Regeringens proposition

1990/91:7

om ändring i försäkringsrörelselagen

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 23 augusti 1990.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

Ett försäkringsbolag kan, efter en lagändring som trädde i kraft den 1 febraari i år, använda sina egna fastigheter och tomträtter upp till en viss del av marknadsvärdet för att täcka försäkringstekniska skulder för liv­försäkringar. Den bestämmelse i försäkringsrörelselagen (1982:713) som närmare reglerar till vilken del dessa tillgångar får utnytQas för detta ändamål utformades emellertid pä ett sådant sätt att vissa fastigheter och tomträtter inte omfattas av regeln. Som exempel på sådana fastigheter kan nämnas hotell och idrottsanläggningar. I propositionen föreslås att försäkringsinspektionen i varje särskilt fäll skall bedöma till vilket värde dessa tillgångar får redovisas vid täckande av försäkringstekniska skul­den

Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 7

Förslag till

Lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

Härigenom   föreskrivs   att   7   kap.   9   a   §   försäkringsröielselagen (1982:713) skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:7

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 kap. 9a§'

De tillgångar som används för redovisning av försäkringstekniska skulder skall finnas i Sverige, dock med imdantag för utländska återförsäkringsgivares ansvarighet på grand av de försäkringar som övertagits i form av återförsäkring.

Vid redovisning enligt 9 § skall tillgångama värderas enligt 11 kap. med de undantag som nämns i tredje och fjärde styckena.

Tillgångar som nämns i 9 § Tillgångar som nämns i 9 § första stycket 10 får redovisas till    första stycket 10 får redovisas till

högst den andel av uppskattat värde eller fastställt pantvärde som anges i 9 § första stycket 6 och endast i den utsträckning fastig­hetema och tomträtterna inte ut­nyttjats för pantsättning. För tomt­rätter får försäkringsinspektionen bestämma ytterligare begränsningar enligt vad som sägs i 9 § första stycket 6.

högst   den   andel   av   uppskattat värde eller fastställt pantvärde som anges i 9 § första stycket 6 och endast i den utsträckning &stig-hetema och tomträtterna inte ut­nyttjats för pantsättning. För tomt­rätter far försäkringsinspektionen bestämma ytterligare begränsningar enligt vad som sägs i 9 § första stycket 6. För fastigheter och tomt­rätter som inte omfattas av 9 % första stycket 6 fastställer försäk­ringsinspektionen i varje särskilt fall det värde som får redovisas. Aktier enligt 9 § första stycket 11 skall redovisas till det lägsta av det uppskattade värdet av aktierna och det värde som skulle ha låst-ställts enligt tredje stycket om fastigheter och tomträtter ägts direkt av försäkringsbolaget. Om försäkringsbolaget inte äger samtliga aktier i fastighetsbolaget,  beaktas endast så stor del av festighetemas värde som svarar mot aktieinnehavet. Om festighetsbolaget äger fastigheter och tomträtter såväl i Sverige som i utlandet, beaktas endast de som är belägna i Sverige.

Med det uppskattade värdet avses det värde som försäkringsbolaget bestämt på grandval av en särskild värdering.

Som villkor för att tillgångar enligt 9 § första stycket 10 och 11 skall få redovisas till täckande av försäkringstekniska skulder gäller att till fastigheter och tomträtter hörande byggnader är brandförsäkrade i

Senaste lydelse 1989:1081.

ett försäkringsbolag som avses i denna lag eller i ett utländskt försäk-   Prop. 1990/91:7 ringsföretag med rätt att driva försäkringsrörelse i Sverige.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1991.

Finansdepartementet

Prop. 1990/91:7

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 augusti 1990

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén, S.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändring i försäkringsrörelselagen

1 Inledning

Genom en lagändring, som trädde i kraft den 1 februari 1990, infördes en skyldighet för försäkringsbolagen att föra ett register över de tillgångar som avsatts till att täcka försäkringstekniska skulder för liv­försäkringar. Bolagen gavs också möjlighet att redovisa sådana försäk­ringstekniska skulder i egna fastigheter och tomträtter, dock endast upp till en viss del av marknadsvärdet (7 kap. 9 a § försäkringsrörelselagen, 1982:713). Värderingsbestämmelsen utformades emellertid på ett sådant sätt att vissa fastigheter och tomträtter inte omfattas av regleringen. Jag föreslår därför en komplettering i detta hänseende.

Ett utkast till proposition i detta ärende har för yttrande överlämnats till försäkringsinspektionen, Svenska Försäkringsbolags Riksförbund, Folksam och Utländska Försäkringsbolags Förening. Inspektionen, riksförbundet och Folksam har tillstyrkt förslaget. Utländska Försäkrings­bolags Förening har inte avgett något yttrande.

2 Överväganden

Enligt 7 kap. 1 § försäkringsrörelselagen skall i ett försäkringsbolags balansräkning som skulder tas upp värdet av bolagets åtaganden enligt ingångna försäkringsavtal. Dessa skulder benänms försäkringstekniska skulder. I 7 kap. 9 § försäkringsrörelselagen föreskrivs att ett belopp motsvarande försäkringstekniska skulder för livförsäkring alltid skall redovisas i vissa angivna slag av tillgångar. Tidigare skulle dessa tillgångar hållas avskilda från bolagets övriga tillgångar och försäkrings­tagarna hade panträtt som i handpant i de avskilda tillgångama till säkerhet för att bolaget skulle fullgöra sina förpliktelser enligt för-

säkringsavtalen. Genom en lagändring (prop. 1989/90:34, NU14, rskr. Prop. 1990/91:7 93, SFS 1989:1081), som trädde i kraft den 1 febraari 1990, upphävdes reglema om särskild förvaring och handpanträtten ersattes med en annan särskild förmånsrätt. Derma förmånsrätt gäller i de tillgångar som ett försäkringsbolag för in i ett för detta ändamål avsett register. Vidare fick försäkringsbolagen möjlighet att använda egna fastigheter och tomträtter till täckande av försäkringstekniska skulder för livförsäkring.

I 7 kap. 9 a § försäkringsrörelselagen föreskrivs att försäkringsbolagen får redovisa egna fastigheter och tomträtter i registret till högst den andel av uppskattat värde eller festställt pantvärde som anges i 7 kap. 9 § första stycket 6 försäkringsrörelselagen. Enligt deiuia bestämmelse skall skuldförbindelser godtas till täckande av försäkringstekniska skulder för livförsäkring, om bolaget äger säkerhet för skuldförbindelsen genom panträtt i fast egendom och denna panträtt ligger inom viss del av egendomens uppskattade värde. I fråga om jordbruks-, bostads-, kontors-eller affärsfestighet skall panträtten ligga inom 70 procent av festighetens uppskattade värde och i fråga om festighet, som helt eller delvis är inrättad för industriell verksamhet, inom 60 procent. Motsvarande regler gäller för tomträtter. Denna lydelse av reglema infördes år 1979. Dess­förinnan indelades festighetema i, å ena sidan, jordbraks-, bostads-, kontors- och affärsfestigheter och, å andra sidan, andra festigheter. Ändringen innebar att vissa fastigheter inte omfattas av bestämmelsen. Om det skulle bli aktuellt för ett försäkringsbolag att bevilja lån mot inteckning i annat slags fastighet än som omfettas av punkt 6, skulle det vara möjligt att utnytQa denna skuldförbindelse med stöd av punkt 7 (se prop. 1978/79:165 s. 173). Vid tillämpningen av sistnämnda punkt gör försäkringsinspektionen i varje särskilt fell en bedömning av om och till vilket värde värdehandlingen kan godtas.

Indelningen i jordbraks-, bostads-, kontors- och affärsfestigheter samt andra fastigheter infördes år 1966 (prop. 1966:5, L'U 6, rskr. 76, SFS 1966:55). I förarbetena utvecklades inte närmare hur de olika festighets- begreppen skulle förstås, mer än att till jordbraksfestighet borde kurma räknas även skogsfestighet.

Till de fastigheter som efter lagändringen år 1979 inte omfettas av 7 kap. 9 § första stycket 6 försäkringsrörelselagen har försäkrings­inspektionen hänfört bl. a. hotell, idrottsanläggningar och bensinstationer. Detta iimebär att dessa festigheter inte heller omfettas av den värderings­regel i 7 kap. 9 a § som trädde i kraft den 1 febraari i år.

Beträffande de festigheter och tomträtter som sålunda inte omfettas av bestämmelsema i 7 kap. 9 a § tredje stycket försäkringsrörelselagen föreslår jag att försäkringsinspektionen i varje särskilt fell får bedöma till vilket värde dessa tillgångar högst får redovisas till täckande av försäkringstekniska skulder för livförsäkringar. Detta överensstämmer i sak med vad som hittills gällt beträffande dessa slag av festigheter.

Försäkringsinspektionen har i sitt yttrande över det remitterade utkastet

framhållit att det kan vara svårt att åsätta vissa festigheter ett korrekt

värde, nämligen om det inte finns någon altemativ användning för

festigheten eller det inte föreligger något marknadsvärde i egentlig

i

mening. I sådana fell kommer inspektionen att lägga stor vikt vid att det   Prop. 1990/91:7 sker en noggrann och sakkunnig värdering. Av hänsyn till försäkrings-tagamas säkerhet kommer i tveksamma fell det högsta redovisningsbara värdet för sådana fastigheter att festställas med stor försiktighet.

Jag delar inspektionens åsikt att värderingen av nämnda festigheter med hänsyn till försäkringstagaraas säkerhet måste ske med stor försiktighet.

Jag föreslår att lagändringen skall träda i kraft den 1 januari 1991.

3 Upprättat lagförslag

I enlighet med det anförda har inom finansdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713).

4 Lagrådets hörande

Jag anser att förslaget är sådant att lagrådets hörande skulle sakna betydelse.

5 Hemställan

Jag hemställer att regeringen föreslär riksdagen att anta det upprättade lagförslaget.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som föredragan­den har lagt fram.