Regeringens proposition

1997/98:49

Staten och trossamfunden grundlagsfrågor

Prop.

1997/98:49

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 18 december 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Marita[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kulturdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås vissa grundlagsändringar för att möjliggöra

genomförandet av riksdagens principbeslut om ändrade relationer

mellan staten och Svenska kyrkan. I fråga om regeringsformen

innebär förslagen att det införs särskilda regler för lagstiftning om

Svenska kyrkan och andra trossamfund. Vidare föreslås ändringar i

tryckfrihetsförordningen som i huvudsak innebär att allmänna

handlingar kan förvaras hos Svenska kyrkan även efter relations-

ändringen, utan att handlingarna därigenom upphör att vara allmänna.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 2000.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i regeringsformen 4

2.2 Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen 6

3 Ärendet och dess beredning 8

4 Riksdagens principbeslut 10

5 Konstitutionell reglering 10

5.1 Nya normgivningsregler 10

5.2 Överlämnande av förvaltningsuppgifter 14

5.3 Statlig medverkan vid avgiftsbetalning 15

5.4 Statschefens tro 17

6 Offentlighet och insyn 19

6.1 Handlingsoffentlighet efter år 1999 19

6.2 De kyrkliga arkiven 21

7 Författningskommentarer 24

7.1 Förslaget till lag om ändring i regeringsformen 24

7.2 Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen 25

Bilaga 1 Remissinstanserna 26

Bilaga 2 Frågeformulär 30

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 18 december 1997 39

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i regeringsformen,

2. lag om ändring i tryckfrihetsförordningen.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i regeringsformen

Härigenom föreskrivs i fråga om regeringsformen

dels att punkterna 9 13 övergångsbestämmelserna skall upphöra att

gälla,

dels att punkt 3 i övergångsbestämmelserna till lagen (1976:871) om

ändring i nämnda lag skall upphöra att gälla,

dels att punkterna 2 och 3 i övergångsbestämmelserna till lagen

(1982:937) om ändring i nämnda lag skall upphöra att gälla,

dels att 11 kap. 6 § skall ha följande lydelse,

dels att det skall införas en ny paragraf, 8 kap. 6 §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 kap.

6 §

Föreskrifter om trossamfund

meddelas i lag. I lag skall också

meddelas föreskrifter om grun-

derna för Svenska kyrkan som

trossamfund.

Vid stiftande, ändring eller

upphävande av sådan lag gäller

vad som sägs i 16 § om stiftande

av riksdagsordningen.

11 kap.

6 §

Under regeringen lyder Justitiekanslern, Riksåklagaren, de centrala äm-

betsverken och länsstyrelserna. Annan statlig förvaltningsmyndighet

lyder under regeringen, om myndigheten ej enligt denna regeringsform

eller annan lag är myndighet under riksdagen.

 Förvaltningsuppgift kan anförtros åt kommun.

Förvaltningsuppgift kan över-

lämnas till bolag, förening, sam-

fällighet, stiftelse eller enskild in-

divid. Innefattar uppgiften myn-

dighetsutövning, skall det ske

med stöd av lag.

Förvaltningsuppgift kan över-

lämnas till bolag, förening, sam-

fällighet, stiftelse, registrerat

 trossamfund eller enskild individ.

Innefattar uppgiften myndighets-

utövning, skall det ske med stöd

av lag.

______________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

2.2 Förslag till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen

Härigenom föreskrivs att 2 kap. 5, 7 och 17 §§ tryckfrihetsförordningen1

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

2 kap.

5 §

Med myndighet likställas i

detta kapitel riksdagen, kyrko-

mötet och beslutande kommunal

församling.

Med myndighet likställs i

detta kapitel riksdagen och

beslutande kommunal försam-

ling.

7 §

Handling anses upprättad hos myndighet, när den har expedierats.

Handling som ej har expedierats anses upprättad när det ärende till

vilket den hänför sig har slutbehandlats hos myndigheten eller, om

handlingen ej hänför sig till visst ärende, när den har justerats av

myndigheten eller på annat sätt färdigställts.

I stället för vad som föreskrives i första stycket gäller att handling

anses upprättad,

1. diarium, journal samt sådant register eller annan förteckning som

föres fortlöpande, när handlingen har färdigställts för anteckning eller

införing,

2. dom och annat beslut, som enligt vad därom är föreskrivet skall

avkunnas eller expedieras, samt protokoll och annan handling i vad

den hänför sig till sådant beslut, när beslutet har avkunnats eller

expedierats,

3. annat myndighets protokoll

och därmed jämförliga anteck-

ningar, när handlingen har

justerats av myndigheten eller på

annat sätt färdigställts, dock ej

protokoll hos riksdagens eller

kyrkomötets utskott, riksdagens

eller kommuns revisorer eller

statliga kommittéer eller hos

kommunal myndighet i ärende

som denna endast bereder till av-

görande.

3. annat myndighets protokoll

och därmed jämförliga anteck-

ningar, när handlingen har

justerats av myndigheten eller på

annat sätt färdigställts, dock ej

protokoll hos riksdagens utskott,

riksdagens eller kommuns revi-

sorer eller statliga kommittéer

eller hos kommunal myndighet i

ärende som denna endast bereder

till avgörande.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

17 §

I lag får föreskrivas att regeringen eller beslutande kommunal för-

samling får besluta att allmänna handlingar som hänför sig till

myndighets verksamhet, vilken skall övertas av enskilt organ, får

överlämnas till det organet för förvaring, om detta behöver hand-

lingarna i verksamheten, utan att handlingarna därigenom upphör att

vara allmänna. Ett sådant organ skall i fråga om överlämnade

handlingar jämställas med myndighet vid tillämpningen av 12 16 §§.

I lag får även föreskrivas att

regeringen får besluta att all-

männa handlingar får över-

lämnas till Svenska kyrkan eller

någon av dess organisatoriska

delar för förvaring, utan att

handlingarna därigenom upphör

att vara allmänna. Detta gäller

handlingar som senast den

31 december 1999 har kommit in

till eller upprättats hos

1. myndigheter som har

upphört och som har haft upp-

gifter som hänför sig till Svenska

kyrkans verksamhet, eller

2. Svenska kyrkans beslutande

församlingar.

Vid tillämpningen av 12 16 §§

skall Svenska kyrkan och dess

organisatoriska delar jämställas

med myndighet i fråga om

överlämnade handlingar.

____________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 2000.

3 Ärendet och dess beredning

Under år 1995 fattade riksdagen med stor majoritet ett principbeslut om

ändrade relationer mellan staten och Svenska kyrkan (prop. 1995/96:80,

bet. 1995/96:KU12, rskr. 1995/96:84). Reformen är förutsatt att träda i

kraft den 1 januari 2000. Med anledning av beslutet bemyndigade

regeringen den 21 december 1995 chefen för dåvarande Civil-

departementet att tillkalla två kommittéer och två utredare samt ge

Riksskatteverket och Kammarkollegiet i uppdrag att utreda vissa frågor

beträffande relationsändringen. Vidare har genom regeringsbeslutet ett

bemyndigande lämnats att tillkalla ett beredningsorgan för samordning

av och insyn i utredningsarbetet.

Med stöd av bemyndigandet har följande utredningar tillsatts och

uppdrag givits:

 Utredningen om trossamfundens rättsliga reglering med riksdagsman

Pär-Axel[REDACTED_EFTERNAMN] (s) som särskild utredare,

 Begravningsverksamhetskommittén med riksdagsman Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

(c) som ordförande,

 Kommittén angående det kyrkliga kulturarvet med f. förbunds-

direktören Carl-Eric[REDACTED_EFTERNAMN] som ordförande,

 Utredningen om kyrkans personal och om samfundsstöd med f.d.

landshövdingen Görel[REDACTED_EFTERNAMN] som särskild utredare,

 Riksskatteverket med uppdrag att överväga formerna för statlig

uppbörd av kyrkoavgift samt

 Kammarkollegiet med uppdrag att utreda den kyrkliga egendomen

vid en relationsändring.

Bemyndigandet har vidare resulterat i tillsättandet av Stat

kyrkadelegationen som beredningsorganet för samordning och insyn.

Delegationen leds av numera chefen för Kulturdepartementet med

ärkebiskopen som ersättare. I delegationen är samtliga riksdagspartier

representerade och där finns också en bred representation från Svenska

kyrkan. Även andra trossamfund än Svenska kyrkan och de berörda

fackliga organisationerna finns representerade i delegationen.

Resultaten av utredningarna och uppdragen har redovisats i början av

april 1997 i följande betänkanden:

 Staten och trossamfunden, Rättslig reglering (SOU 1997:41),

 Staten och trossamfunden, Begravningsverksamheten

(SOU 1997:42),

 Staten och trossamfunden, Den kulturhistoriskt värdefulla kyrkliga

egendomen och de kyrkliga arkiven (SOU 1997:43),

 Staten och trossamfunden, Svenska kyrkans personal

(SOU 1997:44),

 Staten och trossamfunden, Stöd, skatter och finansiering

(SOU 1997:45),

 Staten och trossamfunden, Statlig medverkan vid avgiftsbetalning

(SOU 1997:46) samt

 Staten och trossamfunden, Den kyrkliga egendomen (SOU 1997:47).

Sammanfattningar av förslagen från utredningarna samt från

Riksskatteverket och Kammarkollegiet har publicerats i SOU 1997:55.

Betänkandena har varit föremål för en mycket bred remissbehandling.

Remissen har delats upp i två delar med olika remisstid, Remiss I och

Remiss II. Förslagen i den första delen har till stor del sådan karaktär att

de som huvudregel fordrar två beslut av riksdagen med val emellan. En

förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 1.

För att underlätta besvarandet av remissen och hanteringen av

remissvaren, har det utarbetats två frågeformulär med olika

svarsalternativ. Bilagor för eventuella kommentarer har också tagits

fram. Formulären har utarbetats av en referensgrupp som tillsattes av

regeringen den 24 oktober 1996 och som har haft till uppgift att biträda

med vissa förslag till åtgärder för att underlätta det fortsatta stat

kyrkaarbetet. I gruppen har ingått representanter för Kultur-

departementet, Svenska kyrkans centralstyrelse, Svenska kyrkans

församlings- och pastoratsförbund samt Statistiska centralbyrån (SCB).

Frågeformulären har underställts Stat kyrkadelegationen för synpunkter.

Remissvar i form av ifyllda frågeformulär har överlämnats till SCB för

databehandling. SCB har i september och november 1997 publicerat två

rapporter med analyser av remissutfallet från Remiss I och Remiss II.

Remissyttrandena och en remissammanställning avseende Remiss I samt

SCB:s rapporter finns tillgängliga i Kulturdepartementet (dnr

Ku97/903/Ky).

I denna proposition behandlas de förslag i betänkandena som avser

regeringsformen och tryckfrihetsförordningen, dvs. grundlagsfrågorna.

Förslagen har om inte annat anges lämnats av Utredningen om

trossamfundens rättsliga reglering. Beträffande förslagen till lag om

trossamfund och lag om Svenska kyrkan avser regeringen att återkomma

till riksdagen under våren 1998 i så god tid att de kan beaktas vid

riksdagens behandling av detta ärende.

Under de olika avsnitten i den fortsatta framställningen hänvisas till

frågor som har ställts i det första frågeformuläret till remissinstanserna.

För att underlätta läsningen har detta formulär fogats till denna

proposition som bilaga 2.

Genom skrivelsen Staten och trossamfunden grundläggande frågor

(RegSkr 1997:2), har regeringen inhämtat kyrkomötets yttrande över de

förslag som aktualiseras i Remiss I. Kyrkomötet har vid ett extra

sammanträde tillstyrkt de förslag som behandlas i denna proposition.

Lagrådet

Reformen om ändrade relationer mellan staten och Svenska kyrkan är

förutsatt att träda i kraft den 1 januari 2000. Med hänsyn till de regler

som gäller för stiftande av grundlag har det på grund av tidsbrist inte

varit möjligt för regeringen att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som nu läggs fram.

4 Riksdagens principbeslut

Det historiska beslut om ändrade relationer mellan staten och Svenska

kyrkan som riksdagen fattade år 1995 innebar i fråga om konstitutionella

frågor följande.

Det förs in särskilda regler i regeringsformen om lagstiftning angående

Svenska kyrkan och andra trossamfund. Sådana föreskrifter får beslutas i

samma ordning som gäller för riksdagsordningens huvudbestämmelser.

Svenska kyrkan får själv reglera sina angelägenheter inom ramen för en

lag men utan statsrättsligt grundad normgivningskompetens, dvs. utan en

på regeringsformen grundad rätt att meddela generellt bindande

föreskrifter.

Församlingarnas kommunstatus upphör.

Frågan om handlingars offentlighet i Svenska kyrkan utreds ytterligare

med inriktning på att offentlighetsprincipen skall tillämpas även i

fortsättningen.

5 Konstitutionell reglering

5.1 Nya normgivningsregler

Regeringens förslag: I regeringsformen införs en ny bestämmelse,

enligt vilken föreskrifter om trossamfund samt föreskrifter om

grunderna för Svenska kyrkan som trossamfund meddelas i lag.

Sådana föreskrifter skall beslutas på samma sätt som riksdags-

ordningens huvudbestämmelser. Nuvarande normgivningsföreskrifter

avseende Svenska kyrkan i regeringsformens övergångsbestämmelser

upphävs.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remiss I innehöll två enkätfrågor i avsnittet

Rättslig reglering som berör den konstitutionella regleringen. Fråga 1

rörde kravet på lagform för all normgivning om Svenska kyrkan och

andra trossamfund samt normgivning om grunderna för Svenska kyrkan

som trossamfund. I fråga 2 behandlades det särskilda grundlagsskyddet

för sådan normgivning. En överväldigande majoritet av remiss-

instanserna har ställt sig positiva till förslagen.

Positiva

Negativa

Tar inte ställning

Fråga 1

98 %

1 %

1 %

Fråga 2

98 %

1 %

1 %

Samtliga domkapitel, stiftssamfälligheter och flerpastoratssamfällig-

heter anser att förslagen bör genomföras. De pastorat och församlingar

som är negativa till förslagen är i många fall också negativa till reformen

som helhet. Andra instanser som ställer sig positiva till förslagen är t.ex.

Svea hovrätt, Hovrätten för Västra Sverige, Kammarrätterna i Stockholm

och Jönköping, Svenska kyrkans centralstyrelse och Samarbetsnämnden

för statsbidrag till trossamfund/Sveriges frikyrkosamråd.

Kammarkollegiet anser att det inte finns något behov av att i regerings-

formen ange att det skall finnas en särskild lag om Svenska kyrkan.

Vidare ifrågasätter kollegiet om förslaget är förenligt med kravet att

normgivningen skall vara generellt giltig. Länsstyrelsen i Jönköpings län

anser att det finns skäl att överväga om en definition av begreppet

trossamfund bör finnas i regeringsformen. Juridiska fakulteten i Uppsala

menar att det inte finns bärande skäl att höja upp föreskrifter om

trossamfund till en kategori ovanför all annan lag. Fakulteten anser

vidare att endast grundläggande föreskrifter bör kräva lagform. Juridiska

fakulteten i[REDACTED_EFTERNAMN] anser att förslaget bör kompletteras med ett undantag i

8 kap. 13 § regeringsformen motsvarande det som gäller den kommunala

beskattningen. Teologiska fakulteten i Uppsala framhåller att Svenska

kyrkans grunder utgör en inomkyrklig angelägenhet och därmed är en

fråga för Svenska kyrkan att besluta om. Teologiska fakulteten i[REDACTED_EFTERNAMN]

anser att Svenska kyrkans egna organ även i fortsättningen måste få

någon form av medinflytande över lagstiftningen om Svenska kyrkan,

eftersom den föreslagna lagen innehåller bestämmelser som reglerar

kyrkans bekännelse. Samarbetsnämnden för statsbidrag till

trossamfund/Sveriges frikyrkosamråd framhåller att det ur likställig-

hetssynpunkt är viktigast att den lag som omfattar alla trossamfund

erhåller det särskilda konstitutionella skyddet. Förenade islamiska

församlingar i Sverige, Judiska församlingarna i Sverige, Stockholms

katolska stift och Svenska missionsförbundet anser att det inte bör finnas

någon särlagstiftning om Svenska kyrkan.

1997 års kyrkomöte: Kyrkomötet, som ställer sig bakom förslaget,

framhåller särskilt det värde som ligger i att en gemensam konstitutionell

reglering för alla trossamfund skapas.

Skälen för regeringens förslag

Nuvarande normgivningsregler upphävs

En utgångspunkt för riksdagens principbeslut om ändrade relationer

mellan staten och Svenska kyrkan var att de nuvarande normgivnings-

reglerna avseende Svenska kyrkan, som finns i regeringsformens

övergångsbestämmelser, skall upphävas. I stället skall det enligt beslutet

införas särskilda regler om normgivning angående Svenska kyrkan och

andra trossamfund i regeringsformens kapitel om lagar och andra

föreskrifter.

De nuvarande föreskrifterna om normgivning avseende Svenska

kyrkan finns i regeringsformens övergångsbestämmelser. Föreskrifterna i

punkterna 9 13 har direkt eller indirekt att göra med normgivning

avseende Svenska kyrkan. De bör därför upphävas i samband med

relationsändringen. Detsamma gäller punkt 3 i övergångsbestämmelserna

till 1976 års ändringar i regeringsformen och punkterna 2 och 3 i

övergångsbestämmelserna till 1982 års ändringar i regeringsformen.

I fråga om andra trossamfund än Svenska kyrkan finns inte några

särskilda regler för normgivningen. Föreskrifter om sådana trossamfund

får meddelas i enlighet med regeringsformens allmänna bestämmelser

om normgivning. Sådana föreskrifter är närmast att hänföra till

föreskrifter om enskildas personliga ställning samt om deras personliga

och ekonomiska förhållanden inbördes. De skall då enligt 8 kap. 2 §

regeringsformen meddelas genom lag.

Normgivning rörande trossamfund

Den rättsliga regleringen av trossamfundens förhållanden bör enligt

riksdagens principbeslut vara föremål för ett konstitutionellt skydd, som

syftar till att säkerställa stabila förutsättningar för den särskilda verk-

samhet som trossamfund bedriver utan att bereda samfunden en rättslig

särställning i andra hänseenden.

För att tillförsäkra Svenska kyrkan och andra trossamfund långsiktigt

tryggade rättsliga villkor, bör all normgivning om trossamfund ske i form

av lag. Detta bör anges i en särskild bestämmelse i regeringsformens

kapitel om lagar och andra föreskrifter. En sådan bestämmelse, som

alltså blir en specialregel i förhållande till den generella regleringen i

8 kap. 2 § regeringsformen, innebär ett konstitutionellt skydd för alla

trossamfunds rättsliga ställning. Härigenom skapas stabilitet i fråga om

de rättsliga förutsättningarna för trossamfundens verksamhet utan att

samfunden ges en rättslig särställning i andra hänseenden. Svenska

kyrkan och andra trossamfund kommer liksom hittills att omfattas av

generellt verkande civilrättslig och offentligrättslig lagstiftning, t.ex.

arbetsrättslig lagstiftning.

Eftersom all normgivning om trossamfund skall ske i form av lag,

kommer det inte att finnas något utrymme för regeringen att genom

förordningar meddela föreskrifter som rör Svenska kyrkans eller andra

trossamfunds inre liv.

Det kan komma att behöva utfärdas föreskrifter om registrerings-

förfarandet för den nya associationsform som regeringen avser att föreslå

för trossamfund (se avsnitt 5.2). Omfattningen av dessa bör vara av

sådant slag att de kan meddelas med stöd av 8 kap. 13 § första stycket

punkt 1 regeringsformen.

Särskilt om Svenska kyrkan

Riksdagens principbeslut innebär att det skall stiftas en särskild lag om

Svenska kyrkan som innehåller det som är principiellt viktigt och av

grundläggande karaktär för Svenska kyrkan samtidigt som Svenska

kyrkan själv skall få reglera sina angelägenheter i största möjliga utsträck-

ning. Detta betyder att lagen skall innehålla vissa grundläggande be-

stämmelser om Svenska kyrkans identitet och om kyrkans organisation.

Den skall också innehålla bestämmelser om grunderna för Svenska

kyrkans verksamhet och vissa grundläggande regler om den kyrkliga

egendomen. I regeringsformen bör anges att det skall finnas särskilda

regler om Svenska kyrkan. Regeringen delar inte Kammarkollegiets

uppfattning att en lag om Svenska kyrkan skulle kunna utgöra lagstiftning

för särskilt fall och därmed vara otillåten.

Utredningen har föreslagit att ett enhetligt begrepp grunderna för

Svenska kyrkan som trossamfund skall användas för att beskriva de olika

områden som kommer att ingå i den begränsade reglering som skall finnas

avseende Svenska kyrkans förhållanden efter relationsändringen. Förslaget

har fått ett starkt stöd av remissinstanserna. Inte heller kyrkomötet har

någon erinran mot att ett enhetligt begrepp används. Också regeringen

ställer sig bakom förslaget. I regeringsformen bör det således anges att det

skall finnas föreskrifter om grunderna för Svenska kyrkan som tros-

samfund, dvs. föreskrifter av grundläggande karaktär om Svenska kyrkans

religiösa identitet, organisation, verksamhet och egendom.

Den begränsade lagstiftning om Svenska kyrkans förhållanden som den

nu diskuterade normgivningsföreskriften skall ligga till grund för är i första

hand resultatet av Svenska kyrkans egna önskemål. Alltsedan reforma-

tionen har Svenska kyrkan varit en kyrka med statlig reglering. I dag är

dess identitet som ett evangelisk-lutherskt trossamfund reglerad i lag. Det

finns således också historiska skäl som talar för en fortsatt lagreglering av

Svenska kyrkans förhållanden. Väsentligt i detta sammanhang är även att

den förutsatta lagstiftningen bara skall utgöra en beskrivning av Svenska

kyrkans syn på sig själv. Mot denna bakgrund kan den rättsliga regleringen

av förhållandet mellan staten och Svenska kyrkan inte anses kränka

religionsfriheten.

Det är emellertid av stor betydelse att den konstitutionella regleringen

inte lämnar något utrymme för en detaljerad reglering av lärofrågor och

annat som kan sägas höra till troslivet och Svenska kyrkans egna

angelägenheter.

Den reglering av Svenska kyrkans förhållanden som regeringen har för

avsikt att föreslå är inte avsedd att ändras under överskådlig tid. Om

ändringar trots detta skulle bli aktuella, följer det av bestämmelsen om

beredningen av regeringsärenden i 7 kap. 2 § regeringsformen att Svenska

kyrkan kommer att beredas tillfälle att yttra sig. Det finns därför inte skäl

att särskilt ange att Svenska kyrkan skall ha ett medinflytande i fråga om

sådan lagstiftning.

Samma beslutsordning som för riksdagsordningens huvudbestämmelser

Det nu gällande grundlagsskyddet avseende Svenska kyrkan innebär för

det första att regler som är av grundläggande betydelse för Svenska

kyrkan och kyrkans verksamhet bara får beslutas i form av lag och för

det andra att de viktigaste av reglerna bara får beslutas i den ordning som

är föreskriven för ändringar av huvudbestämmelserna i riksdags-

ordningen. Detta innebär att det som huvudregel krävs två likalydande

riksdagsbeslut med mellanliggande val (8 kap. 16 § regeringsformen).

Argumenten för denna reglering angavs vid införandet vara bl.a. att de

grundläggande bestämmelserna om Svenska kyrkan borde ges ett särskilt

skydd mot förhastade beslut och att avgörande ändringar bara borde få

genomföras om en stabil majoritet bland väljarna godtog dem (prop.

1981/82:77 s. 21).

Den nuvarande ordningen rymmer i sig en garanti för att de

grundläggande bestämmelserna om Svenska kyrkan inte skall utsättas för

återkommande ändringar. Svenska kyrkan skall även efter relations-

ändringen ha ett starkt konstitutionellt skydd. Detta skydd bör i princip

vara utformat på motsvarande sätt som det nuvarande konstitutionella

skyddet. Det framstår som lämpligt att den garanti som ett sådant särskilt

skydd innebär görs tillämplig även på andra trossamfund än Svenska

kyrkan. De föreskrifter som avses i den nya grundlagsbestämmelsen bör

därför bara få beslutas i den ordning som gäller för riksdagsordningens

huvudbestämmelser. En sådan bestämmelse innebär att alla trossamfund

behandlas likvärdigt i fråga om skyddet för verksamhetens rättsliga

villkor.

Det särskilda skydd för trossamfunden som förslagen innebär, ger

uttryck för att frågan om trossamfunden och deras förhållanden är av stor

betydelse ur allmän synvinkel. Enligt regeringens uppfattning måste

därför innehållet i de lagar som stiftas med stöd av dessa normgivnings-

bestämmelser anses tillkommet för att tillgodose viktiga allmänna

intressen.

Det bör påpekas att det som skyddas av den föreslagna bestämmelsen i

regeringsformen är det som ur det allmännas synvinkel avses med

begreppet trossamfund. Detta begrepp förekommer i 2 kap. 2 §

regeringsformen utan att det närmare definieras. På liknande sätt

förekommer andra begrepp, t.ex. begreppet kommun, i regeringsformen

utan att vara närmare definierade (se 1 kap. 7 § och 8 kap. 5 §). En

definition av begreppet trossamfund kommer att ingå i den lag om

trossamfund som regeringen avser att föreslå.

När det gäller de övriga lagförslag som aktualiserats i det statliga

utredningsarbetet, exempelvis Riksskatteverkets förslag till särskild

lagstiftning om förfarandet vid den uppbördshjälp som Svenska kyrkan

och andra trossamfund skall få eller kunna få, kommer sådana

föreskrifter att utfärdas med stöd av nu gällande normgivningsregler och

kräver således inte ett särskilt beslutsförfarande i riksdagen. Denna typ

av reglering kan inte anses falla under tillämpningsområdet för den nya

normgivningsregel avseende trossamfund som föreslås. Sådana

bestämmelser kommer således att kunna ändras utan kvalificerat

beslutsförfarande.

5.2 Överlämnande av förvaltningsuppgifter

Regeringens förslag: I 11 kap. 6 § regeringsformen görs ett tillägg

som innebär att förvaltningsuppgifter skall kunna överlämnas till

registrerade trossamfund.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Det ställdes ingen särskild fråga i Remiss I om

detta förslag. Endast ett fåtal remissinstanser har yttrat sig om förslaget

och dessa har i allmänhet varit positiva. Juridiska fakulteten i Uppsala

anser dock att det inte behövs något tillägg till 11 kap. 6 §

regeringsformen. Om förslaget genomförs bör det enligt fakulteten

framgå att förvaltningsuppgifter kan utföras av en organisatorisk del av

trossamfundet.

1997 års kyrkomöte: Kyrkomötet tillstyrker regeringens förslag.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har för avsikt att föreslå

att det införs en ny associationsform för trossamfund i den svenska

rättsordningen, registrerat trossamfund. Ett registrerat trossamfunds

organisatoriska delar församlingar, distrikt, stift, etc. skall enligt det

kommande förslaget också kunna registreras. Avsikten är att skapa en

möjlighet för trossamfunden att få rättskapacitet på ett sätt som står i

överensstämmelse med deras syn på sig själva. De trossamfund som

väljer att bedriva sin verksamhet i den nya associationsformen, bör liksom

i dag kunna få förvaltningsuppgifter överlämnade till sig. I första hand

torde det vara fråga om myndighetsutövning i form av att förrätta vigsel.

För att åstadkomma detta bör registrerade trossamfund föras in i

uppräkningen av rättssubjekt i 11 kap. 6 § tredje stycket regeringsformen

till vilka förvaltningsuppgifter kan överlämnas. Detta innebär att om

förvaltningsuppgifter överlämnas till ett registrerat trossamfund, kan dessa

uppgifter utföras av trossamfundet eller av dess registrerade

organisatoriska delar. Vidare innebär det att förvaltningsuppgifter kan

överlämnas direkt till trossamfundets registrerade organisatoriska delar,

vilket torde bli aktuellt i fråga om den framtida begravningsverksamheten

där det är förutsatt att Svenska kyrkans församlingar och kyrkliga

samfälligheter skall sköta verksamheten. Att bestämmelsen har den

diskuterade innebörden framstår närmast som självklart. Det finns därför

inte anledning att tynga bestämmelsen med uttryckliga föreskrifter om

detta.

5.3 Statlig medverkan vid avgiftsbetalning

Regeringen kommer under våren 1998 att i enlighet med riksdagens

principbeslut (prop. 1995/96:80, bet. 1995/96:KU12, rskr. 1995/96:84)

föreslå att Svenska kyrkan skall ha rätt till statlig hjälp med uppbörd av

avgift från dem som tillhör kyrkan. Även andra trossamfund skall enligt

det kommande förslaget ha möjlighet att få uppbördshjälp.

Riksskatteverket (RSV) har i betänkandet Statlig medverkan vid

avgiftsbetalning (SOU 1997:46) lämnat förslag till närmare utformning

av denna uppbördshjälp. Bland annat har RSV föreslagit en ändring av

regeringsformen. Det är endast det förslaget som behandlas i denna

proposition. Regeringen har för avsikt att återkomma med förslag till

närmare utformning av den statliga uppbördshjälpen under år 1998.

Regeringens bedömning: Riksskatteverkets förslag till ändring i

regeringsformen bör inte genomföras.

Riksskatteverkets förslag: Riksskatteverket har föreslagit att det införs

en bestämmelse i regeringsformen om att det allmänna skall arbeta för att

underlätta olika trossamfunds möjligheter att verka i Sverige.

Remissinstanserna: Remiss I innehöll en enkätfråga i avsnittet Statlig

medverkan vid avgiftsbetalning, fråga 1, som behandlade RSV:s förslag.

Positiva

Negativa

Tar inte ställning

Fråga 1

89 %

6 %

5 %

Justitiekanslern menar att föreskriften om uppbördshjälp i den

förslagna lagen om trossamfund borde anses tillräckligt tydliggöra att

uppbördshjälpen är ett viktigt allmänt intresse. Svea hovrätt, Hovrätten

för Västra Sverige, Kammarkollegiet, Juridiska fakulteten i Uppsala och

Juridiska fakulteten i[REDACTED_EFTERNAMN] avstyrker förslaget, eftersom de anser att

bestämmelsen är obehövlig. Svenska kyrkans centralstyrelse anför att det

är nödvändigt att den föreslagna ordningen beträffande kyrkoavgiften

inte kan ifrågasättas utifrån gällande regler inom EU. Svenska kyrkans

församlings- och pastoratsförbund har inget att erinra mot förslaget.

1997 års kyrkomöte: Kyrkomötet framhåller att det är av avgörande

betydelse att skattemyndigheterna också fortsättningsvis och utan

medgivande från varje berörd person kan dataregistrera uppgifter om

personens tillhörighet till Svenska kyrkan som grundval för uppbörd av

kyrkoavgift. Vidare accepterar kyrkomötet regeringens bedömning att

redan det särskilda konstitutionella skyddet för trossamfunden måste

anses utgöra en markering av trossamfundens samhälleligt viktiga

ställning och att någon ytterligare grundlagsbestämmelse i denna fråga

därför inte är nödvändig. Kyrkomötet har därför ingen erinran mot

regeringens bedömning.

Skälen för regeringens bedömning: Enligt artikel 8 i direktivet om

skydd för enskilda personer med avseende på behandling av

personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (95/46/EG)

skall medlemsstaterna förbjuda behandling av personuppgifter som

avslöjar bl.a. religiös övertygelse. Detta förbud gäller dock inte t.ex. när

den registrerade har lämnat sitt uttryckliga samtycke till behandlingen

eller när behandlingen rör uppgifter som är nödvändiga för att kunna

föreslå, göra gällande eller försvara rättsliga anspråk (artikel 8.2e). Av

artikel 8.4 framgår att medlemsstaterna dessutom har möjlighet att göra

andra undantag i nationell lag eller genom beslut av tillsynsmyndigheten

 under förutsättning av lämpliga skyddsåtgärder och av hänsyn till ett

viktigt allmänt intresse . Direktivet skall vara genomfört i svensk

lagstiftning senast den 24 oktober 1998. En proposition om en ny

personuppgiftslag där direktivet genomförs beslutades av regeringen den

8 december 1997 (prop. 1997/98:44). Personuppgiftslagen föreslås träda

i kraft den 24 oktober 1998.

För att skattemyndigheterna skall kunna lämna trossamfunden den

föreslagna uppbördshjälpen måste nödvändiga uppgifter, t.ex. om religiös

tillhörighet, registreras i skatteregistret. RSV har föreslagit att en särskild

lag skall stiftas med förfaranderegler för uppbördshjälpen samt att vissa

ändringar skall göras i skatteregisterlagen (1980:343). Härigenom är

enligt RSV kravet på lagstöd uppfyllt. Dessa förslag är för närvarande

föremål för beredning inom Regeringskansliet. För att betona att

bearbetningen av personuppgifter sker med hänsyn till ett viktigt allmänt

intresse och därför inte kräver medgivande från alla tillhöriga har RSV

även föreslagit ett tillägg i regeringsformen. Flera remissinstanser har

uttalat att denna bestämmelse är obehövlig och att förslaget om tillägg i

regeringsformen därför inte bör genomföras.

EG-direktivet medför att förutsättningen för att skatteförvaltningen

skall få behandla uppgifter om religiös tillhörighet utan samtycke från de

enskilda är förutom lagstöd att behandlingen tillgodoser ett viktigt

allmänt intresse.

Det måste anses utgöra ett viktigt samhällsintresse att Svenska kyrkan

och andra trossamfund ges goda förutsättningar att bedriva sin verk-

samhet i Sverige. Den betydelse som trossamfunden och deras för-

hållanden har ur det allmännas synvinkel kommer till uttryck bl.a. genom

att trossamfunden enligt regeringens förslag skall ha ett särskilt

konstitutionellt skydd (se avsnitt 5.1). Även statens hjälp med

avgiftsuppbörd måste ses som ett uttryck för den betydelse som

trossamfunden har ur samhällelig synvinkel. Mot denna bakgrund måste

den statliga uppbördshjälpen anses tillgodose ett viktigt allmänt intresse

och den föreslagna ändringen i regeringsformen är således obehövlig.

Förslaget bör därför inte genomföras.

5.4 Statschefens tro

Regeringens bedömning: Reglerna om statschefens bekännelse bör

för närvarande inte ändras.

Kyrkoberedningens förslag: I sitt slutbetänkande, Staten och

trossamfunden (SOU 1994:42), föreslog Kyrkoberedningen att de

bestämmelser om statschefens särskilda förpliktelser i fråga om

bekännelse, som finns i punkt 14 övergångsbestämmelserna till

regeringsformen och i fråga om prinsar och prinsessor i 4 §

successionsordningen, skulle upphävas. Kyrkoberedningen ansåg att

frågan om de särskilda bekännelsekrav som ställs på Konungen som

statschef borde ses mot bakgrund av att beredningen också föreslog att

bestämmelser rörande kyrkotillhörighet skulle bli en helt inomkyrklig

fråga. Med hänsyn till denna förändring menade Kyrkoberedningen att

tidpunkten var nådd att ändra reglerna om statschefens bekännelse.

Remissinstanserna: Endast sju instanser berörde frågan. Av dessa var

sex i huvudsak positiva. Juridiska fakulteten i[REDACTED_EFTERNAMN] ställde sig dock i

huvudsak negativ till förslaget och underkände beredningens argument.

Utredningen: Enligt utredningen ter det sig från statsrättslig

utgångspunkt inte naturligt att göra statschefens trosbekännelse eller

trossamfundsanknytning till en privat samvets- eller religionsfrihetsfråga.

Utredningen anför också att beslutet om ändrade relationer mellan staten

och Svenska kyrkan i princip inte är beroende av vilka krav som ställs på

statschefen. Utredningens slutsats är att stat kyrkareformen i sig inte

utgör något hinder mot att det nuvarande bekännelsekravet för

statschefen kvarstår.

Remissinstanserna: Remiss I innehöll inte någon särskild enkätfråga

angående statschefens tro. Utredningens resonemang har emellertid

behandlats av ett antal instanser och fått stöd från t.ex. Svea hovrätt och

Kammarkollegiet. Även Riksmarskalksämbetet har uttalat sitt stöd och

föreslagit att nuvarande rättsliga reglering av frågan om bekännelsekrav

för statschefen skall bibehållas. Svenska kyrkans centralstyrelse delar

utredningens uppfattning att frågan om vilka behörighetskrav som staten

ställer på statschefen kan avgöras oberoende av förslagen om ändrade

kyrka statrelationer. Inte heller för kyrkotillhörighetsbestämmelserna

eller för relationerna mellan Konungen och Svenska kyrkan har, enligt

centralstyrelsen, frågan om bekännelsekravet någon avgörande betydelse.

Samtidigt poängterar centralstyrelsen att frågan om bekännelsekrav på

statschefen behöver bedömas också utifrån religionsfrihetsaspekter.

Negativt inställda till utredningens resonemang är främst andra

trossamfund än Svenska kyrkan. Samarbetsnämnden för statsbidrag till

trossamfund/Sveriges frikyrkosamråd föreslår att det bekännelsekrav som

i dag finns gällande statschefen samt prinsar och prinsessor tas bort.

Samma uppfattning framförs också av Stockholms katolska stift och

Svenska missionsförbundet.

1997 års kyrkomöte: Kyrkomötet framhåller att det för Svenska

kyrkan som nådessamfund inte är förenligt med dess grunder att någon

person tillhör detta av tvång. Om det från statlig utgångspunkt befinns att

krav bör ställas på statschefen och andra kungliga personer när det gäller

bekännelse eller tillhörighet till visst trossamfund är detta, enligt

kyrkomötet, primärt inte en fråga för Svenska kyrkan.

Skälen för regeringens bedömning: I 1 kap. 5 § regeringsformen

föreskrivs att konungen eller drottning, som enligt successionsordningen

innehar Sveriges tron, är rikets statschef. Frågan om statschefens tro

behandlas i punkt 14 övergångsbestämmelserna till regeringsformen. Av

bestämmelsen framgår att 1974 års regeringsform inte gör ändring i vad

som tidigare har gällt enligt 2 § i 1809 års regeringsform. I den

bestämmelsen föreskrevs att konungen alltid skall vara av den rena

evangeliska läran sådan som den uti den oförändrade Augsburgiska

bekännelsen samt Uppsala mötes beslut av år 1593 antagen och förklarad

är .

I 4 § successionsordningen föreskrivs att prinsar och prinsessor skall

uppfostras enligt nämnda lära och att prins eller prinsessa som inte

bekänner sig till denna lära är utesluten från all successionsrätt.

Frågan om det bekännelsekrav som ställs på statschefen är inte i sig

beroende av de förslag om ändrade relationer mellan staten och Svenska

kyrkan som regeringen nu lägger fram. Även om det finns ett nära

samband med reformen kan denna fråga också ses i ett vidare

statsrättsligt perspektiv.

Det kan konstateras att det föreligger delade meningar om hur frågan

om statschefens tro skall betraktas. Någon entydig remissopinion finns

inte. Andra trossamfund än Svenska kyrkan ser frågan närmast från

religionsfrihetssynpunkt på det sätt som Kyrkoberedningen gjorde.

Övriga remissinstanser som tar upp denna fråga i sina svar, bl.a. Riks-

marskalksämbetet och Svea hovrätt, synes anlägga ett mer statsrättsligt

betraktelsesätt. Den kan då ses som en fråga om grunderna för det

svenska statsskicket, vilket bör medföra att bedömningen skall göras från

konstitutionella utgångspunkter.

Med hänsyn till det splittrade remissläget och till att denna fråga inte

bör lösas utan att vara brett förankrad i det svenska samhället, är

regeringen för närvarande inte beredd att föreslå att Kyrkoberedningens

förslag genomförs. Någon ändring i fråga om bekännelsekravet för

statschefen föreslås därför inte.

6 Offentlighet och insyn

6.1 Handlingsoffentlighet efter år 1999

Svenska kyrkan är i dag en del av det allmänna, vilket bl.a. innebär att

handlingsoffentlighet gäller för den övervägande delen av verksamheten.

Tryckfrihetsförordningens bestämmelser om allmänna handlingars

offentlighet gäller såväl de kyrkliga myndigheterna som Svenska kyrkans

beslutande församlingar. En utgångspunkt för stat kyrkareformen är att

församlingarnas och de kyrkliga samfälligheternas kommunstatus upphör

och att kyrkan även i övrigt lämnar det allmänna. Detta medför bl.a. att

den offentligrättsliga regleringen avseende handlingsoffentlighet inte

längre kommer att vara tillämplig på den verksamhet som bedrivs inom

Svenska kyrkan.

Frågan om handlingsoffentlighet inom Svenska kyrkan efter

relationsändringen är av stor principiell betydelse. Det är viktigt att

kyrkans verksamhet också i fortsättningen bedrivs under öppenhet och att

allmänheten har tillgång till handlingar i samma utsträckning som i dag.

Offentlighet och möjlighet till ett fritt meningsutbyte utgör förutsätt-

ningar för att Svenska kyrkans karaktär av öppen folkkyrka skall behållas

och för att demokratins grundläggande idéer skall förbli vägledande inom

kyrkan.

När det gäller områden där Svenska kyrkan anförtros allmänna

samhälleliga uppgifter har utredningen föreslagit att en offentligrättsligt

reglerad handlingsoffentlighet skall gälla. Denna lösning stämmer i

princip överens med den ordning som tillämpas när samhällsuppgifter

lämnas till organ utanför myndighetssfären och som regleras i 1 kap. 8 §

andra stycket sekretesslagen (1980:100). En överväldigande majoritet av

remissinstanserna har ställt sig bakom förslaget. Regeringen delar

utredningens uppfattning att det är motiverat med en offentligrättslig

handlingsoffentlighet inom de områden där intresset av insyn från statlig

utgångspunkt är störst, nämligen i de fall kyrkan skall utföra viktiga

samhällsuppgifter.

Även när det gäller övrig verksamhet finns det ett berättigat behov av

att skapa insyn. Offentlighet inom alla områden är en förutsättning för att

Svenska kyrkan också fortsättningsvis skall vara en öppen och

demokratisk folkkyrka. Utredningen har i denna del föreslagit en

inomkyrkligt reglerad handlingsoffentlighet.

Ett alternativ till utredningens förslag är att låta en offentligrättslig

handlingsoffentlighet omfatta all verksamhet inom kyrkan efter relations-

ändringen, dvs. att ha samma bestämmelser om offentlighet och sekretess

inom alla områden. Å ena sidan skulle härigenom säkerställas att

nuvarande öppenhet och möjlighet till insyn upprätthålls även i

framtiden. Å andra sidan skulle en lösning som innebär att en

offentligrättsligt reglerad handlingsoffentlighet gäller fullt ut i kyrkans

verksamhet, inte vara förenlig med de målsättningar som bär upp stat

kyrkareformen, nämligen att Svenska kyrkan i största möjliga ut-

sträckning själv skall få reglera sina angelägenheter och att det skall

skapas ökad likställighet mellan olika trossamfund.

Av stor vikt i detta sammanhang är den förankring som principen om

offentlighet har inom Svenska kyrkan. Beskrivningen av Svenska kyrkan

som en öppen och demokratisk folkkyrka är en del av kyrkans bild av sig

själv. Betydelsen av öppenhet och möjlighet till insyn har betonats vid

upprepade tillfällen från kyrkans sida. Bland annat gjorde 1995 års

kyrkomöte (2KL 1995:1 s. 33) en tydlig markering genom att framhålla

offentlighetsprincipen som en av de grundläggande principer som även

fortsättningsvis bör gälla inom Svenska kyrkan. Såväl Svenska kyrkans

centralstyrelse som Ärkebiskopen uttalar i sina remissyttranden att

utredningens förslag tillgodoser kyrkomötets önskemål. Remissutfallet

visar vidare att det finns en mycket bred uppslutning kring förslaget på

alla nivåer inom kyrkan.

Regeringen finner vid en samlad bedömning att utredningens förslag

om en inomkyrkligt reglerad handlingsoffentlighet väl tillgodoser

intresset av insyn och öppenhet i den kyrkliga verksamheten.

1997 års kyrkomöte ser positivt på regeringens ställningstaganden och

understryker vikten av att Svenska kyrkan, som en öppen och

demokratisk folkkyrka, också fortsättningsvis i största utsträckning håller

sina handlingar tillgängliga för var och en som önskar ta del av dem.

Enligt kyrkomötet skulle en tillämpning av den statliga offentlighets-

principen på alla handlingar hos Svenska kyrkan på ett avgörande sätt

förändra den balans mellan i viss mån skilda synsätt på kyrkans framtida

ställning i offentligrättsligt hänseende som 1995 års kyrkomötes beslut är

ett uttryck för.

Regeringen avser att under år 1998 återkomma med förslag till

närmare reglering av handlingsoffentligheten efter relationsändringen.

Den principiella lösning av offentlighetsfrågan som regeringen

förordar medför att det krävs en särskild reglering beträffande de

kyrkliga arkiven.

6.2 De kyrkliga arkiven

I detta avsnitt behandlas frågan om de kyrkliga arkiv som består av

allmänna handlingar, dvs. handlingar som omfattas av bestämmelserna i

2 kap. tryckfrihetsförordningen om allmänna handlingars offentlighet.

Det rör sig om handlingar som har kommit in till eller upprättats hos

kyrkliga myndigheter och Svenska kyrkans beslutande församlingar före

utgången av år 1999. Förslagen har lämnats av Kommittén angående det

kyrkliga kulturarvet i betänkandet Den kulturhistoriskt värdefulla kyrk-

liga egendomen och de kyrkliga arkiven (SOU 1997:43). I denna

proposition tas bara upp den principiella frågan hur de allmänna

handlingarna skall behandlas efter relationsändringen. När det gäller den

närmare utformningen av regleringen avser regeringen att återkomma

med förslag under år 1998.

De förslag som lämnas gäller inte de organ inom Svenska kyrkan som

bedriver sin verksamhet i privaträttsliga former, t.ex. stiftelser och

föreningar, och som i dag inte omfattas av bestämmelserna om allmänna

handlingars offentlighet. Dessa organ regleras inte heller i kyrkolagen

(1992:300).

Regeringens förslag: De allmänna handlingar som före år 2000 har

kommit in till eller upprättats hos myndigheter med uppgifter som

hänför sig till Svenska kyrkans verksamhet eller Svenska kyrkans

beslutande församlingar skall kunna förvaras hos Svenska kyrkan

även efter relationsändringen utan att därigenom upphöra att vara

allmänna.

Kommitténs förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remiss I innehöll fyra enkätfrågor i avsnittet Den

kulturhistoriskt värdefulla kyrkliga egendomen och de kyrkliga arkiven

som är aktuella i detta sammanhang. Frågorna 1 och 6 handlade om

huruvida allmänna handlingar från kyrkliga myndigheter respektive

Svenska kyrkans beslutande församlingar skall kunna förvaras hos

Svenska kyrkan efter relationsändringen, utan att upphöra att vara

allmänna. I frågorna 2 (kyrkliga myndigheter) och 7 (beslutande

församlingar) var frågeställningen bl.a. om lagstiftningen om

handlingsoffentlighet och sekretess skall gälla sådana handlingar i

fortsättningen. Alla frågorna besvarades med en överväldigande majoritet

för att förslagen bör genomföras.

Positiva

Negativa

Tar inte ställning

Fråga 1

97 %

2 %

1 %

Fråga 2

98 %

1 %

1 %

Fråga 6

98 %

1 %

1 %

Fråga 7

99 %

0 %

1 %

Endast ett mindre antal remissinstanser har lämnat synpunkter på

kommitténs förslag till principiell lösning, dvs. att allmänna handlingar

skall kunna förvaras hos Svenska kyrkan efter relationsändringen utan att

upphöra att vara allmänna.

Svenska kyrkans centralstyrelse tillstyrker förslaget att allmänna

handlingar hos kyrkliga myndigheter skall kunna överlämnas till Svenska

kyrkan. Centralstyrelsen menar dock att den ordning som föreslås kan

innebära att regeringens föreskrifter om förvaring i praktiken styr t.ex.

församlingsindelningen, vilket inte kan accepteras. Centralstyrelsen

framhåller vidare att de kyrkliga organens tillgång till handlingarna är en

viktig förutsättning för den fortsatta kyrkliga verksamheten. Denna

sistnämnda synpunkt framförs även av ett antal kyrkokommuner, t.ex.

Björnekulla och Lilla Malma kyrkliga samfälligheter samt Funbo

församling.

1997 års kyrkomöte: Kyrkomötet anser att det är väsentligt att säker-

ställa att de handlingar som behövs för den kyrkliga verksamheten också

fortsättningsvis finns lätt tillgängliga för de kyrkliga organen.

Regeringens förslag uppfyller enligt kyrkomötet detta krav. Kyrkomötet

utgår från att staten och dess myndigheter generöst kommer att ge

Svenska kyrkan möjlighet att även i framtiden disponera sina arkiv.

Skälen för regeringens förslag

Kyrkliga myndigheter

Om en statlig myndighet upphör och verksamheten inte förs över till en

annan statlig myndighet, skall myndighetsarkivet enligt 11 § arkivlagen

(1990:782) överlämnas till en arkivmyndighet inom tre månader. De

bestämmelser som gäller för statliga myndigheters arkiv skall tillämpas

också beträffande arkiv hos kyrkokommunala myndigheter (2 § punkt 1

arkivlagen).

Allmänna handlingar finns hos kyrkliga myndigheter, statliga och

kyrkokommunala. Dessa organs myndighetskaraktär upphör i och med

relationsändringen. Enligt gällande bestämmelser skall följaktligen de

allmänna handlingar som finns hos dessa organ levereras till

arkivmyndigheterna före den 1 april 2000.

Det är emellertid inte praktiskt genomförbart vare sig att leverera eller

att ta emot myndighetsarkiven inom en så kort tidsperiod. De kyrkliga

arkiven är omfattande; antalet aktuella myndigheter är stort och det

material som finns hos dessa myndigheter är många gånger omfångsrikt.

Därtill kommer att kyrkan behöver i varje fall delar av arkivhandlingarna

i sin verksamhet även efter relationsändringen. Ett antal remissinstanser,

bl.a. Svenska kyrkans centralstyrelse, framhåller att de kyrkliga organens

tillgång till handlingarna är en viktig förutsättning för den fortsatta

kyrkliga verksamheten. Även 1997 års kyrkomöte framför denna

synpunkt. Över huvud taget är det i detta sammanhang viktigt att beakta

det värde som de kyrkliga arkiven har för kyrkan, som ett minne av dess

historia och utveckling och som en symbol för tradition och kontinuitet.

Vidare skall hänsyn tas till den tid det kan ta för kyrkan att färdigställa

arkiven för leverans. Det är därför nödvändigt att finna en lösning som

innebär att de allmänna handlingarna kan vara kvar hos Svenska kyrkan

även efter relationsändringen.

Kommitténs förslag innebär att allmänna handlingar från kyrkliga

myndigheter statliga och kyrkokommunala skall kunna förvaras hos

Svenska kyrkan eller någon av dess organisatoriska delar efter relations-

ändringen, utan att därigenom upphöra att vara allmänna. Tryckfrihets-

förordningens bestämmelser om handlingsoffentlighet skall gälla även

fortsättningsvis. Den föreslagna lösningen överensstämmer i princip med

den reglering som används när en myndighet upphör och verksamheten

förs över till ett enskilt organ, jfr 2 kap. 17 § tryckfrihetsförordningen

och lagen (1994:1383) om överlämnande av allmänna handlingar till

andra organ än myndigheter för förvaring. En övervägande majoritet av

remissinstanserna är positiva till kommitténs förslag. Även regeringen

anser att förslaget bör genomföras.

Genom ett tillägg i tryckfrihetsförordningen bör det skapas en

möjlighet att i lag föreskriva att allmänna handlingar som har kommit in

till eller upprättats hos myndigheter med uppgifter som hänför sig till

Svenska kyrkans verksamhet skall kunna överlämnas till Svenska kyrkan

för förvaring, utan att därigenom förlora sin karaktär av att vara

allmänna. Det kyrkliga organet övertar i så fall den tidigare myn-

dighetens uppgifter i fråga om prövning av utlämnande- och sekretess-

frågor.

I det kommande förslaget till lag om Svenska kyrkan avser regeringen

att i enlighet med riksdagens principbeslut föreslå att Svenska kyrkan och

dess församlingar, sammanslutningar av församlingar (kyrkliga

samfälligheter) och stift var för sig skall ha rättskapacitet. Det är därför

naturligt att det är till dessa självständiga rättssubjekt som allmänna

handlingar skall kunna överlämnas.

Regeringen bör i lag bemyndigas att besluta att allmänna handlingar

från kyrkliga myndigheter får förvaras hos Svenska kyrkan. Det förslag

till reglering som regeringen avser att lämna beträffande Svenska kyrkan

innebär att frågan om indelningsändringar blir en inomkyrklig ange-

lägenhet efter relationsändringen. Den föreslagna regleringen om

förvaring av allmänna handlingar är inte avsedd att innebära några

begränsningar i detta hänseende. Frågan om var allmänna handlingar

skall förvaras bör inte påverka Svenska kyrkans möjlighet att besluta om

ändringar i indelningen. En annan sak är att det är motiverat att

arkivmyndigheterna får kännedom om förändringar i den kyrkliga

indelningen.

Beslutande församlingar

Beträffande beslutande församlingar finns det inte någon motsvarighet

till bestämmelsen i 11 § arkivlagen, angående överlämnande av arkiv till

arkivmyndighet. Utgångspunkten måste dock vara att handlingar som en

gång har varit allmänna inte får förlora denna status och att den möjlighet

till insyn som tidigare har funnits skall upprätthållas. Kommittén har

föreslagit att också allmänna handlingar som har kommit in till eller

upprättats hos Svenska kyrkans beslutande församlingar före relations-

ändringen skall kunna förvaras hos Svenska kyrkan eller någon av dess

församlingar, sammanslutningar av församlingar eller stift utan att

upphöra att vara allmänna. En överväldigande majoritet av remiss-

instanserna är positiva till kommitténs förslag. Även regeringen ställer

sig bakom förslaget. Det bör genomföras på i princip samma sätt som

beträffande de kyrkliga myndigheterna.

7 Författningskommentarer

7.1 Förslaget till lag om ändring i regeringsformen

Förslaget innebär att de övergångsbestämmelser till regeringsformen som

direkt eller indirekt har att göra med normgivning avseende Svenska

kyrkan upphävs.

8 kap.

6 §

Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 5.1.

I första stycket anges att det krävs lagform för all normgivning om

Svenska kyrkan och andra trossamfund. Vidare framgår av andra

meningen att föreskrifter om grunderna för Svenska kyrkan som

trossamfund meddelas i lag. Avfattningen av andra meningen är avsedd

att inte lämna något utrymme för en vidare reglering av lärofrågor och

annat som kan sägas höra till troslivet och Svenska kyrkans egna

angelägenheter.

Enligt andra stycket krävs kvalificerat beslutsförfarande vid all

lagstiftning om Svenska kyrkan och andra trossamfund.

11 kap.

6 §

Bestämmelsen behandlas närmare i avsnitt 5.2.

I tredje stycket har bland de uppräknade rättssubjekten, till vilka för-

valtningsuppgifter kan anförtros, lagts till registrerat trossamfund. Det

kommande förslaget till lag om trossamfund innebär att ett trossamfund

kan få ställning som särskilt rättssubjekt genom registrering. Bland de

registrerade trossamfunden kommer även Svenska kyrkan att ingå. Detta

innebär att myndighetsuppgifter kommer att kunna överlämnas till alla

registrerade trossamfund med stöd av lag.

7.2 Förslaget till lag om ändring i tryckfrihetsförordningen

2 kap.

5 och 7 §§

Ändringarna innebär att kyrkomötet utgår ur bestämmelserna och är

betingade av att Svenska kyrkan inte skall utgöra en del av det allmänna

efter relationsändringen.

17 §

Bestämmelsen behandlas i avsnitt 6.2.

Andra stycket är nytt. De nya bestämmelserna avser endast sådana

myndigheter som helt upphör senast den 31 december 1999. Detta

innebär att bestämmelserna inte omfattar de allmänna handlingar som

finns hos sådana myndigheter som har till uppgift att bl.a. behandla

ärenden med anknytning till Svenska kyrkan och vars verksamhet i den

delen upphör till följd av relationsändringen, t.ex. Kammarkollegiet.

Myndigheter med uppgifter som hänför sig till Svenska kyrkans

verksamhet finns inom såväl den kyrkokommunala som den statliga

organisationen. Som exempel på kyrkokommunala myndigheter kan

nämnas stiftsstyrelse och kyrkoråd och på statliga myndigheter

Kyrkofondens styrelse och domkapitlen. Svenska kyrkans beslutande

församlingar är bl.a. kyrkomötet, stiftsfullmäktige och kyrkofullmäktige.

Med organisatoriska delar avses Svenska kyrkans församlingar,

sammanslutningar av församlingar (kyrkliga samfälligheter) och stift.

Detta kommer att framgå av regeringens förslag till lag om trossamfund.

Bestämningen av var allmänna handlingar skall kunna förvaras anknyter

till den lag om Svenska kyrkan som regeringen avser att föreslå, enligt

vilken Svenska kyrkan samt församlingar, kyrkliga samfälligheter och

stift kommer att vara självständiga juridiska personer.

Remissinstanserna

Följande remissinstanser har beretts tillfälle att yttra sig:

 1. Riksmarskalksämbetet

 2. Justitiekanslern

 3. Justitieombudsmannen

 4. Svea hovrätt

 5. Hovrätten för Västra Sverige

 6. Kammarrätten i Stockholm

 7. Kammarrätten i Jönköping

 8. Datainspektionen

 9. Överstyrelsen för civil beredskap

 10. Statskontoret

 11. Statistiska centralbyrån

 12. Riksrevisionsverket

 13. Riksskatteverket

 14. Arbetsgivarverket

 15. Statens löne- och pensionsverk

 16. Arbetsdomstolen

 17. Riksarkivet

 18. Riksantikvarieämbetet och statens historiska museer

 19. Kammarkollegiet

 20. Länsstyrelsen i Jönköpings län

 21. Länsstyrelsen i Hallands län

 22. Länsstyrelsen i Dalarnas län

 23. Länsstyrelsen i Stockholms län

 24. Länsstyrelsen i Västerbottens län

 25. Juridiska fakulteten i Uppsala

 26. Juridiska fakulteten i[REDACTED_EFTERNAMN]

 27. Teologiska fakulteten i Uppsala

 28. Teologiska fakulteten i[REDACTED_EFTERNAMN]

 29. Kyrkofondens styrelse

 30. Svenska kyrkans centralstyrelse

 31. Svenska kyrkans församlingsnämnd

 32. Svenska kyrkans utbildningsnämnd

 33. Nämnden för Svenska kyrkans mission

 34. Nämnden för Svenska kyrkan i utlandet

 35. Nämnden för Lutherhjälpen

 36. Ärkebiskopen efter hörande av övriga biskopar

 37. Domkapitlet i Uppsala

 38. Domkapitlet i Linköping

 39. Domkapitlet i Skara

 40. Domkapitlet i Strängnäs

 41. Domkapitlet i Västerås

 42. Domkapitlet i Växjö

 43. Domkapitlet i[REDACTED_EFTERNAMN]

 44. Domkapitlet i Göteborg

 45. Domkapitlet i Karlstad

 46. Domkapitlet i Härnösand

 47. Domkapitlet i Luleå

 48. Domkapitlet i Visby

 49. Domkapitlet i Stockholm

 50. Ansvarsnämnden för biskopar

 51. Samarbetsnämnden för statsbidrag till trossamfund

 52. Svenska kyrkans församlings- och pastoratsförbund

 53. Svenska kommunförbundet

 54. Solna kommun

 55. Stockholms kommun

 56. Tranås kommun

 57. Sveriges akademikers centralorganisation

 58. Svenska kyrkans personalförbund

 59. Tjänstemännens centralorganisation

 60. Kyrkomusikernas riksförbund

 61. Landsorganisationen i Sverige

 62. Sveriges kristna råd

 63. Sveriges frikyrkosamråd

 64. Anglikanska kyrkan

 65. Bibeltrogna vänner

 66. Estniska evangelisk-lutherska kyrkan

 67. Evangeliska fosterlands-stiftelsen

 68. Frälsningsarmén

 69. Förenade islamiska församlingar i Sverige

 70. Islamiska kulturcenterunionen i Sverige

 71. Sveriges muslimska förbund

 72. Judiska församlingarna i Sverige

 73. Metodistkyrkan i Sverige

 74. Nybygget - Kristen samverkan

 75. Armenisk-apostoliska kyrkan

 76. Bulgarisk-ortodoxa kyrkan

 77. Estnisk-ortodoxa kyrkan

 78. Etiopisk-ortodoxa kyrkan

 79. Finska ortodoxa församlingen i Sverige

 80. Grekisk-ortodoxa metropolitdömet

 81. Koptisk-ortodoxa kyrkan

 82. Makedonsk-ortodoxa kyrkan

 83. Rumänsk-ortodoxa kyrkan

 84. Kristi förklarings ortodoxa kyrka (Ryska kyrkan)

 85. Serbisk-ortodoxa kyrkan

 86. Svenska ortodoxa prosteriet

 87. Syrisk-ortodoxa ärkestiftet i Sverige och övriga Skandinavien

 88. Syrisk-ortodoxa ställföreträdarskapet i Sverige

 89. Österns apostoliska katolska assyriska kyrka

 90. Pingströrelsen

 91. Sjundedags adventistsamfundet

 92. Stockholms katolska stift

 93. Svenska alliansmissionen

 94. Svenska baptistsamfundet

 95. Svenska missionsförbundet

 96. Ungerska protestantiska församlingen i Sverige

 97. Svenska kyrkans pastoralinstitut i[REDACTED_EFTERNAMN]

 98. Svenska kyrkans pastoralinstitut i Uppsala

 99. Ersta diakonisällskap

 100. Stiftelsen Stora Sköndal

 101. Kristna studentrörelsen i Sverige

 102. Svenska kyrkans lekmannaförbund

 103. Kvinnor i Svenska kyrkan

 104. Svenska kyrkans unga

 105. Sveriges kyrkogårdschefers förening

 106. Sveriges kyrkogårds- och krematorieförbund

 107. Sveriges kyrkokamerala förening

 108. Sveriges kyrkosångsförbund

 109. Stiftsjuristernas förening

 110. Svenska kyrkans diakon- och diakonissförbund

 111. Sveriges hembygdsförbund

 112. Förbundet för kristen enhet

 113. Egendomsnämndernas samarbetsorgan

Av dessa har följande remissinstanser avstått från att yttra

sig:

 16. Arbetsdomstolen

 23. Länsstyrelsen i Stockholms län

 24. Länsstyrelsen i Västerbottens län

 32. Svenska kyrkans utbildningsnämnd

 35. Nämnden för Lutherhjälpen

 53. Svenska kommunförbundet

 56. Tranås kommun

 61. Landsorganisationen i Sverige

 62. Sveriges kristna råd

 65. Bibeltrogna vänner

 66. Estniska evangelisk-lutherska kyrkan

 70. Islamiska kulturcenterunionen i Sverige

 74. Nybygget - Kristen samverkan

 75. Armenisk-apostoliska kyrkan

 76. Bulgarisk-ortodoxa kyrkan

 77. Estnisk-ortodoxa kyrkan

 78. Etiopisk-ortodoxa kyrkan

 79. Finska ortodoxa församlingen i Sverige

 81. Koptisk-ortodoxa kyrkan

 82. Makedonsk-ortodoxa kyrkan

 83. Rumänsk-ortodoxa kyrkan

 84. Kristi förklarings ortodoxa kyrka (Ryska kyrkan)

 85. Serbisk-ortodoxa kyrkan

 87. Syrisk-ortodoxa ärkestiftet i Sverige och övriga Skandinavien

 88. Syrisk-ortodoxa ställföreträdarskapet i Sverige

 89. Österns apostoliska katolska assyriska kyrka

 91. Sjundedags adventistsamfundet

 93. Svenska alliansmissionen

 96. Ungerska protestantiska församlingen i Sverige

 99. Ersta diakonisällskap

 100. Stiftelsen Stora Sköndal

 101. Kristna studentrörelsen i Sverige

 105. Sveriges kyrkogårdschefers förening

 106. Sveriges kyrkogårds- och krematorieförbund

 108. Sveriges kyrkosångsförbund

 110. Svenska kyrkans diakon- och diakonissförbund

Vidare har samtliga kyrkokommuner beretts tillfälle att yttra sig.

Bortemot 2 300 svar har kommit in från denna remisskategori, mot-

svarande 70 % av kyrkokommunerna. En analys av dessa och övriga

remissvar har lämnats i en särskild rapport från Statistiska central-

byrån i september 1997.

På eget initiativ har följande yttrat sig:

Samtliga stiftsförbund av Svenska kyrkans församlings- och pastorats-

förbund

Samtliga egendomsnämnder utom egendomsnämnden i Visby stift

Svenska Missionsförbundet, uttalande vid förbundets generalkon-

ferens 1997

Domkyrkorådet i[REDACTED_EFTERNAMN]

Kyrkofullmäktige i Varnhems kyrkliga samfällighet

Svenska Kommunalarbetareförbundet

Akademikerförbundet SSR

Centerns kyrkopolitiska sektion i Bohuslän

Stiftsjägmästarföreningen

Kyrkogårdsnämnden i Gävle kyrkliga samfällighet

Sveriges Kristna Socialdemokraters Förbund

Skånes arrendatorförening

Sveriges Jordbruksarrendatorers Förbund

Svenska vice-provinsen av Den Heliga Dominikus Romerska

Kongregation

Human-Etiska förbundet

Kristdemokraterna i Kista församling

Jämtlands läns museum

Dessutom har ett antal skrivelser från enskilda personer kommit in.

Samtliga yttranden finns tillgängliga i Kulturdepartementet (dnr

Ku97/903/Ky).

Frågeformulär

Kulturdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 december 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1997/98:49 Staten och trossamfunden

 grundlagsfrågor

 Regeringsformen omtryckt 1994:1483.

1 Tryckfrihetsförordningen omtryckt 1994:1476.

Prop. 1997/98:49

10

1

Prop. 1997/98:49

Bilaga 1

29

39

Prop. 1997/98:XX

Bilaga 1

40

40

Prop. 1997/98:49

Bilaga 2

38

40

Prop. 1997/98:XX

Bilaga 2

40

40

39

40

Prop. 1997/98:49

Prop. 1997/98:49