Regeringens proposition

1995/96:27

Europaavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater och

Estland

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Mats[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utrikesdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner avtalet om upprättandet av en

association mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater och Estland

(ett s.k. Europaavtal).

 I avtalet konstateras att Estlands slutmål är att bli medlem i Europeiska

unionen och att en association genom avtalet enligt parternas mening kommer att

hjälpa Estland att nå detta mål.

 Associationens mål är bl.a. att skapa ett ramverk för den politiska dialogen

och för Estlands gradvisa integration med Europeiska unionen samt att främja en

utökad handel och harmoniska ekonomiska förbindelser. Ett viktigt element i

avtalet är bestämmelser om frihandel i enlighet med det frihandelsavtal mellan

EG och Estland som trädde i kraft i januari 1995. Avtalet lägger också grunden

till finansiellt, kulturellt och socialt samarbete samt samarbete för att

förhindra brottslig verksamhet, liksom för gemenskapens bistånd till Estland.

Vidare inrättas vissa organ för att övervaka avtalets tillämpning.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Ärendet och dess beredning................................. 3

3 Bakgrund................................................... 3

4 Utvecklingen i Estland..................................... 4

5 Sverige och Estland........................................ 5

6 Avtalets innehåll.......................................... 6

7 Kompetensfrågor............................................ 13

8 Godkännande av avtalet..................................... 14

 Bilaga: Europaavtalet mellan Europeiska gemenskaperna och deras

 medlemsstater å ena sidan och Estland å andra sidan........ 15

 Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

 5 oktober 1995............................................ 218

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen godkänner Europaavtalet om upprättandet av en

association mellan Europeiska gemenskaperna och deras medlemsstater å ena sidan

och Republiken Estland å andra sidan.

2 Ärendet och dess beredning

Förhandlingarna om avtalet om upprättandet av en association mellan Europeiska

gemenskaperna och deras medlemsländer och Estland (ett s.k. Europaavtal)

inleddes den 15 december 1994. De fördes med stor intensitet under våren 1995.

Synpunkter inhämtades löpande från de närmast berörda myndigheterna,

Kommerskollegium och Statens jordbruksverk. Avtalet undertecknades den 12 juni

1995 och avtalet träder i kraft när parterna underrättat varandra om att de

konstitutionella kraven för dess ikraftträdande har uppfyllts.

 Innehållet i avtalet har i stort övertagits från de Europaavtal som tidigare

slutits mellan gemenskapen och sex central- och östeuropeiska länder.

 Avtalet i svensk text fogas som bilaga till propositionen.

3 Bakgrund

Berlinmurens fall, enandet av de två tyska staterna, det kalla krigets slut och

sovjetimperiets upplösning innebar att det framstod som möjligt att förverkliga

visionen av en europeisk union som omfattade demokratiska stater i hela Europa.

För EG:s medlemsländer blev det ett första rangens intresse att stärka

stabiliteten och freden i Europa genom att främja de central- och östeuropeiska

staternas integration i en europeisk gemenskap. De central- och östeuropeiska

länderna gjorde också mycket tidigt klart att medlemskap i EG var ett av de

främsta politiska målen.

 Ett första steg var att EG år 1990 erbjöd länderna i Central- och Östeuropa

att ingå traditionella handels- och samarbetsavtal med gemenskapen, s.k. första

generationens avtal. Man upprättade också därtill ett särskilt program för

tekniskt bistånd för Polen och Ungern, PHARE. Detta program kom senare att

utvidgas i takt med att reformprocessen tog fart i övriga länder i Central- och

Östeuropa. År 1992 omfattade PHARE tio länder inklusive de baltiska staterna och

Albanien.

 Den första generationens handels- och samarbetsavtal blev snabbt överspelade i

och med att den politiska utvecklingen nödvändiggjorde mer långtgående åtgärder

från gemenskapens sida.

 Utöver krav på mer långtgående frihandelsavtal förelåg också ett starkt

önskemål av inte minst säkerhetspolitiska skäl från länderna i Central- och

Östeuropa att etablera en formell politisk dialog med EG.

 Mot denna bakgrund fick kommissionen år 1990 ett mandat av EG:s dåvarande

medlemsländer att inleda förhandlingar med Polen, Ungern och Tjeckoslovakien

(senare Tjeckien och Slovakien) om associationsavtal, s.k. Europaavtal.

Kommissionen fick senare liknande mandat för förhandlingar med övriga central-

och östeuropeiska länder. Europaavtalen med Polen, Tjeckien, Slovakien, Ungern,

Rumänien och Bulgarien undertecknades under åren 1993-1994. Dessa avtal har nu

trätt i kraft.

 Beslut om att inleda förhandlingar om Europaavtal med de baltiska länderna

fattades vid ett möte i Europeiska rådet i november 1994. Detta beslut hade

föregåtts av bl.a. ett principbeslut vid toppmötet i Köpenhamn i juni 1993 om

att ingå Europaavtal även med de baltiska länderna, samt om en utvidgning av

Europeiska unionen. Själva förhandlingarna om avtalen gick snabbt och

undertecknande kunde ske redan den 12 juni 1995.

 För de baltiska länderna är Europaavtalen av mycket stor betydelse både

politiskt och ekonomiskt. Avtalen innebär ett avgörande steg mot närmare

integration med den västeuropeiska gemenskapen. De innebär att de baltiska

länderna tillhör den grupp länder där medlemskap i EU ställs i utsikt.

 Avtalen innebär också att de baltiska länderna omfattas av den särskilda

strategi för förberedelser för medlemskapet som antogs vid toppmötet i[REDACTED_EFTERNAMN] i

december 1994. Denna strategi omfattar bl.a. deltagande i möten med EU-länderna

i anslutning till ministerrådsmöten samt bistånd till medlemskapsförberedelser

och EU-anpassning. Särskilt gäller detta förberedelser för deltagande i den inre

marknaden, där kommissionen har presenterat en vitbok för att underlätta

anpassningsåtgärder inom kandidatländerna.

4 Utvecklingen i Estland

Sedan självständigheten har Estland genomgått en mycket snabb politisk och

ekonomisk utveckling. Ett demokratiskt styrelseskick har konsoliderats och val

har hållits till presidentposten, till parlamentet och till kommunala

församlingar. Estland har inträtt i Europarådet. Landet har kunnat föra en

konsekvent och framgångsrik reformpolitik som har syftat till demokrati,

marknadsekonomi och ekonomiskt och politiskt samarbete med Västeuropa.

 Den ekonomiska utvecklingen har varit positiv, bl.a. tack vare en lyckosam

valutareform och en stram ekonomisk politik. Efter inledande produktionsfall har

nu tillväxten i ekonomin tagit fart. Omvärldens förtroende för reformpolitiken

och för Estlands ekonomiska framtidsutsikter återspeglas bl.a. i omfattande

utländska investeringar.

 Utrikeshandelns fördelning på länder har förändrats dramatiskt. Ungefär tre

fjärdedelar av utrikeshandeln sker nu med Västeuropa.

 Den politiska enigheten om att Estland bör söka medlemskap i EU är i det

närmaste total. Också hos esterna i gemen finns ett överväldigande stöd för EU-

medlemskap. Även medlemskap i NATO prioriteras högt av den estniska regeringen.

Man medverkar i Partnerskap för fred-programmet.

5 Sverige och Estland

I svensk Baltikum-politik har det ända sedan frigörelsen år 1991 varit ett

viktigt mål att främja de baltiska ländernas integration med västliga ekonomiska

samarbetsstrukturer. Detta är något som i hög grad har svarat mot de baltiska

ländernas egna önskemål. Sverige har också haft - och har - ett påtagligt

egenintresse av en sådan integration, av både ekonomiska och politiska skäl.

Sverige har därför spelat en pådrivande roll i denna process, både före EU-

medlemskapet och därefter.

 Sverige inledde tidigt en dialog med de baltiska länderna om möjligheten att

etablera fri handel. Ett viktigt steg togs i december 1991 då förhandlingar om

bilaterala frihandelsavtal med vart och ett av de baltiska länderna inleddes.

Dessa avtal undertecknades i mars 1992 och de trädde i kraft den 1 juli 1992.

Genom avtalen upprättades frihandelsområden mellan Sverige och de berörda

länderna. Liknande frihandelsavtal ingicks av Finland och Norge.

 Genom dessa frihandelsavtal manifesterades ett särskilt intresse för de

baltiska staternas ekonomiska och politiska utveckling och för deras integration

i ett västeuropeiskt frihandelssystem. De var därmed av stor politisk betydelse.

 Sveriges förhandlingar om medlemskap i Europeiska unionen inleddes den 1

februari 1993. Den svenska regeringen framhöll vid detta tillfälle att Sverige

var berett att anpassa sig till de tullnivåer som gäller i EG:s tullunion och

harmonisera vår handelspolitik med gemenskapens i syfte att fullt ut kunna delta

i den inre marknaden från och med inträdet.

 Det underströks dock att det var ett svenskt önskemål att bevara frihandeln

med de baltiska staterna i syfte att understödja deras reformsträvanden.

 Önskemålet från de nordiska kandidatländernas sida att bibehålla frihandeln

med Baltikum var en viktig faktor bakom gemenskapens beslut hösten 1993 att

inleda förhandlingar om frihandelsavtal med de baltiska länderna. Dessa avtal

undertecknades i juli 1994 och de trädde i kraft den 1 januari 1995, samtidigt

som Sverige inträdde i unionen som medlem. Det svenska önskemålet om bibehållen

frihandel med Estland, Lettland och Litauen var därmed tillgodosett, även om det

finns vissa smärre skillnader mellan gemenskapens frihandelsavtal och de

tidigare bilaterala svenska avtalen.

 Förbindelserna mellan Sverige och Estland har utvecklats och fördjupats under

de senaste åren. De politiska kontakterna har varit intensiva. Handeln har ökat

kraftigt och svenska företag har gjort omfattande investeringar i Estland.

Europaavtalet mellan gemenskaperna, deras medlemsländer och Estland skapar en

solid bas för fortsatt utveckling av de politiska och ekonomiska förbindelserna

mellan gemenskapen och Estland och mellan Sverige och Estland.

6 Avtalets innehåll

Genom Europaavtalet upprättas en association mellan Estland och Europeiska

gemenskaperna och deras medlemsländer. Avtalet innehåller bestämmelser om

samarbete på en rad områden, bl.a. inom politik, ekonomi och handel. I avtalet

finns inga allmänna bestämmelser om övergångstider.

 Europaavtalet omfattar sammanlagt 130 artiklar, 10 bilagor och 5 protokoll.

Bilagorna och protokollen utgör en integrerad del av avtalet. I slutakten anges

att parterna har antagit dels gemensamma förklaringar, dels ensidiga

förklaringar, och har beaktat två skriftväxlingar mellan gemenskapen och Estland

om sjötransport respektive erkännande av en regionalisering av afrikansk

svinpest i Spanien.

Ingressen

I avtalets ingress hänvisas bl.a. till de historiska banden och de gemensamma

värderingarna mellan parterna. Vidare erinras om avtalets betydelse för att

upprätta och förstärka ett system för stabilitet i Europa som grundas på

samarbete. Hänvisningar görs till Estlands framgångsrika reformansträngningar

och till Estlands slutmål att bli medlem i Europeiska unionen.

Syftet

Artikel 1

Genom avtalet upprättas en association mellan Europeiska gemenskaperna och deras

medlemsländer å ena sidan och Estland å den andra. Dess syfte är att skapa en

struktur för politisk dialog mellan parterna, upprätta ett frihandelsområde,

främja handeln och de ekonomiska förbindelserna, lägga grunden bl.a. för

ekonomiskt, finansiellt, kulturellt och socialt samarbete, stödja Estland i

utvecklingen av dess ekonomi samt skapa ett ramverk för Estlands integration med

Europeiska unionen.

Allmänna principer

Artiklarna 2 och 3

Bestämmelser om respekten för demokratiska principer, mänskliga rättigheter och

marknadsekonomiska principer utgör viktiga beståndsdelar i avtalet. Parterna ser

det som viktigt att de baltiska staterna behåller och utvecklar samarbetet dem

emellan.

 Ett associationsråd (se artikel 109) skall regelbundet granska avtalets

tillämpning och Estlands genomförande av ekonomiska reformer.

Politisk dialog

Artiklarna 4-7

Den politiska dialogen skall främja Estlands närmande till Europeiska unionen,

ökad samstämmighet mellan parternas ståndpunkter i internationella frågor, ett

bättre samarbete inom områden som omfattas av Europeiska unionens gemensamma

utrikes- och säkerhetspolitik samt säkerhet och stabilitet i Europa. Dialogen

skall bl.a. föras i följande forum: bilateralt på ministernivå i

associationsrådet, vid möten mellan högre tjänstemän, genom diplomatiska kanaler

och på parlamentarisk nivå i den s.k. parlamentariska kommittén.

Fri rörlighet för varor

Artiklarna 8-16

Ett frihandelsområde mellan gemenskapen och Estland upprättades den 1 januari

1995 i enlighet med det frihandelsavtal som undertecknades mellan EG och Estland

i juli 1994. Bestämmelserna i detta frihandelsavtal har inkorporerats i

Europaavtalet.

 Alla industriprodukter, med undantag för dem som förtecknas i avtalets bilaga

I, omfattas av avtalets bestämmelser. Gemenskapen avskaffade den 1 januari 1995

import- och exporttullar, avgifter med motsvarande verkan och kvantitativa

import- och exportrestriktioner och åtgärder med motsvarande verkan för

industriprodukter med ursprung i Estland. Även Estland avskaffade den 1 januari

1995 import- och exporttullar, avgifter med motsvarande verkan och kvantitativa

import- och exportrestriktioner och åtgärder med motsvarande verkan för

industriprodukter med ursprung i gemenskapen.

 Särskilda regler som gäller för handeln med textilprodukter med ursprung i

Estland finns i protokoll 1.

Artiklarna 17-22

I handeln med jordbruksprodukter tillämpas inte några kvantitativa

restriktioner. I bilagorna III, IV och V återfinns de koncessioner som

gemenskapen och Estland beviljar varandra för jordbruksprodukter. De

koncessioner som beviljas för fiskeriprodukter förtecknas i bilaga VI. I artikel

21 ges parterna möjlighet att vidta de åtgärder som de anser nödvändiga om

handeln orsakar allvarliga störningar på den egna marknaden. Bestämmelser för

bearbetade jordbruksprodukter finns i protokoll 2.

Artiklarna 23-25

Enligt de gemensamma bestämmelser som tillämpas på handel med alla produkter får

fr.o.m. den 1 januari 1995 inga nya import- eller exporttullar införas, eller

redan befintliga höjas, i handeln mellan gemenskapen och Estland. Inte heller

får nya eller mer restriktiva kvantitativa import- eller exportrestriktioner

eller åtgärder med motsvarande verkan införas. Detta får dock inte på något sätt

hindra utövandet av respektive parts jordbrukspolitik. Estland får dock under

vissa förutsättningar införa tullar t.o.m. slutet av år 1996 för

jordbruksprodukter som importeras från gemenskapen. Parterna förbinder sig att

inte vidta någon åtgärd av intern fiskal natur som innebär att varor med

ursprung på den ena partens område (jfr artikel 25) diskrimineras vid import

till den andra parten.

Artikel 26

Associationsavtalet hindrar inte parterna från att upprätta tullunioner och

frihandelsavtal. Samråd skall äga rum i associationsrådet när sådana planeras,

särskilt om ett tredje land ansluter sig till gemenskapen.

Artiklarna 27-35

Avtalet ger Estland möjlighet att vidta undantagsåtgärder i form av höjda

tullar. Detta gäller endast nyetablerade industrier eller vissa sektorer som

står inför allvarliga svårigheter, särskilt om svårigheterna medför allvarliga

sociala problem. De tullar som införs får inte vara högre än 25 procent, de

skall bevara en förmånsdel för produkter med ursprung i gemenskapen och de får

inte täcka mer än 15 procent av den totala importen av industriprodukter. Dessa

tullar får tillämpas för en produkt i högst två år och får inte införas mer än

tre år efter det att tullar, kvantitativa restriktioner o.d. har avskaffats för

produkten i fråga.

 Åtgärder mot dumpad import kan vidtas i enlighet med artikel VI i Allmänna

tull- och handelsavtalet.

 Om en ökning av importen av en produkt orsakar eller hotar att orsaka

allvarlig skada för tillverkare av liknande varor hos den importerande motparten

kan denna vidta lämpliga åtgärder. Detsamma gäller om en ökning av importen av

en viss vara orsakar allvarliga störningar i en ekonomisk sektor eller en

allvarlig försämring av det ekonomiska läget i en region.

 Parterna får vidta skyddsåtgärder om en vara som exporteras riskerar att

vidareexporteras till ett land gentemot vilket den part som ursprungligen

exporterade varan har exportbegränsningar eller om det exporterande landet

riskerar en allvarlig brist av varan.

 Avtalet hindrar inte heller parterna från att tillämpa förbud eller

restriktioner som motiveras av bl.a. hänsyn till allmän moral, ordning och

säkerhet, skydd för människors och djurs hälsa och liv, bevarande av växter,

skydd för vissa nationella kulturella tillgångar samt skydd för

immaterialrättigheter.

 EU:s medlemsländer och Estland skall gradvis anpassa eventuella statliga

monopol så att dessas verksamhet inte bedrivs på ett diskriminerande sätt.I

protokoll 3 finns de ursprungsregler som gäller vid tillämpning av avtalet. I

protokoll 4 återges de särskilda bestämmelser som gäller för handeln mellan

Estland och Spanien respektive Portugal.

Arbetstagares rörlighet, etablering och tillhandahållandet av tjänster

Artiklarna 36-59

En arbetstagare med estniskt medborgarskap som är lagligen anställd i ett av

EU:s medlemsländer skall, om inte annat följer av de villkor som gäller i vart

och ett av medlemsländerna, behandlas på samma sätt som de egna medborgarna när

det gäller arbetsförhållanden, lön eller avskedande. Arbetstagarens lagligen

bosatta make och barn har, med vissa undantag, tillträde till medlemslandets

arbetsmarknad. Samma sak gäller när en medborgare i ett medlemsland är lagligen

anställd i Estland. Estniska arbetstagares möjligheter till anställning i

medlemsländerna bör bevaras och förbättras om arbetsmarknadssituationen

tillåter. Associationsrådet skall undersöka möjligheterna att förbättra

arbetstagares rörlighet.

 Associationsrådet skall genom beslut anta bestämmelser för att uppnå en

samordning av de sociala trygghetssystemen. Dessutom skall gemenskapen ge

tekniskt bistånd för inrättandet av ett lämpligt socialt trygghetssystem i

Estland.

 Estland samt gemenskapen och dess medlemsländer skall inte behandla bolag,

dotterbolag och filialer från den andra parten som etablerar sig i deras område

mindre gynnsamt än de behandlar sina egna bolag, dotterbolag eller filialer

eller sådana från tredje land. Dessutom skall gemenskapen, fr.o.m. slutet av år

1999, och Estland, fr.o.m. associationsavtalets ikraftträdande, inte behandla

den andra partens medborgare, vilka etablerat verksamhet, sämre än de egna

medborgarna verksamma i gemenskapen. Ovanstående gäller dock inte

lufttransporttjänster, transporttjänster på inre vattenväg eller

sjötransporttjänster i form av cabotage.

 Parterna skall på sikt stegvis göra det möjligt att tillhandahålla tjänster

hos den andra parten. Associationsrådet skall vidta de åtgärder som behövs för

att möjliggöra detta. Fram till dess får parterna inte införa bestämmelser som

begränsar den andra partens tillhandahållande av tjänster på det egna

territoriet jämfört med vad som gällde vid avtalets undertecknande.

Betalningar, kapital, konkurrensbestämmelser och andra ekonomiska bestämmelser

samt tillnärmning av lagar

Artiklarna 60-62

Enligt avtalets regler för löpande betalningar och kapitalrörelser skall

betalningar och överföringar kunna ske på den löpande betalningsbalansens

avräkningskonto i fritt konvertibel valuta mellan personer i Estland och

gemenskapen. För transaktioner på betalningsbalansens kapitalräkning skall fri

rörlighet för kapital garanteras bl.a. i samband med investeringar,

portföljinvesteringar och egenföretagares etablering och verksamhet. Parterna

skall inte heller införa några nya restriktioner för överföringar av kapital och

löpande betalningar i samband med detta.

Artiklarna 63-67

Enligt avtalet är följande inte förenligt med avtalets funktion om påverkan kan

ske på handeln mellan gemenskapen och Estland: konkurrensbegränsande avtal,

missbruk av dominerande ställning och konkurrenssnedvridande offentliga

stödåtgärder. Sådana förfaranden skall utvärderas på grundval av

konkurrensbestämmelserna i EG-fördraget (Fördraget om upprättandet av Europeiska

gemenskapen) respektive Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och

stålgemenskapen. Associationsrådet skall fatta beslut om de regler som är

nödvändiga för genomförandet. Fram till slutet av år 1999 skall Estland

betraktas som en region där levnadsstandarden är onormalt låg eller där

allvarlig brist på sysselsättning råder. Stöd med syfte att främja den

ekonomiska utvecklingen är därför tillåtet.

 Införandet av restriktiva åtgärder i betalningsbalanssyfte skall i möjligaste

mån undvikas. Om allvarliga betalningsbalanssvårigheter föreligger kan

emellertid parterna vidta tidsbegränsade skyddsåtgärder, dock inte för

överföringar i samband med investeringar, repatriering av belopp som investerats

och avkastning från investeringar.

 Enligt avtalet skall Estland förbättra sitt skydd för immateriell, industriell

och kommersiell äganderätt för att senast vid utgången av år 1999 ha nått en

skyddsnivå som motsvarar gemenskapens. Avtalet innehåller också bestämmelser om

att parterna skall ge varandra tillträde vid upphandlingsförfaranden på villkor

som inte är mindre gynnsamma än de man beviljar sina egna bolag.

Artiklarna 68-70

En tillnärmning av Estlands lagstiftning till gemenskapens regelverk är viktig

för Estlands integrering med gemenskapen. Estland bör därför sträva efter en

sådan anpassning. Det bör ske särskilt snabbt inom områden som den inre

marknaden, konkurrens, skydd av arbetstagare, miljöskydd, konsumentskydd,

finansiella tjänster och tekniska föreskrifter och standarder. Men även för

områden som tullagstiftning, bolagsrätt, bankrätt, bolagsredovisning och

bolagsbeskattning, immaterialrätt, indirekt beskattning, lagar och andra

författningar om kärnkraft, transport, telekommunikation, offentlig upphandling,

statistik och produktansvar är det viktigt att en anpassning sker. Estland skall

erhålla tekniskt bistånd för detta från gemenskapen.

Ekonomiskt samarbete

Artiklarna 71-99

Parterna skall etablera ett ekonomiskt samarbete som skall stärka Estlands

utveckling och tillväxt. De åtgärder som vidtas skall syfta till en hållbar

ekonomisk och social utveckling och även ta miljömässig hänsyn. Som särskilt

viktiga ses åtgärder som kan gynna samarbetet med länderna runt Östersjön och

med övriga länder i Central- och Östeuropa. Avtalet föreskriver samarbete inom

följande områden: industriellt samarbete, främjande och skydd av investeringar,

små och medelstora företag, jordbruks- och industristandarder, samarbete inom

vetenskap och teknik, utbildning, jordbruk och jordbrukets förädlingsindustri,

fiskerinäringen, energi, säkerhet inom kärnenergin, miljö, transport,

telekommunikation, posttjänster, radio- och televisionssändning, infrastruktur

och information, bank- och försäkringsväsen och andra finansiella tjänster,

samarbete beträffande revision och finansiell kontroll, monetär politik,

penningtvätt, regionalutveckling, socialt samarbete, turism, information och

kommunikation, konsumentskydd, tullhantering, statistik samt

narkotikabekämpning. Avtalets protokoll 5 behandlar tullsamarbete och

överensstämmer i stort med det bilaterala avtal på området som Sverige har med

Estland.

Samarbete för att förhindra olaglig verksamhet

Artikel 100

Estland och gemenskapen skall samarbeta för att förhindra olaglig verksamhet,

särskilt olaglig immigration, människosmuggling, korruption, organiserad

brottslighet, olaglig överföring av motorfordon samt olaglig handel med

industriavfall, förfalskade produkter, narkotika, psykotropiska preparat,

radioaktivt och nukleärt material. Samarbetet skall baseras på ömsesidigt samråd

och nära samordning mellan parterna. Det bör omfatta utarbetande och

genomförande av nationell lagstiftning, inrättande av informationscentrum och

databaser, höjning av effektiviteten hos ansvariga institutioner,

personalutbildning och utarbetande av ömsesidigt godkända åtgärder för att

förhindra olaglig verksamhet.

Kulturellt samarbete

Artikel 101

Parterna skall främja, uppmuntra och underlätta det kulturella samarbetet. Detta

kan ske genom översättningar av litterära verk, utbyte av icke-kommersiella

konstverk och konstnärer, bevarande och restaurering av monument och historiska

platser, utbildning, kulturevenemang och samarbete för att främja den

audiovisuella industrin i Europa. Regleringspolitik för gränsöverskridande

radio- och televisionssändningar skall samordnas och vid behov harmoniseras.

Ekonomiskt utvecklingssamarbete

Artiklarna 102-108

För att uppnå målen i avtalet och för att påskynda Estlands ekonomiska

omvandling skall gemenskapen ge Estland tillfälligt ekonomiskt bistånd i form av

bidrag och lån. Biståndet skall antingen ges inom ramarna för PHARE eller inom

nya ekonomiska ramverk som fastställs i samråd mellan gemenskapen och Estland

samt genom lån från Europeiska investeringsbanken. Parterna skall enas om ett

åtgärdsprogram där målen och områdena för det ekonomiska biståndet fastställs.

Vid speciella behov kan möjligheten att ge tillfälligt ekonomiskt bistånd för

att stödja upprätthållandet av den estniska valutans konvertibilitet och

stabiliserings- och strukturanpassningsinsatser undersökas. Villkor för detta är

bl.a. att Estland lägger fram program som är godkända av Internationella

valutafonden för konvertibilitet respektive omstrukturering av ekonomin.

Gemenskapens bidrag skall ges i nära samordning med bidrag från andra källor.

Institutionella och allmänna bestämmelser samt slutbestämmelser

Artiklarna 109-117

Ett associationsråd som skall övervaka avtalets genomförande inrättas. Det skall

sammanträda på ministernivå minst en gång per år. Rådet skall fatta beslut på de

områden som anges i avtalet och behandla tvister beträffande avtalets

tillämpning eller tolkning. Associationsrådet skall biträdas av en

associationskommitté. En av kommitténs uppgifter är att förbereda

associationsrådets sammanträden. Rådet kan också delegera befogenheter till

associationskommittén. En parlamentarisk kommitté inrättas som skall vara ett

forum där ledamöterna i det estniska parlamentet och i Europaparlamentet kan

utbyta åsikter.

Artiklarna 118-125

I avtalet regleras bl.a. åtgärder med syfte att skydda parternas

säkerhetsintressen, handel och produktion av krigsmateriel. Dessutom berörs

frågor om icke-diskriminering och underlåtenhet att fullgöra åtagandena enligt

avtalet.

Artiklarna 126-130

Associationsavtalet ingås på obestämd tid. Det kan sägas upp av endera parten.

Avtalets uppsägningstid är sex månader. Avtalet träder i kraft den första dagen

i den andra månaden efter det att alla avtalsslutande parter har anmält att de

har godkänt det. Det ersätter då avtalet om handel och ekonomiskt och

kommersiellt samarbete som undertecknades av Europeiska ekonomiska gemenskapen

och Estland den 11 maj 1992 samt avtalet om frihandel och handelsrelaterade

frågor som undertecknades av Europeiska gemenskaperna och Estland den 18 juli

1994.

7 Kompetensfrågor

I avtalet är det Europeiska gemenskapen, Europeiska kol- och stålgemenskapen,

Europeiska atomenergigemenskapen (i avtalet kallade gemenskapen) och

medlemsländerna som är avtalsparter på den ena sidan. Avtalet är därmed ett s.k.

blandat avtal. Europaavtalet är ett associationsavtal.

 Europeiska gemenskapen har ett uttryckligt bemyndigande i artikel 238 i EG-

fördraget att ingå associationsavtal med tredje land. Bemyndiganden att ingå

internationella avtal för Europeiska kol- och stålgemenksapen (EKSG) anses

framgå implicit av artikel 6 andra stycket i Fördraget om upprättandet av

Europeiska kol- och stålgemenskapen och för Europeiska atomenergigemenskapen

(Euratom) av artikel 101 i Fördraget om upprättandet av Europeiska

atomenergigemenskapen. EG-domstolen har i sitt yttrande 1/94 (WTO) den 15

november 1994 konstaterat att gemenskapens bemyndigande med stöd av artikel 113

i EG-fördraget gäller även avtal som innehåller bestämmelser om handel med varor

som omfattas av Fördraget om upprättandet av Europeiska kol- och

stålgemenskapen. Det måste i dessa sammanhang avgöras om gemenskapens kompetens

är exklusiv, dvs. om medlemsländernas rätt att ingå internationella avtal inom

området har uteslutits, eller om kompetensen är delad med medlemsländerna. Av

artikel 113 i EG-fördraget och EG-domstolens praxis framgår att Europeiska

gemenskapens traktatkompetens inom den gemensamma handelspolitiken är exklusiv.

 Kompetensen att ingå associationsavtal är i princip exklusiv. Avtalen reglerar

emellertid ofta också andra förhållanden som ligger inom ramen för

medlemsländernas kompetens (t.ex. politisk dialog och brottsbekämpning). Avtalen

blir då s.k. blandade avtal som ingås av såväl gemenskapen som medlemsländerna

som parter på den ena sidan. Ett blandat avtal skall i allmänhet godkännas av

respektive medlemsland. Eftersom avtalet enligt regeringens bedömning är av

större vikt skall det enligt 10 kap. 2 § regeringsformen godkännas av riksdagen.

8 Godkännande av avtalet

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Europaavtalet om upprättandet av en |

| association mellan Europeiska gemenskaperna och deras |

| medlemsstater å ena sidan och Republiken Estland å andra sidan |

| godkänns av riksdagen. |

--------------------------------------------------------------------

Skälen för regeringens förslag: Europaavtalen är en central del av gemenskapens

politik gentemot länderna i Central- och Östeuropa. De lägger grunden för ett

omfattande samarbete vars syfte är ett närmande till EU på en rad områden, samt

för ett framtida medlemskap i unionen.

 Ur svensk synvinkel är det med hänsyn till våra historiska band, Estlands

geografiska läge samt de allt intensivare ekonomiska, kulturella och politiska

förbindelserna av stor vikt att ett Europaavtal ingås även med Estland och att

detta land därmed tar ytterligare ett steg mot integrering med Västeuropas

ekonomiska och politiska strukturer.

 Avtalet reglerar förhållanden som ligger utanför gemenskapens kompetens och

därmed inom medlemsländernas kompetens. Sålunda innehåller avtalet regler som

innebär åtaganden för medlemsländerna och därmed också för Sverige, bl.a. när

det gäller politisk dialog, socialt och ekonomiskt samarbete samt

brottsbekämpning. Det bör därför godkännas av riksdagen i dessa delar.

9 Bilaga

Utrikesdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:27 Europaavtalet mellan Europeiska

gemenskaperna och deras medlemsstater och Estland.