Regeringens proposition

1995/96:90

Registerbaserad folk- och bostadsräkning

år 2000 m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 25 oktober 1995

Ingela[REDACTED_EFTERNAMN]

 Jan[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att det skall genomföras en registerbaserad folk- och

bostadsräkning år 2000 för att framställa statistik för samhällsplanering,

forskning och allmän information.

 Propositionen omfattar förslag till en lagreglering som skall göra det möjligt

att ta fram sådan statistik med hjälp av registerdata. En förutsättning härför

är inrättande av ett lägenhetsregister och införande av folkbokföring på

lägenhet.

 Förslaget innebär i korthet att kommunerna blir skyldiga att fastställa

adresser till alla bostadslägenheter och, i de fall det finns mer än en bostads-

lägenhet med samma adress en särskild beteckning för varje lägenhet (lägen-

hetsbeteckning). Ett lägenhetsregister som skall omfatta samtliga

bostadslägenheter utan koppling till enskilda personer inrättas i anslutning

till nuvarande fastighetsdatasystem. Kompletterande lägenhetsspecifika uppgifter

skall lämnas av fastighetsägarna. Uppgiftsinsamlingen skall ombesörjas av det

blivande Lantmäteriverket. I ett senare led av uppbyggnadsskedet skall

fastighetsägare också lämna uppgifter till folkbokföringsmyndigheterna (skatte-

myndigheterna) om lägenhetsbeteckning och till vem bostadslägenheter är

upplåtna. Härigenom erhålls underlag för folkbokföring på lägenhet.

 En provverksamhet skall genomföras för att utvärdera kostnader och en rad

andra aspekter kring dels insamling av uppgifter och folkbokföring på lägenhet,

dels framställning av registerbaserad statistik. Provverksamheten skall,

bedrivas i Gävle kommun och i Högalids församling i Stockholms kommun.

 Provverksamheten skall inledas den 1 januari 1996. De föreslagna

bestämmelserna i övrigt avses träda i kraft den 1 juli 1996 respektive vid den

tidpunkt som regeringen bestämmer.

 I propositionen föreslås också att medel för provverksamheten anvisas på

tilläggsbudget för innevarande budgetår.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext.................... 6

 2.1 Förslag till lag om provverksamhet avseende

 hushålls- och bostadsuppgifter. 6

 2.2 Förslag till lag om lägenhetsregister 7

 2.3 Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen

 (1991:481)........... 9

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1536) om

 folkbokföringsregister 11

3 Ärendet och dess beredning. 12

4 Registerbaserad folk- och bostadsräkning 14

5 Fastighetsdatasystemet..... 20

 5.1 Allmänt.............. 20

 5.2 Fastighetsdatareformen 20

 5.3 Innehållet i fastighetsdatasystemet. 21

 5.4 Adressregistret...... 22

6 Lägenhetsregister.......... 23

 6.1 Allmän utformning och författningsteknisk lösning23

 6.2 Registerändamål m.m.. 26

 6.3 Insamling av uppgifter och registerinnehåll 27

 6.4 Fastställande av adress och lägenhetsbeteckning28

 6.5 Ansvarsfrågor........ 31

 6.6 Gallring............. 32

7 Folkbokföring på lägenhet.. 33

8 Säkerhet, integritet och sekretess 35

9 Provverksamhet............. 37

10 Ekonomiska konsekvenser.... 38

11 Anslagsfrågor för budgetåret 1995/96 40

 2

12 Författningskommentar...... 41

 12.1 Förslaget till lag om provverksamhet avseende

 hushålls- och bostadsuppgifter. 41

 12.2 Förslaget till lag om lägenhetsregister 42

 12.3 Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen

 (1991:481)........... 43

 12.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1536)

 om folkbokföringsregister 44

Bilaga 1 Sammanfattning av rapporten Utredning angående

 förbättrad hushållsstatistik med hjälp av

 lägenhetsidentitet i folkbokföringen och en

 sammanställning av remissvaren över

 rapporten............ 45

Bilaga 2 Sammanfattning av betänkandet (SOU 1995:74)

 Lägenhetsdata och en sammanställning av remissvaren

 över betänkandet..... 59

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 79

Bilaga 4 Lagrådets yttrande... 86

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 25 oktober 1995........... 92

 3

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till lag om provverksamhet avseende hushålls- och

 bostadsuppgifter,

2. antar regeringens förslag till lag om lägenhetsregister,

3. antar regeringens förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen

 (1991:481),

4. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1990:1536) om

 folkbokföringsregister,

5. godkänner det som regeringen förordar om en registerbaserad folk- och

 bostadsräkning år 2000,

6. till Folk- och bostadsräkning år 2000 på tilläggsbudget till statsbudgeten

 för budgetåret 1995/96 under sjunde huvudtiteln anvisar ett reservations-

 anslag på 37 000 000 kr.

 4

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om provverksamhet avseende

 hushålls- och bostadsuppgifter

Härigenom föreskrivs följande.

Lagens tillämpningsområde

1 § Denna lag gäller en provverksamhet i Gävle kommun och i Högalids församling

i Stockholms kommun för att kunna ta fram och registrera hushålls- och bo-

stadsuppgifter. Verksamheten avser insamling av uppgifter till ett

lägenhetsregister enligt lagen (1995:000) om lägenhetsregister, införande av

folkbokföring på lägenhet och statistisk bearbetning.

Personregister m.m.

2 § Myndighet som deltar i provverksamheten får inrätta och föra personregister

för provverksamheten med det ändamål som framgår av 1 §.

3 § En myndighet som deltar i provverksamheten får för genomförande av denna

hämta uppgifter från personregister enligt de föreskrifter regeringen meddelar.

Information

4 § Myndighet som deltar i den verksamhet som avses i 1 § skall i lämplig

utsträckning informera dem som berörs av verksamheten.

Gallring

5 § Uppgifter i personregister som avses i 2 § skall gallras senast när denna

lag upphör att gälla.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och upphör att gälla den dag

regeringen bestämmer, dock senast vid utgången av år 1999.

 5

2.2 Förslag till lag om lägenhetsregister

Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Lantmäteriverket och kommunerna skall för de ändamål som anges i 2 § föra

ett lägenhetsregister med hjälp av automatisk databehandling.

 Lantmäteriverket har det övergripande ansvaret för lägenhetsregistret.

Kommunen ansvarar för de uppgifter i registret som hänför sig till kommunen.

Ändamål

2 § Uppgifter i lägenhetsregistret får användas för framställning av statistik

och för folkbokföringen. Registret får också användas för resursfördelning samt

planering, uppföljning och utvärdering av boende, byggande och kommunikationer.

Innehåll

3 § Lägenhetsregistret skall omfatta samtliga lägenheter som helt eller till en

inte oväsentlig del används eller är avsedda att användas som bostad

(bostadslägenhet).

 Lägenhetsregistret får innehålla uppgifter om fastighet, byggnad, lägen-

hetsbeteckning och övriga uppgifter om lägenheten.

 Regeringen föreskriver närmare om vilka uppgifter registret skall innehålla.

Uppgiftsskyldighet

4 § En fastighetsägare är skyldig att lämna de uppgifter som behövs för

lägenhetsregistret och som inte kan inhämtas från fastighetsdatasystemet vid

Lantmäteriverket. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om uppgiftsskyl-

digheten.

 Med fastighetsägare avses i denna lag även ägare av byggnad.

 6

Fastställande av adress och lägenhetsbeteckning

5 § Varje bostadslägenhet skall kunna hänföras till en adress som fastställs av

kommunen. Om det finns mer än en bostadslägenhet med samma adress, skall

kommunen fastställa en särskild beteckning för varje lägenhet (lägenhetsbe-

teckning). Fastighetsägaren skall underrättas om detta.

Föreläggande m.m.

6 § Om en begärd uppgift inte lämnas inom föreskriven tid, får kommunen eller

den myndighet som regeringen bestämmer förelägga den uppgiftsskyldige att lämna

uppgiften.

 Ett föreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att det

annars inte följs.

7 § Beslut om vitesföreläggande får inte överklagas.

 Denna lag träder i kraft, i fråga om Gävle kommun och Högalids församling i

Stockholms kommun, den 1 januari 1996, och i övrigt den dag som regeringen

bestämmer.

 7

2.3 Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481)

 Härigenom föreskrivs att 6, 28, 31 och 32 §§ folkbokföringslagen (1991:481)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 6 §

 En person skall folkbokföras på den fastighet och i den territoriella

församling där han enligt 7-13 §§ är att anse som bosatt.

-------------------------------------------------------

 En person som är bosatt på

 en fastighet som innehåller

 flera bostadslägenheter

 skall folkbokföras också på

 lägenhet. Med bostads-

 lägenhet avses lägenhet som

 är registrerad i

 lägenhetsregistret enligt

 lagen (1995:000) om lägen-

 hetsregister.

 Ett nyfött barn folkbokförs i den församling där modern är folkbokförd eller,

om modern inte är folkbokförd, i den församling där det har fötts. Hittebarn

folkbokförs i den församling där det har påträffats.

 Undantag från första stycket anges i 14-16 §§.

 28 §

 Anmälan enligt 25 eller 26 § skall innehålla följande uppgifter:

 1. namn och personnummer,

 2. datum för ändring av bostads- eller postadress,

-------------------------------------------------------

 3. ny bostads- och 3. ny bostads- och

postadress samt dess beräknadepostadress och, om

giltighetstid. fastigheten innehåller

 flera bostadslägenheter,

 lägenhetsbeteckning som

 avses i lagen (1995:000)

 om lägenhetsregister samt

 beräknad giltighetstid,

 4. registerbeteckning för den fastighet som den nya bostadsadressenavser,

 5. vem som upplåtit den fastighet eller bostadslägenhet som den nya

bostadsadressen avser.

-------------------------------------------------------

 Uppgift om bostads- eller Anmälan enligt 26 § skall

post-adress enligt första dessutom innehålla uppgift

stycket 3 som avser en om inflyttningsdag till

lägenhet i flerfamiljshus börlandet, avsikten med

innehålla den beteckning för vistelsen här och dess

lägenheten som beräknade varaktighet samt

fastighetsägaren använder. de uppgifter som får föras

Anmälan enligt 26 § skall in i folkbokföringsregi-

dessutom innehålla uppgift stret enligt lagen

om inflyttningsdag till (1990:1536) om folkbokfö-

landet, avsikten med ringsregister.

vistelsen här och dess

beräknade varaktighet samt

de uppgifter som får föras in

i folkbokföringsregistret

enligt lagen (1990:1536) om

folkbokföringsregister.

 31 §

 Om det kan antas att en person är skyldig att göra anmälan enligt denna lag,

får skattemyndigheten förelägga honom att antingen göra en sådan anmälan eller

skriftligen eller muntligen lämna de uppgifter som behövs för bedömningen av

hans folkbokföring. I föreläggandet skall anges vilka uppgifter som skall

lämnas.

-------------------------------------------------------

 Skattemyndigheten får

 förelägga en person att lämna

 uppgift om lägen-

 hetsbeteckning, även om

 skyldighet att göra anmälan

 enligt första stycket inte

 föreligger.

 Om ett barns vårdnadshavare inte anmält barnets förnamn inom föreskriven tid

enligt 30 § namnlagen (1982:670), får skattemyndigheten förelägga barnets

vårdnadshavare att inom viss tid fullgöra denna skyldighet.

 32 §

-------------------------------------------------------

 Skattemyndigheten får före- Skattemyndigheten får

lägga en fastighetsägare förelägga en fastighetsägare

eller innehavare av eller innehavare av

bostadslägenhet, som upplåterbostadslägenhet, som

en bostad åt någon annan, attupplåter en bostad åt någon

uppge till vem han upplåter annan, att uppge till vem

bostad och om denne med han upplåter bostad och om

hans medgivande upplåter denne med hans medgivande

bostaden åt annan samt vilka upplåter bostaden åt annan

personer som enligt hans samt vilka personer som

kännedom bor i fastigheten enligt hans kännedom bor i

respektive lägenheten. I fastigheten respektive

fråga om en person som bor i lägenheten. I fråga om en

flerfamiljshus får person som bor på en

föreläggandet också avse upp-fastighet som innehåller

gift om den beteckning flera bostadslägenheter får

(lägenhetsnummer) som föreläggandet också avse upp-

fastighetsägaren använder förgift om personnummer,

bostadslägenheten. adress, fastighetsbeteck-

 ning och lägenhets-

 beteckning.

 Med fastighetsägare avses

 i denna lag även ägare av

 byggnad.

 Denna lag träder i kraft, i fråga om Gävle kommun och Högalids församling i

Stockholms kommun, den 1 juli 1996, och i övrigt den dag som regeringen

bestämmer.

 8

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1536)

 om folkbokföringsregister

 Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 6 §1

 Ett lokalt folkbokföringsregister får innehålla uppgifter om personer som är

eller har varit folkbokförda inom det verksamhetsområde för vilket registret

förs. För en sådan person får anges

 1. födelsetid och personnummer,

 2. namn,

 3. adress,

-------------------------------------------------------

 4. 4. folkbokföringsfastighet,

 folkbokföringsfastighet, lägen-

 folkbokföringsort och hetsbeteckning,folkbokföringsort

 folkbokföring under och folkbokföring under

 särskild rubrik, särskild rubrik,

 5. födelsehemort och födelseort,

 6. medborgarskap,

 7. civilstånd,

 8. make, barn, föräldrar och vårdnadshavare eller annan person som den

 registrerade har samband med inom folkbokföringen och om sambandet är grundat

 på adoption,

 9. sjömansregistrering,

 10. inflyttning från utlandet,

 11. avregistrering vid

 a) dödsfall och dödförklaring,

 b) utflyttning till utlandet,

 c) obefintlighet,

 d) beslut om fingerade personuppgifter,

 12. gravsättning.

 För personen får också anges uppgifter som den 30 juni 1991 i enlighet med

särskilda bestämmelser är antecknade i en sådan personakt som avses i 16 §

folkbokföringskungörelsen (1967:495) samt uppgifter om medlemskap i en icke-

territoriell församling.

 Denna lag träder i kraft, i fråga om Gävle kommun och Högalids församling i

Stockholms kommun, den 1 juli 1996 och i övrigt den dag som regeringen

bestämmer.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1994:369.

 9

3 Ärendet och dess beredning

Alternativ till traditionella folk- och bostadsräkningar - i form av register-

baserade räkningar - har på regeringens uppdrag granskats såväl av Statistiska

centralbyrån (SCB) i den s.k. Fobalt-utredningen (med rapport publicerad i

januari 1983) som av kommissionen för 1985 års folk- och bostadsräkning (FoB 85-

kommissionen).

 Fobalt-utredningens förslag mötte hård kritik, främst för att nya

administrativa register skulle inrättas. Kritikerna befarade att dessa skulle

kunna användas för samarbearbetningar med administrativa register i syfte att

kontrollera medborgarna. Förslaget genomfördes inte omedelbart utan 1985 års

folk- och bostadsräkning gavs en utformning liknande 1980 års. Ett sysselsätt-

nings- och pendlingsregister samt ett utbildningsregister inrättades dock i

enlighet med Fobal-utredningens förslag.

 FoB 85-kommissionen fann i sitt betänkande Folk- och bostadsräkningar i

framtiden (SOU 1988:43) att helt registerbaserade folk- och bostadsräkningar

skulle förutsätta dels tillgång till ett yrkesregister och ett byggnadsregister

med lägenhetsuppgifter, dels en folkbokföring på lägenhet. Kommissionen ville

dock inte av enbart statistiska skäl förespråka inrättandet av sådana

administrativa register.

 Kommissionen för 1990 års folk- och bostadsräkning (FoB 90-kom-

missionen) hade till huvuduppgift att följa det löpande arbetet med 1990 års

folk- och bostadsräkning för att bevaka de formella och praktiska aspekterna av

betydelse för den personliga integriteten. Härutöver hade kommissionen också

till uppgift att utreda förutsättningarna för helt registerbaserade framtida

folk- och bostadsräkningar samt en övergång till tioårsintervall. Kommissionen

behandlade i sitt betänkande Folk- och bostadsräkning år 1990 och i framtiden,

del II (SOU 1993:41), närmare frågor om information från folk- och

bostadsräkningar och olika reaktioner mot sådana. Kommissionen redovisade vidare

med stöd av utredningar från SCB olika tänkbara alternativ till traditionella

folk- och bostadsräkningar.

 FoB 90-kommissionens förslag innebar sammanfattningsvis att en folk- och bo-

stadsräkning av traditionell inriktning och omfattning inte borde genomföras

före år 2000, att en aktualisering av statistiken över hushåll och boende från

1990 års folk- och bostadsräkning under tiden fram till år 2000 borde företas i

mån av konstaterad efterfrågan, samt att framställningen av den aktualiserade

statistiken i förekommande fall borde regleras i en särskild registerlag.

Kommissionen tog inte ställning till om man skulle ha en registerbaserad folk-

och bostadsräkning utan konstaterade bara att några bärande motiv för att för

andra ändamål införa lägenhetsregister och folkbokföring på lägenhet inte

redovisats för kommissionen.

 Remissvaren på kommissionens förslag har sammanfattats i promei-morian

Remissvaren på FoB 90-kommissionens förslag (Ds 1994:41). De påvisar ett stort

behov av hushållsstatistik samt önskemål om en långsiktig satsning på

försörjning av hushållsstatistik genom inrättande av lägenhetsregister och en

utökad adressuppgift i folkbokföringen.

 Mot bakgrund härav beslöt regeringen den 17 mars 1994 att uppdra åt SCB att i

samarbete med Centralnämnden för fastighetsdata (CFD) och Riksskatteverket (RSV)

studera möjligheterna att producera hushålls- och bostadsstatistik med hjälp av

ett framtida lägenhetsregister och förbättrad adressuppgift i folkbokföringen (i

fortsättningen kallad utredningen). Uppdraget redovisades i en rapport den 30

juni 1994, Utredning angående förbättrad hushålls- och bostadsstatistik med

hjälp av lägenhetsidentitet i folkbokföringen. I rapporten föreslogs att ett

lägenhetsregister skulle inrättas och att lägenhetsidentitet skulle införas i

folkbokföringen. Utredningen redovisade också ett tänkbart innehåll i lägen-

hetsregistret samt principer för hur lägenhetsidentiteter kunde byggas upp.

Rapporten har remissbehandlats. En sammanfattning av rapporten och en samman-

ställning av remissyttrandena finns i bilaga 1.

 I 1995 års budgetproposition (prop. 1994/95:100 bil. 8), konstaterade

regeringen att en långsiktig lösning med registerbaserade folk- och

bostadsräkningar nu bör prövas. Regeringen avsåg att återkomma till riksdagen i

denna fråga. Regeringen föreslog vidare att någon folk- och bostadsräkning inte

skulle genomföras år 1995. Riksdagen hade inget att erinra mot regeringens

förslag (bet. 1994/95:FiU13, rskr. 1994/95:247).

 Regeringen beslutade den 30 mars 1995 att det inom Finansdepartementet skulle

tillsättas en arbetsgrupp med uppdrag att ta fram förslag till den författnings-

reglering m.m. som krävs för att framställa hushållsstatistik med hjälp av

registerdata (i fortsättningen kallad arbetsgruppen). Arbetsgruppen redovisade

den 3 juli 1995 sina förslag i betänkandet Lägenhetsdata (SOU 1995:74).

Betänkandet har remissbehandlats. En sammanfattning av betänkandet och en

sammanställning av remissyttrandena finns i bilaga 2.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 5 oktober 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 3.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

 De synpunkter som Lagrådet har anfört har i stor utsträckning beaktats av

regeringen i enlighet med vad som redovisas i de avsnitt som berörs av

synpunkterna. Dessutom har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten.

 10

4 Registerbaserad folk- och bostadsräkning

 Utredningens förslag: Det ingick i utredningens förutsättningar att det skulle

genomföras en registerbaserad folk- och bostadsräkning. Utredningen visade på

två alternativa förslag till uppbyggnad. Enligt alternativ 1 skulle

fastighetsägare till flerbostadshus lämna uppgifter om lägenhet och

kontraktsinnehavarens namn. Samtidigt skulle en hushållsblankett till hushåll i

flerbostadshus skickas ut. Enligt alternativ 2 skulle fastighetsägare till

flerbostadshus lämna uppgifter om lägenhet och om kontraktsinnehavarens namn och

personnummer.

 Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna förordar en

registerlösning. Flertalet av de remissinstanser som har berört frågan förordar

att alternativ 2 genomförs. Datainspektionen avstyrker förslaget och anser att

mindre omfattande insatser i enlighet med FoB 90- kommissionens förslag bör

användas för att tillgodose samhällets statistikbehov. I det fall en

registerlösning beslutas förordar inspektionen alternativ 1 med motiveringen att

förande av personregister för statistikändamål skall ske enligt principen om in-

formerat samtycke. Svenska arbetsgivareföreningen och Sveriges fastig-

hetsägareförbund avstyrker förslaget och anser att den statistik som kan behövas

i framtiden borde kunna tas fram genom t.ex. stickprovsundersökningar.

 Skälen för regeringens förslag: I Sverige har folkräkningar med varierande

utformning och regelbundenhet genomförts sedan mitten av 1700-talet.

Bostadsräkningar med olika omfattning och mellanrum har gjorts sedan 1910-talet.

Från och med år 1930 har folkräkningar genomförts vart femte år med undantag för

år 1955 då räkningen inställdes av ekonomiska skäl. Från och med år 1960 har

samordnade folk- och bostadsräkningar genomförts vart femte år. Uppgifterna i

räkningarna har hämtats dels från frågeblanketter till allmänheten, dels från

tillgängliga datoriserade register. Andelen uppgifter från sådana register har

successivt ökat. Den information som erhålls genom en folk- och bostadsräkning

utgör ett väsentligt underlag för samhällsplanering, forskning och allmän

information och därpå grundade beslut inom offentlig och privat sektor.

 Informationen från folk- och bostadsräkningarna kompletterar sådant underlag

som kan erhållas genom annan löpande samhällsstatistik, särskilda utredningar,

mer eller mindre regelbundna urvalsundersökningar m.m.

 Informationen är dock unik i ett par väsentliga avseenden. Den ger sålunda en

regelbundet återkommande information om vissa samhällsförhållanden som är

gemensamma för hela landet. Genom denna kan man göra jämförelser mellan skilda

delar av landet och jämförelser mellan olika tider. Detta är viktigt för bl.a.

samhällsplaneringen och forskningen. Den ger också information om förhållanden i

fråga om hushåll, bostäder och yrken som man för närvarande inte kan få på något

annat sätt.

 I den senaste folk- och bostadsräkningen år 1990 samlades uppgifter om

hushåll, lägenheter, färdsätt till arbete, yrke, arbetad tid och utbildning in

genom en frågeblankett till allmänheten. Uppgifter hämtades också in från vissa

befintliga register.

Stort behov av statistik på hushållsnivå

Statistik över bostadshushåll med regional fördelning har traditionellt endast

kunnat tas fram i samband med folk- och bostadsräkningarna. Statistiken har i

huvudsak innehållit redovisning av hushållens sammansättning efter antal boende,

antal barn i olika åldrar, ålder på hushållets referensperson m.m. Hushållstyp,

huruvida hushållet består av ensamboende, ensamstående med barn, sammanboende

med eller utan barn osv., har också varit ett centralt redovisningsbegrepp.

Redovisning av detta slag finns löpande för varje folk- och bostadsräkning sedan

år 1960.

 Hushålls- och bostadsstatistiken förutsätter att man kopplar ihop hushållet

med den lägenhet hushållet bebor. På det sättet kan hushållens utnyttjande av

bostadslägenheter beräknas i mått av trångboddhet eller utrymmesstandard.

Vanligt är att redovisning sker av hushållet efter lägenhetens storlek,

upplåtelseform, hustyp, byggnadsperiod m.m.

 De utredningar om folk- och bostadsräkningar som har gjorts sedan början av

1980-talet har alla genomfört någon form av kartläggning av behovet av

hushållsstatistik. Kartläggningarna har utvisat att det finns ett stort behov av

statistik över hushållen och dess boende på låg regional nivå. Hushållsstatistik

på denna nivå är grundläggande information för många olika användare i de delar

av samhället som arbetar med planering, utvärdering och resursfördelning.

Kartläggningarna har också slagit fast att det inte är möjligt att genom

stickprovsundersökningar få fram statistik på låg regional nivå.

 FoB 90-kommissionen konstaterade att det under överskådlig framtid föreligger

beaktansvärda behov av den information som erhålls genom folk- och

bostadsräkningar. Remissvaren på kommissionens förslag underströk det stora

behovet av hushållsstatistik, såväl inom den statliga och kommunala som inom den

privata sektorn. Svenska kommunförbundet påpekade att kommunerna behöver

grundläggande information om hushållens sammansättning och boende både nu och i

framtiden. Förbundet framhöll att det finns ett angeläget och dokumenterat behov

bland kommuner och landsting att använda hushållsstatistik för planering, ut-

värdering, uppföljning och inte minst resursfördelning. Vid fördelning av

resurser inom socialtjänsten och sjukvården används uppgifter om socioekonomisk

tillhörighet, bostadsförhållanden, hushållssamman-sättning och samboende.

 Flera statliga myndigheter har pekat på behovet av hushålls- och bostads-

statistik. Socialstyrelsen använder hushållsstatistik i betydande omfattning.

Behovet kan framöver tänkas öka av flera skäl. Socialstyrelsens pågående

anpassning till rollen som utvärderande och uppföljande myndighet kan förväntas

öka behovet av hushållsstatistik. Dessutom är förändringarna inom den sociala

sektorns verksamhetsområde av sådan genomgripande karaktär att värdet ständigt

ökar av relativt täta avläsningstidpunkter. Riksförsäkringsverket använder

hushållsstatistik bl.a. för att utvärdera effekterna av bostadsstöd till

barnfamiljer men också vid de uppföljningar och analyser som verket gör av

socialförsäkringen. Boverket använder hushållsstatistik för att kunna följa upp

och utvärdera de statliga bostadsstödens effekter för de boende och bostads-

marknaden och för att analysera utvecklingen på bostads- och byggmarknaden.

Närings- och teknikutvecklingsverket gör prognoser över energi- och elanvänd-

ningen vilka grundar sig på statistik över hushållen och dess boende.

 Forskningens behov av empiriska data är otvetydigt. Exempelvis behöver den

medicinska och epidemiologiska forskningen uppgifter som rör yrke och

arbetsplatser men också uppgifter om boendemiljöer. Hushållsdata används t.ex.

vid studier av sambandet mellan hälsa/ohälsa och individens

hushållstillhörighet.

 Den pågående omdaningen av den offentliga sektorn har förändrat behovet och

efterfrågan av hushålls- och bostadsstatistik. Den avreglerade bostadsmarknaden

skapar exempelvis efterfrågan på hushållsstatistik från bostadskreditinstitut,

byggherrar m.fl. som behöver underlag för sina beslut och risktaganden. Vidare

har efterfrågan ökat av statistik som underlag för utvärdering och fördelning av

resurser i takt med kravet på besparingar och omfördelningar.

 Strukturkostnadsutredningen presenterade i juni 1993 betänkandet (SOU 1993:53)

Kostnadsutjämning mellan kommunerna. Utredningen föreslår ett

kostnadsutjämningssystem som bygger på strukturella skillnader i kostnader

mellan kommunerna. Den faktor som framför allt förklarar strukturella

kostnadsskillnader mellan kommuner är ålders- och hushållsstrukturen. De

kommuner som har många äldre, barn och skolbarn erhåller enligt utredningens

förslag generellt en högre strukturkostnadsersättning. Utredningen anser det

nödvändigt att minst vart femte år göra en mer genomgripande översyn av

systemet, vilket i sin tur kräver att det genomförs folk- och bostadsräkningar

med samma intervall. Om så inte görs måste de för utjämningsmodellen

erforderliga uppgifterna göras tillgängliga på annat sätt. Redan i dag använder

många större kommuner och landsting hushållsstatistik för sina egna

resursfördelningsmodeller där flera miljarder kronor fördelas.

 11

Stora besparingar

Registerbaserade folk- och bostadsräkningar medför på sikt stora besparingar

jämfört med traditionella räkningar, vilket bekräftas av erfarenheter från

Danmark och Finland. Kostnaden för en registerbaserad folk- och bostadsräkning

har uppskattats till 10 miljoner kronor. Detta skall jämföras med kostnaden för

en traditionell folk- och bostadsräkning som i dag uppskattas till ca 300

miljoner kronor per insamling. Mot den bakgrunden kommer den engångsvisa

uppläggningskostnaden snabbt att finansieras.

 Besparingar kommer också att göras på andra håll i samhället. Bl.a. kommer

Posten att göra stora besparingar genom minskad hantering av felaktiga adresser

genom kompletteringen av det adressregister som ligger till grund för

lägenhetsregistret.

Bättre statistikkvalitet

Vid kartläggningar före 1985 års folk- och bostadsräkning av hur ofta

hushållsstatistik borde produceras har det framkommit att vart tredje år är en

önskvärd periodicering. Det är dock inte möjligt att genomföra en traditionell

folk- och bostadsräkning med så korta intervaller. Senare kartläggning har visat

att ett ökande behov av hushållsstatistik finns, t.ex. i

resursfördelningssammanhang. Med en registerlösning är det i princip möjligt att

kontinuerligt framställa den nämnda statistiken, vilket innebär en klar

kvalitetsförbättring av samhällets information om hushållens boendestandard och

boendeekonomi.

Enklare för uppgiftslämnarna

En registerbaserad folk- och bostadsräkning innebär en förenkling för

uppgiftslämnarna i förhållande till traditionella räkningar. Redan i dag hämtas

huvuddelen av all information vid folk- och bostadsräkningar från olika

register. Vad som saknas är framför allt en koppling till bostaden så att

individerna kan föras till ett hushåll. På grund av detta tvingas alla att fylla

i folk- och bostadsräkningsblanketten. Uppgiftslämnarbördan för kommunerna kan

minskas liksom på sikt även för fastighetsägare och allmänheten. I

uppbyggnadsskedet måste dock de senare medverka på olika sätt tillsammans med

kommuner och folkbokföringsmyndigheter.

Förbättrad folkbokföring

En registerbaserad folk- och bostadsräkning förutsätter att folkbokföring sker

på lägenhet. Den gällande folkbokföringslagen (1991:481) avser endast

folkbokföring på fastighet och inte på lägenhet. Genom reformen kommer även

hushåll i flerbostadshus att registreras på sin bostad och inte som idag enbart

hushåll i enbostadshus. Detta innebär en klar förbättring av kvaliteten på

folkbokföringen. Detta förutsätter emellertid att allmänheten i framtiden anger

uppgift om lägenhet i sina flyttningsanmälningar.

Minskat bortfall

Ytterligare skäl som talar för en registerlösning är erfarenheterna från folk-

och bostadsräkningen år 1990. Till och med FoB 85 var det möjligt att

upprätthålla samma slutliga svarsandel på ca 99 procent. I FoB 90 var

svarsandelen 97,5 procent. Insatserna och kostnaderna för påminnelser blev genom

det större antalet uteblivna svar större än i tidigare folk- och

bostadsräkningar. Vid ett ytterligare ökande bortfall av uppgifter i

traditionella folk- och bostadsräkningar blir resultaten av dessa alltmer

otillfredsställande för de avsedda ändamålen.

Sammanfattning

Regeringen delar statliga och kommunala myndigheters bedömning avseende behovet

av hushålls- och bostadsstatistik. Detta torde vara väl dokumenterat och synes

snarare öka än minska bl.a. mot bakgrund av behovet av statistik för att kunna

fördela knappa samhällsresurser.

 Regeringen konstaterar sammanfattningsvis att det finns flera skäl som talar

för en övergång till registerbaserade folk- och bostadsräkningar. En reform

innebär stora besparingar för samhället i jämförelse med traditionella

räkningar. Vidare är det möjligt att förbättra kvaliteten på statistiken. Det

blir enklare för uppgiftslämnarna och folkbokföringen förbättras. Erfarenheten

från FoB 90 talar också för en registerlösning.

 Regeringen konstaterar vidare att det inte är möjligt att med hjälp av

urvalsundersökningar ta fram statistik på låg regional nivå. Det kan också

konstateras att de förslag till framskrivning av underlag från folk- och

bostadsräkningar som presenterades i FoB 90-kommissionens rapport inte kan ge en

tillfredställande kvalitet till rimliga kostnader.

 Regeringen föreslår därför att det skall genomföras en registerbaserad folk-

och bostadsräkning år 2000. Det innebär att uppgifter motsvarande dem som

samlades in vid räkningen år 1990 samlas in genom befintliga register. Allmän-

heten behöver således inte krävas på de aktuella uppgifterna via frågeblankett,

vilket måste ses som en stor fördel.

 För att möjliggöra en registerbaserad folk- och bostadsräkning föreslår

regeringen att ett lägenhetsregister inrättas och att folkbokföring sker på

lägenhet och inte som nu på fastighet.

 I den senaste folk- och bostadsräkningen år 1990 samlades uppgifter om

hushåll, lägenheter, färdsätt till arbete, yrke, arbetad tid och utbildning in

genom en frågeblankett till allmänheten. Vissa uppgifter inhämtades också från

befintliga register. Det saknas för närvarande ett yrkesregister, varför

uppgifter om yrke inte kommer att kunna samlas in via registerdata. Regeringen

beslutade den 22 december 1994 att uppdra år SCB att utreda förutsättningarna

och bedriva försöksverksamhet för att upprätta ett individbaserat yrkesregister

med hjälp av data insamlade via arbetsgivarnas kontrolluppgifter.

 Efterfrågan och behov bör styra vilka uppgifter som skall ingå inom ramen för

den registerbaserade lösningen år 2000. Det är viktigt att hänsyn tas till

jämförbarhet bakåt i tiden innan beslut tas om den slutliga utformningen.

Regeringen avser att senare återkomma till riksdagen i denna fråga.

 Intervallen mellan folk- och bostadsräkningarna har hittills varit fem år.

Dock beslutade riksdagen att någon räkning inte skulle genomföras år 1995. Från

flera håll har framförts önskemål om hushållsstatistik med tätare intervall.

Regeringen är inte beredd att nu föreslå hur ofta folk- och bostadsräkningar

skall genomföras i framtiden. Efterfrågan och behov av aktuell statistik bör

vara vägledande i detta fall. Regeringen har för avsikt att återkomma till

riksdagen med förslag om hur ofta en registerbaserad folk- och bostadsräkning

skall tas fram.

 En viktig utgångspunkt i detta sammanhang är också att det inom Europeiska

unionen pågår förberedelser för ett direktiv som uppmanar medlemsländerna att

genomföra en folk- och bostadsräkning vid sekelskiftet.

 Enligt regeringens uppfattning finns det inte från integritetssynpunkt något

vägande hinder mot att genomföra en registerbaserad folk- och bostadsräkning.

Motiven härför utvecklas i avsnitt 8.

Val av alternativ

Utredningen har redovisat en mycket preliminär beräkning av kostnaderna för

genomförandet av två alternativ för insamling av uppgifter till ett lägenhets-

register och folkbokföring på lägenhet. Kostnaden för alternativ 1 har beräknats

till 360 miljoner kronor och för alternativ 2 till 260

miljoner kronor.

 Enligt alternativ 1 skulle fastighetsägare till flerbostadshus lämna uppgifter

om lägenheten och kontraktsinnehavarens namn. För detta ändamål skulle ca

280 000 blanketter behöva skickas ut. Fastighetsägarblanketten skulle förtryckas

med de uppgifter om identitet och adress som finns i byggnadsregistret. Dessutom

skulle 3,2 miljoner blanketter skickas ut till hushållen. Dessa skulle lämna

uppgifter om hushållets sammansättning och kontraktsinnehavarens namn.

Hushållsblanketten skulle förtryckas med uppgifter från registret över

totalbefolkningen.

 Enligt alternativ 2 skulle fastighetsägare till flerbostadshus lämna uppgifter

om lägenheten och om kontraktsinnehavarens namn och personnummer.

 Regeringen anser i likhet med flera remissinstanser att en modifierad form av

provalternativ 2 bör genomföras. Till skillnad från det ursprungliga

alternativet föreslås nu detta genomföras på en mer begränsad geografisk yta.

Det bör vidare noteras att provverksamheten kommer att omfatta också fritidshus.

Detta alternativ renodlar uppgifterna för de berörda myndigheterna. Kommunerna

ansvarar för att adresser och beteckningar fastställs för lägenheterna,

Lantmäteriverket bygger upp lägenhetsregistret, skattemyndigheten ansvarar för

den utökade folkbokföringen och SCB förbereder statistikredovisningen. En annan

fördel med detta alternativ är att lägenhetsregistret byggs upp successivt

i stället för att allt görs på en gång. Detta innebär att man kan utnyttja

erfarenheter och lärdomar efter hand. Allt talar också för att kostnaderna för

detta alternativ blir lägre. Enligt det föreslagna alternativet kommer

skattemyndigheterna att kommunicera med berörda i samband med att folk-

bokföringen sker på lägenhet.

5 Fastighetsdatasystemet

5.1 Allmänt

Fastighetsdatasystemet kan kortfattat beskrivas som en gemensam samhällelig

resurs med grundläggande fastighetsinformation som bygger på samverkan mellan

olika intressenter. Systemet vilar på principen om ajourföring vid källan och

omfattar flera delregister med information som i sin tur delas in i olika

grupper.

 Kärnan i fastighetsdatasystemet utgörs av fastighetsregistret, inskrivnings-

registret, byggnadsregistret och ett register med taxeringsinformation. Benäm-

ningen fastighetsdatasystemet förekommer i en författning, förordningen

(1988:278) med instruktion för Centralnämnden för fastighetsdata (CFD). Enligt 1

§ 1 i förordningen skall CFD förvalta fastighetsdatasystemet. Systemet har

nyligen blivit rikstäckande.

 Riksdagen har beslutat att Statens lantmäteriverk och CFD den 1 januari 1996

slås ihop och bildar en ny myndighet, Lantmäteriverket (prop. 1993/94:214, bet.

1993/94:BoU19, rskr. 1993/94:375, prop. 1994/95:166, bet. 1994/95:BoU17, rskr.

1994/95:313).

5.2 Fastighetsdatareformen

Fastighetsdatareformen bygger på beslut av riksdagen år 1968 och 1970 att

reformera fastighetsregistrering och inskrivning av fastigheter vid

fastighetsregistermyndigheter och tingsrätter. Reformen har inneburit en

omläggning och överföring av uppgifter från jord- och stadsregisterböcker och

fastighets- och tomträttsböcker till ADB. Reformarbetet har utförts i samarbete

mellan CFD, Domstolsverket och Statens lantmäteriverk samt berörda

fastighetsregister- och inskrivningsmyndigheter. En plan för arbetet, som tagit

ca två år för varje område och pågått samtidigt i flera län, har lagts fast av

statsmakterna. Genom fastighetsdatasystemet tas de informationssamband tillvara

som finns i de olika myndigheternas verksamheter.

5.3 Innehållet i fastighetsdatasystemet

Fastighetsdatasystemet har med tiden undergått successiva förändringar, såväl

avseende de tekniska lösningarna som beträffande innehållet i databaserna.

Systemet innehåller i grunden två delregister - ett fastighets- och ett

inskrivningsregister. Efter de beslut som riksdag och regering fattat under

våren 1993 har uppbyggnaden av ett tredje register, ett basregister över

byggnader, nu färdigställts.

 Kommittédirektiv är nu beslutade för en utredning som skall se över de

författningar som styr fastighetsdatasystemet (dir. 1995:120). Nya författningar

på området kan därför förväntas träda i kraft inom några år.

Fastighetsregistret

Fastighetsregistreringen är det avslutande ledet i den fastighetsbild-

ningsprocess som i huvudsak regleras i fastighetsbildningslagen

(1970:988). I det fastighetsregister som förs av de statliga och kommunala

fastighetsregistermyndigheterna finns sålunda uppgifter om församling, eventuell

adress, areal, läge, planer och rättigheter m.m. för fastigheter, samfälligheter

och gemensamhetsanläggningar. Uppgifterna ajourhålls dagligen av

fastighetsregistermyndigheterna. Innehållet i fastighetsregistret regleras i

fastighetsregisterkungörelsen (1974:1059). Registret omfattar sju delregister,

nämligen:

- Huvudregistret,

- Registerkartan,

- Koordinatregistret,

- Planregistret,

- Kvartersregistret,

- Adressregistret och

- Gemensamhetsanläggningsregistret.

Inskrivningsregistret

Handläggning av inskrivningsärenden sker vid inskrivningsmyndighet.

Inskrivningsregistret består av sex delar och regleras i inskrivningskungörelsen

(1974:1061).

Byggnadsregistret

Arbetet med att komplettera fastighetsdatasystemet med ett basregister för

byggnader, byggnadsregistret, har nyligen slutförts. Uppbyggnaden av bygg-

nadsregistret har förutsatt samverkan mellan stat och kommun. CFD har sålunda

lagt upp grundregistret i samarbete med kommunerna, som också kommer att ajour-

hålla registret mot ersättning från CFD. Detta betyder att samtliga kommuner

medverkar i fastighetsdatasystemet som registerförare av byggnadsregistret.

Många kommuner har sett möjligheter att knyta information från

fastighetsdatasystemet och byggnadsregistret till sin bygglovshantering,

räddningstjänst, miljö- och hälsoskydd och planering inom t.ex. energiområdet,

bostadsbyggande, skyddsplan etc.

 I registret har varje byggnad en unik identitet, en byggnadsbeteckning som

består av beteckningen på den fastighet där byggnaden är belägen och ett

särskilt enhetsnummer (löpnummer). De obligatoriska uppgifterna innefattar

uppgifter om byggnadsbeteckning, administrativ tillhörighet, läge,

taxeringsuppgifter (se nedan), ägare samt aktualitetsuppgifter, medan

bygglovsuppgifter, adresser, alternativt namn och referenser är frivillig

information.

Taxeringsregistret

Registret omfattar taxeringsinformation om samtliga taxeringsenheter och

värderingsenheter i landet. Informationen avser sådana uppgifter som fastställs

vid fastighetstaxeringen. Hit hör, förutom taxeringsvärde, även taxeringskoder,

egenskapsdata samt ägaruppgifter. Uppgifterna uppdateras årligen av

skatteförvaltningen.

5.4 Adressregistret

Adressregistret innehåller lokaliserande adresser (gatuadresser) till

fastigheter och samfälligheter. Upprättande och förande av adressregister i

fastighetsdatasystemet är frivilligt och kommunerna ansvarar själva för

åsättandet av adresser. I september 1995 för 200 kommuner på detta sätt

adressregister i fastighetsdatasystemet. Genom beslut av Statens lantmäteriverk

kan kommunen få behörighet att själv utföra registreringen. Adressregistret har

idag varierande grad av täckning, även inom vissa kommuner. Framför allt är det

landsbygdsadresser som saknas.

 Adresserna förekommer som en egen informationsgrupp och kan användas för

sökning av fastighetsinformation. I byggnadsregistret finns sålunda kopplingar

mellan byggnaderna och adresserna i adressregistret.

 Inför uppbyggnaden av ett lägenhetsregister måste samtliga byggnader med

bostadslägenheter ha fastställda och registrerade adresser.

Basregister över adresser

Statens hantering av adressinformation innefattar folkbokföringens

bostadsadresser, Postens basregister över postadresser och Statens person-och

adressregister (SPAR). Till systemet kan också läggas belägenhetsadresser på

fastigheter (adressregistret) och byggnader i fastighetsdatasystemet.

 Posten, RSV, CFD och Svenska kommunförbundet arbetar nu gemensamt för att

förbättra hanteringen av adresser. En gemensam insats är att ta fram en ny

standard. En annan insats har varit en förstudie om hur samverkan kring

adresshanteringen i fastighetsdatasytemet, folkbokföringssystemet och Postens

basregister över adresser skall kunna förbättras. En utgångspunkt i denna

studie, som presenterades i juni 1995, är att belägenhetsadresser på

byggnadsnivå i fastighetsdatasystemet skall kunna utgöra en bas för

adressuppgifter i de övriga systemen. Studien innehåller uppskattningar av både

arbetsmängden och kostnaden för adressättning och adressregistrering.

 Av stor betydelse är också de förslag till ändringar i adressavisering från

folkbokföringsregistret som föreslogs i Aviseringsutredningens betänkande

Folkbokföringsuppgifterna i samhället (SOU 1994:44).

6 Lägenhetsregister

6.1 Allmän utformning och författningsteknisk lösning

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: En stor majoritet av remissinstanserna tillstyrker eller

förespråkar inrättande av ett lägenhetsregister för att kunna ta fram hushålls-

och bostadsstatistik med hjälp av registerdata. Svenska Kommunförbundet

framhåller som sin grundläggande uppfattning att samarbetet mellan statsmakterna

och kommunerna i dessa typer av frågor bör regleras genom centrala

principöverenskommelser. Även det praktiska samarbetet med CFD med uppläggning

av lägenhetsregistret bör regleras via centrala avtal. Lantmäteriet framhåller

att uppläggningen av ett lägenhetsregister måste gå hand i hand med utbyggnaden

av adressregistret. Riksrevisionsverket saknar en samlad samhällsekonomisk

bedömning av lägenhetsregistrets förväntade effekter i ekonomiska termer. Verket

menar att det är viktigt att bedömningar görs av kostnader och nyttan med

registret totalt för samhället och uppdelat på olika områden.

 Datainspektionen avstyrker förslaget av integritetsskäl. Enligt inspektionens

uppfattning är allmänhetens inställning till FoB:arna den naturliga

utgångspunkten för överväganden kring hur samhällets statistikbehov skall

tillgodoses. En registrering som till stor del sker utan att uppgifter inhämtas

direkt hos de enskilda som skall registreras, skulle sannolikt förstärka

allmänhetens negativa inställning och föda känslor av att leva i ett

storebrorssamhälle. Istället bör mindre omfattande insatser användas i enlighet

med FoB 90-kommissionens förslag.

 Företagens uppgiftslämnardelegation, Svenska arbetsgivareföreningen och

Sveriges fastighetsägareförbund avstyrker förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: För att kunna ta fram hushålls- och bostads-

statistik med hjälp av registerdata krävs ett lägenhetsregister som omfattar

samtliga bostadslägenheter. Definitionen av bostadslägenhet i detta sammanhang

bör knyta mycket nära an till begreppet bostadslägenhet i 12 kap. jordabalken.

 Registreringen bör omfatta samtliga lägenheter som kan användas för boende.

Samtliga specialbostäder ingår med denna definition, liksom fritidsbostäder.

Lägenhetsregistret avses däremot inte omfatta sådana lägenheter som används för

annat ändamål än för boende, såsom kontor, mottagningar och andra verksamhets-

lokaler.

 Lägenhetsregistret bör konstrueras som ett administrativt beståndsregister på

samma sätt som byggnadsregistret (se avsnitt 5.3) utan att uppgifterna skall

kunna kopplas direkt till enskilda personer som fastighetsägare eller boende.

Endast sådana uppgifter bör få registreras som klart behövs för att uppfylla

ändamålet. Uppbyggnaden kan ske med uppgifter som redan finns inom fastighets-

datasystemet, främst byggnadsregistret, om regional belägenhet samt om

fastigheter och byggnader.Härutöver erfordras en rad specifika lägenhetsupp-

gifter som kan avse bl.a. antal rum, förekomst av kök, upplåtelseform, förekomst

av hiss, aktuellt våningsplan m.m. samt lägenhetsbeteckning. Som framgår nedan

skall lägenhetsbeteckning fastställas av kommunen och meddelas fastighetsägaren.

I övrigt måste lägenhetsuppgifterna hämtas från ägare till flerbostadshus och

nyare enbostadshus, eftersom varken Fastighetstax-

eringsregistret (FTR), allmänna fastighetstaxeringen 1996 för småhus (AFT 96)

eller byggnadsregistret innefattar eller kommer att innefatta all den

information som behövs för en folk- och bostadsräkning. Uppgifter om nyare

enbostadshus finns inte heller att hämta från tidigare folk- och

bostadsräkningar. För att lägenhetsregistret skall kunna tjäna sitt ändamål

måste det vara fullständigt. Det bör därför införas en lagreglerad uppgiftsskyl-

dighet.

 Också inrättandet och förandet av ett lägenhetsregister som omfattar nyss

redovisade uppgifter bör författningsregleras, främst med hänsyn till registrets

karaktär av totalregister. För den författningstekniska lösningen finns en

allmän förebild i den förekommande regleringen av personregister. De grund-

läggande bestämmelserna om ändamål och innehåll bör sålunda ges i lag, medan

kompletterande föreskrifter om bl.a. innehållet med fördel kan ges av regeringen

i förordning.

 Man kan med den föreslagna uppläggningen betrakta lägenhetsregistret som en

slags utveckling och specificering av byggnadsregistret. En byggnad delas

härigenom in i lägenheter med en unik lägenhetsbeteckning för varje lägenhet. I

registret skall denna lägenhetsbeteckning inte kunna kopplas direkt till någon

enskild person. Enligt datalagens grundläggande definitioner måste en uppgift

kunna hänföras till en enskild person för att det över huvud taget skall uppstå

ett personregister. Lägenhetsregistret blir därför, med den nu föreslagna

uppbyggnaden, inte ett personregister i datalagens (1973:289) mening.

 Förslaget till lagreglering av lägenhetsregistret är av permanent karaktär.

Det bör dock inte medföra några särskilda komplikationer att införliva

författningen i ett kommande nytt regelverk kring fastighetsdatasystemet. En

fördel med förslaget är istället att en permanent reglering inte skapar

osäkerhet om vad som faktiskt kommer att gälla slutligt. Hur den slutliga

regleringen än blir är det givet att ett lägenhetsregister av föreslagen art bör

regleras i anslutning till bestämmelserna om fastighetsdatasystemet.

 Den nyligen avslutade uppbyggnaden av ett byggnadsregister innebär att

förutsättningarna att inrätta ett lägenhetsregister starkt förbättrats.

 12

6.2 Registerändamål m.m.

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

 Remissinstanserna: Endast några remissinstanser har berört frågan.

Lantmäteriet framhåller sålunda att det vid sidan av registrets primära ändamål

finns andra användningsområden, till exempel vid fastighetstaxeringen.

Linköpings kommun pekar på att det kommunala användningsområdet är ett bland

andra samhällsändamål. Vägverket menar att lägenhetsregistret bör få användas

också för planering, resursfördelning, uppföljning och utvärdering inom andra

samhällsområden.

 Skälen för regeringens förslag: Det huvudsakliga ändamålet för registret är

att skapa förutsättningar för att SCB, som är statistikansvarig myndighet, skall

kunna ta fram hushålls- och bostadsstatistik med hjälp av registerdata. Som ett

led i detta skall uppgifter om lägenhetsbeteckning användas för att införa

folkbokföring på lägenhet, vilket blir ett deländamål. Uppgifterna i registret

bör emellertid också få användas för andra samhällsnyttiga ändamål, varmed avses

samhällsplanering i vid bemärkelse. Här gör regeringen ett visst förtydligande

i jämförelse med arbetsgruppens förslag.

 Mer renodlade register för framställning av statistik är i många fall per-

sonregister och omfattas, om de innehåller känsliga uppgifter, i stor

utsträckning av lagen (1995:606) om vissa personregister för officiell statistik

med anslutande förordning. Uppgifterna i dessa statistikregister får inte

användas för andra ändamål än för framställning av statistik. De skyddas också i

stor utsträckning av absolut sekretess, s.k. statistiksekretess, enligt 9 kap. 4

§ sekretesslagen (1980:100) och får inte i något fall användas för

myndighetsutövning mot enskild.

 Genom att lägenhetsregistret blir rikstäckande och dessutom kommer att

innehålla en unik beteckning för varje bostadslägenhet blir det rent tekniskt

möjligt att sambearbeta med en rad andra register, bl.a. personregister. Det kan

därför i viss utsträckning jämföras med statistikregistren, vilket talar för att

ändamålet tydligt anges i lag.

 13

6.3 Insamling av uppgifter och registerinnehåll

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Svenska kommunförbundet framhåller att formerna för

samarbetet mellan fastighetsägarna och kommunerna närmare bör övervägas när

provverksamheten har genomförts i försökskommunerna och en utvärdering därav

skett. Förbundet ser en del problem som kan komma i dagen, inte minst när det

gäller att få mindre nogräknade fastighetsägare att medverka vid

uppgiftslämnandet. Riksskatteverket anser att, för att folkbokföring på lägenhet

skall kunna ske, alla lägenheter där personer kan tänkas bli folkbokförda bör

finnas i ett lägenhetsregister. Även beträffande lokaler kan motsvarande

synpunkter anläggas, eftersom lokaler i vissa fall kan byta användning.

Lägenhetsregistret bör enligt verkets mening endast innehålla uppgifter om

lägenheternas fysiska egenskaper. Uppgifter om den aktuella användningen bör

inte ingå. Också Lantmäteriet framhåller att vissa typer av lokaler bör ingå i

registret för att de funktionsomvandlingar som sker mellan boende och kontor

skall kunna hanteras.

 Skälen för regeringens förslag: Lägenhetsregistret måste, som redan framgått,

tillföras vissa uppgifter från fastighetsdatasystemet, främst bygg-

nadsregistret. Vidare erfordras adress och lägenhetsbeteckning samt ett antal

olika lägenhetsspecifika uppgifter som hittills inte varit registrerade.

 En mer preciserad utformning av variabelinnehåll och variabelklassificeringar

kan ske först efter det användarna lämnat synpunkter på behov m.m., vilket

endast till viss del har skett under remissbehandlingen. Viss ledning be-

träffande innehållet kan dock hämtas från variabelinnehållet i tidigare folk-

och bostadsräkningar, som med något tillägg ser ut enligt följande: ägarkatego-

ri, hustyp, värmesystem, byggnadsår, antal våningsplan, antal rum, förekomst av

kök, lägenhetsyta, dispositionsform/upplåtelseform, kollektivt boende, hiss

(endast flerbostadshus) samt våningsplan. Flertalet av dessa uppgifter finns

inte registrerade i fastighetsdatasystemet. Regeringen kommer att genom

förordning föreskriva om innehållet i registret. Definitioner av variabler m.m.

bör utformas i samråd mellan berörda myndigheter.

 De uppgifter som hämtas från fastighetsdatasystemet bör också kunna ajour-

hållas löpande från samma källa. Fastighetsägarna bör samtidigt bli fortsatt

uppgiftsskyldiga beträffande vidtagna förändringar som påverkar den lägen-

hetsspecifika information de tidigare lämnat. Rutinerna för

aktualisering/ajourhållning bör utformas i samarbete mellan kommunerna, CFD, SCB

och andra berörda. Ett syfte med rapportrutinerna bör vara att så långt möjligt

eliminera risken för dubbelarbete.

 Registret kommer också att omfatta special- och fritidsbostäder. Spe-

cialbostäder kan märkas genom kodsättning på lägenhetsnivå, uppdelat på

särskilda koder för t.ex. studentbostad, bostad för äldreboende och övrig

specialbostad. Klassficeringen av fritidshus kan komma att medföra särskilda

problem. För närvarande kan uppgifter hämtas från fastighetstaxeringen om att

fastigheten är taxerad som fritidshus. En möjlighet är att man vid uppläggningen

tar in typkoden för taxering i lägenhetsregistret med markering för fritidshus.

I framtiden kan nybyggda hus ges en markering för fritidshus av kommunen vid

uppdateringen.

 Ändamålet med lägenhetsregistret kräver, som tidigare angivits, inte att det

omfattar sådana lägenheter som används för annat ändamål än boende.

 Insamlingen av uppgifter till lägenhetsregistret i uppbyggnadsskedet skall,

efter det att kommunerna har fastställt adress och lägenhetsbeteckningar,

ombesörjas av det blivande Lantmäteriverket. Fastighetsägarna tillställs

blanketter med de uppgifter förtryckta som hämtas från fastighetsdatasystemet.

Uppgiftsplikten enligt lägenhetsregisterlagen omfattar en kontroll av dessa samt

komplettering med angiven lägenhetsspecifik information inklusive

lägenhetsbeteckningar.

6.4 Fastställande av adress och lägenhetsbeteckning

 Arbetsgruppens förslag: Adressregistren i fastighetsdatasystemet skall bli

obligatoriska för kommunerna i fråga om inrättande och ajourhållning. Kommunerna

skall fastställa adress och lägenhetsbeteckning för varje lägenhet. Dessa

uppgifter bildar en lägenhetsidentitet.

 Remissinstanserna: Svenska kommunförbundet anser att frågan om åsättande av

lägenhetsidentitet bör bli föremål för särskilt noggrann utvärdering och att

särskilda resurser kan komma att behövas specifikt för denna del av

provverksamheten. Förbundet ser en risk för att kommunerna som ansvariga för

lägenhetsidentiteterna förorsakas betydande arbetsinsatser när det gäller vissa

fastighetsägarkategorier. Förbundet förespråkar en värdebärande modell för

åsättande av lägenhetsidentitet och ser inget hinder i att densamma återges på

adresstavlor i portuppgångar och liknande. Förbundet delar inte arbetsgruppens

uppfattning att inrättande och ajourhållning av ett adressregister inte skulle

komma att bli särskilt tung arbetsbörda för kommunerna utan pekar på motsatsen.

Uppgiften bör avtalsregleras och kommunerna erhålla full kostnadstäckning för

insatsen. SCB konstaterar att ett obligatoriskt adressregister och

byggnadsregister är en helt nödvändig utgångspunkt innan ett administrativt

system med ett lägenhetsregister och förbättrad folkbokföring kan byggas upp.

Denna uppbyggnad kan inte, som nu sker med CFD:s byggnadsregister, bygga på

frivilliga överenskommelser mellan t.ex. kommunerna och CFD. Obligatoriet är

nödvändigt för att klara en riksomfattande statistikredovisning med hög

kvalitet. Centralbyrån förespråkar vidare en värdebärande modell för

lägenhetsbeteckningen med löpnummer per våningsplan. En sådan modell minskar

behovet av frågor om våningsplan till uppgiftslämnarna och dessutom vara till

fördel för andra användare. SCB anser däremot inte att det krävs en obligatorisk

skyltning vid respektive dörr. RSV förespråkar att en belägenhetsangivande

modell väljs för lägenhetsbeteckningen. Utgångspunkten bör vara att dessa

utformas på ett sådant sätt att de får största möjliga användningsområde. Enligt

verkets mening torde en lämplig modell vara en numrering som är unik inom en

uppgång och anger våningsplan. Verket framhåller vidare att utformningen av

lägenhetsbeteckningarna är mycket viktig för ett framgångsrikt genomförande. RSV

menar att en förutsättning för att uppgifterna om lägenhet i rimlig omfattning

skall komma att lämnas av de flyttande är en tydlig skyltning vid lägenheterna.

Verket ser inte någon annan möjlighet att tillse att detta sker än att

föreskriva en skyldighet för fastighetsägarna. Slutligen framhåller man att

kommunernas skyldighet att fastställa adresser till alla byggnader med

lägenheter bör komma till uttryck i en tydlig lagbestämmelse, vilket inte är

fallet i arbetsgruppens förslag.

 Skälen för regeringens förslag: För att hushålls- och bostadsstatistik skall

kunna tas fram med hjälp av registerdata måste varje bostadslägenhet ges en

identitet som medför att den går att särskilja från andra bostadslägenheter.

Identifieringen bör av naturliga skäl bygga på kopplingen fastighet - byggnad -

adress. Ett införande av folkbokföring på lägenhet förutsätter därför först och

främst att varje bostadslägenhet har en fastställd adress. Kommunerna bör

ansvara för att adresser fastställs. Den gällande folkbokföringslagen (1991:481)

avser liksom den tidigare lagen endast folkbokföring på fastighet och inte på

lägenhet. I de fall det finns mer än en bostadslägenhet med samma adress måste

varje lägenhet ges en särskild beteckning (lägenhetsbeteckning). Också

fastställande av en sådan lägenhetsbeteckning bör bli kommunens skyldighet.

 14

Adresser

Ca 200 kommuner förde i september 1995 adressregister i fastighetsdatasystemet.

Adresserna omfattar i huvudsak tätortsområden. För att kommunerna skall kunna

tillhandahålla behövliga adresser bör registrets uppbyggnad, fortlevnad och

kvalitet säkerställas. Den frivilliga överenskommelse som nåtts har tveklöst

utfallit med mycket gott resultat. Det måste samtidigt konstateras att alla

komponenter i ett system måste vara kompletta för att inte helheten skall

äventyras. Det innebär att ett adressregister bör föras för alla kommuner, såväl

tätorts- som lands-

bygdsområden. Arbetsgruppen kom till den slutsatsen att adressregistren i

fastighetsdatasystemet måste bli obligatoriska för kommunerna i fråga om in-

rättande och ajourhållning. Arbetsgruppen framhöll också nödvändigheten av att

detta adressregister finns i alla kommuner i tid för starten av lägenhets-

registret. Detta medför enligt arbetsgruppens bedömning att adressregistret

tills vidare stannar kvar som ett underregister till fastighetsregistret, men

att adressuppgifterna ajourhålls med stöd av bestämmelser i lägenhetsregister-

lagen. På sikt ansågs dock adressregistret böra brytas ur fastighetsregistret.

 Regeringen har emellertid stannat för att inte införa en författningsreglerad

skyldighet att föra adressregister, i fastighetsdatasystemet. Det är istället

skyldigheten att tillhandahålla adressuppgifter för att fastställa adress till

bostadslägenheter som i föreliggande förslag blir obligatorisk. Regeringen utgår

samtidigt från att de kommuner som idag inte har ett fullständigt adressregister

inom fastighetsdatasystemet, för att kunna leva upp till nyssnämnda krav, vidtar

åtgärder för uppbyggnaden av ett sådant.Arbetet med att färdigställa

adressregister i hela landet bör ske parallellt med provverksamheten och före

uppbyggnaden av lägenhetsregistret. Detta eftersom ett fullständigt

adressregister i fastighetsdatasystemet blir en förutsättning för

färdigställandet av lägenhetsregistret och i sin tur för folkbokföring på

lägenhet. Det är också klart att det behövs kontakter mellan kommunerna och

fastighetsägarna innan lägenhetsbeteckningarna slutligen kan fastställas. Det

som framkommit om ett basregister för adresser (jfr avsnitt 5.4) bör också väga

tungt vid beslut om den framtida utformningen av adressregistret.

Lägenhetsbeteckning

Arbetsgruppen har förespråkat en informationsbärande modell för lägenhetsbeteck-

ningen. Härmed avses att beteckningen innefattar viss information om var i

byggnaden lägenheten är belägen. Det ankommer enligt den föreslagna regleringen

på kommunerna att fastställa lägenhetsbeteckningen och regeringen vill särskilt

framhålla att en informationsbärande modell, om den införs konsekvent i samtliga

kommuner på sikt kan medföra stora fördelar. Det blivande Lantmäteriverket bör i

samråd med kommunerna eller Kommunförbundet och berörda myndigheter och

organisationer ta fram riktlinjer för hur en sådan lägenhetsbeteckning bör

utformas.

 Det är endast fastighetsägarna som har kunskap om lägenheternas antal och

fördelning inom fastigheten och en stor del av arbetet måste därför utföras i

nära kontakt med dem. Till sin hjälp bör de tillhandahållas en förteckning av

fastighetsidentiteterna som kan tas fram av Lantmäteriverket med de av kommunen

fastställda adresserna och instruktioner för hur själva tilldelningen av

beteckningar sker. Det krävs också att fastighetsägare i många fall

tillhandahåller olika slags information om lägenheterna och dess placering för

att lägenhetsbeteckningarna skall fastställas på ett korrekt underlag. I de fall

klara och entydiga regler kan uppnås för fastställande av lägenhetsbeteckning

finns möjligheter till ett i vissa fall förenklat förfarande, såsom t.ex. att

fastighetsägaren - efter kommunens godkännande - lämnar uppgifter direkt till

Lantmäteriverket. Kompletterande föreskrifter bör meddelas av regeringen eller

den myndighet som regeringen bestämmer.

 Fastighetsägaren skall underrättas om den fastställda adressen och

lägenhetsbeteckningen.

6.5 Ansvarsfrågor

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Svenska Kommunförbundet framhåller att fördelen med

arbetsgruppens förslag är att man får en registrering vid källan. Dock måste

rutiner och föreskrifter utarbetas och ajourhållas vad avser uppläggningar,

förändringar i lägenhetsbeståndet med hänsyn till ny- och ombyggnader samt

rivningar. Detta kommer enligt förbundets mening att innebära ett merarbete för

kommunerna vilket aktualiserar frågan om ersättning.

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om registeransvar för

personregister ges i datalagen (1973:289). Även om lägenhetsregistret inte blir

ett personregister i datalagens mening, måste klarhet bringas i vem som på olika

sätt bär ansvar för registret och uppgifterna i detta. Ansvaret för att lägga

upp ett register av detta slag och fullgöra dess ändamål aktualiserar ju också

ett ansvar för registerinnehållet. Det är givet att ansvaret för uppgifter i

registret som hänför sig till en viss kommun hamnar hos den kommunen. Det

blivande Lantmäteriverket förutsätts utföra såväl den inledande som den

fortsatta registerhanteringen. Ajourföring och senare kompletteringar skall

utföras genom kommunernas försorg. Av naturliga skäl hamnar därför ansvaret för

registret hos verket, särskilt som CFD redan har ansvar för

fastighetsdatasystemet. Det blir därmed en registrering vid källan som allmänt

sett underlättar kommunikationen men som också ger möjlighet till kontakter

mellan berörda för att reda ut oklarheter m.m. Registerkvaliteten bör då också

kunna hållas på en hög nivå.

6.6 Gallring

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Riksarkivet framhåller att provverksamheten är en

engångsföreteelse och har inga synpunkter på att uppgifterna gallras när lagen

upphör att gälla. Framtida forskningsintressen är enligt arkivets mening inte

åsidosatta.

 Skälen för regeringens förslag: Bestämmelser om bevarande och gallring av

allmänna handlingar hos myndigheter finns i arkivlagen (1990:782).

Huvudprincipen enligt arkivlagen är att allmänna handlingar skall bevaras.

Gallring får ske, men därvid skall alltid beaktas att återstående material skall

kunna tillgodose rätten att ta del av allmänna handlingar, behovet av

information för rättskipningen och förvaltningen samt forskningens behov.

Arkivlagen medger att avvikande bestämmelser om gallring ges i annan lag eller i

förordning.

 Beträffande uppgifterna i lägenhetsregistret anser regeringen att gallring bör

ske enligt arkivlagens bestämmelser, även om detta som Lagrådet framhållit inte

behöver anges uttryckligen i lagtexten. Eftersom lägenhetsregistret inte blir

ett personregister i datalagens (1973:289) mening, uppkommer inte någon

tveksamhet hurvida gallring skall ske enligt datalagens eller arkivlagens

bestämmelser.

 Andra aspekter gör sig gällande beträffande de register som skall få inrättas

med stöd av lagen om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsuppgifter.

Regeringen anser att det i dessa fall är viktigt att inte bevara uppgifter hos

myndigheterna när ändamålet med uppgifterna, provverksamheten, är fullföljt.

Registren byggs upp under en testperiod och kvaliteten på uppgifterna kan vara

svår att överblicka. Här gör sig samtidigt starka integritetsintressen gällande.

Registren för provverksamheten bör därför gallras senast vid den tidpunkt när

lagen upphör att gälla och provverksamheten avvecklas. Detta måste anges

uttryckligen i lagen. Förslaget om gallring stärker sammanfattningsvis enligt

regeringens mening integritetsskyddet utan att värden för framtida forskning

m.fl. går förlorade.

 15

7 Folkbokföring på lägenhet

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: RSV framhåller att folkbokföringsregistret bör få innehålla

en konstruerad lägenhetsbeteckning som gör det möjligt att i vissa särskilda

fall i statistiken redovisa personer som inte går att knyta till viss lägenhet

som ett hushåll.

 Skälen för regeringens förslag: Den gällande folkbokföringslagen (1991:481)

avser liksom den tidigare lagen endast folkbokföring på fastighet och inte på

lägenhet. En förutsättning för att kunna ta fram hushålls- och bostadsstatistik

med hjälp av registerdata är emellertid att personer som bor på en fastighet med

flera lägenheter är folkbokförda på lägenhet. Regeringen föreslår därför att

folkbokföring på lägenhet införs i dessa fall. Folkbokföring kommer att kunna

ske på de lägenheter som registrerats i det föreslagna lägenhetsregistret.

Uppgift om lägenhetens beteckning kommer att införas i de lokala folk-

bokföringsregistren.

 För den del av befolkningen (ca 50 %) som bor i enbostadshus innefattar

uppgiften om folkbokföringsfastighet även uppgift om exakt bostad. Folkbokföring

på lägenhet för boende i flerbostadshus kan därför inte sägas till sin karaktär

vara mer känslig från intergritetssynpunkt än den nuvarande uppgiften om

folkbokföringsfastighet för boende i enbostadshus. I vilken bostad en person

bor, dvs. hans adress, och vilka fler som bor i bostaden är normalt allmänt

känt. Uppgift om en persons adress- och folkbokföringsfastighet är också normalt

att anse som uppgifter som inte är känsliga. I de undantagsfall en persons

adress är en känslig uppgift förses den personens uppgifter i folkbokföringen

med en markering som medför att en särskild sekretessprövning görs innan några

uppgifter om den personen lämnas ut.

 När Lantmäteriverket har lagt upp lägenhetsregistret för ett visst område

skall skattemyndigheten registrera rätt lägenhetsbeteckning för varje folkbok-

förd person i området. För att folkbokföring på lägenhet skall kunna genomföras

krävs att fastighetsägare lämnar uppgifter om dem till vilka bostadslägenheter

är upplåtna. Registreringen sker sedan med ledning av de uppgifter som

fastighetsägarna lämnar till skattemyndigheten. Med hjälp av de i folk-

bokföringsregistret registrerade familjerelationerna kan också koppling till

övriga boende i en lägenhet i allmänhet ske. Maskinell sammankoppling kan ske i

fråga om makar, barn (oavsett ålder) och föräldrar, sambor med gemensamma barn

samt barn med vårdnadshavare. I de fall skattemyndigheten inte med ledning av

fastighetsägarens uppgifter kan avgöra i vilken lägenhet en person bor måste

detta utredas genom direkt kontakt med personen själv eller i särskilda fall med

fastighetsägaren. Som RSV framhållit kan det också uppstå situationer där den

enskilde inte kan knytas till en viss bostadslägenhet. Dessa folkbokförs som

tidigare enbart på fastighet. Huruvida det för dessa fall finns skäl att utvidga

lägenhetsbegreppet får provverksamheten utvisa.

 Innan en person registreras på en lägenhet i folkbokföringsregistret måste

kommunikation ske med den registrerade (17 § förvaltningslagen 1986:223). Detta

gäller oavsett om någon utredning gjorts eller inte. Härigenom får den enskilde

också information om vilken lägenhet han folkbokförts på.

 Bland de uppgifter som fastighetsägarna lämnar in kan finnas känsliga

adressuppgifter om personer som riskerar förföljelse och som därför erhållit

sekretessmarkering eller medgivits kvarskrivning enligt 16 §

folkbokföringslagen. Eftersom det inte omedelbart framgår att uppgifter från en

fastighetsägare kan innehålla sådan känslig information är det av vikt att

skattemyndigheten behandlar inkomna uppgifter med försiktighet.

 Folkbokföring på lägenhet medför vissa förändringar i skyldigheten att anmäla

ändrad adress enligt folkbokföringslagen. Den som flyttar till en

bostadslägenhet i ett flerbostadshus blir sålunda skyldig att komplettera sin

flyttningsanmälan med uppgift om ny lägenhetsbeteckning. Skattemyndigheten har

idag problem med att få den flyttande att ange fastighetsbeteckning till

inflyttningsfastigheten. I de flesta fall kan skattemyndigheten genom

registerkopplingar mellan adress och fastighet själv utreda vilken fastighet

inflyttningen avser. Införandet av lägenhetsbeteckning förutsätter däremot

medverkan av den enskilde vid utredningen av vilken lägenhet som inflyttningen

avser. Lämnas inte uppgiften i flyttningsanmälan innebär det att skattemyn-

digheten måste begära in lägenhetsuppgiften från den enskilde eller

fastighetsägaren. Tvingas skattemyndigheten att i stor omfattning på detta sätt

hämta in kompletterande uppgifter, kommer hanteringen av flyttningsanmälningarna

att kräva större resurser än tidigare.

 Skattemyndigheten får vidare i sin egenskap av folkbokföringsmyndighet

förelägga en person att lämna uppgift om lägenhetsbeteckning, även om denne inte

är skyldig att göra anmälan om flyttning. Myndigheten ges också möjlighet att

förelägga en fastighetsägare eller innehavare av bostadslägenhet som upplåter en

bostad i flerbostadshus att uppge lägenhetsbeteckning beträffande den bostad som

upplåts.

 16

8 Säkerhet, integritet och sekretess

Skälen för regeringens bedömning:

Säkerhets- och integritetsfrågor för lägenhetsregistret

För säkerhetsarbetet i dess helhet finns särskilda riktlinjer antagna hos det

nuvarande CFD. En särskild årsredovisning av ADB-säkerheten görs med redovisning

av den aktuella säkerhetsnivån. Här sammanfattas de säkerhetsåtgärder som har

genomförts och de som skall genomföras under kommande budgetår. Redovisningen

innehåller också en kort beskrivning av den gällande säkerhetsorganisationen.

 Säkerhetsfrågorna har hög prioritet inom CFD. Säkerhetsfrågor förekommer

ständigt i olika steg i den systemutvecklingmodell som används vid CFD.

Utveckling, införande, drift och förvaltning av ett lägenhetsregister kan ur

säkerhetssynpunkt genomföras inom ramen för de rutiner som finns. Införandet av

ett lägenhetsregister är ett arbete som spänner över samtliga delar i CFD:s ADB-

säkerhetsarbete. I arbetet ingår fem olika grupper av skyddsåtgärder, nämligen

kapitalskydd, funktionsskydd, dataskydd, datakvalitetsskydd och avbrotts- eller

katastrofskydd.

 Uppgifterna i ett lägenhetsregister är inte direkt personanknutna utan

kopplingen till person och hushåll sker i folkbokföringsregistren och senare

också vid statistikframställningen. Regeringen gör, som tidigare angivits,

ändock den bedömningen att registret bör regleras på motsvarande sätt som ett

personregister. Inte minst registrets karaktär av totalregister talar starkt

härför.

Folkbokföring på lägenhet

Folkbokföringsregistren, som närmare behandlas i avsnitt 7, innehåller uppgifter

som är av grundläggande betydelse för den enskilde och för myndigheternas

verksamhet. Det nuvarande folkbokföringssystemet har underkastats en riskanalys

som på sin tid utarbetades på uppdrag av Sårbarhetsutredningen. I analysen

redovisades ett stort antal problemområden. Med anledning härav och mot bakgrund

av Datainspektionens allmänna råd om ADB-säkerhet, har en särskild handlingsplan

för ADB-säkerheten upprättats inom skatteförvaltningen. Införande av folk-

bokföring på lägenhet kan inte förutsättas förändra kraven på ADB-säkerhet för

folkbokföringsregistren.

 Folkbokföring på lägenhet som en utökad adressuppgift utgör knappast i sig en

integritetskänslig uppgift. Genom att uppgifter om lägenhetsbeteckning förs in i

folkbokföringen ökar precisionen i adressen. Detta torde medföra en minskad risk

för personförväxlingar, t.ex. vid postdistribution. Minskad risk för personför-

växling innebär en förstärkning av integritetsskyddet. Införandet av

särskiljande adresser i folkbokföringen kan kanske även bidra till en minskning

av personnummeranvändningen.

 Den personliga integriteten kan kränkas, inte enbart genom att känslig

information samlas, utan även genom att i och för sig harmlösa uppgifter är

felaktiga eller inaktuella. En felaktig lägenhetsuppgift kan emellertid

förorsaka den enskilde olägenheter och riskerar därmed att kränka den personliga

integriteten. Detta borde effektivt kunna förebyggas genom en väl planerad

hantering av folkbokföringsuppgifterna.

Framtagande av statistik

Säkerhets- och integritetsfrågorna inom ramen för SCB:s statistikproduktion har

varit föremål för granskning av flera olika utredningar under senare år. Två

folk- och bostadskommissioner har haft till uppgift att bl.a. bevaka dessa

frågor i samband med de senaste folk- och bostadsräkningarna.

Integritetsskyddsutredningen har i delbetänkandet Statistik och integritet, del

1, Skydd för uppgifter till den statliga statistiken m.m. (SOU 1993:83) gett en

god beskrivning av dataskyddet av materialet till SCB:s statistikproduktion.

 I det SCB-gemensamma programmet Dataskydd och uppgiftslämnarfrågor för

perioden 1993/94-1995/96 lämnas också en översikt över de olika regler och

åtgärder som SCB:s dataskydd baseras på.

 Det bör också framhållas att de uppgifter som SCB använder för att framställa

statistik omfattas av absolut sekretess enligt 9 kap. 4 § sekretesslagen

(1980:100).

 17

9 Provverksamhet

 Utredningens förslag: En provverksamhet bör genomföras.

 Arbetsgruppens förslag: Har föreslagit en författningsreglering av

provverksamheten.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har förordat en provverksamhet

men har inte haft några synpunkter på uppläggningen av denna.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt regeringens uppfattning är det

nödvändigt att genomföra en provverksamhet för att bl.a. kunna precisera

kostnader, klargöra ansvarsområden för berörda myndigheter och utreda rutiner

kring identitetssättningen av lägenheterna och folkbokföringen samt för att

testa metoder för framställning av registerbaserad statistik. Provverksamheten

skall omfatta dels Gävle kommun, dels Högalids församling i Stockholms kommun.

Dessa områden bedöms vara representativa beträffande sådana faktorer som måste

testas och utvärderas. Här finns också väl utbyggda adressregister.

 För genomförande av provverksamheten skall uppgifter få hämtas från olika

personregister enligt vad regeringen föreskriver.

 Vad gäller informationen till de berörda anser regeringen att det förutom en

allmän information om provverksamheten skall ges information till de

registrerade om de uppgifter som påförs av skattemyndigheten, dvs.

lägenhetsbeteckning för medlemmar i hushåll med utgångspunkt i

kontraktsinnehavarens personnummer. Informationen skall ges i samband med att

folkbokföring sker på lägenhet och innebär att inga uppgifter kommer att

registreras utan de berördas vetskap. Förfarandet innebär naturligtvis också

att den som åsatts en felaktig uppgift genom kontakt med skattemyndigheten får

den rättad.

 I likhet med vad som regelmässigt skett vid tidigare folk- och bostadsräk-

ningar behöver provverksamheten följas upp i fråga om tillförlitlighet i

uppgifterna och ajourföring av registren m.m. Därför kan bl.a. behövas ett

särskilt statistikregister för kvalitetsundersökning. Regeringen föreslår också

att registret skall gallras efter det provverksamheten avslutats.

 Införandet av folkbokföring på lägenhet sker successivt i hela landet. Detta

erfordrar vissa särskilda regler om främst uppgiftsplikt. Dessa regler skapas i

enlighet med Lagrådets förslag genom ändringar av befintliga bestämmelser i

folkbokföringslagen.

 18

10 Ekonomiska konsekvenser

Totala kostnader

Det alternativ till uppläggning av lägenhetsregister och folkbokföring på

lägenhet som regeringen har valt beräknades i utredningen kosta ca 260 miljoner

kronor. Kostnaderna omfattar utveckling, uppläggning, ajourhållning och

statistikredovisning. Beräkningarna är svåra att precisera bl.a. beroende på hur

omfattande kompletteringsarbetet blir för att få en godtagbar kvalitet i

lägenhets- och folkbokföringsuppgifterna. Efter provverksamheten kommer

regeringen att ha tillgång till ett betydligt bättre beslutsunderlag vad gäller

de totala kostnaderna för reformen. Regeringen avser att årligen återkomma till

riksdagen med information och förslag i kostnadsfrågor.

 Registerbaserade folk- och bostadsräkningar innebär på sikt stora besparingar

för stat och kommun jämfört med traditionella räkningar. Kostnaden för en

traditionell folk- och bostadsräkning kan i dag uppskattas till ca 300 miljoner

kronor. Detta skall jämföras med kostnaden för att bygga upp ett lägenhets-

register och införa folkbokföring på lägenhet, totalt 260 miljoner kronor. De

därefter återkommande folk- och bostadsräkningarna har beräknats till ca 10

miljoner kronor per gång. Detta innebär att engångskostnaderna för reformen i

princip är intjänade redan efter det att den första registerbaserade folk- och

bostadsräkningen genomförts, vilket sker år 2000. Därefter realiseras

besparingarna fullt ut för statsverket. Regeringen återkommer med förslag till

hur finan-

sieringen skall ske.

 Regeringen bedömer att kostnaderna för systemets fortvarighet (ajourhållning

och återkommande folk- och bostadsräkningar) inte är större än att de genom

omprioriteringar kan täckas inom ramen för berörda myndigheters

förvaltningsanslag.

Kostnadsfördelningsprincipen

Utredningen tar inte ställning till kostnadsfördelningen mellan staten och

kommunerna, men pekar på att det finns två alternativ. Det ena innebär att

staten och kommunerna ansvarar för sina egna kostnader i likhet med tidigare

folk- och bostadsräkningar. Folk- och bostadsräkningen år 1990 kostade totalt ca

250 miljoner kronor, varav 100 miljoner kronor hänförde sig till kommunerna och

150 miljoner kronor till staten. Det andra alternativet är den finansieringsform

som har använts vid uppbyggnaden av byggnadsregistret och som innebär att

kommunerna får ersättning av staten för det arbete man utför vid uppläggningen.

Användarna betalar därefter för användningen av registret.

 Arbetsgruppen har för sin del förutsatt att kommunerna skall erhålla

finansiellt stöd från staten för det arbete man avsätter för själva registre-

ringsarbetet.

 Flertalet remissinstanser har inte behandlat dessa frågor. Svenska

kommunförbundet framhåller dock att finansieringen av uppläggningen av adress-

och lägenhetsregister bör ske på liknande sätt som vid uppläggningen av

byggnadsregistret. Avtalsliknande ersättning bör ges till kommunerna för utfört

arbete. I gengäld får kommunerna vara beredda att betala för vissa uttag.

 En nödvändig förutsättning för ett rikstäckande lägenhetsregister,

folkbokföring på lägenhet och en registerbaserad folk- och bostadsräkning år

2000 är ett heltäckande register över adresser. Drygt 200 kommuner för nu på

frivillig grund adressregister i fastighetsdatasystemet hos CFD. Dock återstår

adressättning och registrering av ca 900 000 adresser på landsbygden och

registrering av ytterligare ca 875 000 tätortsadresser. Adressregistret måste

vara komplett inom två år för att en registerbaserad folk- och bostadsräkning

skall kunna genomföras år 2000. Därför föreslår regeringen, som redovisats i

avsnitt 6.4, att kommunerna åläggs att fastställa adresser. Således skall under

år 1996 och 1997 ett stort antal belägenhetsadresser föras in i registret och en

omfattande adressättning genomföras på landsbygden.

 En arbetsgrupp med representanter för CFD, Svenska kommunförbundet, RSV och

Posten har beräknat totalkostnaden för att upprätta ett basregister över

adresser till ca 55 miljoner kronor, varav 22,5 miljoner kronor för Posten, 22,5

miljoner kronor för kommunerna och 10 miljoner kronor för CFD. Posten beräknas

göra stora besparingar om förslaget genomförs, beroende på att antalet felaktiga

adresser kommer att minska. Posten är enligt arbetsgruppen beredd att stå för

sin del av kostnaderna.

 Även för kommunerna bör ett heltäckande adressregister kunna medföra

besparingar inom bl.a. räddningstjänsten, socialtjänsten, sophämtningen och

annan kommunal service. De stora besparingarna för kommunerna skall dock ses mot

bakgrund av att de inte behöver vara med och finansiera folk- och

bostadsräkningar i framtiden.

 Regeringen anser mot bakgrund av kommunernas uttalade behov av hus-

hållsstatistik och de stora besparingar för kommunerna som en registerbaserad

folk- och bostadsräkning medför jämfört med en traditionell räkning att

kommunerna bör svara för de kostnader som rör registreringen av adresser.

 När det gäller uppläggning av lägenhetsregistret förordar regeringen i likhet

med Svenska kommunförbundet att kommunerna erhåller ersättning av staten för det

arbete som de utför vid uppläggningen av registret. Storleken på ersättningen

till kommunerna bör, liksom i fallet med byggnadsregistret, kunna fastställas

som ett normalavtal mellan CFD och Svenska kommunförbundet. Kostnaderna för

ajourhållning bör kunna ersättas enligt samma princip. Utom för

statistikproduktion som regleras i lagen om den officiella statistiken betalar

användarna därefter för användningen av registret. Staten ansvarar också för

kostnaderna för förändringar i folkbokföringen.

 Jämfört med den kostnadsfördelningsprincip som tidigare använts innebär detta

att staten tar ett ökat ansvar i förhållande till kommunerna när det gäller

folk- och bostadsräkningarna. Samtidigt kommer kostnadsfördelningen mellan

kommunerna att bli mer rättvis eftersom endast kostnader knutna till den egna

kommunen (komplettering av adresser och faktisk statistikanvändning) kommer att

belasta de enskilda kommunerna.

11 Anslagsfrågor för budgetåret 1995/96

 Skälen för regeringens förslag: Utredningen beräknar totalkostnaden för att

inrätta ett lägenhetsregister och införa folkbokföring på lägenhet till ca 260

miljoner kronor fram till år 2000, varav ca 40 miljoner kronor avser beräknad

ersättning till kommunerna för uppläggningsarbetet.

 Enligt regeringens uppfattning är det nödvändigt att genomföra en prov-

verksamhet för att förbättra kostnadsberäkningarna och utreda rutiner kring

folkbokföringen och identitetssättningen av lägenheterna. En provverksamhet

skall därför genomföras i Gävle kommun och i Högalids församling i Stockholms

kommun. Provverksamheten skall genomföras gemensamt av kommunerna, CFD, RSV och

SCB. Provverksamheten är också en del i uppbyggnaden av lägenhetsregistret och

folkbokföring på lägenhet.

 Provverksamheten måste påbörjas redan under innevarande budgetår för att en

registerbaserad folk- och bostadsräkning skall kunna genomföras år 2000. De

berörda myndigheternas kostnader för provverksamheten beräknas till ca 37

miljoner kronor under innevarande budgetår.

 För CFD:s del beräknas kostnaderna för innevarande budgetår till 14,5 miljoner

kronor. Kostnaderna innefattar bl.a. systemutveckling, utredningsarbete,

uppgiftsinsamling från fastighetsägarna, registrering, utveckling av

adressregistersystemet samt ersättning till kommunerna. För RSV beräknas

kostnaderna till 15 miljoner kronor, vilket innefattar bl.a. utvecklingskost-

nader för folkbokföringen och kostnader för att hämta in uppgifter från fastig-

hetsägarna och koppla ihop hushållen. För SCB:s del beräknas kostnaderna till

7,2 miljoner kronor och innefattar bl.a. utveckling av definitioner och innehåll

i de variabler som skall in gå i lägenhetsregistret samt statistisk bearbetning

och förberedelser för kvalitetsmätning.

 Regeringen föreslår därför att det på tilläggsbudget för budgetåret 1995/96

under sjunde huvudtiteln anvisas ett nytt reservationsanslag, benämnt Folk- och

bostadsräkning år 2000 på 37 miljoner kronor.

 19

12 Författningskommentar

12.1 Förslaget till lag om provverksamhet avseende

 hushålls- och bostadsuppgifter

1 §

Paragrafen anger lagens tillämpningsområde, som gäller provverksamhet i en

kommun och en församling.

 Provverksamheten går ut på att precisera kostnader, klargöra ansvarsområden

för berörda myndigheter, utreda rutiner kring identitetssättning av lägenheter

och folkbokföring på lägenhet och testa framställning av registerbaserad

statistik. Samtidigt som lagen om provverksamhet träder ikraft börjar lägenhets-

registerlagen att gälla för provområdena och något senare även ändringen i

folkbokföringslagen (1991:481). Hela kedjan från kommunens identitetssättning av

lägenheter till folkbokföringen på lägenhet är avsedd att testas i provområdena.

 Efter Lagrådets påpekande har de bestämmelser om uppgiftsskyldighet m.m. som

behövs för att genomföra folkbokföring i hela landet på lägenhet överförts till

folkbokföringslagen genom komplettering av 32 §.

2 och 3 §§

För att kunna genomföra provverksamheten kommer de berörda myndigheterna att

behöva inrätta personregister särskilt för provverksamheten. På motsvarande sätt

som vid tidigare folk- och bostadsräkningar kommer t.ex. provverksamheten att

behöva följas upp i vad avser tillförlitligheten i uppgifterna. Det kan således

behövas ett särskilt register för kvalitetsundersökning. Som framgår av 5 §

föreslås en begränsad bevarandetid för uppgifterna i dessa för provverksamheten

särskilt inrättade register.

 Myndigheterna ges i 3 § rätt att inhämta uppgifter från andra personregister

för sambearbetning med de personregister som används för provverksamheten. Detta

avser framför allt uppgifter som skall användas på de förtryckta blanketterna.

Regeringen kommer att i förordning meddela närmare föreskrifter angående vilka

uppgifter som får hämtas in på detta sätt.

4 §

I paragrafen regleras skyldigheten att ge en allmän information om prov-

verksamheten.

5 §

I denna paragraf finns en bestämmelse som tar över arkivlagens (1990:782)

regler om gallring. Regleringen avser de särskilda personregister för bl.a.

kvalitetskontroll som myndigheterna får inrätta med stöd av 3 §. Regeringen

anser att det i en provverksamhet som denna är viktigt att inte bevara uppgifter

hos en myndighet när ändamålet med uppgifterna är fullgjort. Det stärker

integritetsskyddet utan att värden för framtida forskning o. dyl. kan bedömas gå

förlorade.

 20

12.2 Förslaget till lag om lägenhetsregister

1 §

Lägenhetsregistret kommer att i teknisk bemärkelse föras av det blivande

Lantmäteriverket, men med kommunerna som ansvariga för de uppgifter som hänför

sig till respektive kommun. Registret utgör inte ett personregister i datalagens

(1973:289) mening. Regeringen anser emellertid att registret, med hänsyn till

sin rikstäckande karaktär och de möjligheter till sambearbetning som finns, bör

regleras på ett sätt som i stor utsträckning motsvarar regleringen av ett

personregister.

 Andra stycket tar upp ansvarsfrågor som kan aktualiseras på olika sätt. I

datalagen används begreppet registeransvar som i sin tur aktualiserar ett

särskilt regelverk. Lantmäteriverket bör ha ett övergripande ansvar för

lägenhetsregistret, inte minst i tekniskt hänseende. De uppgifter i registret

som hänför sig till respektive kommun bör ajourföras av respektive kommun. Det

är givet att kommunen då också ansvarar för kvalitet m.m. beträffande de

uppgifterna.

2 §

Ändamålet för ett register utgör ramen för dess användning och måste på ett

tydligt sätt avgränsas till det som utgjort motivet för inrättandet av

registret. Detta är särskilt viktigt om registret har ett integritetskänsligt

innehåll men det är också angeläget att ge en tydlig ändamålsbeskrivning för

register som har rikstäckande karaktär. Modellen har tidigare använts för

reglering av personregister, där integritetsaspekterna talar för en tydlig

reglering i detta avseende.

 Även om det ges utförliga föreskrifter för innehållet i registret har

ändamålsbeskrivningen betydelse för vilka uppgifter som får tillföras.

Lägenhetsregistret kommer visserligen inte att innehålla personinformation, men

väl rikstäckande information om bostadslägenheternas beskaffenhet som, till-

sammans med andra uppgifter, skulle kunnas användas för andra ändamål än som

underlag för folkbokföring och för framställning av statistik. En utvidgning av

det angivna ändamålet kräver, även om bestämmelsen har givits en något

annorlunda utformning än den av Lagrådet föreslagna, beslut av riksdagen. Det är

av stor betydelse för skyddet av den personliga integriteten.

 Förslaget till ändamålsbeskrivning omfattar det förfarande som beskrivs i

avsnitt 6. Också provverksamheten (avsnitt 7) täcks av ändamålet. Registret bör

också få användas för en rad andra samhällsnyttiga ändamål med anknytning till

samhällsplaneringen i stort.

3 §

Innehållet i lägenhetsregistret beskrivs utförligt i avsnittet 6.3. Registret

skall omfatta alla lägenheter som helt eller till en inte oväsentlig del kan

användas som bostad. Häri inräknas således både enbostadshus och lägenheter i

flerbostadshus, specialbostäder av olika slag samt fritidsbostäder. I lagen

räknas de olika huvudkategorierna av innehållet upp. En närmare beskrivning av

innehållet kommer att ges i förordning.

4 §

Mer lägenhetsspecifika uppgifter, som hittills inte varit registrerade, måste

inhämtas från fastighetsägare. Insamlingen sker med stöd av närmare föreskrifter

i en förordning som får utfärdas i anslutning till lagen. Uppgiftsinsamlingen

ombesörjs praktiskt av Lantmäteriverket. Uppgifter om vilka som bor i

lägenheterna hämtas in i ett senare skede av skattemyndigheten med stöd av

bestämmelser i folkbokföringslagen.

5 §

Adress och lägenhetsbeteckning är centrala faktorer i lägenhetsregistret och det

faller på kommunernas ansvar att fastställa dessa. Förfarandet beskrivs närmare

i avsnittet 6.4 och förutsätts ske i nära samarbete med fastighetsägarna. Det

bör ändock finnas en klar regel om en skyldighet att informera fastighetsägarna

om det fastställda uppgifterna. Bestäm-

melsen har korrigerats något efter synpunkter från Lagrådet

6 och 7 §§

Eftersom uppgifter till lägenhetsregistret till betydande del hämtas in från

enskilda fastighetsägare med stöd av uppgiftsskyldighet, måste vissa tvångsmedel

kunna tillgripas om de begärda uppgifterna inte kommer in inom angiven tid. Det

är härvid föreläggande om vite som kommer i fråga. Vitet för fastighetsägare

skall bestämmas enligt lagen (1985:206) om viten, vilket innebär att vite

bestäms med hänsyn till adressatens ekonomiska förhållanden och omständigheter i

övrigt i syfte att förmå honom att följa föreläggandet. Ett vitesföreläggande

bör inte kunna överklagas.

12.3 Förslaget till lag om ändring i folkbokföringslagen

 (1991:481)

6 §

I ett nytt stycke i paragrafen har anförts en bestämmelse om att folkbokföring

skall ske på lägenhet och inte bara på fastighet, om fastigheten innehåller

flera bostadslägenheter.

28 §

Ändringen innebär att det införs en skyldighet att, i de fall folkbokföring

skall ske på lägenhet, ange ny lägenhetsbeteckning i samband med anmälan om

flyttning.

31 §

Ändringsförslaget innebär att ett nytt andra stycke tillkommer som ger

skattemyndigheten rätt att i egenskap av folkbokföringsmyndighet förelägga en

person att uppge lägenhetsbeteckning även i andra fall än i samband med

flyttning. Bestämmelsen är nödvändig vid utredning rörande folkbokföring av

personer som inte inledningsvis kan knytas till viss lägenhet.

32 §

För att kunna införa folkbokföring på lägenhet måste skattemyndigheten ha

möjlighet att hämta in vissa uppgifter från fastighetsägare, i sista hand med

tvångsmedel. Paragrafen har därför kompletterats med en skyldighet för ägare av

flerbostadshus att lämna de uppgifter som krävs för att en person skall kunna

folkbokföras på lägenhet. Förutom namn och personnummer på den eller de till

vilken lägenheten är upplåten skall uppgifter lämnas om fastighets- och

lägenhetsbeteckning. De senare uppgifterna behövs för att den koppling till

befintliga uppgifter som skall utföras av skattemyndigheterna skall kunna bli så

korrekt som möjligt. Bestämmelserna har givits en något mer detaljerad

utformning än den Lagrådet föreslagit.

 I ett nytt andra stycke har i enlighet med Lagrådets förslag tagits in en

bestämmelse om att ägare av byggnad skall jämställas med fastighetsägare.

12.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1536)

 om folkbokföringsregister

6 §

Förslaget innebär att ett folkbokföringsregister också får innehålla uppgift om

lägenhetsbeteckning för den folkbokförde.

 21

Sammanfattning av rapporten Utredning angående

förbättrad hushållsstatistik med hjälp av

lägenhetsidentitet i folkbokföringen och en

sammanställning av remissvaren över rapporten

Utredningsuppdraget

Regeringen gav den 17 mars 1994 Statistiska centralbyrån (SCB) i uppdrag att i

samarbete med Centralnämnden för fastighetsdata (CFD) och Riksskatteverket (RSV)

utreda möjligheterna till förbättrad hushållsstatistik med hjälp av

registerdata. Målet var enligt direktiven att studera möjligheterna att

producera statistik för hushållen och dess boende med hjälp av ett framtida

lägenhetsregister och förbättrad adressuppgift i folkbokföringen.

Sammanfattning av rapporten

Utredningen visar att möjlighet finns att upprätta ett lägenhetsregister och

införa lägenhetsidentitet i folkbokföringen. Enligt utredningens bedömning finns

inga hinder utifrån säkerhets- och integritetsaspekter. Vissa ändringar i

befintlig författning behöver dock ske för folkbokföringen, och för lägen-

hetsregistret kan det bli nödvändigt att införa en helt ny författning. Även

uppläggningsfasen måste författningsregleras bl.a. med avseende på upp-

giftslämnarskyldigheten. Kommunernas uppgift att föra adressregister kommer

också att behöva regleras.

 Uppläggningsarbetet är mycket omfattande och kräver stora förberedelser för

att lyckas så att registeruppbyggnaden ger godtagbar kvalitet. Utredningen

presenterar två huvudlinjer med delvis olika uppläggning som ger

hushållsstatistik vid olika tidpunkter. I huvudlinje 1 sker huvuddelen av

arbetet i kommunala granskningskontor, medan i huvudlinje 2 är det de lokala

skattekontoren som får den största arbetsbelastningen.

 Kostnaden för utveckling, uppläggning, ajourhållning och statistikproduktion

för huvudlinje 1 uppgår under en femårsperiod till totalt ca 360 mkr och för

huvudlinje 2 till ca 260 mkr. Om vissa förändringar i genomförandet kan

förverkligas skulle dock huvudlinje 1 kunna bli upp till 120 mkr billigare (till

totalt ca 245 mkr). För huvudlinje 2 är motsvarande kostnadssänkning beräknad

till ca 25 mkr (till totalt ca 235 mkr).

 För att säkerställa dessa beräkningar föreslår därför utredningen att upp-

läggningsarbetet inleds med en försöksverksamhet under budgetåret 1994/95.

Försöksverksamheten skall framför allt kartlägga volymer och tidsåtgång för de

olika kompletteringsmoment som finns i uppläggningsarbetet. Försöksverksamheten

kommer att ge ett betydligt bättre beslutsunderlag för att sedan göra ett val

mellan genomförande enligt någon av huvudlinjerna.

 45

Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över rapporten avgetts av Datainspektionen,

Socialstyrelsen, Riksförsäkringsverket, Socialvetenskapliga forskningsrådet,

Vägverket, Kommunikationsforskningsberedningen, Statistiska centralbyrån,

Riksrevisionsverket, Riksskatteverket, Boverket, Forskningsrådsnämnden,

Riksarkivet, NUTEK, Centralnämnden för fastighetsdata, Länsrätten i Malmöhus

län, Länsstyrelsen i Norrbottens län, Sigtuna, Linköpings, Kalmar, Umeå och

Luleå kommun, Svenska kommunförbundet, Landstingsförbundet, Sveriges

fastighetsägarförbund, SAF, Föreningen för kommunal statistik och planering samt

Post- och telestyrelsen.

 Posten och SABO har också avgett yttrande över utredningen.

 Skolverket, Arbetsgivarverket, Arbetsmarknadsstyrelsen, Universitetskansleräm-

betet, TCO och SACO har meddelat att de avstår från yttrande.

Sammanfattning av remissvaren

Kap 1. Slutsatser och förslag

Av de 29 remissinstanser som hittills har inkommit med synpunkter på utredningen

har 26 tillstyrkt utredningens förslag medan 3 har avstyrkt (DI, SAF och

fastighetsägarförbundet).

 Kalmar kommun skriver t.ex. att "här presenteras förslag som en gång för alla

borde kunna ge den slutliga lösningen vad gäller samhällets behov av statistik

om hushåll, lägenheter och boende".

 Flera remissinstanser framhåller också att argumenten för en renodlad

registerlösning, i stället för traditionella FoB:ar, är dels att samhället inte

i onödan skall kräva in uppgifter av medborgarna och dels att en sådan lösning

på sikt skulle innebära lägre kostnader för stat och kommun och samtidigt ge ett

bättre faktaunderlag.

Kap 5. Hushållsstatistikens innehåll, användning och tillgänglighet

Flertalet remissinstanser, t.ex. Socialstyrelsen, Riksförsäkringsverket,

Vägverket, Boverket, Forskningsrådsnämnden, NUTEK, Länsstyrelsen i Norrbottens

län, Kommunförbundet och Landstingsförbundet, framhåller behovet av

hushållsstatistik för bl.a. uppföljnings-, planerings- och utvärderingsupp-

gifter. Boverket skriver t.ex. att det är hushållet, inte den enskilde

individen, som utgör den agerande enheten på bostadsmarknaden, och när

effekterna för de boende resp. utvecklingen på bostadsmarknaden skall analyseras

är det därför boendesituationen för hushållen som behöver studeras.

 Kommunförbundet skriver att uppgifter om socioekonomisk tillhörighet,

bostadsförhållanden, hushållssammansättning och samboende används vid fördelning

av resurser avseende bl.a. sjukvård och socialtjänst. Betydande

samhällsekonomiska vinster och besparingar har därvid kunnat konstateras. Från

politiskt håll har man dessutom upplevt att resursfördelningarna kunnat göras på

ett mer rättvist sätt.

 KSP menar att nya användare av hushållsstatistik har tillkommit och tidigare

användare, t.ex. inom den statliga sektorn, har fått nya arbetsuppgifter som gör

att de måste ha tillgång till statistik om hushåll och boende. Exempel på nya

användare är bostadskreditinstitut och byggföretag som p.g.a. den avreglerade

bostadsmarknaden nu efterfrågar hushållsstatistik för att själva analysera

tillgång och efterfrågan på bostäder. Ett exempel på användare som fått nya

arbetsuppgifer är Socialstyrelsen, som skriver att statistik om

hushållsuppgifter är oundgängliga för de uppföljnings- och utvärderingsuppgifter

som verket har att utföra.

 SAF skriver å andra sidan att många av önskemålen från olika planeringsmyndig-

heter starkt kan ifrågasättas. SAF skriver dessutom att "Mer avgörande för

behoven av registeruppgifter är själva samhällsutvecklingen. Denna är i allt

mindre grad möjlig att planera. Den pågående internationaliseringen och

decentraliseringen förändrar också informationsbehoven. Utvecklingen och den

politiska beslutsprocessen påverkas och styrs i första hand av andra faktorer än

av detaljrik generell statistisk information. Den sociala ingenjörskonstens tid

är förbi."

 Fastighetsägarförbundet anser att ingen av de medverkande myndigheterna

närmare har kunnat ange vilken statistik eller annan information som är

nödvändig för samhället och som dessutom förutsätter uppbyggnaden av ett

lägenhetsregister. Förbundet anser därför att utredningen inte gjort det troligt

att det föreslagna lägenhetsregistret har ett sådant värde för statistiken att

det motiverar vare sig samhällets kostnader eller det merarbete som

fastighetsägare kommer att drabbas av. Uppbyggnaden av ett lägenhetsregister med

den föreslagna omfattningen bör därför inte komma till stånd såvida det inte kan

motiveras av andra skäl än de rent statistiska.

Kap 6. Förslag till lägenhetsregistrets innehåll, användning och

tillgänglighet

Flertalet remissinstanser har inte några synpunkter på vilka variabler som bör

ingå i ett framtida lägenhetsregister. Några påpekar dock vikten av att

variabelklassificeringen ägnas stor omsorg och noga analyseras innan arbetet med

registrering påbörjas, eftersom man då kommer att låsa innehållet i registren

för överskådlig framtid.

 Vissa remissinstanser poängterar betydelsen av att ett framtida lägenhets-

register innehåller motsvarande variabler som finns i tidigare FoB:ar. Om inte

jämförbarheten, vad gäller innehåll och omfattning, kan tryggas minskar både

värdet av det gamla FoB-materialet och den nya hushålls- och boendestatistiken.

 RSV anser att konstruktion och uppläggning av system och register bör syfta

till att åstadkomma en långsiktig och väl fungerande lösning som - när den är

färdig - även kan producera statistik av hög kvalitet. RSV skriver också att

lägenhetsregistret i princip måste innehålla samtliga lägenheter i vilka

personer kan folkbokföras. Att lägenheter som idag utgörs av fritidsbostäder

inte skulle finnas med då det för närvarande inte finns någon folkbokförd boende

skulle försena registrering av en flyttning till en sådan bostad.

 Kommunförbundet menar att det finns anledning att i framtiden närmare överväga

möjligheterna att samordna kommunernas inrapportering för fastighetstaxeringen

med nu aktuella uppgifter för lägenhetsregistret. På sikt borde en samordnad

verksamhet mellan FoB och fastighetstaxeringen eftersträvas.

 SABO går inte in i detalj på de olika variablerna som föreslås, men förut-

sätter att de får tillfälle att återkomma.

 Fastighetsägarförbundet anser att variablerna bör stämmas av mot eventuella

rapportkrav från EU:s sida så att även dessa krav byggs in i registret.

Förbundet anser vidare att viss flexibilitet bör bibehållas i registret så att

framtida rapportkrav (nationella som internationella) kan tillgodoses.

Kap 7. Principer för utformning av läghethetsidentitet

RSV finner att de definitioner av lägenheter som använts i FoB inte utan vidare

kan användas som grund för att åsätta lägenhetsbeteckningar som skall användas i

folkbokföringen. De krav som folkbokföringen ställer är framför allt att de är

stabila över tiden.

 Kommunförbundet tillstyrker förslaget att inrätta utökad adressuppgift under

förutsättning att statsmakterna tillhandahåller medel för uppläggning och

ajourhållning av densamma.

 Både Kommunförbundet och KSP förordar att utformningen av lägenhetsidentitet

skall göras genom enkel löpnumrering från vänster till höger, och inte genom

beteckningar såsom TV, TH osv.

 Posten anser att lägenhetsidentitet inte bör påverka den postala adressin-

formationen, och att Posten därför bör delta i utformningen av identitet och

skrivsätt i adressen.

Kap 8. Lägenhetsregistrets koppling till fastighetsdatasystemets

byggnads- och adressregister samt dess tekniska utformning

CFD skriver att fastighetsdatasystemet (FDS) inom något år kan erbjuda en stabil

bas (fastighet-byggnad-adress) för de lägenhetsidentiteter som är en av

förutsättningarna för en utökad adressuppgift i folkbokföringen. Runt 80 % av

kommunerna väntas föra adressregister i FDS hösten 1995. Lägenhetsregistrets

ajourföring kommer att kunna samordnas med byggnadsregistrets, vilket sker i

samband med kommunernas hantering av nybyggnad, ombyggnad och rivning. Enligt

CFD:s mening skulle lägenhetsidentiteter utgöra ett naturligt komplement till

övrig basinformation i FDS.

 RSV m.fl. skriver att en översyn av flödet av adressinformation genomförs av

en arbetsgrupp bildad av Posten, RSV, CFD och Kommunförbundet. Målet med

översynen är att skapa ett bättre fungerande system för utbyte av

adressinformation. En gemensam hypotes är att belägenhetsadresserna i

fastighetsdatasystemet skall kunna utnyttjas som grund för såväl bostadsadresser

i folkbokföringen som postadresser i Postens basregister över adresser.

 RSV skriver också att ett fungerande och heltäckande adressystem framför allt

förutsätter beslut av statsmakterna om vilken eller vilka instanser som skall ha

ansvaret för att fastställa adresser.

 Sigtuna kommun skriver att man skyndsamt i landets alla kommuner måste

fullfölja uppläggningen av ett obligatoriskt adressregister med koppling till

byggnads- och lägenhetsregistret.

 Kommunförbundet menar att även om staten skulle ersätta de kommunala

insatserna för åsättande av belägenhetsadresser samt uppläggnings- och

ajourföringskostnaderna för lägenhets- och adressregistren fullt ut, uppstår

uppenbarligen en betydande besparing i statskassan. Förbundet förutsätter därför

att staten svarar för dessa kostnader i kommunerna.

 DI menar att argument som att säkerheten i postutdelningen ökar knappast synes

motivera att ett lägenhetsregister införs. DI har också i andra sammanhang

framhållit att fastighetsdatasystemet inte bör tillföras nya register i avvaktan

på en författningsreglering av systemet.

Kap 9. Förslag till hur uppgifter till lägenhetsregistret samt

lägenhetsidentitet i folkbokföringen initialt skall läggas upp och ajourhållas

De remissinstanser (t.ex. Sigtuna, Linköping, Kalmar och Umeå kommuner,

Kommunförbundet och KSP) som har gjort ett val mellan uppläggning enligt huvud-

alternativ 1 eller 2 har samtliga dragit slutsatsen att huvudalternativ 2 är att

föredra. De skäl man anför är följande:

* Huvuddelen av uppläggningsarbetet - att åsätta utökad adressuppgift - handlar

om att ändra folkbokföringen för enskilda, ett arbete som bör utföras av den

myndighet som ansvarar för folkbokföringen i stort, nämligen RSV och de lokala

skattekontoren.

* Bortfallsrisken är lägre om kompletteringen av adressuppgifter sker inom

skattemyndigheten, eftersom intresset då fokuseras kring ändring av folk-

bokföringen och inte kring statistikproduktion.

* Ur integritetssynpunkt torde det vara att föredra att skattemyndigheten

genomför denna typ av arbete, och att inte tillfälliga kommunala gransk-

ningsorgan får fungera som "folkbokföringsmyndighet".

* Precisionen i arbetet ökar och därmed också kvaliteten i registren.

 Remissinstanserna som förordar alternativ 2 anser dock att en förutsättning

för att alternativet skall kunna uppfattas som en tillfredsställande lösning är

att uppläggningsarbetet påskyndas, så att det inte dröjer till sekelskiftet

innan det finns tillgänglig statistik för hela riket. KSP skriver t.ex. att man

bör gå fram på bred front med uppläggningen av ett lägenhetsregister i kommuner-

na så att RSV inom rimlig tid kan börja föra in lägenhetsidentiteter i folk-

bokföringen.

 Vissa remissinstanser, t.ex. RSV, är mot bakgrund av de stora osäkerheterna i

fråga om kostnadsberäkningarna inte beredda att nu förorda om uppläggning bör

ske enligt alternativ 1 eller 2.

 DI anser att om det skulle bli aktuellt med ett lägenhetsregister bör

registreringen i första hand grunda sig på uppgifter från de enskilda som skall

registreras och inte på uppgifter som inhämtas från annat håll. Från in-

tegritetssynpunkt kan en ordning där uppgifter tillförs folkbokföringen eller

ändras där utan att den enskilde först tillfrågas inte godtas.

Kap 10. Lägenhetsregistrets påverkan på folkbokföringens

adressuppgift

RSV skriver att uppläggning av ett fullständigt register över samtliga

lägenheter i flerfamiljshus med officiellt fastställda beteckningar för lägen-

heterna och folkbokföring på lägenhet skulle innebära en klar förbättring av

folkbokföringens kvalitet och användbarhet. Möjligheterna att uppdaga fall av

felaktig folkbokföring skulle förbättras. En nödvändig förutsättning för att

lägenhetsbeteckningar skall kunna åsättas och föras in i folkbokföringen som en

del av adressuppgiften är dock att beslutanderätten avseende adresser fastlagts

samt att alla fastigheter tilldelats officiella adresser.

Kap 14. Förslag på vad som måste författningsregleras

DI menar att man inte kan lämna några detaljerade synpunkter på förslaget

eftersom rapporten endast innehåller författningsförslag såvitt avser folkbok-

föringen. Det saknas alltså förslag till lägenhetsregisterförfattning och

förslag om hur uppgiftsinhämtande, samkörningar etc avses regleras, samt förslag

till det adressregister som synes vara en avgörande förutsättning för lägenhets-

registret. Inte heller finns någon reglering av SCB:s hushållsstatistikregister

eller hur SCB skall förses med uppgifter.

 SCB vill påpeka vikten av att de föreslagna författningsregleringarna genom-

förs redan inför försöksverksamheten. Detta är en viktig förutsättning för att

försöket skall kunna genomföras så realistiskt som möjligt.

 CFD skriver att om en forcerad uppläggning av lägenhetsadresser skall kunna

genomföras behövs troligtvis författningsstöd för modellen i form av en

adresslag med bl.a. bestämmelser om kommunernas befogenheter vid adressättning.

 Kommunförbundet vänder sig mot att kommunerna medelst författningsreglering

skulle åläggas dels att föra adressregister, dels att medverka i

uppläggningsarbetet. Förbundet anser att adressregistret bör byggas upp på

frivillig basis av kommunerna och med ersättning från statsmakterna.

 Länsrätten i Malmöhus län vill, vad gäller förslagen till ändringar i folkbok-

föringslagen och lagen om folkbokföringsregister, framföra att den föreslagna

termen "lägenhetsidentitet" bör definieras närmare.

 Riksarkivet utgår från att registren kommer att författningsregleras i

särskilda lagar varvid bevarandefrågan bör regleras. Registrens förvaring hos RA

innebär inte bara att forskningsintressant material bevaras utan också att

integritetskänsligt material får en säker förvaringsplats.

Kap 15. Säkerhets- och integritetsfrågor

DI menar att frågan om hur framtida FoB:ar (traditionella eller registerbase-

rade) uppfattas av allmänheten är av största vikt från integritetsskyddssyn-

punkt. Vid tidigare FoB:ar har de uppgiftsskyldiga direkt fått kännedom om vilka

uppgifter som samlats in om dem och om den planerade användningen av

uppgifterna, och trots detta har många känt sig kränkta i sin personliga

integritet och uttyckt sitt missnöje. DI är övertygad om att "kritiken kommer

att ta ny fart om administrativa register inrättas och sambearbetas för att

kontrollera de registrerade medborgarna".

 SAF anser att förekomsten och hanteringen av centrala register bl.a. skapar

integritetsintrång, sårbarhetsrisker samt oro hos många människor och företag.

 Forskningsrådsnämnden och KSP delar SCB:s uppfattning att införandet av lägen-

hetsidentiteter i flerbostadshus och ett särskilt lägenhetsregister till sin

karaktär inte är mer integritetshotande än den nuvarande uppgiften om

folkbokföringsfastighet för boende i småhus. I vilken bostad en person bor, dvs.

hans adress, och vilka fler som bor i bostaden är normalt allmänt känt. Dessutom

bör skyddet för den personliga integriteten snarare stärkas än försämras genom

folkbokföring på lägenhet, eftersom precisionen i adressen blir bättre och

risken för personförväxlingar därmed minskar.

 Länsrätten i Malmöhus län har inte heller något att erinra mot vad som anförs

i rapporten rörande säkerhets- och integritetsfrågor, men vill understryka den

vikt som bör tillmätas dessa frågor.

Kap 16. Beräkning av kostnader och förslag till finansiering

Samhällsekonomiska besparingar

SCB menar att betydande samhällsekonomiska besparingar kan förutses med den

metod som beskrivs i utredningen inom de samhällsområden som eftersträvar årlig

hushållsstatistik, t.ex. underlag för Strukturkostnadsutredningens förslag till

effektiv omfördelning av 3,7 mkr per år mellan kommunerna, och/eller exaktare

adress, t.ex. hanteringen av felaktigt adresserade försändelser hos Posten.

 SCB har gjort en samhällsekonomisk bedömning och jämfört kostnaderna under en

tioårsperiod för de olika typer av uppgiftsinsamling som är möjlig att

genomföra.

* Kostnaden för traditionella FoB:ar (vart 5:e) år blir ca 500 mkr.

* Kostnaden för framskrivning av hushållsstatistiken från FoB 90 skulle,

tillsammans med en ny uppgiftsinsamling år 2000, bli ca 340 mkr.

* Kostnaden för uppläggning av ett lägenhetsregister samt ajourhållning och

statistikframställning skulle totalt bli ca 340 mkr (alternativ 2).

 Fördelen med lägenhetsregister och lägenhetsidentitet i folkbokföringen är att

användarna på sikt kommer att, om behov finns, kunna erbjudas statistik årligen.

Detta går inte med traditionella FoB:ar. En annan fördel för samhället är att en

mer exakt adress införs för alla som är folkbokförda i landet, vilket bl.a.

innebär att Posten kommer att kunna göra besparingar på mellan 100-200 mkr per

år eftersom hanteringen av felaktiga adresser från datoriserade adressregister

kommer att minska.

 Boverket skriver att om ett lägenhetsregister införs enligt utredningens

förslag och om detta kommer att ersätta framtida FoB:ar kommer det att innebära

avsevärda kostnadsbesparingar efter sekelskiftet. Enligt verket kommer vi att nå

break-even år 2005 och därefter årligen spara mellan 20 och 34 mkr vid

användningen av ett lägenhetsregister jämfört med traditionella FoB:ar.

 RSV skriver att för skatteförvaltningens egen del motsvarar de positiva

effekterna inte alls de kostnader som en reform skulle medföra, men för

samhället som helhet torde dock den föreslagna ordningen på sikt vara klart

lönsam. RSV understryker också att uppläggningen av en folkbokföring på lägenhet

är en mycket stor arbetsuppgift som inte kan genomföras utan ett betydande

resurstillskott under genomförandeperioden.

 46

Konsekvenser om förslaget inte genomförs

Boverket skriver att om ett lägenhetsregister enligt utredningens förslag inte

skulle genomföras, utan uppföljning och analysverksamhet måste utföras med hjälp

av data från en traditionell FoB vart 10:e år och en begränsad FoB däremellan,

skulle de samhällsekonomiska konsekvenserna bli att effekterna av politiska

beslut och ekonomiska förändringar skulle bli avsevärt mycket svårare att

analysera på ett vederhäftigt sätt.

 Linköpings och Umeå kommuner har gjort beräkningar av vad det skulle kosta att

genomföra egna urvalsundersökningar för att skatta hushållskvoter och

boendetätheter. Kostnaderna beräknas till ca 200 000 kr resp. 250 000 kr.

Förslag till finansiering

Samtliga remissinstanser som har uttalat sig om val av finansieringsprincip

föredrar den modell som tillämpas för byggnadsregistrets uppläggning, nämligen

att kommunerna får ersättning av staten för uppläggning och ajourhållning av

registret och att användarna därefter får betala för registeruttagen. Genom en

sådan finansiering behandlar man kommunerna lika oavsett hur mycket de använder

FoB-statistiken. Det blir då sannolikt lättare att motivera även de mindre

kommunerna att delta i arbetet.

 Beträffande finansieringen av det föreslagna registret utgår RRV från att

användarna får betala för användningen.

 SAF menar att inrättandet av nya register drar mycket stora kostnader, vilka

knappast är försvarbara i ljuset av statens och kommunernas ekonomiska läge.

Kap 17. Förslag till tidsplan

CFD menar att ett beslut om val av huvudlinje inte bör grundas på den tidsplan

som presenteras i utredningen, eftersom båda huvudlinjerna är beroende av

byggnads- och adressregistren som grund för stabila lägenhetsidentiteter.

Byggnadsregistret kommer att vara infört i hela landet i september 1995, och

adressregistret torde även med en författningsreglering inte komma att omfatta

alla kommuner förrän uppskattningsvis tidigast 1996. Att FoB-statistik för riket

skulle kunna framställas redan 1996 i linje 1 tycks därmed inte realistiskt. För

alternativ 2 gäller omvänt att tidsplanen för statistik kan kortas om

adressuppläggningen författningsregleras och forceras.

Kap 18. Försöksverksamhet

Den föreslagna försöksverksamheten tillstyrks av Vägverket, RRV, Boverket, CFD,

Länsstyrelsen i Norrbottens län, Sigtuna kommun, Linköpings kommun, Kalmar

kommun, Luleå kommun, Kommunförbundet, Landstingsförbundet och KSP. Några av

remissinstanserna skriver dock att försöksverksamheten endast bör avse

huvudalternativ 2.

 RSV förordar att en försöksverksamhet görs i mycket begränsad skala och med

syfte enbart att klarlägga omfattningen av de arbetsmoment som i en verklig

uppläggning föranleder de stora kostnaderna, eftersom en försöksverksamhet

annars kan bli förhållandevis dyr t.ex. om ADB-system skall läggas upp.

 SCB vill framhålla att man bör eftersträva att genomföra försöksverksamhet och

uppläggningsarbete samlat. Detta skulle bli kostnadseffektivt och minimera

tidsglappet mellan försök och uppläggning, vilket skulle komma användarna till

godo i form av snabbare resultat.

Sammanfattande synpunkter från respektive remissinstans

Datainspektionen anser att frågan om hur framtida FoB:ar (registerbaserade eller

traditionella) uppfattas av allmänheten är av största vikt från

integritetssynpunkt. DI skriver att kritiken kommer att ta ny fart om ad-

ministrativa register inrättas och sambearbetas för att kontrollera de registre-

rade medborgarna. Enligt DI talar allt i stället för att FoB:ar även fortsätt-

ningsvis bör användas vid klart uttalade behov av statistiska uppgifter som inte

kan erhållas på annat sätt. DI skriver att det inte går att lämna några

detaljerade synpunkter på rapporten eftersom den saknar förslag till lägen-

hetsregisterförfattning, samt förslag om hur uppgiftsinhämtande, samkörningar

etc avses regleras. Inte heller finns någon reglering av SCB:s hus-

hållsstatistikregister eller hur SCB skall förses med uppgifter, eller något

förslag till adressregister. DI anser att om det skulle bli aktuellt med ett

lägenhetsregister bör registreringen i första hand grunda sig på uppgifter från

de enskilda som skall registreras och inte på uppgifter som inhämtas från annat

håll. Från integritetssynpunkt kan en ordning där uppgifter tillförs

folkbokföringen eller ändras där utan att den enskilde först tillfrågas inte

godtas.

 Socialstyrelsen instämmer i utredningens förslag att inrätta ett lägen-

hetsregister och understryker behovet av detta register. För de uppföljnings-

och utvärderingsuppgifter som SoS har att utföra är statistik om hushålls- och

yrkesförhållanden oundgängliga.

 Riksförsäkringsverket ställer sig bakom förslaget att upprätta ett

lägenhetsregister och införa lägenhetsidentitet i syfte att förbättra

hushållsstatistiken. Understryker behovet av ett bättre underlag för löpande

uppföljning av socialförsäkringens och de socialpolitiska åtgärdernas utfall för

individ och samhälle.

 Socialvetenskapliga forskningsrådet finner att förslaget om att ta in

uppgifter om hushållssammansättning via lägenhetsinformation i folkbokföringen

sannolikt inte medför några väsentliga olägenheter för samhällsforskningen och

att det eventuellt kan ge vissa fördelar.

 Vägverket tillstyrker utredningens förslag till uppläggningsarbete av ett

lägenhetsregister med en inledande försöksverksamhet under 1994/95.

 Kommunikationsforskningsberedningen anser att införandet av uppgifter om

lägenhetsidentitet i folkbokföringen innebär en kvalitetsförbättring.

 Statistiska centralbyrån framhåller de betydande samhällsekonomiska

besparingar som kan förutses med hushållsstatistik baserad på lägenhetsregister,

t.ex. som underlag för Strukturkostnadsutredningens förslag till effektivare

omfördelning av 3,7 mkr per år mellan kommunerna. SCB har jämfört kostnaden

under en tioårsperiod för de typer av uppgiftsinsamling som är möjlig att

genomföra, och finner att traditionella FoB:ar vart 5:e år kostar ca 500 mkr,

framskrivning från FoB 90 kostar ca

340 mkr och lägenhetsregister kostar ca 340 mkr (huvudalt. 2). Om ett lägen-

hetsregister införs kommer dessutom Posten AB att göra besparingar på mellan

100-200 mkr per år eftersom hanteringen av felaktiga adresser kommer att minska.

Kvaliteten i folkbokföringen kommer dessutom att förbättras avsevärt. SCB vill

framhålla att man bör eftersträva att genomföra försöksverksamhet och

uppläggningsarbete samlat.

 Riksrevisionsverket har inget att erinra mot att den föreslagna för-

söksverksamheten genomförs. Beträffande finansieringen av det föreslagna

registret utgår RRV från att användarna får betala för användningen.

 Riksskatteverket tillstyrker i princip att ett lägenhetsregister byggs upp av

CFD och kommunerna och att uppgift om lägenhet förs in i folkbokföringsregistren

för varje person. RSV vill dock understryka att uppläggningen av folkbokföring

på lägenhet är en mycket stor arbetsuppgift som inte kan genomföras utan

betydande resurstillskott under genomförandeperioden. RSV förordar att en

försöksverksamhet görs i mycket begränsad skala och med syfte enbart att

klarlägga omfattningen av de arbetsmoment som i en verklig uppläggning

föranleder de stora kostnaderna.

 Boverket välkomnar med stor tillfredsställelse förslaget att införa ett

lägenhetsregister. Verket stöder förslaget om en samlad försöksverksamhet och

uppläggningsarbete för att få en tidigare färdigtidpunkt av lägenhetsregistret.

Verket betonar de avsevärda besparingar som kan göras om lägenhetsregister

kommer att ersätta framtida FoB:ar.

 Forskningsrådsnämnden finner SCB:s förslag mycket värdefullt ur forskningens

synpunkt. Registerbaserad hushållsstatistik innebär vissa fördelar jämfört med

FoB, t.ex. att man kan få en bättre bild av hushållens sammansättning över tid.

 Riksarkivet stöder utredningens förslag om lägenhetsregister. RA utgår ifrån

att registret kommer att författningsregleras i särskilda lagar varvid

bevarandefrågan bör regleras.

 NUTEK tillstyrker förslaget till lägenhetsregister.

 Centralnämnden för fastighetsdata stöder utredningens förslag angående

förbättrad hushållsstatistik med hjälp av lägenhetsidentitet i folkbokföringen.

Registerbaserad statistik torde enligt CFD ge betydande rationaliseringsvinster

jämfört med traditionella FoB:ar. CFD stöder förslaget att komplettera

Fastighetsdatasystemet med det lägenhetsregister som ingår i rapportens båda

huvudlinjer. Enligt CFD:s mening skulle lägenhetsidentiteter utgöra ett

naturligt komplement till övrig basinformation i FDS och kunna tjäna fler syften

utöver en utökad adressuppgift i folkbokföringen.

 Länsrätten i Malmöhus län anser vad gäller förslagen till ändringar i

folkbokföringslagen samt lagen om folkbokföringsregister att den föreslagna

termen "lägenhetsidentitet" bör definieras närmare. Länsrätten har inget att

erinra mot vad som anförs i rapporten rörande säkerhets- och integritetsfrågor.

 Länsstyrelsen i Norrbottens län tillstyrker ett en försöksverksamhet påbörjas

enligt förslaget. Framhåller behovet av hushållsstatistik när det gäller att

följa utvecklingen inom en rad samhällsområden.

 Sigtuna kommun biträder behovet av försöksverksamhet. Kommunen tillstyrker ett

lägenhetsregister med uppläggning enligt huvudalternativ 2, bl.a. därför att det

är en folkbokföringsuppgift som bör skötas av RSV och inte av tillfälliga

kommunala granskningsorgan. En förutsättning för att alt. 2 skall vara en

tillfredsställande lösning är dock att uppläggningsarbetet påskyndas. Kommunen

förordar den finansieringsprincip som innebär att kommunerna får ersättning av

staten för det arbete man utför i uppläggningsfasen.

 Linköpings kommun tillstyrker försöksverksamhet. Kommunen föredrar uppläggning

enligt huvudalternativ 2 om försöksverksamheten visar att detta alternativ inte

inskränker på registerkvaliteten. Om utredningens förslag inte genomförs innebär

detta att kommunen kan behöva genomföra en egen urvalsundersökning för att

skatta hushållskvoter och boendetätheter. Kostnaden för detta beräknas till ca

200 000 kr.

 Kalmar kommun anser att utredningen presenterar ett förslag som en gång för

alla borde kunna ge den slutliga lösningen vad gäller samhällets behov av

statistik om hushåll, lägenheter och boende. Kommunen förordar huvudalternativ 2

eftersom en ändring av folkbokföringen bör skötas av RSV och inte av kommunala

granskningskontor. Kommunen tillstyrker den föreslagna försöksverksamheten.

 Umeå kommun tillstyrker genomförande enligt huvudalternativ 2, framför allt

därför att man inte tycker det är lämpligt att kommunen får fungera som ett

slags folkbokföringsmyndighet. Dessutom tror man att svarsfrekvensen blir högre

vid alternativ 2. Kommunen anser det är viktigt att en försöksverksamhet

påbörjas med det snaraste. Om utredningens förslag inte genomförs skulle

kommunen behöva göra en egen urvalsundersökning för att skatta hushållskvoter

och boendetätheter. Kostnaden för detta beräknas till ca 250 000 kr. När det

gäller kostnadsfördelningen mellan stat och kommun vill kommunen förorda den

princip som nu används vid uppläggningen av byggnadsregistret.

 Luleå kommun välkomnar en förbättrad hushållsstatistik med hjälp av

registerdata och tillstyrker en försöksverksamhet. Kommunen förordar huvud-

alternativ 2 eftersom denna lösning syns billigare att genomföra, utan nämnvärd

kvalitetsförsämring. Kommunen anser att en finansiering där kommunerna får

ersättning av staten och därefter betalar för framtida uttag är det mest

rättvisa systemet.

 Kommunförbundet tillstyrker att ett lägenhetsregister inrättas och byggs upp

utifrån byggnads- och adressregister. Förbundet förordar uppläggning enligt

huvudalternativ 2 och anser att ersättning bör ges till kommunerna för de

insatser som behövs, i likhet med uppbyggnaden av byggnadsregistret. Förbundet

framhåller att det finns ett angeläget och dokumenterat behov bland kommuner och

landsting att använda FoB-data i exempelvis "fördelningsmodeller" av resurser.

Förbundet anser att det finns anledning att i framtiden överväga möjligheterna

att samordna kommunernas inrapportering för fastighetstaxeringen med nu aktuella

uppgifter för lägenhetsregistret. På sikt borde en samordnad verksamhet mellan

FoB och fastighetstaxeringen eftersträvas.

 Landstingsförbundet ställer sig bakom förslaget att upprätta lägenhetsregister

och införa lägenhetsidentitet i folkbokföringen samt att inleda

uppläggningsarbetet med en försöksverksamhet.

 Svenska fastighetsägarförbundet ställer sig mycket tveksam till utredningens

förslag att bygga upp ett lägenhetsregister enbart för att eventuellt få

förbättrad statistik, eftersom ingen av de medverkande myndigheterna närmare har

kunnat ange vilken statistik som är nödvändig för samhället och som dessutom

förutsätter uppbyggnaden av det uppenbarligen synnerligen omfattande

lägenhetsregistret. Skulle beslut fattas om att bygga upp ett lägenhetsregister

har förbundet vissa synpunkter på variabelinnehållet.

 Arbetsgivarverket avstår från yttrande.

 Arbetsmarknadsstyrelsen har inga synpunkter på utredningen.

 SAF avstyrker förslaget p.g.a. principiella och generella invändningar mot

centrala register. SAF anser att återhållsamhet krävs vad gäller inrättandet av

nya centrala register, eftersom förekomsten av dessa skapar integritetsintrång,

sårbarhetsrisker samt oro hos många människor och företag. SAF skriver att

avgörande för behoven av registeruppgifter är själva samhällsutvecklingen, och

denna är i allt mindre grad möjlig att planera. Den pågående

internationaliseringen och decentraliseringen förändrar också

informationsbehoven. Utvecklingen och den politiska beslutsprocessen påverkas

och styrs i första hand av andra faktorer än av detaljrik generell statistisk

information.

 Universitetskanslerämbetet avstår från yttrande.

 TCO avstår från yttrande.

 SACO avstår från yttrande.

 Föreningen för kommunal statistik och planering ansluter sig till förslaget

att införa lägenhetsregister och utöka folkbokföringen med lägenhetsidentitet.

KSP tror att statistikens aktualitet och kvalitet blir bättre än den tidigare

FoB-statistiken. KSP understryker att investeringskostnaden bör vägas mot stora

besparingar vid ev. kommande FoB:ar. KSP anser att det är ett påskyndat

alternativ 2 som bör genomföras. KSP ställer sig bakom förslaget att

uppläggningsarbetet inleds med en försöksverksamhet, mot bakgrund av att de

möjliga besparingarna är så stora. KSP anser att SCB och övriga ansvariga

myndigheter bör ges mandat att gå vidare direkt med de kunskaper som

försöksverksamheten ger, utan nytt riksdagsbeslut. KSP anser att kommunerna bör

få ersättning av staten för arbetet med att bygga upp lägenhetsregistret, på

samma sätt som skett med byggnadsregistret.

 Post- och telestyrelsen menar att det är ett stort samhälleligt intresse att

det finns ett allmänt giltigt system för adresser, och att det är möjligt att

ett införande av uppgifter om lägenhetsidentitet i folkbokföringen skulle

medföra en högre adresskvalitet och därmed också samhällsekonomiska besparingar.

Enligt PTS mening är det emellertid viktigt att detta inte sker innan det

pågående standardiseringsarbetet för adresser - som Posten, RSV, CFD,

Kommunförbundet m.fl. medverkar i- har slutförts.

 Posten anser att det är av synnerlig vikt att Posten får delta i utformningen

av lägenhetsidentitet och skrivsätt i adressen. Posten ser lägenhetsnummer som

en folkbokföringsfråga och tar inte ställning till huruvida dessa bör införas

eller ej.

 SABO tillstyrker försöksverksamhet, och framhåller vikten av att detta sker i

nära samarbete med SABO-företagen. SABO tillstyrker också att ett

lägenhetsregister inrättas och byggs upp utifrån byggnads- och adressregister.

 47

Sammanfattning av betänkandet (SOU 1995:74)

Lägenhetsdata och en sammanställning av

remissvaren över betänkandet

Utredningsuppdraget

Regeringen beslutade den 30 mars 1995 att det inom Finansdepartementet skulle

tillsättas en arbetsgrupp med uppgift att föreslå den författningsreglering m.m.

som krävs för att ta fram hushållsstatistik med hjälp av registerdata. Uppdraget

innebar att arbetsgruppen med beaktande av integritetsskyddsaspekterna skulle

 föreslå hur ett nytt lägenhetsregister skall regleras,

 beakta kraven på att adresser fastställs för alla bostäder och föreslå vilka

 åtgärder som måste vidtas för att säkerställa adressregistrets uppbyggnad,

 fortlevnad och kvalitet,

 föreslå hur ett nytt statistikregister över hushåll skall regleras,

 föreslå hur uppgiftsinhämtande och samkörningar m.m. skall regleras,

 föreslå hur ändringen i RTB skall regleras.

Sammanfattning av betänkandet

Arbetsgruppen lämnar förslag till två nya författningar och till ändringar i två

författningar på folkbokföringsområdet.

 Arbetsgruppen lämnar förslag till lagreglering av ett rikstäckande lägenhets-

register. Registret skall inte innehålla personinformation och bildar därför

inte personregister i datalagens (1973:289) mening. Författningsförslaget, som

delvis hämtat sin förebild från författningar för personregister, omfattar bl.a.

regler om ändamålet för och innehållet i registret. Lägenhetsregistret, som

konstrueras som en utbyggnad av registren inom fastighetsdatasystemet, skall

enligt förslaget omfatta samtliga bostadslägenheter för permanent boende men

också samtliga fritidshus och specialbostäder. Detta betyder att registren byggs

upp med region-, fastighets- och byggnadsuppgifter från byggnadsregistret.

Regleringen omfattar också de uppgifter om lägenheterna som får förekomma i

registren. Dessa kompletteras i övriga mer lägenhetsspecifika delar med

uppgiftslämnande från fastighetsägarna med uppgiftsplikt. De nu angivna

uppgifterna bildar registerinnehållet. För att registren skall fylla sin

funktion måste de emellertid ajourhållas. Fastighetsägarna föreslås därför bli

fortsatt uppgiftsskyldiga beträffande vidtagna förändringar som påverkar den

lägenhetsspecifika informationen.

 Lägenhetsidentiteten - som består av dels adressuppgift, dels s.k.

lägenhetsbeteckning - är en central del i lägenhetsregistret. Arbetsgruppen

förespråkar att man väljer en värdebärande modell för lägenhetsbeteckningen.

 Arbetsgruppen lämnar vidare förslag till en lag om provverksamheten. Denna går

ut på att utröna vilket av två angivna alternativ som senare bör användas för

den riksomfattande uppgiftsinsamlingen.

 Lagen innehåller den rättsliga reglering beträffande uppgiftsplikt m.m. som

erfordras för att kunna genomföra provverksamheten. I lagen ges Statistiska

centralbyrån (SCB) och Centralnämnden för fastighetsdata (CFD) rätt att för

detta ändamål inrätta och föra personregister. Dessa register bildas av de

uppgifter som hämtas in från enskilda med stöd av bestämmelser i lagen.

Uppgifterna lämnas vidare till det särskilt reglerade lägenhetsregistret och

till folkbokföringen.

 I lagen regleras uppgiftsskyldighet för enskilda beträffande sådana uppgifter

som tidigare inte registrerats men som erfordras för att en viss persons boende

skall kunna knytas till en viss lägenhet. Fastighetsägarblanketten kommer att

förtryckas med uppgifter från främst byggnadsregistret medan hushållsblanketten

kommer att förtryckas med uppgifter från Registret för totalbefolkningen (RTB).

Vilka skyldigheter som åligger enskild anges därför tydligt i lagen.

 Också mer lägenhetsspecifika uppgifter måste inhämtas från enskilda.

Insamlingen sker med stöd av närmare föreskrifter i en förordning som får

utfärdas i anslutning till lagen. Uppgiftsinsamlingen ombesörjs praktiskt av

kommunerna och på deras ansvar. Insamlingen av uppgifter enligt den föreslagna

lagen medför att ett antal register med personanknutna uppgifter bildas. Förutom

de tidigare angivna personregistren för provverksamheten hos SCB och CFD, måste

framför allt skatteförvaltningen utvidga sina register för folkbokföringsändamål

för provverksamheten. Detta kan ske med stöd av bestämmelserna i lagen.

 I betänkandet behandlas även olika integritetsaspekter och hur in-

formationsfrågan bör hanteras.

Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över betänkandet avgetts av Datainspektionen,

Socialstyrelsen, Riksförsäkringsverket, Socialvetenskapliga forskningsrådet,

Post- och telestyrelsen, Posten AB, Vägverket, Statistiska centralbyrån,

Riksrevisionsverket, Riksskatteverket, Arbetsgivarverket, Forskningsrådsnämnden,

Tekniska högskolan, Arbetsmarknadsstyrelsen, Riksarkivet, Närings- och

teknikutvecklingsverket, Boverket, Lantmäteriverket, Centralnämnden för

fastighetsdata, Länsrätten i Malmöhus län, Länsrätten i Kalmar län,

Länsstyrelsen i Norrbottens län, Svenska kommunförbundet, Landstingsförbundet,

Svenska elverksföreningen, Företagens uppgiftslämnardelegation, Sigtuna kommun,

Linköpings kommun, Kalmar kommun, Umeå kommun, Svenska arbetsgivarföreningen,

Sveriges Allmännyttiga Bostadsförening, HSB, Föreningen för kommunal statistik

och planering, Småföretagarnas arbetsgivarorganisation och Svenska

fastighetsägarförbundet.

 Sveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation och Neurologiskt

handikappades riksförbund har avgett yttrande över utredningen.

Sammanfattning av remissvaren

1. Behovet av hushållsstatistik

Posten AB har fortlöpande behov av statistik över hushåll.

 Statistiska centralbyrån anser att det är av största vikt att genomförandet av

provverksamheten och uppläggningsarbetet sker skyndsamt. Användare av

hushållsstatistik efterfrågar redan nu en ersättning för den FoB som normalt

skulle ha genomförts i november 1995. En redovisning av statistik senare än år

2001 blir mycket besvärande för SCB:s användare.

 Länsrätten i Kalmar län vill framhålla fördelarna med att hushållsstatistiken

kopplas samman med den lägenhet hushållet bebor. Statistiken blir därmed mer

tillförlitlig och användbar. De förändringar som tidigare kunnat avläsas vart

femte år i samband med folk- och bostadsräkningarna kan med föreslaget system i

princip avläsas hur ofta som helst. Därmed erhålls bl.a. ett mer relevant

underlag för samhällsplaneringen. Folk- och bostadsräkningen har endast visat de

nettoförändringar som skett under en femårsperiod.

 Svenska kommunförbundet vill betona att det finns ett markerat behov inom den

kommunala sektorn av så aktuell hushållsinformation som möjligt. Även från

statsmakternas sida har ett starkt behov av hushållsstatistik kommit till

uttryck. Ett exempel där såväl statsmakterna som den kommunala sektorn har ett

oundgängligt behov av aktuella hushållsdata är de fördelningsmodeller som redan

används eller diskuteras för att fördela pengar inom den kommunala sektorn.

 Företagens uppgiftslämnardelegation anser att det bör utredas om

statistikbehovet över lägenhetsbeståndet m.m. kan tillgodoses genom ändring av

SCB:s urvalsbaserade bostads- och hyresundersökning och om behovet av data om

befolkningens boendestandard kan tillgodoses genom undersökningar med datafångst

hos individer av typ arbetskraftsundersökningarna.

 Umeå kommun anser att det är oacceptebelt att ny hushålls- och boendestatistik

inte kommer att kunna redovisas förrän tidigast något år efter sekelskiftet.

 Sveriges fastighetsägarförbund anser att behovet av förbättrad

hushållsstatistik är långt ifrån dokumenterat.

2. Ändamålet met ett lägenhetsregister

Post- och telestyrelsen anser att det är angeläget att pröva i vilken

utsträckning ett sådant register kan utnyttjas även för andra ändamål, bl.a. för

postdistribution.

 Vägverket anser att det tydligare bör framgå att uppgifterna ur lägenhets-

registret även får användas för planering, resursfördelning, uppföljning och

utvärdering inom andra samhällsbyggnadsområden än de som begränsas av begreppen

bostäder och byggande av bostäder. Exempel som ligger verket nära är väg- och

transportplanering samt resvaneundersökningar.

 Riksskatteverket anser, med hänvisning till 1 § provverksamhetslagen, att

syftet med lägenhetsregistret och lägenhetsidentitet i folkbokföringen inte

torde vara att förbättra lägenhetsstatistiken utan att ta fram hushållsstatistik

med hjälp av registerdata. Enligt verket skall proven avse endast inhämtande av

uppgifter för inrättande av lägenhetsregister eller införande av

lägenhetsidentitet i folkbokföringen.

 Lantmäteriverket anser att ett basregister över lägenheter som ajourförs

kontinuerligt bör kunna användas i skilda administrativa sammanhang fär att

underlätta och reducera kostnaderna för uppgiftslämning och kommunikation. Ett

sådant område är fastighetstaxeringen där det pågår en process i riktning mot

registerbaserad fastighetstaxering vilket innebär att erforderliga uppgifter i

ökad utsräckning hämtas från befintliga register i stället för att återkommande

belasta fastighetsägarna med uppgiftsinsamlingar. Även till de analyser av

fastighetsmarknaden som ligger till grund för värderingsmodeller och

värderingsregler krävs tillgång till aktuell information om fastigheter, t.ex. i

form av ytuppgifter. Om ett bostadsrättsregister skall inrättas utgör ett

lägenhetsregister en naturlig grund för ett sådant lägenhetsregister.

 Centralnämnden för fastighetsdata anser att förbättra lägenhetsstatistiken i 1

§ provverksamhetslagen bör bytas ut mot förbättra hushållsstatistiken.

 Företagens uppgiftslämnardelegation saknar en analys vad gäller behovet av en

total och centraliserad registrering.

 Sveriges fastighetsägarförbund anser att framställning av statistik inte är

tillräckliga skäl för att inrätta ett lägenhetsregister. Förbundet anser att

lägenhetsregistret är ett personregister.

3. Lägenhetsregistrets innehåll

Vägverket anser att lägenhetsregistret bör innehålla uppgift om lägenhetens läge

i våningsplan över marken eller lägenhetens läge i meter över en tänkbar

utsläppskälla.

 Statistiska centralbyrån erbjuder sig att för den statistiska användningen,

inför provverksamheten, utreda exakt utformning av innehåll och klassificeringar

i ett lägenhetsregister. SCB anser att hushållsstatistik bör bli klassad som

officiell statistik vid nästa tillfälle som det görs en översyn av den

officiella statistiken. SCB anser att det även i fortsättningen skall ske en

uppdelning av småhus i permanent- och fritidshus i fastighetstaxeringen.

Uppgiften är grundläggande när det gäller att klassificera olika fastigheter.

SCB anser att en samhällsekonomisk totalsyn bör tillämpas innan uppgifter från

fastighetstaxeringsregistret tas bort eller förändras.

 Riksrevisionsverket anser att det är väsentligt att det för respektive data

som föreslås ingå i lägenhetsregistret finns en ekonomisk bedömning av nyttan

för olika användare och kostnaderna för uppgiftslämnarna.

 Tekniska högskolan anser att det bör prövas om man inte skall samla in

uppgifter om hyresnivåer.

 Boverket anser att uppgift om ventilationssystem bör ingå i lägenhets-

registret. Variabeln hustyp bör avse information om antal våningar eller antal

plan och byggnadstyp. Uppgiften om antal rum bör med avseende på sovrum fördelas

på antalet sovrum för en respektive två personer. Uppgiften om förekomst av kök

bör också differentieras. Uppgift om upplåtelseform bör vara knuten direkt till

aktuell lägenhet och inte till fastighetens ägarförhållande. Uppgift om

förekomst av hiss bör knytas till lägenheten och inte enbart till att det finns

hiss i huset. Fritidshus kommer i fortsättningen att taxeras som småhus och

därför kommer inte denna kategori av byggnad att få en särskild kod i

fastighetstaxeringen. Specialbostad med uppgift om typ bör ingående penetreras

av presumtiva användare av denna uppgift.

 Lantmäteriverket anser att förutom lägenheter också vissa typer av lokaler bör

kunna ingå i ett lägenhetsregister. Vid uppbyggnad av ett nytt basregister är

det viktigt med standardisering. De ytuppgifter som skall finnas med i

lägenhetsregistret bör således vara sådana som förekommer i Svensk standard.

 Centralnämnden för fastighetsdata anser att variablerna bör flyttas till en

lägenhetsregisterförordning. Nämnden anser att variablerna utnyttjande som

fritidsbostad och byggnadskoordinater inte bör ingå i lägenhetsregistret.

Taxeringsform ingår inte längre i taxeringsinformationen. I stället för

fastighetsidentitet bör stå fastighetsbeteckning.

 Länsrätten i Kalmar län vill påpeka att när det gäller begreppet hustyp kan

olika kombinationer förekomma av vanligt boende och specialboende liksom

kombinationer av lokaler och lägenheter. Det kan t.ex. i samband med taxering

vara viktigt att s.k. värdeår kan utläsas.

 Sveriges allmännyttiga bostadsförening betonar vikten av att uppgifterna om

lägenhetsarea och specialbostäder är konsekventa och relevanta.

 Föreningen för kommunal statistik och planering anser att lägenhetsregistret

måste innehålla minst samma information som tidigare FoB:ar. SCB bör med hjälp

av företrädare för den kommunala äldre- och handikappomsorgen skapa kunskap om

vilken uppdelning av kategoribostäderna som kan vara intressant att redovisa.

4. Uppgiftsskyldighet

Riksskatteverket anser att uppgiftsskyldigheten bör omfatta alla fastighetsägare

oavsett hustyp. Terminologin bör vara enhetlig och tydlig. Tidigare erfarenheter

visar att hantering av personuppgifter som saknar uppgift om personnummer kräver

stora arbetsinsatser. En förutsättning för att arbetet skall kunna genomföras

med rimlig resursinsats är att lägenhetsinnehavarnas personnummer lämnas.

Länsrätten i Kalmar län ifrågasätter förslaget att uppgiftsplikten vid

ajourföring av systemet skall ligga hos fastighetsägaren. Möjligheten borde

undersökas att lägga både uppgiftsplikten och ansvaret för registren på

kommunerna. Kommunen har tillgång till uppgifter från fastighetsägarna när någon

förändring sker i fastighetsbeståndet, exempelvis i bygglovsärenden.

 Svenska kommunförbundet anser att frågan om hur samarbetet mellan

fastighetsägarna och kommunerna skall gå till närmare får övervägas när

provverksamheten har genomförts. Förbundet vill dock redan nu anmäla att det kan

bli svårt att få mindre nogräknade fastighetsägare att medverka vid

uppgiftslämnandet.

 Företagens uppgiftslämnardelegation understryker att juridiska och ekonomiska

konsekvenser av uppgiftsskyldigheten för fastighetsägarna är för lite belyst.

 Umeå kommun anser att fastighetsägarnas skyldighet att lämna uppgifter till

lägenhetsregistret måste föfattningsregleras.

 Sveriges allmännyttiga bostadsförening påpekar, med anledning av att

fastighetsägarna skall lämna uppgifter om kontraktinnehavares namn och

personnummer, att det ibland förekommer flera kontraktsinnehavare på samma

lägenhet eller att kontraktsinnehavaren är en juridisk person. Föreningen för

kommunal statistik och planering anser att fastighetsägarnas skyldighet att

lämna uppgifter till lägenhetsregistret måste författningsregleras.

 Sveriges fastighetsägarförbund finner att de föreslagna bestämmelserna om

fastighetsägarens uppgiftsskyldighet i flera avseenden är olämpligt utformade.

Förbundet konstaterar att bestämmelserna om uppgiftsskyldighet inte tillgodoser

utredningens syfte att få information om vilka som bor i respektive lägenhet.

Förbundet anser att skyldighet att lämna sådana uppgifter inte kan åläggas

fastighetsägare.

5. Information

Riksskatteverket anser att i linje med vad verket har anfört om ansvaret för

insamling av uppgifter om enskildas lägenhetsidentitet till folkbokföringen

kommer ansvaret för all information i den delen att ligga hos

skatteförvaltningen. De enskilda som berörs informeras genom den kommunikation

som enligt förvaltningslagen skall ske innan lägenhetsbeteckningen i det

enskilda fallet registreras i folkbokföringen (19 § provverksamhetslagen).

 Svenska kommunförbundet tillstyrker förslaget att kommunikation om de

registrerade uppgifterna skall ske med berörda i samband med att folkbokföringen

sker på lägenhet. Det är ett rimligt krav att allmänheten i denna kommunikation

även får en en fullständig information om hur överföring av data sker till SCB

och deras statistikregister och om de möjligheter som finns att framställa FoB-

data.

 Föreningen för kommunal statistik och planering ställer sig bakom förslaget

att information till allmänheten om de nya statistiska instrumenten bör lämnas i

samband med att folkbokföring sker på lägenhet.

 59

 6. Avgränsning av bostadslägenhet

Posten AB är positiv till att samtliga lägenheter för permanent- och fritidsbruk

ingår och att olika koder används.

 Riksskatteverket föreslår att det ytterligare övervägs om lägenhetsregistret

även skall innehålla lokaler. Enligt verkets mening bör lägenhetsregistret

endast innehålla uppgifter om lägenheternas fysiska egenskaper. Uppgifter om

aktuell användning bör inte ingå.

 Centralnämnden för fastighetsdata utesluter inte att lägenhetsregistret bör

innefatta vissa typer av lokaler.

 Länsrätten i Kalmar län vill betona vikten av att man i statistiken särskiljer

olika typer av bostäder. Antalet specialbostäder har ökat och det är viktigt,

bl.a. vid samhällsplaneringen, att kunna skilja dessa från övriga bostäder samt

kunna urskilja olika typer av specialbostäder, exempelvis studerandebostäder och

servicelägenheter.

 Svenska kommunförbundet anser det mest rationella vore om man i samband med

fastighetstaxeringen avgör och kodsätter lämplig kategoriindelning av hus

(permanentboende, specialbostäder respektive fritidshus). Beträffande

specialbostäder bör man åtminstone kunna särskilja boendeformer för äldre och

funktionshindrade från t.ex. studentbostäder. En möjlighet till ytterligare

uppdelning av specialbostäder skulle kunna hämtas från den kategorisering som

Boverket använder för sina bostadsmarknadsenkäter.

 Föreningen för kommunal statistik och planering anser att ju fler uppgifter

som med automatik kan hämtas från fastighetstaxeringen desto bättre. Det är

därför viktigt att nuvarande innehåll i fastighetstaxeringen inte reduceras så

att arbetsbördan för kommunerna ökar.

7. Utformning av lägenhetsbeteckning

Vägverket vill särskilt betona vikten av att en rikstäckande standard för

lägenhetsbeteckningar utarbetas senast till tidpunkten för fortsatt

uppgiftsinsamlande efter utförd provverksamhet.

 Statistiska centralbyrån förordar ett förslag med löpnummer med våningsplan

som lägenhetsidentitet. Förutom att detta minskar behovet av frågor om

våningsplan till uppgiftslämnarna bör detta förslag vara till fördel för andra

användare t.ex Posten och räddningstjänsten. CFD bör som registeransvarig för

lägenhetsregistret få i uppdrag att utforma hur löpnumret skall utformas i

detalj. SCB anser att identitetssättningen bör ske i god tid före övrig

uppgiftsinsamling. Detta kommer att förenkla för fastighetsägarna att hinna med

identitetssättningen och att informera sina hyresgäster. Dessutom kommer detta

förfarande att underlätta den senare uppgiftsinsamlingen från hushållen. SCB

anser att uppskyltningen med lägenhetsidentitet vid dörren inte är nödvändig.

Det är däremot väsentligt att fastighetsägarna inser vikten av att informera

sina hyresgäster om lägenhetsidentiteten. Metoden för detta kan vara valfri.

Informationen kan i stället t.ex. ske genom att identiteten införs i

hyreskontrakt och hyresavier eller att en uppskyltning sker i respektive

trappuppgång.

 Riksskatteverket anser att en förutsättning för att uppgifter om lägenhet i

rimlig omfattning skall komma att lämnas av de flyttande är att en tydlig

skyltning sker vid lägenheterna. Någon annan möjlighet att tillse att detta sker

än att föreskriva en sådan skyldighet för fastighetsägarna torde inte finnas.

Verket förespråkar att en belägenhetsangivande modell för lägenhetsbeteckning

väljs. Utgångspunkten vid utformningen bör vara att dessa skall vara utformade

på ett sådant sätt att de får största möjliga användningsområde. Beteckningarna

bör kunna användas för identifiering av lägenheterna i lägenhetsregistret och i

folkbokföringen samt för postsortering, räddningstjänst m.m. Samtidigt måste

beaktas att beteckningarna inte blir för komplicerade eftersom de då blir svåra

att arbeta in hos allmänheten. Enligt verket torde en numrering som är unik inom

en uppgång och anger våningsplan vara en lämplig modell.

 Centralnämnden för fastighetsdata stöder förslaget att identitetssättning och

insamling av lägenhetsupgifter sker i två steg men vill påpeka att former och

kostnader för denna uppläggning tidigare inte belysts. Nämnden stöder också

förslaget att registret skall omfatta 600 000 fritidshus men identitetssättning

och övriga arbetsvolymer har inte belysts. Nämnden utesluter inte att registret

bör innehålla vissa typer av lokaler. Från folkbokföringssynpunkt skulle detta

vara en fördel. För att identitetssättningen skall fungera är det viktigt att

uppmärksamma fastighetsägarnas och kommunernas roll. Försök med

identitetssättning måste föregå en fullskalig provverksamhet. Nämnden anser att

adressuppgiften bör innehålla en informationsbärande lägenhetsidentitet.

 Länsrätten i Kalmar län delar bedömningen att en värdebärande modell väljs för

lägenhetsbeteckningen där man kan avläsa våningsplan. Detta system är en fördel

bl.a. för Posten vid utdelningsarbetet liksom för räddningstjänsten i olika

sammanhang.

 Svenska kommunförbundet anser att frågan om åsättande av lägenhetsidentitet

bör bli föremål för särskilt noggrann utvärdering och att särskilda resurser kan

komma att behövas specifikt för denna del av provverksamheten. Förbundet kan se

en risk för att kommunerna som ansvariga för lägenhetsidentiterna förorsakas

betydande arbetsinsatser när det gäller vissa fastighetsägarkategorier.

Förbundet förordar en värdebärande modell för åsättande av lägenhetsidentitet.

Huruvida man via bestämmelser skall införa en skyldighet att vid varje lägenhet

anbringa en skylt med lägenhetsnummer, har förbundet den uppfattningen att vissa

samhällsfunktioner skulle ha nytta av en sådan ordning men att administrationen

omkring en sådan skyldighet inte skulle motivera en sådan bestämmelse. Förbundet

ser dock inget hinder i att lägenhetsidentiteten anges i adresstavlor i

portuppgångar och liknande.

 Umeå kommun förordar en utformning av lägenhetsbeteckningen som möjliggör

identifikation av våningsplan, en så kallad värdebärande modell.

 Sveriges allmännyttiga bostadsförening påpekar att införande av nya

lägenhetsbeteckningar medför betydande arbetsinsatser, speciellt för de större

företagen. Föreningen förutsätter att fastighetsägarna kompenseras om nya

lägenhetsbeteckningar skall införas. Föreningen förutsätter att

fastighetsägarnas ansvar för ajourhållningen av lägenhetsregistret inte innebär

ett stort merarbete för medlemsföretagen.

 Föreningen för kommunal statistik och planering förordar en utformning av

lägenhetsbeteckningen som möjliggör identifikation av våningsplan, en s.k.

värdebärande identitet. Det är nödvändigt att hyresgästerna får information av

fastighetsägarna om lägenhetsidentitet för den egna bostaden. Denna information

kan t.ex, ske via hyreskontraktet. Föreningen avstår från att lämna någon

synpunkt på om alla lägenheter skall märkas upp med en skylt som visar

lägenhetsidentitet.

 Sveriges fastighetsägarförbund accepterar inte att fastighetsägarna tvingas

genomföra åtgärder av olika slag, bl.a. sätta upp skyltar med

lägenhetsbeteckning vid varje lägenhetsdörr. Förbundet anser det vara en stor

brist att det saknas förslag till hur identifiering av lägenheter skall ske och

förutsätter att inget ytterligare arbete med frågan om ett lägenhetsregister

görs innan denna fråga utretts ytterligare och remissbehandlats. Förbundet

frågar sig vilken rättslig status lägenhetsbeteckningen kommer att få.

8. Fastställda adresser

Posten AB understryker vikten av att adressregistret byggs upp likartat över

landet och är korrekt. Enligt Posten är det beklagligt att kommunernas

upprättande och förande av adressregister i fastighetsdatasystemet är

frivilligt. Det är främst landsbygdsadresser som saknas. Det är viktigt att

adressättningen görs så tidigt som möjligt så att material, post till

byggentreprenörer m.m. till hus som projekteras kan levereras rätt. Posten är

övertygad om att ett korrekt adressregister enligt den modell som utarbetats av

bl.a. Posten är en förutsättning för att lägenhetsregistret skall kunna

genomföras. Därför måste garantier finnas för att samtliga kommuner arbetar på

det beskrivna sättet. Kostnaderna för felaktigt adresserad post är betydande.

För att säkerställa kvaliteten på adresser är det viktigt att Posten som statens

förvaltare av postnummersystemet är med vid granskningen av adressuppgifterna.

 Statistiska centralbyrån anser att ett obligatoriskt adressregister och

byggnadsregister är en helt nödvändig utgångspunkt innan ett administrativt

system med ett lägenhetsregister och förbättrad folkbokföring kan byggas upp.

Obligatoriet är nödvändigt för att klara en riksomfattande statistikredovisning

med hög kvalitet. SCB anser att det är mycket viktigt att påbörja arbetet med

adressättning tidigt, helst parallellt med den planerade provverksamheten. CFD

bör ges i uppdrag att tillsammans med kommunerna påbörja detta arbete i enlighet

med det förslag till basadress-register som utarbetats.

 Riksskatteverket vill understryka att inrättandet av ett lägenhetsregister

förutsätter att samtliga byggnader först åsatts fastställda adresser. Verket

anser att resurser för detta måste ställas till förfogande i sådan tid att

arbetet kan slutföras innan lägenhetsnumreringen skall genomföras. Verket

ifrågasätter om den föreslagna författningsregleringen verkligen ålägger

kommunerna att fastställa adresser till alla byggnader med lägenheter. Verket

anser att en skyldighet för kommunerna att fastställa adresser bör komma till

uttryck i en tydlig lagbestämmelse.

 Centralnämnden för fastighetsdata vill inte utesluta att uppläggning av

adressregistret sker frivilligt. Den föreslagna skyldigheten för kommunen att

föra adressregister i fastighetsdatasystemet kommer inte till klart uttryck i

förslaget till lag om lägenhetsregister.

 Länsrätten i Kalmar län ansluter sig till bedömningen att det är nödvändigt

att lagstifta om kommunernas skyldighet att inrätta och ajourhålla ett register

med aktuella adresser. I detta sammanhang bör framhållas att vissa problem kan

uppkomma vid behandlingen av hemliga adresser.

 Svenska kommunförbundet delar inte utredningens uppfattning att inrättande och

ajourhållning av ett adressregister inte skulle komma att bli en särskilt tung

arbetsbörda för kommunerna. Enligt förbundet bör uppgiften avtalsregleras.

Kommunerna bör erhålla full kostnadstäckning för denna insats och inte

finansiellt stöd som utredningen uttrycker det. Förbundet har den grundläggande

uppfattningen att centrala principöverenskommelser bör reglera samarbetet mellan

statsmakterna och kommunerna i dessa typer av frågor. Även i detta specifika

fall rörande det praktiska samarbetet med CFD med uppläggning av

lägenhetsregistret bör det regleras via centrala avtal. Tidigare gjorda

erfarenheter beträffande uppläggning av byggnadsregister i kommunerna har

dessutom resulterat i ett antal positiva spinn-off-effekter i form av

utbildningsinsatser m.m. Förbundet kan bl.a. mot bakgrund av den föreslagna

totallösningen av insamling av hushållsstatistik nu känna större förståelse för

att statsmakterna vill gå fram lagstiftningsvägen när det gäller inrättande av

lägenhetsregister. För den nu föreslagna lagregleringen talar också att tidigare

FoB:ar dels av integritetsskäl för medborgarna, dels av vikten att få största

möjliga täckningsgrad alltid varit lagreglerade.

 Umeå kommun ställer sig bakom förslaget att adressregistret måste vara

obligatoriskt i alla kommuner.

 Föreningen för kommunal statistik och planering ställer sig bakom förslaget

att adressregistret måste vara obligatoriskt i alla kommuner.

9. Provverksamheten

Posten AB förordar alternativ 1 eftersom detta ger de bästa förutsättningarna

för att adressuppgifterna skall bli korrekta.

 Riksskatteverket ifrågasätter om en provverksamhet i full skala överhuvudtaget

bör ske. Verket avstyrker att prov med uppläggning enligt linje 1 genomförs.

Enligt verket är den enda naturliga ordningen att uppgiften att utreda och föra

in lägenhetsidentitet i folkbokföringen för befolkningen sköts av

skattemyndigheterna. Verket påpekar att uppgifterna i registret över

totalbefolkningen, som föreslås användas för förtryckning av hushållsblanketter

har en sämre aktualitet än de lokala folkbokföringsregistren vilket kan medföra

merarbete och skapa onödiga samordningsproblem. Verket påpekar med hänvisning

till 1 § provverksamhetslagen att provverksamheten inte skall avse alternativ

för inrättande av lägenhetsregister eller införande av lägenhetsidentitet i

folkbokföringen. Proven avser endast inhämtande av uppgifter till de nämnda.

Verket anser med hänvisning till 19 § provverksamhetslagen att ansvaret för all

information vad gäller insamling av uppgifter om enskildas lägenhetsidentitet

till folkbokföringen bör ligga hos verket.

 Centralnämnden för fastighetsdata anser att man i första hand bör pröva

huvudlinje 2. Denna linje innebär en etappvis uppläggning i landet och en

koppling av hushåll till lägenhet utan personblanketter. Nämnden anser heller

inte att man kan utesluta att det också kan bli fråga om en kompromiss mellan

alternativen. Nämnden anser att försöket inte nödvändigtvis måste omfatta

fullskaleförsök i två hela kommuner utan kan genomföras på lägre nivå,

exempelvis församlingsnivå. Flera frågor kring provverksamheten måste utredas

vidare, t.ex. former för utvärdering, klargörande av ansvarsområden och

kostnader. Även rutiner kring folkbokföring på lägenhet måste klargöras i

anslutning till provverksamheten. Nämnden anser att beslut om tidpunkt för

provverksamhet inte bör beslutas ensidigt av en myndighet utan beslut bör tas i

samförstånd mellan de myndigheter som berörs (6 § provverksamhetslagen).

 Länsrätten i Kalmar län förordar alternativ 2. För att minska eventuella

farhågor avseende integriteten är det en fördel om den enskilde får ta del av de

uppgifter som skall ingå i registret. Eventuella felaktigheter kan rättas till

efter ett samrådsförfarande mellan myndighet som samlar in uppgifterna och den

som berörs. Länsrätten vill betona vikten av att informationsskyldigheten

lagstadgas liksom vilka uppgifter skyldigheten avser. Detta underlättar

kontakten med fastighetsägaren/kontraktsinnehavaren. Det är viktigt att man så

långt som möjligt är tydlig och försöker undvika att ärendet går till domstol på

grund av bristfällig information. Det är en stor fördel om uppgifterna i folk-

och bostadsräkningarna 1985 och 1990 används för att begränsa antalet

uppgiftslämnare till de som flyttat efter 1990.

 Svenska kommunförbundet vill betona vikten av att en grundlig utvärdering sker

av provverksamheten. Förbundet förutsätter att det bereds tillfälle att medverka

i utvärderingen av provverksamheten. Förbundet förordar alternativ 2. Valet av

provkommuner bör ske med hänsyn till representativitet, kommunens storlek, att

vederbörande kommun redan har byggnads- och adressregister m.m. Förbundet anser

att man redan inför provverksamheten bör beakta hur man förfar med

rapporteringen till folkbokföringen i de fall flera personer står för kontraktet

alternativt en juridisk person står för kontraktet.

 Kalmar kommun förordar alternativ 2. Enligt detta alternativ får kommunerna en

något mindre roll vad gäller insamling, granskning och komplettering av

fastighetsblanketter. Huvudparten av arbetet läggs i stället hos de lokala

skattekontoren som en vidareutveckling av folkbokföringen. Några tillfälliga

lokaler eller regionala granskningskontor behöver därmed inte inrättas. Det är

en fördel att alla de instanser som arbetar med att upprätta och ajourföra det

kompletta lägenhetsregistret är ordinarie verksamheter och inte tillfälligt

upprättade granskningskontor. Även ur integritetsskäl är detta alternativ att

föredra eftersom det då är rätt myndighet som ändrar folkbokföringen för

enskilda, från fastighet till lägenhet.

 Umeå kommun anser att det är alternativ 2 som skall genomföras.

 Föreningen för kommunal statistik och planering anser att alternativ 2, där

huvuddelen av arbetet läggs på de lokala skattekontoren, skall genomföras utan

att genomföra en provverksamhet.

Anledningen är att övergången till det nya systemet til stora delar består i att

ändra folkbokföringen för enskilda individer, vilket bör genomföras av den

myndighet som ansvarar för folkbokföringen.

 Sveriges fastighetsägarförbund hävdar, med hänvisning till 2 §

provverksamhetslagen, att begreppet flerbostadshus inte är vedertaget i

lagstiftningen och därför måste klarläggas. Förbundet påpekar att begreppet

lägenhet är definierat i hyreslagen och där avser både lägenheter och lokaler.

Förbundet påpekar vidare att uppgiftsskyldigheten i nämnda paragraf inskränker

sig till personer som bebor lägenheter som är uthyrda vilket innebär att

lägenhetsregistret inte kommer att innefatta bostäder med andra

upplåtelseformer. Enligt förbundet är inte heller begreppet kontraktsinnehavare

definierat.

10. Ett lägenhetsstatistikregister

Statistiska centralbyrån stöder förslaget att det bör inrättas ett lägen-

hetsstatistikregister. Fördelen med detta är att det får ett begränsat innehåll

och ett mycket tydligt ändamål, nämligen statistikproduktion. CFD kan då fritt

utveckla lägenhetsregistret till ett administrativt register som bl.a. kan

användas för folkbokföring. För att klara kraven från statistikanvändarna måste

lägenhetsstatistikregistret ajourföras löpande från CFD:s lägenhetsregister. På

samma sätt måste den förbättrade folkbokföringen leverera uppgifter om

lägenhetsbeteckningen till SCB:s register över totalbefolkningen. Detta

förfarande skapar möjlighet för SCB att uppfylla användarnas behov av statistik

med hög aktualitet, tillgänglighet och kvalitet. Lägenhetsstatistikregistret

kommer att användas i många olika statistikprodukter på SCB. Dels som urvalsram

för undersökningar som t.ex. Hushållens inkomster och Bostads- och

hyresundersökningen, dels som källa och urvalsram för statistik om outhyrda

lägenheter samt som källa för redovisning av den totalräknade lägenhetsstocken.

Vid sammankoppling med registret över totalbefolkningen kan hushållens boende

beskrivas efter t.ex. trångboddhet och lägenhetsstandard. Allt detta kan göras

ad-hoc eller planerat, helt beroende på användarnas önskemål. Mer förfinade

analyser av boendekarriärer och hushållskarriärer samt att mäta nettoströmmar

som underlag för t.ex. hushållsframskrivningar blir också fullt möjligt.

Lägenhetsstatistikregistret kommer således att bli ett effektivt verktyg för

SCB:s produktion av statistik om hushåll, lägenheter och boende.

 Riksskatteverket ifrågasätter om det är nödvändigt att SCB löpande för ett

särskilt lägenhetsstatistiskregister som utgör en kopia av lägenhetsregistret.

 Boverket ser med tillfredsställelse att SCB får lägga upp ett särskilt

statistikregister på basis av uppgifter från lägenhetsregistret.

 Centralnämnden för fastighetsdata anser att behovet av registerbaserade FoB:ar

inte torde bli så frekvent att en kopia av lägenhetsregistret med uppgifter om

kontinuerligt ajourförda fastighets-, adress-, byggnads- och

lägenhetsförändringar m.m. bör ligga hos SCB. Lägenhetsregistrets alla uppgifter

måste däremot vara fullt tillgängliga för SCB:s sambearbetning med RTB vid de

tillfällen beslut tas om registerbaserade FoB:ar. I det fall det ändå inrättas

ett särskilt lägenhetsstatistikregister som är en kontinuerligt ajourförd kopia

av det administrativa lägenhetsregistret måste en ny diskussion föras om syfte,

innehåll, kostnader samt säkerhet och integritet.

 Svenska kommunförbundet tillstyrker, bl.a. mot bakgrund av in-

tegritetsaspekterna, att SCB:s lägenhetsstatistikregister och registret över

rikets totalbestånd fysiskt och rättsligt skall hållas åtskilda.

 Umeå kommun tillstyrker att de två statistikregister som inrättas hos SCB,

hålls fysiskt och rättsligt åtskilda.

 Föreningen för kommunal statistik och planering tillstyrker att de två

statistikregister (ett lägenhetsstatistikregister och ett modifierat RTB), som

inrättas hos SCB, hålls fysiskt och rättsligt åtskilda.

11. Säkerhet, integritet och sekretess

Datainspektionen avstyrker förslaget av integritetsskäl. Inspektionens

uppfattning är att allmänhetens inställning till FoB:arna är den naturliga

utgångspunkten för överväganden kring hur samhällets statistikbehov skall

tillgodoses. Den oro och det missnöje som kanaliserats vid de tidigare FoB:arna

kommer man inte till rätta med genom en total kartläggning och registrering av

de svenska hushållens samansättning. En registrering som till stor del sker utan

att uppgifter inhämtas direkt hos de enskilda som skall registreras skulle

sannolikt också förstärka allmänhetens negativa inställning och föda känslor av

att leva i ett storebrorssamhälle. Istället bör mindre omfattande insatser i

enlighet med FoB 90-kommissionens förslag användas. Om det ändå skulle bli

aktuellt med ett lägenhetsregister anser inspektionen att registreringen i

första hand bör grunda sig på uppgifter från de enskilda som skall registreras

och inte på uppgifter som inhämtats från andra register, fastighetsägare,

bostadsrättsföreningar m.fl.

 Riksskatteverket anser att effekterna av att införa lägenhetsidentitet i

folkbokföringsregistret inte tillräckligt har analyserats från integritetssyn-

punkt. Verket anser dock inte att folkbokföring på lägenhet utgör någon risk för

integritetskränkning.

 Centralnämnden för fastighetsdata anser att användningen av ett administrativt

lägenhetsregister i syfte att producera hushållsstatistik motsvarande

traditionella FoB:ar noga måste regleras, bl.a. med hänsyn till att FoB i sig

ofta upplevs som integritetskänsligt.

Sammanfattande synpunkter från respektive remissinstans

Datainspektionen avstyrker förslaget av integritetsskäl. Inspektionens

uppfattning är att allmänhetens inställning till FoB:arna är den naturliga

utgångspunkten för överväganden kring hur samhällets statistikbehov skall

tillgodoses. Den oro och det missnöje som kanaliserats vid de tidigare FoB:arna

kommer man inte till rätta med genom en total kartläggning och registrering av

de svenska hushållens samansättning. En registrering som till stor del sker utan

att uppgifter inhämtas direkt hos de enskilda som skall registreras skulle

sannolikt också förstärka allmänhetens negativa inställning och föda känslor av

att leva i ett storebrorssamhälle. Istället bör mindre omfattande insatser i

enlighet med FoB 90-kommissionens förslag användas. Inspektionen har inte något

att erinra mot författningsförslagens utformning som sådan.

 Socialstyrelsen ställer sig bakom samtliga de förslag som presenteras i

betänkandet. Styrelsen har inga behov av ytterligare data i lägenhetsregistret

utöver vad som föreslagits.

 Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget att inrätta ett lägenhetsregister

och att lägenhetsidentitet införs i folkbokföringen. Det medför att bedömningen

av rätten till olika förmåner och överhuvudtaget handläggningen på

försäkringskassorna underlättas. Även kontrollverksamheten när det gäller vissa

förmåner kommer att förbättras med de utökade registeruppgifterna i

folkbokföringen. Uppgifter om lägenhetsdata gör det vidare möjligt att löpande

följa socialförsäkringar och de socialpolitiska åtgärdernas utfall för olika

grupper av individer. Verket tillstyrker förslaget att bedriva en provverksamhet

för att utröna vilket av två alternativ för uppgiftsinsamling från allmänheten

som är att föredra för att få en tillfredställande kvalitet på de uppgifter som

behövs för lägenhetsregistret och folkbokföringen.

 Socialvetenskapliga forskningsrådet har beslutat att avstå från att yttra sig

över betänkandet.

 Post- och telestyrelsen anser att det är angeläget att pröva i vilken

utsträckning ett lägenhetsregister kan utnyttjas även för andra ändamål än de

föreslagna. Till dessa hör bl.a. möjligheterna att utnyttja registreringen för

postdistribution.

 Posten AB är positiva till att det införs ett lägenhetsregister. Förut-

sättningen är dock att materialet är till 100 % rikstäckande och korrekt. Posten

anser att lägenhetsregistret skall byggas upp efter det att förslaget till

basadressregister, som har tagits fram av Posten, RSV, Svenska Komunförbundet

och CFD, har införts. Det är positivt att samtliga byggnader som används som

bostäder ingår, således även fritidsbostäder. Registret bör ingå som en del i

fastighetsdatasystemet. Posten förordar en försöksverksamhet enligt alternativ

1.

 Vägverket tillstyrker ett genomförande av förslaget. Verket tolkar förslaget

så att uppgifter om lägenhetsdata kan bli tillgängliga för verket i samband med

t.ex. fysisk planering av vägar och miljöåtgärder.

 Statistiska centralbyrån tillstyrker i allt väsentligt betänkandets förslag.

SCB anser att regeringen bör lägga sitt förslag till riksdagen på ett sådant

sätt att erforderliga beslut ger förutsättningar att klara en statistikredovis-

ning till år 2001. SCB anser att storleken på den kostnadsökning, som förslaget

om en tidig lägenhetsidentitetssättning samt medtagande av fritidshus innebär,

får fastställas i samband med provverksamheten. SCB anser att några justeringar

i föreslagna författningar bör göras för att bl.a. tydliggöra

uppgiftslämnarskyldigheten. SCB anser att den exakta klassficeringen av

lägenhetsstatistikregistrets uppgifter bör utredas av SCB i samarbete med

regionala och centrala användare. SCB anser att en samhällsekonomisk totalsyn

bör tillämpas innan uppgifter tas bort från eller förändras i

fastighetshetstaxeringsregistret. SCB anser att ett obligatoriskt

lägenhetsregister med obligatoriska adress- och byggnadsregister för samtliga

kommuner är en förutsättning för rikstäckande statistik med hög kvalitet. SCB

anser att lägenhetsidentiteten bör vara värdebärande, dvs bestå av löpnummer med

våningsplan, och genomföras i god tid före övrig uppgiftsinsamling. SCB anser

att fastighetsägaren själv bör få välja hur informationen om

lägenhetsidentiteten till hyresgästerna skall utformas. SCB anser att CFD

snarast bör ges i uppdrag att genomföra förslaget om basadressregister. SCB

anser att ett lägenhetsstatistikregister hos SCB, som en del av

lägenhetsregistret hos CFD, är ett effektivt sätt att uppfylla användarnas behov

av statistik med hög aktualitet, tillgänglighet och kvalitet. SCB anser

slutligen att ett kvalitetsprogram bör genomföras för att garantera kvaliteten

vid uppläggnings- och ajourföringsarbetet.

 Riksrevisionsverket anser att vissa frågor kring lägenhetsregistret och

provverksamheten inte är tillräckligt belysta. Verket saknar en samlad

samhällsekonomisk bedömning av lägenhetsregistrets förväntade effekter i

ekonomiska termer. Verket anser att det i de övergripande registerfrågorna finns

oklarheter om vilket ansvar staten kommer att ha för registrets datakvalitet.

Enligt verket är det väsentligt att det för respektive data som föreslås ingå i

registret finns en ekonomisk bedömning av nyttan för olika användare och

kostnaderna för uppgiftslämnarna. Enligt verket behöver en strategi och

handlingsplan för informationsförsörjning kring lägenhetsregistret tas fram av

berörda aktörer. Verket anser att det är angeläget att uppföljning och

utvärdering planeras redan vid uppläggningen av provverksamheten. Verket

föreslår också att ansvaret för provverksamheten preciseras.

 Riksskatteverket är positivt till att ett lägenhetsregister upprättas genom

att byggnadsregistret inom fastighetsdatasystemet byggs ut med lägen-

hetsspecifika uppgifter och att folkbokföringen sker på lägenhet. Verket

föreslår att det ytterligare övervägs om lägenhetsregistret även skall innehålla

lokaler. Verket ifrågasätter om det är nödvändigt att SCB löpande för ett

särskilt lägenhetsstatistikregister som utgör en kopia av lägenhetsregistret.

Verket anser att insamling av uppgifter från enskilda om lägenhetsidentitet bör

ske helt inom skatteförvaltningen och avstyrker därför provuppläggning enligt

linje 1. Verket pekar på vissa komplikationer, med hänvisning till lagen om

ändring i folkbokföringslagen, om ändringarna i lagen skall gälla för den tid

och för de områden som avses i provverksamhetslagen. Verket anser att avsikten

att folkbokföringen skall ske på lägenhet tydligare bör komma till uttryck i

folkbokföringslagen på så sätt att ordet bostad eller lägenhet förs in som

begrepp i stället för fastighet i bestämmelserna om rätt folkbokföringsort.

Skillnad mellan fastigheter med en eller flera bostäder bör inte göras. Verket

anser, med hänvisning till lagen om ändring i lagen om folkbokföringsregister,

att uppgiften om lägenhetsidentitet skall vara lägenhetsbeteckning, adress,

postnummer och postort. Innehållet i 6 § bör justeras så att begreppen

överensstämmer. Vid ett allmänt införande av folkbokföring på lägenhet måste

även bestämmelsen om registerinnehåll i lagen (1995:743) om aviseringsregister

ändras.

 Arbetsgivarverket har beslutat att inte yttra sig i ärendet.

 Forskningsrådsnämnden bedömer att förslagen är baserade på väl underbyggda

överväganden utifrån gällande villkor. Nämnden har därför inga synpunkter på

förslagen i betänkandet till rättslig reglering för förbättrad

hushållsstatistik. Nämnden beklagar att en aktualisering av hushållsstatistiken

inte löser de problem för forskningen som avsaknaden av yrkesuppgifter orsakar,

till följd av förändringarna i reglerna för folk- och bostadsräkningarna.

 Tekniska högskolan anser att provverksamheten bör innefatta även metoder för

insamling av hyresdata.

 Arbetsmarknadsstyrelsen har inga synpunkter att avge med anledning av

betänkandet.

 Riksarkivet pekar på nyttan av förbättrad hushållsstatistik genom att införa

ett lägenhetsregister.

 Närings- och teknikutvecklingsverket avstår att yttra sig över betänkandet.

 Boverket tillstyrker förslaget till nya författningar för att kunna införa ett

lägenhetsregister samt påföra lägenhetsidentitet i folkbokföringen. Verket vill

starkt betona vikten av att ett lägenhetsregister införs som knyts till det

nuvarande fastighetsdatasystemets övriga register över fastigheter och byggnader

samt att samma lägenhetsidentitet inklusive uppgift om adress finns i såväl

lägenhetsregistret som i folkbokföringsregistret.

 Lantmäteriverket tillstyrker att det upprätas ett basregister över lägenheter.

Registret bör knytas till fastighetsdatasystemet. Ett lägenhetsregister bör få

användas inte bara till statistikproduktion och samhällsplanering utan även för

att effektivisera administration och uppgiftsinsamling i andra sammanhang, t.ex.

vid fastighetstaxering. Lägenhetsregistret bör omfattas av basregistertanken.

Det innebär bl.a. att samhällets basinformation inte skall dubbellagras.

Erforderlig information hämtas istället från ett basregister när det finns behov

av den. Uppläggningen av ett lägenhetsregister är ett mycket omfattande arbete.

Frågor kring ansvarsfördelning mellan olika myndigheter och intressenter,

kostnadsfördelning, finansiering m.m. måste redan inför en provverksamhet klaras

ut mycket tydligare än vad som har gjorts i betänkandet. Det kommer då säkert

också att tydliggöras att det finns flera alternativ än de två som skisserats

för provverksamheten för hur en registeruppläggning skall ske.

 Centralnämnden för fastighetsdata är positiv till upprättandet av ett

basregister över lägenheter i anslutning till fastighetsdatasystemet. Tanken med

ett lägenhetsregister stämmer väl överens med CFD:s övriga verksamhet vad gäller

basregister för samhällets grundläggande försörjning av fastighetsrelaterad

information. CFD är positiv till införandet av en lägenhetsidentitet i

folkbokföringen och att folkbokföring sker på lägenhet. CFD är positiv till

användningen av ett lägenhetsregister tillsammans med en lägenhetsidentitet i

folkbokföringen för att ersätta SCB:s traditionella folk- och bostadsräkningar

med registerbaserade. En lägenhetsidentitet i folkbokföringen ger också SCB

möjlighet att utnyttja registret över totalbefolkningen för hushållsstatistik,

också utan sambearbetning med lägenhetsregistret. Därmed kan också huvudsyftet,

att förbättra hushållsstatistiken, uppnås. CFD anser att lägenhetsregistret,

utöver statistikframställning, får användas för planering, resursfördelning,

uppföljning och utvärdering av bostäder och byggande såsom ändamålsparagrafen i

lagförslaget är utformad. Eventuellt borde också hänsyn tas till de behov av

uppgifter som en förenklad fastighetstaxering kan medföra. CFD anser inte att en

kontinuerligt ajourförd kopia av det administrativa lägenhetsregistret skall

ligga hos SCB. Lägenhetsregistret skall dock göras fullt tillgängligt för SCB i

enlighet med gällande syfte och ändamål. Enligt CFD bör statistikredovisning på

de nivåer som anges i lägenhetsregisterutredningen vara fullt tillräcklig och

eventuella kopplingar till byggnadskoordinater bör prövas i särskild ordning.

CFD anser att det är väsentligt att klarlägga formerna för det fortsatta

arbetet, framför allt vad gäller ansvarsfördelningen mellan berörda myndigheter.

Även om ett av målen är statistikproduktion måste såväl CFD som RSV ges ett

tydligt ansvar för den egna registeruppbyggnaden för att långsiktigt säkerställa

kvalitet m.m. Detta gäller både uppläggning och förvaltning/användning av

registren men också planering av provverksamheten och det utredningsarbete som

bör föregå denna. Ett antal centrala frågor kvarstår att utreda, bl.a. former

för identitetssättning, vilket utgör grunden för registren. Ytterligare

utrednings- och utvecklingsarbete, innan en eventuell provverksamhet och det

egentliga uppläggningsarbetet påbörjas, torde kunna nedbringa de totala

kostnaderna och höja registerkvaliteten. CFD menar att målsättningen, en

registerbaserad FoB år 2000, inte behöver föranleda en forcerad start av en

eventuell provverksamhet. CFD föreslår att en särskild arbetsgrupp tillsätts med

representanter från SCB, RSV, CFD och Svenska komunförbundet. Kommunerna har en

central roll i såväl uppläggning som ajourföring och användning av registren. I

det fortsatta arbetet bör även uppmärksammas samordningen med ett eventuellt

bostadsrättsregister.

 Länsrätten i Malmöhus län har inget att erinra mot utformningen av de i

betänkandet föreslagna författningarna.

 Länsrätten i Kalmar län ansluter sig till bedömningen att det är en fördel om

man kan åstadkomma ett system där uppgiftslämnarbördan för berörda aktörer i

möjligaste mån begränsas. Detta är viktigt för att hålla bortfallsrisken så låg

som möjligt och därmed också kostnaderna. Om man dessutom använder sig av

befintliga register och uppgifterna i tidigare folk- och bostadsräkningar kan

antalet uppgiftslämnare ytterligare begränsas. Det är emellertid viktigt att

berörda parter får tillfälle att kontrollera riktigheten i de uppgifter som

kommer att registreras. Länsrätten förordar därför ett system där en förtryckt

blankett skickas ut till fastighetsägaren/kontraktsinnehavaren. Om uppgifterna

är korrekta och kompletta behöver blanketten inte återsändas, i annat fall

erhålls tillfälle att korrigera felaktigheter. Länsrätten delar bedömningen att

ett lägenhetsregister enklast införs genom en utbyggnad av registren inom

fastighetsdatasytemet och då genom att byggnadsregistret byggs på. Länsrätten

vill framhålla vikten av att lägenhetsregistrets innehåll begränsas till

basfakta som är viktiga för flertalet av framtida användare. Detta för att

åtkomsten inte skall behöva begränsas på grund av att registret innehåller in-

formation som kan kränka integriteten. Med dagens snabba utveckling av olika

informationssystem kommer tillgängligheten till systemet att bli väsentligt.

Användarna kan i egna register komplettera lägenhetsregistrets basinformation

med den typ av information man vill knyta till lägenheten eller hushållet.

 Länsstyrelsen i Norrbottens län har inga andra synpunkter i ärendet än att det

är angeläget att aktuell statistik för bl.a. hushåll och lägenheter kan

produceras så snart som möjligt.

 Svenska kommunförbundet instämmer i merparten av de allmänna utgångspunkter

som kommittén redovisat. Bland annat har förbundets uppfattning i de flesta

sammanhang av uppgiftslämnande varit att så långt det är möjligt minimera

kommunernas uppgiftslämnande så att identiska uppgifter inte skall behöva lämnas

flera gånger. Förbundet anser att statsmakterna bör tillhandahålla medel för

uppbyggnad och ajourhållning av ett lägenhetsregister. Förbundet kan nu, bl.a.

mot bakgrund av den föreslagna totallösningen, känna större förståelse för att

statsmakterna vill gå fram lagstiftningsvägen när det gäller inrättande av

lägenhetsregister. Förbundet anser att det mest rationella vore om man i samband

med fastighetstaxeringar avgör och kodsätter lämplig kategoriindelning av hus.

När det gäller åsättande av lägenhetsidentitet förordar förbundet en s.k.

värdebärande modell. Förbundet tillstyrker, bl.a. mot bakgrund av

integritetsaspekterna, att SCB:s lägenhetsstatistikregister och registret över

rikets totalbestånd (RTB) fysiskt och rättsligt skall hållas åtskilda. Förbundet

betonar vikten av grundlig utvärdering av provverksamheten och anser att frågan

om åsättande av lägenhetsidentitet bör bli föremål för särskilt noggrann

utvärdering.

 Landstingsförbundet har beslutat att avstå från möjligheten att avge yttrande

över betänkandet.

 Svenska elverksföreningen har inte någon erinran mot att förslaget till

lagreglering av ett rikstäckande lägenhetsregister antages. För föreningens

medlemmmar kan ett lägenhetsregister vara av värde vid planering av energibehov

och upprättande av statistik samt i kundtjänst, taxefrågor och kravverksamhet.

Föreningen förutsätter att uppgifterna i registret kommer att vara tillgängliga

för föreningens medlemmar.

 Företagens uppgiftslämnardelegation avstyrker förslaget om ett centralt

register och anser inte att den planerade provverksamheten bör genomföras.

 Sigtuna kommun har inget att erinra mot utredningens förslag till

lagreglering.

 Linköpings kommun anser att provverksamheten bör påbörjas snarast. Kommunen

förordar huvudlinje 2 från ekonomiska, hanteringsmässiga och integritetsskäl.

 Kalmar kommun anser att förslaget är ett välkommet steg på vägen mot en

slutlig lösning vad gäller samhällets behov av statistik om hushåll, lägenheter

och boende. Denna lösning innebär på sikt stora kostnadsbesparingar jämfört med

traditionella folk- och bostadsräkningar samtidigt som kvaliteten och

tillförlitligheten i statistiken blir högre. Allmänhetens uppgiftslämnande

begränsas också genom denna utveckling.

 Umeå kommun instämmer i de allmänna utgångspunkter som utredningen redovisar

beträffande det riktiga i att minimera uppgiftslämnarbördan, registrering vid

källan och integritetsskydd. Kommunen menar att reglerna för var man skall

folkbokföras måste skärpas. Kommunen menar att förundersökningen bör slopas och

att man startar direkt med alternativ 2. Fastighetsägarnas skyldighet att lämna

uppgifter till lägenhetsregistret måste författningsregleras. Kommunerna bör

vara ansvariga för uppläggningen av lägenhetsregistret och för att dess innehåll

fortlöpande håller hög kvalitet.

 Svenska arbetsgivarföreningen avstyrker förslaget.

 Sveriges Allmännyttiga Bostadsförening tillstyrker att ett lägenhetsregister

inrättas och byggs upp utifrån byggnads- och adressuppgifter.

 HSB har i och för sig inget att erinra mot förslaget om ett lägenhetsregister

endast kommer att användas för det föreslagna ändamålet. Med tanke på att

Justitiedepartementet i olika sammanhang påtalat att man önskar införa ett

officiellt bostadsrättsregister ligger det nära till hands att hysa viss

tveksamhet till förslaget. I detta avseende har HSB ansett att det inte

föreligger behov av ett officiellt register utan att detta kan skötas av

parterna på marknaden. HSB vill också påpeka att all den uppgiftsskyldighet som

åvilar fastighetsägare i olika sammanhang leder till ökad administration och

ökade kostnader. Detta medför högre hyror och avgifter för de boende.

 Föreningen för kommunal statistik och planering anser att behovet av ny

hushålls- och boendestatistik nu är så stor att förundersökningen bör slopas. I

stället bör man starta direkt med alternativ 2. De lokala skattekontoren måste

tillföras resurser så att de kan klara arbetet med att fastställa saknade

lägenhetsidentiteter så snabbt som möjligt. Vidare måste arbetet med att

färdigställa adressregistret inom ramen för fastighetsdatasystemet forceras i

kommunerna så att lägenhetsregistret snarast kan börja byggas upp.

 Sveriges fastighetsägareförbund anser att motiven för att inrätta ett

lägenhetsregister är mycket svaga. Ett lägenhetsregister bör inrättas enbart om

det föreligger skäl som är mer objektiva än de statistiska skäl som utredningen

åberopat.

 Sveriges bostadsrättsföreningars centralorganisation avstyrker förslaget till

ett databaserat nationellt lägenhetsregister. Skall ett sådant register införas

bör det enligt organisationens mening först baseras på ett klart dokumenterat

användarbehov och därutöver tillförsäkras ett starkt och fullgott

integritetsskydd.

 Neurologiskt handikappades riksförbund menar att här finns en möjlighet att

samla in basala uppgfiter om bostädernas tillgänglighet och användbarhet.

 60

Lagrådsremissens lagförslag

2.1 Förslag till lag om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik

 m.m.

Tillämpningsområde m.m.

1 § Denna lag gäller en provverksamhet i Gävle kommun och i den församling som

regeringen senare bestämmer för att kunna ta fram hushålls- och bostadsstatistik

med hjälp av registerdata. Verksamheten avser insamling av uppgifter till ett

lägenhetsregister enligt lagen (1995:000) om lägenhetsregister, införande av

folkbokföring på lägenhet och statistisk bearbetning m.m.

 Lagen gäller även för införandet i hela landet av folkbokföring på lägenhet.

Uppgiftsskyldighet

2 § En fastighetsägare är på begäran skyldig att för varje sådan bostadslägenhet

som anges i lagen (1995:000) om lägenhetsregister lämna uppgift om

 1. namnet på den till vilken lägenheten är upplåten,

 2. dennes personnummer om det är möjligt,

 3. adress, lägenhetsbeteckning och

 4. fastighetsbeteckning.

 Med fastighetsägare avses i denna lag också ägare av byggnad.

Insamlingsförfarandet

3 § Uppgifter som avses i 2 § skall lämnas till skattemyndigheten enligt

föreskrifter som meddelas av regeringen eller av den myndighet som regeringen

bestämmer.

Föreläggande m.m.

4 § Om en begärd uppgift inte lämnas inom föreskriven tid, får skattemyndigheten

förelägga den uppgiftsskyldige att lämna uppgiften.

 Ett föreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att det

annars inte följs.

5 § Beslut om vitesföreläggande får inte överklagas.

 79

Personregister m.m.

6 § Myndighet som deltar i provverksamheten får inrätta och föra personregister

för provverksamheten med det ändamål som framgår av 1 §.

7 § En myndighet som deltar i provverksamheten får för genomförande av denna

hämta uppgifter från personregister enligt de föreskrifter regeringen meddelar.

Information

8 § Myndighet som deltar i den verksamhet som avses i

1 § skall i lämplig utsträckning informera dem som berörs av verksamheten.

Gallring

9 § Uppgifter i personregister som avses i 6 § skall gallras senast när denna

lag upphör att gälla.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996 och upphör att gälla senast den

31 december 1999.

 80

2.2 Förslag till lag om lägenhetsregister

Tillämpningsområde

1 § Kommunerna och Lantmäteriverket skall för de ändamål som anges i 2 § föra

ett lägenhetsregister med hjälp av automatisk databehandling.

 Lantmäteriverket ansvarar för lägenhetsregistret. Kommunen ansvarar för

registret såvitt gäller uppgifter som hänför sig till kommunen.

Ändamål

2 § Uppgifter i lägenhetsregistret får användas för framställning av statistik

och för folkbokföringen. Registret får också användas för resursfördelning,

planering, uppföljning och utvärdering av bostäder, byggande och

kommunikationer.

Innehåll

3 § Lägenhetsregistret skall omfatta samtliga lägenheter som helt eller till en

inte oväsentlig del används eller är avsedda att användas som bostad

(bostadslägenhet).

 Lägenhetsregistret får innehålla uppgifter om fastighet, byggnad,

lägenhetsbeteckning och övriga uppgifter om lägenheten.

 Regeringen föreskriver närmare om vilka uppgifter registret skall innehålla.

Uppgiftsskyldighet

4 § En fastighetsägare är skyldig att lämna uppgifter om varje bostadslägenhet

enligt vad regeringen föreskriver.

 Fastighetsägaren är också skyldig att anmäla uppgift om något förhållande som

avses i första stycket har ändrats.

 Med fastighetsägare avses i denna lag också ägare av byggnad.

Insamlingsförfarandet

5 § Uppgifter som avses i 3 § får hämtas från de informationssystem som regleras

i fastighetsdatakungörelsen (1974:1058).

 Övriga uppgifter som avses i 3 § skall lämnas enligt föreskrifter som meddelas

av regeringen.

 81

Fastställande av adress och lägenhetsbeteckning

6 § Kommunerna skall fastställa adress för varje bostadslägenhet. I de fall en

fastighet omfattar mer än en bostadslägenhet skall kommunerna fastställa en

särskild beteckning för varje lägenhet (lägenhetsbeteckning). Fastighetsägaren

skall underrättas om detta.

Föreläggande m.m.

7 § Om en begärd uppgift inte lämnas inom föreskriven tid, får kommunen eller

den myndighet som regeringen bestämmer förelägga den uppgiftsskyldige att lämna

uppgiften.

 Ett föreläggande får förenas med vite om det finns anledning att anta att det

annars inte följs.

8 § Beslut om vitesföreläggande får inte överklagas.

Gallring

9 § Gallring av uppgifter i lägenhetsregistret sker i enlighet med arkivlagens

(1990:782) bestämmelser.

 Denna lag träder i kraft, i fråga om Gävle kommun och den församling som avses

i 1 § lagen (1995:000) om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik

m.m., den 1 januari 1996, och i övrigt den dag som regeringen bestämmer.

 82

2.3 Förslag till lag om ändring i folkbokföringslagen

 (1991:481)

Härigenom föreskrivs att 6, 28, 31 och 32 §§ folkbokföringslagen (1991:481)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 6 §

 En person skall folkbokföras på den fastighet och i den territoriella

församling där han enligt 7 - 13 §§ är att anse som bosatt.

-------------------------------------------------------

 Om fastigheten

 innehåller flera bostadslä-

 genheter skall folkbok-

 föring också ske på lägenhet.

 Med bostadslägenhet avses

 lägenhet som är registrerad

 i lägenhetsregistret enligt

 lagen (1995:000) om lägen-

 hetsregister.

 Ett nyfött barn folkbokförs i den församling där modern är folkbokförd

eller, om modern inte är folkbokförd, i den församling där det har fötts.

Hittebarn folkbokförs i den församling där det har påträffats.

 Undantag från första stycket anges i 14 - 16 §§.

 28 §

 Anmälan enligt 25 eller 26 § skall innehålla följande uppgifter:

 1. namn och personnummer,

 2. datum för ändring av bostads- eller postadress,

 3. ny bostads- och postadress samt dess beräknade giltighetstid,

 4. registerbeteckning för den fastighet som den nya bostadsadressen avser,

 5. vem som upplåtit den fastighet eller bostadslägenhet som den nya

 bostadsadressen avser.

-------------------------------------------------------

 Uppgift om bostads- Uppgift om bostads- eller

eller postadress enligt postadress enligt första

första stycket 3 som avser stycket 3 som avser en

en lägenhet i flerfamiljshus lägenhet i flerbostadshus

bör innehålla den beteckning skall innehålla sådan lägen-

för lägenheten som hetsbeteckning som avses i

fastighetsägaren använder. lagen (1995:000) om

Anmälan enligt 26 § skall lägenhetsregister. Anmälan

dessutom innehålla uppgift enligt 26 § skall dessutom

om inflyttningsdag till innehålla uppgift om in-

landet, avsikten med flyttningsdag till landet,

vistelsen här och dess avsikten med vistelsen här

beräknade varaktighet samt och dess beräknade var-

de uppgifter som får föras inaktighet samt de uppgifter

i folkbokföringsregistret som får föras in i folkbok-

enligt lagen (1990:1536) om föringsregistret enligt

folkbokföringsregister. lagen (1990:1536) om folk-

 bokföringsregister.

 83

 31 §

 Om det kan antas att en person är skyldig att göra anmälan enligt denna lag,

får skattemyndigheten förelägga honom att antingen göra en sådan anmälan eller

skriftligen eller muntligen lämna de uppgifter som behövs för bedömningen av

hans folkbokföring. I föreläggandet skall anges vilka uppgifter som skall

lämnas.

-------------------------------------------------------

 Skattemyndigheten får

 förelägga en person att lämna

 uppgift om

 lägenhetsbeteckning, även om

 skyldighet att göra anmälan

 enligt första stycket inte

 föreligger.

 Om ett barns vårdnadshavare inte anmält barnets förnamn inom föreskriven tid

enligt 30 § namnlagen (1982:670), får skattemyndigheten förelägga barnets

vårdnadshavare att inom viss tid fullgöra denna skyldighet.

 32 §

-------------------------------------------------------

 Skattemyndigheten får före- Skattemyndigheten får

lägga en fastighetsägare förelägga en fastighetsägare

eller innehavare av eller innehavare av

bostadslägenhet, som upplåterbostadslägenhet, som

en bostad åt någon annan, attupplåter en bostad åt någon

uppge till vem han upplåter annan, att uppge till vem

bostad och om denne med han upplåter bostad och om

hans medgivande upplåter denne med hans medgivande

bostaden åt annan samt vilka upplåter bostaden åt annan

personer som enligt hans samt vilka personer som

kännedom bor i fastigheten enligt hans kännedom bor i

respektive lägenheten. I fastigheten respektive

fråga om en person som bor i lägenheten. I fråga om en

flerfamiljshus får person som bor i

föreläggandet också avse upp-flerbostadshus får

gift om den beteckning föreläggandet också avse upp-

(lägenhetsnummer) som gift om

fastighetsägaren använder förlägenhetsbeteckning.

bostadslägenheten.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. För Gävle kommun och den

församling som avses i 1 § lagen (1995:000) om provverksamhet avseende hushålls-

och bostadsstatistik m.m. träder lagen i kraft den 1 juli 1996.

 84

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1536) om

 folkbokföringsregister

Härigenom föreskrivs att 6 § lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 6 §2

 Ett lokalt folkbokföringsregister får innehålla uppgifter om personer som är

eller har varit folkbokförda inom det verksamhetsområde för vilket registret

förs. För en sådan person får anges

-------------------------------------------------------

 1. födelsetid och

personnummer,

 2. namn,

 3. adress, 4. folkbokföringsfastighet,

 4. lägenhetsbeteckning,

folkbokföringsfastighet, folkbokföringsort och

folkbokföringsort och folkbok-folkbokföring under särskild

föringunder särskild rubrik, rubrik,

 5. födelsehemort och

födelseort,

 6. medborgarskap,

 7. civilstånd,

 8. make, barn, föräldrar

 och

 vårdnadshavare eller annan

 person som den

 registrerade har samband

 med inom folkbokföringen

 och om sambandet är

 grundat på adoption,

 9. sjömansregistrering,

 10. inflyttning från

utlandet,

 11. avregistrering vid

 a) dödsfall och dödförkla-

ring,

 b) utflyttning till

utlandet,

 c) obefintlighet,

 d) beslut om fingerade

person-uppgifter,

 12. gravsättning.

 För personen får också anges uppgifter som den 30 juni 1991 i enlighet med

särskilda bestämmelser är antecknade i en sådan personakt som avses i 16 §

folkbokföringskungörelsen (1967:495) samt uppgifter om medlemskap i en icke-

territoriell församling.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. För Gävle kommun och den

församling som avses i 1 § lagen (1995:000) om provverksamhet avseende hushålls-

och bostadsstatistik m.m. träder lagen i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

2 Senaste lydelse 1994:369.

 85

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde den 19 oktober 1995

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist

Enligt en lagrådsremiss den 5 oktober 1995 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till:

1. lag om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik m.m.,

2. lag om lägenhetsregister,

3. lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481),

4 lag om ändring i lagen (1990:1536) om folkbokföringsregister.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Rickard

Sahlsten.

Föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till Lag om provverksamhet avseende hushålls- och

bostadsstatistik m.m.

Avsikten med den föreslagna lagen är att dels ge stöd för en geografiskt

begränsad provverksamhet för framtagande av vissa hushålls- och bo-

stadsuppgifter, dels ålägga fastighetsägare den uppgiftsskyldighet som behövs

för att folkbokföring skall kunna ske på lägenheter. Endast i sistnämnda

hänseende innehåller lagförslaget bestämmelser som är av den karaktären att de

enligt regeringsformens normgivningsprinciper måste meddelas i lagform.

 De bestämmelser om fastighetsägarnas uppgiftsskyldighet som föreslås i 2 och

3 §§ i förevarande lagförslag är emellertid likartade dem som redan nu gäller

enligt 32 § folkbokföringslagen (1991:481). Den huvudsakliga skillnaden är att

det i 32 § folkbokföringslagen i fråga om flerfamiljshus föreskrivs en

uppgiftsskyldighet avseende den beteckning (lägenhetsnummer) som

fastighetsägaren använder för bostadslägenheten, medan det enligt förslaget är

avsett att uppgift skall lämnas om den officiella beteckning som enligt 6 §

förslaget till lag om lägenhetsregister avses komma att fastställas av kommunen.

Den justering av folkbokföringslagens paragraf som i enlighet härmed skulle

erfordras görs i det i remissen upptagna föreslaget till lag om ändring i

folkbokföringslagen. Övriga skillnader mellan 2 § förevarande lagförslag och

32 § folkbokföringslagen är inte större än att syftet med remissens förslag bör

kunna uppnås genom sistnämnda föreskrift efter viss komplettering. Detta medför

också den fördelen att man undgår att två bestämmelser med likartat innehåll

kommer att gälla vid sidan av varandra.

 Lagrådet förordar därför att 2 och 3 §§ i förevarande lagförslag utgår och att

i stället 32 § folkbokföringslagen kompletteras. Med denna utgångspunkt behövs

inga nya bestämmelser om vitesföreläggande, eftersom det redan finns sådana

bestämmelser i 37 och 39 §§ folkbokföringslagen. Även 4 och 5 §§ i förevarande

lagförslag bör således utgå.

 De föreskrifter som i övrigt behövs för det ändamål som avses med lagförslaget

är som redan berörts i och för sig av den karaktären att de kan meddelas genom

förordning, särskilt som det här endast är fråga om en tidsbegränsad

provverksamhet. Anses bestämmelser om provverksamheten likväl böra meddelas i

lagform bör, förutom 2-5 §§ och de till dessa paragrafer anknutna rubrikerna,

även 1 § andra stycket utgå.

 I 1 § första meningen beskrivs enligt remissen provverksamheten på det sättet

att den syftar till att "ta fram hushålls- och bostadsstatistik med hjälp av

registerdata". Av den allmänna motiveringen och av andra meningen i paragrafen

framgår emellertid att provverksamheten inte bara avser statistik utan framför

allt rutinerna för insamling av uppgifter till lägenhetsregistret och

folkbokföring på lägenheter. Dessutom skall uppgifterna till stor del tas fram

genom uppgifter från fastighetsägarna och således inte bara med hjälp av

registerdata. Lagrådet förordar därför att det citerade uttryckssättet ersätts

med "ta fram och registrera hushålls- och bostadsuppgifter". Även lagens rubrik

skulle bli mera rättvisande, om provverksamheten anges avse "hushålls- och

bostadsuppgifter" i stället för "hushålls- och bostadsstatistik m.m.".

 Ikraftträdandebestämmelsen är enligt remissen så formulerad att lagen träder i

kraft den 1 januari 1996 och upphör att gälla senast den 31 december 1999. Denna

avfattning synes innebära att, sedan lagen antagits, ett nytt riksdagsbeslut

erfordras för det fall att lagen skall upphöra att gälla tidigare än den

31 december 1999. Lämpligen bör ikraftträdandebestämmelsen justeras på det

sättet att lagen skall upphöra att gälla den dag regeringen bestämmer, dock

senast vid utgången av år 1999.

Förslaget till Lag om lägenhetsregister

1 §

Rubriken Tillämpningsområde avspeglar inte innehållet i paragrafen, dvs.

föreskrifter om vem som skall föra och ansvara för lägenhetsregistret. Lagrådet

förordar, om en rubrik anses befogad, att denna benämns t.ex. Registeransvariga.

 Ansvarsfördelningen mellan Lantmäteriverket och kommunerna anges i

författningskommentaren så att lägenhetsregistret i teknisk bemärkelse kommer

att föras av Lantmäteriverket men med kommunerna som ansvariga för den del av

innehållet som hänför sig till resp. kommun. Vidare sägs att Lantmäteriverket

bör ha ett övergripande ansvar för registret. Denna ansvarsfördelning framgår

inte klart av den föreslagna lagtexten. Lagrådet förslår att paragrafen ges

följande lydelse.

 "Lantmäteriverket och kommunerna skall för de ändamål som anges i 2 § föra ett

 lägenhetsregister med hjälp av automatisk databehandling.

 Lantmäteriverket har det övergripande ansvaret för lägenhetsregistret.

 Kommunen ansvarar för de uppgifter i registret som hänför sig till kommunen."

 Lagrådet vill härutöver påpeka följande. Av författningskommentaren synes

framgå att avsikten har varit att skapa en parallell till det registeransvar som

gäller enligt datalagen (1973:289). De föreslagna föreskrifterna får emellertid

inte rättsverkningar av det slag som är förenade med datalagens regler om

registeransvar (se t.ex. 23 § datalagen) med mindre uttryckliga bestämmelser om

detta meddelas. Några sådana bestämmelser synes dock inte nödvändiga.

2 §

Ändamålsbestämmelserna i paragrafen har enligt vad som framhålls i

lagrådsremissen till uppgift att på ett tydligt sätt - och enligt en modell som

tidigare använts för reglering av personregister - avgränsa användningen av det

rikstäckande lägenhetsregistrets uppgifter till vad som svarar mot motivet för

att inrätta registret. Ändamålsbeskrivningen bedöms även vara av vikt för vilka

uppgifter som skall få tillföras registret. Av stor betydelse för skyddet av den

personliga integriteten anges vara att ändamålet bestäms i lag och att därmed

utvidgning av detta kräver beslut av riksdagen.

 Den föreslagna utformningen av paragrafen klargör emellertid inte till vilka

bestämmelserna riktar sig, dvs. om användningen av registeruppgifter regleras

enbart för myndigheter eller därjämte för enskilda. Det framstår också som

oklart vad bestämmelserna innebär t.ex. i situationer då någon myndighet eller

enskild begär att uppgifter från registret lämnas ut för annat syfte än som

beskrivs i paragrafen.

 Närmast till hands ligger att utgå ifrån att bestämmelserna är avsedda enbart

för det allmänna. Av författningskommentaren kan utläsas att det inte minst är

användning av registret för olika former av myndighetsutövning mot enskilda som

bör förebyggas. Vad gäller frågan om bestämmelsernas innehållsmässiga räckvidd

ges inte någon närmare belysning i lagrådsremissen. Det vill synas som om

ändamålsregleringen har tillkommit efter mer allmänna överväganden om

registeruppgifternas art, varvid det har gjorts jämförelser med vad som gäller

beträffande integritetskänsliga uppgifter i personregister. Med hänsyn till den

skillnad som dock föreligger i förhållande till den sistnämnda typen av

registeruppgifter kan hävdas att den nu föreslagna ändamålsregleringens innebörd

inte utan vidare kan bestämmas genom att paralleller dras med personre-

gisterlagstiftningens bestämmelser. Det synes inte heller finnas någon annan

lagstiftning som kan ge vägledning för uttolkningen.

 Det nu anförda, liksom det förhållandet att de avsedda användningssätten inte

är precist angivna utan mer allmänt formulerade, ger vid handen att den

föreslagna ändamålsregleringen kan ge upphov till vissa tillämpningsproblem. Det

betyder i sin tur att den åsyftade tydligheten i avgränsningen av

registeranvändningen knappast uppnås. Lagrådet har emellertid förståelse för

intresset av att markera vissa gränser för registeruppgifternas användning och

vill med hänsyn därtill inte föreslå att bestämmelserna skall utgå. Lagrådet

anser att det i lagtexten bör komma till uttryck att bestämmelserna har enbart

det allmänna som adressat. Med hänsyn härtill och efter vissa redaktionella

ändringar bör paragrafen ges följande lydelse:

 "Uppgifter i lägenhetsregistret får av det allmänna användas endast för:

 1. framställning av statistik,

 2. folkbokföringen,

 3. resursfördelning samt

 4. planering, uppföljning och utvärdering i fråga om bostäder, byggande och

 kommunikationer."

4 och 5 §§

Första stycket av 4 § har utformats som ett bemyndigande till regeringen att

meddela föreskrifter om fastighetsägarnas uppgiftsskyldighet. Ett sådant

bemyndigande har emellertid inte stöd i bestämmelserna i 8 kap. regeringsformen.

Lagen bör i stället innehålla en grundläggande regel om uppgiftsskyldigheten,

och regeringens föreskrifter bör meddelas som verkställighetsbestämmelser.

Vidare bör i redaktionellt hänseende lämpligen 4 och 5 §§ föras samman med

hänsyn bl.a. till att även 5 § andra stycket tar sikte på fastighetsägarnas

uppgiftsskyldighet.

 Med dessa utgångspunkter kan 5 § och rubriken före denna utgå samt 4 § ges

följande lydelse:

 "En fastighetsägare är skyldig att lämna de uppgifter som behövs för

 lägenhetsregistret och som inte kan inhämtas från Lantmäteriverkets

 informationssystem. Regeringen meddelar närmare föreskrifter om

 uppgiftsskyldigheten. Med fastighetsägare avses i denna lag även ägare av

 byggnad."

6 §

Syftet med adress- och lägenhetsbeteckning är enligt författningskommentaren att

skapa ett slags identitet som ger varje lägenhet en unik plats i systemet och

medför att den går att särskilja från andra lägenheter. För att detta syfte

skall uppnås bör en viss lägenhet kopplas till bl.a. en adress. Detta kommer i

paragrafen till uttryck på så sätt att en kommun skall fastställa adress för

varje bostadslägenhet. I normalt språkbruk innebär begreppet adress ett sätt att

ange var en fastighet eller en byggnad är belägen, t.ex. i tätbebyggelse med

gatunamn och nummer och i byar som av tradition saknar vägnamn eller för

isolerat belägna fastigheter med bynamn och/eller gårdsnamn. Det ter sig däremot

enligt Lagrådets mening inte naturligt att använda adressbegreppet så att varje

bostadslägenhet i en byggnad får en egen adress. För identifieringen av resp.

lägenhet bör det i sådant fall räcka med att ange, förutom fastig-

hetens/byggnadens adress, en individualiserande lägenhetsbeteckning.

 Lagrådet föreslår därför att paragrafen ges följande lydelse.

 "Varje bostadslägenhet skall kunna hänföras till en adress som fastställs av

 kommunen. Om det finns mer än en bostadslägenhet med samma adress, skall

 kommunen fastställa en särskild beteckning för varje lägenhet

 (lägenhetsbeteckning). Fastighetsägaren skall underrättas om detta."

9 §

Paragrafen förskriver att gallring sker enligt arkivlagens (1990:782)

bestämmelser. Med hänsyn till hur arkivlagens gallringsbestämmelser är utformade

gäller emellertid dessa, om inte annat föreskrivs i lagen om lägenhetsregister.

Paragrafen kan således avvaras. Ett alternativ skulle kunna vara att paragrafen

får innefatta en ren hänvisning som anger att bestämmelser om gallring finns i

arkivlagen. Lagrådet förordar dock att paragrafen utgår.

Förslaget till Lag om ändring i folkbokföringslagen (1991:481)

32 §

Godtas vad Lagrådet har förordat i anslutning till förslaget till lag om

provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik m.m. bör förevarande

paragraf kompletteras med ett nytt andra stycke, i vilket det anges att med

fastighetsägare avses även ägare av byggnad. Paragrafen kommer då att täcka

samma uppgiftsskyldigheter som avsetts i 2 § förslaget till lag om

provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik m.m. utom så till vida

att det i sistnämnda paragraf men inte i folkbokföringslagens bestämmelse anges

att även personnummer, om det är möjligt, samt adress och fastighetsbeteckning

skall angs. Med hänsyn till att skyldigheten att ange personnummer inte avses

vara obligatorisk samt till att det ligger i sakens natur att adress och

fastighetsbeckning måste framgå av de uppgifter som här är i fråga synes det

inte nödvändigt att meddela uttryckliga bestämmelser i dessa hänseenden.

 Den nu förordade lösningen är förenad med den nackdelen att ordet

"lägenhetsbeteckning" i första styckets mening under en övergångstid kommer att

syfta på den officiella lägenhetsbeteckningen på de platser där sådan har

fastställts och i övrigt på den beteckning som fastighetsägaren själv använder.

Detta kan enligt Lagrådets mening dock godtas. Ordet skulle för övrigt få den

angivna dubbelbetydelsen även enligt remissens förslag till 2 § lagen om

provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik m.m.

Ikraftträdandebestämmelserna

Justeringen av 32 § är enligt Lagrådets förslag avsedd att ersätta 2 § förslaget

till lag om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik m.m. och bör

därför träda i kraft samtidigt som den lagen eller den 1 januari 1996.

Ikraftträdandebestämmelserna bör då få följande lydelse:

 "Denna lag träder i kraft, i fråga om 32 § den 1 januari 1996 och i övrigt den

 1 januari 1998. I fråga om 6, 28 och 31 §§ träder dock lagen i kraft den

 1 juli 1996 för Gävle kommun och den församling som avses i 1 § lagen

 (1995:000) om provverksamhet avseende hushålls- och bostadsstatistik m.m."

Förslaget till Lag om ändring i lagen (1990:1536) om

folkbokföringsregister

Förslaget lämnas utan erinran.

 86

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 25 oktober 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:90 Registerbaserad folk- och

bostadsräkning år 2000 m.m.

 92