Regeringens proposition

1991/92:168

om statligt engagemang för lösning av krisen i

Sparbanken Första AB

Regeringen förelägger riksdagen vad som har tagits upp

i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 9 april 1992

för de åtgärder och ändamål som framgår av

föredragandens hemställan.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att staten medverkar till en

lösning av den ekonomiska krisen i Sparbanken Första AB

på så sätt att staten genom riksgäldskontoret skall

dels lämna ett lån på 3,8 miljarder kronor till

Sparbanksstiftelsen Första som i sin tur lämnar det lånade

beloppet som ett ovillkorat aktieägartillskott till

Sparbanken Första AB, dels gå i borgen för ett lån

på högst 3,5 miljarder kronor till de elva sparbanksstiftelser

som äger aktier i Sparbanksgruppen AB, vilket belopp

stiftelserna i sin tur också lämnar till Sparbanken Första AB

som aktieägartillskott eller liknande. Det är inte avsikten

att någon avgift skall utgå för det statliga borgensåtagandet.

Som säkerhet för statens engagemang pantsätter stiftelserna

70 % av sina aktier i Sparbanksgruppen AB.

 Förutsättningar för det statliga engagemanget är att

Sparbanken Första AB och de elva dotterbankerna i

Sparbanksgruppen fusioneras till en enda bank,

Sparbanken Sverige AB, och att de delar av Sparbanken

Första AB:s lånestock som kan antas komma att vålla

väsentliga kreditförluster överlåts till ett särskilt bolag vars

enda uppgift skall vara att avveckla lånestocken med bästa

möjliga ekonomiska resultat.

 Den statliga garantin (prop. 1991/92:63, NU12, rskr. 52)

för ett lån från Sparbankernas Bank till Sparbanken Första

AB upphör när det statliga lånet till Sparbanksstiftelsen

Första lämnas.

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9

april 1992

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och

statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om statligt engagemang för lösning av krisen

i Sparbanken Första AB

1 Bakgrund

Riksdagen godkände den 11 december 1991 att staten

garanterade ett räntefritt lån på 3,8 miljarder kronor från

Sparbankernas Bank till Sparbanken Första AB (Första)

(prop. 1991/92:63, NU12, rskr. 52). I propositionen

redogjordes närmare för bakgrunden till

händelseutvecklingen, det ekonomiska läget för Första och

för den då träffade uppgörelsen med sparbankssektorn.

 Mellan regeringen och de berörda parterna på

sparbankssidan träffades därefter ett avtal den 20 december

1991, vari närmare reglerades de villkor m.m. som skulle

gälla för den statliga garantin. Den avtalade lösningen

innebar bl.a. att lånebeloppet återplacerades i

Sparbankernas Bank mot marknadsmässig ränta som

motsvarade ca 400 milj. kr. per år samt att

Sparbanksgruppen AB som aktiekapital skulle tillskjuta 300

milj. kr. till Första.

 Den ekonomiska utvecklingen inom Första har

emellertid även efter avtalet ingett oro. Samtidigt har det

inom Sparbanksgruppen bedrivits arbete för att göra en

ytterligare omstrukturering möjlig. Företrädare för

sparbankssektorn har därför hos regeringen begärt

omförhandling av avtalet av den 20 december 1991.

 Med anledning härav har företrädare för

finansdepartementet och sparbankssektorn under februari

och mars 1992 haft överläggningar om hur en lösning skulle

kunna utformas. Den 1 april 1992 undertecknades en

avsiktsförklaring i vilken den tänkta lösningen beskrevs.

Avsiktsförklaringen, som gjordes offentlig vid en

presskonferens den 2 april 1992, bör fogas till protokollet i

detta ärende som bilaga.

2 Det ekonomiska läget för Sparbanken Första AB

Första ökade sin utlåning mycket kraftigt i slutet av 1980-

talet. Mellan åren 1988 och 1990 nästan fördubblades

utlåningen till allmänheten. Ökningen

avsåg i första hand lån till finansbolag och fastighetsbolag med

många stora enskilda engagemang. Det har lett till att Första

drabbats av mycket stora kreditförluster; mer än 85 % av

förlusterna under år 1991 hänför sig till finansbolag och

fastighetsbolag.

 I samband med arbetet med delårsbokslutet i september

1991 visade det sig att kreditförlusterna var av en sådan

omfattning att Förstas ekonomiska ställning var hotad och

att banken var i behov av ett omedelbart kapitaltillskott. En

genom finansinspektionens försorg företagen genomgång

av Förstas ekonomiska ställning visade att de befarade

kreditförlusterna för år 1991 uppgick till ca 4,5 miljarder

kronor. Med utgångspunkt härifrån gjordes bedömningen

att Första borde tillföras ca 3,8 miljarder kronor för att

täcka förlusterna och tillgodose kravet på en

tillfredsställande kapitaltäckning. Första erhöll därför det

lån från Sparbankernas Bank som garanterades av staten.

Lånet var så utformat att det vid behov kunde utnyttjas för

att täcka underskott i Förstas rörelse.

 Utvecklingen på kredit- och fastighetsmarknaden under

senare delen av år 1991 har emellertid blivit än mer

ogynnsam än vad man hade anledning att befara. Alla

banker har därför tvingats redovisa större kreditförluster

för år 1991 än vad tidigare bedömningar visat. Det gäller

också Första. Det nyligen avslutade arbetet med bokslutet

för år 1991 visar att kreditförlusterna blev ca 5,7 miljarder

kronor, eller omkring 1,2 miljarder kronor mer än vad som

tidigare antagits. Till detta kommer att intäktsutvecklingen

blivit sämre än väntat, vilket till stor del sammanhänger

med de ökade kreditförlusterna.

 Första har därför återigen hamnat i en situation där man

inte uppfyller kapitaltäckningskraven. På grund av detta

och eftersom det finns anledning att befara att Första skall

drabbas av nya kreditförluster under innevarande år, är

Första i behov av ytterligare kapitaltillskott.

Kreditförlusterna under år 1992 väntas inte bli lika stora

som under förra året, men de kommer sannolikt inte att

underskrida 3 miljarder kronor. Det innebär att Första

skulle behöva ett kapitaltillskott i storleksordningen 3,5

miljarder kronor för att uppnå och bibehålla en

tillfredsställande kapitaltäckning under år 1992. Om

dessutom hänsyn tas till att det nuvarande lånet på 3,8

miljarder kronor från Sparbankernas Bank skall lösas, är

det samlade kapitalbehovet i storleksordningen 7,3

miljarder kronor.

 Det finns visserligen skäl att befara att Första även under år

1993 skall drabbas av vissa kreditförluster. Det har

emellertid inte samma betydelse för bedömningen av

storleken på kapitalbehovet, eftersom Första kommer att

fusioneras med dotterbankerna i Sparbanksgruppen. De

eventuella förluster som kan tänkas uppstå efter år 1992 får

täckas i den tilltänkta Sparbanken Sverige.

3 Motiv för statligt ingripande

I samband med den tidigare krisen i Första fann

regeringen att det var nödvändigt med ett begränsat statligt

engagemang för att upprätthålla förtroendet för det svenska

finansiella systemet. Samma överväganden ligger bakom

det nu föreslagna statliga engagemanget. Om staten inte

bidrar till en lösning

av problemen finns det risk för en förtroendekris som skulle

kunna ge upphov till kraftiga störningar i betalningssystemet.

Detta skulle i sin tur få allvarliga konsekvenser för hela den

svenska ekonomin.

 Under normala betingelser är det också i banksektorn

ägarnas sak att utan statlig medverkan lösa ekonomiska

problem. Det förhållandet att Sparbanksstiftelsen Första

saknar tillräckliga finansiella resurser, liksom den

omständigheten att förhållandena på kapitalmarknaden för

närvarande är sådana att det inte är möjligt att uppbringa

det erforderliga kapitaltillskottet, gör att statens medverkan

i detta fall krävs. De föreslagna åtgärderna innebär att

staten bidrar till att överbrygga de akuta problemen i syfte

att åstadkomma en långsiktigt hållbar lösning där banken

drivs vidare inom ramen för en mer stabil finansiell struktur

med delvis nya ägare.

4 Avsiktsförklaringen

Avsiktsförklaringen av den 1 april 1992 anger ramen för

det statliga engagemanget. Som förutsättningar för det

statliga engagemanget anges i avsiktsförklaringen att Första

och de elva dotterbankerna i Sparbanksgruppen fusioneras

till en enda bank, Sparbanken Sverige AB, och att de delar

av Förstas lånestock som kan antas komma att vålla

väsentliga kreditförluster överlåts till ett särskilt bolag vars

enda uppgift skall vara att avveckla lånestocken med bästa

möjliga ekonomiska resultat. Vidare anges bl.a. att

Sparbanksgruppen AB skall utarbeta en plan för en

rationell omstrukturering av verksamheten.

 Under dessa förutsättningar är det avsikten att staten

genom riksgäldskontoret skall dels lämna ett lån på

3,8 miljarder kronor till Sparbanksstiftelsen Första som i sin

tur lämnar det lånade beloppet som ett ovillkorat

aktieägartillskott till Första, dels gå i borgen för ett

lån på högst 3,5 miljarder kronor till de elva

sparbanksstiftelser som äger aktier i Sparbanksgruppen

AB, vilket belopp stiftelserna i sin tur också lämnar till

Första som aktieägartillskott eller liknande. Det är inte

avsikten att någon avgift skall utgå för det statliga

borgensåtagandet. Som säkerhet för statens engagemang

pantsätter stiftelserna 70 % av sina aktier i

Sparbanksgruppen AB.

 Det statliga lånet till Sparbanksstiftelsen Första skall

vara räntefritt fram till utgången av år 1995 och därefter

löpa med 4 % årlig ränta, vilket kommer att medföra en

räntekostnad för riksgäldskontoret för den mot lånet

svarande upplåningen. Jag föreslår därför ett förslagsanslag

under sjunde huvudtiteln för detta ändamål.

 Om riksdagen ger regeringen de bemyndiganden som

behövs, kan därefter bindande avtal upprättas.

5 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag

att regeringen

 dels föreslår riksdagen att bemyndiga regeringen

eller, efter regeringens

bemyndigande, riksgäldskontoret att lämna ett lån på 3,8

miljarder kronor till Sparbanksstiftelsen Första och att gå i

borgen för lån till de elva sparbanksstiftelserna intill ett

sammanlagt belopp av 3,5 miljarder kronor,

 dels bereder riksdagen tillfälle att ta del av vad jag

i övrigt har anfört om hur krisen i Sparbanken Första AB

skall lösas och om en fortsatt omstrukturering av

sparbankssektorn,

 dels föreslår riksdagen att till Vissa

räntekostnader m.m. för budgetåret 1992/93 under

sjunde huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag om ett formellt

belopp på 1 000 kr.

Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

6 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens

överväganden och beslutar att genom proposition förelägga

riksdagen vad föredraganden har anfört för de åtgärder och

ändamål föredraganden har hemställt om.

Bilaga

AVSIKTSFÖRKLARING 1992-04-01

Parter

Finansdepartementet,

Sparbanksgruppen AB, org. nr. [REDACTED_PERSONNUMMER] (nedan benämnt SBG),

Sparbankernas Bank, org. nr. [REDACTED_PERSONNUMMER] (nedan benämnd SBB),

Sparbanken Första AB, org. nr. [REDACTED_PERSONNUMMER] (nedan benämnt

Första),

Sparbanksstiftelsen Första, och de övriga tio

sparbanksstiftelser som uppkommit vid

ombildning av sparbank till bankaktiebolag, företrädda av

SBG

Nedan benämns Sparbanksstiftelsen Första och de

övriga tio sparbanksstiftelserna tillsammans Stiftelserna.

1. Bakgrund

Med anledning av den ekonomiska krisen i Första under

hösten 1991 godkände riksdagen den 11 december 1991 att

staten garanterade ett räntefritt lån på 3,8 miljarder kronor

från SBB till Första (prop. 1991/92:63, NU12, rskr. 52). De

berörda parterna träffade därefter ett avtal den 20

december 1991 vari närmare reglerades de villkor m.m. som

skulle gälla för garantin. Den avtalade lösningen innebar

bl.a. att lånebeloppet återplacerades i SBB mot

marknadsmässig ränta som för närvarande motsvarar ca 400

mkr/år samt att SBG skulle som aktiekapital tillskjuta 300

mkr till Första. Avtalet fogas till denna avsiktsförklaring

som bilaga 1 (här utelämnad).

Den ekonomiska utvecklingen inom Första har även

efter avtalet fortsatt att inge oro. Samtidigt har det inom

SBG bedrivits arbete för att göra en ytterligare

omstrukturering möjlig. Företrädare för sparbankssektorn

har därför hos regeringen begärt att avtalet av den 20

december 1991 skall omförhandlas.

2. Principlösning

Företrädare för finansdepartementet och

sparbankssektorn har diskuterat saken och funnit en möjlig

lösning, som i huvudsak innebär följande:

-- Första och de elva dotterbankerna i SBG fusionerar

senast den 31 december 1992 till en bank, Sparbanken

Sverige AB.

-- De delar av Förstas lånestock som kan antas komma

att vålla väsentliga kreditförluster överlåts till ett särskilt

dotterbolag till Första/Sparbanken Sverige, vars enda

uppgift skall vara att avveckla lånestocken med bästa

möjliga ekonomiska utfall. Principerna för vilka lån som

skall överlåtas skall godkännas av Riksgäldskontoret och

Finansinspektionen.

-- Förstas och Sparbanken Sveriges kapitalsituation

förbättras på det sätt som anges i punkt 5 nedan.

Parterna är ense om att lösningen skall bygga på en

princip om konkurrensneutralitet, innebärande att Första

och Sparbanken Sverige inte gynnas i för

hållande till andra banker på ett olämpligt sätt, och om att

statens engagemang skall kunna avvecklas utan slutlig

kapitalförlust för staten.

 Lösningen skall underställas regeringen och riksdagen

för godkännande.

3. SBB:s lån till Första

Det nuvarande lånet från SBB till Första skall

återbetalas, varvid statens garanti för detta lån upphör.

Härvid skall de panter som staten fått återlämnas och icke

upplupen garantiavgift restitueras. Det förutsätts därvid att

fusionsvederlaget vid Förstas inlemmande i Sparbanken

Sverige (nuvarande SBB) bestäms till 1 krona.

4. Förbättring av Förstas och Sparbanken Sveriges

kapitalsituation

a) Staten lämnar genom Riksgäldskontoret ett lån på

3,8 miljarder kronor till Sparbanksstiftelsen Första. Lånet

är räntefritt fram till utgången av år 1995 och löper därefter

med 4 % årlig ränta. Räntan skall betalas först på lånets

förfallodag och enbart beräknas på kapitalbeloppet; ränta

på ränta skall sålunda inte utgå. Sparbanksstiftelsen Första

lämnar omedelbart det lånade beloppet som ett ovillkorat

aktieägartillskott till Första. Sparbanksstiftelsen Första

skall återbetala lånet till staten vid anfordran men har rätt

att helt eller delvis verkställa återbetalning tidigare. Staten

får kräva återbetalning tidigast den 31 december 1999.

b) De elva Stiftelserna lånar med solidariskt

betalningsansvar högst 3,5 miljarder kronor på marknaden.

Stiftelserna lämnar det lånade beloppet som

aktieägartillskott eller motsvarande till Första, varav 2

miljarder kronor skall vara ovillkorat och återstoden

villkorat. Tillskott skall göras i sådan tid och i sådan

omfattning att Första uppfyller gällande

kapitaltäckningskrav. Förfallodag för lånet/lånen skall vara

den 31 december 1997, dock med rätt för Stiftelserna att

helt eller delvis verkställa förtidsinlösen vid vissa på förhand

fastställda tidpunkter.

c) Staten genom Riksgäldskontoret går i borgen för

lånet/lånen enligt b). Borgensåtagandet skall i princip

utformas som en proprieborgen. Krav med stöd av

åtagandet skall dock kunna framställas först sedan det på

förfallodag har konstaterats att betalning från Stiftelserna

helt eller delvis uteblivit trots att krav tillställts dem.

Borgensåtagandet omfattar även ränta under sammanlagt

två år, dock högst motsvarande 20 % av utestående

lånebelopp. Med förfallodag avses i denna punkt

lånet/lånens slutförfallodag eller den tidigare dag, då

lånet/lånen (inklusive upplupen ränta) av långivare må ha

sagts upp till betalning i förtid i enlighet med lånevillkoren,

samt förfallodag för ränta. Lånevillkoren skall om möjligt

utformas så att kapitalbeloppet i händelse av

betalningsdröjsmål från Stiftelsernas sida avseende ränta

skall av långivare kunna sägas upp till betalning i förtid

tidigast till den dag då statens borgen för räntan inte längre

täcker långivarens hela räntefordran.

d) Som säkerhet för betalningsförpliktelserna avseende

lånet enligt a) och statens eventuella regressfordran på

grund av åtagandet i c) pantsätter Stiftelserna 70 % av sitt

sammanlagda nuvarande och eventuellt tillkom-

mande aktieinnehav i SBG och vad som kan komma att sättas i

dettas ställe; i det inbördes förhållandet mellan Stiftelserna

gäller därvid att Sparbanksstiftelsen Första skall pantsätta

hela sitt ifrågavarande aktieinnehav. Stiftelserna förbinder

sig att inte utan regeringens medgivande vidta eller

medverka till åtgärder som medför att värdet av de

pantsatta aktierna, beräknat som dessas andel av

SBG:s/Sparbanken Sveriges justerade egna kapital i

koncernen (beskattat eget kapital och 70 % av obeskattade

reserver), kommer att understiga summan av det

utestående lånebeloppet enligt a) jämte ränta därå för tiden

fram till den 31 december 1999 samt det utestående

lånebeloppet enligt b) jämte den del av räntan därå som

omfattas av statens borgensåtagande.

e) Stiftelserna har rätt att utan hinder av statens panträtt

helt eller delvis sälja de pantsatta aktierna, om

köpeskillingen används för att betala skulder enligt a) och

b) och värdet av de återstående pantsatta aktierna,

beräknat på det sätt som anges i d), inte kommer att

understiga summan av det därefter utestående lånebeloppet

enligt a) jämte ränta därå för tiden fram till den 31

december 1999 samt det därefter utestående lånebeloppet

enligt b) jämte den del av räntan därå som omfattas av

statens borgensåtagande.

f) Om staten tar panten i anspråk enligt d), skall staten

ha rätt att ordna försäljning av panten under hand med

tillbörligt beaktande av Stiftelsernas intressen som

pantsättare och med redovisning av eventuellt överskott till

Stiftelserna. Stiftelserna har rätt att anvisa köpare till hela

eller delar av aktieinnehavet. Under förutsättning att en

försäljning till de köpare som anvisats inte kan förväntas

inbringa en lägre köpeskilling än som kan uppnås vid

försäljning till annan, skall staten godta att försäljning sker

till av Stiftelserna anvisade köpare.

g) Staten skall inte utöva sina fordringsrättigheter

gentemot Stiftelserna på grund av lånet enligt a) eller

infriande av borgensåtagandet enligt c) på annat sätt än

genom att ta panten i anspråk.

h) Stiftelserna skall med regeringens medgivande äga

byta ut panten enligt d) mot annan pant, som regeringen

bedömer likvärdig, på de villkor som bestäms av

regeringen.

5. Permutation

Stiftelserna skall vid behov ansöka om permutation av de

för dem gällande stiftelseförordnandena som gör det

möjligt för dem att sälja och på annat sätt förfoga över sina

aktier. Stiftelserna får inte utan regeringens medgivande

ansöka om permutation för annat ändamål.

6. Fortsatt omstrukturering av sparbankssektorn

Parterna är ense om vikten av att bilda Sparbanken

Sverige, inlemma Första i den banken och skyndsamt

åstadkomma nödvändiga rationaliseringar inom

sparbankssektorn. Ansvaret för att arbetet bedrivs så att

bästa resultat uppnås åvilar parterna på sparbankssidan.

Dessa parter är emellertid införstådda med att staten

fortlöpande skall hållas informerad om utvecklingen.

 Det ankommer på Finansinspektionen att inom ramen för det

löpande tillsynsarbetet följa omstruktureringen. Parterna

på sparbankssidan kommer att till Riksgäldskontoret och

Finansinspektionen lämna all den information som de

efterfrågar för att kunna bevaka statens intressen så länge

någon form av statligt lån eller borgensåtagande enligt

denna avsiktsförklaring kvarstår.

 SBG skall utarbeta en plan med huvuddragen av de

åtgärder som skall vidtas för en rationell omstrukturering av

SBG/Sparbanken Sverige. Planen skall underställas

regeringen då ansökan görs om tillstånd att verkställa

fusionsavtalen.

7. Bindande avtal

Denna avsiktsförklaring skall så snart som möjligt

omsättas i ett bindande avtal som skall ersätta avtalet av den

20 december 1991.

Anm. Avsiktsförklaringen har undertecknats av

företrädare för parterna den 1 april 1992. De delar av

avsiktsförklaringen som avser undertecknandet har

utelämnats här. Företrädare för riksgäldskontoret och

finansinspektionen har tagit del av avsiktsförklaringen och

därvid inte framfört några invändningar mot dess innehåll.