveckla olika stöd som behövs i och

omkring studiesituationen i olika utbildningssammanhang.

 Regeringen bedömer att 8 640 000 kronor bör anvisas till Statens institut för

särskilt utbildningsstöd för budgetåret 1997.

 63

B 9. Handikappombudsmannen

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 7 3761) Anslagssparande 1 148

1995/96Anslag 11 551 Utgiftsprognos 12 699

 därav 1996 10 590

1997 Förslag 7 847

1998 Beräknat 7 838

1999 Beräknat 8 060

1 Beloppen anges i tusental kr

Handikappombudsmannen är central förvaltningsmyndighet med uppgift att bevaka

frågor som rör funktionshindrade personers rättigheter och intressen.

Handikappombudsmannens arbetsuppgifter och organisation framgår av förordningen

(1994:949) med instruktion för Handikappombudsmannen.

 Det övergripande målet för Handikappombudsmannen är enligt lagen (1994:749) om

Handikappombudsmannen att bevaka frågor som angår funktionshindrade personers

rättigheter och intressen samt att verka för att de övergripande målen för

handikappolitiken uppnås.

 Handikappombudsmannen inrättades den 1 juli 1994. Budgetåret 1994/95 är

således det första året för vilket Handikappombudsmannen har lämnat

årsredovisning. I regleringsbrevet för budgetåret 1994/95 gavs

Handikappombudsmannen emellertid dispens från kraven i 5 och 9 §§ förordningen

(1993:134) om myndigheternas årsredovisning och anslagsframställning.

Årsredovisningen innehåller sålunda inte någon fullständig resultatredovisning.

Handikappombudsmannen redovisar verksamheten i verksamhetsgrenarna information

och rådgivning, tillgänglighet, skolfrågor, arbetsmarknadsfrågor,

funktionshindrade föräldrar och deras situation, kvinnor med funktionshinder och

EU-frågor. Handikappombudsmannen skall i sin verksamhet prioritera kvinnor med

funktionshinder.

 Av årsredovisningen framgår att Handikappombudsmannens anslagssparande vad

beträffar myndighetens förvaltningsanslag för budgetåret 1994/95 uppgick till 1

148 000 kronor. Prognosen för anslagsbelastningen under innevarande år visar att

det uppkomna anslagssparandet kommer att tas i anspråk detta budgetår.

 Handikappombudsmannen har i enlighet med sin instruktion i mars och i oktober

1995 lämnat rapporter om sin verksamhet till regeringen. Ombudsmannen har i

dessa rapporter redovisat den nuvarande situationen inom olika samhällsområden

för personer med funktionshinder. Rapporterna innehåller också ett antal förslag

som syftar till att stärka funktionshindrade personers ställning i samhället. I

enlighet med regeringsuppdrag av den 9 juni 1994 har Handikappombudsmannen i

juni 1995 inkommit med en plan för den långsiktiga strategin för sitt EU-arbete.

 Handikappombudsmannen har inkommit med enkel anslagsframställning för år 1997.

I denna anger Handikappombudsmannen att några av de viktigaste uppgifterna för

myndigheten är att följa rättstillämpningen på handikappområdet samt att ge

juridisk rådgivning. Handikappombudsmannen har också som en prioriterad uppgift

att sprida kunskap om FN:s standardregler för att tillförsäkra människor med

funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet och framhåller att arbetet med

standardreglerna under år 1997 bör fortsätta med betoning på reglernas genom-

förande och uppföljning. Handikappombudsmannen anför också att det behövs för-

stärkning av myndighetens personalresurser, framförallt vad gäller planering och

uppföljning av ekonomiadministrationen. Handikappombudsmannen beräknar förvalt-

ningskostnaderna för år 1997 till 8 018 000 kronor.

 Handikappombudsmannen har i april 1996 inkommit med en rapport till regeringen

med förslag till verksamhetsmål för år 1997. I rapporten föreslår

Handikappombudsmannen att verksamheten bör indelas i tre verksamhetsgrenar:

ärendehandläggning, uppföljning och analys samt information och

kunskapsöverföring.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande målen för Handikappombudsmannens|

|verksamhet ligger fast för år 1997. |

| |

| |

|Resurser |

| |

|Ramanslag 7 847 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Regeringen anser att det av årsredovisningen, anslagsframställningen och de

rapporter som Handikappombudsmannen lämnat till regeringen framgår att

myndighetens verksamhet bedrivs med sådan inriktning och på ett sådant sätt att

det övergripande målet med verksamheten uppnåtts. Vidare gör regeringen

bedömningen att de resultat som Handikappombudsmannen redovisar för sina

verksamhetsgrenar i årsredovisningen är tillfredsställande.

 Regeringen konstaterar att RRV inte haft några invändningar i revi-

sionsberättelsen avseende Handikappombudsmannens årsredovisning för budgetåret

1994/95.

 Handikappombudsmannen bör under år 1997 fortsätta sitt arbete med att sprida

kunskap om FN:s standardregler för att tillförsäkra människor med

funktionsnedsättning delaktighet och jämlikhet med betoning på reglernas

genomförande och uppföljning.

Slutsatser

Regeringen anser att de övergripande målen för Handikappombudsmannens verksamhet

under år 1997 oförändrat skall vara att bevaka frågor som angår

funktionshindrade personers rättigheter och intressen samt att verka för att de

övergripande målen för handikappolitiken uppnås. Vidare anser regeringen att

Handikappombudsmannens verksamhet bör indelas i de verksamhetsgrenar som

föreslagits i myndighetens rapport till regeringen i april 1996.

 Regeringen bedömer att 7 847 000 kronor bör anvisas till Handikappombudsmannen

för budgetåret 1997.

 64

6 C. Åtgärder för barn, socialt

 behandlingsarbete samt

 alkohol- och drogpolitik

6.1 Allmänt

-------------------------------------------------------

|Socialtjänstens individ- och familjeomsorg |

| |

|- Barnets bästa skall alltid prägla de åtgärder som|

| vidtas av socialtjänstens insatser för barn. |

|- En särskild rapport (Ds 1996:57) Barn idag har|

| tagits fram inom Socialdepartementet. Rapporten|

| ger en bilda av hur barn och ungas allmänna|

| livsvillkor ser ut idag. Syftet är att ge en|

| aktuell överblick av vilka insatser som social-|

| tjänsten och andra aktörer inom barnområdet behöver|

| utveckla. |

|- En proposition med förslag till en ny|

| socialtjänstlag kommer att föreläggas riksdagen|

| under höstriksdagen. |

|- Missbrukarvård och ungdomsvård utvecklas inom|

| ramen för dels Statens institutionsstyrelses|

| verksamhet, dels av socialtjänsten bl.a. med|

| särskilda utvecklingsmedel som fördelas genom|

| Socialstyrelsen och länsstyrelserna. |

| |

| |

|Alkoholpolitik |

| |

|- Alkoholpolitiken skall även i fortsättningen ha|

| som ambition att begränsa alkoholens|

| skadeverkningar genom att minska den totala|

| alkoholkonsumtionen, där särskilt ungdomars och|

| riskkonsumenters alkoholvanor är av central|

| betydelse. |

|- För att motverka negativa alkoholpolitiska|

| effekter av medlemsskapet i EU görs breda|

| satsningar för att utveckla nya metoder för det|

| alkoholpreventiva arbetet. |

| |

| |

|Narkotikapolitik |

| |

|- De narkotikapolitiska insatserna utgörs av en|

| kombination av förebyggande insatser, utbud av|

| olika behandlingsformer och effektiva|

| kontrollinsatser. Arbetet sker på såväl nationell|

| som internationell nivå. |

-------------------------------------------------------

 100

6.1.1 Socialtjänstens individ- och familjeomsorg

Mål och inriktning

Socialtjänstlagen ger uttryck för en stark tilltro till människans egen förmåga

och vilja att fullt ut delta i samhällslivet och att förändra sin situation.

Socialtjänstens insatser skall medverka till att barn och ungdomar växer upp

under trygga och goda förhållanden, att människor med sociala eller andra

handikapp kan delta i samhällets gemenskap och leva som andra, att de som

missbrukar alkohol eller andra beroendeframkallande medel kommer ifrån sitt

missbruk och att de som saknar medel till sitt uppehälle får möjlighet att klara

sin försörjning. Socialtjänsten har uppgifter på såväl individ- som grupp- och

samhällsnivå. Den skall arbeta både förebyggande och åtgärdande.

 Det individuella bistånd som ges genom socialtjänstens försorg skall utformas

så att det stärker den enskildes möjligheter att leva ett självständigt liv.

Valet av bistånd får inte styras av mekaniskt tillämpade åtgärdsmodeller utan

måste alltid utgå från vad som är mest ändamålsenligt i det enskilda fallet.

 Socialtjänsten ställs således inför kravet att ha tillgång till ett brett

register av handlingsalternativ när det gäller olika insatser. Arbetet inom

socialtjänstens individ-och familjeomsorg har under senare år präglats av det

ansträngda ekonomiska läget i landet. De åtgärder som regeringen föreslår har

som en utgångspunkt att inte åsamka kommunerna ökade kostnader. I många fall

handlar det om att utveckla bättre och effektivare metoder som dels höjer

kvalitén på insatserna dels på sikt kan medverka till lägre kostnader.

 I ett sådant läge blir det allt viktigare att myndigheter som har angränsande

ansvarsområden samverkar i arbetet med att finna insatser för individer och

familjer. Genom samverkan åstadkommer man ett mer effektivt utnyttjande av de

resurser som står till myndigheternas förfogande. Även om det redan idag prövas

nya modeller för samverkan mellan myndigheter kan detta arbete utvecklas

ytterligare. Det gäller också samverkan med folkrörelser och frivilliga

organisationer som har en viktig funktion i det sociala arbetet.

 Regeringen har presenterat ett nationellt brottsförebyggande program.

Härigenom startade ett brett upplagt och systematiskt förändringsarbete för att

stärka de insatser som görs för att förebygga brott. Rättsväsendets insatser är

av stor betydelse för att angripa brottsligheten, men en framgångsrik

kriminalpolitik förutsätter också insatser inom andra samhällssektorer. Tidiga

insatser för att hindra att ungdomar i riskzonen hamnar i en kriminell livsstil

är av central betydelse i det brottsförebyggande arbete.

Socialbidrag

Socialbidraget har fortsatt att öka under hela 1990-talet både när det gäller

antalet personer som får socialbidrag och i fråga om kostnaderna. År 1995 erhöll

720 782 personer (388 702 hushåll) socialbidrag eller introduktionsersättning

för flyktingar. År 1995 utbetalades närmare 11 miljarder kronor. Kostnadsök-

ningen har fortsatt under första halvåret 1996. Även bidragstidens längd

fortsätter att öka och är år 1995 i genomsnitt 5,3 månader.

 Huvudorsaken till ökningen är den fortsatt höga arbetslösheten. Det är framför

allt grupper som har svårt att hävda sig på arbetsmarknaden som blir

bidragsberoende, bl.a. ungdomar och invandrare. Tre fjärdedelar av hushållen

består av svenska medborgare och en fjärdedel utländska. De hushåll som får

socialbidrag är i stor utsträckning ensamstående utan barn. De svarar för 60

procent av samtliga bidragshushåll, varav männen utgör 37 procent och kvinnor 25

procent. Cirka hälften av bidragstagarna är under 25 år.

(Diagram: Utvecklingen av antalet socialbidragstagare och

utgivet socialbidrag 1980-1995)

Den beskrivna utvecklingen är ett uttryck för inslag i den allmänna sam-

hällsutvecklingen som vi med största kraft måste bekämpa. Den höga

arbetslösheten är huvudorsaken till hushållens försämringar när det gäller

ekonomin. Kampen mot arbetslöshet är ett av de viktigaste inslagen i regeringens

politik idag. Vi får inte komma dithän att allt fler människor ställs utanför

arbetslivet och marginaliseras i ett långvarigt bidragsberoende.

 Socialtjänsten måste aktivt verka för att det skapas förutsättningar för

människor med en svag ställning på arbetsmarknaden att få arbete och utbildning

och att omfattas av arbetsmarknadspolitiska eller arbetsrehabiliterande åtgär-

der.

 Socialtjänstens samverka med andra berörda myndigheter, framför allt med

arbetsförmedlingen, försäkringskassan och andra arbetsrehabiliterande organ för

att åstadkomma en samordning av insatserna och därmed bättre effektivitet är av

stor betydelse för att hävda arbetslinjen. Många kommuner tar idag ett stort

ansvar för sysselsättningsskapande åtgärder och har också varit framgångsrika i

detta arbete. Olika studier visar att kommuner med en tydlig policy och ett

genomtänkt arbetssätt, där samverkan med andra myndigheter ges stor vikt, har

kunnat minska utgifterna för socialbidrag.

 Socialstyrelsen har på regeringens uppdrag analyserat och utrett

socialbidragsutvecklingen och socialbidragssystemets funktion. Arbetet har

redovisas i ett antal rapporter som tillsammans med Socialtjänstkommitténs

huvudbetänkande Ny socialtjänstlag (SOU 1994:139). Regeringen avser att

återkomma med förslag till en ny socialjänstlag. Propositionen kommer även att

omfatta förslag rörande ekonomiskt bistånd.

Åtgärder för barn och unga

Socialtjänstens arbete med barn och unga skall präglas av ett barnperspektiv,

vilket innebär att barnets bästa alltid skall sättas i första rummet. Barn och

unga skall komma till tals i frågor som rör dem. Detta skall vara en ledstjärna

i alla åtgärder som rör barn. Socialtjänstens arbete med utsatta barn och deras

familjer har på regeringens initiativ varit föremål för omfattande

utvecklingsinsatser, bl.a. inom ramen för utvecklingsmedel som Socialstyrelsen

disponerar. Även Barnombudsmannen fyller en viktig funktion genom att följa och

bevaka barns och ungas rättigheter och intressen.

 En mer utförlig redogörelse för barns livsvillkor i Sverige lämnas i en sär-

skild rapport (Ds 1996:57) Barn idag som upprättas inom Socialdepartementet. Det

är angeläget att få en mer utförlig och genomlyst bild av hur barn lever för att

kunna sätta fokus på barns behov av gynnsamma betingelser under uppväxten. Det

är också viktigt att lyfta fram negativa omständigheter, som kan förorsaka att

vissa grupper barn får sämre livschanser, och att ta fram åtgärder som kan hejda

nedåtgående spiraler. Det handlar om såväl barns och ungas allmänna livsvillkor

som förebyggande samt vård- och stödinsatser som socialtjänsten och andra ak-

törer inom barnområdet kan behöva utveckla. Syftet är att ge underlag för en

fortsatt diskussion om och engagemang för barnfrågorna samt underlag för even-

tuella förändringar inom området.

 Under hösten kommer en särskild proposition att lämnas om internationella

adoptionsfrågor. I den kommer att föreslås att Sverige skall ratificera 1993 års

Haagkonvention om skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner.

Propositionen innehåller förslag som föranleds av tillträdet till konventionen.

Dessutom lämnas vissa andra förslag till lagändringar.

Vård av missbrukare

Den 1 april 1994 övertog Statens institutionsstyrelse (SiS) ansvaret för

tvångsvården av missbrukare. Den 1 juli samma år övergick ansvaret för ansökan

om tvångsvård från länsstyrelserna till kommunerna. Staten har således genom det

statliga huvudmannaskapet fått ett direkt ansvar för tvångsvården av

missbrukare. Utvecklingsmedel som disponeras av Socialstyrelsen och

länsstyrelserna har bl.a. som syfte att stimulera kommunerna att utveckla den

öppna missbrukarvården.

 Socialstyrelsen har även haft regeringens uppdrag att följa utvecklingen och

sambanden mellan tvångsvård, frivillig institutionsvård och öppna kommunala

insatser för missbrukare. Uppdraget har nyligen redovisats till regeringen i

rapporten Kursändring i missbrukarvården, Socialstyrelsen följer upp och

utvärderar 1996:3. Rapporten bygger på en bred kartläggning av hur kostnader,

resurser och resursutnyttjande inom missbrukarvården utvecklats sedan slutet av

1980-talet.

 Sammanfattningsvis konstateras att missbrukarna får vård på behandlingshem i

betydligt mindre utsträckning idag än i slutet av 1980-talet. Inom den

frivilliga institutionsvården minskade antalet inskrivningar med en tredjedel,

från knappt 19 000 år 1989 till knappt 13 000 år 1994. Minskningarna ägde främst

rum mellan åren 1991 och 1993 och har framförallt gällt alkoholmissbrukare och

inskrivna vid hem som arbetar med utredning, motivation och behandling. Den 31

december 1989 var ca 2 700 alkoholmissbrukare frivilligt inskrivna på

behandlingshem jämfört med ca 1 400 vid samma tidpunkt 1994, d.v.s. nästan en

halvering.

 Antalet ansökningar om vård enligt LVM har minskat markant från 1989 och

framåt. Det gäller också länsrätternas beslut om vård som under samma tid

halverades från drygt 1 600 till cirka 800. En allt större del av dem som får

tvångsvård blir först omedelbart omhändertagna. Däremot har inte själva antalet

omedelbara omhändertaganden ökat. Under 1989 gjordes cirka 900 omedelbara

omhändertaganden jämfört med 850 under 1995.

 Minskningarna inom tvångsvården har främst skett efter år 1993 och

sammanfaller i tiden med ovan nämnda huvudmannaskapsförändringar. Som förklaring

anger Socialstyrelsen bl.a. att kraftigt höjda vårddygnsavgifter för delar av

vården i kombination med kommunernas ökade inflytande över utrednings- och

beslutsprocessen har givit kommunerna starkare motiv och ökade möjligheter att

söka alternativ till LVM-vård. Som en följd av vikande efterfrågan har

platsantalet vid LVM-hemmen nästan halverats mellan åren 1989-1995. År 1989

fanns cirka 1 200 platser, medan platsantalet år 1995 var 625. Studien visar

dock att kommunernas totala resurser för missbrukarvård inte har minskat sedan

år 1993. Både antalet missbrukare som fått vård och kostnaderna har i stället

ökat något. Det gäller både institutionsvård (inklusive familjevård) och öppe-

nvård.

 Sammanlagt förbrukade kommunerna ca 2,3 miljarder för missbrukarvård år 1993

och ca 2,5 miljarder år 1994. Vård och behandling på institution svarar

fortfarande för mer än hälften av kostnaderna. Den andel av de totala

kostnaderna som avser specialiserad öppenvård och skyddat boende har ökat något

under perioden.

 Vilka konsekvenserna har blivit för de missbrukare som tidigare blev aktuella

för tvångsvård går inte med säkerhet att uttala sig om på grundval av

Socialstyrelsens studier. Det är därför angeläget att fortsatt följa de mest

utsatta missbrukarnas situation.

 Många kommuner har de senaste åren byggt upp specialiserade verksamheter på

hemmaplan för missbrukare som upprepade gånger omhändertagits för LVM-vård. Det

kan t.ex. handla om att erbjuda stödinsatser i boendet eller utveckla olika

former av strukturerad daglig sysselsättning. De utvecklingsmedel som fördelas

av länsstyrelserna har haft betydelse för denna utveckling.

 Regeringen bedömer det som angeläget att även fortsättningsvis avsätta

särskilda medel för att stimulera kommunerna att utveckla ett alkohol- och

drogförebyggande arbete samt andra stöd- eller vårdinsatser.

Åtgärder mot spelberoende

Utvecklingen inom spelområdet går mycket snabbt. Nya spelformer utvecklas liksom

tekniken inom området. Från olika håll uttrycks en oro över att spelberoendet

och därtill hörande sociala problem skall öka. Därför bör resurser avsättas för

att i första hand samla kunskap om utvecklingen för att i ett senare skede kunna

motverka negativa inslag i verksamheten.

 Under anslag C 1. Bidrag till ungdomsvård och missbrukarvård samt alkohol- och

drogförebyggande arbete bör två miljoner avsättas för att påbörja en kunskaps-

inhämtning om spelberoende. En arbetsgrupp bör bildas för att närmare utreda hur

en kunskapsuppbyggnad inom området lämpligen bör ske.

Frivilligt socialt arbete

Folkrörelser och andra frivilliga organisationer har en viktig funktion inom det

sociala arbetet. Organisationernas ideologi och särart utgör grunden för deras

sociala engagemang. Utifrån detta kan de utforma sin verksamhet för att

komplettera samhällets insatser till förmån för de människor som behöver hjälp

och stöd.

 Det faktum att frivilligorganisationerna gör ett viktigt arbete, som bör kunna

utvecklas ytterligare i framtiden, innebär inte att samhället kan lämna sitt

grundläggande sociala ansvar. Människor skall kunna lita på att samhället finns

där när de behöver hjälp. Människor skall inte vara beroende av välgörenhet för

att få sina grundläggande behov tillgodosedda.

 Inom Inrikesdepartementet pågår ett utvecklingsarbete angående folkrörelser

och frivilligorganisationers arbete. En arbetsgrupp för resultatstyrning och

uppföljning av statsbidrag till föreningar och andra organisationer m.m. har

inrättats. Arbetsgruppen skall utveckla metoder för resultatstyrning,

uppföljning och utvärdering av statsbidragen till föreningslivet så att de

statliga medlen används så effektivt som möjligt.

 Statsbidrag till folkrörelser och organisationer utgår dels som projektstöd,

dels i form av centralt organisationsstöd.

Under anslaget C 2. Bidrag till organisationer på det sociala området föreslås

att medel, liksom tidigare, avsätts för att stödja klientorganisationer,

organisationer som arbetar med utsatta barn och deras familjer samt

organisationer som arbetar för kvinnor som utsatts för våld.

 Även nykterhetsorganisationer och vissa andra organisationer med näraliggande

verksamhetsinriktning föreslås, liksom tidigare, få stöd inom anslaget C 2.

Bidrag till organisationer inom det sociala området. En arbetsgrupp har

tillsatts inom Socialdepartementet för att se över kriterierna för

bidragsgivningen inom området och förutsättningarna för att kunna utvärdera

verksamheten ur ett alkoholpolitiskt perspektiv.

 Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning (CAN) är ett

folkrörelseförankrat organ som bedriver upplysning om verkningar av alkohol- och

narkotikamissbruk. CAN erhåller statsbidrag för sin verksamhet.

Tillsynen över socialtjänsten

Den statliga tillsynen omfattar såväl kommunernas socialtjänst och olika

institutioner inom socialtjänsten som enskilda vårdhem och bedrivs på både

nationell och regional nivå. Socialstyrelsens centrala tillsynsfunktion har

primärt till uppgift att följa upp och utvärdera socialtjänsten samt återföra

kunskap och erfarenhet till kommunerna. Länsstyrelsernas tillsyn och uppföljning

avser såväl hanteringen av enskilda ärenden som uppföljning av verksamheter.

Länsstyrelserna skall i sitt tillsynsarbete särskilt beakta effekterna av

kommande förändringar inom alkoholområdet. På det regionala planet ansvarar

Länsstyrelserna för samordningen mellan berörda myndigheter när det gäller

tillsynen av restaurangbranschen.

 Länsstyrelserna skall som ett led i sitt tillsynsarbete lämna enhetliga

underlag till den nationella uppföljningen rörande tillsynens inriktning,

innehåll och resultat.

 Av Länsstyrelsernas årsredovisningar framgår att handläggningen av

individuella ärenden är ett betydande inslag i arbete även om det finns en

strävan att förskjuta tyngdpunkten i arbetet mot en mer övergripande tillsyn.

Uppföljningen av LVM-lagstiftningen och kartläggningar av kommunernas

socialbidragsnormer är exempel på detta. Redovisningarna kan förbättras när det

gäller att ge en enhetlig och jämförbar bild av de problem som finns i länen,

vilka uppgifter man prioriterat samt vilket resultat som uppnåtts. Det finns ett

behov av att utveckla metoder för tillsyn samt klargöra den nationella

respektive regionala nivåns roll i tillsynsarbetet. Inrikesdepartementet har

initierat ett arbete i syfte att öka jämförbarheten av länsstyrelsernas arbete.

 Socialtjänstkommitténs slutbetänkande innehåller förslag om innehåll och

former för den statliga tillsynen. Kommittén föreslår förtydligande av

Socialtjänstlagen på en rad punkter vilket ställer nya krav på den statliga

tillsynen. Ett exempel är den föreslagna bestämmelsen om att fortlöpande och

systematiskt bedriva kvalitetssäkringsarbete.

6.1.2 Alkoholpolitik

Målet för den svenska alkoholpolitiken att begränsa alkoholens skadeverkningar

ligger fast.

 Det finns idag oroande tendenser som visar att alkoholen är på väg tillbaka

som berusningsmedel för ungdomar långt ner i åldrarna. Flera undersökningar

under det senaste året visar att andelen ungdomar som ofta berusar sig ökar och

andelen som aldrig berusar sig minskar. Den höga ungdomsarbetslösheten bidrar

med all sannolikhet till den oroande utvecklingen.

 Det är framför allt de lättillgängliga dryckerna folköl och starköl som är på

frammarsch. För vissa grupper närmar sig ölkonsumtionen 70-talets nivå. Flickors

andel av den totala alkoholkonsumtionen har också ökat kraftigt sett ur ett

längre tidsperspektiv, vilket måste motverkas genom olika åtgärder.

 Av den senaste värnpliktsundersökningen angående ungdomars alkohol- och

drogvanor framgår också att andelen ungdomar som använder hembränd eller

renaturerad sprit har ökat kraftigt under de senaste åren. Cirka 24 procent av

de värnpliktsinskrivna år 1994 uppgav att de i berusningssyfte brukade dricka

hembränd eller renaturerad sprit. Detta är cirka 50 procent fler jämfört med

åren 1992 och 1993. Den ökade betydelsen av hembränt som berusningsdryck bland

ungdomar framkommer även i de senaste årens skolundersökningar.

 Med anledning av uppgifterna om ökad användning av hembränd och renaturerad

sprit bland ungdomar har regeringen uppdragit åt Rikspolisstyrelsen att

tillsammans med Alkoholinspektionen, Folkhälsoinstitutet och Läkemedelsverket

kartlägga omfattningen av och karaktären på den olovliga sprithanteringen i

landet. De skall också komma med förslag till lämpliga åtgärder för att minska

denna. Uppdraget skall i sin helhet redovisas till regeringen senast den 1

januari 1997.

 Regeringen har dessutom med anledning av en delrapport från nämnda uppdrag

utbetalat 8 miljoner kronor till Rikspolisstyrelsen för att bl.a. användas till

olika lokala och regionala samarbetsprojekt mellan närpolisverksamhet,

socialtjänst och länsstyrelser för att försvåra eller förhindra den olovliga

sprithanteringen. Av delrapporten framgår att det fortsatta utredningsarbetet

förutom kartläggningsarbetet bl.a. kommer att innehålla en översyn av

straffpåföljden när det gäller distribution av hembränt till ungdomar liksom en

översyn av straffskalan för varusmuggling. Inom ramen för uppdraget övervägs

också om det kan vara möjligt och lämpligt att kriminalisera köp och innehav av

olovligt tillverkad alkohol samt hur man bättre än idag kan kontrollera handeln

med aktivt kol. Så snart uppdraget redovisats till regeringen kommer frågorna

att bli föremål för beredning inom regeringskansliet och eventuellt utmynna i en

proposition till riksdagen.

 Förutsättningarna att bedriva en traditionell svensk alkoholpolitik har

ändrats i och med det svenska EU-inträdet. Ändrade regler för införsel av

alkohol och avskaffandet av monopolen för tillverkning, import och partihandel

av alkoholdrycker reser krav på en förnyelse av alkoholpolitiken.

 Eftersom prisinstrumentet som alkoholpolitiskt medel framöver troligen kommer

att försvagas så kommer de förebyggande insatserna att bli än viktigare för att

motverka alkoholmissbrukets utbredning. Information, opinionsbildning och andra

alkoholförebyggande insatser, framför allt på lokal och regional nivå, får

därför en ökad betydelse i ansträngningarna att förändra dryckesvanorna i vårt

land. Som ett led i denna förändring fick Folkhälsoinstitutet regeringens

uppdrag att leda och samordna ett förstärkt alkohol- och drogförebyggande

arbete. En nationell ledningsgrupp tillkallades som har utarbetat en nationell

handlingsplan för alkohol- och drogförebyggande insatser.

 För de två senaste budgetåren har riksdagen anslagit 75 respektive 74 miljoner

kronor för olika alkohol- och drogpolitiska åtgärder. Av dessa medel har

sammanlagt 110 miljoner kronor överlämnats till Folkhälsoinstitutet för

genomförandet av den nationella handlingsplanen. Med tanke på den oroande

utvecklingen och den förändrade alkoholpolitiken med inriktning mot en lokal och

regional kraftsamling av de förebyggande insatserna är det viktigt med en

fortsatt hög ambitionsnivå när det gäller det alkoholförebyggande arbetet.

Regeringen avser därför att under år 1997 anvisa 30 miljoner kronor för

alkoholpolitiska insatser.

 Kommunerna har i och med den nya alkohollagen och övertagandet av tillsyn och

tillståndsgivningen när det gäller serveringstillstånd fått en annan och mer

uttalad roll än tidigare när det gäller att påverka alkoholens tillgänglighet.

Kraven på att kommunerna har en genomtänkt och dokumenterad strategi för såväl

prövningar av serveringstillstånd som en offensiv tillsyn över

försäljningsverksamheterna och olika missbruksmiljöer i kommunen har ökat. Varje

kommun bör ha alkoholpolitiska program som innehåller en detaljerad analys av

alkoholsituationen i kommunen men också beskriver på vilket sätt som det

alkoholförebyggande arbetet skall bedrivas. Svenska Kommunförbundet har därför

under 1995 och 1996 från regeringen erhållit sammanlagt 3,3 miljoner kronor för

att i kommunerna utveckla sådana lokala alkoholpolitiska handlingsplaner. Det är

viktigt att detta arbete fortsätter och ytterligare stimuleras genom

Folkhälsoinstitutets regionala och lokala satsningar.

 Regeringen anser dock att det dessutom behövs ett utökat engagemang även av

andra aktörer utanför myndighetssfären när det gäller det alkoholförebyggande

arbetet. I första hand gäller det de frivilliga organisationerna och då inte

minst nykterhetsrörelsen. En arbetsgrupp inom Socialdepartementet arbetar för

närvarande med en översyn av regelsystemet för bidragsgivningen till

nykterhetsorganisationerna m.fl. i syfte att effektivisera insatserna och det

statliga stödet till dessa. 18 247 000 kronor kommer att avsättas som bidrag

till nykterhetsorganisationerna m.fl. verksamhet under det kommande budgetåret.

Regeringen avser dessutom att ställa 15 miljoner kronor ur Allmänna arvsfonden

till Folkhälsoinstitutets förfogande för stöd till olika ideella organisationers

barn- och ungdomsprojekt, vilka ligger i linje med den nationella handlings-

planen för alkohol- och drogförebyggande insatser.

 De senaste budgetåren har särskilda medel, 50 miljoner kronor, under anslaget

E1. Bidrag till missbrukarvård och ungdomsvård avsatts för att bl.a. stimulera

kommunerna att utveckla öppenvårdsinsatserna. Dessa medel fördelas av

länsstyrelserna. Utvecklingen mot ökat ungdomsmissbruk inger oro och gör det

angeläget att även dessa medel används så flexibelt som möjligt utifrån de behov

som finns. Dessa utvecklingsmedel bör framledes även kunna användas för att

stimulera såväl utvecklingen av öppenvården som utvecklingen av det alkohol- och

drogförebyggande arbetet i kommunerna.

 Regeringen kommer också att inleda diskussioner med andra aktörer på

alkoholområdet, bl.a. olika branschföreträdare för att även från dessa parter få

till stånd ett ökat socialt ansvarstagande när det gäller det alko-

holförebyggande arbetet. Det kan tyckas rimligt att olika branschorganisationer,

företag inom alkoholhanteringen och försäkringsbolag är med och delfinansierar

informationskampanjer m.m. angående alkoholkonsumtionens sociala och medicinska

konsekvenser. Hur en sådan medverkan kan utformas och organiseras kommer närmare

att diskuteras med berörda organisationer och företag under hösten.

 Förutsättningarna för att bedriva en traditionell svensk alkoholpolitik har

förändrats i och med EU-medlemsskapet. Målet för den svenska alkoholpolitiken,

att begränsa alkoholens skadeverkningarligger, ligger dock fast och

ambitionsnivån är oförändrat hög. EU-medlemsskapet gör det nödvändigt att vi

söker nya arbetssätt och metoder för att uppnå målet. Det innebär framför allt

att många fler myndigheter, företag och organisationer än tidigare måste

engageras i det alkoholförebyggandet arbetet och ges möjlighet att delta och

bidra med sin kunskap och sina resurser.

 Regeringen anser att det även är mycket angeläget att det görs en kraftsamling

på alkoholforskningens område. Regeringen kommer därför att ge

Socialvetenskapliga forskningsrådet (SFR) ett särskilt samordningsansvar för den

socialvetenskapliga forskningen och SFR skall därvid svara för en

sekretariatsfunktion. Alkoholforskningsutredningens förslag att tillskapa ett

nationellt centrum för alkoholforskning bör beredas vidare av SFR. Frågan om

alkoholforskningen utvecklas närmare i regeringens proposition (prop.1996/97:5)

Forskning och Samhälle.

6.1.3 Narkotikapolitik

Målet för den svenska narkotikapolitiken är att skapa ett narkotikafritt

samhälle, ett samhälle där alla har rätt till ett värdigt liv. Det sker genom en

kombination av förebyggande insatser, ett varierande utbud av vård och

behandling samt fortlöpande kontrollinsatser.

 Sveriges ansträngningar att bekämpa narkotikamissbruket kommer även

fortsättningsvis att bygga på en kombination av målinriktade förebyggande

insatser, ett varierat utbud av behandlingsformer och fortlöpande

kontrollinsatser. Denna politik måste förverkligas på såväl lokal som nationell

nivå. Avsikten är att motverka droganvändning, speciellt bland ungdomar och att

erbjuda adekvata vård- och rehabiliteringsinsatser till de som utvecklat ett

missbruk.

 Det är på lokal nivå som politikens trovärdighet prövas. De olika insatserna

bör därför samordnas kommunalt och regionalt på det sätt man finner lämpligt och

i enlighet med de riktlinjer för narkotikapolitiken som fastlagts av riksdagen.

 Den svenska narkotikapolitiken skall ligga till grund för Sveriges

internationella engagemang. Målet skall vara att på ett globalt plan utveckla

insatserna för att möta narkotikahotet. Sverige kommer att aktivt motarbeta alla

försök till nedrustning av narkotikakontrollen. Alla former av legalisering av

narkotika och liberalisering i narkotikapolitiken strider mot det övergripande

målet för vårt arbete, ett narkotikafritt samhälle. Regeringen kommer därför att

motverka alla krav på legalisering av narkotika och liberalisering av

narkotikapolitiken, också på det internationella planet.

 Den illegala narkotikahanteringen är ett globalt problem. Sverige deltar

mycket aktivt i det internationella samarbetet mot narkotika inom FN,

Europarådet och EU.

 Sverige bör även fortsättningsvis ha en framträdande roll i det inter-

nationella samarbetet. Detta samarbete är utomordentligt betydelsefullt, inte

minst mot bakgrund av den pågående europeiska integrationen och de genomgripande

förändringarna i Central- och Östeuropa.

 Genom Sveriges medlemskap i EU har vi fått tillgång till ett utökat europeiskt

samarbete kring narkotikafrågorna. Utgångspunkten för EU:s narkotikapolitik är

att narkotikahandel och narkotikamissbruk är ett problem som kräver åtgärder

inom en rad olika samhällssektorer och politikområden. En framgångsrik

narkotikastrategi måste inriktas mot att minska både utbud och efterfrågan.

Unionsfördraget har öppnat nya möjligheter för en samordnad narkotikastrategi

inriktad på minskad efterfrågan, bekämpning av narkotikahandeln och påverkan på

tredje land genom ett samordnat internationellt agerande. En särskild global

handlingsplan som omfattar samtliga dessa delar har antagits av Europeiska

rådet.

 De åtgärder som vidtas såväl internationellt som nationellt bör i största

möjliga utsträckning baseras på kunskap om faktiska förhållanden och

utvärderingar av effekterna av olika insatser. Folkhälsoinstitutet (FHI) har i

uppdrag att följa konsumtions- och skadeutvecklingen inom alkohol- och

narkotikaområdet. FHI fördelar vidare vissa medel till alkohol- och

narkotikaforskning inom särskilt angelägna områden och genomför utvärderingar av

det förebyggande arbetets effekter. Socialstyrelsen svarar för tillsyn,

utveckling samt uppföljning och utvärdering av såväl förebyggande insatser som

vård och behandling.

 Regeringen ser med stort allvar på uppgifterna om en drogliberalare

inställning bland ungdomar. Huvudinriktningen för narkotikapolitiken måste vara

att på alla sätt motarbeta en ökad droganvändning bland ungdomar. Den

narkotikanegativa inställning som idag omfattas av en majoritet av svenska

ungdomar är inte given en gång för alla. Dessutom måste det till krafttag för

att minska tillgängligheten av narkotika.

 Regeringens samordningsorgan för narkotikafrågor (SAMNARK) har till uppgift

att verka för en förbättrad samordning av samhällets insatser mot narkotikan.

Detta gäller såväl på nationell som internationell nivå. Sverige hör till de

länder som har längst erfarenhet av en samordnad narkotikastrategi, som spänner

över flera politikområden. Sveriges erfarenheter efterfrågas också i allt större

utsträckning av organisationer och enskilda länder.

6.1.4 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde Åtgärder för barn, socialt be-

handlingsarbete samt alkohol- och drogpolitik framgår av följande samman-

ställning (miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Bidrag till missbruk- och

ungdomsvård samt alkohol-

och drogförebyggande arbete480 75 75 38 52 52 52

Bidrag till organisationer

på det sociala området 39 87 87 39 58 58 58

Barnombudsmannen 8 12 12 9 8 8 8

Statens nämnd för interna-

tionella adoptionsfrågor 6 9 9 6 6 6 7

Statens institutionsstyrelse469 754 843 576 508 511 529

Alkoholinspektionen 4 21 24 20 15 15 15

Alkoholsortimentsnämnden 0 1 0 0 1 1 1

Totalt för utgiftsområde1 006 959 1 051 688 646 650 669

 101

6.2 Anslag

C 1. Bidrag till ungdomsvård och missbrukarvård

 samt alkohol- och drogförebyggande arbete

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 480 1221) Reservation 526

1995/96Anslag 75 000 Utgiftsprognos 75 526

 därav 1996 37 919

1997 Förslag 52 000

1998 Beräknat 52 000

1999 Beräknat 52 000

1 Beloppen anges i tusental kr

Statsbidraget till missbrukarvård var tidigare ett riktat kommunbidrag avsett

att delvis täcka kostnader för insatser inom missbruks- och ungdomsområdet. Från

och med år 1996 har dock huvuddelen av det riktade statsbidraget lagts in i det

generella statsbidraget till kommunerna.

 Utöver statsbidraget till missbrukarvården har staten genom den verksamhet som

bedrivs av Statens Institutionsstyrelse ett direkt ansvar för missbrukarvård och

ungdomsvård. Det finns ett starkt intresse från statens sida av att det råder

balans mellan å ena sidan den tunga institutions- vården och å andra sidan

förebyggande insatser, öppenvård och andra förebyggande insatser som kommunerna

ansvarar för. Därför har under de senaste budgetåren ur anslaget avsatts

särskilda utvecklingsmedel för att stimulera kommunerna att utveckla öppenvårds-

insatser. Länsstyrelserna har i uppdrag att årligen fördela 50 miljoner kronor

till särskilt angelägna utvecklingsinsatser.

Regeringens övervägande

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser 1997 |

| |

|Anslag 52 000 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Som redovisats tidigare har kommunerna under senare år i högre utsträckning

byggt ut alternativa vård- och stödverksamheter, dock inte i sådan utsträckning

att man helt kompenserat den minskade användningen av institutionsvård.

 Socialstyrelsen konstaterar i sin utvärdering av hur medlen används att de mål

som är uppsatta för fördelningen av bidrag har tillgodosetts. Länsstyrelsen har

fått ökad kännedom och kunskap om kommunernas verksamhet och missbruksproblem.

De har kunnat satsa på lokal verksamhet som haft stor betydelse för spaeciellt

många små kommuner.

 Regeringens uppfattning är att det fortfarande finns stora behov av att

utveckla alternativ till institutionsvård genom förebyggande insatser och

öppenvård. Därför bör särskilda utvecklingsmedel även fortsättningsvis avsättas

till att stimulera kommunerna att utveckla öppenvårdsinsatser men för att öka

flexibiliteten så skall dessa medel också kunna användas för olika alkohol- och

drogförebyggande insatser. Utvecklingen mot ökat ungdomsmissbruk inger oro och

gör det angeläget att medlen används så effektivt som möjligt utifrån de behov

som finns.

 Länsstyrelserna, som är regional tillsynsmyndighet över kommunernas arbete

inom socialtjänsten och det alkoholpolitiska området, har god kännedom om de

lokala förhållandena i kommunerna och om vilka brister eller behov av särskilda

utvecklingsinsatser som föreligger. Utvecklingsmedlen har också en naturlig

funktion vid uppföljningen av vad som framkommer vid tillsynsarbetet.

Utvecklingsmedel för att stimulera såväl utvecklingen av öppenvården som andra

insatser inom det alkohol- och drogförebyggande arbetet bör därför även fram-

ledes fördelas av länsstyrelserna.

 Under anslaget avsätts 2 miljoner kronor som Socialdepartementet disponerar

för att påbörja en kunskapsinhämtning om spelberoende och därtill hörande

sociala problem.

C 2. Bidrag till organisationer på det sociala området

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 39 0061)

1995/96 Utgiftsprognos 87 046

Anslag därav 1996 38 585

86 761

1997 Förslag 57 841

1998 Beräknat 57 841

1999 Beräknat 57 841

1 Beloppen anges i tusental kr

Anslaget avser bidrag till olika frivilliga organisationer inom det sociala

området. Det gäller såväl länkorganisationer och andra organisationer som

arbetar med att stödja och hjälpa f.d. missbrukare och andra socialt utsatta

grupper, däribland organisationer som arbetar med att hjälpa barn och deras

familjer samt organisationer som motverkar våld mot kvinnor.

Nykterhetssorganisationer och Centralförbundet för alkohol- och narko-

tikaupplysning bör även fortsättningsvis erhålla statsbidrag. Anslaget delas upp

i tre anslagsposter:

- Bidrag till organisationer,

- Bidrag till Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning,

- Bidrag till vissa nykterhetsorganisationer m.fl.

Tabell: Anslagets utveckling i tkr.

-----------------------------------------------------

 Anslags- 1994/95 1995/96 1997 1998 1999

 post

-----------------------------------------------------

 Bidrag till 31 403 47 445 31 630 31 630 31 630

 organisa-

 tioner

-----------------------------------------------------

 Bidrag till 7 964 11 946 7 964 7 964 7 964

 CAN

-----------------------------------------------------

 Bidrag till 18 245 27 370 18 247 18 247 18 247

 vissa

 nykter-

 hets.org.

-----------------------------------------------------

 Summa 57 612 86 761 57 841 57 841 57 841

-----------------------------------------------------

Bidrag till organisationer

Frivilliga organisationer gör på olika sätt viktiga insatser på det sociala

området. Det kan vara förebyggande arbete, kamratstöd, behandlingsarbete eller

opinionsbildande insatser.

 Resurser har hittills avsatts för att stödja länkorganisationer och andra

organisationer som arbetar med att stödja och hjälpa f.d. missbrukare. Bidrag

kan utgå till såväl klientorganisationer inom alkohol- och narkotikaområdet som

till organisationer med kyrklig anknytning vilka bedriver verksamheter inriktade

på socialt utsatta grupper.

 En del av bidragsgivningen har varit riktad till organisationer som bedriver

arbete för utsatta barn och deras familjer, respektive organisationer som

motverkar våld mot kvinnor.

 Socialstyrelsen som disponerar anslaget och beslutar om fördelning av medel

till de olika organisationerna genomför årligen en utvärdering av effekten av

bidragen som ligger till grund för den kommande bidragsgivningen.

Bidrag till Centralförbundet för alkohol- och

narkotikaupplysning

Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning(CAN) är ett folk-

rörelseförankrat informationsorgan som har till uppgift att bedriva och främja

saklig upplysning om verkningar av alkohol- och narkotikamissbruk, liksom om

vägar och medel att förekomma och bekämpa alkoholskador samt motverka icke-

medicinskt bruk av narkotika.

 CAN skall i detta syfte förmedla basfakta om droger till organisationer,

myndigheter, massmedia m.fl. En annan huvuduppgift för CAN är att utgöra ett

serviceorgan för folkrörelser och organisationer i deras arbete med

droginformation.

Bidrag till vissa nykterhetsorganisationer m.fl.

Nykterhetsrörelsen och vissa andra organisationer får sedan lång tid tillbaka

organisationsstöd för sin centrala verksamhet.

 Anslaget administreras av Samarbetsnämnden för fördelning av statsbidrag till

vissa nykterhetsorganisationer m.fl som fördelar anslaget till berörda

organisationer. Bidragen har karaktären av centralt organisationsstöd.

 Grunden för bidragsgivningen finns i förordningen (1977:486) om statsbidrag

till organisationer som bedriver nykterhetsarbete. Samarbetsnämndens verksamhet

regleras i samma förordning.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Resurser |

| |

|Anslag 57 841 tkr |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Kvinnovåldskommissionen har i sitt betänkande föreslagit olika åtgärder för att

komma till rätta med våld mot kvinnor m.m. Betänkandet har remissbehandlats.

Frågan bereds för närvarande inom regeringskansliet. En arbetsgrupp med

representanter från de berörda departementen kommer att närmare utveckla

formerna för åtgärder som kan behövas.

 Huvudinriktningen av bidragsgivningen till organisationer bör i huvudsak ligga

fast. Regeringen föreslår att bidrag till organisationer skall erhålla bidrag

med 31 630 000 kronor.

 CAN:s roll som resurs för olika berörda myndigheter och organisationer när det

gäller att beskriva alkohol- och drogutvecklingen är viktig liksom uppgiften att

förmedla kunskap om alkohol- och drogförebyggande arbete.

 Med hänsyn till det svenska EU-medlemskapet så har förutsättningarna

förändrats när det gäller att bedriva en traditionell svensk alkohol- och

drogpolitik. Basfaktaförmedling, informationsverksamhet och opinionsbildning har

blivit allt viktigare som instrument för en aktiv alkohol- och drogpolitik.

 Regeringen föreslår att Centralförbundet för alkohol- och narkotikaupplysning

erhåller ett anslag på 7 964 000 kronor.

 Folkrörelsernas alkohol- och drogförebyggande insatser utgör viktiga stöd och

komplement till det arbete som myndigheterna bedriver. För statliga myndigheter

har det de senaste åren skett en snabb utveckling av budgetprocess,

redovisningsregler och utvärdering. För organisationer som erhåller statsbidrag

pågår för närvarande en liknande utvecklingsprocess. I det ligger att man bättre

skall kunna följa verksamheters målsättning, arbetsmetoder och effektivitet med

hjälp av ansökningshandlingar och årsredovisningar. Samtidigt är det viktigt att

de enskilda organisationerna får utforma sina insatser utifrån den egna orga-

nisationens särart så att mångfalden i det drogförebyggande arbetet värnas.

Därigenom kan större trovärdighet och bättre effekt av insatserna uppnås.

 En särskild arbetsgrupp är tillsatt för att utvärdera medlens användning och

effekter av bidragsgivningen. Arbetsgruppen skall bl.a. se över

fördelningskriterierna, utarbeta riktlinjer för bidragsgivningen och behandla

frågan om fler organisationer bör få del av bidraget. För kommande budgetår

föreslås oförändrad nivå på anslaget.

 Regeringen föreslår att det anvisas 18 247 000 kronor som bidrag till vissa

nykterhetsorgsanisationer m.fl.

C 3. Barnombudsmannen

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 7 8411) Anslagssparande 608

1995/96Anslag 11 604 Utgiftsprognos 12 212

 därav 1996 8 597

1997 Förslag 7 639

1998 Beräknat 7 618

1999 Beräknat 7 867

1 Beloppen anges i tusental kr

Barnombudsmannen (BO) är central myndighet med övergripande mål att bevaka

frågor som angår barns och ungdomars rättigheter och intressen. Ombudsmannen

skall därvid särskilt uppmärksamma att lagar och andra författningar samt deras

tillämpning stämmer överens med Sveriges åtaganden enligt FN:s konvention om

barnets rättigheter.

 Ombudsmannen biträds av ett konsultativt råd och har en opinionsbildande och

attitydpåverkande roll. BO skall i sin verksamhet bl.a. följa och delta i den

allmänna debatten med särskild tonvikt på frågor som rör utsatta barn och barns

delaktighet och medinflytande. BO har att inom sitt verksamhetsområde bl.a. ta

initiativ till åtgärder som syftar till att hävda barns och ungdomars

rättigheter och intressen och eventuellt lämna förslag till regeringen om

författningsändringar eller andra åtgärder som anses behövas. BO skall även

samordna ett nationellt arbete i mobbningsfrågor och hålla samman olika typer av

sektorsövergripande uppföljningsstudier om villkoren för barn och unga upp till

18 år.

 Barnombudsmannen är en relativt liten myndighet med uppgift att bevaka och

följa upp barns och ungas villkor. BO har även en opinionsbildande funktion inom

området. Barnombudsmannen inger en årlig rapport till regeringen om sin

verksamhet under det gångna verksamhetsåret.

 BO har under det gångna verksamhetsåret haft en aktiv roll i debatten om

barnkonventionens ställning i förhållande till svensk lagstiftning. BO har även

lagt ner stort arbete på frågor om mobbning och har under våren 1996 givit ut

informationsskrifter på detta tema. Myndigheten har därvid medverkat till att

öka uppmärksamheten när det gäller barns och ungas situation och behov.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande målen skall vara oförändrade kommande|

| |

| |

|budgetår. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 7 639 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Enligt ändringar i instruktionen som trädde i kraft den|

|1 juli 1996 skall Barnombudsmannen även informera om|

|FN:s konvention om barnets rättigheter och ta|

|initiativ till samordning och utveckling av samhällets|

|förebyggande insatser inom området barns och ungas|

|säkerhet. Barnombudsmannens konsultativa råd minskas|

|till sju personer. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Regeringen anser att Barnombudsmannen kunnat satsa på de verksamheter som

bedömts som mest angelägna och relevanta utifrån den givna resursramen.

Regeringen anser att den övergripande målsättningen för verksamheten inom

Barnombudsmannens ansvarsområde skall vara oförändrad under det kommande

verksamhetsåret och föreslår ett anslag på 7 639 000 kronor. För budgetåren 1998

0ch 1999 beräknas anslagsnivån till 7 618 000 kronor respektive 7 867 000

kronor.

C 4. Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 6 2391) Anslagssparande 10

1995/96Anslag 8 961 Utgiftsprognos 8 970

 därav 1996 6 018

1997 Förslag 5 916

1998 Beräknat 6 356

1999 Beräknat 6 549

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens nämnd för internationella adoptionsfrågor (NIA) är central myndighet med

ansvar för tillsyn, kontroll och information i frågor rörande internationella

adoptioner.

 Det övergripande målet för NIA är att underlätta adoption i Sverige av

utländska barn. NIA skall därvid sträva efter att adoptionen sker till barnens

bästa och i enlighet med gällande lagstiftning i barnets ursprungsland och i

Sverige.

 Nämnden ansvarar för frågor enligt förordningen (1976:834) om prövning av

utländska beslut om adoption samt frågor om auktorisation av organisationer

enligt lagen (1979:552) om internationell adoptionshjälp. NIA beslutar också om

fördelning av statsbidrag till sådana organisationer.

 Socialnämnderna skall enligt socialtjänstlagen inhämta yttrande från NIA om

det avsedda förmedlingssättet är tillförlitligt när det är frågan om adoption av

ett utländskt barn utan medverkan av auktoriserad organisation.

 I början av år 1995 avlämnade Adoptionslagstiftningsutredningen sitt

betänkande Internationella adoptionsfrågor - 1993 års Haagkonvention m.m (SOU

1994:137).

 I betänkandet föreslås att Sverige skall ratificera 1993 års Haagkonvention om

skydd av barn och samarbete vid internationella adoptioner. Enligt utredningens

förslag bör den rättsliga regleringen som följer av tillträdet till konventionen

ske genom att konventionen inkorporeras i det svenska rättssystemet genom en

särskild lag.

 I övrigt lämnar utredningen ett antal förslag till lagändringar, bl.a. för att

stärka den enskildes rättssäkerhet i samband med adoption.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|Det övergripande målet för NIA skall vara oförändrat det|

|kommande budgetåret. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 5 916 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|De förslag som regeringen avser att lämna på grundval av|

|Adoptionslagstiftningsutredningens förslag kan påverka|

|NIA:s verksamhet i viss utsträckning. |

-------------------------------------------------------

 102

Resultatbedömning och slutsatser

NIA är en liten högspecialiserad myndighet med väl definierade myndig-

hetsuppgifter. Den handlägger enskilda ärenden inklusive ansökningar från

organisationer om auktoriation men lämnar också råd i adoptionsärenden samt

utövar tillsyn över adoptionsorganisationer. I rådgivningsverksamheten ingår

också att lämna råd och information till kommuner och domstolar samt bedriver

allmän verksamhet för att främja internationella adoptioner.

 Regeringens bedömning är att myndigheten fungerar väl och att de anslagna

resurserna nyttjas på ett tillfredsställande sätt. Regeringen avser att på

grundval av Adoptionslagstiftningsutredningens förslag förelägga riksdagen en

proposition med förslag som i vissa hänseenden kan påverka NIA:s framtida

arbetsuppgifter.

 Regeringen anser att den övergripande målsättningen för verksamheten inom

NIA:s ansvarsområde skall vara oförändrad under det kommande verksamhetsåret.

Anslaget för år 1997 beräknas till 5 916 000 kr, varav 1 583 000 kronor avser

bidrag till de auktoriserade adoptionsorganisationerna. För kommande budgetår

beräknas ett resurstillskott med 300 000 kronor. För budgetåren 1998 och 1999

beräknas anslagsnivån till 6 356 000 kronor respektive 6 549 000 kronor.

C 5. Statens institutionsstyrelse

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 468 5941) Anslagssparande 51 631

1995/96Anslag 754 218 Utgiftsprognos 843 143

 därav 1996 576 373

1997 Förslag 507 720

1998 Beräknat510 942

1999 Beräknat528 774

1 Beloppen anges i tusental kr

Statens institutionsstyrelse (SiS) har som övergripande mål att svara för att

alla som behöver vård vid ett särskilt ungdomshem eller ett LVM-hem skall kunna

beredas vård av god kvalitet. SiS skall vidare, i samarbete med kommuner och

landsting, verka för ett vårdutbud som med beaktande av närhetsprincipen är

differentierat utifrån individuella vårdbehov.

 SiS har således ansvaret för planering, ledning och drift av de särskilda

ungdomshemmen och av vissa institutioner för vård enligt lagen (1988:870) om

vård av missbrukare i vissa fall (LVM). SiS är huvudman för 34 särskilda

ungdomshem och 23 LVM-hem. Institutionerna är i huvudsak avsedda för tvångsvård

som kan ske vid såväl slutna avdelningar som vid mer öppna. Vården skall enligt

lagen (1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall (LVM) och lagen (1990:52)

med särskilda bestämmelser om vård av unga (LVU) så snart som möjligt övergå

till frivillig vård inom SiS egna institutioner, vid andra kommunalt eller

privat drivna institutioner.

 Den vård som ges skall vara av god kvalitet samt differentierad utifrån

individuella vårdbehov med beaktande av närhetssprincipen. Det innebär att t.ex.

psykiskt störda missbrukare, kvinnliga missbrukare, narkotika- eller

blandmissbrukare, m.fl bör kunna ges speciellt anpassad vård vid särskilda

enheter eller institutioner. Även på ungdomssidan differentieras.

 Verksamheten finansieras dels genom de anslag som SiS förfogar över, dels

genom vårdavgifter som tas ut av kommunerna. I den proposition (1992/93:61) som

låg till grund för riksdagens beslut om statligt övertagande av huvudmannaskapet

för LVM-hemmen och de särskilda ungdomshemmen beräknades att statens andel av

kostnaderna skulle utgöra cirka hälften för ungdomshemmen och cirka en tredjedel

för LVM-hemmen. Senaste budgetåret svarade SiS anslag för cirka 26 procent av

kostnaderna för LVM-hemmen och 47 procent av kostnaderna för ungdomshemmen.

Fördelningen mellan statens finansiering och vårdavgifterna överensstämmer

således inte med vad propositionen avsåg.

 Verksamheten vid Statens institutionsstyrelse är mycket omvärldsberoende och

därför svårplanerad. Den är ständigt utsatta för krav på förändring och

anpassning. Därtill skall den vård som tillhandahålls tillgodose vitt skilda

behov och samtidigt ha en hög kvalitet. SiS är i hög grad beroende av intäkter

från vårdavgifter, varför en minskad efterfrågan av missbrukarvård har gett ett

ekonomiskt underskott.

 Efterfrågan av LVM-placeringar har på senare år minskat kraftigt, vilket gett

minskade intäkter och förorsakar ekonomiska problem. Vid övertagandet den 1

april 1994 fanns knappt 1 000 LVM-platser mot idag cirka 625. SiS har genomfört

olika åtgärder för att få verksamheten i ekonomisk balans, bl.a. har man minskat

antalet platser inom missbrukarvården genom att avveckla två institutioner samt

skurit ned antalet platser vid samtliga institutioner. Det kan bli nödvändigt

med ytterligare neddragningar av LVM-platser. Efterfrågan är större på ung-

domssidan där man genomför utbyggnad. Anpassningen av verksamheten till efter-

frågan är dock förenat med stora kostnader och tar även viss tid att genomföra.

I samband med nedläggning av institutioner uppstår kvardröjande kostnader upp

till 18 månader samtidigt som intäkter i form av avgifter helt försvinner.

Kostnaderna för lokaler kan dock ligga kvar under väsentligt längre tid.

 För att öka intäkterna har ett nytt avgiftssystem, med ökade differentierade

avgifter, införts. Avgiftsnivån får dock inte avvika allt för mycket från

riksgenomsnittet för liknande institutioner som drivs av andra huvudmän.

Kommunerna är idag ytterst kostnadsmedvetna. En allt för hög avgiftsnivå

riskerar att ytterligare minska efterfrågan och därmed ge lägre avgiftsintäkter.

 Statens institutionsstyrelse beräknar att för budgetåret 1995/96 uppkommer ett

löpande anslagsöverskridande med cirka 90 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|Det övergripande målet för Statens institutionsstyrelse|

|föreslås oförändrat under det kommande verksamhetsåret.|

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 507 720 tkr |

|Beräknade avgiftsinkomster 807 000 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|SiS anslag, som tidigare budgetår bestått av dels ett|

|anslag för myndighetens centrala förvaltning, dels ett|

|anslag för vårdverksamheten, slås samman till endast ett|

|anslag. Därigenom uppnås ökad flexibilitet för SiS totala|

|verksamhet. |

| Regeringen har uppdragit åt Riksrevisionsverket att|

|utvärdera det statliga övertagandet av ungdomsvården vid|

|de särskilda ungdomshemmen och missbrukarvården vid|

|LVM-hemmen. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Regeringens bedömning är att de åtgärder som SiS genomfört för att effektivisera

och omstrukturera vården vid institutionerna varit nödvändiga. Myndigheten skall

även fortsättningsvis lägga största vikt vid att uppnå en optimal balans mellan

den vård som efterfrågas och de resurser som kan erbjudas, utan att vårdens

kvalitet eftersätts.

 Trots att myndigheten genomfört kraftiga åtgärder för att få verksamheten i

ekonomisk balans beräknas ett överskridande på cirka 90 miljoner kronor för

innevarande budgetår. Regeringen har i tilläggsbudgeten föreslagit att SiS för

innevarande budgetår engångsvis tillförs 88 300 000 kronor för att klara det

uppkomna budgetunderskottet. Regeringen har uppdragit åt Riksrevisionsverket att

genomföra en utvärdering av det statliga övertagandet av ungdomsvården vid de

särskilda ungdomshemmen och LVM-hemmen, samt lämna förslag till åtgärder som

krävs för att SiS verksamhet och ekonomi skall komma i balans.

Slutsatser

Kraven på huvudkontoret har varit större än vad som förutsågs när myndigheten

beslutades. Uppbyggnaden av gemensamma administrativa system har krävt stora

insatser. Sambanden mellan vårdresultat och ekonomiska insatser måste

tydliggöras och utbyggnaden av ändamålsenliga uppföljningssystem är därför av

stor vikt. Regeringen ser det som viktigt att SiS fortsätter satsningen på

kompetensutveckling hos personalen på institutionerna samt metodutveckling och

stöd till forskningsprojekt som ger ökade kunskaperna om vårdens effekter.

 Regeringen beräkar ett anslag kommande budgetår på 507 720 000 kronor. För

budgetåren 1998 och 1999 beräknas anslagsnivån till 510 942 000 kronor

respektive 528 774 000 kronor.

C 6. Alkoholinspektionen

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 3 7671) Anslagssparande 3 233

1995/96Anslag 21 000 Utgiftsprognos 24 233

 därav 1996 20 089

1997 Förslag 14 527

1998 Beräknat 14 559

1999 Beräknat 15 069

1 Beloppen anges i tusental kr

Alkoholinspektionen utövar central tillsyn över efterlevnaden av alkohollagen

(SFS 1994:1738).

 De övergripande målen för myndigheten är att tillse att lagar och bestämmelser

avseende hantering av alkohol efterlevs och bidra till att samhällets

alkoholpolitiska mål uppfylls.

 Alkoholinspektionen startade sin verksamhet den 1 januari 1995 med anledning

av bl.a. EU-medlemskapet och att riksdagen beslutat att avskaffa de tidigare

import-, export-, tillverknings- och partihandelsmonopolen när det gäller

spritdrycker, vin och starköl. Dessa har ersatts av ett nytt alkoholpolitiskt

motiverat tillstånds- och tillsynssystem som sköts av Alkoholinspektionen.

 Alkoholinspektionens första verksamhetsår har präglats av dels uppbyggnad av

verksamheten och dels genomförandet av avmonopoliseringen av tillverkning och

partihandel av alkoholdrycker. Samarbetet med länsstyrelserna har inletts under

våren 1996 i samband med att tillståndsgivningen i serveringsärenden överfördes

till kommunerna vid årsskiftet. Tillsynsarbetet och utvecklingen av detta har

visat sig kräva stora resurser.

 Misstankar om att EU-inträdet medfört en ökad illegal införsel av spritdrycker

och starköl har stärkts under 1995. Inspektionen bedömer att detta förhållande

kräver särskild uppmärksamhet från inspektionens sida och särskilda resurser

skall avsättas för detta ändamål.

 Alkoholinspektionen har med hänsyn till den korta tid som myndigheten varit

verksam av regeringen medgivits dispens från kravet på att inge

resultatredovisning. Alkoholinspektionen har i första hand prioriterat

prövningen av tillståndsärenden som löpt planenligt.

 Inspektionen bedömer att nästa budgetår kommer att innebära utökad verksamhet

i flera avseenden. Under innevarande budgetår utbetalade Socialdepartementet

genom ett regeringsbeslut sammanlagt 3 miljoner kronor till 4 länsstyrelser i

landet - Stockholm, Göteborg, Malmö och Umeå - med uppgift att fungera som

särskilt resursstöd åt Alkoholinspektionen. De skulle också när det gäller

partihandels- och tillverkningsfrågor fungera som särskilt resurs- och

utbildningsstöd till övriga länsstyrelser.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande målen för Alkoholinspektionen skall vara|

|oförändrade under kommande verksamhetsår. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 14 527 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Finansieringen av Alkoholinspektionens verksamhet|

|skall täckas genom de avgifter inspektionen tar ut från|

|partihandlare och tillverkare. Dessa avgifter går in på|

|en särskild inkomsttitel och är inte disponibla för|

|Alkoholinspektionen. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning och slutsatser

Regeringen anser att målen för Alkoholinspektionen bör ligga fast under det

kommande verksamhetsåret och föreslår ett anslag på 14 527 000 kr. För åren 1998

och 1999 beräknas anslagsnivån till 14 559 000 kronor respektive 15 069 000

kronor. Med hänsyn till att belastningen på Alkoholinspektionen är fortsatt

mycket hög bedömer regeringen att det resursstöd som inspektionen fått från fyra

särskilt utvalda länsstyrelser bör i mån av tillgång fortsätta även kommande

budgetår men bör finansieras av Alkoholinspektionen inom det givna anslaget.

 103

C 7.Alkoholsortimentsnämnden

-------------------------------------------------------

1995/96Anslag 1 0001)

 Utgiftsprognos 104

1997 Förslag 674 därav 1996 59

1998 Beräknat 675

1999 Beräknat 699

1 Beloppen anges i tusental kr

Alkoholsortimentsnämnden inrättades den 1 januari 1995 i samband med att Sverige

blev EU-medlem och samtliga monopol inom alkoholområdet utom

detaljhandelsmonopolet avskaffades.

 Detaljhandelsmonopolet skall fungera icke-diskriminerande i enlighet med de

principer som fastlagts i avtalet mellan staten och Systembolaget. För att

säkerställa icke-diskrimineringen inrättades Alkoholsortimentsnämnden som en

oberoende nämnd med uppgift att pröva besvär över Systembolagets beslut att

avvisa eller avföra viss alkoholhaltig dryck från sortimentet.

 Alkoholsortimentsnämndens övergripande mål är att på begäran av leverantör av

spritdryck, vin eller starköl, vars produkt har avvisats eller avförts ur

Systembolagets sortiment, pröva om Systembolagets beslut grundats endast på en

bedömning av produktens kvalitet, särskilda risker för skadeverkningar av

produkten, kundernas efterfrågan och andra affärsmässiga samt etiska hänsyn samt

att någon favorisering inte skett av inhemska produkter.

 Nämnden består av en lagfaren domare som ordförande samt fyra andra ledamöter.

Den utses av regeringen för tre år.

För beredning av ärenden hos nämnden utses en sekreterare som skall vara

lagfaren.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|Det övergripande målet för Alkoholsortimentsnämndens|

|ansvarsområde är oförändrat under det kommande|

| |

| |

|verksamhetsåret. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 674 tkr |

-------------------------------------------------------

 104

Resultatbedömning och slutsatser

Nämndens verksamhet styrs helt av hur många leverantörer som överklagar

Systembolagets inköpsbeslut. Hittills under verksamhetsåret har nämnden endast

haft ett begränsat antal ärenden. Regeringen bedömer att det finns en risk att

ärendemängden kan komma att öka genom att det uppkommit en överetablering som

skapar ekonomiska svårigheter för vissa av partihandlarna. I en sådan situation

kan det antas att överklagandena till Alkoholsortimentsnämnden kommer att öka.

 De övergripande målen för Alkoholsortementsnämnden bör ligga fast. Regeringen

föreslår ett anslag på 674 000 kronor för kommande budgetår. För budgetåren 1998

och 1999 beräknas en anslagsnivå på 675 000 kronor respektive 699 000 kronor.

 105

7 D. Socialstyrelsen

Socialstyrelsen är central expert- och tillsynsmyndighet inom socialtjänst,

hälso- och sjukvård, tandvård, hälsoskydd, smittskydd, stöd och service till

vissa funktionshindrade samt frågor som rör alkohol, tobak och andra

missbruksmedel, såvitt det inte är en uppgift för någon annan statlig myndighet

att handlägga sådana ärenden. Vidare är styrelsen inom totalförsvaret ansvarig

för funktionen Hälso- och sjukvård m.m. i krig (prop. 1995/96:4).

 De övergripande målen för Socialstyrelsen är att verka för god hälsa och

social välfärd samt omsorg och vård av hög kvalitet på lika villkor för hela

befolkningen. Socialstyrelsens huvuduppgifter är att bedriva kvalificerad

tillsyn, uppföljning, utvärdering och kunskapsförmedling inom framför allt

områdena hälso- och sjukvård och socialtjänst.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att myndigheten har

erhållit ett anslagssparande på 45,2 miljoner kronor. Prognosen för

anslagsbelastningen under innevarande budgetår visar att Socialstyrelsen kommer

att förbruka 581,3 miljoner kronor av sina förvaltningsmedel.

 Socialstyrelsen har i sin årsredovisning för budgetåret 1994/95 angett att

myndigheten har fortsatt arbetet med att skärpa tillsynen, uppföljningen och

utvärderingen samt att öka genomslaget av resultaten på verksamhet i privat och

kommunal regi. Vidare har Socialstyrelsen haft som ambition att genomföra sitt

uppdrag med höjd produktivitet och kvalitet och med en koncentration till

särskilt relevanta insatsområden.

 För budgetåret 1994/95 disponerade Socialstyrelsen totalt 406,5 miljoner

kronor inom sitt ramanslag. I Socialstyrelsens årsredovisning avseende

budgetåret 1994/95 redovisas att 361,3 miljoner kronor av dessa hade förbrukats

vid budgetårets utgång. Orsaken till att det fanns oförbrukade medel är att

vissa projekt försenats och därmed också användningen av anslagna medel.

Socialstyrelsen har dock under innevarande budgetår påbörjat den verksamhet som

inte kunde genomföras under budgetåret 1994/95.

 För budgetåret 1995/96 gäller att 371,3 miljoner kronor av ramanslaget har

förbrukats den 30 juni 1996. Enligt regeringens bedömning finns det inga skäl

att vidta några åtgärder med anledning av denna utveckling.

 Anslaget beräknas för budgetåren 1997, 1998 och 1999 uppgå till 373, 365

respektive 376,1 miljoner kronor. Den förändring i anslagsnivå som planeras

under 1998 är föranledd av att vissa medel för reformuppföljningar upphör detta

budgetår. Ökningen av Socialstyrelsens ramanslag för år 1999 är en följd av

olika tekniska justeringar av anslaget.

 126

7.1 Anslag

D 1. Socialstyrelsen

-------------------------------------------------------

1994/95Utgift 343 6301) Anslagssparande 45 229

1995/96Anslag 544 929 Utgiftsprognos 581 260

 därav 1996 420 327

1997 Förslag 372 994

1998 Beräknat365 053

1999 Beräknat376 081

1 Beloppen anges i tusental kr

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|För den kommande planeringsperioden, 1997 - 1999,|

|skall Socialstyrelsens övergripande mål ligga fast. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Ramanslag 372 994 tkr |

|Uppskattade avgifts- |

|och uppdragsinkomster m.m. 20 000 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Myndighetens roll som stabsorgan till|

|regeringskansliet bör vidareutvecklas och|

| |

|förtydligas.Resultatbedömning |

| |

|Regeringen anser mot bakgrund av bl.a. den|

|redovisning av verksamhetens resultat som finns i|

|årsredovisningen och FAF att Socialstyrelsen i många|

|avseenden nått de mål som lades fast i propositionen om|

|Socialstyrelsens framtida roll, uppgifter och|

|inriktning (1988/89:130). Enligt regeringens bedömning|

|innebär detta bl.a. att arbetet med att bedriva|

|tillsyn samt utvärdera och följa upp verksamheter inom|

|socialtjänst och hälso- och sjukvård numera står i|

|förgrunden i myndighetens verksamhet. Regeringen vill|

|också framhålla att Socialstyrelsen sedan år 1990|

|förbättrat formerna för den interna styrningen av|

|verksamheten vilket innebär att styrelsen ytterligare|

|kunnat koncentrera sina insatser mot väsentliga|

|problem inom hälso- och sjukvård och socialtjänst. |

| Regeringen delar Socialstyrelsens uppfattning att|

|myndigheten uppfyller sina mål på ett i huvudsak|

|tillfredsställande sätt men att det fortfarande finns|

|väsentliga brister och utvecklingsbehov som behöver|

|uppmärksammas under kommande treårsperiod. Regeringen|

|vill i detta sammanhang framhålla det utvecklingsbehov|

|som finns när det gäller samordning och inriktning av|

|de medel som finns tillgängliga för utveck-|

|lingsinsatser. Dessutom vill regeringen framhålla|

|vikten av att arbetet med att förbättra|

|verksamhetsstatistiken från socialtjänst och hälso- och|

|sjukvård prioriteras. |

| När det gäller Nationell uppföljning och utvärdering|

|anser regeringen att kvaliteten i det genomförda|

|arbetet utvecklats under en följd av år. Det finns dock|

|enligt vår mening ett behov av att utveckla kompetens|

|och kvalitet inom detta område. Regeringen anser|

|vidare att det behövs en fördjupad dialog med|

|regeringskansliet om inriktningen av verksamheten.|

|Genom en sådan dialog kan det underlag som Social-|

|styrelsen tar fram inom Nationell uppföljning och|

|utvärdering effektivisera statsmakternas styrning av|

|hälso- och sjukvård och socialtjänst. |

| Regeringen anser vidare att det av Socialstyrelsens|

|avrapportering (årsböcker, analysböcker,|

|reformuppföljningar m.m.) tydligare bör framgå vilket|

|organ (regeringskansliet, landsting, kommuner, m.fl.)|

|som är huvudmottagare av den framtagna informationen.|

|En ökad tydlighet kan bl.a. underlätta bedömningen av|

|Socialstyrelsens resultat inom verksamhetsgrenen|

|Nationell uppföljning och utvärdering. |

| På tillsynsområdet har enligt regeringens mening|

|organisation och arbetsmetodik utvecklats påtagligt|

|under den senaste planeringsperioden. Kvaliteten i|

|tillsynsarbetet har också höjts. Ett viktigt resultat|

|av myndighetens arbete är att kvalitetsfrågorna inom|

|hälso- och sjukvården har fått ökad uppmärksamhet.|

|Regeringen anser att Socialstyrelsen i arbetet med|

|tillsynsverksamheten även fortsättningsvis bör upp-|

|märksamma vårdgivarnas ansvar att bedriva|

|kvalitetssäkring. Vidare bör återföringen av erfarenheter|

|som erhållits inom tillsynsverksamheten prioriteras.|

|Inom den sociala tillsynen är det viktigt att arbetet|

|med att utveckla samarbetet med länsstyrelserna|

|fortsätter. |

| När det gäller verksamhetsgrenen Utbildning och|

|utveckling delar regeringen Socialstyrelsens|

|uppfattning att arbetet inom detta område behöver|

|förstärkas. De genomförda insatserna har i många fall|

|haft betydelse men det saknas ännu en systematisk|

|utvärdering av resultatet. Det finns också behov av att|

|inom det sociala arbetet finna metoder som har|

|dokumenterade effekter samt att i ökad utsträckning|

|systematiskt sprida erfarenheterna från|

|utvecklingsprojekt. Vidare behövs en ökad samordning av|

|de medel som Socialstyrelsen disponerar för bidragsut-|

|betalningar inom socialtjänstområdet. |

| I budgetpropositionen för budgetåret 1995/96 framhölls|

|att Socialstyrelsen borde se över nuvarande|

|målbeskrivningar för att få fram mer uppföljningsbara|

|verksamhetsmål. Under år 1996 har en arbetsgrupp|

|tillsatts inom regeringskansliet för att i samråd med|

|Socialstyrelsen ta fram bl.a. uppföljningsbara mål för|

|Socialstyrelsens verksamhet. Arbetsgruppens resultat|

|kommer att utgöra underlag för Socialstyrelsens regle-|

|ringsbrev för år 1997. |

| |

| |

|Fördjupad prövning |

| |

|Regeringen anser att de nuvarande övergripande målen för|

|Socialstyrelsens verksamhet är relevanta och bör ligga|

|fast även under nästa planeringsperiod 1997 - 1999.|

|Enligt regeringens mening finns det behov av att|

|utveckla Socialstyrelsens roll som regeringens|

|stabsorgan och att i Socialstyrelsens övergripande mål|

|förtydliga styrelsens roll som regeringens stabsorgan.|

|Regeringen avser således ändra förordning (1988:1236)|

|med instruktion för Socialstyrelsen genom att denna|

|uppgift förs in. |

| Socialstyrelsen har i sin fördjupade|

|anslagsframställning (FAF) hemställt om ett|

|resurstillskott för uppbyggnad och genomförande av|

|verksamhetstillsyn. Socialstyrelsen har - under|

|arbetet med den fördjupade prövningen - framfört att|

|merparten av de nya uppgifterna med verk-|

|samhetstillsynen i ett första steg kan finansieras|

|genom effektiviseringar och omdisponeringar av|

|resurser mellan verksamheter inom myndigheten.|

|Regeringen anser dock att Socialstyrelsen bör ges ett|

|resurstillskott på 2,5 miljoner kronor för drift av ett|

|särskilt verksamhetstillsynsregister. |

| I FAF framhåller Socialstyrelsen att finansieringen|

|av basverksamheten vid Epidemiologiskt Centrum (EpC)|

|- främst registerverksamheten - behöver förstärkas.|

|Socialstyrelsen hemställer därför om ett resurstillskott|

|för dessa ändamål på 5 miljoner kronor per år. Regeringen|

|anser att verksamheten vid EpC har gett positiva|

|resultat de senaste åren och delar Socialstyrelsens|

|uppfattning att det är angeläget att registreringen av|

|verksamhet inom öppen hälso- och sjukvård kan förbättras.|

|Detta kan dock innebära att vissa resursförstärkningar|

|behövs inom EpC:s verksamhet. Verksamheten vid EpC|

|finansieras till största delen med anslag. Därutöver|

|finansieras vissa delar av centrumets verksamhet med|

|intäkter t.ex. som ersättning för viss framtagen|

|information. Det ekonomiska målet för EpC:s|

|intäktsfinansierade verksamhet baseras på en s.k.|

|marginalkostnadsprincip. Socialstyrelsen har samrått|

|med Riksrevisionsverket (RRV) angående den princip för|

|avgiftssättning som f.n. tillämpas av EpC (RRV 1996-03-|

|27, dnr 33-96-0852). RRV lämnar Socialstyrelsens|

|förslag utan erinran men framhåller att det inte är|

|givet hur det ekonomiska målet skall tolkas för|

|informationsuttag. Enligt regeringens mening är det|

|därför nödvändigt att denna fråga klargörs innan det är|

|möjligt att bedöma om ytterligare anslagsmedel bör|

|tillföras eller intäktsfinansieringen av verksamheten|

|kan ökas ytterligare. Regeringen har dock för avsikt|

|att i de kommande överläggningarna med sjukvårds-|

|huvudmännen verka för att vissa resurser avsätts för det|

|ifrågavarande ändamålet. |

| Regeringen anser att det är väsentligt att arbetet med|

|att utveckla kvaliteten inom hälso- och sjukvården|

|prioriteras. Det är därvid angeläget att bl.a.|

|kunskapsläget när det gäller effektiv behandling av|

|sjukdomstillstånd kan beskrivas och göras tillgängligt|

|för kliniskt verksamma läkare. Regeringen anser att det|

|informationssystem för kvalitets- och|

|resultatuppföljning inom hälso- och sjukvården (MARS-|

|systemet) som Socialstyrelsen håller på att utveckla är|

|ett positivt bidrag i denna process. Regeringen vill|

|samtidigt framhålla vikten av att finansierings- och|

|huvudmannaskapsfrågorna beträffande MARS-systemet|

|klarläggs och säkerställs. Det krävs bl.a. en tydligare|

|redovisning av vilka finansieringskällor som skall|

|användas för att på lång sikt klara av utveckling och|

|drift. Vidare behövs ett långsiktigt kontrakt tas fram|

|där verksamhets- och finansieringsansvar för respektive|

|delfinansiär tydligt anges. Regeringen anser att det|

|underlag som finns i FAF inte helt tillgodoser dessa|

|behov och att frågan kräver ytterligare beredning. |

| Socialstyrelsen har i en skrivelse redovisat att de|

|medel som budgetåret 1995/96 har anslagits under|

|anslaget C 11. Information om organdonation m.m. inte|

|är tillräckliga för att täcka de kostnader som har upp-|

|stått. Antalet inkomna svar från allmänheten om inställ-|

|ningen till organdonation har blivit betydligt fler än|

|beräknat. Vidare behövs resurser för driften av det|

|nyinrättade registret med uppgifter om organdonation.|

|Regeringen kommer för innevarande budgetår att avsätta|

|10 miljoner kronor för att täcka ytterligare kostnader|

|för uppbyggnad av registret som uppstått samt för|

|registrering av de svar som inkommit från allmänheten.|

|Därutöver bör 2,35 miljoner kronor anslås årligen för drift|

|av registret med uppgifter om organdonation. |

| Socialstyrelsen har i sin FAF lämnat förslag om ändrad|

|ansvarsfördelning när det gäller arbetsuppgifterna som|

|avser journalförstöringsärenden. Regeringen behöver dock|

|ett mer genomarbetat underlag för att kunna ta|

|ställning till styrelsens begäran. Frågan om Social-|

|styrelsens uppgifter med journalförstöringsärenden|

|kommer att behandlas inom ramen för en översyn av|

|patientjournallagen som planeras inom Social-|

|departementet. |

| Under år 1996 har beslut fattats om att vissa|

|uppgifter som för närvarande finns inom|

|Socialstyrelsens område skall övergå till Statens|

|skolverk. Socialstyrelsen bör under 1997 i samråd med|

|Statens skolverk vidta åtgärder för att till Statens|

|skolverk överföra ansvar för uppföljning, utvärdering,|

|tillsyn och utveckling för förskoleverksamhet och|

|skolbarnomsorg. |

| |

| |

|Slutsatser |

| |

|De nuvarande målen för Socialstyrelsens verksamhet är|

|relevanta och bör ligga fast under perioden 1997 -|

|1999. Socialstyrelsens roll som regeringens|

|stabsorgan bör utvecklas och förtydligas.|

|Socialstyrelsen bör för år 1997 tilldelas ett ramanslag|

|på 372 994 000 kronor. För år 1998 beräknas ramanslaget|

|till 365 053 000 kronor och får år 1999 till|

|376 081 000 kronor. |

 127

-------------------------------------------------------

|8 E Stöd till forskning |

| |

|Inom Socialdepartementets verksamhetsområde bedrivs|

|och initieras forskning och utvecklingsarbete rörande|

|insatser för individer och familjer, äldre och personer|

|med funktionshinder, de ekonomiska välfärdssystemen,|

|folkhälsa, hälso- och sjukvård samt rättsmedicin. FoU-|

|arbetet initieras och bedrivs i decentraliserade|

|former men med Socialvetenskapliga forskningsrådet|

|(SFR) som ett nav för stora delar av FoU-verksamheten.|

|Totalt kan bedömas att det inom Socialdepartementets|

|område år 1997 kommer att satsas omkring 200 miljoner|

|kronor av anslagsmedel på FoU varav hälften genom SFR.|

| Många av Socialdepartementets myndigheter ger stöd|

|till forsknings- och utvecklingsarbete inom ramen för|

|sina ramanslag och några är även utförare. I|

|propositionen om forskning (prop. 1996/97:5)|

|redovisas de samlade FoU-insatserna inom|

|Socialdepartementets område samt förslag till|

|inriktning för de närmaste åren. |

| |

| |

|8.1Socialvetenskapliga forskningsrådet |

| |

|Socialvetenskapliga forskningsrådet (SFR) är en|

|forskningsfinansierande myndighet. Rådets uppgift och|

|övergripande mål är att främja och stödja betydelsefull|

|grundforskning och tillämpad forskning inom|

|socialvetenskap, socialpolitik och folkhälsovetenskap|

|samt informera om kunskapsläge och aktuell forskning.|

| En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 för|

|SFR:s två anslag visar att reservation resp|

|anslagssparande uppstått men är av acceptabel|

|omfattning. Anslagssparandet på förvaltningsanslaget|

|uppgick 1994/95 till 0,775 miljoner kronor och|

|reservationen på anslaget för forskningsmedel till 3,2|

|miljoner kronor. Även för 1995/96 kan en reservation|

|komma att uppstå genom att planerade satsningar inom|

|alkoholforskningsområdet har blivit något försenade. |

| I sin årsredovisning visar SFR bl.a. att man med stor|

|bredd och med strategiska punktinsatser fördelat|

|tillgängliga forskningsmedel och att man därvid även|

|lyckats väl med fördelningen mellan kvinnliga och|

|manliga forskare. RRV har inte haft några invändningar|

|mot årsredovisningen men påpekade i en promemoria att|

|SFR saknade skriftliga regler för hantering av jäv samt|

|framförde återigen sin synpunkt, för övrigt till alla|

|forskningsråden, att den ekonomiska uppföljningen av|

|beviljade projektmedel borde förstärkas. SFR har|

|därefter formellt antagit de jävsregler man redan|

|tillämpade samt har efter regeringsbeslut tillsammans|

|med övriga forskningsråd utrett lämpliga|

|uppföljningsrutiner. |

| Forskningsfinansieringsutredningen uttrycker i sin|

|slutrapport SOU 1996:29 Forskning och pengar sin|

|uppfattning att SFR bör få om hand mer av sektorns|

|samlade forskningsresurser, särskilt forskningsmedlen|

|som disponeras av Statens institutionsstyrelse (SiS)|

|och Folkhälsoinstitutet (FHI) vilka enligt utredningen|

|borde fördelas av SFR efter samråd med de förra. Såväl SFR|

|som SiS och FHI har i yttranden över utredningen|

|motsatt sig förslaget. |

| SFR har i sin fördjupade anslagsframställan framfört|

|att man kan tänka sig att ta ett större|

|samordningsansvar för forskningsfrågorna inom|

|Socialdepartementets ansvarsområde. Vidare betonar man|

|behovet av kontinuitet och långsiktighet i|

|forskningssatsningarna samt pekar på att det finns en|

|hel del områden där det skulle vara angeläget att kunna|

|förstärka satsningarna. Särskilt lyfter man fram|

|alkoholforskning, epidemiologisk forskning, stora|

|datainsamlingar, forskarassistenttjänster för|

|underrepresenterat kön samt särskilda|

|informationsinsatser i form av mötesplatser mellan|

|forskare och verksamhetsföreträdare. |

| |

| |

|Regeringens överväganden |

| |

| |

|Sammanfattning |

| |

|

O |

Resultatbedömning

Regeringen anser att SFR i sin årsredovisning visar på en god måluppfyllelse och

ett tillfredställande resultat. SFR har genom utarbetade forskningsöversikter

därtill skaffat sig och regeringen en mycket god bild av forskningsläget på

olika områden och har därigenom skapat en god grund för beslut om inriktningen

av fortsatta satsningar. Att det fortfarande finns en hel del områden där

behoven av forskningsbaserad kunskap är betydande men inte tillgodosett visar

SFR även i sin fördjupade anslagsframställan. Inte minst har de senaste årens

stora omställningar i samhället inneburit ett accentuerat behov av kunskap om

bl.a. de sociala trygghetssystemen, försörjningsfrågor, arbetslöshet, folkhälsa

inklusive epidemiologi, alkohol, socialtjänst, handikapp, etniska relationer

m.m.

 Enligt regeringens bedömning finns det fortfarande ett stort otillfredställt

behov av information om forskning och forskningsresultat.

 128

Slutsatser

Regeringen anser att de riktlinjer som anges i proposition en Forskning och

Samhälle (prop. 1996/97:5) om prioriterade forskningsområden skall beaktas av

SFR under de närmaste åren vid rådets avvägningar mellan satsningar på olika

områden.

 Regeringen anser vidare att SFR bör få en förstärkt samordnande roll när det

gäller forskningsfrågor inom Socialdepartementets ansvarsområde. Däremot finns

det ingen anledning att, som Forskningsfinansieringsutredningen föreslagit,

flytta forskningsresurser från Folkhälsoinstitutet och Statens

institutionsstyrelse till SFR.

 Reservationsanslaget för forskningsmedel bör 1997 göras om till ramanslag.

Eventuellt kvarstående reservation från 1995/96 som inte är intecknad för annat

ändamål bör användas för satsning på alkoholforskning. Förstärkning bör ske av

SFR:s resurser för forskningsmedel resp förvaltning.

8.1.1 Utgiftsutveckling

Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområde Stöd till forskning framgår av följande

sammanställning (miljoner kronor):

 Utgift AnvisatUtgiftsprognosFörslagBeräknat

 därav

 1994/951995/961995/96 1996 1997 1998 1999

Socialvetenskapliga forsk-

ningsrådet:

- Forskningsmedel 91 132 135 91 93 93 95

- Förvaltningskostnader 5 9 9 6 8 7 7

Totalt för utgiftsområde 96 140 144 97 100 100 103

 129

8.2 Anslag

E 1. Socialvetenskapliga forskningsrådet: Forskningsmedel

---------------------------------------------------------

|1994/95Utgift 90 8031) |Anslagssparande 3 223 |

|1995/96Anslag 131 918 |Utgiftsprognos135 141 |

| | därav 1996 90 621 |

|1997 Förslag 92 828 | |

|1998 Beräknat 92 683 | |

|1999 Beräknat 95 385 | |

1 Beloppen anges i tusental kr

Under detta anslag redovisas de medel som SFR disponerar för stöd till

forskning.

 Medel har fr.o.m. 1997 tillförts anslaget för att möjliggöra för SFR att vid

beviljande av forskningsstöd till forskare vid universitet och högskolor även

beakta lokalkostnader. Anslaget har tidigare belastats med kostnaderna för

rådets prioriteringskommittéer vilka fr.o.m. 1997 istället skall belasta rådets

förvaltningsanslag.

 Inom anslaget bör SFR avsätta medel till uppbyggnad och vård av databaser för

longitudinell forskning i enlighet med vad som sägs i regeringens proposition

Forskning och Samhälle (prop. 1996/97:5)

E 2. Socialvetenskapliga forskningsrådet: Förvaltning

---------------------------------------------------------

|1994/95Utgift 5 0541) |Anslagssparande 775 |

|1995/96Anslag 8 550 |Utgiftsprognos 8 595 |

| | därav 1996 6 183 |

|1997 Förslag 7 650 | |

|1998 Beräknat 7 300 | |

|1999 Beräknat 7 476 | |

1 Beloppen anges i tusental kr

Under detta anslag redovisas de medel som SFR disponerar för förvalt-

ningsuppgifter. Tidigare har SFR redovisat kostnader för prioriterings-

kommittéerna under anslaget för forskningsmedel men från 1997 skall dessa be-

lasta förvaltningsanslaget. Vidare har anslaget förstärkts för att möjliggöra en

kraftfullare utåtriktad information om bedriven forskning och

forskningsresultat, en förbättrad fortlöpande ekonomisk uppföljning av beviljade

forskningsmedel samt en förstärkt samordningsroll för forskningsfrågor inom

Socialdepartementets ansvarsområde. I detta ingår även att, såsom redovisas i

den idag framlagda propositionen om forskning, svara för sekretariatsfunktionen

för den samrådsgrupp inom alkoholforskningsområdet som regeringen aviserar.

 130

9 Övrig statlig verksamhet

Övrig statlig verksamhet med anknytning till utgiftsområde 9. Hälsovård,

sjukvård och social omsorg omfattar Läkemedelsverket (avgiftsfinansierad

verksamhet), de statliga bolagen Apoteksbolaget, Systembolaget och SBL Vaccin AB

samt den Allmänna arvsfonden.

9.1 Avgiftsfinansierad verksamhet

9.1.1 Läkemedelsverket

Läkemedelsverket är en central myndighet vars övergripande mål är att svara för

tillsyn och kontroll av läkemedel och läkemedelsnära produkter m.m.

 Samtliga kostnader för Läkemedelsverket skall täckas med avgifter.

 Läkemedelsverket har i sin fördjupade anslagsframställning samt i sin

årsredovisning i de delar som avser resultatredovisningen redovisat verksamheten

i verksamhetsområdena 1. Godkännande av läkemedel, 2. Kontrollen efter

godkännande och information om läkemedel m.m. samt 3. Kontroll av läkemedelsnära

produkter m.m.

 Det övergripande målet för Program 1. Godkännande av läkemedel är att tillse

att säkra och effektiva läkemedel av god kvalitet når den enskilde och hälso-

och sjukvården genom att pröva inkomna ansökningar om godkännande av läkemedel,

varvid högt medicinskt och samhällsekonomiskt värde skall ges prioritet.

 Det övergripande målet för Program 2. Kontrollen efter godkännande och

information om läkemedel m.m. är att tillse att endast effektiva och säkra

läkemedel av god kvalitet finns på marknaden. Detta sker genom att tillse att

uppställda krav och mål efterlevs inom läkemedelsförsörjningens samtliga led,

att värdera nya rön av betydelse för de godkända läkemedlens ändamålsenlighet

samt att föra ut och följa upp information om rationell läkemedelsanvändning.

 Det övergripande målet för Program 3. Kontroll av läkemedelsnära produkter

m.m. är att främja säkerheten och kvaliteten för de produktgrupper programmet

omfattar och att förhindra att narkotiska läkemedel, sprutor och kanyler för

legalt bruk och tekniska alkoholprodukter hanteras olagligt eller missbrukas.

 Läkemedelsverket har i årsredovisningen för budgetåret 1994/95 redovisat ett

rörelseunderskott på 2,4 miljoner kronor. Tillsammans med föregående års

överskott har Läkemedelsverket ett ackumulerat överskott på ca 35,5 miljoner

kronor. Omsättningen för ordinarie verksamhet (122,8 miljoner kronor) har ökat

med 4,7 procent från föregående år. Ökningen beror på ett ökat inflöde av

ärenden och ytterligare ett ökat antal tillsynsobjekt.

 Driftkostnaderna för den ordinarie verksamheten har ökat med 8,3 procent

exklusive semesterlöneskuld och IT-utvecklingskostnaden. Kostnadsökningen ligger

inom budgetramen och beror framför allt på ökade personalkostnader.

Driftkostnaden var under budgetåret 133,2 miljoner kronor. De finansiella

intäkterna är 6,4 miljoner kronor att jämföra med föregående års 5,9 miljoner

kronor.

 Riksrevisionsverket har inte haft några invändningar vid granskning av

årsbokslutet utan anser att detta är rättvisande.

Tillgångar1) 1995-06-301994-06-30Skulder1995-06-301994-06-30

 och Verks-

 kapital

Omsätt- 59 425 76 861 Kort- 27 778 42 019

ningstill- fristiga

gångar skulder

Periodav- 4 419 4 747 Periodav- 8 514 6 978

gränsnings- gränsnings-

poster poster

Anläggnings-16 905 11 869 Långfristiga8 931 6 588

tillgångar skulder

Avräkning Verks- 35 526 37 892

statsverket kapital

Summa 80 749 93 477 Summa 80 749 93 477

1) Beloppen redovisas i tusental kr.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

-------------------------------------------------------

|Övergripande mål |

| |

|De övergripande målen för Läkemedelsverkets verksamhet|

|under den kommande treårsperioden skall vara|

| |

| |

|oförändrade. |

| |

| |

|Resurser 1997 |

| |

|Beräknade avgiftsinkomster 148 000 tkr |

| |

| |

|Övrigt |

| |

|Den beräknade planeringsramen för perioden 1997 - 1999|

|uppgår till totalt 457 miljoner kronor. |

-------------------------------------------------------

Resultatbedömning

Läkemedelsverkets årsredovisning för 1994/95 och resultatredovisningen i den

fördjupade anslagsframställningen för perioden 1997 - 1999 visar att

verksamheten bedrivits på sådant sätt att de uppsatta målen har uppnåtts.

Verkets ekonomiska resultat visar att myndigheten väl klarat att rationalisera

sin verksamhet. På grund av bland annat en större ärendetillströmning än

förväntat har inkomsterna varit högre än vad som kunnat förutsägas.

Läkemedelsverket har därför genererat ett balanserat resultat som uppgår till

ca 35,5 miljoner kronor. Läkemedelsverket har inte lagt fram förslag till nytt

avgiftssystem eller ändrade avgifter på grund av osäkerheten kring systemets

slutliga utformning. Regeringen avser att återkomma med beslut om avgiftsnivån

och/eller ett nytt avgiftssystem senare under planeringsperioden om detta kommer

att krävas.

Slutsatser

Mot bakgrund av den fördjupade prövningen som regeringen har gjort av

verksamheten drar regeringen följande slutsatser.

 Sammantaget innebär bedömningen att de riktlinjer som lades fast i 1992 års

budgetproposition bör gälla även för den kommande treårsperioden.

 Läkemedelsverkets verksamhet har varit framgångsrik. Hur verksamheten kommer

att te sig under nästa planeringsperiod är avhängig av utvecklingen inom EU och

inordnandet i de gemensamma godkännandeprocedurerna, vilka började tillämpas

inom EU den 1 januari 1995.

 Följande verksamhetsmål skall gälla för den kommande treårsperioden:

 Läkemedelsverket skall prioritera en verksamhet som är inriktad på trygghet

och säkerhet för hälso- och sjukvårdens och den enskildes räkning samtidigt som

den utgör en effektiv och rättvisande produktkontroll och kvalitetssäkring för

industrin.

 Läkemedelsverket skall därvid ytterligare utveckla verksamhetsformerna när det

gäller ansökningar om godkännande av läkemedel, kliniska prövningar,

säkerhetsuppföljning samt information om läkemedel till hälso- och sjukvården.

 Regeringen anser att Läkemedelsverket uppfyller kraven för att få en treårig

budgetram för perioden 1997-1999. Planeringsramen uppgår totalt till (exklusive

IT-utvecklingskostnader) 457 miljoner kronor.

 Regeringen har beräknat planeringsramen efter följande budget:

 131

Resultatbudget (tkr)

Verksamhetsområden 1997 1998 1999

1. Godkännande av

läkemedel 77 000 78 000 80 000

2. Kontrollen efter

godkännandet och

information om

läkemedel m.m. 57 000 59 000 61 000

3. Kontroll av

läkemedelsnära

produkter 16 000 15 000 14 000

Summa 150 000 152 000 155 000

Avgifter och balanserade

medel 150 000 152 000 155 000

Kostnaderna är beräknade efter en resursnivå som i stort motsvarar dagens.

Läkemedelsverket har mot bakgrund av den osäkra situation som råder inom EU när

det gäller det framtida antalet uppdrag och det europeiska systemets framtida

finansiering inte föreslagit några förändringar i avgiftssystemet eller

avgifternas nivå. Det är troligt att efterfrågan på verkets tjänster kommer att

öka något under perioden. Det ackumulerade överskottet om sammanlagt 35,5

miljoner kronor vid utgången av budgetåret 1994/95 kan användas för att utjämna

kostnaderna under perioden och i kombination med fortsatta besparings- och

rationaliseringsåtgärder möjliggöra en oförändrad avgiftsnivå. Om det blir nöd-

vändigt kommer regeringen att ompröva frågan under planeringsperioden.

 Avslutningsvis föreslår regeringen att Läkemedelsverket för år 1997 helt

finansieras genom avgifter samt att regeringen efter bemyndigande från riksdagen

beslutar om föreskrifter avseende avgifter för Läkemedelsverkets tjänster.

Utgiftsnivån för den kommande treårsperioden beräknas till totalt 457 000 000

kronor varav 150 000 000 kronor år 1997.

9.2 Statliga bolag

9.2.1 Apoteksbolaget AB

Apoteksbolaget AB ägs för närvarande till 2/3 av staten och till 1/3 av

Apoteksbolagets pensionsstiftelse. Riksdagen bemyndigade i juni 1996 (prop.

1995/96:141, bet. 1995/96:NU26, rskr. 1995/96:302) regeringen att vidta de

åtgärder som behövs för att nå ett hundraprocentigt statligt ägande av bolaget.

Avsikten med åtgärden är att styrningen av bolaget kan ske utan hänsyn till

eventuella intressen som pensionsstiftelsen kan ha.

 Apoteksbolagskoncernen omfattar Apoteksbolaget AB och tre dotterbolag,

Apoteksbolagets Kemi- och Miljö AB, Institutet för hälso- och sjukvårdsekonomi

AB och Kårhuset Pharmen AB. Fram till den 2 oktober 1995 ingick också ADA AB,

vilket är ett partihandelsföretag i koncernen. Sedan november 1995 ingår ADA AB

i Oy Tamro Ab som är Nordens största aktör på partihandelsområdet för läkemedel.

Apoteksbolagets engagemang i partihandeln med läkemedel är därmed i praktiken

avslutat. En resterande aktiepost i Tamro om ca 25 % av kapitalet avses vid

lämpligt tillfälle säljas.

 Läkemedelsförsörjningen inom den öppna vården sker genom ca 800 apotek. Den

slutna vården försörjs av Apoteksbolaget via ettåriga entreprenadavtal med

sjukvårdshuvudmännen genom tillsammans ca 100 särskilda sjukhusapotek, ofta

kombinerade sjukhus- och expeditionsapotek med försäljning också till

allmänheten. I Apoteksbolagets distributionsservice ingår förutom apoteken även

ca 1 050 apoteksombud. Dessa är enskilda näringsidkare som mot provision

förmedlar paket med receptbelagda läkemedel och/eller säljer vissa receptfria

läkemedel från ett lager som ägs av Apoteksbolaget. Ombudens huvuduppgift är att

svara för läkemedelsservice företrädesvis i glesbygd.

 Omsättningen år 1995 uppgick till 20 603,7 miljoner kronor och antalet

anställda var 11 187 personer. Årets vinst uppgick till 343,2 miljoner kronor.

 Regeringen har under året tillsatt en delvis ny styrelse. En ny verkställande

direktör har anställts.

 Apoteksbolagets framtida roll har behandlats dels i en departementspromemoria

(Ds 1995:82), dels i delbetänkandet från HSU (SOU 1995:122) Reform på recept.

Regeringen har beslutat om en proposition (prop. 1996/97:27) med förslag rörande

läkemedelsförmåner och läkemedelsförsörjning m.m. som till stor del berör

Apoteksbolagets verksamhet. Regeringen anser att det finns ett ytterligare behov

av att analysera hur den framtida detaljhandeln med läkemedel skall organiseras

och regleras i ett vidare perspektiv. I en sådan analys skall således även en

översyn av det nuvarande statliga Apoteksbolagets framtida roll ingå. En

särskild utredare skall därför tillsättas med uppgift att ytterligare definiera

målen för läkemedelsdistributionen och pröva olika lösningar för att nå dessa

samt ge förslag till erforderlig reglering. Det nuvarande avtalet mellan staten

och Apoteksbolaget AB, som löper ut den 31 december 1996, skall därför förlängas

i två år i avvaktan på förslag och ställningstaganden med anledning av detta

uppdrag.

9.2.2 Systembolaget AB

Systembolaget är ett av staten helägt företag. I koncernen ingår förutom

moderbolaget Systembolaget AB också ett helägt dotterbolag Lagena Distribution

AB. Verksamheten omfattar detaljhandel och partihandel med alkoholdrycker.

Omsättningen år 1995 uppgick till 20 078,1 miljoner kronor och antalet

årsarbetare till 2 658. Vinsten uppgick till 45,3 miljoner kronor.

 Avskaffandet av monopolen för tillverkning, import och partihandel under våren

1995 har inneburit väsentligt ändrade förutsättningar för Systembolaget. Antalet

leverantörer av vin, sprit och starköl har ökat från ett drygt tiotal till drygt

150. Samtidigt har en kraftig förskjutning skett från varor på returglas

levererade i backar till varor på engångsglas levererade i kartong. Detta har

inneburit en kraftig ökning av butikernas hanteringskostnader, vilket

återspeglas i årets resultat.

 Det helägda dotterbolaget Lagena Distributions AB som bildades i december 1994

har byggt upp sin verksamhet under året. Bolaget åtar sig hemtagning, lagring,

ordersammanställning och distribution av sprit, vin och starköl för ett stort

antal av Systembolagets leverantörer. Den snabba igångsättningen har medfört

stora initialkostnader, vilket innebär att Lagena för 1995 redovisar en förlust

som påverkar koncernens resultat.

 Såväl löne- som pensionsadministrationen för Lagena Distribution AB handhas av

Systembolaget. För Lagena tillämpas samma pensionsreglemente som för

Systembolaget.

 Genom Riksdagens beslut den 8 december 1982 har staten garanterat

Systembolaget AB:s pensionsförpliktelser till 600 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

-------------------------------------------------------

|Övrigt |

| |

|Regeringen föreslår att riksdagen medger att den|

|statliga garantin för pensionsförpliktelser vid|

|Systembolaget AB även skall omfatta Lagena|

|Distribution AB. |

-------------------------------------------------------

För att även trygga Lagenas pensionsutfästelser bör statens nuvarande garanti

för Systembolaget AB utvidgas till att även omfatta Lagena Distribution AB.

9.2.3 SBL Vaccin AB

SBL Vaccin AB är idag ett av staten helägt företag. Dess verksamhet omfattar

forskning och utveckling, tillverkning och marknadsföring av egna vacciner samt

grossist- och detaljhandel med vacciner. Omsättningen år 1995 uppgick till 260,6

miljoner kronor och antalet anställda till 95. Vinsten för samma år uppgick till

5,1 miljoner kronor.

 SBL Vaccin AB har sedan starten 1993 präglats av en omfattande förändrings-

och utvecklingsprocess. Bolagets målsättning att bli ett internationellt

framgångsrikt vaccinföretag kräver stora FoU-insatser och produktionsin-

vesteringar under de närmaste åren. För att klara dessa satsningar erfordras

kapitaltillskott.

 Regeringen gör i proposition om Aktiv förvaltning av statens företagsägande

(1995/96:141) bedömningen att det på sikt inte föreligger något avgörande skäl

för statligt ägande i SBL Vaccin AB och att frågan om det ytterligare kapital

som kan komma att behövas i bolaget bör lösas genom en ägarförändring. I

enlighet med riksdagens bemyndigande den 11 juni 1996 om att genomföra sådana

förändringar har regeringen, efter anbudsförfarande avseende rådgivning och

medverkan i frågan om förändrat ägande, beslutat att godkänna ett avtal mellan

staten och D Carnegie AB.

9.3 Allmänna arvsfonden

Allmänna arvsfonden har till ändamål att främja verksamhet av ideell karaktär

till förmån för barn, ungdomar och personer med funktionshinder. Stöd skall i

första hand lämnas för förnyelse- och utvecklingsprojekt till organisationer som

bedriver ideell verksamhet. Stöd får också, om det bedöms som särskilt

angeläget, lämnas till anläggningar, lokaler och utrustning. Stöd får inte

lämnas till enskild person. Närmare bestämmelser om fonden finns i lagen

(1994:243) om Allmänna arvsfonden.

 Fonden förvaltas av Kammarkollegiet som en särskild fond.

 Den övergripande beslutanderätten i ärenden som rör Allmänna arvsfonden ligger

hos regeringen men den 1 juli 1994 inrättades Arvsfondsdelegationen som

organisatoriskt sorterar under Socialdepartementet. Arvsfondsdelegationen

fördelar stöd ur fonden, följer upp projekt som beviljats stöd och informerar

allmänheten om fondens ändamål och medlens användningsområde.

 Om stödet bedöms överstiga 300 000 kronor eller om ärendet är av principiell

betydelse eller annars av större vikt, överlämnas ärendet till regeringen för

beslut.

 Socialdepartementet ansvarar för handläggningen av ärenden som rör barn under

12 år och för ärenden som rör personer med funktionshinder. Inrikesdepartementet

ansvarar för handläggningen av ärenden som rör ungdomar i åldrarna 12 - 25 år.

 Regeringen har i proposition om Allmänna arvsfonden (prop. 1995/96:138)

redovisat fördelningen av medlen för budgetåret 1995/95.

 För budgetåret 1995/1996 var det sammanlagda utdelningsbara beloppet ca 180

miljoner kronor.

 Regeringen kommer före juni månads utgång år 1997 att lämna riksdagen en

fyllig redovisning över fördelningen av medel från Allmänna arvsfonden under

perioden 1 juli 1996 till 1 januari 1997.

 132