Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att överklagande av

beslut om dispensavgift enligt bilavgaslagen

(1986:1386) skall ske till kammarrätten i stället för

till regeringen.

Ändringen föreslås träda i kraft den 1 januari

1992.

Förslag till

Lag om ändring i bilavgaslagen (1986:1386)

 Härigenom föreskrivs att 11 § bilavgaslagen

(1986:1386) skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 11 §

Ett beslut av en myndighet om Ett beslut av en myndighet om

föreläggande enligt 5 föreläggande enligt 5

§ eller om kontrollavgift i § eller om kontrollavgift

ett särskilt fall enligt 9 eller dispensavgift i ett

§ får överklagas hos särskilt fall enligt 9 och

kammarrätten genom 10 §§ får

besvär. överklagas hos kammarrätten.

En myndighets beslut i det

särskilda fallet om

dispensavgift enligt 10 §

får överklagas hos

regeringen.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1992.

I fråga om överklagande av beslut som har

meddelats före ikraftträdandet gäller äldre

föreskrifter.

Miljödepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 24 oktober 1991

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,

och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af
[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändrad instansordning enligt

bilavgaslagen (1986:1386)

1 Inledning

1.1 Bakgrund

I första instans är det statens naturvårdsverk

som beslutar om undantag från föreskrifter i

bilavgaslagstiftningen. Beslut om en sådan

dispensavgift som enligt 10 § bilavgaslagen

(1986:1386) skall tas ut när undantag medges från

bilavgasbestämmelserna får enligt 11 § andra

stycket bilavgaslagen överklagas till regeringen.

Samma instansordning gäller enligt 23 §

bilavgasförordningen (1987:586) i fråga om beslut

om undantag från föreskrifterna i

bilavgasförordningen.

Utredningen (SOU 1991:32) om

naturvårdsverkets organisation föreslår att

överklagande i stället skall ske till

koncessionsnämnden för miljöskydd, vars beslut

inte bör kunna överklagas. Innan jag tar upp frågan

om en ändring i bilavgaslagens regler om

överklagande vill jag lämna en redogörelse för de

föreskrifter som gäller om dispensavgiften och för

regeringens praxis i överklagade ärenden.

Eftersom det finns ett nära samband mellan

ärenden om dispensavgift och ärenden om

undantag, omfattar redogörelsen även de senare.

1.2 Dispensavgift och undantag enligt

bilavgaslagstiftningen

De grundläggande bilavgasbestämmelserna

finns i bilavgaslagen som trädde i kraft den 1 juli

1987. Bestämmelser om vilka krav som gäller för

olika kategorier av bilar har med stöd av lagen

utfärdats i bilavgasförordningen.

För personbilar, lastbilar och bussar gäller krav

på s.k. avgasgodkännande. Beslut om

avgasgodkännande meddelas av AB Svensk

Bilprovning för en motorfamilj, varmed avses en

grupp av bilar eller motorer som är av samma

tekniska konstruktion. För att en bil skall få

användas måste det konstateras att bilen tillhör en

avgasgodkänd motorfamilj, vilket bl.a. framgår av

36 och 55 §§ fordonskungörelsen (1972:595).

Tillverkaren intygar att så är fallet.

Enligt 20 § bilavgasförordningen får

naturvårdsverket föreskriva om avsteg eller för det

enskilda fallet medge undantag från föreskrifterna,

om det är av ringa betydelse från

miljöskyddssynpunkt. Om undantag medges tas en

dispensavgift ut enligt en taxa som fastställs av

naturvårdsverket efter samråd med

riksrevisionsverket. Syftet med dispensavgiften bör

enligt 10 § bilavgaslagen vara att utjämna de

ekonomiska fördelarna för den avgiftsskyldige av

att fordonet inte uppfyller uppställda krav. Taxan

utformas på ett schablonmässigt sätt. Det är således

inte meningen att avgiften skall beräknas med

hänsyn till de ekonomiska fördelarna för den

avgiftsskyldige i det enskilda fallet (1986/87:prop.

56, s. 22).

Frågan om undantag från bestämmelserna

uppkommer främst för bilar som förs in till landet

av någon annan än tillverkaren eller dennes

representant. Enligt naturvårdsverkets kungörelse

med föreskrifter om bilavgaskontroll (SNFS

1987:2, omtryckt efter ändringar i SNFS 1990:12)

gäller avsteg från kravet på överensstämmelse med

en avgasgodkänd motorfamilj bl.a. för bilar som

utgör flyttgods, arvegods eller diplomatgods samt

för amatörbyggda bilar. I fråga om bilar som i övrigt

importeras för eget bruk och bilar som ändras på ett

sätt som kan påverka utsläppen gäller enligt

föreskrifterna att det skall visas att bilen i fråga om

avgasrelaterad utrustning överensstämmer med en

avgasgodkänd motorfamilj.

För bilar som omfattas av föreskrifterna om

avsteg tas en dispensavgift ut med 7 000 kr om bilen

inte överensstämmer med en avgasgodkänd

motorfamilj. För vissa äldre bilar utgör

dispensavgiften 2 000 kr.

För bilar som inte omfattas av föreskrifterna om

avsteg kan naturvårdsverket med stöd av

bemyndigandet i 20 § bilavgasförordningen efter

ansökan besluta om undantag i det enskilda fallet.

Naturvårdsverket har intagit en mycket restriktiv

hållning när det gäller undantag i enskilda fall.

De ärenden om undantag i enskilda fall som

överklagats till regeringen har främst gällt

ansökningar avseende bilar som importerats av

privatpersoner och som inte uppfyllt kravet på

överensstämmelse med en avgasgodkänd

motorfamilj. Regeringen har vid prövningen av de

överklagade ärendena delat verkets bedömning att

undantag för sådana bilar inte bör medges, även i

de fall bilarna har varit försedda med

avgasreningsutrustning i form av t.ex. katalysator.

Regeringen har ansett det viktigt att upprätthålla

kravet på att ett svenskt avgasgodkännande måste

finnas för motorfamiljen. Om ett svenskt

godkännande saknas är det svårt att bedöma om de

krav i fråga om utsläpp och utrustningens

hållbarhet som gäller enligt de svenska reglerna är

uppfyllda. Kontrollen av att kraven är uppfyllda för

fordon i bruk försvåras också.

Regeringen har medgett undantag endast i två

speciella typfall. Det ena gäller bilar av 1976 -- 1988

års modeller som införts i bilregistret före den 1 juli

1990. För sådana bilar gäller enligt

bilavgasförordningen endast lindriga avgaskrav.

För bilar i denna kategori som uppfyllde betydligt

strängare utländska krav, exempelvis de krav som

tillämpas i Kalifornien, medgavs dispens i ett antal

fall. För bilar som införts i bilregistret efter den 1

juli 1990 har något motsvarande undantag inte

medgetts. Det andra specialfallet där regeringen

beslutat om undantag avser vissa

handikappanpassade bilar.

Några exempel på fall där regeringen inte

medgett undantag från kravet på överensstämmelse

med en avgasgodkänd motorfamilj bör nämnas.

Det ena gäller gasdrivna bilar som ägaren velat

bygga om till bensindrift, eftersom tillgången på

tankningsställen för motorgas har minskat kraftigt

i landet. Det andra fallet gäller bilägare som velat

förbättra bilens avgasrening genom montering av

en speciell tillsats. Regeringens ställningstagande i

det senare fallet grundades bl.a. på att tillräcklig

utredning inte förelåg om de förbättringar som

kunde uppnås. Det var inte heller klarlagt om det

befintliga avgasreningssystemet kunde påverkas

negativt av ändringen.

Beträffande ärenden om dipensavgift har

regeringen inte i något fall funnit att de faktiska

omständigheterna varit sådana att grund för

befrielse eller nedsättning förelegat. Regeringen

har dock i vissa fall av formella skäl beslutat om

nedsättning av avgiften.

2 En ändrad instansordning

Mitt förslag: Statens naturvårdsverks

beslut i det särskilda fallet om dispensavgift

överklagas hos kammarrätten i stället för hos

regeringen.

Utredningens förslag: Utredningen om

naturvårdsverkets organisation föreslår att

överklagande skall ske hos koncessionsnämnden

för miljöskydd.

Skälen för mitt förslag: Riksdagen antog

år 1984 riktlinjer för en systematisk översyn av

möjligheterna att överklaga myndighetsbeslut till

regeringen (1983/84:prop. 120, KU23, rskr. 250),

bl.a. i syfte att begränsa antalet överklaganden hos

regeringen. Genom naturvårdsverkets föreskrifter

och regeringens beslut i överklagade ärenden har

en enhetlig praxis utbildats i fråga om de fall då

undantag från föreskrifterna om avgasrening bör

medges. Detsamma gäller för ärenden om

dispensavgift. Enligt min mening finns det mot den

bakgrunden inte längre skäl att behålla den

nuvarande ordningen med regeringen som sista

instans. Utredningen har föreslagit att

överklagande skall ske till koncessionsnämnden för

miljöskydd, som handlägger överklaganden i

ärenden om förelägganden enligt 7 § bilavgaslagen.

Dispensärendena är dock av den karaktären att det

framstår som lämpligare att överklagande sker till

kammarrätten. Redan nu gäller att vissa andra

beslut enligt bilavgaslagstiftningen skall överklagas

hos kammarrätten. Detta gäller enligt 11 § första

stycket bilavgaslagen beslut om föreläggande enligt

5 § eller beslut enligt 9 § om kontrollavgift.

Samma regler om överklagande bör gälla såväl

för dispensavgift som för undantag. Om riksdagen

beslutar att ändra bilavgaslagen i fråga om

dispensavgiften, kommer jag att föreslå regeringen

att motsvarande ändring görs i

bilavgasförordningen beträffande besluten om

undantag i det enskilda fallet.

De nuvarande bilavgasbestämmelserna kan

behöva förenklas och ses över, bl.a. mot bakgrund

av den överenskommelse som nu ingåtts om ett

EES-avtal. Jag avser att snarast återkomma till

regeringen i den frågan.

3 Upprättat lagförslag

I enlighet med det anförda har inom

miljödepartementet upprättas ett förslag till

lag om ändring i bilavgaslagen (1986:1386).

4 Lagrådets hörande

Förslaget är sådant att lagrådets hörande skulle

sakna betydelse.

5 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslår riksdagen

att anta förslaget till lag om ändring i bilavgaslagen

(1986:1386).

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens

överväganden och beslutar att genom proposition

föreslå riksdagen att anta det förslag som

föredraganden har lagt fram.