Regeringens proposition

1995/96:86

Funktionshindr ades tillgång till teletjänster

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 3 oktober 1995

Mona[REDACTED_EFTERNAMN]

 Ines[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kommunikationsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen redovisar regeringen den inriktning som skall gälla för

forsknings- och utvecklingsinsatserna samt standardiseringsarbetet inom området

telekommunikationer och handikapp. Vidare redovisas de principer som skall vara

vägledande för arbetet inom området. Regeringen lämnar också vissa förslag med

avsikt att stärka insatserna inom detta område såväl vad avser forsknings- och

utvecklingsarbetet som standardiseringsarbetet. När det gäller

finansieringsprincipen för funktionshindrades tillgång till teletjänster avser

regeringen att i samband med översynen av telelagen under år 1996 ta ställning

till tillämpningen av ansvars- och finansieringsprincipen på telekommunikations-

området.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut................................ 3

2 Ärendet och dess beredning................................. 3

3 Nuvarande ordning.......................................... 4

4 Funktionshindrades tillgång till teletjänster.............. 5

 4.1 Statskontorets rapport.............................. 5

 4.2 Forskning och utveckling............................ 9

 4.3 Standardisering .................................... 11

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 3 oktober 1995.. 14

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 godkänner de föreslagna riktlinjerna för forskning och utveckling samt

 standardisering inom området telekommunikationer och handikapp (avsnitten 4.2

 och 4.3).

2 Ärendet och dess beredning

Vid behandlingen av propositionen om en telelag och en förändrad verksamhetsform

för Televerket m.m. (prop. 1992/93:200, bet. 1992/93:TU30, rskr. 1992/93:443)

samt motionerna 1992/93:T95, 1992/93:T96 yrkande 5 och 1992/93:T815 beslutade

riksdagen att ge regeringen till känna vad utskottet anfört om en fond för

handikappstöd på telekommunikationsområdet. I motion 1992/93:T96 anförde

motionärerna att Handikapputredningen i sitt slutbetänkande Ett samhälle för

alla (SOU 1992:52) föreslagit åtgärder för att säkra handikappades tillgång till

telekommunikationer. Utredningen föreslog bl.a. att en s.k. telefond skulle

inrättas. Finansieringen av fonden föreslogs ske genom att teleföretagen betalar

en årlig avgift till fonden. Avgiftens storlek föreslogs sättas i proportion

till resp. företags omsättning. Ur fonden kunde bidrag kunna utgå till

exempelvis enskilda för att täcka de merkostnader som funktionshindrade personer

har för att använda telekommunikationer. Motionärerna betonade att utredningens

förslag utgjorde en rimlig modell för att lösa de specifika problem som personer

med funktionshinder kan få på en avreglerad telemarknad.

 Den 9 september 1993 uppdrog regeringen åt Statskontoret att utreda

förutsättningarna för en fond för handikappstöd på telekommunikationsområdet.

Statskontoret inkom den 15 november 1993 med sin rapport Finansiering av

handikappstöd på telekommunikationsområdet till regeringen. I rapporten

förordade Statskontoret en avtalslösning mellan operatörerna framför ett

fondalternativ. Rapporten har remissbehandlats och redovisades i 1994 års

budgetproposition (1993/94:100 bil. 7 s. 111 ff).

 Under regeringens arbete med att granska förutsättningarna för en telefond har

det framkommit att det efter bolagiseringen av Televerket uppkommit vissa frågor

om funktionshindrades tillgång till telekommunikationstjänster som har varit av

särskild vikt att överväga. Det har bl.a. framkommit att det är av största vikt

att redovisa den forskning, inom demonstrations- och utvecklingsverksamheten med

särskild inriktning på funktionshindrades behov av teletjänster, som bedrivs.

Vidare finns det behov av att närmare utreda frågan om standardisering av

teletjänster och utrustning för funktionshindrade.

 Regeringen uppdrog den 1 december 1994 åt Post- och telestyrelsen att närmare

studera behovet av standardisering av telekommunikationstjänster för

funktionshindrade. I uppdraget ingick att redogöra för Post- och telestyrelsens

arbete på området samt andra samhällsorgans insatser såväl nationellt som

internationellt. Vidare skulle Post- och telestyrelsen analysera de problem och

den kritik som bl.a. handikapporganisationerna hade riktat mot statens sätt att

behandla standardiseringsfrågan. I uppdraget ingick också att ge förslag till

åtgärder för att komma tillrätta med de problem som framkommit. Den 15 februari

1995 inkom Post- och telestyrelsen med sin rapport Nuvarande och kommande behov

av standardisering inom telekommunikationsområdet för funktionshindrade till

regeringen.

 Regeringen lämnar i föreliggande proposition förslag till riktlinjer för

forskning och utveckling samt standardisering inom området telekommunikationer

och handikapp. Vidare behandlas frågan om att inrätta en telefond för

finansiering av teletjänster för funktionshindrade.

3 Nuvarande ordning

Funktionshindrades behov av teletjänster tillgodoses i dag bl.a. genom telelagen

(1993:597) och finansieras i huvudsak över statsbudgeten. Genom riksdagens

beslut med anledning av propositionen om en telelag och förändrad

verksamhetsform för Televerket m.m. gavs Post- och telestyrelsen det samlade

funktionsansvaret för telesystemet i Sverige. I funktionsansvaret ingår bl.a.

att tillgodose behovet av teletjänster för funktionshindrade. I propositionen

anförs att Post- och telestyrelsen i första hand bör upphandla teletjänster för

funktionshindrade med biträde av Handikappinstitutet.Medel för sådan upphandling

har anvisats Post- och telestyrelsen under Kommunikationsdepartementets

huvudtitel. För budgetåret 1995/96 har 6 miljoner kronor avsatts för detta

ändamål.

 Vidare har Post- och telestyrelsen vid tillståndsgivning till teleoperatörerna

möjlighet att ställa upp villkor för rätten att tillhandahålla telefonitjänst.

Sådana villkor kan innebära att tillståndshavaren skall se till att

nummerupplysningstjänst, texttelefonitjänst och liknande för funktionshindrade

särskilt viktiga tjänster finns att tillgå. Bestämmelserna i telelagen innebär

att tillståndshavaren då skall kompenseras för sådana åtaganden. I

tillståndsvillkoren för Telia AB sägs bl.a. att bolaget på beställning från

ansvarig myndighet och mot kostnadsbaserad ersättning skall tillhandahålla

nummerupplysningstjänst för funktionshindrade som inte kan använda

telefonkatalogen samt förmedlingstjänst för samtal mellan tal- och texttelefon.

Vidare säkerställs funktionshindrades rätt till en avgiftsreduktion för samtal

förmedlade via förmedlingstjänsten.

 Det är angeläget att funktionshindrades behov av standardisering inom

telekommunikationsområdet beaktas. Post- och telestyrelsen har därför ålagts att

ansvara för att säkerställa funktionshindrades behov av kommunikation i allmänna

nät. Ansvaret gäller också det internationella standardiseringsarbetet. Det har

ansetts naturligt att Handikappinstitutet biträder Post- och telestyrelsen i

standardiseringsarbetet.

 Kommunikationsforskningsberedningen (KFB) har ansvaret för forskning och

utveckling rörande funktionshindrades tillgång till telekommunikationer. För den

övergripande forskning inom telekommunikationsområdet som har industripolitisk

inriktning är Närings- och teknikutvecklingsverket (NUTEK) ansvarigt (prop.

1992/93:170, bet. 1992/93:TU34, rskr. 1992/93:397).

 Från Socialdepartementets huvudtitel utgår ersättning för vissa insatser på

telekommunikationsområdet. Ersättning utgår från Socialstyrelsen till

landstingen för inköp av texttelefoner till döva, svårt hörselskadade m.fl. samt

för anhörigtelefoner. Från samma anslag utbetalas ersättning till operatör, för

närvarande Telia AB, för förmedling av samtal mellan tal- och texttelefoner.

Övriga telefonhjälpmedel ordineras och betalas av sjukvårdshuvudmännen.

 Övriga insatser inom telekommunikationsområdet som Socialdepartementet svarar

för ingår som mindre delar av ett större anslag. En av de insatser som

finansieras via Socialdepartementets huvudtitel är inläsningstjänst via telefax

för synskadade som startades av Synskadades riksförbund (SRF) år 1990.

Regeringen framhöll i 1994 års budgetproposition (samma prop. s. 133) att

verksamheten är viktig och att den har stor betydelse för synskadades

möjligheter till kommunikation. För ändamålet har sedan år 1990 medel betalats

ut under anslaget Bidrag till viss verksamhet för personer med funktionshinder.

Från detta anslag utbetalas även bidrag till föreningen Sveriges dövblinda

(FSDB) som bedriver nyhetsförmedling för dövblinda genom utgivning av tidningen

Nuet och nyhetsinformation via Telenuet. Denna verksamhet har bedömts vara av

avgörande betydelse för dövblindas möjlighet till nyhetsinformation och annan

information (prop. 1993/94:100 bil. 6 s. 133). En ytterligare stödform som är

relevant i sammanhanget är handikappersättningen. Den ger funktionshindrade

personer rätt att erhålla ersättning för bl.a. merkostnader som uppkommer till

följd av funktionshinder.

4 Funktionshindrades tillgång till teletjänster

4.1 Statskontorets rapport

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens bedömning: En fond för finansiering av teletjänster |

| för funktionshindrade personer bör inte inrättas. Ansvars- och |

| finansieringsprincipens tillämpning på telekommunikationsområdet|

| bör omprövas i samband med den kommande samlade översynen av |

| telelagen. |

--------------------------------------------------------------------

 Ansvars- och finansieringsprincipen innebär att varje sektor i samhället skall

utforma och bedriva sin verksamhet så att den blir tillgänglig för alla

medborgare, även personer med funktionshinder. Om en verksamhet behöver anpassas

i något avseende för att bli tillgänglig, skall den aktuella anpassningsåtgärden

vidtas och finansieras inom ramen för den ordinarie verksamheten.

 Frågor kring statliga fonder och stiftelser har under senare år behandlats i

ett flertal utredningar. Statskontoret hänvisar bl.a. till Riksrevisionsverkets

(RRV) rapport angående Fondförvaltning i staten (RRV, F1992:19). I nämnda

rapport framhåller RRV bl.a. att statliga utredningar har manat till

restriktivitet vad gäller att bilda nya statliga fonder av obligatoriska

avgifter eller anslagsmedel och att konkreta förslag har lagts om avveckling av

ett antal fonder. Utredningarnas restriktiva hållning till statliga fonder har

främst motiverats med att de utgifter fonderna finansierar bör behandlas som

andra statliga utgifter och därför ingå i statsbudgeten. Det har också framförts

att om statliga fonder finns bör de förvaltas aktivt - dvs. placeras på

kapitalmarknaden. Fonderna har ansetts medföra ett visst administrativt

merarbete, bidragit till ökade kostnader för statsskulden och försvårat

överblicken av den statliga verksamheten. Statskontoret anser därför att en

avtalslösning mellan teleoperatörerna är att föredra framför ett fondalternativ

om ansvars- och finansieringsprincipen skall tillämpas på telekommunika-

tionsområdet.

 Syftet med en fond för att finansiera teletjänster för funktionshindrade

personer skulle enligt Handikapputredningen vara dels att garantera pengar för

ändamålet, dels att uppnå en solidarisk finansiering enligt ansvars- och

finansieringsprincipen. Statskontoret skriver i sin rapport att de utgår från

att Handikapputredningens avsikt med en fond aldrig varit att bygga upp och

förvalta en förmögenhet utan att fonden skall reglera penningflödet mellan

aktörer och handikappade utan att överskott uppstår. Mot denna bakgrund gör

Statskontoret bedömningen att Handikapputredningens förslag att tillämpa

ansvars- och finansieringsprincipen inom telekommunikationsområdet kan

genomföras på annat sätt än genom att en fond byggs upp särskilt för att

finansiera teletjänster för funktionshindrade. Statskontoret förordar i stället

en avtalslösning.

 En avtalslösning enligt Statskontorets modell förutsätter att Post- och

telestyrelsen i samband med sin tillståndsgivning till teleoperatörerna får

dessa att förbinda sig att inbördes träffa avtal om hur de skall fördela

kostnaderna för att tillgodose funktionshindrades rätt till grundläggande

telekommunikationer. Statskontoret föreslår att kostnaderna för teletjänster

såsom nummerupplysningstjänst och förmedlingstjänst för texttelefonsamtal

överförs till teleoperatörerna. Vidare bör tillämpningsforskningen kunna föras

över till operatörerna om det visar sig att någon betydelsefull del av

tillämpningsforskningen inte skulle bli tillgodosedd genom

Kommunikationsforskningsberedningen (KFB) eller Närings- och

teknikutvecklingsverket (NUTEK). Funktionshindrade personer har i vissa fall

högre kostnader för sitt användande av telekommunikationer än vad personer utan

funktionshinder har. Detta beror ofta på att kommunikationen tar lång tid för

denna grupp och således medför högre samtalskostnader. Som nämnts föreslog

Handikapputredningen att en särskild fond skall inrättas för att finansiera

särskilda insatser för funktionshindrade på telekommunikationsområdet.

Handikapputredningen föreslog bl.a. att merkostnader för funktionshindrades

användning av telekommunikationer skall kunna täckas av medel ur fonden.

Statskontoret har i sin rapport gjort bedömningen att det är mindre lämpligt att

överföra merkostnader för funktionshindrades användning av telekommunikationer

på operatörerna i dagsläget. Inte heller telehjälpmedel bör enligt Statskontoret

ingå i operatörernas ansvar, då tillhandahållandet av teleutrustning inte är att

förknippa med operatörsverksamhet.

 Statskontoret förespråkar en avtalslösning där operatörerna tillhandahåller

nummerupplysning och förmedlingstjänst för texttelefonsamtal i egen regi eller

genom avtal med andra operatörer. Statskontoret menar dock att en avtalslösning

i dagsläget med en stark part och några små kan medföra svårigheter. I ett

övergångsskede förordas därför en lösning som innebär att Post- och

telestyrelsen tar in en särskild avgift från operatörerna och upphandlar

handikappstödet på telekommunikationsområdet. Avgiften skall täcka kostnaderna

för nummerupplysning och förmedlingstjänst för texttelefonsamtal samt Post- och

telestyrelsens arbete inom området.

 Statskontoret anser att enskildas merkostnader för texttelefoni på sikt kan

omfattas av operatörernas ansvar. I merkostnader för texttelefoni inberäknas

bl.a. merkostnad för ökade samtalsmarkeringar i samband med texttelefonsamtal.

 Vid en genomgång av remissvaren på rapporten framgår att den övervägande delen

av de intresseorganisationer som svarat samt Socialstyrelsen och Konsumentverket

förordar en lösning där ansvars- och finansieringsprincipen tillämpas. Flertalet

av organisationerna är dock tveksamma till en avtalslösning där operatörerna

skall komma överens sinsemellan. De handikappades riksförbund m.fl. anser att

merkostnader som beror på extra stort antal samtal och/eller extra långa samtal

kan ersättas via handikappersättningen. Handikappförbundens samarbetsorgan (HSO)

menar att fondfrågan inte är det väsentliga utan det är att ansvars- och

finansieringsprincipen tillämpas. Vidare menar HSO att Statskontorets resonemang

och antagna beräkningar om merkostnad för telekommunikationer är felaktiga och

grundar sig endast på merkostnad för texttelefoner. I en snar framtid kommer

fler tjänster än texttelefoni att öka samtalskostnaderna för funktionshindrade.

Ett exempel på en sådan tjänst är ökade möjligheter för döva att använda

bildtelefon. Riksrevisionsverket, Post- och telestyrelsen,

Arbetsmarknadsstyrelsen samt Telia AB och BT Worldwide AB avstyrker en

avtalslösning och föreslår i stället att ansvaret för handikappåtgärderna

finansieras via den statliga budgeten. Telia AB framhåller i sitt remissvar att

om en lösning där operatörerna finansierar kostnaderna för handikappstöd blir

aktuell bör förmedlingstjänst, texttelefonsamtal och nummerupplysning omfattas

av finansieringsansvaret. Finansieringen bör då ske genom att alla aktörer på

den svenska telekommunikationsmarknaden, såväl nationella som internationella,

bidrar på ett konkurrensneutralt sätt genom avgifter till Post- och

telestyrelsen. Upphandlingen av tjänsterna bör ske genom Post- och

telestyrelsens försorg.

 Regeringens överväganden: Fri nummerupplysning och förmedlingstjänst för

texttelefonsamtal samt subventionerade merkostnader för texttelefonsamtal är

service som är nödvändig för att funktionshindrade skall ha tillgång till en

tillfredsställande telekommunikation. I dag finansieras servicen via medel över

statsbudgeten. Systemet fungerar väl och har inte ifrågasatts av de berörda.

Nummerupplysningstjänsten bekostas via anslaget Upphandling av särskilda

samhällsåtaganden och skall tillförsäkras genom upphandling av Post- och

telestyrelsen. En ändring av Post- och telestyrelsens befogenheter att även

använda anslagsmedlen till upphandling av andra tjänster som är av speciell vikt

för funktionshindrades tillgång till effektiva telekommunikationer har

möjliggjort en mer flexibel användning av anslaget. Post- och telestyrelsen

skall själv eller med bistånd av Handikappinstitutet göra en bedömning av hur

anslagsmedlen skall användas för att uppnå största möjliga positiva effekt för

målgruppen. Socialstyrelsen ansvarar fr.o.m. budgetåret 1995/96 för att

förmedlingstjänst för samtal mellan texttelefoner och vanliga telefoner

upphandlas. Kostnaderna för förmedlingstjänsten belastar anslaget Ersättning för

texttelefoner under Socialdepartementets huvudtitel.

 Regeringen instämmer i Statskontorets slutsats att en fond inte är nödvändig

för att uppnå de mål Handikapputredningen eftersträvar med sitt förslag. Fonder

bör inrättas endast i undantagsfall och då med den direkta avsikten att förvalta

statlig förmögenhet. Eftersom syftet med att inrätta en telefond knappast kan

vara fråga om förmögenhetsförvaltning utan snarare ett önskemål att

specialdestinera medel till området telekommunikation och handikapp anser

regeringen att en fond inte bör inrättas. Regeringen anser emellertid, i likhet

med flertalet remissinstanser, att en avtalslösning inte bör genomföras i

dagsläget. En avtalslösning är inte ett realistiskt alternativ under överskådlig

tid på grund av nuvarande marknadssituation med en dominerande operatör.

 Det är således regeringens mening att en fond för finansiering av teletjänster

för funktionshindrade inte bör inrättas. Regeringen har för avsikt att under år

1996 påbörja ett arbete med att revidera telelagen, bl.a. skall hänsyn tas till

den nya lagstiftning som för närvarande utarbetas inom EU. Regeringen anser att

det är viktigt att i detta sammanhang även pröva frågan om ansvars- och

finansieringsprincipen skall tillämpas på telekommunikationsområdet. Mot

bakgrund av den planerade översynen av telelagen är regeringen för närvarande

inte beredd att ta ställning till ansvars- och finansieringsprincipens

tillämpning på detta område. Regeringen avser därför att senast under år 1997

återkomma med sin syn på denna fråga i anslutning till den nämnda översynen av

telelagen.

4.2 Forskning och utveckling

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Den av KFB och NUTEK nyligen inrättade |

| samordningsgruppen skall arbeta för att stärka forskning och |

| utveckling inom området telekommunikationer och handikapp. |

| Samordningsgruppen skall fortlöpande till regeringen rapportera |

| hur utvecklingen av nya teletjänster och terminaler för |

| funktionshindrade fortskrider för att ge regeringen underlag för|

| beslut om införande av nya tjänster inom |

| telekommunikationsområdet. |

--------------------------------------------------------------------

 KFB har ansvaret för forskning och utveckling med särskild inriktning på

funktionshindrades tillgång till telekommunikationer medan ansvaret för den

industripolitiskt inriktade forskningen inom telekommunikationsområdet åvilar

NUTEK.

 Under hösten 1994 inkom de första ansökningarna om projektmedel för forskning

inom demonstrations- och utvecklingsverksamheten med avseende på

funktionshindrades tillgång till telekommunikationer till KFB och NUTEK. De

ansökningar som inkom visade att intresse för denna typ av forskning var

relativt stort. Ansökningarna skickades till båda myndigheterna då

ansvarsfördelningen mellan myndigheterna beträffande forskningen inom området

telekommunikationer och handikapp var diffus. För att bättre kunna samordna

forskningsprojekten inom de båda myndigheterna bildade KFB och NUTEK den 1 juli

1995 en samordningsgrupp, Telekommunikation och funktionshinder. Det

forskningsområde som samordningsgruppen ansvarar för spänner över ett brett fält

från grundläggande, tillämpad forskning till studier och utvärderingar i samband

med demonstrationsprojekt. Gruppen har ett gemensamt forskningsprogram som

kommer att färdigställas under hösten 1995 och en gemensam budget. För

budgetåret 1995, som omfattar ett och ett halvt år, disponeras en för ändamålet

särskilt anvisad ram på ca 10 miljoner kronor.

 Det samhällsansvar som Televerket tidigare hade i form av s.k. särskilda

åtaganden på bl.a. handikappområdet åvilar efter bolagiseringen av Televerket

inte Telia AB. Regeringen har dock erfarit att Telia AB har för avsikt att inom

ramen för sin affärsverksamhet arbeta för att äldre och funktionshindrade

personer skall erbjudas bra telekommunikationer även i fortsättningen. Enligt

bolaget ingår som en del i dess affärsidé att utveckla livskvalitet för

människor och organisationer genom att förena dem via lättanvända teleanknutna

informationstjänster. Varje affärsenhet skall integrera handikappfrågorna i sin

verksamhet och därvid se till att kunder med särskilda behov beaktas i verksam-

heten. Telia AB håller vidare regelbundna kontakter med berörda konsumentgrupper

och har en central handikappfunktion av samordnande karaktär.

 Enligt Telia AB är bolagets ambition att vid utvecklingen av nya produkter och

tjänster redan i ett tidigt skede se till att dessa blir tillgängliga även för

funktionshindrade. Av största vikt är att kunskapen hos personer med

funktionshinder och hos äldre förbättras om vilka produkter och tjänster som

finns, hur de kan användas, vart man kan vända sig för råd eller köp m.m. Det är

således viktigt att mer information, anpassad för olika grupper av

funktionshindrade, finns lättillgänglig.

 Regeringens överväganden: En starkare betoning på forskningsområdet är

angelägen för att säkra funktionshindrades tillgång till anpassade

telekommunikationer och därigenom öka funktionshindrades möjligheter till

delaktighet, jämlikhet och självständighet. Telekommunikation och

informationsbehandling - telematik - är kraftfulla verktyg som rätt utnyttjade

kan ge personer med funktionshinder en bättre tillvaro. Det är viktigt att

betona nödvändigheten av att resurser ges till konsekvensforskning, dvs. att

forskning bedrivs kring konsekvenserna av introduktion av nya tekniska system

som särskilt påverkar tillvaron för personer med funktionshinder. Detta gäller

också för demonstrationsprojekt och utvecklingsplattformar. Dessa projekttyper

kräver ofta betydande resurser. Bevakning av teknikutveckling för att initiera

projekt är ytterligare en viktig uppgift. Resurser måste också avsättas till att

göra resultaten kända för samhällsplanerare, teleoperatörer m.fl.

 KFB och NUTEK skall arbeta för att skapa förutsättningar och ut-

vecklingsmiljöer med positiv inverkan på teleteknisk forskning, utveckling och

framtagning av produkter och tjänster till stöd för personer med

funktionshinder. Tidigare har Televerket i sin roll som funktionsansvarig till

viss del bedrivit denna typ av forsknings-, utvecklings- och

demonstrationsverksamhet på handikappområdet. Den av KFB och NUTEK nyligen

inrättade samordningsgruppen skall följa utvecklingen på forskningsområdet

telekommunikation och handikapp. Det är av största vikt att regeringen får ta

del av resultaten av gruppens arbete. Gruppen skall därför i en årlig rapport

till regeringen redovisa hur utvecklingen av nya tjänster och terminaler

fortskrider samt göra en bedömning av vilka teletjänster som i framtiden kan få

betydelse för funktionshindrade personers kommunikation via telenätet. I

rapporten skall gruppen ge regeringen underlag för beslut om införandet av nya

tjänster inom telekommunikationsområdet. Samordningsgruppen bedöms av regeringen

kunna spela en viktig roll i ansträngningarna att förstärka forsknings- och

utvecklingsarbetet inom området telekommunikationer och handikapp.

 Riksdagen har tidigare beslutat att forsknings- och utvecklingsverksamheten

rörande funktionshindrades behov inom teleområdet i fortsättningen skall

upphandlas av KFB. Likaså har riksdagen beslutat att den forskning och

utveckling som staten bedriver på telekommunikationsområdet via KFB och NUTEK

skall finansieras över statsbudgeten. Forsknings- och utvecklingsverksamhet som

är av generellt intresse anses i allmänhet vara ett statligt ansvar som

finansieras genom anslag via olika forskningsråd och forskningssektorsorgan. Det

är regeringens bedömning att den verksamhet som KFB, NUTEK och Telia AB för

närvarande bedriver inom området telekommunikationer och handikapp är av god

standard och upprätthåller en hög nivå. Regeringen gör bedömningen att de

förslag på forsknings- och utvecklingsområdet som presenterats i föreliggande

proposition kommer att stärka demonstrations- och utvecklingsforskningen inom

området telekommunikation och handikapp.

4.3 Standardisering

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: En standardiseringsgrupp med uppgift att |

| öka medvetenheten och kunskapen om funktionshindrades behov vid |

| standardisering av teletjänster och terminaler inrättas. Gruppen|

| skall säkra att handikappaspekterna beaktas i det nationella |

| och internationella standardiseringsarbetet. |

| En samlad utvärdering av telekommunikationsområdet med inrikt- |

| ning mot funktionshindrades behov görs inom tre år. En sådan |

| utvärdering skall omfatta såväl forsknings- och utvecklings- |

| arbetet som standardiseringsarbetet. |

--------------------------------------------------------------------

 Regeringen uppdrog den 1 december 1994 åt Post- och telestyrelsen att

genomföra en studie i syfte att utreda behovet av standardisering av

telekommunikationstjänster inom handikappområdet. Uppdraget redovisades till

regeringen den 15 februari 1995 i rapporten Nuvarande och kommande

standardiseringsbehov inom telekommunikationsområdet för funktionshindrade.

 I rapporten redogör Post- och telestyrelsen för sitt arbete på området och

andra samhällsorgans insatser såväl nationellt som internationellt. Vidare har

Post- och telestyrelsen analyserat den kritik som bl.a. handi-

kapporganisationerna riktat mot statens sätt att behandla standardise-

ringsfrågorna inom området telekommunikation och handikapp. I rapporten har

Post- och telestyrelsen även gett förslag till åtgärder för att komma tillrätta

med de problem som de redogör för i sin rapport.

 Post- och telestyrelsen föreslår åtgärder för att redan i ett tidigt skede

förbättra möjligheterna att påverka det tekniska standardiseringsarbetet att

även omfatta handikapphänsyn. Styrelsen menar att enskilda deltagare med

handikappkunskap bör delta i de arbetsgrupper inom standardiseringsverksamheten

som anses prioriterade. Styrelsen anser att ett sådant deltagande bör

koncentreras till de områden som är av största vikt för att säkra

funktionshindrades tillgång till anpassade telekommunikationer. På övriga

standardiseringsområden bör god effekt kunna nås genom att svenska delegater,

som deltar i arbetsgrupper där standardisering generellt diskuteras, informeras

om de handikappaspekter som skall bevakas. Vidare pekar Post- och telestyrelsen

på att behovet av insatser kommer att gestalta sig olika för nät- och

terminalstandarder, eftersom produktionsförhållandena skiljer sig väsentligt

mellan områdena vad gäller såväl tekniska lösningar som myndighetsansvar.

 Post- och telestyrelsen ansvarar enligt telelagstiftningen för att nödvändig

reglering och standardisering kommer till stånd för att säkerställa

funktionshindrades behov av teletjänster. I styrelsens ansvar ingår dessutom

eventuell nödvändig myndighetsreglering grundad på EU:s regler om utrustning.

 Bevakningen av att nödvändiga frivilliga standarder för terminaler införs

anser Post- och telestyrelsen bör, liksom för hjälpmedel i övrigt, åligga de för

upphandling av handikapphjälpmedel ansvariga organen, i första hand landstingen.

Post- och telestyrelsen föreslår att en årsarbetskraft bör avsättas vid

Handikappinstitutet för att aktivt kunna arbeta med standardisering inom

teleområdet. Vidare anser styrelsen att den till Landstingsförbundet knutna

teknikupphandlingsfonden är en lämplig väg att utforma specifikationer och

prototypupphandling av ny handikappanpassad teleteknik. Andra övergripande

tillgänglighetsfrågor som varken är att hänföra till nät- eller terminalfrågor,

t.ex. om det bör finnas texttelefoner tillgängliga på vissa offentliga platser,

menar Post- och telestyrelsen kräver politiska ställningstaganden.

 Till sist föreslår Post- och telestyrelsen att en projektgrupp inom

Informationstekniska Standardiseringen (ITS AG3 HF) bör inrättas för arbetet med

frivilliga standarder inom området telekommunikation och handikapp. Gruppen bör

förses med en ordförande genom Post- och telestyrelsens försorg och bestå av

ledamöter från industrin, operatörerna, upphandlare, myndigheter,

handikapporganisationerna, Handikappinstitutet m.fl. Styrelsen föreslår vidare

att ledamöterna i projektgruppen betalar normal ITS-avgift (för närvarande

15 000 kronor per år) för deltagandet, vilket kan medföra att deltagande

handikapporganisationer kan behöva ges samhällsstöd för årsavgift och arbete i

arbetsgrupper samt för eventuellt deltagande i internationella

standardiseringsgrupper.

 Regeringens överväganden: Standardiseringsarbetet har tidigare utförts och

utförs även i dag till viss del av operatörer och leverantörer på marknaden.

Telia AB:s standardiseringsarbete har sedan ombildningen till bolag

koncentrerats mer på den kommersiella delen av verksamheten. Post- och

telestyrelsen har med medel från anslaget Upphandling av särskilda

samhällsåtaganden under Kommunikationsdepartementets huvudtitel stöttat mindre

kommersiella standardiseringsprojekt, bl.a. det svenska arbetet med ITU

standarden V.18 för texttelefonmodem. Tanken är att V.18 standarden kan utgöra

grunden för en internationellt standardiserad texttelefoni. På andra områden där

standardisering och testning av handikapphjälpmedel är nödvändig spelar

Handikappinstitutet en viktig roll. Det finns i dag inom institutet en uppbyggd

organisation för arbetet med testning av nya hjälpmedel samt standardisering av

dessa. Någon sådan tradition finns inte inom teleområdet i dag eftersom endast

Televerket tidigare bedrev denna verksamhet.

 Det är enligt regeringens uppfattning viktigt att öka medvetenheten om vikten

av att i ett tidigt skede beakta handikappaspekten i standardiseringsarbetet. De

traditionella aktörerna på standardiseringsområdet måste vara väl insatta i

funktionshindrades behov för att nå praktiska resultat i form av produkter och

tjänster som uppfyller rimliga krav på tillgänglighet, dvs. användbarhet, för

personer med funktionsnedsättningar och för äldregrupper. För att bygga upp

denna medvetenhet och kunskap om funktionshindrades behov bland dem som deltar i

olika standardiseringsorgan skall en standardiseringsgrupp med denna inriktning

bildas. Regeringen anser inte att det är nödvändigt att gruppen är knuten till

ITS. Av största vikt är dock att representanter från industrin, operatörer,

upphandlare, myndigheter, handikapporganisationer, Handikappinstitutet m.fl.

deltar i arbetet. Standardiseringsgruppen skall i sitt arbete bl.a. ta till vara

olika intressegruppers aspekter på utformningen av vissa standarder, ge olika

aktörer möjlighet att informera varandra och diskutera olika standardförslag,

överväga hur olika standardiseringsprojekt skall prioriteras m.m. Vidare anser

regeringen att svenska delegater med specialkunskap på handikappområdet skall

delta i de nationella och internationella standardiseringsprojekt inom området

telekommunikation och handikapp som den tidigare nämnda standardiseringsgruppen

anser vara av högsta prioritet. Post- och telestyrelsen, som har

standardiseringsansvar för funktionshindrades behov av kommunikation i allmänna

nät, skall vidare verka för att svenska delegater som deltar i olika

standardiseringsorgan informeras om eventuella handikappaspekter och arbetar för

att på bästa möjliga sätt säkerställa funktionshindrades tillgång till

telekommunikationer.

 Regeringen vill påpeka vikten av att Handikappinstitutets kompetens inom

telekommunikationsområdet tas till vara i standardiseringsarbetet.

 Det är regeringens mening att en samlad utvärdering av telekommu-

nikationsområdet med inriktning mot funktionshindrades behov skall göras inom

tre år. En sådan utvärdering skall omfatta såväl standardiserings- som

forsknings- och utvecklingsarbetet inom området.

KOMMUNIKATIONSDEPARTEMENTET

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 3 oktober 1995

Närvarande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:86 Funktionshindrades till-gång till

teletjänster