Regeringens proposition

1997/98:6

Förskoleklass och andra skollagsfrågor

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 18 september 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Ylva[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Utbildningsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att bestämmelserna om förskoleverksamhet och

skolbarnsomsorg i socialtjänstlagen (1980:620) inarbetas i ett nytt

kapitel, 2 a kap., i skollagen (1985:1100). Den sexårsverksamhet som

bedrivs inom ramen för förskolan, enligt 15 § socialtjänstlagen, skall

bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet för barn och

ungdom. Skolformen skall benämnas förskoleklass. Möjligheten att dela

upp verksamheten under två år (den s.k. glesbygdsmodellen) tas bort.

Bestämmelserna om förskoleklassen skall återfinnas i ett nytt kapitel, 2 b

kap., i skollagen.

En kommun skall på begäran av barnets vårdnadshavare kunna

besluta att skjuta upp skolplikten till höstterminen det år barnet fyller åtta

år, om det finns särskilda skäl (uppskjuten skolplikt).

I propositionen föreslås vidare att förskollärare och fritidspedagoger

får användas för undervisning i det offentliga skolväsendet. Även för

dessa yrkeskategorier skall det krävas att de har en utbildning avsedd för

den undervisning de i huvudsak skall bedriva.

Förskoleklassen skall omfattas av samma sekretess som grundskolan

och motsvarande skolformer. Detsamma skall i huvudsak gälla beträf-

fande skolbarnsomsorgen. För förskoleverksamhet skall sekretess gälla

för uppgifter om en enskilds personliga förhållanden, om det inte står

klart att uppgifterna kan röjas utan att den som uppgifterna rör eller

någon honom närstående lider men.

Propositionen innehåller även förslag om att kommunerna skall ha

hand om tillståndsgivningen för enskild förskola, förskoleklass, integre-

rad skolbarnsomsorg eller fritidshem.

I propositionen föreslås bl.a. skärpningar och förtydliganden av skol-

lagen som stöd för det lokala arbetet mot mobbning.

Vidare föreslås ändringar i grundskolans timplan så att timplanens

traditionellt styrande roll minskas och att utrymmet för lokala beslut

ökas.

Dessutom föreslås att bestämmelser införs i skollagen om kostnadsfri

skolmat för elever i grundskolan, sameskolan, specialskolan och den

obligatoriska särskolan. Motsvarande föreslås gälla för fristående grund-

skolor.

Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1998. Ändringarna i

timplanen skall tillämpas på utbildning som äger rum från och med

läsåret 1998/99. De kommuner som före ikraftträdandet har tillämpat den

s.k. glesbygdsmodellen föreslås få möjlighet att till och med den 30 juni

år 2000 dela upp utbildningen i förskoleklassen på två år.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 5

2 Lagtext 6

2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 6

2.2 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 25

2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 28

3 Ärendet och dess beredning 32

3.1 Förskoleklass och barnomsorgsbestämmelser 32

3.2 Mobbning 32

3.3 Grundskolans timplan och skolmåltider 32

4 Principiella utgångspunkter 34

5 Vad pågår när det gäller integrering förskola skola? 38

6 Förskoleklass 39

6.1 Nuvarande sexårsverksamhet 39

6.2 En ny skolform förskoleklass 40

6.3 Glesbygdsmodellen 44

6.4 Övriga skolformer 45

6.5 Skolhälsovård 46

7 Uppskjuten skolplikt 48

8 Personal i skolan 50

8.1 Nuvarande bestämmelser 50

8.2 Undervisningsbegreppet 50

8.3 Undervisande personal 51

9 Barnomsorg 54

9.1 Nuvarande bestämmelser 54

9.2 Ändrad lagstiftning 55

10 Enskild förskola, fritidshem och förskoleklass 57

10.1 Nuvarande bestämmelser och omfattning 57

10.2 Tillstånd, tillsyn och bidrag för enskild verksamhet 58

11 Sekretess 60

11.1 Nuvarande bestämmelser 60

11.2 Förändringar i sekretesslagen 60

12 Arbetet mot mobbning 63

12.1 Bakgrund 63

12.2 Hur ser det ut i dag? 63

12.3 Tydligare bestämmelser som stöd för det lokala arbetet 66

12.4 Kvalitetssäkring av arbetsmiljön i skolan 68

13 Förändringar i grundskolans timplan 70

13.1 Bakgrund 70

13.2 Öka det lokala jämkningsutrymmet 71

13.3 Ökad tid för praktiskt estetiska ämnen 73

14 Skolmåltider 76

14.1 Historisk bakgrund och nuläge 76

14.2 Kostnadsfria skolmåltider för elever inom det obligatoriska

 skolväsendet 76

15 Ekonomiska konsekvenser 79

16 Ikraftträdande 80

17 Författningskommentarer 81

17.1 Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100) 81

17.2 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620) 88

17.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100) 89

Bilaga 1 Sammanfattning av förslagen i betänkandet Samverkan

 för utveckling Om förskolan, skolan och

 skolbarnsomsorgen (Ds 1997:10)

........................................ 90

Bilaga 2 Lagförslag i betänkandet Ds 1997:10

..................................... 92

Bilaga 3 Förteckning över remissinstanserna samt en

 sammanställning av remissyttrandena över

 betänkandet Samverkan för utveckling Om

 förskolan, skolan och skolbarnsomsorgen

 (Ds 1997:10)

..........................................................................

106

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag

.................................................. 114

Bilaga 5 Lagrådets yttrande

.................................................................. 133

Bilaga 6 Sammanfattning av förslagen, förteckning över

 remissinstanserna samt en sammanställning av

 remiss yttranden över promemorian (1997 05 30)

 Förändringar i grundskolans timplan och avgifts-

 fria skolmåltider för elever inom det obligatoriska

 skolväsendet............................................................

................ 134

Bilaga 7 Lagförslag i promemorian (1997 05 30)

............................. 141

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 18 september 1997

.............................................................................

146

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i skollagen (1985:1100)

2. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100)

Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100)

dels att 1 kap. 1, 2, 4 och 9 §§, 2 kap. 3, 4 och 5 §§, 3 kap. 7 §, 6 kap.

3 §, 7 kap. 4 och 6 §§, 9 kap. 7 och 12 §§ och 14 kap. 1 och 3 §§ samt

bilaga 3 skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya kapitel, 2 a och 2 b kap. samt

tre nya paragrafer, 4 kap. 4 a §, 6 kap. 4 a § och 8 kap. 4 a §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

För barn och ungdomar anordnar

det allmänna utbildning i form av

grundskola och gymnasieskola

samt vissa motsvarande skolformer,

nämligen särskola, specialskola och

sameskola.

Grundskolan, gymnasieskolan,

särskolan, specialskolan och

sameskolan bildar det offentliga

skolväsendet för barn och ungdom.

Dessutom finns särskilda utbild-

ningsformer som anordnas av det

allmänna för dem som till följd av

sjukdom eller av annat skäl inte kan

delta i skolarbetet inom det offent-

liga skolväsendet.

För barn och ungdomar anordnar

det allmänna utbildning i form av

förskoleklass, grundskola och

gymnasieskola samt vissa mot-

svarande skolformer, nämligen sär-

skola, specialskola och sameskola.

Förskoleklassen, grundskolan,

gymnasieskolan, särskolan, spe-

cialskolan och sameskolan bildar

det offentliga skolväsendet för barn

och ungdom. Dessutom finns sär-

skilda utbildningsformer som an-

ordnas av det allmänna för dem

som till följd av sjukdom eller av

annat skäl inte kan delta i skol-

arbetet inom det offentliga skolvä-

sendet.

Det allmänna anordnar också

pedagogisk verksamhet i form av

förskoleverksamhet och skol-

barnsomsorg. För dessa verksam-

heter gäller i denna lag endast be-

stämmelserna i 2 a kap.

2 §

Alla barn och ungdomar skall, oberoende av kön, geografiskt hemvist

samt sociala och ekonomiska förhållanden, ha lika tillgång till utbildning

i det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall

inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den anordnas i landet.

Utbildningen skall ge eleverna kunskaper och färdigheter samt, i sam-

arbete med hemmen, främja deras harmoniska utveckling till ansvars-

kännande människor och samhällsmedlemmar. I utbildningen skall hän-

syn tas till elever med särskilda behov.

Verksamheten i skolan skall utformas i överensstämmelse med grund-

läggande demokratiska värderingar. Var och en som verkar inom skolan

skall främja aktning för varje människas egenvärde och respekt för vår

gemensamma miljö. Särskilt skall den som verkar inom skolan

1. främja jämställdhet mellan könen samt

2. bemöda sig om att hindra

varje försök från elever att utsätta

andra för kränkande behandling.

2. aktivt motverka alla former av

kränkande behandling såsom mobb-

ning och rasistiska beteenden.

4 §

Kommunerna är huvudmän för

grundskolan.

Kommunerna är huvudmän för

förskoleklassen och grundskolan.

Kommuner och landsting är huvudmän för gymnasieskolan.

9 §

Det offentliga skolväsendet för vuxna skall ge vuxna tillfälle att i

enlighet med individuella önskemål komplettera sin utbildning. Häri-

genom skall främst de som erhållit minst utbildning få möjlighet att

stärka sin ställning i arbetslivet och i det kulturella och politiska livet.

Utbildningen skall inom varje skolform vara likvärdig, varhelst den an-

ordnas i landet.

Verksamheten inom det offentliga skolväsendet för vuxna skall utfor-

mas i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar.

Var och en som verkar inom det skolväsendet skall främja aktning för

varje människas egenvärde och respekt för vår gemensamma miljö.

Särskilt skall den som verkar inom skolväsendet

1. främja jämställdhet mellan könen samt

2. bemöda sig om att hindra

varje försök från elever att utsätta

andra för kränkande behandling.

2. aktivt motverka alla former av

kränkande behandling såsom mobb-

ning och rasistiska beteenden.

2 kap.

3 §

Varje kommun och landsting är

skyldig att för undervisningen an-

vända lärare som har en utbildning

avsedd för den undervisning de i

huvudsak skall bedriva.

Kommuner och landsting är

skyldiga att för undervisningen an-

vända lärare, förskollärare eller fri-

tidspedagoger som har en utbild-

ning avsedd för den undervisning

de i huvudsak skall bedriva.

Undantag får göras endast om personer med sådan utbildning inte finns

att tillgå eller det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna.

Varje kommun och landsting skall vidare sträva efter att för un-

dervisning i gymnasieskolan, gymnasial vuxenutbildning och påbygg-

nadsutbildning anställa lärare som har forskarutbildning.

4 §

För att få anställas som lärare i

det offentliga skolväsendet utan

tidsbegränsning skall den sökande

dels behärska svenska språket, om

det inte finns synnerliga skäl att

medge annat, dels ha nödvändiga

insikter i de föreskrifter som gäller

beträffande det offentliga skolvä-

sendet, särskilt de föreskrifter som

anger målen för utbildningen, dels

också uppfylla ett av följande krav:

1. Sökanden har genomgått

svensk lärarutbildning med huvud-

saklig inriktning mot den undervis-

ning anställningen avser eller en

därmed jämställd lärarutbildning i

ett annat nordiskt land eller ett an-

nat land som tillhör Europeiska

frihandelssammanslutningen eller

Europeiska unionen.

2. Sökanden har genomgått

annan högskoleutbildning som av

Högskoleverket förklarats i

huvudsak motsvara sådan

lärarutbildning som avses under 1.

För att få anställas som lärare,

förskollärare eller fritidspedagog i

det offentliga skolväsendet utan

tidsbegränsning skall den sökande

dels behärska svenska språket, om

det inte finns synnerliga skäl att

medge annat, dels ha nödvändiga

insikter i de föreskrifter som gäller

beträffande det offentliga skol-

väsendet, särskilt de föreskrifter

som anger målen för utbildningen,

dels också uppfylla ett av följande

krav:

1. Sökanden har genomgått

svensk lärarutbildning respektive

barn- och ungdomspedagogisk ut-

bildning med huvudsaklig inrikt-

ning mot den undervisning anställ-

ningen avser eller en därmed jäm-

ställd pedagogisk utbildning i ett

annat nordiskt land eller ett annat

land som tillhör Europeiska frihan-

delssammanslutningen eller Euro-

peiska unionen.

2. Sökanden har genomgått

annan högskoleutbildning som av

Högskoleverket förklarats i

huvudsak motsvara sådan

pedagogisk utbildning som avses

under 1.

Om det saknas sökande som uppfyller kraven enligt 1 eller 2, men det

finns särskilda skäl att anställa någon av de sökande utan tids-

begränsning, får sådan anställning komma till stånd, ifall den sökande har

motsvarande kompetens för den undervisning som anställningen avser

och det dessutom finns skäl att anta att sökanden är lämpad att sköta

undervisningen.

5 §

Den som inte uppfyller kraven

enligt 4 § får anställas som lärare

för högst ett år i sänder.

Den som inte uppfyller kraven

enligt 4 § får anställas som lärare,

förskollärare eller fritidspedagog

för högst ett år i sänder.

2 a kap. Förskoleverksamhet och

skolbarnsomsorg

1 §

Varje kommun svarar för att

barn som är bosatta i Sverige och

som stadigvarande vistas i

kommunen erbjuds förskole-

verksamhet och skolbarnsomsorg.

Verksamheterna kan också

anordnas av enskilda.

Förskoleverksamheten avser

barn som inte går i skolan.

Skolbarnsomsorgen avser barn

till och med tolv års ålder som går i

skolan.

2 §

Förskoleverksamheten bedrivs i

form av förskola, som organiseras

som daghem eller deltidsgrupp, i

form av familjedaghem och i form

av kompletterande förskoleverk-

samhet (öppen förskola).

Skolbarnsomsorgen bedrivs i

form av fritidshem, integrerad skol-

barnsomsorg eller familjedaghem.

För barn mellan tio och tolv år kan

skolbarnsomsorgen även bedrivas i

form av öppen fritidsverksamhet.

Skolbarnsomsorgen skall ta emot

barn under den del av dagen då de

inte vistas i skolan och under lov.

3 §

Förskoleverksamhetens uppgift

är att genom pedagogisk verksam-

het erbjuda barn fostran och om-

vårdnad. Skolbarnsomsorgens upp-

gift är att komplettera skolan samt

erbjuda barn en meningsfull fritid

och stöd i utvecklingen.

För bedrivande av förskoleverk-

samhet och skolbarnsomsorg skall

det finnas personal med sådan

utbildning eller erfarenhet att bar-

nens behov av omsorg och en god

pedagogisk verksamhet kan till-

godoses. Barngrupperna skall ha

en lämplig sammansättning och

storlek. Lokalerna skall vara

ändamålsenliga.

Förskoleverksamheten och skol-

barnsomsorgen skall utgå från var-

je barns behov. Barn som av fysis-

ka, psykiska eller andra skäl be-

höver särskilt stöd i sin utveckling

skall ges den omsorg som deras

speciella behov kräver.

4 §

Om ett barn vårdas på sjukhus

eller i någon annan institution,

skall huvudmannen för institutionen

sörja för att barnet får tillfälle att

delta i verksamhet som motsvarar

den som erbjuds i förskola,

fritidshem eller integrerad

skolbarnsomsorg.

5 §

Kommunens uppgifter inom för-

skoleverksamheten och skolbarns-

omsorgen fullgörs av den eller de

nämnder som kommunfullmäktige

bestämmer.

Kommunen får sluta avtal med

någon annan om att utföra kom-

munens uppgifter inom förskole-

verksamheten och skolbarns-

omsorgen. Genom ett sådant avtal

får en kommun tillhandahålla

tjänster åt en annan kommun.

Uppgifter som innefattar myndig-

hetsutövning får inte med stöd av

denna bestämmelse lämnas till ett

bolag, en förening, en samfällighet,

en stiftelse eller en enskild individ.

6 §

Förskoleverksamhet och skol-

barnsomsorg skall tillhandahållas i

den omfattning det behövs med

hänsyn till föräldrarnas förvärvs-

arbete eller studier eller barnets

eget behov.

Förskoleverksamhet skall till-

handahållas barn som har fyllt ett

år. Barn som inte har fyllt ett år

skall tillhandahållas förskola om

barnet omfattas av 9 §.

7 §

När vårdnadshavaren har anmält

behov av plats inom förskole-

verksamheten eller skolbarnsom-

sorgen, skall kommunen erbjuda

plats utan oskäligt dröjsmål.

Kommunen kan fullgöra sin skyl-

dighet enligt 6 § också genom att

utan oskäligt dröjsmål hänvisa

barnet till en motsvarande plats i

enskild förskola, enskilt fritidshem

eller enskild integrerad skolbarns-

omsorg.

Kommunen skall ta skälig hänsyn

till vårdnadshavarens önskemål om

omsorgsform när den erbjuder

plats inom förskoleverksamheten

eller skolbarnsomsorgen enligt

första eller andra stycket.

8 §

Plats inom förskoleverksamheten

eller skolbarnsomsorgen skall

erbjudas så nära barnets eget hem

eller skola som möjligt med be-

aktande av vad som krävs för att

effektivt utnyttja lokaler och andra

resurser. Skälig hänsyn skall också

tas till vårdnadshavarens önskemål.

9 §

Barn som av fysiska, psykiska

eller andra skäl behöver särskilt

stöd i sin utveckling skall anvisas

plats i förskola, fritidshem eller

integrerad skolbarnsomsorg, om in-

te barnens behov av sådant stöd

tillgodoses på något annat sätt.

Kommunen skall genom upp-

sökande verksamhet ta reda på vil-

ka barn som behöver anvisas plats

enligt första stycket. Kommunen

skall verka för att barnen utnyttjar

den anvisade platsen och informera

föräldrarna om verksamheten och

syftet med denna.

Om ett barn efter beslut av en

kommun vistas i familjehem eller i

hem för vård eller boende i en

annan kommun, har den kommun

som beslutat om vistelsen ansvaret

för det individuellt behovsprövade

stöd enligt första stycket som

barnet kan behöva.

Placeringskommunens ansvar

upphör om ärendet överflyttas

enligt 72 § socialtjänstlagen

(1980:620).

10 §

För plats i förskola, fritidshem,

integrerad skolbarnsomsorg och

familjedaghem som kommunen an-

ordnar får skäliga avgifter tas ut

enligt grunder som kommunen

bestämmer. Avgifterna får dock inte

överstiga kommunens självkost-

nader.

För sådana platser i förskola

som avses i 9 § får avgift tas ut

endast till den del verksamheten

överstiger 15 timmar i veckan eller

525 timmar om året.

11 §

I ärenden som avser myndig-

hetsutövning mot någon enskild

skall följande bestämmelser i för-

valtningslagen (1986:223) tilläm-

pas:

14 § första stycket om en parts

rätt att meddela sig muntligen,

16 och 17 §§ om en parts rätt att

få del av uppgifter,

20 § om motivering av beslut,

samt

26 § om rättelse av skrivfel och

liknande.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan

sökande i ett ärende om plats i

förskola eller fritidshem.

12 §

Om kommunens uppgifter inom

förskoleverksamheten och skol-

barnsomsorgen fullgörs av flera

nämnder skall varje sådan nämnd,

i den utsträckning det begärs, till

de övriga lämna de uppgifter som

behövs för att administrera för-

delningen av platser.

13 §

Ett bolag, en förening, en

samfällighet, en stiftelse eller en

enskild individ som yrkesmässigt

vill driva en förskola, ett fritidshem

eller integrerad skolbarnsomsorg

skall ha tillstånd till detta av den

kommun där verksamheten skall

bedrivas. Ett sådant tillstånd med-

delas tills vidare eller för viss tid.

Tillstånd behövs inte för sådan

verksamhet som kommunen genom

avtal enligt 5 § andra stycket har

överlämnat till en enskild att utföra.

14 §

Tillstånd att bedriva sådan

verksamhet som avses i 13 § får be-

viljas endast om verksamheten upp-

fyller kraven på god kvalitet och

säkerhet.

Tillstånd får förenas med villkor

av betydelse för kvalitet och säker-

het i verksamheten.

Om verksamheten helt eller till

väsentlig del ändras eller flyttas,

skall nytt tillstånd sökas.

15 §

Verksamhet som avses i 13 § står

under tillsyn av den kommun där

verksamheten bedrivs. Kommunen

har rätt att inspektera verksam-

heten och får inhämta de upplys-

ningar och ta del av de handlingar

som behövs för tillsynen.

16 §

Om det föreligger något miss-

förhållande i sådan verksamhet

som avses i 13 §, skall kommunen

förelägga den som ansvarar för

verksamheten att avhjälpa miss-

förhållandet.

Om missförhållandet är allvarligt

och kommunens föreläggande inte

följs, får kommunen återkalla

tillståndet.

17 §

Kommunen kan lämna bidrag till

enskild förskoleverksamhet och

enskild skolbarnsomsorg, om verk-

samheten uppfyller de krav som

anges i 3 § och avgifterna inte är

oskäligt höga. Sådant bidrag bör

lämnas med ett belopp per barn

som inte oskäligt avviker från

kommunens kostnad per barn i

motsvarande verksamhet.

18 §

Den som är eller har varit

verksam inom yrkesmässigt be-

driven enskild förskoleverksamhet

eller skolbarnsomsorg får inte obe-

hörigen röja vad han eller hon

därvid har fått veta om enskildas

personliga förhållanden.

19 §

Kommunens beslut i ärenden om

tillstånd enligt 13 § och om före-

läggande eller återkallande av till-

stånd enligt 16 § får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Kommunens beslut om före-

läggande eller återkallande av

tillstånd enligt 16 § och domstols

motsvarande beslut gäller ome-

delbart.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

20 §

Till böter döms den som utan

tillstånd bedriver verksamhet som

avses i 13 §.

Allmänt åtal får väckas endast

efter medgivande av den kommun

där verksamheten bedrivs eller av

Statens skolverk.

2 b kap. Förskoleklassen

1 §

Utbildningen i förskoleklassen

skall stimulera varje barns ut-

veckling och lärande. Den skall

ligga till grund för fortsatt

skolgång.

Särskilt stöd skall ges till barn

som behöver det.

2 §

För barn som är bosatta i Sve-

rige skall den kommun där barnet

stadigvarande vistas anvisa plats i

förskoleklassen från och med

höstterminen det år då barnet fyller

sex år till dess att barnet skall

börja fullgöra sin skolplikt.

Förskoleklassen skall omfatta minst

525 timmar om året.

Barn får tas emot i för-

skoleklassen före höstterminen det

år då barnet fyller sex år.

Kommunen får sluta avtal med

någon annan om att utföra kom-

munens uppgifter beträffande för-

skoleklassen. Genom ett sådant

avtal får en kommun tillhandahålla

tjänster åt en annan kommun. Upp-

gifter som innefattar myndig-

hetsutövning får dock inte med stöd

av denna bestämmelse överlämnas

till ett bolag, en förening, en sam-

fällighet, en stiftelse eller en enskild

individ.

3 §

Plats i förskoleklassen skall

anvisas så nära barnets eget hem

som möjligt med beaktande av vad

som krävs för att effektivt utnyttja

lokaler och andra resurser. Skälig

hänsyn skall också tas till vård-

nadshavarens önskemål.

Kommunen skall verka för att

barnen utnyttjar den anvisade plat-

sen och informera föräldrarna om

verksamheten och syftet med denna.

4 §

Om ett barn vårdas på sjukhus

eller i någon institution, skall

huvudmannen för institutionen

sörja för att barnet får tillfälle att

delta i verksamhet som motsvarar

den som erbjuds i förskoleklassen.

5 §

Utbildningen i förskoleklassen

skall vara avgiftsfri. Till den del

verksamheten överstiger 15 timmar

i veckan eller 525 timmar om året

får dock kommunen ta ut skäliga

avgifter enligt grunder som kommu-

nen bestämmer. Skäliga avgifter får

också tas ut för barn som tas emot

med stöd av 2 § andra stycket.

Avgifterna får dock inte överstiga

kommunens självkostnader.

6 §

Ett bolag, en förening, en

samfällighet, en stiftelse eller en

enskild individ som yrkesmässigt

vill bedriva verksamhet som mot-

svarar förskoleklassen skall ha

tillstånd till detta av den kommun

där verksamheten skall bedrivas.

Ett sådant tillstånd meddelas tills

vidare eller för viss tid.

Tillstånd behövs inte för sådan

verksamhet som kommunen genom

avtal enligt 2 § tredje stycket har

överlämnat till en enskild att utföra.

7 §

Tillstånd att bedriva sådan

verksamhet som avses i 6 § får be-

viljas endast om verksamheten upp-

fyller kraven på god kvalitet och

säkerhet.

Tillståndet får förenas med vill-

kor av betydelse för kvalitet och

säkerhet i verksamheten.

Om verksamheten helt eller till

väsentlig del ändras eller flyttas,

skall nytt tillstånd sökas.

8 §

Verksamhet som avses i 6 § står

under tillsyn av den kommun där

verksamheten bedrivs. Kommunen

har rätt att inspektera verksam-

heten och får inhämta de upp-

lysningar och ta del av de hand-

lingar som behövs för tillsynen.

9 §

Om det föreligger något

missförhållande i sådan verksamhet

som avses i 6 §, skall kommunen

förelägga den som ansvarar för

verksamheten att avhjälpa miss-

förhållandet.

Om missförhållandet är allvarligt

och kommunens föreläggande inte

följs, får kommunen återkalla

tillståndet.

10 §

Kommunen kan lämna bidrag till

verksamhet som avses i 6 §, om

avgifterna inte är oskäligt höga.

Sådant bidrag bör lämnas med ett

belopp per barn som inte oskäligt

avviker från kommunens kostnad

per barn i motsvarande

verksamhet.

11 §

Den som är eller har varit verk-

sam inom yrkesmässigt bedriven

verksamhet som motsvarar för-

skoleklassen får inte obehörigen rö-

ja vad han eller hon därvid har fått

veta om enskildas personliga för-

hållanden

12 §

Kommunens beslut i ärenden om

tillstånd enligt 6 § och om fö-

reläggande eller återkallande av

tillstånd enligt 9 § får överklagas

hos allmän förvaltningsdomstol.

Kommunens beslut om föreläg-

gande eller återkallande av till-

stånd enligt 9 § och domstols mot-

svarande beslut gäller omedelbart.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

13 §

Till böter döms den som utan

tillstånd bedriver verksamhet som

avses i 6 §.

Allmänt åtal får väckas endast

efter medgivande av den kommun

där verksamheten bedrivs eller av

Statens skolverk.

3 kap.

7 §

Skolplikten inträder höstterminen det kalenderår då barnet fyller sju år.

Om det finns särskilda skäl, får

hemkommunen på begäran av ett

barns vårdnadshavare besluta att

barnet skall börja fullgöra sin

skolplikt först höstterminen det

kalenderår då barnet fyller åtta år.

Beslut i ärenden enligt andra

stycket får överklagas hos Skol-

väsendets överklagandenämnd.

4 kap

4 a §

Eleverna i grundskolan skall er-

bjudas kostnadsfria skolmåltider.

6 kap.

3 §

Särskolan omfattar obligatorisk särskola (grundsärskola och trä-

ningsskola) samt gymnasiesärskola (nationella, specialutformade och

individuella program).

Grundsärskolan och träningssko-

lan skall ha nio obligatoriska års-

kurser, årskurserna 1 9, och en för

eleverna frivillig årskurs, årskurs

10. Träningsskolan är avsedd för

elever som inte kan gå i grund-

särskolan. Styrelsen för särskolan

avgör om en elev som tas emot i

särskolan skall gå i grundsärskolan

eller träningsskolan.

Grundsärskolan och träningssko-

lan skall ha tio årskurser. Trä-

ningsskolan är avsedd för elever

som inte kan gå i grundsärskolan.

Styrelsen för särskolan avgör om en

elev som tas emot i särskolan skall

gå i grundsärskolan eller tränings-

skolan.

En elev som började fullgöra sin

skolplikt det kalenderår då eleven

fyllde åtta år har, när skolplikten

upphör, rätt att få fortsatt utbild-

ning i årskurs 9 i den obligatoriska

särskolan.

4 a §

Eleverna i den obligatoriska

särskolan skall erbjudas kost-

nadsfria skolmåltider.

7 kap.

4 §

Utbildningen i specialskolan skall vara avgiftsfri för eleverna. De skall

utan kostnad ha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra

hjälpmedel som behövs för en tidsenlig utbildning. I verksamheten får

dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad

för eleven.

Eleverna i specialskolan skall er-

bjudas kostnadsfria skolmåltider.

Staten skall svara för att eleverna i specialskolan kostnadsfritt erhåller

för utbildningen erforderliga resor.

För elever i specialskolan som till följd av skolgången måste bo

utanför det egna hemmet skall staten svara för att eleverna utan extra

kostnader får tillfredsställande förhållanden.

6 §

Om en elev i specialskolan inte

tillfredsställande har slutfört sista

årskursen när skolplikten upphör

men bedöms ha förmåga att full-

följa utbildningen, skall eleven be-

redas tillfälle att göra detta under

högst två år efter det att skolplikten

upphörde. Vad nu sagts gäller dock

inte om eleven är utvecklingsstörd.

Om en elev i specialskolan inte

tillfredsställande har slutfört sista

årskursen när skolplikten upphör

men bedöms ha förmåga att full-

följa utbildningen, skall eleven be-

redas tillfälle att göra detta under

högst två år efter det att skolplikten

upphörde. Vad som nu sagts gäller

inte om eleven är utvecklingsstörd.

En utvecklingsstörd elev som bör-

jade fullgöra sin skolplikt det ka-

lenderår då eleven fyllde åtta år

har dock rätt att när skolplikten

upphör slutföra sista årskursen.

Ungdomar som inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är ut-

vecklingsstörda får efter skolpliktens upphörande i mån av plats

genomgå annan utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen

det kalenderår då de fyller 21 år.

8 kap.

4 a §

Eleverna i sameskolan skall er-

bjudas kostnadsfria skolmåltider.

9 kap.

7 §

Utbildningen vid fristående sko-

lor, som får bidrag enligt 6 §, skall

vara avgiftsfri för de elever som

bidragen avser. Eleverna skall utan

kostnad ha tillgång till böcker,

skrivmateriel, verktyg och andra

hjälpmedel som behövs för en

tidsenlig utbildning. I verksamheten

får dock förekomma enstaka inslag

som kan föranleda en obetydlig

kostnad för eleverna.

Utbildningen vid fristående sko-

lor, som får bidrag enligt 6 §, skall

vara avgiftsfri för de elever som

bidragen avser. Eleverna skall utan

kostnad ha tillgång till böcker,

skrivmateriel, verktyg och andra

hjälpmedel som behövs för en

tidsenlig utbildning. I verksamheten

får dock förekomma enstaka inslag

som kan föranleda en obetydlig

kostnad för eleverna. Eleverna skall

också erbjudas kostnadsfria

skolmåltider.

Fristående skolor som har rätt till bidrag enligt 6 a § får för de elever

som bidragen avser endast ta ut elevavgifter som är skäliga med hänsyn

till de kostnader som skolan har, förutsatt att kostnaderna kan anses

rimliga för verksamheten.

12 §

Om en fristående skola som avses i 1 och 5 §§ inte längre uppfyller

kraven för godkännande och bristerna inte avhjälps efter påpekande för

huvudmannen, skall godkännandet återkallas. Detsamma gäller om en

fristående skola trots påpekande inte iakttar sin skyldighet enligt 11 § att

delta i den uppföljning och utvärdering som genomförs av Statens

skolverk samt riksomfattande prov. Detsamma gäller också om skolan

åsidosätter sin skyldighet att lämna information om proven.

Om verksamheten vid en fri-

stående skola som har rätt till bi-

drag enligt 6 eller 6 a § förändras i

sådan utsträckning att det innebär

påtagliga negativa följder för skol-

väsendet i den kommun där skolan

är belägen, skall rätten till bidrag

återkallas. Rätten till bidrag skall

också återkallas, om skolan tar ut

avgifter i strid med 7 §.

Om verksamheten vid en fri-

stående skola som har rätt till bi-

drag enligt 6 eller 6 a § förändras i

sådan utsträckning att det innebär

påtagliga negativa följder för skol-

väsendet i den kommun där skolan

är belägen, skall rätten till bidrag

återkallas. Rätten till bidrag skall

också återkallas, om

1. skolan tar ut avgifter i strid

med 7 §, eller

2. skolan, om den har rätt till

bidrag enligt 6 §, inte erbjuder

kostnadsfria skolmåltider.

Återkallande beslutas av den myndighet som beslutar om godkännande

eller om rätt till bidrag.

14 kap.

1 §

Skolhälsovård skall anordnas för eleverna i grundskolan, gymna-

sieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan.

Skolhälsovård får anordnas för

eleverna i förskoleklassen.

3 §

Varje elev i grundskolan eller

sameskolan skall erbjudas att

genomgå allmän hälsokontroll en

gång på varje stadium. Den första

kontrollen skall äga rum första läs-

året. Eleven skall dessutom, mellan

de allmänna hälsokontrollerna, er-

bjudas att genomgå kontroll av syn

och hörsel och andra begränsade

hälsokontroller.

Varje elev i grundskolan eller

sameskolan skall erbjudas att

genomgå minst tre allmänna häl-

sokontroller, jämnt fördelade under

skoltiden. Den första kontrollen

skall äga rum första läsåret. Om

skolhälsovård anordnas för elever i

förskoleklassen får den första

kontrollen i stället äga rum då

eleven går där. Eleven skall dess-

utom, mellan de allmänna hälso-

kontrollerna, erbjudas att genomgå

kontroll av syn och hörsel och

andra begränsade hälsokontroller.

Om skolläkaren på förekommen anledning anser att en viss elev i

grundskolan eller sameskolan behöver undersökas särskilt, skall eleven

genomgå sådan undersökning.

Eleverna i de delar av särskolan och specialskolan som motsvarar

grundskolan skall när det behövs erbjudas att genomgå särskilda

undersökningar som föranleds av deras funktionshinder. I övrigt gäller

bestämmelserna i första och andra styckena även för dessa elever.

 Bilaga 34

Nuvarande lydelse

Utbildningens omfattning i grundskolan i timmar om 60 minuter för äm-

nen och ämnesgrupper samt totalt.

Ämnen

________________________________________________________

Bild 230

Hemkunskap 118

Idrott och hälsa 460

Musik 230

Slöjd 282

Svenska 1 490

Engelska 480

Matematik 900

Geografi 885

Historia

Religionskunskap

Samhällskunskap _____

Biologi 800

Fysik

Kemi

Teknik _____

Språkval 320

Elevens val 470

Totalt garanterat antal timmar 6 665

Därav skolans val 410

Vid skolans val får antalet timmar i timplanen för ett ämne eller en

ämnesgrupp minskas med högst 15 procent. Antalet timmar för

svenska, engelska, matematik, språkval och elevens val får dock inte

minskas.

 Bilaga 3

Föreslagen lydelse

Utbildningens omfattning i grundskolan i timmar om 60 minuter för äm-

nen och ämnesgrupper samt totalt.

Ämnen

________________________________________________________

Bild 230

Hemkunskap 118

Idrott och hälsa 500

Musik 230

Slöjd 330

Svenska 1 490

Engelska 480

Matematik 900

Geografi 885

Historia

Religionskunskap

Samhällskunskap _____

Biologi 800

Fysik

Kemi

Teknik _____

Språkval 320

Elevens val 382

Totalt garanterat antal timmar 6 665

Därav skolans val 600

Vid skolans val får antalet timmar i timplanen för ett ämne eller en

ämnesgrupp minskas med högst 20 procent.

__________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Bilaga 3 i sin nya

lydelse skall tillämpas på utbildning som äger rum från och med läsåret

1998/99.

2. Vid tillämpning av bestämmelsen i 2 b kap. 2 § om det antal timmar

som förskoleklassen skall omfatta skall under vårterminen 1998 även tid

som erbjudits för plats i förskola enligt den upphävda 15 § social-

tjänstlagen (1980:620) räknas med.

3. Kommuner som före ikraftträdandet har anordnat uppdelad förskola

enligt upphävda 15 § andra stycket socialtjänstlagen (1980:620) får till

och med den 30 juni 2000 dela upp förskoleklassen på två år. I sådant fall

skall utbildningen i förskoleklassen för ett barn omfatta sammanlagt

minst 700 timmar.

4. Den som före ikraftträdandet fått tillstånd att bedriva enskild för-

skola, fritidshem eller integrerad skolbarnsomsorg enligt 69 § social-

tjänstlagen (1980:620) eller enligt lagen (1987:442) om försöksverksam-

het med kommunal tillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende

enligt socialtjänstlagen (1980:620) skall anses ha fått tillstånd enligt

2 a kap. 13 § respektive 2 b kap. 6 §.

2.2 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620)

Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620)1

dels att 13 18 §§ skall upphöra att gälla,

dels att 35, 54, 65 och 72 a §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

35 §2

För plats i av kommunen anord-

nad förskola, fritidshem, integrerad

skolbarnsomsorg, familjedaghem,

familjerådgivning, hjälp i hemmet,

service och omvårdnad, sådant

boende som avses i 20 § andra

stycket eller 21 § tredje stycket

eller annan liknande social tjänst får

kommunen ta ut skäliga avgifter

enligt grunder som kommunen be-

stämmer. Avgifterna får dock inte

överstiga kommunens

självkostnader.

För sådana platser i förskolan

som avses i 15 och 16 §§ får avgift

tas ut endast i den mån verksam-

heten överstiger 15 timmar i veckan

eller 525 timmar om året.

För familjerådgivning, hjälp i

hemmet, service och omvårdnad,

verksamhet för barn och ungdom

enligt 12 § som inte är stöd- och

hjälpinsatser av behandlingskarak-

tär, sådant boende som avses i 20 §

andra stycket eller 21 § tredje

stycket eller annan liknande social

tjänst får kommunen ta ut skäliga

avgifter enligt grunder som kom-

munen bestämmer. Avgifterna får

dock inte överstiga kommunens

självkostnader.

Avgifter för hjälp i hemmet, service och omvårdnad samt boende får

inte, tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso- och

sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte

förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov.

54 3

I ärenden hos socialnämnden som avser myndighetsutövning mot

någon enskild skall nämnden tillämpa följande bestämmelser i förvalt-

ningslagen (1986:223):

14 § första stycket om en parts rätt att meddela sig muntligen,

16 och 17 §§ om en parts rätt att få del av uppgifter,

20 § om motivering av beslut,

26 § om rättelse av skrivfel och liknande.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan sö-

kande i ett ärende om plats i för-

skola eller fritidshem, om ett sådant

boende som avses i 20 § andra styc-

ket eller 21 § tredje stycket eller om

någon annan liknande social tjänst.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan

sökande i ett ärende om ett sådant

boende som avses i 20 § andra

stycket eller 21 § tredje stycket

eller om någon annan liknande

social tjänst.

Vad som sägs i första stycket gäller också när det är fråga om en an-

sökan eller ett yttrande till en annan myndighet i ett mål eller ärende som

rör myndighetsutövning mot enskild hos denna.

65 §4

Socialnämnden skall på begäran av en annan myndighet till denna

lämna uppgifter om utgiven ekonomisk hjälp, om syftet är att undvika

felaktiga utbetalningar från det allmänna eller en felaktig taxering.

Om kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av flera

nämnder skall varje sådan nämnd, i den utsträckning det begärs, till de

övriga lämna

1. uppgift om att en person är aktuell i ett ärende inom socialtjänsten,

och

2. de uppgifter som behövs för att

administrera fördelningen av

platser inom barnomsorg och

särskilda boendeformer i kom-

munen.

2. de uppgifter som behövs för att

administrera fördelningen av

platser inom särskilda boende-

former i kommunen.

Uppgiftsskyldigheten enligt andra stycket gäller inte uppgift som

omfattas av sekretess enligt 7 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen

(1980:100).

72 a §5

Om någon efter beslut av en

socialnämnd vistas i en annan

kommun i familjehem, hem för

vård eller boende eller sådan

boendeform eller bostad som avses

i 20 § andra stycket, 21 § tredje

stycket och 69 § första stycket 2,

har den kommun som beslutat om

vistelsen ansvaret för det bistånd

enligt 6 § samt det individuellt

behovsprövade stöd och de

individuellt behovsprövade sociala

tjänster enligt 10 12 och 16 §§ som

den enskilde kan behöva. Place-

ringskommunens ansvar upphör om

ärendet överflyttas enligt 72 §.

Om någon efter beslut av en

socialnämnd vistas i en annan

kommun i familjehem, hem för

vård eller boende eller sådan

boendeform eller bostad som avses

i 20 § andra stycket, 21 § tredje

stycket och 69 § första stycket 2,

har den kommun som beslutat om

vistelsen ansvaret för det bistånd

enligt 6 § samt det individuellt

behovsprövade stöd och de

individuellt behovsprövade sociala

tjänster enligt 10 12 §§ som den

enskilde kan behöva. Placerings-

kommunens ansvar upphör om

ärendet överflyttas enligt 72 §.

Den kommun där den enskilde är folkbokförd har samma ansvar som

en placeringskommun enligt första stycket för bistånd, stöd och sociala

tjänster

1. under kriminalvård i anstalt,

2. under vård på sjukhus eller i annan sjukvårdsinrättning på initiativ

av någon annan än en kommun,

3. som aktualiserats inför avslutningen av vård enligt 1 eller 2.

___________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)1

dels att 7 kap. 9 § och 16 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 38 §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 kap.

9 §2

Sekretess gäller i grundskolan,

gymnasieskolan, särskolan, speci-

alskolan och sameskolan samt i en

kommunal riksinternatskola för

uppgift som hänför sig till psyko-

logisk undersökning eller behand-

ling och för uppgift om enskilds

personliga förhållanden hos psyko-

log eller kurator, om det inte står

klart att uppgiften kan röjas utan att

den som uppgiften rör eller någon

honom närstående lider men.

Sekretess gäller i förskoleklassen,

grundskolan, gymnasieskolan,

särskolan, specialskolan och same-

skolan samt i en kommunal riks-

internatskola för uppgift som

hänför sig till psykologisk

undersökning eller behandling och

för uppgift om enskilds personliga

förhållanden hos psykolog eller

kurator, om det inte står klart att

uppgiften kan röjas utan att den

som uppgiften rör eller någon

honom närstående lider men.

Sekretess gäller på samma område dels i skolans elevvårdande verk-

samhet i övrigt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, dels för

uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller om

skiljande av elev från vidare studier. Sekretessen gäller dock endast, om

det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående

lider men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i elev-

vårdsärende eller i annat ärende som nu har nämnts.

Sekretess gäller på samma område i annat fall än som avses i första

och andra styckena för uppgift om enskilds identitet, adress och andra

liknande uppgifter om enskilds personliga förhållanden, om det av

särskild anledning kan antas att den enskilde eller någon honom

närstående lider men om uppgiften röjs.

Sekretess gäller inom utbildningsväsendet i övrigt för uppgift som

hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift

om enskilds personliga förhållanden hos psykolog, kurator eller

syofunktionär, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den

som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Dessutom

gäller inom arbetsmarknadsutbildningen, den kommunala vuxenut-

bildningen, vuxenutbildningen för utvecklingsstörda, svenskundervis-

ningen för invandrare (sfi) och folkhögskolan sekretess i annan elev-

vårdande verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhållanden,

om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående

lider men om uppgiften röjs.

Sekretess gäller i specialpedagogisk stödverksamhet för uppgift om

enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller

någon honom närstående lider men om uppgiften röjs.

Sekretess gäller hos Statens skolverk i verksamhet som avser tillsyn

över utbildning vid skolor med enskild huvudman (fristående skolor) för

uppgift som härrör från skolans elevvårdande verksamhet och som gäller

enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan

röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider

men. Samma sekretess gäller i nämnda tillsynsverksamhet för uppgift

som hänför sig till en fråga om tillrättaförande av elev eller skiljande av

elev från vidare studier. Sekretessen enligt detta stycke gäller dock inte

Statens skolverks beslut i ett ärende.

Sekretess gäller i skolbarns-

omsorgen för uppgift som hänför

sig till psykologisk undersökning

eller behandling och för uppgift om

enskilds personliga förhållanden

hos psykolog eller kurator, om det

inte står klart att uppgiften kan

röjas utan att den som uppgiften

rör eller någon honom närstående

lider men. Sekretess gäller i samma

verksamhet för annan uppgift om

enskilds personliga förhållanden,

om det kan antas att den enskilde

eller någon honom närstående lider

men om uppgiften röjs.

I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio

år.

38 §

Sekretess gäller i förskoleverk-

samheten för uppgift om enskilds

personliga förhållanden, om det

inte står klart att uppgiften kan

röjas utan att den som uppgiften

rör eller någon honom närstående

lider men.

I fråga om uppgift i allmän

handling gäller sekretessen i högst

sjuttio år.

16 kap.

1 §

Nuvarande lydelse3

Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa

fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8

samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket

samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av

uppsåtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7

kap. 3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap.

1 § första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i

övrigt är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------------------

------

3. denna lag enligt

--------------------------------------------------------------------------------

------

7 kap. 37 §

8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2,

6 § första stycket 2

--------------------------------------------------------------------------------

------

Föreslagen lydelse

Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa

fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8

samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket

samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av upp-

såtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap.

3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 §

första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt

är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------------------

------

3. denna lag enligt

--------------------------------------------------------------------------------

------

7 kap. 37 §

7 kap. 38 §

8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2,

6 § första stycket 2

--------------------------------------------------------------------------------

------

____________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

3 Ärendet och dess beredning

3.1 Förskoleklass och barnomsorgsbestämmelser

Den 1 juli 1996 överfördes ansvaret för förskoleverksamhet och skol-

barnsomsorg (i fortsättningen benämnd barnomsorg) från Social-

departementets till Utbildningsdepartementets ansvarsområde.

En arbetsgrupp inom Utbildningsdepartementet har utarbetat förslag

till hur tillämpliga delar av bestämmelserna om barnomsorg i

socialtjänstlagen (1980:620) kan inarbetas i skollagen (1985:1100).

Arbetsgruppen har i januari 1997 redovisat sina förslag i betänkandet

Samverkan för utveckling Om förskolan, skolan och skolbarns-

omsorgen (Ds 1997:10). Betänkandet har remissbehandlats. En samman-

fattning av förslagen finns i bilaga 1. Arbetsgruppens förslag till lagtext

finns i bilaga 2. En förteckning över remissinstanserna samt en sam-

manställning av remissyttrandena finns i bilaga 3.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 21 augusti 1997 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 2. Lagrådets yttrande finns i

bilaga 5. Lagrådet lämnade förslagen utan erinran. Vissa redaktionella

förändringar har dock gjorts i lagtexten.

3.2 Mobbning

I utvecklingsplanen aviserades att regeringen skulle återkomma till

riksdagen med förslag till åtgärder mot mobbning. Barnombudsmannen

överlämnade till regeringen i april 1997 rapporten Blunda inte för

mobbningen med förslag till åtgärder. I samband med rapportens

överlämnande inbjöd skolministern intressenter från ett antal kommuner,

myndigheter och organisationer till en hearing (remissmöte), som hölls i

maj 1997. En sammanställning av synpunkterna samt en förteckning över

deltagarna finns i Utbildningsdepartementet (dnr 97/3310/S).

3.3 Grundskolans timplan och skolmåltider

Riksdagen har i december 1995 i samband med behandlingen av vissa

motionsyrkanden från den allmänna motionstiden vid 1994/95 års

riksmöte beslutat ge regeringen till känna vad utbildningsutskottet anfört

i frågan om skolmåltidsavgifter (bet. 1995/96:UbU3 s. 26, rskr.

1995/96:148).

Utskottet, som fann det oroande att ett antal kommuner tog ut avgifter

för skolmåltider, ansåg att regeringen borde överväga möjligheten att

lagstifta om elevers rätt till fria skolmåltider i grundskolan och gymna-

sieskolan.

I utvecklingsplanen för förskola, skola och vuxenutbildning kvalitet

och likvärdighet (skr. 1996/97:112) aviserade regeringen bl.a. att senare

återkomma till riksdagen med förslag till ändringar i grundskolans

timplan samt i frågan om fria skolmåltider.

Inom Utbildningsdepartementet har därefter upprättats en promemoria

daterad den 30 maj 1997 med förslag till förändringar i grundskolans

timplan och förslag till lagstiftning om kostnadsfria skolmåltider för

elever inom det obligatoriska skolväsendet. Promemorian har remiss-

behandlats. En sammanfattning av förslagen, förteckning över remiss-

instanserna samt en sammanställning av remissyttrandena över prome-

morian finns i bilaga 6. Promemorians lagförslag finns i bilaga 7.

4 Principiella utgångspunkter

Svenska folket kan möta nästa sekel med tillförsikt och framtidstro. Vi

kommer att ta steget in i 2000 talet med hög tillväxt, låg inflation och

sjunkande arbetslöshet.

Låneberoendets tid är förbi. Överskott i de offentliga finanserna skall

pressa tillbaka statsskulden.

Vi kan åter forma vår gemensamma framtid ett samhälle där ingen

lämnas utanför.

På stabil grund kan politiken inriktas mot att utveckla Sverige:

* Arbetslösheten skall betvingas. År 2000 skall den öppna arbetslös-

heten vara halverad till fyra procent. Därefter är målet full sysselsättning.

* Skolan, vården och omsorgen skall förbättras. Regeringen vill ut-

veckla välfärdens kärna. Därför skall nya resurser i första hand tillföras

skolan, vården och omsorgen om barn och äldre.

* Rättvisan skall stärkas. När utrymme finns skall de som har burit

tyngst bördor i saneringen av de gemensamma finanserna stå främst. Va-

let mellan skattesänkningar och bidragsförändringar skall styras av vad

som bäst gynnar en rättvis fördelning och mest bidrar till tillväxt och

ökad sysselsättning.

Regeringen kan inte acceptera att löntagarnas uppoffringar under de

svåra år som vi har bakom oss används till att finansiera skattelättnader

för höginkomsttagare under de goda år som ligger framför oss.

Fria och trygga människor, ett vitalt näringsliv och internationellt en-

gagemang skall känneteckna vårt land i det nya seklet. Med en politik

som står i samklang med övriga Europa skall vi ta steget in i 2000 talet.

Kvalitet och likvärdighet

Regeringen prioriterar nu arbetet med att utveckla utbildningens kvalitet

och likvärdighet. Särskilt angeläget är att stärka och utveckla grundsko-

lans inre arbete för att kunna möta alla elever utifrån deras skilda förut-

sättningar och behov. Alla har rätt till en god grundläggande utbildning.

En god start i livet ger förutsättningar för individen att fortsätta utvecklas

och lära.

Utbildningens kvalitet är ett nationellt strategiskt intresse, som har av-

görande betydelse för Sveriges ekonomiska tillväxt och framtida välfärd.

Hög kvalitet i förskola, skola, högskola och vuxenutbildning är en fråga

om likvärdighet och rättvisa. Ur ett tillväxtperspektiv utgör det svenska

utbildningssystemet en bra grund att bygga på för att ytterligare höja am-

bitionen för ett livslångt lärande. Åtgärder skall vidtas för att höja och

säkra kvaliteten.

Likvärdig utbildning är en fundamental princip inom det svenska ut-

bildningssystemet. Målet är att alla ungdomar skall lämna skolan med

tillräckliga kunskaper och färdigheter, med självförtroende, med en vilja

att lära mer och att delta i och påverka samhällslivet. Likvärdig utbild-

ning innebär inte att verksamheten måste utformas på samma sätt, utan

att de nationella målen som uppställts av regering och riksdag i skollag

och läroplaner skall uppfyllas, varhelst utbildningen anordnas. Detta

ställer särskilda krav på uppföljning och utvärdering. Arbetet med

utbildningens kvalitetssäkring måste vidareutvecklas.

Regeringen överlämnade i mars 1997 till riksdagen skrivelsen Utveck-

lingsplan för förskola, skola och vuxenutbildning Kvalitet och likvär-

dighet (skr. 1996/97:112). Planen anger vilken huvudsaklig inriktning

regeringens skolpolitik kommer att ha de närmaste åren samt vilka frågor

som särskilt kommer att uppmärksammas och följas upp.

Det är kommunens ansvar att organisera, planera och administrera

verksamheterna inom förskoleverksamhet, skolbarnsomsorg och skola.

Kommunen har också ansvar för att verksamheterna följs upp och utvär-

deras. I en mål och resultatstyrd verksamhet lämnas stort utrymme för

de professionella att tillsammans med barn och elever välja stoff och ar-

betsmetoder. Regeringens skolpolitik har som utgångspunkt att skapa

förutsättningar för ett utvecklingsarbete i kommunerna som kan höja

kvaliteten och öka likvärdigheten i det offentliga skolväsendet.

I denna proposition lämnas förslag, vilkas övergripande syfte är att öka

kvalitet och likvärdighet i förskola och skola. De frågor som behandlas i

propositionen har tidigare aviserats i den nationella utvecklingsplanen.

Genom de åtgärder som föreslås i propositionen, vill regeringen ge förut-

sättningar för att nya arbetssätt skall kunna utvecklas i en likvärdig skola

med hög kvalitet en skola som sätter individen i centrum och utgår från

barns och ungdomars förutsättningar och behov från tidig ålder, i

perspektivet av det livslånga lärandet.

Förskoleklass

Grunden till ett livslångt lärande läggs redan i förskolan. Den sociala och

kulturella miljö samt den pedagogiska stimulans som barn möter under

barndomsåren påverkar på ett avgörande sätt deras förutsättningar för

utveckling och lärande. Regeringen anser därför att förskolan bör bli en

del av utbildningssystemet. Dess pedagogiska roll behöver förstärkas och

tydliggöras för att ge barn en god grund för det fortsatta lärandet. Det kan

bl.a. bidra till att stimulera språkutvecklingen och underlätta läs och

skrivinlärningen.

Regeringen vill stödja och stimulera utvecklingen av det inre arbetet i

förskola och skola genom en verksamhetsmässig integrering. Genom att

låta den s.k. sexårsverksamheten som i dag bedrivs inom förskolans ram

bilda en egen skolform inom det offentliga skolväsendet förskoleklass

 ökar förutsättningarna för en integration av verksamheterna. Utbild-

ningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling och lä-

rande och ligga till grund för fortsatt skolgång. Året i förskoleklassen

skall vara en rättighet för alla sexåringar och en skyldighet för kommu-

nen att anordna. Alla elever ges därmed möjlighet till tio års pedagogisk

verksamhet ett år i förskoleklassen och därefter nio år i grundskolan.

Möjligheten att börja grundskolan och motsvarande skolformer redan

som sexåring kommer att kvarstå.

Mötet mellan förskola och skola, där också fritidshemmen spelar en

viktig roll, kan frigöra utvecklingskraft som förnyar alla de pedagogiska

verksamheterna för barn och unga. Nya möjligheter behöver ges för att

ett arbetssätt skall kunna växa fram, där olika professioner och kompe-

tenser kan samverka i arbetslag. Undervisningsbegreppet behöver vidgas

till att omfatta ett främjande av läroprocesser, där förskolans och skolans

kultur och arbetssätt ömsesidigt kan mötas och utformas till en pedago-

gisk helhet.

Ett förändringsarbete med denna inriktning är inte enkelt vunnet utan

byggs upp långsiktigt. En medveten strävan att nå en verklig mötesplats

för förskola och skola måste omfatta en gemensam och enhetlig syn på

det lärande barnet, personalens roll och på det pedagogiska arbetet, som

bygger på en gemensam värdegrund.

Kvalitet och likvärdighet i förskoleklassen skall främjas genom en med

skolan gemensam läroplan. Regeringen återkommer till riksdagen med

förslag om detta. En samordning av förskoleklassen, skolbarnsomsorgen

och skolan skall omfatta lagstiftning, styrdokument och tillsyn.

Mobbning

Alla barn har rätt till en god grund för det fortsatta lärandet. Den psyko-

sociala skolmiljön utgör en viktig del av denna grund. Att känna sig

trygg och respekterad är en förutsättning för att kunna lära och utvecklas

till en harmonisk och ansvarskännande samhällsmedlem. Ingen skall

behöva känna sig rädd för att gå till skolan. Alla former av våld och

mobbning är ett brott mot skolans värdegrund.

Skolans betydelse för barns och ungas syn på demokrati kan inte över-

skattas. Skolan har en viktig uppgift att fostra, att förmedla attityder och

värderingar. Skolan utgör en viktig del av barns och ungdomars liv och

måste därför ta ett stort socialt ansvar.

Mobbning är ett samhällsproblem. Ett effektivt förebyggande arbete

förutsätter ett nära samarbete mellan föräldrarna, skolan, andra kommu-

nala verksamheter och närsamhället i övrigt. Mobbning måste angripas

genom såväl förebyggande som akuta insatser. Insatser måste också vid-

tas som syftar till att stärka hela skolans värdegrund. Det är viktigt att

mobbning, trakasserier och våld diskuteras i ett större sammanhang, i ett

samspel med föräldrar, föreningar och organisationer. Det är också vik-

tigt att eleverna själva får vara med och påverka arbetet i skolan.

Problemen med mobbning är inget nytt fenomen men kunskapen om

bl.a. mobbningens omfattning och uttryck, olika arbetsmetoder etc. har

tidigare varit begränsad. Regeringen ser mycket allvarligt på problemen

med mobbning. Nu vet vi mer och därför är det dags att vidta ytterligare

åtgärder. För att stödja det lokala arbetet mot mobbning anser regeringen

att det nu finns skäl att förtydliga skollag och läroplaner. Det får inte råda

någon tvekan om vilka bestämmelser och ansvarsförhållanden som gäller

i skolan. Att mobbning inte tillåts och att vuxna i skolan är skyldiga att

aktivt motverka alla former av kränkande behandling bör tydligt framgå

av lagstiftningen. Rektorers och lärares ansvar för arbetet mot mobbning

bör också tydliggöras i läroplanerna.

Timplanen

Tillämpningen av timplanen får inte utgöra ett hinder för pedagogiskt

nytänkande och förändring. Utrymmet för lokala beslut bör därför öka

och timplanens traditionellt styrande roll minska. Regeringen anser att

skolornas möjligheter att tillämpa timplanen mer flexibelt bör underlät-

tas. Ökat utrymme bör ges för lokala beslut genom att öka tiden för sko-

lans val.

I samband med läroplansreformen ändrades den inbördes balansen

mellan olika ämnen, varvid särskilt slöjd samt idrott och hälsa fick en

förhållandevis kraftig timtalsreduktion. Skolarbetet måste vara både

praktiskt och teoretiskt om elevernas intresse skall vidmakthållas och stu-

dierna leda till den kunskap som läroplan och kursplaner anger. Eleverna

i grundskolan upplever att de kan vara med och påverka undervisningen i

de praktiskt estetiska ämnena, särskilt slöjd. Eleverna får i slöjden lära

sig att ta ansvar, lösa konkreta problem och delta i undervisningens

uppläggning. Nödvändigheten av att utöka idrottsämnets timtal motiveras

främst av folkhälsoskäl.

Skolmåltider

Elever i grundskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan är i dag

genom bestämmelser i skollagen garanterade fria läromedel, fri skolhäl-

sovård och under vissa förutsättningar fria skolskjutsar. Att dessa be-

stämmelser efterlevs är en förutsättning för att kraven på lika tillgång till

respektive likvärdig utbildning skall kunna upprätthållas.

När det gäller skolmåltider är situationen något annorlunda. Trots att

det inte är obligatoriskt för kommunerna att erbjuda skolmåltider, är det

praxis att skolhuvudmännen givit elever i grundskolan och gymnasie-

skolan samt motsvarande skolformer kostnadsfria skolmåltider. Under de

senaste åren har dock ett antal kommuner infört avgifter för elever i

gymnasieskolan.

Regeringen anser att kostnadsfria skolmåltider fyller en viktig funk-

tion. Eleverna behöver ett näringsriktigt mål mitt på dagen för att de skall

kunna vara aktiva och ta till sig kunskaper under hela dagen, samtidigt

som de också får del av den sociala samvaro som skolluncherna ger.

Skolmåltiderna har även betydelse för att grundlägga goda och regel-

bundna matvanor. Regeringen anser därför att elever i grundskolan och

motsvarande skolformer skall garanteras fria skolmåltider i skollagen.

5 Vad pågår när det gäller integrering förskola

 skola?

I propositionen Vissa skolfrågor m.m. (prop. 1995/96:206) tog

regeringen bl.a. upp frågor om integration av förskoleverksamhet skola

 skolbarnsomsorg. Enligt regeringens uppfattning bör all pedagogisk

verksamhet som rör barn och ungdom ses som en helhet. En integration

av förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg väntas kunna leda till

en utveckling som aktivt bidrar till en höjd kvalitet i samtliga tre

verksamheter. I propositionen aviserades att ett gemensamt måldokument

skall utarbetas för förskolans sexårsverksamhet, grundskolan och skol-

barnsomsorgen, att tillämpliga delar av bestämmelserna i socialtjänst-

lagen (1980:620) om barnomsorg skall inarbetas i skollagen (1985:1100)

samt att Statens skolverk skall bli ansvarig myndighet för tillsyn, upp-

följning, utvärdering och utveckling av dessa verksamheter.

Riksdagen har inte haft något att erinra mot vad regeringen anfört om

integration av förskoleverksamhet, skola och skolbarnsomsorg (bet.

1996/97:UbU5, rskr. 1996/97:15).

Som framgått fördes ansvaret för barnomsorgen över till

Utbildningsdepartementet den 1 juli 1996. Som ett första steg mot ökad

integration tillkallades efter regeringens bemyndigande en kommitté,

Barnomsorg och skolakommittén (BOSK), med uppdrag att utarbeta

förslag till nytt måldokument för den pedagogiska verksamheten för barn

och ungdom i åldrarna 6 16 år. Det samlade måldokumentet skall ersätta

läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) och omfatta den

obligatoriska skolan, förskolans s.k. sexårsverksamhet och skol-

barnsomsorgen. I direktiven underströks att uppdraget att utarbeta ett nytt

gemensamt måldokument inte skulle omfatta en total omarbetning av nu

gällande läroplan. Läroplanens grundläggande principer och utformning

borde bestå. Kommittén har i betänkandet Växa i lärande (SOU 1997:21)

presenterat sitt förslag till läroplan för barn och unga 6 16 år. Be-

tänkandet, som remissbehandlats, bereds för närvarande inom Utbild-

ningsdepartementet.

Den 13 februari 1997 fick BOSK genom tilläggsdirektiv (dir. 1997:30)

i uppdrag att utarbeta förslag till måldokument även för den pedagogiska

verksamheten i förskolan. I det arbetet skall BOSK också göra en

översyn av skollagen utifrån de krav integrationen av förskola, skola och

skolbarnsomsorg ställer och utifrån förslagen till nya måldokument för

verksamheterna. Uppdraget skall redovisas senast den 1 november 1997.

Eftersom Skolverket kommer att bli central myndighet för

barnomsorgen, uppdrog regeringen den 24 oktober 1996 åt Skolverket

och Socialstyrelsen att tillsammans belysa och utarbeta förslag till

nödvändiga gränsdragningar mellan de båda myndigheterna, ändringar i

instruktionerna för myndigheterna, organisation av tillsynen över för-

skoleverksamhet och skolbarnsomsorg samt eventuella övergångs-

bestämmelser. Myndigheterna har redovisat uppdraget. Förslaget behand-

las i budgetpropositionen för år 1998.

6 Förskoleklass

6.1 Nuvarande sexårsverksamhet

Enligt 15 § socialtjänstlagen (1980:620) är kommunerna skyldiga att

anvisa alla barn plats i förskola från höstterminen det år barnet fyller sex

år. Av 13 § följer att skyldigheten gäller barn som är bosatta i Sverige

och som stadigvarande vistas i kommunen. Verksamheten skall vara

avgiftsfri och omfatta minst 525 timmar om året. I vissa fall får

verksamheten delas upp på två år och skall då omfatta minst 700 timmar,

den s.k. glesbygdsmodellen.

Hösten 1996 omfattade förskolan praktiskt taget alla sexåringar, med

undantag för de barn (ca 8 %) som utnyttjat möjligheten att börja skolan

vid sex års ålder. Förskola för sexåringar organiseras i olika former, t. ex.

i daghem, i deltidsgrupp eller i grupper av sexåringar som lokal eller

verksamhetsmässigt integrerats med skola eller fritidshem.

Enligt en kartläggning som redovisats av Statistiska Centralbyrån

(SCB) i februari 1997, och som bearbetats i Utbildningsdepartementet,

har kommunerna kommit olika långt vad gäller integrering av den s.k.

sexårsverksamheten med skolan och skolbarnsomsorgen. I ett hundratal

kommuner bedrivs sexårsverksamheten bl.a. på traditionellt sätt i daghem

tillsammans med yngre barn alternativt i separata sexårsgrupper inom

daghemmen. I femton av dessa kommuner är daghem den huvudsakliga

organisationsformen.

Sexårsverksamhet som bedrivs i förskolegrupper i eller i nära

anslutning till skolans lokaler är dock den vanligast förekommande

formen i kommunerna. Förskolegrupper i fritidshemslokaler förekommer

också. Detta kan innebära att förskolan för sexåringar lokalmässigt är

integrerad i skolan eller med ett fritidshem utan att det föreligger en

verksamhetsmässig integration. Andra kommuner har emellertid kommit

längre och har såväl lokalmässigt som verksamhetsmässigt samordnat

förskolans sexårsverksamhet med skolan och skolbarnsomsorgen.

Av kartläggningen framgår att i ett 40 tal kommuner bedrivs verk-

samheten för sexåringar huvudsakligen tillsammans med skolbarn i

åldrarna 7, 8 och/eller 9 år. I ytterligare ca 60 kommuner bedrivs sådan

integrerad verksamhet som en av flera verksamhetsformer för sexåringar.

En del av dessa kommuner har organiserat verksamheten så, att arbetslag

bestående av grundskollärare, förskollärare och fritidspedagog gemen-

samt ansvarar för en grupp elever. Förskolläraren och fritidspedagogen

tjänstgör viss del av dagen i skolan och resten av tiden inom skol-

barnsomsorgen. Arbetslaget planerar och genomför arbetet tillsammans.

Före och efter skoldagen erbjuds skolbarnsomsorg i eller i nära an-

slutning till skolans lokaler. I en del kommuner schemaläggs även fria

aktiviteter, som då är en del av den totala verksamheten. Inslagen av fria

aktiviteter under skoldagen medför att alla barn, inte bara de som är

inskrivna i skolbarnsomsorgen, får ta del av dessa aktiviteter. Erfa-

renheterna från dessa kommuner är positiva. Samordningen har dessutom

ofta lett till att verksamheterna kunnat bedrivas mer effektivt.

6.2 En ny skolform förskoleklass

Regeringens förslag: Den sexårsverksamhet som bedrivs inom ramen

för förskolan, enligt 15 § socialtjänstlagen, skall bilda en egen skolform

inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Denna skolform

skall benämnas förskoleklass. Bestämmelserna om förskoleklassen skall

finnas i skollagen.

Utbildningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns utveckling

och lärande. Den skall ligga till grund för fortsatt skolgång.

Det skall vara obligatoriskt för kommunerna att anordna förskoleklass,

men frivilligt för barnen att delta i verksamheten.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: En övervägande majoritet av remissinstanserna,

däribland flertalet kommuner, är positiva till förslaget att förskolans s.k.

sexårsverksamhet bildar en egen skolform. Många remissinstanser anser

att förslaget bekräftar och underlättar den utveckling som redan är

påbörjad i kommunerna. Ett antal remissinstanser bland andra

Sameskolstyrelsen, Kristianstads, Luleå och Skurups kommuner,

Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO), Lärarnas Riksför-

bund (LR), Lärarförbundet, Riksförbundet Hem och Skola (RHS) och

Friskolornas Riksförbund vill ha tioårig skolplikt med skolstart vid sex

års ålder. Svenska Kommunförbundet avvisar förslaget att förskole-

klassen bildar en egen skolform inom det offentliga skolväsendet.

Flertalet remissinstanser är positiva till eller har avstått från att

kommentera benämningen förskoleklass. En tredjedel av instanserna är

däremot negativa till eller ställer sig tveksamma till benämningen.

Skälen för regeringens förslag: Regeringens avsikt är att stödja och

stimulera den verksamhetsmässiga integreringen. Vi föreslår därför att

den sexårsverksamhet som bedrivs inom ramen för förskolan, enligt 15 §

socialtjänstlagen, skall bilda en egen skolform inom det offentliga

skolväsendet för barn och ungdom. Denna skolform skall benämnas

förskoleklass. Utbildningen i förskoleklassen skall stimulera varje barns

utveckling och lärande. Den skall ligga till grund för fortsatt skolgång.

Bestämmelser om förskoleklassen bör återfinnas i skollagen. Den

rättsliga regleringen behandlas utförligare längre fram i detta avsnitt.

Vårt förslag syftar till att så långt som möjligt ge alla sexåringar

likvärdiga förutsättningar. Likvärdigheten kommer att främjas genom att

den nya läroplanen, som regeringen senare avser att presentera för

riksdagen, också skall omfatta förskoleklassen. Inom ramen för skolans

styrsystem har kommunerna stor frihet att organisera verksamheten efter

lokala förutsättningar. Varje kommun ansvarar för att läroplanen följs.

Det är kommunernas och Skolverkets uppgift att följa upp och utvärdera

verksamheten.

Mötet mellan olika pedagogiska traditioner

Förskolan och skolan har utvecklats ur skilda pedagogiska traditioner.

Integrationens syfte är att förskola och skola skall komplettera varandra, i

den bemärkelsen att förskollärare och grundskollärare ömsesidigt bidrar

med sitt professionella kunnande och sina traditioner.

I det pågående utvecklingsarbetet kring samverkan och integration

mellan förskola och skola är det tydligt att det handlar om ett möte mel-

lan olika kulturer. Detta möte är givetvis långt ifrån oproblematiskt. För

att en verklig integration skall komma till stånd räcker det inte med att

enkelt ta det bästa ur varje verksamhet. Mötet mellan förskola och skola,

där också fritidshemmen spelar en viktig roll, kan enligt vår mening

frigöra pedagogisk utvecklingskraft som förnyar alla de pedagogiska

verksamheterna för barn och unga och ger nya förutsättningar för ut-

veckling och lärande.

Förskola och fritidshem har utvecklat och befäst en pedagogik med det

enskilda barnets utveckling i centrum. Den pedagogik som utvecklats

bygger på en vid tolkning av pedagogikbegreppet, där också omvårdnad

och omsorg ingår. Pedagogiken utgår från att utveckling och inlärning

sker ständigt inte bara eller ens huvudsakligen i arrangerade inlärnings-

situationer. Förankring i närmiljön med anknytning till barnens egna

erfarenheter och kunskaper är en annan viktig utgångspunkt liksom

lekens och skapande verksamheters betydelse för barns tankeutveckling

och förståelse av omvärlden. Att arbeta projekt eller temainriktat,

utifrån barns eget utforskande och egna problemlösningar, är en

pedagogisk princip som utvecklats i förskola och fritidshem. Stor vikt

läggs vid socialisationsprocessen i barns inbördes samspel,

empatiförmåga och konfliktlösning. Föräldrasamarbetet är en av

grundstenarna i verksamheten. Andra utmärkande drag är arbetslaget

som samarbetsform för personalen, liksom att barngruppen ofta är

åldersblandad.

Skolans tradition skiljer sig från förskolans. Betoningen på ett långsik-

tigt, systematiskt och strukturerat lärande skiljer skolans kultur från för-

skolans här och nuperspektiv. Synen på kunskapsutveckling förändras.

Skolans styrning, organisation och arbetsformer utvecklas därför stän-

digt. Den målstyrning som under senare år genomförts inom skolområdet

ställer höga krav på likvärdighet och kvalitet i undervisningen. I den

nationella läroplanen har regering och riksdag angett den värdegrund

som skolan skall vila på och uppställt mål och riktlinjer för landets

skolor. Läroplan och kursplaner ställer krav på att undervisningen skall

ge konkreta och utvärderingsbara resultat i förhållande till varje elev.

Varken läroplan eller kursplaner anger dock arbetssätt, metoder eller

organisation. Stort utrymme lämnas för läraren att tillsammans med

eleverna välja stoff och arbetsmetoder. Lärandet stimuleras genom

elevernas eget utforskande, samtidigt som elev och föräldrainflytande

poängteras alltmer.

Det utvecklingsarbete inom skolan som bl.a. genomförandet av den se-

naste läroplanen (Lpo 94) gett upphov till och då inte minst i kombina-

tion med den integrering av förskola, skola och fritidshem som utvecklats

i många kommuner, har också på flera sätt inneburit ett närmande mellan

förskolan och skolan. Det kommer dock att krävas både tid och medvetet

arbete för att kunna genomföra en integration som tar tillvara kraften i de

bägge traditionerna och också skapa något kvalitativt nytt. Genom att

förskola och skola integreras kan barnets förutsättningar och utveckling

mer än den biologiska åldern styra verksamhetens former och innehåll.

Ett exempel kan gälla barns språkutveckling som genom tidig stimulans i

förskolan kan ge stöd för läs och skrivutveckling.

För att uppnå en långsiktig utveckling av såväl förskolan som skolan

måste ett förändringsarbete ta sin utgångspunkt i en helhetssyn på barnet,

på kunskap och lärande. Ett sådant förändringsarbete förutsätter en med-

veten strävan efter att nå en verklig mötesplats där förskola och skola

omfattar en enhetlig syn på det lärande barnet, pedagogens roll och på det

pedagogiska arbetet och som bygger på en gemensam värdegrund. Ett

gemensamt måldokument till grund för verksamheten i förskoleklassen,

skolan och fritidshemmet är en viktig förutsättning för ett sådant utveck-

lingsarbete. Därtill krävs ett levande samtal mellan de professionella i

verksamheten kring grundläggande centrala begrepp och hur dessa skall

och kan ta gestalt i praktiken.

I samband med reformer och förändringar av förskola och skola upp-

står en mängd frågor kring hur verksamheten skall organiseras i kommu-

nerna. Det är viktigt att det som organisatoriskt görs i kommunerna har

en nära koppling till den syn på barnet och läroprocesserna som verk-

samheten skall verka för. En organisation, som ger förutsättningar för en

inte bara lokalmässig utan också verksamhetsmässig integration, kan

skapa förutsättningar för en utveckling av samtliga pedagogiska verk-

samheter till en samverkande helhet.

Året i förskoleklassen skall liksom hittills vara en rättighet för alla

sexåringar och en skyldighet för kommunen att anordna. Kvalitet och

likvärdighet i verksamheten skall främjas genom en med grundskolan

gemensam läroplan. Alla elever ges därmed möjlighet till tio års pedago-

gisk verksamhet ett år i förskoleklass och därefter nio år i grundskolan

alternativt tio år i särskolan eller specialskolan. Möjligheten att börja

grundskolan och motsvarande skolformer redan som sexåring kvarstår

dock. Men vi räknar med att de allra flesta sexåringar väljer förskoleklas-

sen som en inledning på skolgången för att få de bästa förutsättningarna

för lärande och utveckling.

Förskoleklass som benämning

Som redan framhållits är många remissinstanser kritiska till

benämningen förskoleklass. En av anledningarna är att begreppet klass

ger associationer till en organisation och ett arbetssätt som skolan på

många håll har eller är på väg att lämna till förmån för en integrerad

verksamhet för barn i näraliggande åldrar. Några remissinstanser har

lämnat förslag till annan benämning t.ex. förskolegrupp, förskola för

sexåringar, sexårsförskola, sexårsverksamhet, förskola eller

nybörjarskola.

Regeringen har övervägt dessa förslag. Vi anser att benämningen

 förskola är missvisande då förskolan omfattar även barn i åldrarna 1 5

år. Benämningar som hänvisar till en åldersgrupp, i det här fallet

sexåringar, är inte heller lämpliga. Vi har därför i likhet med arbets-

gruppen - stannat för förskoleklass. Vi vill emellertid betona att benäm-

ningen inte skall ses som ett sätt att vare sig styra hur kommunerna

organiserar verksamheten eller föreskriva att verksamheten för

sexåringar skall bedrivas i åldershomogena grupper. Det är kommunens

uppgift att organisera förskoleklassen utifrån lokala behov och

förutsättningar. Vårt syfte är dock att underlätta en verksamhetsmässig

integration mellan förskolan och skolan, där det bästa av verksamheterna

tas tillvara och vidareutvecklas.

Rättslig reglering

Förskoleklassen bör tas med i uppräkningen av skolformer inom det

offentliga skolväsendet för barn och ungdom i 1 kap. 1 § skollagen

(1985:1100). Verksamheten kommer att omfattas av de generella

bestämmelserna i skollagen, främst 1 och 2 kap. Förskoleklassen

kommer därmed att omfattas av de grundläggande föreskrifterna om bl.a.

utbildningens mål och utformning i 1 kap. 2 §. Likaså kommer

förskoleklassen att ledas av en rektor och omfattas av de kommunala

skolplanerna. Som tidigare redovisats har BOSK genom tilläggsdirektiv

fått i uppdrag att göra en översyn av skollagen. BOSK skall därvid bl.a.

utreda rektors ansvar och skolplanens roll för verksamheterna.

De närmare bestämmelser om förskoleklassen som behövs bör, som

för övriga skolformer, finnas i ett särskilt kapitel i skollagen. I avvaktan

på BOSK:s översyn av skollagen, föreslår regeringen att nu gällande

bestämmelser om förskola för sexåringar i stort sett oförändrade förs in i

ett nytt kapitel, 2 b kap., i skollagen. Förutom en motsvarighet till delar

av 13 och 15 §§ socialtjänstlagen (förskola för sexåringar) bör 14 § andra

stycket (barn på sjukhus), 14 c § (närhetsprincipen) och 17 §

(kommunens informationsansvar) samt 4 § tredje stycket (kommunens

möjlighet att sluta avtal med någon annan om att utföra kommunens

uppgifter) få sin motsvarighet i 2 b kap. skollagen. Kapitlet bör inledas

med att ändamålet med utbildningen i förskoleklassen anges. På samma

sätt som inom andra skolformer bör det av lagen framgå att den som

behöver särskilt stöd skall få det.

Det skall vara obligatoriskt för kommunerna att anordna förskoleklass,

men frivilligt för barn att delta i sådan verksamhet. Kommunerna skall

liksom hittills, när det gäller sexårsverksamheten, vara skyldiga att

anvisa barn plats i en förskoleklass från och med höstterminen det år då

barnet fyller sex år. Förskoleklassen skall omfatta minst 525 timmar om

året och som nu vara avgiftsfri. För den tid som överstiger 525 timmar

får avgift tas ut. Den s.k. glesbygdsmodellen enligt 15 § andra stycket

behandlas i avsnitt 6.3. Kommunernas skyldighet att informera föräldrar

om verksamheten skall kvarstå, liksom deras skyldighet att verka för att

anvisad plats utnyttjas. Det skall vara möjligt att även ta emot yngre barn

i förskoleklass. För dessa barn bör kommunerna ha möjlighet att ta ut

skäliga avgifter.

Regeringen avser att senare besluta om en särskild förordning om

förskoleklass. I det arbetet kommer vi att beakta de synpunkter som förts

fram av bl.a. Skolverket, Handikappombudsmannen (HO), Statens

institut för handikappfrågor i skolan (SIH) och Riksförbundet för ut-

vecklingsstörda barn, ungdomar och vuxna (FUB) om behovet av

åtgärdsprogram för elever i förskoleklass.

Uppföljning och utvärdering

Förskoleklassen blir en ny skolform inom det offentliga skolväsendet och

får en med skolan gemensam läroplan. Detta skapar förutsättningar för en

utveckling i kommunerna mot större samband mellan förskola och skola,

såväl till innehåll som till organisation. Statens skolverk får en förändrad

roll och ett utvidgat ansvarsområde i och med att förskoleverksamheten

och skolbarnsomsorgen tillförs verket. Det ligger i myndighetens

uppdrag att utöva tillsyn, uppföljning, utvärdering och utveckling av

skola och barnomsorg. Skolverket kommer också att få en central roll i

utvecklingen av ett nytt kvalitetssäkringssystem som innebär

återkommande kvalitetsbedömningar av skolan. Av ett särskilt intresse

inom Skolverkets uppdrag ligger, enligt regeringens bedömning, in-

förandet och utvecklingen av förskoleklassen samt integrationen mellan

förskola och skola.

6.3 Glesbygdsmodellen

Regeringens förslag: Det skall inte vara möjligt att dela upp

verksamheten i förskoleklass på två år. Under en övergångstid skall

denna möjlighet dock finnas kvar.

Arbetsgruppens förslag: I betänkandet föreslogs ingen ändring av

möjligheten att dela upp verksamheten på två år. Arbetsgruppen framhöll

emellertid att det kunde finnas skäl att återkomma i frågan sedan SCB

redovisat omfattningen av glesbygdsmodellen.

Remissinstanserna: Av remissinstanserna har endast Bräcke och

Arjeplogs kommuner kommenterat glesbygdsmodellen. Bräcke kommun

anser att det inte finns skäl att behålla modellen, medan Arjeplogs

kommun menar att möjligheten till särlösningar måste finnas kvar i

glesbygd.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 15 § andra stycket

socialtjänstlagen kan en kommun i vissa fall dela upp förskolan på två år.

I sådana fall skall barnet anvisas plats i förskolan från och med

höstterminen det år då barnet fyller fem år. Sådan förskola skall omfatta

sammanlagt minst 700 timmar och innebär att verksamheten endast be-

drivs vissa dagar per vecka. Den undersökning som SCB redovisat i

februari 1997, där kommunernas sexårsverksamhet kartlagts, innefattade

också en kartläggning av glesbygdsmodellen. Av undersökningen fram-

går att under hösten 1996 omfattades knappt 1900 barn av modellen. I

Norrbottens och Västerbottens län omfattades 355 respektive 120 barn.

Övriga län där fler än 200 barn berördes av modellen var Värmlands,

Kopparbergs och Stockholms län. De kommuner som hade flest barn i

glesbygdsmodellen var Falun (222 barn), Haninge (143 barn) och Tanum

(140 barn).

Som redan framhållits pågår för närvarande i

Utbildningsdepartementet ett arbete med att revidera läroplanen (Lpo

94). Den nya läroplanen skall även omfatta förskoleklassen. Regeringen

anser att alla barn, oavsett bostadsort, ska ges tillgång till en likvärdig

utbildning. Kommunernas nuvarande möjlighet att dela upp verksam-

heten på två år bör därför upphöra. Det finns dock skäl att modellen skall

kunna tillämpas under en övergångsperiod, dock längst till och med den

30 juni år 2000. Detta bör gälla de kommuner som före den 1 januari

1998 använt sig av möjligheten.

Av 4 kap. 3 § grundskoleförordningen (1994:1194) framgår att sty-

relsen för utbildningen får, om det finns särskilda skäl, besluta att antalet

skoldagar i veckan skall begränsas till fyra för årskurs 1 eller 2. Rege-

ringen anser att en motsvarande regel bör föras in i den planerade för-

ordningen om förskoleklass.

6.4 Övriga skolformer

Kommunernas skyldighet att anvisa alla sexåringar plats i en förskole-

klass skall naturligtvis också omfatta de barn som senare kommer att

fullgöra sin skolplikt i sameskolan, specialskolan eller särskolan. Ett

syfte med att integrera förskoleklassen med skolan är att höja kvaliteten i

skolan. Enligt vår uppfattning är det viktigt att även sameskolan, spe-

cialskolan och särskolan ges motsvarande möjlighet.

Sameskolan

Av 2 kap. 3 § sameskolförordningen (1995:205) framgår att Sameskol-

styrelsen redan nu efter avtal med en kommun kan fullgöra kom-

munens uppgifter inom förskole och fritidshemsverksamheten för

samiska barn. Sådana avtal har också träffats med Gällivare och

Jokkmokks kommuner. Verksamheten har en samisk profil och syftet är

att bevara och stärka det samiska språket och kulturen. Den samiska

förskoleverksamheten har visat sig vara värdefull för rekryteringen till

sameskolan.

För att ge eleverna ökade förutsättningar till tvåspråkig utveckling

anser regeringen, att Sameskolstyrelsen bör efter avtal med en kommun

 ha möjlighet att även anordna förskoleklass i sameskolan. Vi avser

därför att besluta om behövliga ändringar i sameskolförordningen.

Specialskolan

Även specialskolorna bör ha möjlighet att integrera förskoleklass och

skolbarnsomsorg med skolan. Vi avser därför att i specialskoleför-

ordningen (1995:401) införa en bestämmelse, som gör det möjligt för

specialskolorna att efter avtal med en kommun fullgöra kommunens

skyldighet att anordna förskoleklass och skolbarnsomsorg för döva och

gravt hörselskadade barn.

Särskolan

Utvecklingsstörda barn skall naturligtvis som alla andra barn få sin

utbildning i en förskoleklass så nära hemmet som möjligt. Eftersom

gruppen utvecklingsstörda barn är mycket heterogen, är det enligt vår

mening viktigt att det finns utrymme för flexibla lösningar där hänsyn

tas till barnets individuella förutsättningar och specifika behov.

6.5 Skolhälsovård

Regeringens förslag: Kommunerna skall ha möjlighet att komma

överens med sjukvårdshuvudmannen om att skolhälsovården tar över

ansvaret för den förebyggande hälsovården för elever i förskoleklasser.

Bestämmelserna om hälsokontroller i 14 kap. 3 § skollagen ändras så

att de tre hälsokontrollerna skall fördelas jämnt under skoltiden. Om

skolhälsovård anordnas för elever i förskoleklass skall det vara möjligt

att förelägga den första allmänna hälsokontrollen till det år barnen går i

förskoleklass.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Knappt hälften av remissinstanserna har kom-

menterat förslaget. Av dessa är flertalet positiva. Några remissinstanser

bl.a. Riksföreningen för skolhälsovård anser att kommunerna bör ta över

ansvaret för hälsovården även för elever i förskoleklassen. Skolverket

förordar en ordning som tar hänsyn till att hälsovården bör finnas nära

barnet, dvs. att sexåringarna bör få utnyttja skolsköterskans och

skolläkarens tjänster om deras verksamhet är förlagd i anslutning till

skolan. Om skolhälsovården tar över ansvaret för barnen i förskoleklass

får det enligt Handikappförbundets Samarbetsorgan (HSO) inte leda

till att barn går miste om sådana habiliterande och medicinska insatser

som de behöver på grund av sin funktionsnedsättning.

Tillsynen av skolhälsovården fördes den 1 januari 1997 över från

Skolverket till Socialstyrelsen. Socialstyrelsen har enligt uppgift tillsatt

en intern utredning för att kartlägga och vid behov definiera skol-

hälsovårdens delmål m.m. Skolverket och Riksföreningen för skol-

hälsovård föreslår att denna utredning avvaktas innan 14 kap. 3 § skol-

lagen justeras.

Skälen för regeringens förslag: I 14 kap. skollagen finns bestäm-

melser om skolhälsovård. Enligt 1 § skall skolhälsovård anordnas för

eleverna i grundskolan, gymnasieskolan, särskolan, specialskolan och

sameskolan. Av 2 § framgår bl.a. att skolhälsovården har till ändamål att

följa elevernas utveckling och förbättra deras själsliga och kroppsliga

hälsa och verka för sunda levnadsvanor hos dem. Skolhälsovården skall

främst vara förebyggande. Den skall omfatta hälsokontroller och enkla

sjukvårdsinsatser. Varje elev i grundskolan eller sameskolan skall, enligt

3 §, erbjudas att genomgå allmän hälsokontroll en gång på varje stadium.

Den första kontrollen skall äga rum första läsåret.

Regeringen delar arbetsgruppens uppfattning att sjukvårds-

huvudmännen skall behålla ansvaret för den förebyggande hälsovården

för sexåringar. Skolhuvudmannen och sjukvårdshuvudmannen bör dock

kunna komma överens om att sexåringarna skall omfattas av skol-

hälsovården i stället för barnhälsovården. I sådana fall bör den första av

de tre allmänna hälsokontrollerna kunna förläggas till antingen året i för-

skoleklass eller till det första skolåret.

Eftersom stadieindelningen upphört bör kopplingen till stadium tas

bort i 14 kap. 3 §. Det bör i stället föreskrivas att de tre hälsokontrollerna

fördelas jämnt över hela skoltiden.

7 Uppskjuten skolplikt

Regeringens förslag: Om det finns särskilda skäl skall, på begäran av ett

barns vårdnadshavare, barnets hemkommun få besluta att barnet skall

börja fullgöra sin skolplikt först höstterminen det år barnet fyller åtta år.

Beslut i sådana ärenden skall få överklagas hos Skolväsendets över-

klagandenämnd.

Skälen för regeringens förslag: Genom riksdagens beslut med an-

ledning av propositionen Vissa skollagsfrågor m.m. (prop. 1990/91:115,

bet. 1990/91:UbU17, rskr. 1990/91:357) har barnets vårdnadshavare rätt

att bestämma att barnet skall börja skolan höstterminen det år barnet

fyller sex år (3 kap. 8 § skollagen). Samtidigt beslutade riksdagen att

möjligheten att skjuta upp barns skolstart till det år de fyller åtta skulle

slopas fr.o.m. den 1 juli 1992. Som skäl angavs bl.a. att skolan har skyl-

dighet att anpassa sin verksamhet till barnens mognadsgrad.

En vårdnadshavare kan numera välja att låta sitt barn börja skolan vid

sex eller sju års ålder. Skolplikten inträder dock alltid vid sju års ålder.

Någon förändring därvidlag är inte aktuell. Det är en rättighet för det

enskilda barnet att få tillgång till grundskolan eller någon motsvarande

skolform vid sex eller sju års ålder och en motsvarande skyldighet för

skolhuvudmännen att då ge varje barn en skolundervisning präglad av

kvalitet och likvärdighet, anpassad tills varje barns behov, utveckling och

mognadsgrad. De barn som är i behov av särskilt stöd skall få det inom

skolans ram.

Regeringens förslag i denna proposition syftar bl.a. till att förbättra

förutsättningarna för skolan att möta varje barn i sin utveckling. För

enstaka barn kan det finnas behov av att börja i grundskolan eller någon

motsvarande skolform senare än höstterminen det år barnet fyller sju år.

Ett barns hemkommun bör därför på begäran av barnets vårdnads-

havare få besluta om att skjuta upp fullgörandet av skolplikten högst ett

år, till höstterminen det år då barnet fyller åtta år, om det finns särskilda

skäl. Exempel på särskilda skäl kan vara om ett barn fötts mycket sent på

året och under förskoletiden orienterat sig mot och identifierat sig med

barn födda ett år senare. Ytterligare exempel kan vara att barnet

tillbringat kort tid i Sverige eller har sitt hem långt från skolorten och

därför inte kan bo hemma under veckorna.

Ett beslut om uppskjuten skolplikt bör föregås av ett ingående

samrådsförfarande mellan skolan och hemmet, där olika lösningar över-

vägs. Om skolgången skjuts upp ett år, har barnet rätt att gå ytterligare ett

år i förskoleklass. Detta följer av förslaget till lydelse av 2 b kap. 2 § där

det anges att skyldigheten att anvisa plats i förskoleklassen gäller till dess

att barnet skall börja fullgöra sin skolplikt. Beslut i dessa ärenden skall

kunna överklagas hos Skolväsendets överklagandenämnd.

Även om ett barn börjar fullgöra sin skolplikt vid åtta års ålder,

kommer skolplikten att upphöra vid utgången av vårterminen det

kalenderår då barnet fyller 16 år, eller om barnet fullgör skolplikten i

specialskolan, 17 år (3 kap. 10 § första stycket skollagen). Enligt 4 kap.

10 § har en elev i grundskolan som, när skolplikten upphör, inte

tillfredsställande slutfört sista årskursen rätt att fullfölja utbildningen om

eleven bedöms ha förmåga att göra detta. Motsvarande gäller enligt

7 kap. 6 § för elever i specialskolan som inte är utvecklingsstörda.

För elever i särskolan och elever i specialskolan med utveck-

lingsstörning finns inte motsvarande föreskrifter. För sådana elever bör

det införas en rätt att få gå lika många årskurser som de skulle ha haft rätt

att göra om de börjat vid sju års ålder.

8 Personal i skolan

8.1 Nuvarande bestämmelser

Enligt 2 kap. 3 § skollagen är varje kommun och landsting skyldig att för

undervisningen använda lärare som har en utbildning avsedd för den

undervisning som de i huvudsak skall bedriva. Undantag får göras endast

om personer med sådan utbildning inte finns att tillgå eller om det finns

något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna.

Bestämmelsen, som trädde i kraft den 1 januari 1991, innebar en

skärpning i förhållande till tidigare regler på området på så sätt att kravet

på behörighet inte enbart knöts till anställningstillfället. Som skäl till

införandet av bestämmelsen angavs att lärarnas kompetens är av

avgörande betydelse för utbildningens kvalitet. Lagstiftningen sågs som

ett sätt att skapa en garanti för att kompetenta lärare verkligen användes i

skolan. Att kravet på utbildade lärare togs in i skollagen ansågs dessutom

ligga i linje med det ansvar statsmakterna har för utbildningens kvalitet

(jfr prop. 1990/91:18 s. 37).

Vilka lärare som får användas i undervisningen är knutet till den

undervisning de i huvudsak skall bedriva. Överensstämmelse mellan

lärarens uppgifter och kompetens skall iakttas under lärarens hela

tjänstgöringstid, inte bara vid anställningstillfället. En total över-

ensstämmelse mellan lärarens utbildning och samtliga under-

visningsuppgifter har dock inte ansetts kunna krävas (jfr prop.

1990/91:18 s. 47).

För att kommunerna skall ha förutsättningar att kontinuerligt i så hög

grad som möjligt ha lärare med adekvat utbildning finns i 2 kap. 4 och

5 §§ skollagen bestämmelser som innebär att kommunerna som regel får

anställa en obehörig lärare för högst ett år i taget. Detta innebär en

avvikelse från bestämmelsen i 4 § lagen (1982:80) om anställningsskydd

om att anställningsavtal gäller tills vidare.

I 2 kap. 4 § första stycket skollagen regleras kraven för att få anställas

som lärare i det offentliga skolväsendet utan tidsbegränsning. För tills-

vidareanställning krävs bl.a. att sökanden har genomgått svensk lärar-

utbildning med huvudsaklig inriktning mot den undervisning anställ-

ningen avser eller har en därmed jämställd lärarutbildning i ett annat nor-

diskt land eller ett annat land som tillhör Europeiska frihan-

delssammanslutningen eller Europeiska unionen. Den som inte uppfyller

kraven i 4 § får enligt 2 kap. 5 § anställas som lärare för högst ett år i

sänder.

8.2 Undervisningsbegreppet

Undervisningsbegreppet har av tradition varit förbehållet skolan, medan

man i förskola och fritidshem använt begreppet verksamhet eller

pedagogisk verksamhet. Med ett synsätt som utgår från att barns

utveckling och inlärning pågår ständigt och i nära samspel med

omgivningen och att barn upptäcker och söker nya kunskaper genom

erfarenheter och upplevelser, inte bara i arrangerade inlärningssitua-

tioner, blir undervisningsbegreppet så som det traditionellt används i

skolsammanhang problematiskt.

BOSK har i sitt förslag till läroplan för barn och unga 6 16 år (SOU

1997:21) bl.a. diskuterat begreppen undervisning, kunskap, kunskaps-

former och lärande. Kommittén betonar vikten av att ha ett helhets-

perspektiv på elevernas utveckling och framhåller att skolan inte bara har

till uppgift att utveckla elevernas intellektuella anlag utan också deras

fysiska, praktiska och konstnärliga möjligheter och därmed ge utrymme

för skapande, lek och fantasi (s. 74). BOSK anser att en vidgning av

begreppet undervisning kräver ett utnyttjande av olika professionella

kompetenser i skolan (s. 75).

Regeringen anser att verksamheten i förskoleklassen skall betraktas

som undervisning i samma formella mening som den verksamhet som

bedrivs i övriga skolformer inom det offentliga skolväsendet. Förskolans

bredare syn på vad som anses vara pedagogisk verksamhet, där bl.a.

leken, skapandet och barnets eget utforskande är viktiga beståndsdelar,

bör inrymmas i undervisningsbegreppet. BOSK har därför i till-

läggsdirektiv (dir. 1997:30) bl.a. fått i uppdrag att se över undervis-

ningsbegreppet i syfte att skapa förutsättningar för ett gemensamt synsätt

på hur barn och unga utvecklas och lär. Uppdraget skall redovisas senast

den 1 november 1997.

8.3 Undervisande personal

Regeringens förslag: Utöver lärare skall för undervisningen i det

offentliga skolväsendet användas förskollärare och fritidspedagoger som

har en utbildning avsedd för den undervisning de i huvudsak skall

bedriva.

Bestämmelserna i 2 kap. 4 och 5 §§ skollagen om tillsvidareanställning

och visstidsanställning skall också omfatta personer med pedagogisk

utbildning med inriktning mot förskollärare och fritidspedagog.

Arbetsgruppens förslag: Benämningarna lärare och lärarutbildning i

2 kap. 3 5 §§ skollagen ersätts med benämningen pedagog respektive

pedagogutbildning. Med pedagoger avses lärare, förskollärare och

fritidspedagoger.

Remissinstanserna: Av de knappt 30 remissinstanser, som kom-

menterat förslaget att förskollärare och fritidspedagoger skall få

användas för undervisning, är flertalet positiva. Många av dem ser

förslaget som en bekräftelse på den redan pågående utvecklingen i

kommunerna.

Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) är positiv till att för-

skollärare och fritidspedagoger skall omfattas av bestämmelserna om

tillsvidareanställning respektive visstidsanställning. TCO anser vidare att

samma utbildningskrav skall omfatta förskolans verksamhet för barn i

åldrarna 1 5 år och utgår från att barnskötare och fritidsledare

vidareutbildas.

Flertalet av de remissinstanser som kommenterat förslaget att införa

benämningen pedagog är positiva, men förslaget har också väckt

motstånd. Bland andra motsätter sig Svenska Kommunförbundet, SACO,

TCO, LR, Lärarförbundet, RHS samt ett antal kommuner förslaget.

Skälen för regeringens förslag: I många skolor har, som redan

tidigare framhållits, skolbarnsomsorgen lokalmässigt och ibland även

verksamhetsmässigt integrerats med skolans verksamhet. I dessa skolor

tjänstgör fritidspedagogen såväl under den obligatoriska skoltiden som i

skolbarnsomsorgen. Detta har inneburit både pedagogiska och ekono-

miska vinster. Regeringen avser med detta förslag att öka förut-

sättningarna för en integrering av förskoleklassen med skolan och

skolbarnsomsorgen.

I en integrerad verksamhet, där ett arbetslag bestående av förskollärare,

grundskollärare och fritidspedagog gemensamt ansvarar för en grupp

elever och där arbetsuppgifterna fördelas mellan personalen så att vars

och ens kompetens tas tillvara, är det enligt regeringens uppfattning

inte meningsfullt att reservera begreppet undervisning för enbart vissa

delar och moment av verksamheten. Tvärtom är det just genom den

samlade kompetensen hos de olika personalkategorierna som möjlig-

heterna ges till en varierad och dynamisk skola, som har den enskilda

eleven i centrum för den pedagogiska verksamheten.

För att skapa förutsättningar för ett sådant arbetssätt vill därför

regeringen öppna möjligheten för kommunerna att för undervisning i

förskoleklass och grundskola förutom grundskollärare även använda

förskollärare och fritidspedagoger. Däremot anser regeringen i motsats

till arbetsgruppen att det inte behövs en ny samlande benämning för

den undervisande personalen. Benämningen lärare är sedan länge

välkänd och inarbetad. Även i ett internationellt perspektiv är det viktigt

att behålla benämningen lärare. Det är också enligt vår mening

väsentligt att varje personalkategori behåller sin yrkesidentitet. Både

förskolläraren och fritidspedagogen skall fortsätta att vara just

förskollärare respektive fritidspedagog, men de får delvis nya roller i ett

arbetslag tillsammans med grundskollärare i skolan.

Vi föreslår därför att det i 2 kap. 3 § första stycket skollagen föreskrivs

att kommuner och landsting skall vara skyldiga att för undervisning

använda lärare, förskollärare eller fritidspedagoger som har en utbildning

avsedd för den undervisning de i huvudsak skall bedriva.

Regeringen vill understryka att förslaget inte är ett avsteg från de

kvalitetskrav som ligger bakom införandet av nuvarande bestämmelse.

Överensstämmelse mellan kompetens och arbetsuppgifter bör liksom

hittills vara ett ovillkorligt krav. Kravet på att den som undervisar skall

ha utbildning för den undervisning de i huvudsak skall bedriva gäller

också förskollärare och fritidspedagoger. Förutom att undervisa i

förskoleklassen torde förskollärare främst komma att undervisa i

grundskolan och motsvarande skolformer när undervisningen bedrivs

tillsammans av flera personer i ett arbetslag. Även fritidspedagoger torde

i huvudsak ha utbildning för att undervisa när undervisningen bedrivs i

arbetslagsform.

Enligt 13 b § socialtjänstlagen skall det för bedrivande av för-

skoleverksamhet och skolbarnsomsorg finnas personal med sådan ut-

bildning eller erfarenhet att barnens behov av omsorg och en god

pedagogisk verksamhet kan tillgodoses. År 1996 hade närmare 60 pro-

cent av de anställda i förskola, fritidshem och integrerad skolbarns-

omsorg förskollärarexamen eller fritidspedagogexamen, 35 procent hade

barnskötarutbildning och 3 procent fritidsledarutbildning. För barnens

trygghet, omvårdnad och omsorg utgör barnskötarna en viktig resurs.

Enligt vår uppfattning kan det vara lämpligt att exempelvis barnskötare,

fritidsledare och elevassistenter ingår i arbetslagen kring barn i för-

skoleklassen, skolan och skolbarnsomsorgen. Dessa personalkategorier

är emellertid inte behöriga att bedriva undervisning i skollagens

mening och regleras därför inte i 2 kap. skollagen.

Vårt förslag till ändring av 2 kap. 3 § skollagen för med sig att även

2 kap. 4 5 §§ bör ändras. Även i dessa paragrafer bör de olika

personalkategorierna och respektive utbildning anges.

9 Barnomsorg

9.1 Nuvarande bestämmelser

Bestämmelser om barnomsorg finns i 13 18 §§ socialtjänstlagen. För

verksamheterna gäller också de generella bestämmelserna i

socialtjänstlagen t.ex. 35 § om rätt att ta ut avgifter för verksamheten.

Övergripande mål för barnomsorgen är (jfr prop.1994/95:100 bil. 6):

 att genom pedagogisk gruppverksamhet ge barn stöd och stimulans

 för sin emotionella, sociala och intellektuella utveckling och bidra

 till goda uppväxtvillkor,

 att ge barn med behov av särskilt stöd i sin utveckling den omsorg

 som deras speciella behov kräver,

 att underlätta för föräldrar att förena förvärvsarbete och studier med

 vård och ansvar för barn,

 att utforma verksamheten i samarbete med föräldrarna för att

 därigenom öka deras delaktighet, medansvar och inflytande,

 att utforma stödet och regleringen så att verksamheten bedrivs

 ekonomiskt effektivt.

Från och med den 1 januari 1995 skärptes kommunernas ansvar för

barnomsorgen. Dessförinnan var kommunerna skyldiga att genom en

planmässig utbyggnad erbjuda sådan verksamhet. Enligt nu gällande

bestämmelser är kommunerna skyldiga att tillhandahålla barnomsorg för

barn i åldrarna 1 12 år i den omfattning det behövs med hänsyn till

föräldrarnas förvärvsarbete eller studier eller till barnets eget behov.

Föräldrar som anmält behov av plats skall erbjudas en sådan utan

oskäligt dröjsmål (14 a och 14 b §§).

Förskoleverksamhetens och skolbarnsomsorgens olika organisations-

former finns angivna i 13 a § socialtjänstlagen.

I 13 b § anges att förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen syftar

till att genom pedagogisk verksamhet erbjuda barn fostran och

omvårdnad samt att komplettera skolan och erbjuda barn en meningsfull

fritid och stöd i utvecklingen. Även vissa kvalitetskrav preciseras i denna

paragraf. Det skall finnas personal med sådan utbildning eller erfarenhet

att barnens behov av omsorg och god pedagogisk verksamhet kan

tillgodoses. Barngrupperna skall ha en lämplig sammansättning och

storlek. Lokalerna skall vara ändamålsenliga. Verksamheten skall utgå

från varje barns behov. Barn som av fysiska, psykiska eller andra skäl

behöver särskilt stöd i sin utveckling skall ges den omsorg som deras

speciella behov kräver.

Plats inom förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg skall erbjudas så

nära barnets eget hem eller skola som möjligt med beaktande av vad som

krävs för att effektivt utnyttja lokaler och andra resurser. Skälig hänsyn

skall också tas till vårdnadshavarens önskemål (14 c §).

Kommunen kan fullgöra sin skyldighet också genom att utan oskäligt

dröjsmål hänvisa barnet till en motsvarande plats i enskild förskola eller

enskilt fritidshem och därvid ta skälig hänsyn till vårdnadshavarens

önskemål om omsorgsform (14 b §). Kommunen kan lämna bidrag till

enskild verksamhet om den uppfyller kvalitetskraven och avgifterna inte

är oskäligt höga. Sådant bidrag bör lämnas med ett belopp per barn som

inte oskäligt avviker från kommunens kostnad per barn i motsvarande

verksamhet (18 §).

För plats i av kommunen anordnad förskola, fritidshem, integrerad

skolbarnsomsorg och familjedaghem får kommunen ta ut skäliga avgifter

enligt grunder som kommunen bestämmer (35 §).

Av en uppföljning som Socialstyrelsen gjorde i maj 1996 framgår att

närmare 90 procent av landets kommuner räknade med att i början av

hösten samma år kunna erbjuda plats i daghem eller familjedaghem till

de barn i förskoleåldrarna vilkas föräldrar anmält behov i maj. För

skolbarn var andelen högre 95 procent av kommunerna räknade med att

kunna ordna plats i fritidshem eller familjedaghem till skolbarn. Detta är

en klar ökning jämfört med året innan och innebär att barnomsorgen nu

är utbyggd till i det närmaste full behovstäckning i enlighet med gällande

lagstiftning.

9.2 Ändrad lagstiftning

Regeringens förslag: Nuvarande bestämmelser om barnomsorg i 13

14 c och 16 18 §§ socialtjänstlagen samt en motsvarighet till vissa

generella bestämmelser i samma lag inarbetas i ett särskilt kapitel i

skollagen 2 a kap.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering-

ens.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till att

bestämmelserna om barnomsorg inarbetas i skollagen. Några instanser,

bl.a. Riksrevisionsverket (RRV), Skolverket, Kommunförbundet, RHS

och Sveriges Förskollärares Yrkesförening, anser att arbetet med att

utarbeta lagförslaget borde ha samordnats med BOSK:s förslag till ny

läroplan. Socialstyrelsen pekar på vissa brister och oklarheter i nuvarande

lagstiftning och utgår från att BOSK beaktar detta i sitt fortsatta arbete.

SACO, TCO och Lärarförbundet förespråkar att lagen ändras så att

barnen ges rätt till barnomsorg. Föreningen Sveriges Socialchefer anser

att bestämmelserna om barnomsorg inte skall föras över till skollagen.

Kommunaltjänstemannaförbundet (SKTF) anser att förskole-

verksamheten även i fortsättningen skall regleras i socialtjänstlagen.

TCO och Lärarförbundet anser att det bör övervägas om inte

familjedaghemmens verksamhet även i fortsättningen bör regleras i

socialtjänstlagen. TCO betonar vikten av att den sociala delen inom

barnomsorgen bevaras vid överföringen till skollagen.

Skälen för regeringens förslag: Ett intensivt utvecklingsarbete pågår

runt om i landet vad gäller integrering av förskola, skola och

skolbarnsomsorg. I många kommuner har ansvaret för barnomsorg och

skola sammanförts under en nämnd för att underlätta samordning av

resurser och gemensam verksamhetsutveckling. Ansvaret för

barnomsorgen har den 1 juli 1996 förts över från Socialdepartementet till

Utbildningsdepartementet. Någon motsvarande överföring av ansvaret på

myndighetsnivå har ännu inte gjorts. För att stimulera den utveckling mot

ökad integrering som regeringen eftersträvar, är det enligt vår upp-

fattning viktigt att reglerna om barnomsorg och skola återfinns i samma

lag och att Statens skolverk från och med den 1 januari 1998 får ansvaret

för barnomsorgen.

Genom att bestämmelserna om barnomsorg och förskoleklass inarbetas

i skollagen kommer dessa verksamheter inte längre att vara en del av

socialtjänsten. Socialstyrelsens och länsstyrelsernas ansvar för verk-

samheten kan därmed upphöra och Statens skolverk bli ansvarig myn-

dighet. Regeringen avser att i annat sammanhang besluta om de

ändringar som krävs i respektive myndighets instruktion.

Som redan tidigare framhållits har BOSK genom tilläggsdirektiv fått i

uppdrag att senast den 1 november 1997 utarbeta ett måldokument för

förskolan. I detta arbete skall kommittén bl.a. överväga om det finns skäl

att ändra nuvarande definitioner avseende barnomsorg samt göra en

översyn av skollagen i syfte att underlätta integrationen mellan de olika

verksamheterna.

I avvaktan på BOSK:s slutbetänkande föreslår regeringen att

nuvarande bestämmelser om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i

13 14 c och 16 18 §§ i socialtjänstlagen, vilkas innehåll vi tidigare

redogjort för, så gott som oförändrade förs över till ett nytt kapitel, 2 a

kap., i skollagen. Vidare bör vissa bestämmelser i socialtjänstlagen som

gäller även andra delar av socialtjänsten än barnomsorgen få sin

motsvarighet i 2 a kap. skollagen, se författningskommentaren.

Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i enskild regi kommer att

behandlas i avsnitt 10.

I socialtjänstlagen måste vissa bestämmelser ändras när barnomsorgen

inte längre skall utgöra en del av socialtjänsten. I och med att plats i

förskola och fritidshem tas bort från avgiftsbestämmelsen i 35 § behöver

en viss komplettering göras i den paragrafen, se författningskom-

mentaren.

10 Enskild förskola, fritidshem och förskoleklass

10.1 Nuvarande bestämmelser och omfattning

Enligt 69 § första stycket 4 socialtjänstlagen (i dess lydelse fr.o.m. den

1 juli 1997) får ett bolag, en förening, en samfällighet, en stiftelse eller en

enskild individ inte utan tillstånd av länsstyrelsen yrkesmässigt bedriva

verksamhet i form av hem eller öppen verksamhet för vård under en

begränsad del av dygnet. Härmed avses bl.a. förskolor, fritidshem och

integrerad skolbarnsomsorg. För motsvarigheten till öppna förskolor

krävs inget tillstånd.

Tillstånd till verksamhet får endast beviljas om verksamheten uppfyller

kraven på god kvalitet och säkerhet. Tillstånd får förenas med villkor av

betydelse för kvalitet och säkerhet i verksamheten (69 a §). Länsstyrelsen

har tillsyn över verksamheten (69 b §). Verksamheten står under löpande

tillsyn av socialnämnden i den kommun där verksamheten är belägen

(69 c §).

Socialnämnden har rätt att inspektera verksamheten. Om det föreligger

något missförhållande i verksamheten skall, enligt 70 §, länsstyrelsen

förelägga den som ansvarar för verksamheten att avhjälpa

missförhållandet. Om missförhållandet är allvarligt och länsstyrelsens

föreläggande inte efterkoms får länsstyrelsen förbjuda fortsatt verk-

samhet. Länsstyrelsens beslut i ärenden om tillstånd eller om före-

äggande eller förbud får enligt 74 § överklagas till allmän förvalt-

ningsdomstol. Den som utan tillstånd bedriver sådan verksamhet som

avses i 69 § döms enligt 75 § till böter. Allmänt åtal får väckas endast

efter medgivande av socialnämnden, länsstyrelsen eller Socialstyrelsen.

Genom lagen (1987:442) om försöksverksamhet med kommunal

tillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligt

socialtjänstlagen (1980:620) har kommunerna möjlighet att i stället för

länsstyrelsen lämna tillstånd till enskild förskole eller fritidshems-

verksamhet. Socialnämndens beslut får överklagas till länsstyrelsen.

Enligt uppgift har drygt 100 kommuner med stöd av denna lag tagit över

tillståndsprövningen för enskild bedriven verksamhet. Lagen är tids-

begränsad och gäller till utgången av år 1997.

Enligt 18 § socialtjänstlagen kan en kommun lämna bidrag till enskild

förskoleverksamhet och enskild skolbarnsomsorg om verksamheten

uppfyller vissa kvalitetskrav och avgifterna inte är oskäligt höga. Sådant

bidrag bör lämnas med ett belopp per barn som inte oskäligt avviker från

kommunens kostnad per barn i motsvarande verksamhet.

Den enskilda barnomsorgen har ökat i omfattning under hela 1990

talet. Sammantaget fanns det år 1996 drygt 56 000 barn i enskilda

daghem och fritidshem, vilket är tre gånger så många som år 1991.

Ökningen fortsätter men i betydligt mindre omfattning. År 1966 tillkom

2 500 platser i enskilda daghem och 1 250 platser i enskilda fritidshem.

Det är framför allt daghem som bedrivs i enskild regi. Drygt tolv procent

av samtliga barn inskrivna i daghem gick år 1996 i ett enskilt daghem.

Enskilda fritidshem är ovanligare även om de ökat i antal under de

senaste åren. År 1996 fanns drygt fyra procent av barnen inskrivna i fri-

tidshem i ett enskilt fritidshem. I enskilda deltidsförskolor fanns samma

år knappt två procent av det totala antalet barn i deltidsförskolorna.

10.2 Tillstånd, tillsyn och bidrag för enskild verksamhet

Regeringens förslag: Bestämmelserna i socialtjänstlagen om enskild

verksamhet skall få sin motsvarighet i skollagen. Ett bolag, en förening,

en samfällighet, en stiftelse eller en enskild individ som yrkesmässigt vill

driva en förskola, ett fritidshem, integrerad skolbarnsomsorg eller

verksamhet som motsvarar förskoleklassen skall ha tillstånd till detta av

den kommun där verksamheten skall bedrivas. Tillstånd får beviljas

endast om verksamheten uppfyller kraven på god kvalitet och säkerhet.

En kommuns beslut i ärenden om tillstånd skall kunna överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol. Kommunen skall ha tillsyn över

verksamheten.

Den kommun där verksamheten bedrivs kan besluta att verksamhet i

enskild regi skall få bidrag. Bidrag bör i sådant fall lämnas enligt

nuvarande regler.

Bestämmelsen om tystnadsplikt för den som är eller har varit verksam

i enskild verksamhet skall få sin motsvarighet i skollagen.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Ett tjugotal remissinstanser har kommenterat

dessa förslag. Majoriteten stödjer arbetsgruppens förslag. De som

motsätter sig förslagen, bl.a. Friskolornas Riksförbund och Danderyds

kommun, anser att det bör vara Skolverket inte kommunerna som

skall besluta om tillstånd för enskilda verksamheter. Friskolornas

Riksförbund anser också att kommunerna på samma sätt som gäller för

godkända friskolor skall vara skyldiga att betala bidrag till enskilda

som har tillstånd att bedriva förskola, fritidshem, integrerad skol-

barnsomsorg respektive förskoleklass.

Skälen för regeringens förslag: Som tidigare framhållits är ett av

syftena med att integrera förskoleklassen med skolan, att höja kvaliteten i

berörda verksamheter. Dessutom kommer som tidigare redovisats

läroplanen att omarbetas. Vi utgår från att även godkända fristående

skolor kommer att vilja anordna förskoleklass och integrerad

skolbarnsomsorg. Det kan därför finnas skäl för att Skolverket, som

prövar ärenden om godkännande av fristående skolor, också skulle pröva

sådana ärenden om enskild förskoleklass och enskild skolbarnsomsorg.

Regelsystemet vad gäller fristående skolor och enskild för-

skoleverksamhet och skolbarnsomsorg skiljer sig väsentligt från varandra

när det gäller såväl villkoren för att få driva verksamhet som rätten till

offentliga bidrag.

Regeringen är inte nu beredd att föreslå några ändringar vad gäller

villkoren att bedriva enskild förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg

respektive bidrag till sådan verksamhet. En sådan förändring kan inte

göras utan att konsekvenserna först utreds. Samma regler som skall gälla

för enskild förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg bör också gälla för

enskild verksamhet som motsvarar förskoleklass.

Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg kommer inte längre att vara

en del av socialtjänsten och länsstyrelserna kommer inte längre att ha

någon tillsyn över verksamheterna. Eftersom kommunerna avgör om

bidrag skall lämnas till enskild verksamhet och då ändå måste göra en

prövning av verksamheten, är det enligt vår uppfattning lämpligt att

som i den pågående försöksverksamheten den kommun där verk-

samheten skall bedrivas också skall lämna tillstånd till enskild

förskoleklass, förskola, fritidshem och integrerad skolbarnsomsorg.

Kommunen bör också ha tillsyn över sådan verksamhet.

Enligt 71 a § socialtjänstlagen (1980:620) får den som är eller har varit

verksam inom yrkesmässigt bedriven enskild verksamhet, som avser

insatser enligt socialtjänstlagen, inte obehörigen röja vad han därvid

erfarit om enskildas personliga förhållanden. Bestämmelser med motsva-

rande innehåll bör föras in i skollagen (1985:1100). Övriga bestämmelser

i socialtjänstlagen om enskild verksamhet bör också få sin motsvarighet i

skollagen.

Bestämmelser om förskola och fritidshem i enskild regi bör återfinnas i

det nya 2 a kap. Barnomsorg och bestämmelser om förskoleklass i en-

skild regi i det nya 2 b kap. Förskoleklass.

11 Sekretess

11.1 Nuvarande bestämmelser

Enligt 7 kap. 4 § sekretesslagen (1980:100) gäller sekretess inom

socialtjänsten för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det

inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den enskilde eller någon

honom närstående lider men. Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg

är i dag en del av socialtjänsten och omfattas därför av denna

bestämmelse.

I 7 kap. 9 § sekretesslagen finns bestämmelser om sekretess inom

skolväsendet. Sekretess gäller inom vissa angivna skolformer, bl.a.

grundskolan, för uppgift som hänför sig till psykologisk undersökning

eller behandling och för uppgift om enskilds personliga förhållanden hos

psykolog eller kurator, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan

att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men.

Sekretess gäller inom samma skolformer dels i skolans elevvårdande

verksamhet i övrigt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, dels

för uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elever eller

om skiljande av elever från vidare studier. Sekretessen gäller dock

endast, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom

närstående lider men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i

elevvårdsärende eller i annat ärende som nu har nämnts.

För skolhälsovården gäller bestämmelserna i 7 kap. 1 § sekretesslagen.

Skolhälsovården anses utgöra en självständig verksamhet i förhållande

till övrig verksamhet i skolan och av 1 kap. 3 § andra stycket

sekretesslagen följer att sekretess gäller mellan de olika verksamheterna

(se prop. 1981/82:186 s. 38).

Frågan om sekretess i skolan och skolbarnomsorgen behandlades av

Skolbarnsomsorgskommittén i betänkandet Skola skolbarnsomsorg, en

helhet (SOU 1991:54). Kommittén ansåg att personalen i en integrerad

verksamhet skola skolbarnsomsorg måste omfattas av samma sekre-

tessregler och föreslog att sekretesslagen skulle ändras så att skolans

personal skulle få samma starka sekretess som socialtjänsten för

uppgifter som rör enskilds personliga förhållanden.

11.2 Förändringar i sekretesslagen

Regeringens förslag: Förskoleklassen skall omfattas av samma sekretess

som grundskolan och motsvarande skolformer. Detsamma skall i

huvudsak gälla beträffande skolbarnsomsorgen.

För förskoleverksamhet skall sekretess gälla för uppgift om enskilds

personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan

att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men.

Arbetsgruppens förslag: Sekretessbestämmelserna för förskole-

verksamhet, förskoleklass och skolbarnsomsorg skall i huvudsak

överensstämma med den som gäller för grundskolan och motsvarande

skolformer.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser är positiva till eller har

inget att invända mot arbetsgruppens förslag. Många pekar på vikten av

samma sekretess för alla de aktuella verksamheterna och menar att den

sekretessnivå som föreslagits är tillräcklig för att tillgodose kravet på ett

fungerande integritetsskydd. Svenska Kommunförbundet anser dock att

konsekvenserna av förändringarna av sekretessen i verksamheten för

barn i åldrarna 1 5 år inte är tillräckligt utredda. Sveriges Förskollärares

Yrkesförening anser att den strängare sekretessen bör gälla för arbete

med barn i åldrarna 1 6 år. SKTF anför att socialtjänstens sekretess ger

ett omfattande skydd som är viktigt vid vissa omständigheter.

Länsstyrelsen i Skåne län och Föreningen Sveriges Socialchefer

avstyrker förslaget och anser att skolsekretessen bör skärpas.

Länsstyrelsen i Uppsala län anser att barn med behov av särskilt stöd bör

omfattas av samma sekretessbestämmelser som i dag gäller inom

socialtjänsten. Detta bör även gälla barn i förskoleklass. Lärarhögskolan i

Stockholm, som hänvisar till ett separat yttrande från universi-

tetsadjunkten Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], pekar på att två traditioner möts och att det

är viktigt att det förtroende som socialtjänstlagen givit inte rubbas.

Skälen för regeringens förslag: Avsikten med att göra förskole-

klassen till en skolform inom det offentliga skolväsendet för barn och

ungdom är bl.a. att underlätta för kommunerna att integrera denna

verksamhet med skolan och skolbarnsomsorgen. Fritidshemmen är i dag

ofta förlagda till och integrerade med skolan. Samarbetet mellan skolan

och fritidshemmen varierar från ganska strikta uppdelningar i olika

ansvarsområden till en närmast total sammanslagning av verksamheterna.

Arbetslag med lärare och fritidspedagoger ansvarar för gemensamma

eller olika delar av verksamheten.

För att skapa bättre förutsättningar för integration mellan förskole-

klassen, skolan och skolbarnsomsorgen samt underlätta samarbetet

mellan de olika personalkategorierna bör sekretessbestämmelserna så

långt som möjligt överensstämma för dessa verksamheter. Få remiss-

instanser har haft något att erinra mot förslaget i denna del. Regeringen

föreslår därför att förskoleklassen tas med i uppräkningen av skolformer i

7 kap. 9 § första stycket sekretesslagen. För skolbarnsomsorgens del

föreslår vi att ett nytt stycke införs i 7 kap. 9 § som i huvudsak

överensstämmer med vad som gäller för förskoleklassen och

grundskolan. En skillnad bör dock gälla. Skolsekretessen är begränsad

till att avse uppgifter i elevvården och i vissa disciplinära ärenden. Vi

anser inte att det är lämpligt att begränsa sekretessen inom

skolbarnsomsorgen på samma sätt utan möjligheten att sekretessbelägga

uppgifter bör omfatta all verksamhet inom skolbarnsomsorgen.

I förskoleverksamheten finns barn i åldrarna 1 5 år, ibland yngre. Det

finns inte på samma sätt som inom skolan någon elevvård med skol-

sköterskor, psykologer m.fl. utan det är i stor utsträckning den ordinarie

personalen som får del av känsliga uppgifter om barn, hemförhållanden

o.d. Det kan diskuteras om inte ett s.k. rakt skaderekvisit, dvs. att sekre-

tess endast skall gälla om det kan antas att den som uppgiften rör eller

någon honom närstående lider men om uppgift röjs, skulle utgöra ett till-

räckligt skydd för integritetskänsliga uppgifter inom denna verksamhet.

Då konsekvenserna av en sådan förändring inte är tillräckligt belysta

anser regeringen att det för närvarande inte finns tillräckligt underlag för

ett sådant förslag. Regeringen föreslår därför att även fortsättningsvis

sekretess skall råda inom förskoleverksamheten för uppgift om enskilds

personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan

att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men, dvs.

en presumtion för sekretess.

Bestämmelsen om sekretess inom förskoleverksamheten bör återfinnas

i en ny paragraf, 7 kap. 38 § (jfr prop. 1996/97:115).

I 16 kap. 1 § sekretesslagen är de tystnadsplikter uppräknade som har

företräde framför principen om meddelarfrihet enligt tryckfrihets-

förordningen och yttrandefrihetsgrundlagen. Av uppräkningen framgår

att tystnadsplikt som, med vissa undantag, följer av 7 kap. 4 och 9 §§ har

sådant företräde. Genom att införa sekretessbestämmelser som gäller

förskoleklassen och i skolbarnsomsorgen i 7 kap. 9 § får den tyst-

nadsplikt som följer härav sådant företräde. Den tystnadsplikt som vi

föreslår för förskoleverksamhet i 7 kap. 38 § bör ha motsvarande fö-

reträde.

12 Arbetet mot mobbning

12.1 Bakgrund

En arbetsgrupp, som tillsattes hösten 1996 för att stärka och samordna

arbetet på central nivå med skolans värdegrund, överlämnade i juni 1997

till regeringen en rapport (Ds 1997:57) med förslag till åtgärder på natio-

nell, kommunal och lokal nivå. Som exempel kan nämnas förslag om att i

lärarutbildningen och fortbildningen i högre grad uppmärksamma frågor

som rör skolans grundläggande värden.

I direktiven (dir. 1997:54) för en översyn av lärarutbildningen fram-

hålls vikten av att skola och lärare uppmärksammar innehållet i FN:s

konvention om barns rättigheter. Det slås fast att det är viktigt att lärarna

har kunskap om hur de elever reagerar som mobbas eller utsätts för

annan kränkande behandling.

Skolverket presenterade sommaren 1996 en redovisning av de s.k.

mobbningsprojekten som gick ut på att förebygga, upptäcka och åtgärda

mobbning. Slutsatser som verket hittills dragit är att arbetet måste utgå

från de lokala förutsättningarna, att de vuxna på skolan måste bli

 synliga och sätta tydliga gränser samt att eleverna själva måste

involveras. Mobbningsarbetet har också ökat samarbetet mellan olika

personalkategorier och förändrat synen på elever, arbetssätt och

arbetsformer. Skolverket har även undersökt hur rektorer tar det ansvar

för mobbning som åläggs dem i läroplanerna. Skolverket utformar för

närvarande en handlingsplan för verkets fortsatta och mer långsiktiga

insatser kring mobbningsfrågorna.

Regeringen presenterade 1996 ett nationellt brottsförebyggande pro-

gram (Ds 1996:59). Av detta framgår att skolorna bör upprätta hand-

lingsprogram för hur man skall hantera brott som begås av elever i

skolan eller dess närhet. En kommitté (dir. 1996:48) har tillsatts med

uppdrag att verka för att intentionerna i det brottsförebyggande

programmet genomförs. Kommittén skall avge en slutrapport senast i

december 1998.

Mot bakgrund av den senaste tidens våldsdåd med rasistisk anknytning

har regeringen (Inrikesdepartementet) tillsatt en arbetsgrupp med uppgift

att kartlägga, motverka och långsiktigt förebygga rasistiskt och annat et-

niskt relaterat våld (regeringsbeslut 1996 11 07, dnr In96/2374/IE).

Gruppens arbetsbeskrivning understryker skolans centrala roll vad gäller

samhällets normer och opinionsbildning.

12.2 Hur ser det ut i dag?

Trots att problemen med mobbning länge uppmärksammats och många

åtgärder vidtagits, visar en rad olika undersökningar på brister i skolans

arbetsmiljö och att mobbning alltjämt är vanligt förekommande. Mer än

en tredjedel av de anmälningsärenden som inkommer till Skolverket

handlar om kränkande behandling och mobbning av elever.

Barnombudsmannen (BO) överlämnade till regeringen i april 1997

rapporten Blunda inte för mobbningen med förslag på åtgärder. Efter det

att rapporten överlämnades inbjöd skolministern berörda intressenter till

en hearing (remissmöte) för att ta del av synpunkter på rapporten samt

idéer och förslag i övrigt för det fortsatta arbetet på området.

BO redovisar i rapporten att tio procent, eller ungefär 100 000 elever

utsätts för mobbning. Antalet har inte ökat under senare år, men inte hel-

ler minskat. En undersökning från 1995 gjord av WHO, Skolbarns hälso-

vanor, visar också att tio procent av de tillfrågade eleverna i årskurs 5, 7

och 9 blivit utsatta för mobbning någon gång under den senaste terminen.

Enligt BO finns tendenser till att mobbningen blivit grövre, särskilt bland

flickor.

Mobbning förekommer inte bara mellan elever utan även mellan lärare

och mellan lärare elev och elev lärare. Många elever upplever sig bli

orättvist behandlade, utfrysta eller kränkta av sina lärare. Fall finns också

där lärare blir kränkta och mobbade av elever. Uppgifter från bl.a. Riks-

förbundet Hem och Skola tyder dessutom på att mobbning av föräldrar

och ibland hela familjer förekommer.

I en rapport som Centrum för invandrarforskning (CEIFO) och

Brottsförebyggande rådet (BRÅ) nyligen presenterat framgår att det

främst är pojkar med utomeuropeisk bakgrund som utsätts för misshan-

del, hot eller på andra sätt blivit illa behandlade på grund av sitt

ursprung.

Enligt Lpo 94 har rektor ett särskilt ansvar för skolans program mot

mobbning. Ändå visar BO i en rapport från 1995 att tio procent, eller

omkring 500 skolor, helt saknar sådana program. Ett problem är också att

de handlingsprogram som finns sällan omsätts i praktiken och än mindre

följs upp. I Skolverkets studie Hur tar rektor sitt ansvar när det gäller

mobbning framgår att rektorer i grundskolan, men framför allt i gymna-

sieskolan, ser utformning och utvärdering av handlingsplanen som en

mindre viktig del i sitt ansvarstagande. Enligt Skolverket är också hand-

lingsplanernas innehåll av mycket varierande kvalitet.

Skolverket visar i sin undersökning Attityder till skolan (Skolverkets

rapport nr 72) på stora brister i vuxnas stöd till barn och ungdomar.

Mindre än hälften av eleverna uppger att de kan vända sig till alla eller

flertalet lärare i förtroende.

I en enkätundersökning från 1993 gjord av Lärarnas Riksförbund (LR),

uppger 70 procent av de tillfrågade lärarna att de anser sig ha otillräcklig

social kompetens för att kunna fostra eleverna till demokratiska med-

borgare.

Kommittén för brottsförebyggande arbete (Ju 1996:05) har gjort en

riksomfattande enkätundersökning riktad till ett stort antal kommuner

och konstaterar att skolan spelar en viktig roll i det preventiva arbetet

mot våld och mobbning. Undersökningen visar att 20 25 procent av

kommunerna anser att våld och mobbning bland skolungdom är ett stort

problem.

I rapporten Elevers arbetsmiljö och skaderisker från 1997 gjord av

Folkhälsoinstitutet, Arbetslivsinstitutet och Karolinska Institutet uppger

dock endast en procent av skolledarna att våld är ett stort problem just i

deras skola. Rapporten visar att en femtedel av de skolor som svarat fin-

ner både kommunens skolplan och skolans arbetsplan otillfredsställande

vad avser riktlinjer respektive stöd för lokalt arbetsmiljö och säker-

hetsarbete. Ungefär 40 procent av de undersökta skolorna anger att låg

vuxennärvaro under raster bidrar till att elevskador uppkommer. Runt en

femtedel tycker att lärar och personaltätheten är för låg och att lärares

möjlighet att ge eleverna socialt stöd är otillfredsställande. För lite perso-

nal uppfattas som ett problem särskilt i grundskolans högre årskurser.

Nuvarande bestämmelser

Skolans arbete mot mobbning regleras dels i skollagen (1985:1100), dels

i arbetsmiljölagen (1977:1160). Ansvaret för detta arbete preciseras i Lpo

94 respektive Lpf 94.

Enligt 1 kap. 3 § första stycket arbetsmiljölagen likställs den som ge-

nomgår utbildning med arbetstagare vid tillämpningen av de flesta be-

stämmelser i lagen. Rektor skall se till att det finns förutsättningar att

skapa en god arbetsmiljö. Rektor ansvarar för att skolans arbetsmiljö le-

ver upp till bestämmelserna i bl.a. arbetsmiljölagen. Arbetarskyddssty-

relsen (ASS) klarlägger i sina föreskrifter Internkontroll av arbetsmiljön

(AFS 1996:6) och Kränkande särbehandling (AFS 1993:17) arbetsgiva-

rens skyldighet att ha rutiner för att på ett tidigt stadium fånga upp sig-

naler om samt åtgärda problem och missförhållanden som kan orsaka

kränkande behandling. Arbetsgivaren, i detta fall skolhuvudmannen, har

en skyldighet att klargöra att kränkande särbehandling inte accepteras i

verksamheten. ASS har gett ut en särskild broschyr där föreskrifterna ges

ett elevperspektiv Att känna sig trygg i skolan.

I 1 kap. 2 § skollagen föreskrivs att skolans verksamhet skall utformas

i överensstämmelse med grundläggande demokratiska värderingar. Enligt

samma bestämmelse skall var och en som verkar i skolan främja aktning

för varje människas egenvärde. Särskilt skall den som verkar inom

skolan bemöda sig att hindra varje försök från elever att utsätta andra för

kränkande behandling. Motsvarande gäller enligt 1 kap. 9 § inom det

offentliga skolväsendet för vuxna.

I läroplanerna formuleras skolans värdegrund och uppgifter samt anges

mål och riktlinjer för verksamheten. Där anges också vem som har ansvar

för en viss verksamhet i skolan och vad detta innebär. Av läroplanerna

framgår att skolan skall främja förståelse för andra människor och för-

måga till inlevelse. Där understryks följande: Ingen skall i skolan utsät-

tas för mobbning. Tendenser till trakasserier skall aktivt bekämpas.

Främlingsfientlighet och intolerans måste mötas med kunskap, öppen

diskussion och aktiva insatser. Läroplanerna ålägger rektor ett särskilt

ansvar för arbetet mot mobbning bland elever och anställda. I läroplanen

för det obligatoriska skolväsendet, Lpo 94, preciseras detta ansvar till att

gälla ett särskilt handlingsprogram mot mobbning. Någon motsvarande

föreskrift rörande handlingsprogram finns dock inte i läroplanen för de

frivilliga skolformerna (Lpf 94).

I och med de nya läroplanerna har undervisningens hälsofrämjande

aspekt stärkts. I fokus sätts bl.a. elevernas olika behov och samarbete

mellan lärare och elever. Enligt Lpo 94 och grundskoleförordningen

(1994:1194) skall utvecklingssamtal mellan lärare, elev och elevs vård-

nadshavare äga rum minst en gång per termin. Genom denna dialog ska-

pas förutsättningar för eleven att uppmärksamma omgivningen på

eventuella problem.

Skolverket är central förvaltningsmyndighet för det offentliga skol-

väsendet och skall, enligt sin instruktion (SFS 1991:1121), med hjälp av

bl.a. tillsyn, uppföljning och utvärdering, arbeta för att de mål och rikt-

linjer som fastställts för skolans område förverkligas.

Arbetarskyddsverket (AV) består, enligt sin instruktion (1988:730), av

Arbetarskyddsstyrelsen (ASS) och Yrkesinspektionen (YI). ASS är

central förvaltningsmyndighet för bl.a. arbetsmiljöfrågor. YI, som är re-

gional tillsynsmyndighet på bl.a. arbetsmiljöområdet, följer och bevakar

arbetsmiljön och arbetsmiljöarbetet för arbetsplatserna genom inspek-

tionsverksamhet.

12.3 Tydligare bestämmelser som stöd för det lokala arbetet

Regeringens förslag: Skollagens portalparagraf, 1 kap. 2 §, skall ändras

så att det tydligt framgår att den som verkar inom skolan är skyldig att

aktivt motverka alla former av kränkande behandling såsom mobbning

och rasistiska beteenden. Motsvarande ändring skall göras i 1 kap. 9 §

när det gäller det offentliga skolväsendet för vuxna.

Regeringens bedömning: Läroplanerna bör förtydligas så att rektor

åläggs ett särskilt ansvar för att rutiner utarbetas på skolan för hur skol-

personalen skall hantera problem med kränkande behandling, t.ex.

mobbning. Rektors ansvar som det formuleras i de båda läroplanerna bör

harmonieras och förtydligas så att det också innefattar ansvar för att ett

handlingsprogram mot kränkande behandling såsom mobbning och rasis-

tiska beteenden utarbetas, används, följs upp och utvärderas. Vidare bör

lärarnas ansvar för att motverka kränkande behandling förtydligas i läro-

planerna.

Barnombudsmannens förslag: BO föreslår i sin rapport Blunda inte

för mobbningen att skollagen ändras så att rektor åläggs ett uttryckligt

ansvar för att vidta åtgärder för att förhindra och motverka våld och

kränkande behandling. Rektor föreslås också få ett uttryckligt ansvar att

upprätta, genomföra och utvärdera handlingsprogram mot våld och

mobbning. Vidare föreslår BO att skollagen ändras så att lärares och öv-

rig skolpersonals skyldighet att förhindra våld och mobbning förstärks,

att lärare och övrig skolpersonal ges skyldighet att rapportera våld och

mobbning till rektor samt att elevers hälsovård innefattar skolpsykolog

och skolkurator.

Synpunkter framförda vid remissmöte: Barnens rätt i samhället

(BRIS) menar att lagstiftningen bör skärpas så att ansvarsfrågan fokuse-

ras. Skolledarna framför att ett förtydligande av rektorers slutgiltiga

ansvar för mobbningsarbetet är positivt. Andra deltagare, t.ex. Svenska

kommunförbundet och Riksförbundet Hem och Skola, framhåller att det

är betydelsefullt med en tydlig lagstiftning eftersom lagen är ett viktigt

signalinstrument, men efterfrågar också andra åtgärder. Orsaker till att

lärare inte ser problemen med mobbning eller verkar uppträda passivt

kan enligt Lärarnas Riksförbund (LR) vara diffusa regler om de egna

befogenheterna, frånvaro av kända och hanterliga rutiner och olikheter i

tolkning av vad som är lärares egentliga arbetsuppgifter. LR menar dock

att problemet inte är otydlig lagstiftning utan att man inte lever upp till

densamma.

Skälen för regeringens förslag och bedömning: Flera undersök-

ningar, bl.a. de som redovisats i avsnitt 12.2, visar att vissa kommuner

inte lever upp till de bestämmelser rörande bl.a. mobbning som redan

finns. Att styrdokumenten inte efterlevs kan bl.a. bero på att ansvarsför-

delningen i nuvarande bestämmelser kan upplevas som otydlig.

Uppgifter från Skolverkets tillsynsverksamhet 1995/96 visar att

ansvarsfördelningen i flera kommuner, på olika nivåer, är oklar.

Ledningsansvaret är inte tydliggjort, vilket för skolorna bl.a. inneburit att

det pedagogiska ledningsansvaret inte alltid prioriterats, att lokala

arbetsplaner saknas, är inaktuella eller ofullständiga samt att de inte följs

upp och utvärderas.

För att målstyrningen skall kunna fungera effektivt krävs att de natio-

nella styrdokumenten är tydliga och kan tolkas lokalt. Om de centrala

regleringarna är otydliga finns risk för att också den lokala tillämpningen

blir otydlig.

En otydlig styrning kan leda till att akuta problem och enskilda intres-

sen tar överhanden framför det förebyggande, strategiska arbetet. An-

svarsförhållanden mellan skolans personal måste vara tydligt

formulerade i t.ex. en arbetsplan. En tydlig organisation där utrymme ges

för personliga insikter och ställningstaganden samt analys av den egna

arbetssituationen är viktig.

De olika skolformerna har delvis skilda uppgifter och förutsättningar.

Vad gäller värdegrunden är dock läroplanernas skrivningar mycket lik-

artade och skall så vara. Arbetet med värdegrundsfrågor får inte begrän-

sas till en viss skolform. Bestämmelserna måste vara tydliga och också

uppfattas som tydliga av dem som skall utforma verksamheten för att

undvika ett kollektivt oansvar .

Var och en som verkar i skolan måste motarbeta alla tecken på

kränkande behandling. Det får inte finnas minsta tvekan om detta i lag-

stiftningen. För att stödja det lokala arbetet mot mobbning föreslår rege-

ringen att det i skollagen görs en tydligare markering av allas ansvar för

dessa frågor.

Enligt nuvarande lydelse av 1 kap. 2 § tredje stycket punkt 2 skall den

som verkar i skolan särskilt bemöda sig om att hindra varje försök från

elever att utsätta andra för kränkande behandling . Utformningen av

bestämmelsen är enligt regeringens mening alltför vag. Skolans skyldig-

het att förebygga sådana kränkningar och ingripa mot dem bör tydliggö-

ras. Bestämmelsen, som riktar sig till skolans personal, dvs. anställda och

andra som har uppdrag inom skolan, syftar vidare enbart på sådan krän-

kande behandling som orsakas av elever. Mobbning förekommer som

framgått tidigare inte bara bland elever. Mobbning där t.ex. elever känner

sig kränkta av lärare är alltför vanligt förekommande. På senare tid har

också kränkande behandling med rasistisk prägel blivit vanligare. Sådant

beteende anser regeringen vara så allvarligt att en tydlig markering i

portalparagrafen bör göras. För att effektivt kunna motverka såväl

mobbning och rasistiska beteenden som annan kränkande behandling är

det förebyggande arbetet av central betydelse. Regeringen föreslår mot

den bakgrunden att det i 1 kap. 2 § tredje stycket punkten 2 föreskrivs att

den som verkar i skolan särskilt skall aktivt motverka alla former av

kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska beteenden.

Motsvarande ändring bör även göras i 1 kap. 9 § och gälla för det

offentliga skolväsendet för vuxna.

Regeringen avser dessutom att i läroplanerna skärpa rektors och lärares

ansvar för arbetet mot kränkande behandling, t.ex. mobbning, bl.a. vad

gäller rektors ansvar för skolans handlingsprogram. I Skolverkets studie

om rektors ansvar framkommer att grundskolorna kommit betydligt

längre än gymnasieskolorna i sitt arbete mot mobbning. Därför avser re-

geringen att harmoniera skrivningarna om rektors ansvar i de båda läro-

planerna. Rektor skall ha ett särskilt ansvar för att ett handlingsprogram

mot alla former av kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska

beteenden bland elever och anställda upprättas, används, följs upp och

utvärderas. Handlingsprogrammet skall omfatta rutiner för skolpersonal

vid hantering av frågor som rör kränkande behandling, t.ex. mobbning.

Rutinerna skall klargöra hur personal skall hantera problemen när de

upptäcker mobbning samt hur kommunikationen mellan rektor, persona-

len, eleverna och föräldrarna skall skötas i dessa ärenden. Programmet

skall omfatta såväl förebyggande som akuta åtgärder samt en strategi för

hur och när uppföljning och utvärdering skall genomföras. Handlings-

programmen skall utformas i samarbete med övrig skolpersonal och ele-

ver.

Rektor ansvarar för arbetsmiljön men även personalen, särskilt lärare,

har ett stort ansvar för att upptäcka mobbning och vidta åtgärder. De

vuxna i skolan måste agera kraftfullt och vara förebilder för eleverna.

Lärare i såväl det obligatoriska skolväsendet som i de frivilliga skolfor-

merna skall uppmärksamma och i samråd med övrig skolpersonal vidta

lämpliga åtgärder mot alla former av kränkande behandling. För att för-

tydliga lärares sociala uppgifter avser regeringen att skärpa skrivningarna

i läroplanerna.

12.4 Kvalitetssäkring av arbetsmiljön i skolan

Regeringens bedömning: Skolverket bör få i uppdrag dels att utarbeta

kommentarmaterial om hur man lokalt, i kommuner och skolor, kan ar-

beta med värdegrundsfrågor, t.ex. mobbning, dels att effektivisera sitt

samarbete med myndigheterna inom Arbetarskyddsverket (AV) i frågor

som rör skolans arbetsmiljö.

Barnombudsmannens förslag: BO menar att Skolverkets och Yr-

kesinspektionens tillsynsverksamhet kan förbättras genom ökat

samarbete mellan myndigheterna. BO föreslår också att centrala riktlinjer

ges vad gäller innehållet i de skolplaner som skall upprättas av

kommunerna samt att kommunernas skyldighet att informera personal

och elever om arbetsmiljölagen förtydligas.

Synpunkter framförda vid remissmöte: Bl.a. Lärarförbundet och

Hjulstaskolan framför att Skolverket bör titta mer på skolans fostrande

roll och utvärdera denna. Sundsvalls kommun understryker att Skolverket

bör ställa högre krav på den lokala uppföljningen. Skolledarna framhåller

att det är viktigt att de goda exemplen på skolor som lyckats i arbetet mot

mobbning sprids.

Skälen för regeringens bedömning: Enligt arbetsmiljölagen (AML)

har arbetsgivaren ansvar för att verksamheten drivs på ett sådant sätt att

en tillfredsställande arbetsmiljö säkerställs. Ansvaret för att arbetsmiljö-

aspekterna beaktas ligger på den eller de kommunala nämnder som an-

svarar för skolverksamheten. Många av uppgifterna delegeras dock till

t.ex. rektor och lärare.

Skolverkets tillsynsverksamhet 1995/96 visar att många kommuners

skolplaner är inaktuella eller t.o.m. formellt ogiltiga och saknar

åtgärdsinriktning. Planerna liknar i flera fall deklarationer och fungerar

då inte som de styrinstrument de är avsedda att vara. Dessutom är

uppföljningen och utvärderingen i många fall outvecklad och används

inte som beslutsunderlag för utvecklande insatser.

Enligt Skolverkets rapport om hur rektorer tar sitt ansvar framkommer

att ytterst få kommuner och skolor kartlagt förekomsten av mobbning i

skolan och många kommuner saknar därför en samlad bild av hur arbetet

mot mobbning bedrivs ute i skolorna.

I utvecklingsplanen för förskola, skola och vuxenutbildning framhöll

regeringen, att det bör finnas en skyldighet för skolhuvudmännen och för

varje skola att regelbundet upprätta kvalitetsredovisningar. Syftet med

dessa redovisningar skall främst vara att tillgodose behoven i det lokala

arbetet med kvalitetsutveckling. Utgångspunkter för den lokala kvalitets-

redovisningen skall vara de riksgiltiga målen, den kommunala skolplanen

och arbetsplanen. I detta kvalitetsarbete kommer värdegrunden in som en

naturlig del. Det är av stor vikt att kommuner och skolor redovisar sitt

arbete med att förebygga och åtgärda t.ex. mobbning.

Skolverket skall vara en diskussionspartner för skolorna och kommu-

nerna och ge stöd om hur man kan arbeta med värdegrundsfrågor och

bistå med goda exempel. Det är viktigt att Skolverket också, i enlighet

med sitt allmänna uppdrag, följer upp och utvärderar värdegrundens

efterlevnad och därmed de nya föreslagna bestämmelserna.

Regeringen avser att ge Skolverket i uppdrag att utarbeta kommentar-

material för att stödja kommuner och skolor i hur man kan arbeta med

värdegrundsfrågor, t.ex. mot mobbning.

Såväl Skolverket som myndigheterna inom AV utövar tillsyn över

skolans arbetsmiljö. De psykiska och sociala aspekterna i arbetsmiljön är

ett prioriterat område enligt AV:s verksamhetsprogram för åren 1997

2000.

Regeringen menar att ett utökat samarbete mellan dessa myndigheter

är att eftersträva. Skolverket bör ha ett samarbete med myndigheterna

inom AV i frågor som rör skolans arbetsmiljö. Regeringen avser att

återkomma till Skolverket i denna fråga.

13 Förändringar i grundskolans timplan

13.1 Bakgrund

Skolan har idag en förändrad roll jämfört med tidigare. Den statliga

detaljstyrningen har minskat i omfattning och genom övergång till mål

och resultatstyrning har mycket av ansvaret för skolan decentraliserats

till kommunerna, som fått ett tydligare ansvar för driften av skolan och

vuxenutbildningen. I en mål och resultatstyrd skola är det skollagen

samt målen i läroplaner och kursplaner som skall vara styrande för

skolans organisation och genomförande av undervisningen. Det finns en

inbyggd motsättning mellan den målstyrning som gäller för skolan och

den tidsstyrning som timplanen innebär. Det är inte antalet timmar som

skall utgöra grunden för den likvärdiga utbildningen utan målen för

undervisningen. Timplanen upplevs av många fortfarande som ett hinder

för ämnesövergripande undervisning och lokal skolutveckling. Det är

viktigt att underlätta för de skolor som önskar utveckla sin verksamhet att

skapa lokala lösningar och anpassningar.

Skolan har ansvaret för att ge eleverna en bra helhet i skoldagen. Teori

och praktik måste varvas på ett bra sätt som befrämjar ett mångsidigt

lärande. Kunskap utvecklas alltid i ett sammanhang en praktisk, social,

språklig situation. Skolarbetet måste ge lust och arbetsglädje. Det finns

kunskap i olika former, som t.ex. fakta, förståelse, färdighet och

förtrogenhet. Det är väsentligt att skoltiden ses som en helhet där olika

kunskapsformer utvecklas, som ger eleverna kunskaper som redskap för

att lösa såväl praktiska som teoretiska problem. I samband med

läroplansreformen gjordes förändringar i olika ämnens timtal. Den

inbördes balansen mellan olika ämnen förändrades, varvid särskilt

ämnena slöjd respektive idrott och hälsa kom att få en kraftig

timtalsreduktion. Regeringen anser att en justering nu bör göras i dessa

ämnens timtal som en markering av vikten av praktiskt estetisk

verksamhet.

Gällande bestämmelser

I bilaga 3 till skollagen (1985:1100) finns föreskrifter om utbildningens

omfattning i grundskolan (timplan), jfr prop. 1992/93:220, bet.

1993/94:UbU1, rskr. 1993/94:82. I timplanen anges utbildningens

omfattning i timmar om 60 minuter för ämnen och ämnesgrupper samt

totalt. Av den totala undervisningstiden på 6 665 timmar får 410 timmar

användas för skolans val. Dock får ingen tid tas från svenska, engelska,

matematik, språkval och elevens val.

13.2 Öka det lokala jämkningsutrymmet

Regeringens förslag: Utrymmet för lokala beslut skall öka och

timplanens traditionellt styrande roll minska. Det lokala jämk-

ningsutrymmet för skolans val skall utökas från 410 timmar till 600

timmar. Därvid skall tid få tas från alla ämnen i grundskolan.

Antalet timmar i ämnen, ämnesgrupper, språkval och elevens val skall

få minskas med upp till 20 procent i stället för nuvarande 15 procent.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Av remissinstanserna är både kommuner, myn-

digheter och intresseorganisationer över lag positiva till förslaget.

Flertalet kommuner hävdar i sina yttranden att det är viktigt att skolans

ledning och personal inte upplever den centrala timplanen som ett hinder

för utvecklingen av verksamheten.

Lärarnas Riksförbund är i princip positivt till förslaget men vill av-

vakta en utvärdering av läroplan, timplan och betygssystem för

grundskolan. Lärarförbundet, Skolledarna, Riksförbundet Hem och

Skola, Barnombudsmannen, Skolverket och Landsorganisationen (LO)

stöder förslaget.

Katrineholms, Mariestads och Luleå kommuner är negativa till

förslaget liksom Statens institut för handikappfrågor i skolan (SIH).

Svenska Kommunförbundet förordar att arbetet inriktas på att avskaffa

timplanerna. Landstingsförbundet vill avvakta med förslaget.

Remissinstanserna stöder med få undantag att tiden tas från elevens

val.

Skälen för regeringens förslag:

Minska timplanens styrande roll

Alla barn och ungdomar skall ha lika tillgång till utbildning i det

offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Utbildningen skall inom

varje skolform vara likvärdig varhelst den anordnas i landet (1 kap 2 §

skollagen). I läroplanen för det obligatoriska skolväsendet (Lpo 94) och i

kursplanerna för grundskolan anges de mål som skolan ansvarar för att

alla elever skall nå. Läroplanen och kursplanerna är därmed centrala i

mål och resultatstyrningen av skolan. Timplanen skall bidra till en

nationellt likvärdig utbildning genom att ange en minsta garanterad

undervisningstid som kommunerna är skyldiga att avsätta resurser till.

Det totala timantalet för grundskolan utgör en garanterad under-

visningstid som inte får underskridas men väl överskridas.

Målen i kursplanerna skall vara styrande för skolornas uppläggning av

undervisningen. Det viktiga är att alla elever ges förutsättningar att nå de

mål för undervisningen som anges i läroplanen och kursplanerna.

Timplanens traditionellt styrande roll bör minska. Det är önskvärt att öka

skolans möjlighet att organisera undervisningen efter lokala behov och

intressen samt att underlätta ämnesövergripande undervisning och

tematiska studier. En minskad statlig reglering av hur tiden i skolan skall

fördelas kan medverka till bättre resultat och en mer stimulerande miljö

för såväl elever som lärare i skolan.

Tills vidare finns behov av att behålla en nationellt fastställd timplan.

Timplanens funktion kan sägas vara att värna om likvärdighet och

kvalitet. Samtidigt sker en utveckling i skolorna mot ett förändrat

arbetssätt med mer arbete i arbetslag och ämnesövergripande under-

visning. En central timplan får inte i praktiken tolkas så att den utgör ett

hinder för pedagogiskt nytänkande och förändrat arbetssätt. I ansträng-

ningarna att finna både rätt form och innehåll för skolans arbete bör

utrymmet för lokala avvägningar öka. Skolan har idag möjlighet att

genom skolans val profilera sig eller satsa på extra undervisning i vissa

ämnen. Det är angeläget att öppna timplanen ytterligare och därigenom

öka utrymmet för lokala beslut.

Remissinstanserna är över lag mycket positiva till förslaget att minska

timplanens roll som statligt styrdokument och öka utrymmet för lokala

beslut. Det är enligt remissinstanserna ett viktigt steg på vägen mot ett

pedagogiskt nytänkande och förändrat arbetssätt. Det är viktigt för

skolutvecklingen att fokus nu lyfts från tid till de mål som finns för

verksamheten. Därvid är det viktigt att värna om likvärdigheten och se

till att barn med behov av särskilt stöd får det. Flera remissinstanser

understryker att det nu blir än mer viktigt att utveckla ordentliga

utvärderings och kvalitetssäkringssystem för att tillgodose likvärdig-

hetsaspekter för hela landet.

Ökat lokalt jämkningsutrymme

I nuvarande timplan finns ett utrymme om 410 timmar angivet som

skolans val. Den undervisning som anordnas inom ramen för skolans val

skall till sitt innehåll och sin inriktning vara förenlig med målen i den

kursplan eller de kursplaner som regeringen fastställt för det ämne eller

de ämnen som utgör skolans val. För att inte ett ämne skall kunna

beskäras oproportionerligt mycket får ett enskilt ämne eller en

ämnesgrupp minskas med högst 15 procent.

De möjligheter till jämkningar i grundskolans timplan som skolans val

medger utnyttjas av flertalet kommuner. Besluten om användningen av

timplaneutrymmet ligger vanligtvis på skolorna och variationerna, även

inom kommunerna, är mycket stora. Det vanligaste motivet för att

utnyttja möjligheterna är att göra skolan mer attraktiv för eleverna genom

profilering. Tiden till skolans val tas främst från de naturorienterande och

samhällsorienterande ämnena samt från estetiska ämnen och idrott. De

frigjorda timmarna används av många skolor för estetiska ämnen/inslag

såsom sång, dans, musik, bild, slöjd. Direkt förstärkning av skolämnena,

IT och idrott eller idrottsanknutna inslag är också vanligt förekommande.

Tid för skolans val utnyttjas också för profilering av miljöfrågor och

andra ämnesintegrerande projekt.

Att öka tidsutrymmet för skolans val kan vara ett sätt att underlätta för

skolan att utnyttja timplanen mer flexibelt. Tid till skolans val bör kunna

tas från samtliga ämnen, ämnesgrupper, språkval och elevens val.

Procentsatsen bör höjas från 15 till 20 procent. Härigenom skulle

möjligheten öka för en skola både att lägga mer tid på ett enskilt ämne

eller på särskilda ämnesintegrerande samarbetsprojekt eller att öka

elevernas egen valfrihet med mer tid till elevens val.

Remissinstanserna stöder förslaget att öka utrymmet för lokala beslut

och att tid får tas från samtliga ämnen. Flera remissinstanser anför att det

föreslagna ökade lokala friutrymmet ger skolan möjlighet till en större

helhetssyn när det gäller ämnesplaneringen och bättre organisatoriska

förutsättningar för skolutveckling. Remissinstanserna understryker sam-

tidigt att det inte får inkräkta på möjligheten att uppnå målen i

basämnena och att likvärdighetsaspekterna kan garanteras.

Barnombudsmannen redovisar som sina erfarenheter att frågor om

samhällets värderingar, ökat elevinflytande samt insatser för att skapa en

bra arbetsmiljö inte ges tillräckligt utrymme i skolans arbete. Att öka

utrymmet för lokala beslut avseende timplanen borde t.ex. kunna leda till

att värdegrundsfrågorna får högre prioritet i skolans arbete och ett ökat

engagemang bland såväl lärare som elever, skriver Barnombudsmannen.

13.3 Ökad tid för praktiskt estetiska ämnen

Regeringens förslag: Antalet timmar i ämnena idrott och hälsa

respektive slöjd skall utökas till 500 respektive 330 timmar. Tiden för

utökningen 88 timmar skall tas från elevens val.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: Även beträffande förslaget att ge utökad tid till

slöjd respektive idrott och hälsa är remissinstanserna över lag positiva.

Det gäller både kommuner, myndigheter och intresseorganisationer.

Barnombudsmannen, Skolverket och SIH är positiva till den föreslagna

utökningen men tveksamma till att ta timmarna från elevens val.

Landsorganisationen (LO) och Lärarförbundet stöder förslaget. Lärarnas

Riksförbund stöder i princip förslaget att utöka tiden för idrott och hälsa

men anser primärt att en utvärdering av grundskolans timplan, läroplan

och betygssystem bör ske innan förändringar genomförs.

Negativa till utökad tid för de praktiskt estetiska ämnena är

Katrineholms, Hudikvalls, Bräcke och Luleå kommuner liksom Svenska

Kommunförbundet, som i stället vill avskaffa grundskolans timplan, och

Skolledarna. Landstingsförbundet vill avvakta med förslaget.

Skälen för regeringens förslag: De praktiskt estetiska ämnena har

stor betydelse för läromiljön på hela skolan, inte enbart som avgränsade

ämnen utan också som aspekter på allt lärande. De praktiskt estetiska

ämnena är betydelsefulla för att utveckla olika delar av elevernas

personlighet och intressen. I samband med läroplansreformen gjordes

förändringar i olika ämnens timtal. Framför allt var det de praktiskt

estetiska ämnenas timtal som reducerades för att möjliggöra en

förstärkning av baskunskaperna, ge utrymme för utökat språkval och för

att ge eleverna möjligheter till eget val. Den inbördes balansen mellan

olika ämnen förändrades, varvid särskilt ämnena slöjd respektive idrott

och hälsa kom att få en kraftig timtalsreduktion. Att två av de praktiska

ämnenas tid reducerades så kraftigt har inneburit att grundskoletiden

riskerar att bli alltför teoretisk och abstrakt.

I de praktiskt estetiska ämnena stimuleras andra sidor av elevernas

begåvning än i mer teoretiska ämnen, vilket främjar lärandet i allmänhet,

liksom utvecklingen av elevernas självkänsla. Flera remissinstanser anför

att nya forskningsrön om barns olika inlärningsstilar gör det än mer

angeläget att satsa på praktiskt estetiska ämnen för att underlätta

elevernas inlärning och främja deras harmoniska utveckling. I en

enkätundersökning som Barnombudsmannen gjort bland elever i årskurs

4 framhåller barnen särskilt att ämnena slöjd och gymnastik gör att

skoldagarna som helhet känns bra och lustfyllda.

Mer tid till slöjd

Slöjdämnet skall enligt kursplanen bidra till elevernas allsidiga ut-

veckling genom att öva deras skapande, manuella och kommunikativa

förmåga. Ämnet skall främja elevernas självständighet, ansvar och för-

måga att lösa problem.

Slöjd är det ämne som eleverna var mest positiva till i den nationella

utvärdering av grundskolan som gjordes våren 1992. Där kunde de få

utlopp för den egna kreativiteten och hade stort inflytande över arbetet.

De lärde sig ta ansvar, lösa verkliga problem och arbeta utan att bli

jämförda med varandra. Forskarna ansåg att slöjdundervisningen väl

uppfyllde inte bara mer konkreta undervisningsmål, utan också

läroplanens mer allmänna målsättningar om att utveckla elevernas

självständighet, deras skapande förmåga och förmåga att lösa problem.

Slöjdämnet fick vidkännas den ojämförligt största reduceringen i timtal

av de ämnen, vars timtal minskades i samband med att Lpo 94 infördes.

Med tanke på ämnets betydelse för elevers allsidiga utveckling är det

väsentligt att ämnet återfår timmar till sitt förfogande. Eleverna skall

genom att arbeta med såväl textilslöjd som trä och metallslöjd få

erfarenhet av skapande arbete i flera olika tekniker och material.

Undervisningen kan därför inte omfatta ett alltför begränsat antal timmar.

För ett utökat timtal talar också den positiva värdering eleverna gör av

slöjdämnet. Att eleverna anser sig ha störst inflytande på sin egen

arbetssituation i just detta ämne borde också kunna ge effekter på övrigt

skolarbete.

Slöjdämnet bör i grundskolan omfatta 330 timmar i stället för nu-

varande 282, dvs. en utökning med 48 timmar. Tiden för elevens val bör

minskas i motsvarande omfattning.

Mer tid till idrott och hälsa

Behovet av förstärkt undervisning i idrott och hälsa har framhållits i flera

riksdagsmotioner. Behovet motiveras främst av folkhälsoskäl. Idrott,

friluftsliv och olika former av motion och rekreation har stor betydelse

för folkhälsan. Från många håll framhålls nu de risker som är

förknippade med ändrade kost och levnadsvanor och fysisk inaktivitet.

Den naturliga och regelbundna kontakt med motion och idrott som den

obligatoriska undervisningen bidrar med i uppväxtåren är därför av stor

vikt för att grundlägga goda hälso och motionsvanor.

Ämnet idrott och hälsa fick i Lpo 94 ett delvis nytt och bredare

innehåll än tidigare. I kursplanen framhålls att idrott, friluftsliv och olika

former av motion och rekreation har stor betydelse för folkhälsan. Det

bredare innehållet markerades också genom ny benämning av ämnet.

Idrott och hälsa hör till de ämnen vars timtal fick en kraftig reduktion i

samband med införandet av Lpo 94, mer än dubbelt så stor som bild och

musik. Med tanke på ämnets betydelse för elevers allsidiga utveckling är

det väsentligt att ämnet får fler timmar till sitt förfogande. Det är viktigt

att alla elever får regelbunden fysisk aktivitet under alla skolår, inte bara

de elever som är mest idrottsintresserade. Svenska skolläkarföreningen

menar att med ett varierat utbud av fysisk aktivitet i tillräcklig omfattning

bör eleverna kunna hitta någon idrott som passar dem. Därigenom bör

förutsättningarna öka för att regelbunden motion integreras i deras

tillvaro och blir ett val av livsstil, som följer med upp i vuxenlivet.

Ämnet idrott och hälsa bör i grundskolan omfatta 500 timmar i stället

för nuvarande 460, dvs. en utökning med 40 timmar. Tiden för elevens

val bör minskas i motsvarande omfattning.

14 Skolmåltider

14.1 Historisk bakgrund och nuläge

Barnbespisning har förekommit sedan 1840 talet. I de allra flesta fall var

det ideella föreningar på orten eller privata välgörenhetsorganisationer

som skötte bespisningen.

1941 års Befolkningsutredning föreslog i sitt betänkande (SOU

1945:47) att skolmåltidsverksamheten skulle byggas ut och göras till-

gänglig för alla som så önskade samt att måltiderna i princip skulle vara

avgiftsfria.

Det beslut som riksdagen fattade år 1946, med anledning av Be-

folkningsutredningen, kan sägas utgöra startskottet för utbyggnaden av

skolmåltidsverksamheten i hela landet.

I propositionen (1965:43) angående kommunal skatteutjämning, m.m.

föreslogs att en bidragsgivning i allmänt skatteutjämnande syfte till

kommunerna skulle införas fr.o.m. år 1966. Vidare föreslogs att vissa

speciella bidrag till kommunerna bl.a. bidraget till skolmåltider skulle

avlösas. De genom avlösningen disponibla medlen för skolmåltids-

verksamheten skulle överföras till det nya skatteutjämnande bidrags-

systemet. Riksdagen beslöt i enlighet med förslaget (SU 1965:78, rskr.

1965:319).

En enkätundersökning som Svenska Kommunförbundet genomförde

den 1 juli 1996, där samtliga kommuner svarade, visade att antalet kom-

muner som beslutat ta ut avgifter för skolmåltider i gymnasieskolan ökat

vid rapporteringstillfället till 31. En nyligen genomförd undersökning om

måltidsverksamheten läsåret 1997/98 visar att avgifter på

gymnasieskolan förekommer i 37 kommuner. Några kommuner har

dessutom diskuterat att ta ut avgifter för elever i grundskolan.

14.2 Kostnadsfria skolmåltider för elever inom det

 obligatoriska skolväsendet

Regeringens förslag: Elever i grundskolan, sameskolan, specialskolan

och den obligatoriska särskolan skall erbjudas kostnadsfria skolmåltider.

Motsvarande skyldighet skall gälla fristående grundskolor.

Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regering-

ens.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som yttrat sig tillstyrker

förslaget eller har inget att erinra.

Kritiska till förslaget är Statskontoret, Katrineholms, Malmö, Göte-

borgs och Luleå kommuner, Svenska Kommunförbundet, Lärarnas Riks-

förbund och Lärarförbundet. Olofströms kommun är positiv till lagregle-

ring, men vill ha ekonomisk kompensation.

Skälen för regeringens förslag:

Elever inom det obligatoriska skolväsendet

Elever i grundskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan är i dag

genom bestämmelser i skollagen garanterade fria läromedel och under

vissa förhållanden fria skolskjutsar. Att dessa bestämmelser efterlevs är

förutsättningar för att kraven på likvärdig utbildning upprätthålls.

Det finns skäl att nu på samma sätt som gäller för bl.a. läromedel och

skolskjutsar i lag reglera kommunernas skyldighet att tillhandahålla

kostnadsfria skolmåltider för skolpliktiga elever, dvs. elever i grund-

skolan, sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan. Mot-

svarande skyldighet bör huvudmännen för fristående grundskolor ha. Ef-

tersom alla kommuner redan i dag serverar skolmåltider för elever i

grundskolan och särskolan innebär förslaget inga direkta konsekvenser

varken för verksamheten eller ekonomin.

Många barnfamiljer har under de senaste åren fått sämre ekonomi bl.a.

på grund av den ökade arbetslösheten. Statliga och kommunala beslut om

minskade resurser har också påverkat flera olika verksamheter som riktar

sig till barn och ungdomar. I Barnombudsmannens rapport 1997 Barn-

dom sätter spår belyses ett antal negativa tendenser.

Ett införande av skolmåltidsavgifter kan enligt regeringen bidra till att

öka klyftorna mellan dem som har och dem som inte har ekonomisk möj-

lighet att betala för skolmaten. Varje extra utgift blir mycket kännbar för

de föräldrar som är arbetslösa, ensamstående eller långtidssjuka.

Mot bakgrund av den långa traditionen att servera fria skolmåltider

väcker dagens diskussion, att införa avgifter på skolmaten till och med på

grundskolenivå, starka reaktioner. Den organisation som byggts upp för

verksamheten i kommunerna är dessutom både praktisk och många

gånger mycket kostnadseffektiv.

Det är lika viktigt i dag som tidigare, att eleverna får ett näringsriktigt

mål mitt på dagen för att de skall kunna vara aktiva och ta till sig kun-

skaper under resten av dagen.

Det finns ett stort antal barn med kroniska sjukdomar. Några grupper

av dessa sjukdomar ökar och väntas fortsätta att öka i framtiden. Det

gäller t.ex. allergier och diabetes. Många barn med sådana sjukdomar har

behov av en varierad och näringsriktig måltid mitt på dagen.

Den sociala samvaron vid skollunchen kan också bidra till att vuxna i

tid uppfattar signaler som tyder på att ett barn har någon form av ätstör-

ning eller inte mår bra av andra orsaker.

Flera remissinstanser har poängterat ovanstående skäl som argument

för kostnadsfria måltider.

En undersökning som Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg har genomfört

visar att järnbrist är mycket vanlig hos svenska ungdomar. Skollunchen

kan inte ge hela behovet av järn för växande tonåringar, men är till stor

hjälp för de barn som äter sitt huvudmål i skolan.

Landstinget i Älvsborgs län har gjort en studie av kostvanor bland ung-

domar i årskurs 8. Studien visar att barn och ungdomar vet mycket om

goda kostvanor, men att de inte alltid själva använder dessa kunskaper.

Det är viktigt att betona föräldrarnas huvudansvar för sina barns fost-

ran och utveckling. Att lära sig äta rätt mat, lära sig hur man umgås, lära

sig om mattraditioner, lära sig om mat vid olika högtider hör till vårt

kulturarv och är därför något som både hemmen och skolan måste värna

om.

Skolans huvuduppgift är elevernas lärande och utveckling. All verk-

samhet under skoldagen, inklusive skolmåltiderna, skall präglas av sko-

lans mål och har därför också ett pedagogiskt syfte. Att få tillgång till

varierad och näringsriktig mat och tillsammans med andra barn och

vuxna äta lunch kan anses som en del av läroplanens intentioner.

Regeringen anser att det är av stor vikt att skolhuvudmännen även i

fortsättningen tillhandahåller kostnadsfria skolmåltider, särskilt för elever

i skolpliktig ålder. Det är däremot inte möjligt att i lag föreskriva vad en

skolmåltid skall bestå av. För eleverna är det viktigt att de får näringsrik-

tiga måltider. Statens livsmedelsverk framhåller i sitt remissvar att de för

närvarande utarbetar en vägledning för skolmåltiderna.

Läsåret 1996/97 fullgör 2,5 % av de skolpliktiga eleverna sin skolgång

i en fristående skola. Enligt uppgift från Friskolornas Riksförbund er-

bjuds i princip alla elever vid dessa skolor gratis skolmat. Fristående

skolor, som motsvarar grundskolan och som är berättigade till bidrag,

skall fr.o.m. den 1 juli 1997 få bidrag från kommunerna på samma grun-

der som kommunens egna skolor, utifrån skolans åtagande och elevernas

behov (9 kap. 6 § skollagen). Enligt regeringens mening bör huvudmän-

nen för dessa skolor ha samma skyldighet som de kommunala skolorna

att erbjuda kostnadsfria skolmåltider. Skyldigheten bör avse endast de

elever som bidragen avser. Rätten till bidrag skall kunna återkallas om en

skola inte fullgör sin skyldighet.

Gymnasieskolan och gymnasiesärskolan

De skäl som enligt regeringens mening talar för att elever i de obligato-

riska skolformerna skall erbjudas kostnadsfria skolmåltider gäller i prin-

cip också för elever i gymnasieskolan och gymnasiesärskolan. Mot bak-

grund av att det där rör sig om en frivillig utbildning och att eleverna där

är äldre har regeringen emellertid stannat för att inte föreslå en sådan lag-

reglering för dessa skolformer. Flera remissinstanser framför i sina svar

att de vill se en lagstiftning om kostnadsfri skolmat även för gymnasie-

skolan och gymnasiesärskolan. Regeringen kommer att noggrant följa

utvecklingen på området.

15 Ekonomiska konsekvenser

I enlighet med den s.k. finansieringsprincipen skall kommuner och

landsting inte åläggas nya arbetsuppgifter, utan att de samtidigt ges

möjligheter att finansiera dessa på annat sätt än med höjda skatter. Om

statsmakterna fattar beslut, som medför utgiftsökningar för kommun-

sektorn, bör dessa således finansieras genom en ökning av statsbidragen,

eller genom att staten fattar beslut som möjliggör besparingar. Finan-

sieringsprincipen innebär också att statsbidragen bör minska om kom-

munerna fråntas skyldigheter eller om de till följd av regelförändringar

får möjlighet att bedriva en mer kostnadseffektiv verksamhet.

Beroende av hur kommunerna väljer att organisera förskoleklassen

genom exempelvis ökad integrering kan eventuella samordningsvinster

tas tillvara för att höja kvaliteten i verksamheten.

När det gäller enskild verksamhet innehåller förslaget bestämmelser

om överklagande av vissa beslut. Vidare föreslås att den som utan

tillstånd bedriver tillståndspliktig verksamhet kan dömas till böter. De

föreslagna bestämmelserna har sin motsvarighet i socialtjänstlagen

(1980:620) och i lagen (1987:442) om försöksverksamhet med kommu-

nal tillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligt social-

tjänstlagen (1980:620). Våra förslag i denna del bedöms därför inte

medföra några ökade kostnader för domstolsväsendet.

Regeringen bedömer att de förslag som lämnas inte är av den art att de

med automatik innebär ökade eller minskade utgifter för kommunerna.

Enligt redovisade uppgifter från Svenska Kommunförbundet tas i dag

inga avgifter ut av elever i grundskolan och särskolan vad gäller skol-

måltider. Förslaget om lagreglering av kostnadsfria skolmåltider

påverkar därför inte det kommunala utgiftstrycket.

16 Ikraftträdande

Ändringarna i skollagen, socialtjänstlagen och sekretesslagen bör träda i

kraft den 1 januari 1998. Förändringarna i timplanen bör tillämpas på

utbildning som äger rum från och med läsåret 1998/99.

Övergångsbestämmelser behövs för den verksamhet som under hösten

1997 bedrivits enligt 15 § socialtjänstlagen. Kommunerna bör vara

skyldiga att under vårterminen 1998 erbjuda plats i föreskoleklass i

samma omfattning som de skulle ha varit skyldiga att göra om

verksamheten fortsatt skulle ha bedrivits enligt socialtjänstlagens regler.

Ett tillstånd som en enskild fått att bedriva förskola, fritidshem eller

integrerad skolbarnsomsorg enligt 69 § socialtjänstlagen (1980:620) eller

enligt lagen (1987:442) om försöksverksamhet med kommunal till-

ståndsprövning för vissa hem för vård eller boende enligt social-

tjänstlagen (1980:620) bör även fortsättningsvis gälla för verksamheten.

17 Författningskommentarer

17.1 Förslaget till lag om ändring i skollagen (1985:1100)

1 kap.

1 §

I första och andra styckena har lagts till att det allmänna anordnar utbild-

ning inom det offentliga skolväsendet i form av förskoleklass. Närmare

bestämmelser om skolformen förskoleklassen finns i ett särskilt kapitel i

skollagen, 2 b kap. Eftersom förskoleklassen blir en skolform inom det

offentliga skolväsendet kommer de generella bestämmelser som finns i

lagen om skola och utbildning att gälla också förskoleklassen. Dessa be-

stämmelser finns i huvudsak i 1 och 2 kap. Detta innebär bl.a. att de all-

männa mål för och krav på utbildningen som ställs upp i 1 kap. 2 § kom-

mer att gälla förskoleklassen. Det innebär också att det skall finnas en

rektor som leder utbildningen (2 kap. 2 §) och att den skall omfattas av

kommunens skolplan (2 kap. 8 §).

Eleverna i förskoleklassen får anses genomgå utbildning. De torde

därför omfattas av arbetsmiljölagen (1977:1160) och därmed likställas

med arbetstagare i många avseenden när det gäller arbetsmiljön.

Tredje stycket är nytt och föranleds av att bestämmelserna om försko-

leverksamhet och skolbarnsomsorg förs in i skollagen. Dessa verksam-

heter ingår inte i det offentliga skolväsendet och omfattas inte av skol-

lagens generella bestämmelser om skola och utbildning. I skollagen reg-

leras verksamheterna uteslutande i 2 a kap.

2 §

Ändringen i tredje stycket punkt 2 har behandlats i avsnitt 12. Den inne-

bär att det tydligare markerats att alla vuxna i skolan har en skyldighet att

ingripa mot kränkande behandling såsom mobbning och rasistiska bete-

enden. Uttrycket motverka alla former av ... innebär emellertid inte

bara en skyldighet att ingripa när handlingar inträffar utan också ett krav

på ett förebyggande arbete i skolan. Ändringen innebär vidare att skyl-

digheten att ingripa gäller även när andra personer i skolan än elever gör

sig skyldiga till sådana kränkningar.

4 §

I paragrafen anges att kommunerna är huvudmän även för förskoleklas-

sen.

9 §

Ändringen i andra stycket punkt 2 överensstämmer med ändringen i 2 §

när det gäller det offentliga skolväsendet för barn och ungdom.

2 kap.

3 §

Ändringen har behandlats i avsnitt 8.

Paragrafen, som gäller för samtliga skolformer inom det offentliga

skolväsendet med kommunal och landstingskommunal huvudman, skall

också gälla den nya skolformen förskoleklassen. Bestämmelsen gäller

däremot inte för förskoleverksamheten eller skolbarnsomsorgen, även

om sådan verksamhet bedrivs i skolans lokaler (jfr 1 kap. 1 § tredje

stycket).

I första stycket har det tagits in att förskollärare och fritidspedagoger -

utöver lärare - skall användas för undervisning i skolan. Kravet på att

den som undervisar skall ha utbildning för den undervisning han eller

hon i huvudsak skall bedriva gäller också dessa kategorier. Förutom att

undervisa i förskoleklassen torde förskollärare främst komma att under-

visa i grundskolan och motsvarande skolformer när undervisningen be-

drivs av flera personer i ett arbetslag. Även fritidspedagoger torde i hu-

vudsak ha utbildning för att undervisa i skolan när undervisningen be-

drivs i en sådan form.

4 och 5 §§

Bestämmelserna medger undantag från reglerna i lagen (1982:80) om

anställningsskydd om att en anställning normalt skall gälla tills vidare,

jfr. prop. 1990/91:18 s. 48. Ändringarna innebär att paragraferna också

omfattar förskollärare och fritidspedagoger som skall anställas för att

undervisa i det offentliga skolväsendet. Med barn och ungdomspeda-

gogisk utbildning avses både utbildning till förskollärare och utbildning

till fritidspedagog.

2 a kap. Förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg

Kapitlet är nytt och reglerar förskoleverksamheten och skolbarnsom-

sorgen. Bestämmelserna har överförts från socialtjänstlagen. Förskole-

verksamhet och skolbarnsomsorg har behandlats i avsnitt 9. Av skol-

lagens bestämmelser gäller för dessa verksamheter endast bestämmel-

serna i detta kapitel (1 kap. 1 § tredje stycket).

1 §

I första stycket, som är en omarbetning av 13 § första stycket och 14 §

första stycket socialtjänstlagen, anges kommunens ansvar för verksam-

heterna. Någon ändring i sak är inte avsedd.

Andra och tredje styckena överensstämmer med 13 § andra och tredje

styckena med den ändringen som följer av att verksamheten i förskola

som tidigare reglerades i 15 § socialtjänstlagen nu kommer att bilda en

egen skolform, förskoleklassen. Med skolan avses således även försko-

leklassen.

2 §

Paragrafen överensstämmer med 13 a § socialtjänstlagen.

3 §

Paragrafen överensstämmer, med en viss redaktionell ändring, med 13 b

§ socialtjänstlagen.

4 §

Paragrafen överensstämmer med 14 § andra stycket socialtjänstlagen.

5 §

Paragrafen har sin motsvarighet i 4 § första och tredje styckena social-

tjänstlagen. Exempel på uppgifter som betraktas som myndighetsutöv-

ning är beslut om avgifter och tilldelning av platser.

6 §

Paragrafen överensstämmer med 14 a § socialtjänstlagen.

7 §

Paragrafen överensstämmer med 14 b § socialtjänstlagen.

8 §

Paragrafen överensstämmer med 14 c § socialtjänstlagen.

9 §

Första stycket överensstämmer med 16 § första stycket socialtjänstlagen.

Andra stycket överensstämmer med 16 § andra stycket och 17 § samma

lag.

Tredje stycket motsvarar 72 a § första stycket socialtjänstlagen.

10 §

Paragrafen överensstämmer med regleringen i 35 § socialtjänstlagen i

fråga om avgifter för förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg. Ett för-

tydligande har gjorts i andra stycket så att det klart framgår att avgift en-

dast får tas ut för den del av verksamheten som överstiger det antal tim-

mar som anges i paragrafen.

11 §

Paragrafen motsvarar 54 § första och andra styckena socialtjänstlagen.

12 §

Paragrafen motsvarar 65 § andra stycket punkt 2 socialtjänstlagen.

13 §

Paragrafen, jämte följande paragrafer, reglerar förutsättningarna för en-

skilda att yrkesmässigt driva verksamhet som motsvarar förskoleverk-

samhet och skolbarnsomsorg. Enskild verksamhet har behandlats i

avsnitt 10.

Enskilda förskolor och fritidshem skall inte längre räknas som hem en-

ligt 69 § första stycket 4 socialtjänstlagen. Tillstånd skall endast sökas

enligt skollagen. Tillstånd krävs inte för att bedriva verksamhet som mot-

svarar öppen förskola och öppen fritidshemsverksamhet.

14 §

Paragrafen motsvarar 69 a § socialtjänstlagen.

15 §

Paragrafen motsvarar 69 b § första stycket 2 och andra stycket social-

tjänstlagen med den skillnaden att det är kommunen och inte länsstyrel-

sen som har tillsyn över verksamheten.

16 §

Paragrafen motsvarar 70 § socialtjänstlagen. Det är dock kommunen i

stället för länsstyrelsen som har att vidta de åtgärder som anges i be-

stämmelsen. En annan skillnad är att kommunen i stället för att förbjuda

fortsatt verksamhet får besluta att tillståndet skall återkallas.

17 §

Paragrafen överensstämmer med 18 § socialtjänstlagen.

18 §

Paragrafen motsvarar 71 a § socialtjänstlagen.

19 §

Paragrafen motsvarar 74 § socialtjänstlagen när det gäller rätten att över-

klaga kommunens beslut i ärenden om tillstånd och om föreläggande att

avhjälpa missförhållande i verksamheten eller återkallande av tillstånd.

20 §

Paragrafen motsvarar 75 § första stycket punkt 3 och andra stycket soci-

altjänstlagen.

2 b kap. Förskoleklassen

Kapitlet är nytt och innehåller bestämmelser om skolformen försko-

leklassen. Vissa generella bestämmelser om förskoleklassen finns i 1 och

2 kap. Förskoleklassen har behandlats i avsnitt 6.

1 §

I första stycket anges ändamålet med förskoleklassen.

Andra stycket motsvarar vad som gäller inom övriga skolformer.

2 §

Första stycket motsvarar i huvudsak 13 § första stycket och 15 § första

stycket socialtjänstlagen. Barn som får skjuta upp fullgörandet av

skolplikten enligt 3 kap. 7 § andra stycket har enligt bestämmelsen rätt

till plats i en förskoleklass under det år då de annars skulle ha börjat full-

göra sin skolplikt. Det innebär att ett sådant barn kan komma att gå två år

i förskoleklassen.

Även om ett barn med stöd av andra stycket tas emot i förskoleklassen

tidigare än vid sex års ålder har barnet rätt till en plats i förskoleklass

från och med höstterminen det år barnet fyller sex år.

Tredje stycket har sin motsvarighet i 4 § tredje stycket socialtjänst-

lagen.

3 §

Första stycket motsvarar i huvudsak 14 c § socialtjänstlagen.

Andra stycket motsvarar 17 § socialtjänstlagen.

4 §

Paragrafen motsvarar 14 § andra stycket socialtjänstlagen.

5 §

Tidigare bestämmelser om avgiftsfrihet för den del av förskoleverksam-

heten som nu bildar förskoleklassen fanns i 35 § andra stycket social-

tjänstlagen. Rätten till avgiftsfri utbildning gäller i den omfattning som

kommunerna är skyldiga att erbjuda plats i verksamheten.

6 13 §§

Paragraferna reglerar verksamhet som motsvarar förskoleklassen och

som yrkesmässigt bedrivs av en enskild fysisk eller juridisk person.

Bestämmelserna överensstämmer med vad som gäller för förskole-

verksamhet och skolbarnsomsorg i enskild regi enligt 2 a kap. 3 20 §§.

3 kap.

7 §

Andra stycket är nytt och har behandlats i avsnitt 7. Särskilda skäl kan

vara att ett barn, som är fött mycket sent på året, har orienterat sig mot

och identifierat sig med barn som är födda ett år senare. Ytterligare

exempel kan vara att ett barn har tillbringat kort tid i Sverige eller har sitt

hem så långt från skolorten att det inte kan bo hemma under veckorna.

Barnets hemkommun beslutar i frågan, även om det är tänkt att barnet

senare skall fullgöra sin skolplikt i en annan kommun, i en statlig skola

eller i en fristående skola.

Även för barn som börjar fullgöra sin skolplikt ett år senare upphör,

enligt 10 §, skolplikten vid utgången av vårterminen det kalenderår då

barnet fyller 16 år eller, om barnet fullgör skolplikten i specialskolan, 17

år. Ett sådant barn kommer som regel inte att ha slutfört sista årskursen

när skolplikten upphör. Av 4 kap. 10 § följer att barnet har rätt att full-

följa utbildningen i grundskolan om det bedöms ha förmåga att göra

detta. Motsvarande rätt har elever i specialskolan som inte är utveck-

lingsstörda (7 kap. 6 § första stycket). Elever i särskolan och elever i spe-

cialskolan med utvecklingsstörning har enligt 6 kap. 3 § tredje stycket

och 3 a § respektive 7 kap. 6 § andra stycket rätt att gå klart samtliga års-

kurser.

4 kap.

4 a §

Paragrafen är ny. Kostnadsfria skolmåltider har behandlats i avsnitt 14.

Bestämmelsen innebär dels en skyldighet att erbjuda skolmåltider till

eleverna, dels att skolmåltiderna skall vara gratis för eleverna. Med

skolmåltid avses lunch.

6 kap.

3 §

I andra stycket görs vissa förändringar på grund av möjligheten att skjuta

upp skolpliktens fullgörande enligt 3 kap. 7 § andra stycket. I 3 kap. 10 §

första stycket föreskrivs att skolplikten för elever i särskolan upphör vid

slutet av vårterminen det kalenderår då barnet fyller sexton år. Redan

härav följer att årskurs 10 inte är obligatorisk för eleverna. För barn som

börjar i särskolan ett år senare än normalt omfattas inte heller årskurs 9

av skolplikten. Eftersom det i 3 kap. 1 § anges att skolplikten motsvaras

av en rätt att få utbildning inom det offentliga skolväsendet för barn och

ungdom anges i ett nytt tredje stycke att barn som börjat fullgöra sin

skolplikt det år de fyllde åtta år har rätt att få fortsatt skolgång i årskurs

9.

I 3 a § finns bestämmelser om alla särskoleelevers rätt att efter att ha

slutfört årskurs 9 få fortsatt utbildning i årskurs 10.

4 a §

Paragrafen som är ny gäller enbart den obligatoriska särskolan. Den mot-

svarar 4 kap. 4 a §.

7 kap.

4 §

Andra stycket är nytt och motsvarar 4 kap. 4 a §.

6 §

I första stycket har gjorts ett tillägg som innebär att barn med utveck-

lingsstörning som börjat i specialskolan ett år senare med stöd av 3 kap.

7 § andra stycket har rätt att slutföra sista årskursen trots att skolplikten

upphört.

8 kap.

4 a §

Paragrafen är ny och överensstämmer med 4 kap. 4 a §.

9 kap.

7 §

I första stycket har gjorts ett tillägg som innebär att en fristående skola

som motsvarar grundskolan och som får bidrag av elevernas hemkom-

muner enligt 6 § är skyldig att erbjuda eleverna kostnadsfria skolmål-

tider. Denna skyldighet överensstämmer med den som gäller för den

kommunala grundskolan enligt 4 kap. 4 a §. Skyldigheten gäller de elever

som skolan får bidrag för. Bidraget från elevernas hemkommuner skall,

enligt 6 § tredje stycket, bestämmas med hänsyn till skolans åtagande och

elevens behov efter samma grunder som kommunen tillämpar vid fördel-

ning av resurser till de egna grundskolorna. Detta innebär att kostnaderna

för skolmåltider skall ingå i bidraget till skolan. Om en fristående skola

inte erbjuder skolmåltider eller tar ut avgifter för dem skall rätten till

bidrag återkallas enligt 12 § andra stycket 2.

12 §

I andra stycket har gjorts ett tillägg som innebär att rätten till bidrag skall

återkallas om en fristående skola som motsvarar grundskolan inte upp-

fyller sin skyldighet enligt 7 § när det gäller skolmåltider. Att rätten till

bidrag återkallas innebär att rätten till hela bidraget återkallas, inte enbart

den del som kan anses avse skolmaten. Av tredje stycket följer att ären-

den om återkallande av bidrag prövas av Statens skolverk.

14 kap.

1 §

Andra stycket är nytt och har behandlats i avsnitt 6.5. Det ger kommu-

nerna möjlighet, men ingen skyldighet, att anordna skolhälsovård för ele-

verna i förskoleklassen.

3 §

I första stycket har bl.a. kopplingen till stadium tagits bort eftersom be-

stämmelser om stadieindelning inte längre finns.

Bilaga 3

Ändringarna i grundskolans timplan innebär att timtalen för ämnena

Idrott och hälsa samt Slöjd har ökat medan timtalet för Elevens val har

minskat. Vidare har den tid som utgör skolans val ökat. Jämkningsut-

rymmet har höjts. Det finns heller inte längre några begränsningar när det

gäller i vilka ämnen som minskning av tid får ske.

17.2 Förslaget till lag om ändring i socialtjänstlagen

 (1980:620)

Bestämmelserna om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg förs över

till skollagen. 13 - 18 §§ som handlar enbart om förskoleverksamhet och

skolbarnsomsorg utgår därför ur socialtjänstlagen. I 35, 54, 65 och

72 a §§ har det som handlar om förskoleverksamhet och skolbarnsom-

sorg tagits bort. I och med att förskola och fritidshem tas bort från 35 §

blir syftningen i annan liknande tjänst annorlunda. Det kan ifrågasättas

om t.ex. koloniverksamhet som bedrivs i syfte att uppfylla målen i 12 §

då kommer att omfattas av paragrafen. För att klargöra att 35 § även

omfattar koloniverksamhet och liknande verksamhet har i uppräkningen

lagts till verksamhet för barn och ungdom enligt 12 § som inte är stöd

och hjälpinsatser av behandlingskaraktär.

17.3 Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen

 (1980:100)

Ändringarna i sekretesslagen har behandlats i avsnitt 11.

7 kap.

9 §

I första stycket har den nya skolformen förskoleklassen tagits in i uppräk-

ningen av skolformer som omfattas av första och andra styckena.

Sjunde stycket är nytt och behandlar sekretess inom skolbarnsomsor-

gen. Den har tidigare omfattats av bestämmelsen om socialtjänstsekretess

i 7 kap. 4 §. För sådana uppgifter som anges i första meningen gäller ett

omvänt skaderekvisit. Det innebär presumtion för sekretess. För övriga

uppgifter om enskilds personliga förhållanden gäller enligt andra

meningen ett rakt skaderekvisit. Det innebär en presumtion för

offentlighet. Av 16 kap. 1 § följer att meddelarfriheten inte gäller för

uppgifter inom skolbarnsomsorgen som det råder tystnadsplikt för.

38 §

Paragrafen är ny och behandlar sekretess inom förskoleverksamheten.

För verksamheten, som tidigare omfattades av bestämmelsen om social-

tjänstsekretess i 7 kap. 4 §, gäller även fortsättningsvis omvänt skaderek-

visit, dvs. presumtion för sekretess. Den särskilda bestämmelsen som

finns i 14 kap. 2 § för uppgifter som omfattas av socialtjänstsekretessen

kommer inte längre att gälla för uppgifter inom förskoleverksamheten.

16 kap.

1 §

Genom att ta med 7 kap. 38 § i uppräkningen i punkt 3 gäller inte med-

delarfriheten för uppgifter inom förskoleverksamheten som det råder

tystnadsplikt för.

Sammanfattning av förslagen i betänkandet Samver-

kan för utveckling Om förskolan, skolan och skol-

barnsomsorgen (Ds 1997:10)

En arbetsgrupp inom Utbildningsdepartementet har haft i uppdrag att

utarbeta förslag till hur tillämpliga delar av bestämmelserna om förskole-

verksamhet och skolbarnsomsorg i socialtjänstlagen (1980:620) kan inar-

betas i skollagen (1985:1100).

Regeringen har vid flera tillfällen under 1996 framhållit att skolan, för-

skolan och skolbarnsomsorgen som ett led i det livslånga lärandet

skall integreras. Som ett första steg i denna integration tillkallade rege-

ringen en kommitté (Barnomsorg och skolakommittén, BOSK) med upp-

drag att senast den 15 februari 1997 lämna förslag till ett nytt måldoku-

ment för den pedagogiska verksamheten för barn och ungdomar i åld-

rarna 6 16 år. Kommittén har därefter i tilläggsdirektiv fått i uppdrag att

utarbeta förslag till måldokument för den pedagogiska verksamheten i

förskolan. I det arbetet skall BOSK också göra en översyn av skollagen i

syfte att bl.a. underlätta integrationen mellan förskolan, skolan och skol-

barnsomsorgen.

Arbetsgruppen föreslår, i avvaktan på dessa förslag, att bestämmel-

serna om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg med undantag för

bestämmelsen om förskola för sexåringar så gott som oförändrade inar-

betas i ett nytt kapitel i skollagen.

I syfte att underlätta eftersträvad integration och bana väg för ett nytt

arbetsätt i skolan föreslår arbetsgruppen att den sexårsverksamhet som

för närvarande bedrivs enligt 15 § socialtjänstlagen bildar en egen skol-

form inom det offentliga skolväsendet för barn och ungdom. Denna

skolform benämns förskoleklass. I förskoleklassen skall varje barns ut-

veckling och lärande stimuleras genom pedagogisk verksamhet. Verk-

samheten skall ligga till grund för fortsatt skolgång.

Inrättandet av förskoleklass skall ses som en möjlighet att på ett med-

vetet sätt föra in förskolepedagogiken i skolan. Verksamheten kommer

att betraktas som utbildning i skollagens mening och kommer därmed att

omfattas av de generella bestämmelserna i skollagen, främst 1 och 2 kap.

Att låta förskoleklassen också i formell mening bli en del av skolan bör

öka förutsättningarna för en integration mellan den verksamhet som be-

drivs för sexåringar och den som bedrivs för äldre barn i skolan och skol-

barnsomsorgen. För att i praktiken åstadkomma en framgångsrik verk-

samhetsmässig integration förutsätts, enligt arbetsgruppens mening, att

arbetet i skolan bedrivs i arbetslag, där personalen förskollärare, grund-

skollärare och fritidspedagoger gemensamt planerar och kommer över-

ens om hur arbetet skall fördelas så att vars och ens kompetens tas till

vara. Arbetsgruppen föreslår därför att förskollärare och fritidspedagoger

får användas för undervisning i det offentliga skolväsendet. Arbetsgrup-

pen föreslår att benämningen lärare respektive lärarutbildning ersätts med

benämningen pedagog respektive pedagogutbildning.

För att få bedriva enskild förskola, fritidshem och förskoleklass före-

slår arbetsgruppen att det skall krävas tillstånd av den kommun där verk-

samheten skall anordnas. Kommunerna bör själva i likhet med vad som

gäller i dag få besluta om bidrag till sådan verksamhet skall utgå.

Arbetsgruppen förslår att sjukvårdshuvudmännen skall behålla ansva-

ret för den förebyggande hälsovården för sexåringarna. Efter

överenskommelse mellan sjukvårdshuvudmannen och skolhuvudmannen

kan sexåringarna komma att omfattas av skolhälsovården i stället för av

barnhälsovården.

Specialskolorna bör ha möjlighet att efter avtal med den kommun där

skolan är belägen fullgöra kommunens skyldighet att anordna försko-

leklass och skolbarnsomsorg. En bestämmelse med denna innebörd bör

föras in i specialskoleförordningen.

Slutligen föreslår arbetsgruppen vissa ändringar i sekretesslagen

(1980:100). Förslagen innebär att verksamheten i förskoleklassen omfat-

tas av skolsekretessen. Förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen

föreslås få en sekretess som överensstämmer med den som gäller inom

skolan.

Lagförslag i betänkandet Ds 1997:10

1.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100)

Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100)1

dels att 1 kap. 1 och 4 §§, 2 kap. 3, 4 och 5 §§ och 14 kap. 1 och

3 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya kapitel, 2 kap. a och 2 kap. b,

av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap. Allmänna föreskrifter

1 §

För barn och ungdomar anordnar

det allmänna utbildning i form av

grundskola och gymnasieskola

samt vissa motsvarande skolformer,

nämligen särskola, specialskola och

sameskola.

Grundskolan, gymnasieskolan,

särskolan, specialskolan och same-

skolan bildar det offentliga skol-

väsendet för barn och ungdom.

Dessutom finns särskilda utbild-

ningsformer som anordnas av det

allmänna för dem som till följd av

sjukdom eller av annat skäl inte kan

delta i skolarbetet inom det

offentliga skolväsendet.

För barn och ungdomar anordnar

det allmänna utbildning i form av

förskoleklasser, grundskola och

gymnasieskola samt vissa motsva-

rande skolformer, nämligen sär-

skola, specialskola och sameskola.

Förskoleklasserna, grundskolan,

gymnasieskolan, särskolan, special-

skolan och sameskolan bildar det

offentliga skolväsendet för barn och

ungdom. Dessutom finns särskilda

utbildningsformer som anordnas av

det allmänna för dem som till följd

av sjukdom eller av annat skäl inte

kan delta i skolarbetet inom det

offentliga skolväsendet.

Det allmänna anordnar också pe-

dagogisk verksamhet i form av

förskoleverksamhet och skolbarns-

omsorg. För dessa verksamheter

gäller i denna lag endast bestäm-

melserna i 2 a kap.

4 §2

Kommunerna är huvudmän för

grundskolan.

Kommunerna är huvudmän för

förskoleklasserna och grundskolan.

Kommuner och landsting är huvudmän för gymnasieskolan.

2 kap. Den kommunala organisationen för skolan

3 §3

Varje kommun och landsting är

skyldig att för undervisningen an-

vända lärare som har en utbildning

avsedd för den undervisning de i

huvudsak skall bedriva.

Varje kommun och landsting är

skyldig att för undervisningen an-

vända pedagoger som har en utbild-

ning avsedd för den undervisning

de i huvudsak skall bedriva.

Undantag får göras endast om personer med sådan utbildning inte finns

att tillgå eller det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna.

Varje kommun och landsting skall vidare sträva efter att för under-

visning i gymnasieskolan, gymnasial vuxenutbildning och påbyggnads-

utbildning anställa lärare som har forskarutbildning.

4 §4

För att få anställas som lärare i

det offentliga skolväsendet utan

tidsbegränsning skall den sökande

dels behärska svenska språket, om

det inte finns synnerliga skäl att

medge annat, dels ha nödvändiga

insikter i de föreskrifter som gäller

beträffande det offentliga skolvä-

sendet, särskilt de föreskrifter som

anger målen för utbildningen, dels

också uppfylla ett av följande krav:

1. Sökanden har genomgått

svensk lärarutbildning med huvud-

saklig inriktning mot den under-

visning anställningen avser eller en

därmed jämställd lärarutbildning i

ett annat nordiskt land eller ett

annat land som tillhör Europeiska

frihandelssammanslutningen eller

Europeiska unionen.

2. Sökanden har genomgått

annan högskoleutbildning som av

Högskoleverket förklarats i

huvudsak motsvara sådan

lärarutbildning som avses under 1.

För att få anställas som pedagog i

det offentliga skolväsendet utan

tidsbegränsning skall den sökande

dels behärska svenska språket, om

det inte finns synnerliga skäl att

medge annat, dels ha nödvändiga

insikter i de föreskrifter som gäller

beträffande det offentliga skolvä-

sendet, särskilt de föreskrifter som

anger målen för utbildningen, dels

också uppfylla ett av följande krav:

1. Sökanden har genomgått

svensk pedagogutbildning med

huvudsaklig inriktning mot den

undervisning anställningen avser

eller en därmed jämställd peda-

gogisk utbildning i ett annat nor-

diskt land eller ett annat land som

tillhör Europeiska frihandelssam-

manslutningen eller Europeiska

unionen.

2. Sökanden har genomgått

annan högskoleutbildning som av

Högskoleverket förklarats i

huvudsak motsvara sådan

pedagogisk utbildning som avses

under 1.

Om det saknas sökande som uppfyller kraven enligt 1 eller 2, men det

finns särskilda skäl att anställa någon av de sökande utan tids-

begränsning, får sådan anställning komma till stånd, ifall den sökande har

motsvarande kompetens för den undervisning som anställningen avser

och det dessutom finns skäl att anta att sökanden är lämpad att sköta

undervisningen.

5 §

Den som inte uppfyller kraven

enligt 4 § får anställas som lärare

för högst ett år i sänder.

Den som inte uppfyller kraven

enligt 4 § får anställas som pedagog

för högst ett år i sänder.

2 a kap. Förskoleverksamhet och

skolbarnsomsorg

1 §

För barn som är bosatta i

Sverige och som stadigvarande

vistas i kommunen skall bedrivas

förskoleverksamhet och skolbarns-

omsorg.

Förskoleverksamheten avser

barn som inte går i skolan.

Skolbarnsomsorgen avser barn

till och med tolv års ålder som går i

skolan.

2 §

Förskoleverksamheten bedrivs i

form av förskola, som organiseras

som daghem eller deltidsgrupp, i

form av familjedaghem och i form

av kompletterande föreskoleverk-

samhet (öppen förskola).

Skolbarnsomsorgen bedrivs i

form av fritidshem, integrerad skol-

barnsomsorg eller familjedaghem.

För barn mellan tio och tolv år kan

skolbarnsomsorgen även bedrivas i

form av öppen fritidsverksamhet.

Skolbarnsomsorgen skall ta emot

barn under den del av dagen då de

inte vistas i skolan och under lov.

3 §

Kommunerna är huvudmän för

förskoleverksamheten och skol-

barnsomsorgen.

Kommunens uppgifter inom

förskoleverksamheten och skol-

barnsomsorgen fullgörs av den

eller de nämnder som kommun-

fullmäktige bestämmer.

4 §

Förskoleverksamhetens uppgift

är att genom pedagogisk verk-

samhet erbjuda barn fostran och

omvårdnad.

Skolbarnsomsorgens uppgift är

att komplettera skolan samt erbjuda

barn en meningsfull fritid och stöd i

utvecklingen.

För bedrivande av förskoleverk-

samhet och skolbarnsomsorg skall

det finnas personal med sådan

utbildning eller erfarenhet att bar-

nens behov av omsorg och en god

pedagogisk verksamhet kan till-

godoses. Barngrupperna skall ha

en lämplig sammansättning och

storlek. Lokalerna skall vara ända

målsenliga.

Verksamheten skall utgå från

varje barns behov. Barn som av

fysiska, psykiska eller andra skäl

behöver särskilt stöd i sin

utveckling skall ges den omsorg

som deras speciella behov kräver.

5 §

Varje kommun svarar för att

barn inom dess område erbjuds

förskoleverksamhet och skolbarns-

omsorg. Verksamheterna kan också

anordnas av enskilda.

Om ett barn vårdas på sjukhus

eller i någon annan institution,

skall huvudmannen för institutionen

sörja för att barnet får tillfälle att

delta i verksamhet som motsvarar

den som erbjuds i förskola, fritids-

hem eller integrerad skolbarns-

omsorg.

6 §

Förskoleverksamhet och skol-

barnsomsorg skall tillhandahållas i

den omfattning det behövs med

hänsyn till föräldrarnas förvärvs-

arbete eller studier eller barnets

eget behov.

Förskoleverksamhet skall tillhan-

dahållas för barn som har fyllt ett

år. För barn som inte har fyllt ett

år skall förskola tillhandahållas om

barnet omfattas av 9 §.

7 §

När vårdnadshavaren har anmält

behov av plats inom förskole-

verksamheten eller skolbarns-

omsorgen, skall kommunen erbjuda

plats utan oskäligt dröjsmål.

Kommunen kan fullgöra sin

skyldighet enligt 6 § också genom

att utan oskäligt dröjsmål hänvisa

barnet till en motsvarande plats i

en enskild förskola, ett enskilt fri-

tidshem eller enskild integrerad

skolbarnsomsorg.

Kommunen skall ta skälig hänsyn

till vårdnadshavarens önskemål om

omsorgsform när den erbjuder

plats inom förskoleverksamheten

eller skolbarnsomsorgen enligt

första eller andra stycket.

8 §

Plats inom förskoleverksamheten

eller skolbarnsomsorgen skall

erbjudas så nära barnets eget hem

eller skola som möjligt med be-

aktande av vad som krävs för att

effektivt utnyttja lokaler och andra

resurser. Skälig hänsyn skall också

tas till vårdnadshavarens önskemål.

9 §

Barn som av fysiska, psykiska

eller andra skäl behöver särskilt

stöd i sin utveckling skall anvisas

plats i förskola, fritidshem eller

integrerad skolbarnsomsorg, om

inte barnens behov av sådant stöd

tillgodoses på något annat sätt.

Kommunen skall genom

uppsökande verksamhet ta reda på

vilka barn som behöver anvisas

plats enligt första stycket.

Kommunen skall verka för att

barnen utnyttjar den anvisade

platsen och informera föräldrarna

om verksamheten och syftet med

denna.

10 §

För plats i av kommunen an-

ordnad förskola, fritidshem, integ-

rerad skolbarnsomsorg och familje-

daghem får kommunen ta ut skäliga

avgifter enligt grunder som kom-

munen bestämmer. Avgifterna får

dock inte överstiga kommunens

självkostnader.

För sådana platser i förskola

som avses i 9 § får avgift tas ut

endast i den mån verksamheten

överstiger 15 timmar i veckan eller

525 timmar om året.

11 §

En enskild fysisk eller juridisk

person som vill driva en förskola,

ett fritidshem eller integrerad skol-

barnsomsorg skall ha tillstånd till

detta av den kommun där verk-

samheten skall bedrivas. Ett sådant

tillstånd meddelas tills vidare eller

för viss tid. Tillståndet får inte

överlåtas.

Verksamhet som avses i första

stycket skall stå under tillsyn av den

kommun där verksamheten bedrivs.

Kommunen har rätt att inspektera

verksamheten.

12 §

Om det föreligger något miss-

förhållande i sådan verksamhet

som avses i 11 §, skall kommunen

förelägga anordnaren att avhjälpa

missförhållandet.

Om missförhållandet är allvarligt

och kommunens föreläggande inte

följs, skall tillståndet återkallas.

13 §

En kommun kan lämna bidrag till

enskild förskoleverksamhet och

enskild skolbarnsomsorg, om verk-

samheten uppfyller de krav som

anges i 4 § och avgifterna inte är

oskäligt höga. Sådant bidrag bör

lämnas med ett belopp per barn

som inte oskäligt avviker från kom-

munens kostnad per barn i mot-

svarande verksamhet.

14 §

Den som är eller har varit

verksam inom yrkesmässigt bedri-

ven enskild förskoleverksamhet el-

ler skolbarnsomsorg får inte obehö-

rigen röja vad han eller hon därvid

har erfarit om enskildas personliga

förhållanden.

15 §

En kommuns beslut i ärenden om

tillstånd enligt 11 § eller om före-

läggande eller återkallelse av till-

stånd enligt 12 § får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

En kommuns beslut om före-

läggande eller återkallelse av till-

stånd enligt 12 § och domstols mot-

svarande beslut gäller omedelbart.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

16 §

Till böter döms den som utan

tillstånd bedriver verksamhet som

avses i 11 §.

Allmänt åtal får endast väckas

efter medgivande av den kommun

där verksamheten bedrivs eller av

Statens skolverk.

2 b kap. Förskoleklasser

1 §

Förskoleklasserna skall genom

pedagogisk verksamhet stimulera

varje barns utveckling och lärande.

Verksamheten skall ligga till grund

för fortsatt skolgång.

Särskilt stöd skall ges till barn

som behöver det.

2 §

För barn som är bosatta i landet

skall den kommun där barnet

stadigvarande vistas anvisa plats i

en förskoleklass från och med

höstterminen det år då barnet fyller

sex år. Förskoleklassen skall om-

fatta minst 525 timmar.

Kan förskoleklass på grund av

barnets restider eller av andra skäl

inte bedrivas i den omfattning som

anges i andra stycket får kom

munen dela upp förskoleklassen på

två år. Barn som berörs av en så-

dan uppdelning skall anvisas plats i

en förskoleklass från och med

höstterminen det år då barnet fyller

fem år. Förskoleklassen skall i

sådana fall omfatta sammanlagt

minst 700 timmar.

En kommun får i andra fall än

som avses i andra stycket ta emot

barn i en förskoleklass före höst-

terminen det år då barnet fyller sex

år.

3 §

Plats i en förskoleklass skall

anvisas så nära barnets eget hem

som möjligt med beaktande av vad

som krävs för att effektivt utnyttja

lokaler och andra resurser. Skälig

hänsyn skall också tas till vård-

nadshavarens önskemål.

Kommunen skall verka för att

barnen utnyttjar den anvisade plat-

sen och informera föräldrarna om

verksamheten och syftet med denna.

4 §

Om ett barn vårdas på sjukhus

eller i någon institution, skall hu-

vudmannen för institutionen sörja

för att barnet får tillfälle att delta i

verksamhet som motsvarar den som

erbjuds i en förskoleklass.

5 §

Utbildningen i en förskoleklass

skall vara avgiftsfri.

Om verksamheten överstiger 15

timmar i veckan eller 525 timmar

om året får dock kommunen ta ut

skäliga avgifter enligt grunder som

kommunen bestämmer. Skäliga av-

gifter får också tas ut för barn som

tas emot med stöd av 2 § tredje

stycket. Avgifterna får dock inte

överstiga kommunens självkostna-

der.

6 §

En enskild fysisk eller juridisk

person som vill bedriva verksamhet

motsvarande förskoleklasser skall

ha tillstånd till detta av den

kommun där verksamheten skall

bedrivas. Ett sådant tillstånd

meddelas tills vidare eller för viss

tid. Tillståndet får inte överlåtas.

Verksamhet som avses i första

stycket står under tillsyn av den

kommun där verksamheten bedrivs.

Kommunen har rätt att inspektera

verksamheten.

7 §

Om det föreligger något miss-

förhållande i sådan verksamhet

som avses i 6 §, skall kommunen

förelägga anordnaren att avhjälpa

missförhållandet.

Om missförhållandet är allvarligt

och kommunens föreläggande inte

följs, skall kommunen återkalla till-

ståndet.

8 §

En kommun kan lämna bidrag till

en förskoleklass som anordnas av

enskild om verksamheten uppfyller

kraven i 1 § och avgifterna inte är

oskäligt höga. Sådant bidrag bör

lämnas med ett belopp per barn

som inte oskäligt avviker från kom-

munens kostnad per barn i mot-

svarande verksamhet.

9 §

Den som är eller har varit verk-

sam inom yrkesmässigt bedrivna

enskilda förskoleklasser får inte

obehörigen röja vad han eller hon

därvid har erfarit om enskildas per-

sonliga förhållanden.

10 §

En kommuns beslut i ärenden om

tillstånd enligt 6 § eller om före-

läggande eller återkallande av till-

stånd enligt 7 § får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

En kommuns beslut om föreläg-

gande eller återkallande av till-

stånd enligt 7 § och domstols mot-

svarande beslut gäller omedelbart.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

11 §

Till böter döms den som utan

tillstånd bedriver verksamhet som

avses i 6 §.

Allmänt åtal får endast väckas

efter medgivande av den kommun

där verksamheten bedrivs eller av

Statens skolverk.

14 kap. Skolhälsovård

1 §

Skolhälsovård skall anordnas för eleverna i grundskolan, gymna-

sieskolan, särskolan, specialskolan och sameskolan.

.

Skolhälsovård får anordnas för

eleverna i förskoleklasserna.

3 §5

Varje elev i grundskolan eller

sameskolan skall erbjudas att ge-

nomgå allmän hälsokontroll en

gång på varje stadium. Den första

kontrollen skall äga rum första läs

året. Eleven skall dessutom, mellan

de allmänna hälsokontrollerna,

erbjudas att genomgå kontroll av

syn och hörsel och andra begrän-

sade hälsokontroller.

Varje elev i grundskolan eller

sameskolan skall erbjudas att

genomgå minst tre allmänna hälso-

kontroller, jämnt fördelade under

skoltiden. Den första kontrollen

skall äga rum första läsåret. Den får

i stället äga rum under det år ele-

ven går i förskoleklassen. Eleven

skall dessutom, mellan de allmänna

hälsokontrollerna, erbjudas att ge-

nomgå kontroll av syn och hörsel

och andra begränsade hälsokon-

troller.

Om skolläkaren på förekommen anledning anser att en viss elev i

grundskolan eller sameskolan behöver undersökas särskilt, skall eleven

genomgå sådan undersökning.

Eleverna i de delar av särskolan och specialskolan som motsvarar

grundskolan skall när det behövs erbjudas att genomgå särskilda un-

dersökningar som föranleds av deras funktionshinder. I övrigt gäller be-

stämmelserna i första och andra styckena även för dessa elever.

___________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

1.2 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen

 (1980:620)

Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620)6

dels att 13 18 §§ skall upphöra att gälla,

dels att 35 och 54 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

35 §7

För plats i av kommunen anord-

nad förskola, fritidshem, integrerad

skolbarnsomsorg, familjedaghem,

färdtjänst, familjerådgivning, hjälp

i hemmet, service och omvårdnad,

sådant boende som avses i 20 §

andra stycket eller 21 § tredje styc-

ket eller annan liknande social

tjänst får kommunen ta ut skäliga

avgifter enligt grunder som kom-

munen bestämmer. Avgifterna får

dock inte överstiga kommunens

självkostnader.

För sådana platser i förskolan

som avses i 15 och 16 §§ får avgift

tas ut endast i den mån verk-

samheten överstiger 15 timmar i

veckan eller 525 timmar om året.

För färdtjänst, familjerådgivning,

hjälp i hemmet, service och

omvårdnad, sådant boende som

avses i 20 § andra stycket eller 21 §

tredje stycket eller annan liknande

social tjänst får kommunen ta ut

skäliga avgifter enligt grunder som

kommunen bestämmer. Avgifterna

får dock inte överstiga kommunens

självkostnader.

Avgifter för hjälp i hemmet, service och omvårdnad samt boende får

inte tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso och

sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte

förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov.

54 §8

I ärenden hos socialnämnden som avser myndighetsutövning mot

någon enskild skall nämnden tillämpa följande bestämmelser i förvalt-

ningslagen (1986:223):

14 § första stycket om en parts rätt att meddela sig muntligen,

16 och 17 §§ om en parts rätt att få del av uppgifter,

20 § om motivering av beslut,

26 § om rättelse av skrivfel och liknande.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan

sökande i ett ärende om plats i

förskola eller fritidshem, om ett så-

dant boende som avses i 20 § andra

stycket eller 21 § tredje stycket

eller om någon annan liknande

social tjänst.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan

sökande i ett ärende om ett sådant

boende som avses i 20 § andra

stycket eller 21 § tredje stycket

eller om någon annan liknande

social tjänst.

Vad som sägs i första stycket gäller också när det är fråga om en

ansökan eller ett yttrande till en annan myndighet i ett mål eller ärende

som rör myndighetsutövning mot enskild hos denna.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

1.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs att 7 kap. 9 § sekretesslagen (1980:100)9 skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 kap. Sekretess med hänsyn främst till skyddet för enskilds

personliga förhållanden

9 §10

Sekretess gäller i grundskolan,

gymnasieskolan, särskolan, special-

skolan och sameskolan samt i en

kommunal riksinternatskola för

uppgift som hänför sig till psyko-

logisk undersökning eller behand-

ling och för uppgift om enskilds

personliga förhållanden hos psyko-

log eller kurator, om det inte står

klart att uppgiften kan röjas utan att

den som uppgiften rör eller någon

honom närstående lider men.

Sekretess gäller i förskoleklas-

serna, grundskolan, gymnasiesko-

lan, särskolan, specialskolan och

sameskolan samt i en kommunal

riksinternatskola för uppgift som

hänför sig till psykologisk under-

sökning eller behandling och för

uppgift om enskilds personliga för-

hållanden hos psykolog eller kura-

tor, om det inte står klart att upp-

giften kan röjas utan att den som

uppgiften rör eller någon honom

närstående lider men.

Sekretess gäller på samma område dels i skolans elevvårdande

verksamhet i övrigt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, dels

för uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller om

skiljande av elev från vidare studier. Sekretessen gäller dock endast, om

det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående

lider men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i elev-

vårdsärende eller i annat ärende som nu har nämnts.

Sekretess gäller inom utbildningsväsendet i övrigt för uppgift som

hänför sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift

om enskilds personliga förhållanden hos psykolog, kurator eller

syofunktionär, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den

som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men. Dessutom

gäller inom arbetsmarknadsutbildningen, den kommunala vuxen-

utbildningen, vuxenutbildningen för utvecklingsstörda, svenskundervis-

ningen för invandrare (sfi) och folkhögskolan sekretess i annan

elevvårdande verksamhet för uppgift om enskilds personliga förhål-

landen, om det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom

närstående lider men om uppgiften röjs.

Sekretess gäller i specialpedagogisk stödverksamhet för uppgift om

enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller

någon honom närstående lider men om uppgiften röjs.

Sekretess gäller hos Statens skolverk i verksamhet som avser tillsyn

över utbildning vid skolor med enskild huvudman (fristående skolor) för

uppgift som härrör från skolans elevvårdande verksamhet och som gäller

enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan

röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider

men. Samma sekretess gäller i nämnda tillsynsverksamhet för uppgift

som hänför sig till en fråga om tillrättaförande av elev eller skiljande av

elev från vidare studier. Sekretessen enligt detta stycke gäller dock inte

Statens skolverks beslut i ett ärende.

Sekretess gäller i förskoleverk-

samhet och skolbarnsomsorgen för

uppgift som hänför sig till psykolo-

gisk undersökning eller behandling

och för uppgift om enskilds

personliga förhållanden hos

psykolog eller kurator, om det inte

står klart att uppgiften kan röjas

utan att den som uppgiften rör eller

någon honom närstående lider men.

Sekretess gäller i verksamhet

som avses i sjätte stycket för annan

uppgift om enskilds personliga för-

hållanden, om det kan antas att den

enskilde eller någon honom när-

stående lider men om uppgiften

röjs.

I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio

år.

___________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

Förteckning över remissinstanserna samt en samman-

ställning av remissyttrandena över betänkandet Sam-

verkan för utveckling Om förskolan, skolan och

skolbarnsomsorgen (Ds 1997:10)

Remissinstanserna

Remissyttranden har kommit in från Kammarrätten i Sundsvall, Social-

styrelsen, Handikappombudsmannen (HO), Barnombudsmannen (BO),

Statskontoret, Riksrevisionsverket (RRV), Statens skolverk, Statens in-

stitut för handikappfrågor i skolan (SIH), Lärarhögskolan i Stockholm,

Universitetet i Linköping, Sameskolstyrelsen, Manillaskolan, Öster-

vångskolan, Länsstyrelserna i Skåne och Uppsala län, Svenska Kom-

munförbundet, Arjeplogs kommun, Avesta kommun, Bräcke kommun,

Danderyds kommun, Eskilstuna kommun, Finspångs kommun, Gällivare

kommun, Göteborgs kommun, Hudiksvalls kommun, Härryda kommun,

Kristianstads kommun, Kungsbacka kommun, Lilla Edets kommun,

Luleå kommun, Malmö stad, Mörbylånga kommun, Norrköpings kom-

mun, Norrtälje kommun, Oskarshamns kommun, Sandvikens kommun,

Skurups kommun, Stenungsunds kommun, Stockholms stad, Sunne

kommun, Söderköpings kommun, Umeå kommun, Uppsala kommun och

Örebro kommun, Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO),

Tjänstemännens Centralorganisation (TCO), Landsorganisationen i Sve-

rige (LO), Riksförbundet Hem och Skola (RHS), Friskolornas Riksför-

bund, Riksförbundet för Utvecklingsstörda Barn, Ungdomar och Vuxna

(FUB), Handikappförbundets Samarbetsorgan (HSO), Sveriges dövas

riksförbund (SDR), Synskadades riksförbund (SRF) samt Föreningen

Sveriges Socialchefer.

Yttranden har dessutom inkommit från universitetsadjunkten Staffan
[REDACTED_EFTERNAMN], Riksföreningen för skolhälsovård, Samhällsvetenskapliga forsk-

ningsinstitutet i Uppsala (SAMU), Arbetarskyddsstyrelsen, Riksförbun-

det för döva, hörselskadade och språkstörda barn (DHB), Sveriges För-

skollärares Yrkesförening, Hörselskadades Riksförbund (HRF), Riksför-

bundet för Rörelsehindrade Barn och Ungdomar (RBU), Lärarnas Riks-

förbund (LR), SKTF, Lärarförbundet och Sollentuna kommun.

En helt övervägande del av remissinstanserna är positiva till grundan-

satsen och till betänkandet som helhet. Många remissinstanser har därför

inte kommenterat de olika förslagen alternativt endast kommenterat de

delar av betänkandet som de har helt eller delvis annan uppfattning om.

Majoriteten av kommunerna välkomnar förslagen och menar att det

bekräftar och underlättar den utveckling som redan är påbörjad. De anser

att förslagen undanröjer onödiga hinder för ett arbete utifrån en helhets-

syn på barns lärande och ger möjligheter till höjd kvalitet. Några av re-

missinstanserna menar att det är olyckligt att arbetsgruppens förslag inte

samordnats med det förslag till ny läroplan för barn och unga 6 16 år

som Barnomsorg och skolakommittén (BOSK) lämnat (SOU 1997:21).

Instanser som övervägande framför kritiska synpunkter är Kommunför-

bundet, Skolverket och Föreningen Sveriges Socialchefer.

Skollagsändringar och förskoleklass

Skollagsändringar

Kammarrätten har inget att erinra mot förslaget som helhet.

Ett stort antal av kommunerna, liksom BO, TCO och Friskolornas

riksförbund är positiva till förslagen om att överföra nuvarande bestäm-

melser om förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg i socialtjänstlagen

till skollagen. Lärarförbundet välkomnar en gemensam lagstiftning och

ett gemensamt måldokument som viktiga åtgärder för att skapa kontinui-

tet i barns och ungdomars utbildning och en större likvärdighet över lan-

det. LR anser också att det är bra ur likvärdighetssynpunkt att verksam-

heten för sexåringarna stramas upp genom skollagens portalparagraf,

men menar att en obligatorisk tioårig grundskola vore bättre.

Lärarförbundet menar att lagstiftning som omfattar familjedaghem

inte hör hemma i en skollag, och att inte heller begreppet barnomsorg bör

införas i skollagen. Lärarförbundet, liksom SACO, anser dessutom att

den s.k. flexibla skolstarten bör tas bort. SKTF har inga invändningar mot

att skolbarnsomsorgen regleras i skollagen men anser att förskoleverk-

samheten alltjämt bör regleras i socialtjänstlagen, eftersom den till över-

vägande del är en social/omsorgsverksamhet. Föreningen Sveriges Soci-

alchefer avstyrker en överflyttning av reglerna till skollagen.

Socialstyrelsen pekar på vissa brister och oklarheter i nuvarande soci-

altjänstlag. Styrelsen förutsätter att BOSK beaktar bristerna i sitt fortsatta

arbete. HO, RBU och SIH anser att en allmän formulering motsvarande

den som finns i 21 § socialtjänstlagen (SoL) vad gäller omsorgen om

människor med funktionshinder bör föras in i skollagen.

Enligt 14 c § SoL skall plats inom barnomsorgen erbjudas så nära bar-

nets hem eller skola som möjligt med beaktande av vad som krävs för

att utnyttja lokaler och andra resurser . Arbetsgruppen har föreslagit att

en motsvarighet till denna bestämmelse förs in 2 a kap. 8 § respektive 2 b

kap. 3 § skollagen. Riksförbundet för Utvecklingsstörda Barn, Ungdomar

och Vuxna (FUB) anser att formuleringen som citeras ovan bör strykas

eftersom den kan användas som argument för att skapa särskilda grupper

för utvecklingsstörda barn. Riksförbundet för Rörelsehindrade Barn och

Ungdomar (RBU) föreslår att föräldrar till barn med funktionshinder i

förskoleklass, förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg skall ha rätt att

få en individuell plan upprättad för barnet. En sådan plan bör kunna ligga

till grund för åtgärdsprogram i skolan. FUB anser att åtgärdsprogram bör

upprättas för barn med behov av särskilt stöd i förskoleklass.

Sveriges dövas riksförbund (SDR) framhåller att det tydligt måste

framgå att närhetsprincipen inte skall gälla för dem som behöver en

teckenspråkig miljö i förskolan och förskoleklassen. SDR menar att

betänkandet inte löser problemen vad gäller kontakter mellan

förskoleklass i närmiljön och de fem specialskolor som finns i landet.

Även RBU anser att närhetsprincipen är viktig, men det kan finnas

tillfällen då barnet behöver gå i en annan skola, förskoleklass,

förskoleverksamhet eller skolbarnsomsorg.

BO vill ha en översyn av regeln om i vilken omfattning barnomsorg

ska tillhandahållas och SACO menar, med stöd av Sveriges Psykologför-

bund, att alla barn måste garanteras rätt till förskoleverksamhet och för-

ordar att lagtexten skärps i detta avseende.

TCO och Lärarförbundet förespråkar att skyldighetslagen för kommu-

nerna ändras till en rättighetslag för barn, både vad gäller förskola och

skolbarnsomsorg. De menar också, liksom Sveriges Förskollärares Yr-

kesförening, att den verksamhet som bedrivs i familjedaghem även i fort-

sättningen bör regleras i socialtjänstlagen, eller att en sådan lösning bör

övervägas.

TCO understryker vikten av att den sociala delen, omsorgsverksamhe-

ten, bevaras och utvecklas på samma sätt som den pedagogiska verksam-

heten, och att det fortfarande skall finnas en koppling till socialtjänst-

lagen för att uppmärksamma barn med särskilda behov.

Förskoleklass som egen skolform

Hälften av remissinstanserna har synpunkter på förslaget att den s.k. sex-

årsverksamheten bildar en egen skolform. En klar majoritet av dem, däri-

bland ett stort antal av kommunerna samt HO, BO, SIH, TCO, Länssty-

relsen i Skåne, LHS, Friskolornas riksförbund, FUB, Lärarförbundet och

HSO är positiva. Skälen till den positiva inställningen är bl.a. att en egen

skolform underlättar en utveckling som i många fall redan är påbörjad

och att ett gemensamt regelverk ger förutsättningar för ett arbetsätt som

är baserat på en helhetssyn på barns utveckling och lärande.

Några instanser, däribland SACO, Friskolornas Riksförbund, LR, RHS,

Lärarförbundet och ett antal kommuner hade dock föredragit tioårig

skolplikt med start vid sex års ålder. Luleå och Skurup är ett par av de

kommuner som framhåller att förslaget ändå är ett steg i rätt riktning.

Danderyds kommun menar att det är önskvärt att förskoleklassen blir

obligatorisk.

Finspång, Lilla Edets och Härryda kommuner är tveksamma till för-

slaget att införa en ny skolform, bl. a. med tanke på att en integration

mellan skola och barnomsorg måste ske processinriktat snarare än genom

administrativa beslut. Söderköpings kommun anser t.o.m. att en egen

skolform kan försvåra möjligheterna till integration.

Skolverket anser att det inte tydligt framgår av förslaget till ny lagtext

vad förskoleklass innebär.

Kommunförbundet avvisar förslaget om att förskola för sexåringar

skall utgöra en egen skolform, bl.a. med motiveringen att det är risk för

att synen på att barn står på en speciell utvecklingsnivå i en viss ålder

permanentas och att nya gränser skapas. Kommunförbundet menar att

den formella skolstarten är mindre betydelsefull i dag än tidigare och

förespråkar därför att inskrivningsreglerna ses över för att underlätta en

flexibel skolstart även uppåt för åttaåringar.

RRV anser att förslagen innebär en otydlig gränsdragning gentemot

både den obligatoriska skolan och förskolan. Sveriges Förskollärares

Yrkesförening menar att förskola för barn i åldrarna 1 6 år skall bilda

en egen skolform.

Skurups kommun anser att förslaget om kommunernas möjlighet att ta

ut avgift för verksamhet utöver 525 timmar är olyckligt formulerat.

Kommunen menar att det är viktigt att klargöra om dessa timmar är att

betrakta som daghems , skolbarnsomsorgsverksamhet eller som försko-

leklass.

Förskoleklass som benämning

Cirka en tredjedel av remissinstanserna är negativa till namnet försko-

leklass, något färre än en tredjedel är positiva. Övriga har inte särskilt

kommenterat benämningen. De som ser positivt på namnet anser bl.a. att

det är en tydlig markering av att förskolepedagogiken medvetet ska föras

in i skolan. Till dessa hör bl.a. HO, Lärarhögskolan i Stockholm, Manil-

laskolan, Danderyd, Gällivare, Hudiksvall, Mörbylånga, Norrköping,

Norrtälje och Sunne kommuner, Stockholms stad, Lärarförbundet och

FUB.

De negativa är bl.a. Socialstyrelsen, BO, Skolverket, RRV, SIH, Kom-

munförbundet, LO, RHS samt drygt hälften av kommunerna. Dessa lyfter

fram att begreppet klass ger associationer till förlegade arbetssätt och

organisationsmönster. Några menar att namnet kan bidra till en utveck-

ling av separata klasser med sexåringar i stället för en integrerad verk-

samhet tillsammans med barn i närliggande åldrar, och att det finns risk

för att en påbörjad utveckling med flexibla grupper avstannar. RRV påpe-

kar t.ex. att om verksamheten inte nödvändigtvis ska bedrivas i fasta

grupper i skolan är benämningen missvisande. Skolverket bedömer att det

kommer att bli svårare än i dag för föräldrar och skolhuvudmän att hålla

isär när barnen går i nioårig skola och när de går i förskola.

Många av de kritiska remissinstanserna påpekar dock att det är svårt att

finna ett bra namn som leder tankarna till samverkan och integrering.

Sexårsverksamhet, förskola för sexåringar, nybörjarskola, förskolegrupp

och barnskola är förslag som lämnats av remissinstanserna.

Samordning med nytt måldokument

En del remissinstanser anser att arbetsgruppens förslag borde ha samord-

nats med BOSK:s förslag till ny läroplan. Skolverket, som är en av dem,

anser sig därför inte kunna ta ställning till lagförslagen. Kommunför-

bundet hade föredragit att hela lagstiftningen för skola och barnomsorg

presenterats i ett samlat förslag för barn och unga 1 16 år.

Undervisning i arbetslag, pedagogbegreppet och skollagsändringar

Remissinstanserna är övervägande positiva till arbetsgruppens förslag att

förskollärare och fritidspedagoger får användas för undervisning i det

offentliga skolväsendet. Bland de positiva märks BO, Friskolornas Riks-

förbund, SIH, TCO, LO, Synskadades Riksförbund och en övervägande

del av kommunerna. Ett stort antal av instanserna understryker dock vik-

ten av att varje personalkategori behåller sin yrkeskompetens. LR och

Lärarförbundet betonar att de olika personalkategorierna inte är utbyt-

bara utan skall berika verksamheterna tillsammans.

Sandvikens kommun, liksom FUB, tycker att det är onödigt att betona

att verksamheten i förskoleklassen skall ligga till grund för fortsatt skol-

gång. LR har motsatt åsikt då de menar att det är bra om verksamheten

före den obligatoriska skolan mer än tidigare inriktas på att vara ett stöd

för fortsatt skolgång.

Kommunförbundet anser att det är olämpligt att en lagreglering bygger

på ett särskilt sätt att organisera personalens arbete. Förbundet menar att

de flesta kommuner redan idag organiserar förskollärare, lärare och fri-

tidspedagoger i arbetslag, och hävdar att arbetslaget är ett medel inte ett

mål. LR menar att arbetslaget är en av många bra modeller för hur arbetet

kan organiseras.

Pedagogbegreppet

Vad gäller arbetsgruppens förslag att ersätta benämningen lärare med

pedagog går meningarna i sär. De flesta som uttalat sig kring frågan är

positiva, däribland Lärarhögskolan i Stockholm, Länsstyrelsen i Skåne,

Sveriges Förskollärares Yrkesförening, SDR och närmare hälften av

kommunerna. Ett antal remissinstanser är dock kritiska till att ändra be-

nämningen. Till dessa hör Svenska Kommunförbundet, RHS, SACO,

Lärarförbundet, LR, TCO samt ett antal kommuner. TCO anser att

samma utbildningskrav skall omfatta förskolans verksamhet för barn

mellan 1 5 år som i övriga offentliga skolväsendet.

Däremot anser LO, i likhet med SKAF, att den förslagna lydelsen av 2

kap. 3 5 §§ kan tolkas som om personalgrupper med omsorgskompe-

tens utestängs från arbetslagen. SKAF framhåller betydelsen av barnskö-

tares, dagbarnvårdares och fritidsledares omsorgskompetens samt

betonar att även dessa yrkesgrupper har pedagogisk utbildning.

Tillstånd, tillsyn och bidrag till enskild verksamhet

En knapp tredjedel av remissinstanserna har kommenterat förslaget att

tillstånd till enskild bedriven verksamhet skall lämnas av den kommun

där verksamheten skall bedrivas. Av dessa är hälften positiva och hälften

negativa till förslaget. Endast ett fåtal remissinstanser har särskilt kom-

menterat förslaget att kommunen beslutar om bidrag skall ges till verk-

samhet i enskild regi.

Socialstyrelsen anser att både Skolverket och kommunerna skall an-

svara för tillsyn över verksamhet i enskild regi. Skolverket anser att det

finns skäl att tillämpa samma rutiner för godkännande av enskild bedri-

ven barnomsorg som för fristående skolor. Erfarenheterna av försöks-

verksamheten med kommunernas tillståndsgivning och tillsyn är dock

goda, vilket trots allt talar för förslaget. Däremot förespråkar Skolverket

att begreppet enskild byts mot begreppet fristående även vad gäller

icke kommunala förskolor.

Göteborgs kommun vill att Skolverket skall pröva ärenden om tillstånd

för enskild förskoleklass och skolbarnsomsorg i de fall de integreras i

fristående skolor. De menar vidare att länsstyrelsen bör vara tillstånds-

myndighet för enskild förskoleverksamhet för barn i åldrarna 1 5 år.

Danderyds kommun förespråkar att samma regler för bidrag bör gälla för

enskild barnomsorg som för fristående skolor.

Friskolornas Riksförbund menar att arbetsgruppens förslag innebär att

fristående skolor blir beroende av kommunernas inställning till deras

verksamhet, vilket begränsar deras möjligheter att anordna förskoleklass.

Friskolornas Riksförbund anser därför att Skolverket skall besluta om

tillstånd till enskilda verksamheter samt vara tillsynsmyndighet för samt-

liga verksamheter oavsett huvudman. Dessutom menar förbundet att ar-

betsgruppens förslag inte löser problemet med att elever i vissa kommu-

ner hänvisas till kommunens egen integrerade skolbarnsomsorg efter sin

skoldag istället för i den fristående skolan. Rätten till likvärdig utbildning

borde, menar förbundet, innebära en skyldighet för kommunerna att ge

bidrag även till integrerad skolbarnsomsorg i fristående skolor.

Skolhälsovård

Knappt hälften av remissinstanserna har synpunkter på arbetsgruppens

förslag att skolhuvudmannen efter överenskommelse med sjukvårdshu-

vudmannen kan ta över ansvaret för den förebyggande hälsovården för

sexåringar. En tydlig majoritet av de kommuner som lämnat synpunkter

är positiva till förslaget. Även Socialstyrelsen, BO, Manillaskolan, Kom-

munförbundet, LR och SACO tillstyrker förslaget. Socialstyrelsen vill

dock att huvudmännen uppmärksammar riskerna vid övergången mellan

förskola och skola. SACO understryker, med stöd av Läkarförbundet,

betydelsen av samverkan mellan barn och skolhälsovård.

Avesta, Eskilstuna, Mörbylånga, Skurup, Sunne, Umeå och Uppsala

kommuner anser dock att det vore bättre med ett förslag som innebär att

ansvaret för den förebyggande hälsovården för barn i förskoleklass

överförs till skolhälsovården eller uttrycker önskemål om att ett sådant

förslag läggs senare.

HSO påpekar att barn med funktionsnedsättning inte under några för-

hållanden får gå miste om habiliterande eller medicinska insatser. HSO:s

erfarenheter visar att kontakten med barnhabilitering ofta bryts i och med

att barnet börjar i skolan. Organisationen anser att det kommande lagför-

slaget bör innehålla ett förtydligande om att habilitering skall ingå i pla-

neringen inför skolstarten.

Övriga skolformer

Arbetsgruppen har föreslagit att en bestämmelse införs som gör det möj-

ligt för specialskolorna att efter avtal med den kommun där skolan är be-

lägen fullgöra kommunens skyldighet att anordna förskoleklass och skol-

barnsomsorg för döva och gravt hörselskadade barn.

Det fåtal remissinstanser som har kommenterat förslaget är i stort sett

positiva, med några få undantag eller kommentarer.

Några remissinstanser pekar på att det kan förekomma praktiska pro-

blem kring övergången förskoleklass specialskola i de fall barnen inte

bor i ett län där specialskolan är belägen. SDR, Manillaskolan, Öster-

vångskolan, HRF är några av de som berör denna fråga.

SIH avstyrker förslaget i nuläget bl.a. med hänsyn till att det endast

omfattar de barn som är bosatta på skolorten. SIH hänvisar också till att

kommittén om funktionshindrade elever i skolan (FUNKIS) har i upp-

drag att utreda frågan om ansvaret för de statliga specialskolorna. Öster-

vångskolan anser att skolan bör ha möjlighet att sluta avtal om försko-

leklass med alla 29 kommuner, som omfattas av skolans upp-

tagningsområde. Örebro kommun föreslår att specialskolorna bör få sluta

avtal med närbelägna kommuner om förskoleklass och skolbarnsomsorg.

SACO anser att arbetsgruppen i alltför liten utsträckning behandlat

situationen för elever med funktionshinder. SACO förordar att

regeringen återkommer med ett genomarbetat förslag till hur försko-

leklass skall anordnas för elever med funktionshinder eller utvecklings-

försening.

FUB håller med om att det är viktigt med utrymme för flexibla lös-

ningar för särskolans elever, men anser inte att exempel på sådana lös-

ningar bör beskrivas. En sådan exemplifiering kan lätt leda till att kom-

munerna skapar permanenta lösningar för barn med utvecklingsstörning i

stället för att vara flexibla och utgå från barnens behov. Även HO är

tveksam till resonemanget om att förskoleklass i särskolan kan vara ett

alternativ. HO anser att utvecklingsstörda barns behov av förskoleverk-

samhet skall tillgodoses i den reguljära verksamheten i närheten av hem-

met.

Sekretesslagen

Arbetsgruppen har föreslagit att verksamheten i förskoleklassen skall

omfattas av skolsekretessen samt att barnomsorgen får en sekretess som

överensstämmer med den som gäller i skolan.

Flertalet remissinstanser anser att det är nödvändigt med samma sek-

retess vad gäller de verksamheter som integreras.

Ett antal kommuner liksom RHS, HRF, SDR och Friskolornas Riksför-

bund har endast kommenterat förslaget vad gäller förskoleklass och skol-

barnsomsorg. Stenungsunds kommun framhåller att det tydligare bör

framgå att samma sekretess föreslås för förskola, förskoleklass, skola och

skolbarnsomsorg.

Svenska Psykologförbundet anser att förskola, förskoleklass och skol-

barnsomsorg bör behålla den sekretess som gäller i dag. Svenska Kom-

munförbundet anser att förslaget löser en del av problematiken kring

olika sekretess i verksamheter för barn och ungdomar, men att konsek-

venserna av en förändrad sekretess för åldrarna 1 5 år inte är tillräckligt

utredd. Förbundet anser också att det borde framgå i betänkandet att an-

mälningsplikten inte påverkas.

Lärarhögskolan i Stockholm menar att de gällande sekretessbestäm-

melserna i socialtjänstlagen har varit en säkerhet och ett stöd för barn och

föräldrar när de kommunicerat med personalen. Lärarhögskolan, som

hänvisar till Staffan Olssons yttrande, menar att skolbarnsomsorg och

förskoleklass kan omfattas av samma sekretess som grundskolan. Kon-

sekvenserna av att förändra sekretessen även för förskoleverksamhet är

dock alltför lite utredda. Verksamhetens sociala innehåll och det nära

samarbetet med hemmet talar mot förslaget i betänkandet.

Umeå kommun, Länsstyrelsen i Skåne län och Föreningen Sveriges

Socialchefer anser att alla pedagoger bör omfattas av den strängare sek-

retessen, eftersom dagens stränga sekretess inom socialtjänsten har stor

betydelse för föräldrarnas förtroende för barnomsorgen.

Glesbygdsmodellen

Endast Arjeplogs och Bräcke kommuner har kommenterar den s.k. gles-

bygdsmodellen. Bräcke kommun anser att det inte finns skäl att behålla

modellen medan Arjeplogs kommun menar att möjligheten till särlös-

ningar måste finnas kvar för glesbygden.

Finansieringsprincipen

Endast ett fåtal av kommunerna har kommenterat finansieringsprincipen.

Av dessa instämmer Göteborgs och Sandvikens kommuner samt Manil-

laskolan i arbetsgruppens bedömning att förändringarna inte ökar kostna-

derna för kommunerna. Kristianstad och Skurups kommuner framhåller

att de har genomfört integrering respektive tioårig skolgång utan extra

kostnader.

Oskarshamns kommun menar dock att lokalinvesteringar krävs för att

genomföra en verksamhetsintegrering. Norrköpings kommun hävdar att

övertagande av tillståndsgivningen för förskoleverksamhet i enskild regi

innebär ökade kommunala kostnader. HRF och SDR delar inte arbets-

gruppens uppfattning då det gäller resurser för barn och ungdomar med

funktionsnedsättningar.

Statskontoret anser att en utbyggnad av pedagogisk verksamhet för

barn som i dag står helt utanför barnomsorg kan rymmas inom de resur-

ser som förskolan i dag disponerar.

Arbetsmiljölagen

RHS anser att det är bra att arbetsmiljölagen kommer att omfatta försko-

leklassen, men ifrågasätter varför lagen inte skall gälla för skolbarnsom-

sorg. BO är positiv till förslaget men menar att när arbetsmiljölagen är

tänkt att omfatta även yngre barn bör lagen utformas utifrån elevernas

situation så att den får bättre genomslag än hittills på både skol och för-

skoleområdet.

Arbetarskyddsstyrelsen anser att arbetsgruppens förslag innebär ett

klarläggande eftersom förskoleklass uttryckligen anges vara utbildning.

Detta innebär en tydlig gräns mot förskola och skolbarnsomsorg där ar-

betsmiljölagen inte gäller.

Lagrådsremissens lagförslag

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om ändring i skollagen (1980:1100)

Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100)1

dels att 1 kap. 1 och 4 §§, 2 kap. 3, 4 och 5 §§, 3 kap. 7 §, 6 kap. 3 §, 7

kap. 6 § och 14 kap. 1 och 3 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas två nya kapitel, 2 a och 2 b kap., av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 kap.

1 §

För barn och ungdomar anordnar

det allmänna utbildning i form av

grundskola och gymnasieskola samt

vissa motsvarande skolformer,

nämligen särskola, specialskola och

sameskola.

Grundskolan, gymnasieskolan,

särskolan, specialskolan och sa-

meskolan bildar det offentliga skol-

väsendet för barn och ungdom.

Dessutom finns särskilda utbild-

ningsformer som anordnas av det

allmänna för dem som till följd av

sjukdom eller av annat skäl inte kan

delta i skolarbetet inom det offent-

liga skolväsendet.

För barn och ungdomar anordnar

det allmänna utbildning i form av

förskoleklass, grundskola och gym-

nasieskola samt vissa motsvarande

skolformer, nämligen särskola, spe-

cialskola och sameskola.

Förskoleklassen, grundskolan,

gymnasieskolan, särskolan, spe-

cialskolan och sameskolan bildar

det offentliga skolväsendet för barn

och ungdom. Dessutom finns sär-

skilda utbildningsformer som an-

ordnas av det allmänna för dem

som till följd av sjukdom eller av

annat skäl inte kan delta i skol-

arbetet inom det offentliga skol-

väsendet.

Det allmänna anordnar också

pedagogisk verksamhet i form av

förskoleverksamhet och skolbarns-

omsorg. För dessa verksamheter

gäller i denna lag endast bestäm-

melserna i 2 a kap.

4 §2

Kommunerna är huvudmän för

grundskolan.

Kommunerna är huvudmän för

förskoleklassen och grundskolan.

Kommuner och landsting är huvudmän för gymnasieskolan.

2 kap.

3 §3

Varje kommun och landsting är

skyldig att för undervisningen an-

vända lärare som har en utbildning

avsedd för den undervisning de i

huvudsak skall bedriva.

Kommuner och landsting är skyl-

diga att för undervisningen använda

lärare, förskollärare eller fritids-

pedagoger som har en utbildning

avsedd för den undervisning de i

huvudsak skall bedriva.

Undantag får göras endast om personer med sådan utbildning inte finns

att tillgå eller det finns något annat särskilt skäl med hänsyn till eleverna.

Varje kommun och landsting skall vidare sträva efter att för undervis-

ning i gymnasieskolan, gymnasial vuxenutbildning och påbyggnadsut-

bildning anställa lärare som har forskarutbildning.

4 §4

För att få anställas som lärare i

det offentliga skolväsendet utan

tidsbegränsning skall den sökande

dels behärska svenska språket, om

det inte finns synnerliga skäl att

medge annat, dels ha nödvändiga

insikter i de föreskrifter som gäller

beträffande det offentliga skolvä-

sendet, särskilt de föreskrifter som

anger målen för utbildningen, dels

också uppfylla ett av följande krav:

1. Sökanden har genomgått

svensk lärarutbildning med huvud-

saklig inriktning mot den undervis-

ning anställningen avser eller en

därmed jämställd lärarutbildning i

ett annat nordiskt land eller ett an-

nat land som tillhör Europeiska

frihandelssammanslutningen eller

Europeiska unionen.

2. Sökanden har genomgått

annan högskoleutbildning som av

Högskoleverket förklarats i

huvudsak motsvara sådan

lärarutbildning som avses under 1.

För att få anställas som lärare,

förskollärare eller fritidspedagog i

det offentliga skolväsendet utan

tidsbegränsning skall den sökande

dels behärska svenska språket, om

det inte finns synnerliga skäl att

medge annat, dels ha nödvändiga

insikter i de föreskrifter som gäller

beträffande det offentliga skolvä-

sendet, särskilt de föreskrifter som

anger målen för utbildningen, dels

också uppfylla ett av följande krav:

1. Sökanden har genomgått

svensk lärarutbildning respektive

barn och ungdomspedagogisk ut-

bildning med huvudsaklig inrikt-

ning mot den undervisning anställ-

ningen avser eller en därmed jäm-

ställd pedagogisk utbildning i ett

annat nordiskt land eller ett annat

land som tillhör Europeiska frihan-

delssammanslutningen eller Euro-

peiska unionen.

2. Sökanden har genomgått

annan högskoleutbildning som av

Högskoleverket förklarats i

huvudsak motsvara sådan

pedagogisk utbildning som avses

under 1.

Om det saknas sökande som uppfyller kraven enligt 1 eller 2, men det

finns särskilda skäl att anställa någon av de sökande utan tidsbegräns-

ning, får sådan anställning komma till stånd, ifall den sökande har mot-

svarande kompetens för den undervisning som anställningen avser och

det dessutom finns skäl att anta att sökanden är lämpad att sköta under-

visningen.

5 §

Den som inte uppfyller kraven

enligt 4 § får anställas som lärare

för högst ett år i sänder.

Den som inte uppfyller kraven

enligt 4 § får anställas som lärare,

förskollärare respektive fritidspe-

dagog för högst ett år i sänder.

2 a kap. Förskoleverksamhet och

skolbarnsomsorg

1 §

Varje kommun svarar för att

barn som är bosatta i Sverige och

som stadigvarande vistas i

kommunen erbjuds

förskoleverksamhet och

skolbarnsomsorg. Verksamheterna

kan också anordnas av enskilda.

Förskoleverksamheten avser

barn som inte går i skolan.

Skolbarnsomsorgen avser barn

till och med tolv års ålder som går i

skolan.

2 §

Förskoleverksamheten bedrivs i

form av förskola, som organiseras

som daghem eller deltidsgrupp, i

form av familjedaghem och i form

av kompletterande förskoleverk-

samhet (öppen förskola).

Skolbarnsomsorgen bedrivs i

form av fritidshem, integrerad skol-

barnsomsorg eller familjedaghem.

För barn mellan tio och tolv år kan

skolbarnsomsorgen även bedrivas i

form av öppen fritidsverksamhet.

Skolbarnsomsorgen skall ta emot

barn under den del av dagen då de

inte vistas i skolan och under lov.

3 §

Förskoleverksamhetens uppgift

är att genom pedagogisk verksam-

het erbjuda barn fostran och om-

vårdnad. Skolbarnsomsorgens upp-

gift är att komplettera skolan samt

erbjuda barn en meningsfull fritid

och stöd i utvecklingen.

För bedrivande av förskoleverk-

samhet och skolbarnsomsorg skall

det finnas personal med sådan ut-

bildning eller erfarenhet att bar-

nens behov av omsorg och en god

pedagogisk verksamhet kan tillgo-

doses. Barngrupperna skall ha en

lämplig sammansättning och stor-

lek. Lokalerna skall vara ända-

målsenliga.

Förskoleverksamheten och skol-

barnsomsorgen skall utgå från

varje barns behov. Barn som av

fysiska, psykiska eller andra skäl

behöver särskilt stöd i sin utveck-

ling skall ges den omsorg som de-

ras speciella behov kräver.

4 §

Om ett barn vårdas på sjukhus

eller i någon annan institution,

skall huvudmannen för institutionen

sörja för att barnet får tillfälle att

delta i verksamhet som motsvarar

den som erbjuds i förskola, fritids-

hem eller integrerad skolbarnsom-

sorg.

5 §

Kommunens uppgifter inom för-

skoleverksamheten och skolbarns-

omsorgen fullgörs av den eller de

nämnder som kommunfullmäktige

bestämmer.

Kommunen får sluta avtal med

någon annan om att utföra kommu-

nens uppgifter inom förskoleverk-

samheten och skolbarnsomsorgen.

Genom ett sådant avtal får en

kommun tillhandahålla tjänster åt

en annan kommun. Uppgifter som

innefattar myndighetsutövning får

inte med stöd av denna bestäm-

melse lämnas till ett bolag, en före-

ning, en samfällighet, en stiftelse

eller en enskild individ.

6 §

Förskoleverksamhet och skol-

barnsomsorg skall tillhandahållas i

den omfattning det behövs med

hänsyn till föräldrarnas förvärvsar-

bete eller studier eller barnets eget

behov.

Förskoleverksamhet skall tillhan-

dahållas barn som har fyllt ett år.

Barn som inte har fyllt ett år skall

tillhandahållas förskola om barnet

omfattas av 9 §.

7 §

När vårdnadshavaren har anmält

behov av plats inom förskoleverk-

samheten eller skolbarnsomsorgen,

skall kommunen erbjuda plats utan

oskäligt dröjsmål.

Kommunen kan fullgöra sin skyl-

dighet enligt 6 § också genom att

utan oskäligt dröjsmål hänvisa bar-

net till en motsvarande plats i en-

skild förskola, enskilt fritidshem

eller enskild integrerad skolbarns-

omsorg.

Kommunen skall ta skälig hänsyn

till vårdnadshavarens önskemål om

omsorgsform när den erbjuder

plats inom förskoleverksamheten

eller skolbarnsomsorgen enligt

första eller andra stycket.

8 §

Plats inom förskoleverksamheten

eller skolbarnsomsorgen skall er-

bjudas så nära barnets eget hem

eller skola som möjligt med beak-

tande av vad som krävs för att ef-

fektivt utnyttja lokaler och andra

resurser. Skälig hänsyn skall också

tas till vårdnadshavarens önskemål.

9 §

Barn som av fysiska, psykiska el-

ler andra skäl behöver särskilt stöd

i sin utveckling skall anvisas plats i

förskola, fritidshem eller integrerad

skolbarnsomsorg, om inte barnens

behov av sådant stöd tillgodoses på

något annat sätt.

Kommunen skall genom uppsö-

kande verksamhet ta reda på vilka

barn som behöver anvisas plats

enligt första stycket. Kommunen

skall verka för att barnen utnyttjar

den anvisade platsen och informera

föräldrarna om verksamheten och

syftet med denna.

10 §

För plats i förskola, fritidshem,

integrerad skolbarnsomsorg och

familjedaghem som kommunen an-

ordnar får skäliga avgifter tas ut

enligt grunder som kommunen be-

stämmer. Avgifterna får dock inte

överstiga kommunens självkostna-

der.

För sådana platser i förskola

som avses i 9 § får avgift tas ut

endast till den del verksamheten

överstiger 15 timmar i veckan eller

525 timmar om året.

 11 §

I ärenden som avser myndighets-

utövning mot någon enskild skall

följande bestämmelser i förvalt-

ningslagen (1986:223) tillämpas:

14 § första stycket om en parts

rätt att meddela sig muntligen,

16 och 17 §§ om en parts rätt att

få del av uppgifter,

20 § om motivering av beslut,

samt

26 § om rättelse av skrivfel och

liknande.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan

sökande i ett ärende om plats i för-

skola eller fritidshem.

12 §

Om kommunens uppgifter inom

förskoleverksamheten och skol-

barnsomsorgen fullgörs av flera

nämnder skall varje sådan nämnd,

i den utsträckning det begärs, till

de övriga lämna de uppgifter som

behövs för att administrera fördel-

ningen av platser.

13 §

Ett bolag, en förening, en sam-

fällighet, en stiftelse eller en enskild

individ som yrkesmässigt vill driva

en förskola, ett fritidshem eller in-

tegrerad skolbarnsomsorg skall ha

tillstånd till detta av den kommun

där verksamheten skall bedrivas.

Ett sådant tillstånd meddelas tills

vidare eller för viss tid.

Tillstånd behövs inte för sådan

verksamhet som kommunen genom

avtal enligt 5 § andra stycket har

överlämnat till en enskild att utföra.

14§

Tillstånd att bedriva sådan verk-

samhet som avses i 13 § får beviljas

endast om verksamheten uppfyller

kraven på god kvalitet och

säkerhet.

Tillstånd får förenas med villkor

av betydelse för kvalitet och säker-

het i verksamheten.

Om verksamheten helt eller till

väsentlig del ändras eller flyttas,

skall nytt tillstånd sökas.

15 §

Verksamhet som avses i 13 § står

under tillsyn av den kommun där

verksamheten bedrivs. Kommunen

har rätt att inspektera verksamhe-

ten och får inhämta de upplys-

ningar och ta del av de handlingar

som behövs för tillsynen.

16 §

Om det föreligger något missför-

hållande i sådan verksamhet som

avses i 13 §, skall kommunen före-

lägga den som ansvarar för verk-

samheten att avhjälpa missförhål-

landet.

Om missförhållandet är allvarligt

och kommunens föreläggande inte

följs, får kommunen återkalla till-

ståndet.

17 §

Kommunen kan lämna bidrag till

enskild förskoleverksamhet och en-

skild skolbarnsomsorg, om verk-

samheten uppfyller de krav som

anges i 3 § och avgifterna inte är

oskäligt höga. Sådant bidrag bör

lämnas med ett belopp per barn

som inte oskäligt avviker från kom-

munens kostnad per barn i motsva-

rande verksamhet.

18 §

Den som är eller har varit verk-

sam inom yrkesmässigt bedriven

enskild förskoleverksamhet eller

skolbarnsomsorg får inte obehöri-

gen röja vad han eller hon därvid

har fått veta om enskildas person-

liga förhållanden.

19 §

Kommunens beslut i ärenden om

tillstånd enligt 13 § och om före-

läggande eller återkallande av till-

stånd enligt 16 § får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Kommunens beslut om föreläg-

gande eller återkallande av till-

stånd enligt 16 § och domstols mot-

svarande beslut gäller omedelbart.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

20 §

Till böter döms den som utan till-

stånd bedriver verksamhet som av-

ses i 13 §.

Allmänt åtal får väckas endast

efter medgivande av den kommun

där verksamheten bedrivs eller av

Statens skolverk.

2 b kap. Förskoleklassen

1 §

Utbildningen i förskoleklassen

skall stimulera varje barns utveck-

ling och lärande. Den skall ligga

till grund för fortsatt skolgång.

Särskilt stöd skall ges till barn

som behöver det.

2 §

För barn som är bosatta i Sve-

rige skall den kommun där barnet

stadigvarande vistas anvisa plats i

förskoleklassen från och med höst-

terminen det år då barnet fyller sex

år till dess att barnet skall börja

fullgöra sin skolplikt. Förskoleklas-

sen skall omfatta minst 525 timmar

om året.

Barn får tas emot i förskoleklas-

sen före höstterminen det år då

barnet fyller sex år.

Kommunen får sluta avtal med

någon annan om att utföra kommu-

nens uppgifter beträffande försko-

leklassen. Genom ett sådant avtal

får en kommun tillhandahålla

tjänster åt en annan kommun.

Uppgifter som innefattar myndig-

hetsutövning får dock inte med stöd

av denna bestämmelse överlämnas

till ett bolag, en förening, en sam-

fällighet, en stiftelse eller en enskild

individ.

3 §

Plats i förskoleklassen skall an-

visas så nära barnets eget hem som

möjligt med beaktande av vad som

krävs för att effektivt utnyttja loka-

ler och andra resurser. Skälig hän-

syn skall också tas till vårdnadsha-

varens önskemål.

Kommunen skall verka för att

barnen utnyttjar den anvisade plat-

sen och informera föräldrarna om

verksamheten och syftet med denna.

4 §

Om ett barn vårdas på sjukhus

eller i någon institution, skall hu-

vudmannen för institutionen sörja

för att barnet får tillfälle att delta i

verksamhet som motsvarar den som

erbjuds i förskoleklassen.

5 §

Utbildningen i förskoleklassen

skall vara avgiftsfri. Till den del

verksamheten överstiger 15 timmar

i veckan eller 525 timmar om året

får dock kommunen ta ut skäliga

avgifter enligt grunder som kom-

munen bestämmer. Skäliga avgifter

får också tas ut för barn som tas

emot med stöd av 2 § andra stycket.

Avgifterna får dock inte överstiga

kommunens självkostnader.

6 §

Ett bolag, en förening, en sam-

fällighet, en stiftelse eller en enskild

individ som yrkesmässigt vill be-

driva verksamhet som motsvarar

förskoleklassen skall ha tillstånd till

detta av den kommun där verksam-

heten skall bedrivas. Ett sådant

tillstånd meddelas tillsvidare eller

för viss verksamhet.

Tillstånd behövs inte för sådan

verksamhet som kommunen genom

avtal enligt 2 § tredje stycket har

överlämnat till enskild att utföra.

7 §

Tillstånd att bedriva sådan verk-

samhet som avses i 6 § får beviljas

endast om verksamheten uppfyller

kraven på god kvalitet och

säkerhet.

Tillståndet får förenas med vill-

kor av betydelse för kvalitet och

säkerhet i verksamheten.

Om verksamheten helt eller till

väsentlig del ändras eller flyttas,

skall nytt tillstånd sökas.

8 §

Verksamhet som avses i 6 § står

under tillsyn av den kommun där

verksamheten bedrivs. Kommunen

har rätt att inspektera verksamhe-

ten och får inhämta de upplys-

ningar och ta del av de handlingar

som behövs för tillsynen.

9 §

Om det föreligger något missför-

hållande i sådan verksamhet som

avses i 6 §, skall kommunen före-

lägga den som ansvarar för verk-

samheten att avhjälpa missförhål-

landet.

Om missförhållandet är allvarligt

och kommunens föreläggande inte

följs, får kommunen återkalla till-

ståndet.

10 §

Kommunen kan lämna bidrag till

verksamhet som avses i 6 §, om

avgifterna inte är oskäligt höga.

Sådant bidrag bör lämnas med ett

belopp per barn som inte oskäligt

avviker från kommunens kostnad

per barn i motsvarande

verksamhet.

11 §

Den som är eller har varit verk-

sam inom yrkesmässigt bedriven

verksamhet som motsvarar försko-

leklassen får inte obehörigen röja

vad han eller hon därvid har fått

veta om någons personliga förhål-

landen.

12 §

Kommunens beslut i ärenden om

tillstånd enligt 6 § och om föreläg-

gande eller återkallande av till-

stånd enligt 9 § får överklagas hos

allmän förvaltningsdomstol.

Kommunens beslut om föreläg-

gande eller återkallande av till-

stånd enligt 9 § och domstols mot-

svarande beslut gäller omedelbart.

Prövningstillstånd krävs vid

överklagande till kammarrätten.

13 §

Till böter döms den som utan till-

stånd bedriver verksamhet som av-

ses i 6 §.

Allmänt åtal får väckas endast

efter medgivande av den kommun

där verksamheten bedrivs eller av

Statens skolverk.

3 kap.

7 §

Skolplikten inträder höstterminen det kalenderår då barnet fyller sju år.

Om det finns särskilda skäl, får

hemkommunen på begäran av ett

barns vårdnadshavare besluta att

barnet skall börja fullgöra sin

skolplikt först höstterminen det

kalenderår då barnet fyller åtta år.

Beslut i ärenden enligt andra

stycket får överklagas hos Skolvä-

sendets överklagandenämnd.

6 kap.

3 §5

Särskolan omfattar obligatorisk särskola (grundsärskola och tränings-

skola) samt gymnasiesärskola (nationella, specialutformade och indivi-

duella program).

Grundsärskolan och träningssko-

lan skall ha nio obligatoriska års-

kurser, årskurserna 1 9, och en för

eleverna frivillig årskurs 10. Trä-

ningsskolan är avsedd för elever

som inte kan gå i grundsärskolan.

Styrelsen för särskolan avgör om en

elev som tas emot i särskolan skall

gå i grundsärskolan eller tränings-

skolan.

Grundsärskolan och träningssko-

lan skall ha tio årskurser. Tränings-

skolan är avsedd för elever som inte

kan gå i grundsärskolan. Styrelsen

för särskolan avgör om en elev som

tas emot i särskolan skall gå i

grundsärskolan eller

träningsskolan.

En elev som började fullgöra sin

skolplikt det kalenderår då eleven

fyllde åtta år har, när skolplikten

upphör, rätt att få fortsatt utbildning

i årskurs 9 i den obligatoriska

särskolan.

7 kap.

6 §6

Om en elev i specialskolan inte

tillfredsställande har slutfört sista

årskursen när skolplikten upphör

men bedöms ha förmåga att full-

följa utbildningen, skall eleven be-

redas tillfälle att göra detta under

högst två år efter det att skolplikten

upphörde. Vad som nu sagts gäller

dock inte om eleven är utvecklings-

störd.

Om en elev i specialskolan inte

tillfredsställande har slutfört sista

årskursen när skolplikten upphör

men bedöms ha förmåga att full-

följa utbildningen, skall eleven be-

redas tillfälle att göra detta under

högst två år efter det att skolplikten

upphörde. Vad som nu sagts gäller

inte om eleven är utvecklingsstörd.

En utvecklingsstörd elev som bör-

jade fullgöra sin skolplikt det ka-

lenderår då eleven fyllde åtta år

har dock rätt att när skolplikten

upphör slutföra sista årskursen.

Ungdomar som inte kan gå i gymnasieskolan därför att de är utveck-

lingsstörda får efter skolpliktens upphörande i mån av plats genomgå an-

nan utbildning i specialskolan intill utgången av vårterminen det kalen-

derår då de fyller 21 år.

14 kap.

1 §

Skolhälsovård skall anordnas för eleverna i grundskolan, gymnasie-

skolan, särskolan, specialskolan och sameskolan.

Skolhälsovård får anordnas för

eleverna i förskoleklassen.

3 §7

Varje elev i grundskolan eller

sameskolan skall erbjudas att ge-

nomgå allmän hälsokontroll en

gång på varje stadium. Den första

kontrollen skall äga rum första läs-

året. Eleven skall dessutom, mellan

de allmänna hälsokontrollerna, er-

bjudas att genomgå kontroll av syn

och hörsel och andra begränsade

hälsokontroller.

Varje elev i grundskolan eller

sameskolan skall erbjudas att ge-

nomgå minst tre allmänna hälso-

kontroller, jämnt fördelade under

skoltiden. Den första kontrollen

skall äga rum första läsåret. Om

skolhälsovård anordnas för elever i

förskoleklassen får den första kon-

trollen i stället äga rum då eleven

går där. Eleven skall dessutom,

mellan de allmänna hälsokontrol-

lerna, erbjudas att genomgå kontroll

av syn och hörsel och andra begrän-

sade hälsokontroller.

Om skolläkaren på förekommen anledning anser att en viss elev i

grundskolan eller sameskolan behöver undersökas särskilt, skall eleven

genomgå sådan undersökning.

Eleverna i de delar av särskolan och specialskolan som motsvarar

grundskolan skall när det behövs erbjudas att genomgå särskilda under-

sökningar som föranleds av deras funktionshinder. I övrigt gäller be-

stämmelserna i första och andra styckena även för dessa elever.

_______________

1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2. Vid tillämpning av bestämmelsen i 2 b kap. 2 § om det antal timmar

som förskoleklassen skall omfatta skall under vårterminen 1998 även tid

som erbjudits för plats i förskola enligt den upphävda 15 § socialtjänst-

lagen (1980:620) räknas med.

3. Kommuner som före ikraftträdandet har anordnat uppdelad förskola

enligt upphävda 15 § andra stycket socialtjänstlagen (1980:620) får till

och med den 30 juni 2000 dela upp förskoleklassen på två år. I sådant fall

skall utbildningen i förskoleklassen för ett barn omfatta sammanlagt

minst 700 timmar.

4. Den som före ikraftträdandet fått tillstånd att bedriva enskild för-

skola, fritidshem eller integrerad skolbarnsomsorg enligt 69 § social-

tjänstlagen (1980:620) eller enligt lagen (1987:442) om försöksverksam-

het med kommunal tillståndsprövning för vissa hem för vård eller boende

enligt socialtjänstlagen (1980:620) skall anses ha fått tillstånd enligt

2 a kap. 13 § respektive 2 b kap. 6 §.

2.2 Förslag till lag om ändring i socialtjänstlagen

 (1980:620)

Härigenom föreskrivs i fråga om socialtjänstlagen (1980:620)1

dels att 13 18 §§ skall upphöra att gälla,

dels att 35, 54 och 65 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

35 §2

För plats i av kommunen anord-

nad förskola, fritidshem, integrerad

skolbarnsomsorg, familjedaghem,

familjerådgivning, hjälp i hemmet,

service och omvårdnad, sådant bo-

ende som avses i 20 § andra stycket

eller 21 § tredje stycket eller annan

liknande social tjänst får kommu-

nen ta ut skäliga avgifter enligt

grunder som kommunen bestäm-

mer. Avgifterna får dock inte över-

stiga kommunens självkostnader.

För sådana platser i förskolan

som avses i 15 och 16 §§ får avgift

tas ut endast i den mån verksamhe-

ten överstiger 15 timmar i veckan

eller 525 timmar om året.

För familjerådgivning, hjälp i

hemmet, service och omvårdnad,

verksamhet för barn och ungdom

enligt 12 § som inte är stöd och

hjälpinsatser av behandlingska-

raktär, sådant boende som avses i

20 § andra stycket eller 21 § tredje

stycket eller annan liknande social

tjänst får kommunen ta ut skäliga

avgifter enligt grunder som kom-

munen bestämmer. Avgifterna får

dock inte överstiga kommunens

självkostnader.

Avgifter för hjälp i hemmet, service och omvårdnad samt boende får

inte, tillsammans med avgifter som avses i 26 § tredje stycket hälso och

sjukvårdslagen (1982:763), uppgå till så stort belopp att den enskilde inte

förbehålls tillräckliga medel för sina personliga behov.

54 §3

I ärenden hos socialnämnden som avser myndighetsutövning mot nå-

gon enskild skall nämnden tillämpa följande bestämmelser i förvaltnings-

lagen (1986:223):

14 § första stycket om en parts rätt att meddela sig muntligen,

16 och 17 §§ om en parts rätt att få del av uppgifter,

20 § om motivering av beslut,

26 § om rättelse av skrivfel och liknande.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan sö-

kande i ett ärende om plats i för-

skola eller fritidshem, om ett sådant

boende som avses i 20 § andra

stycket eller 21 § tredje stycket

eller om någon annan liknande

social tjänst.

Bestämmelserna i 16 och 17 §§

förvaltningslagen gäller dock inte

uppgifter som rör någon annan sö-

kande i ett ärende om ett sådant

boende som avses i 20 § andra

stycket eller 21 § tredje stycket

eller om någon annan liknande

social tjänst.

Vad som sägs i första stycket gäller också när det är fråga om en ansö-

kan eller ett yttrande till en annan myndighet i ett mål eller ärende som

rör myndighetsutövning mot enskild hos denna.

65 §4

Socialnämnden skall på begäran av en annan myndighet till denna

lämna uppgifter om utgiven ekonomisk hjälp, om syftet är att undvika

felaktiga utbetalningar från det allmänna eller en felaktig taxering.

Om kommunens uppgifter inom socialtjänsten fullgörs av flera

nämnder skall varje sådan nämnd, in den utsträckning det begärs, till de

övriga lämna

1. uppgift om att en person är aktuell i ett ärende inom socialtjänsten,

och

2. de uppgifter som behövs för att

administrera fördelningen av

platser inom barnomsorg och

särskilda boendeformer i

kommunen.

2. de uppgifter som behövs för att

administrera fördelningen av

platser inom särskilda

boendeformer i kommunen.

Uppgiftsskyldigheten enligt andra stycket gäller inte uppgift som om-

fattas av sekretess enligt 7 kap. 4 § andra stycket sekretesslagen

(1980:100).

___________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

2.3 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

Härigenom föreskrivs i fråga om sekretesslagen (1980:100)1

dels att 7 kap. 9 § och 16 kap. 1 § skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 7 kap. 38 §, av följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 kap.

9 §2

Sekretess gäller i grundskolan,

gymnasieskolan, särskolan, special-

skolan och sameskolan samt i en

kommunal riksinternatskola för

uppgift som hänför sig till psy-

kologisk undersökning eller be-

handling och för uppgift om en-

skilds personliga förhållanden hos

psykolog eller kurator, om det inte

står klart att uppgiften kan röjas

utan att den som uppgiften rör eller

någon honom närstående lider men.

Sekretess gäller i förskoleklassen,

grundskolan, gymnasieskolan,

särskolan, specialskolan och same-

skolan samt i en kommunal riks-

internatskola för uppgift som

hänför sig till psykologisk

undersökning eller behandling och

för uppgift om enskilds personliga

förhållanden hos psykolog eller

kurator, om det inte står klart att

uppgiften kan röjas utan att den

som uppgiften rör eller någon

honom närstående lider men.

Sekretess gäller på samma område dels i skolans elevvårdande verk-

samhet i övrigt för uppgift om enskilds personliga förhållanden, dels för

uppgift som hänför sig till ärende om tillrättaförande av elev eller om

skiljande av elev från vidare studier. Sekretessen gäller dock endast, om

det kan antas att den som uppgiften rör eller någon honom närstående

lider men om uppgiften röjs. Sekretessen gäller inte beslut i elevvårds-

ärende eller i annat ärende som nu har nämnts.

Sekretess gäller inom utbildningsväsendet i övrigt för uppgift som hän-

för sig till psykologisk undersökning eller behandling och för uppgift om

enskilds personliga förhållanden hos psykolog, kurator eller syofunktio-

när, om det inte står klart att uppgiften kan röjas utan att den som uppgif-

ten rör eller någon honom närstående lider men. Dessutom gäller inom

arbetsmarknadsutbildningen, den kommunala vuxenutbildningen, vux-

enutbildningen för utvecklingsstörda, svenskundervisningen för invand-

rare (sfi) och folkhögskolan sekretess i annan elevvårdande verksamhet

för uppgift om enskilds personliga förhållanden, om det kan antas att den

som uppgiften rör eller någon honom närstående lider men om uppgiften

röjs.

Sekretess gäller i specialpedagogisk stödverksamhet för uppgift om en-

skilds personliga förhållanden, om det kan antas att den enskilde eller

någon honom närstående lider men om uppgiften röjs.

Sekretess gäller hos Statens skolverk i verksamhet som avser tillsyn

över utbildning vid skolor med enskild huvudman (fristående skolor) för

uppgift som härrör från skolans elevvårdande verksamhet och som gäller

enskilds personliga förhållanden, om det inte står klart att uppgiften kan

röjas utan att den som uppgiften rör eller någon honom närstående lider

men. Samma sekretess gäller i nämnda tillsynsverksamhet för uppgift

som hänför sig till en fråga om tillrättaförande av elev eller skiljande av

elev från vidare studier. Sekretessen enligt detta stycke gäller dock inte

Statens skolverks beslut i ett ärende.

Sekretess gäller i skolbarnsom-

sorgen för uppgift som hänför sig

till psykologisk undersökning eller

behandling och för uppgift om en-

skilds personliga förhållanden hos

psykolog eller kurator, om det inte

står klart att uppgiften kan röjas

utan att den som uppgiften rör eller

någon honom närstående lider men.

Sekretess gäller i samma verksam-

het för annan uppgift om enskilds

personliga förhållanden, om det

kan antas att den enskilde eller nå-

gon honom närstående lider men

om uppgiften röjs.

I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst sjuttio

år.

38 §

Sekretess gäller i förskoleverk-

samheten för uppgift om enskilds

personliga förhållanden, om det

inte står klart att uppgiften kan rö-

jas utan att den som uppgiften rör

eller någon honom närstående lider

men.

I fråga om uppgift i allmän

handling gäller sekretessen i högst

sjuttio år.

16 kap.

1 §

Nuvarande lydelse3

Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa

fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8

samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket

samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av upp-

såtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap.

3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 §

första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt

är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------------------

-------

3. denna lag enligt

--------------------------------------------------------------------------------

-------

7 kap. 37 §

8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2,

6 § första stycket 2

--------------------------------------------------------------------------------

-------

Föreslagen lydelse

Att friheten enligt 1 kap. 1 § tryckfrihetsförordningen och 1 kap. 2 §

yttrandefrihetsgrundlagen att meddela och offentliggöra uppgifter i vissa

fall är begränsad framgår av 7 kap. 3 § första stycket 1 och 2, 4 § 1 8

samt 5 § 1 och 3 tryckfrihetsförordningen och av 5 kap. 1 § första stycket

samt 3 § första stycket 1 och 2 yttrandefrihetsgrundlagen. De fall av upp-

såtligt åsidosättande av tystnadsplikt, i vilka nämnda frihet enligt 7 kap.

3 § första stycket 3 och 5 § 2 tryckfrihetsförordningen samt 5 kap. 1 §

första stycket och 3 § första stycket 3 yttrandefrihetsgrundlagen i övrigt

är begränsad, är de där tystnadsplikten följer av

--------------------------------------------------------------------------------

------

3. denna lag enligt

--------------------------------------------------------------------------------

------

7 kap. 37 §

7 kap. 38 §

8 kap. 3 §, 5 § första stycket 2,

6 § första stycket 2

--------------------------------------------------------------------------------

-------

_________________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997 09 04

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Gertrud

Lennander, regeringsrådet Kjerstin[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 21 augusti 1997 (Utbildningsdepartementet)

har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i skollagen (1985:1100),

2. lag om ändring i socialtjänstlagen (1980:620),

3. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Lars[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Sammanfattning av förslagen, förteckning över

remissinstanserna samt en sammanställning av

remissyttranden över promemorian (1997 05 30)

Förändringar i grundskolans timplan och avgiftsfria

skolmåltider för elever inom det obligatoriska skol-

väsendet.

Remissinstanser

Yttranden har kommit in från Statskontoret, Riksrevisionsverket, Barn-

ombudsmannen (BO), Folkhälsoinstitutet, Handikappombudsmannen

(HO), Statens skolverk, Statens Institut för Handikappfrågor i skolan

(SIH), Idrottshögskolan, Institutionen för slöjd och hushållsvetenskap vid

Göteborgs universitet, Umeå universitet, Statens livsmedelsverk, Tyresö,

Österåkers, Katrineholms, Söderköpings, Eksjö, Kalmar, Olofströms,

Kristianstads, Malmö, Falkenbergs kommuner, Göteborgs stad,

Mariestads, Västerås, Hudiksvalls, Bräcke, Strömsunds, Lycksele och

Luleå kommuner, Svenska Kommunförbundet, Landstingsförbundet,

Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens centralorganisation

(TCO), Lärarnas Riksförbund (LR), Lärarförbundet, Skolledarna,

Riksförbundet Hem och Skola (RHS), Riksföreningen för skolhälsovård,

Svenska skolidrottsförbundet samt Svenska skolläkarföreningen.

Dessutom har yttrande kommit in från Konsumentverket (KO), Institu-

tionen för hushållsvetenskap vid Uppsala universitet och Svenska kom-

mittén för hushållsvetenskap. Dessa framhåller, liksom Folkhälsoinsti-

tutet och Institutionen för slöjd och hushållsvetenskap vid Göteborgs

universitet, att promemorian inte beaktar ämnet hemkunskap i samband

med förändringar i grundskolans timplan.

Förslag i promemorian

Timplanens roll som statligt styrinstrument bör minska och utrymmet för

lokala beslut öka. Det lokala jämkningsutrymmet för skolans val utökas

från 410 timmar till 600 timmar. Därvid får tid tas från alla ämnen i

grundskolan. Antalet timmar i ämnen, ämnesgrupper, språkval och ele-

vens val får minskas med upp till 20 procent i stället för nuvarande 15

procent.

Yttranden

Remissinstanserna stöder över lag förslaget. Flertalet kommuner hävdar i

sina yttranden att det är viktigt att skolans ledning och personal inte upp-

lever den centrala timplanen som ett hinder för utvecklingen av verksam-

heten. Timplanens roll som statligt styrmedel är överbetonad och gör det

svårt för kommunerna att utveckla sin verksamhet och skapa lokala lös-

ningar och anpassningar.

Lycksele kommun uttrycker i sitt yttrande att en centralt fastställd

timplan verkar hindrande i arbetet för helhetstänkande med integrerat och

ämnesövergripande arbetssätt.

Eksjö kommun framhåller att ett mera ämnesövergripande arbetssätt

skapas lättare om alla ämnen är jämkningsbara och att man genom

detta får in en praktisk tillämpning av exempelvis svenska och matema-

tik.

Falkenbergs kommun menar att det är viktigt att den statliga styrningen

tillgodoser likvärdighetsaspekter för hela landet men att styrningen är

utformad i mål som inte innebär detaljstyrning. Vidare menar kommunen

att promemorian inte redovisar hur timplanens styrande effekt ska tonas

ner författningsenligt och därför är det svårt att bedöma vad ett uttalande

får för verkan. Att timplanen inte tas bort helt och hållet är ändå ett steg i

rätt riktning men Falkenbergs kommun vill se ämnen sammanförda till

grupper med ett timtal för hela gruppen.

Västerås kommun hävdar att förslaget inte får drabba elever i behov av

särskilt stöd och att rektorer och myndigheter bör göra kontinuerliga

uppföljningar för att säkerställa dessa elevers rätt till extra stöd och un-

dervisning.

Kristianstads kommun tycker att de föreslagna förändringarna är en

liten bit på vägen och pekar på att problem kan uppstå hur man ska han-

tera den nya situation som uppstår för alla elever som påbörjat sin skol-

gång enligt de tidigare förutsättningarna. Någon form av anvisningar kan

därför behövas.

Bräcke kommun vill gå längre med utökningen av det lokala jämk-

ningsutrymmet än vad förslaget innebär och utöka till 800 timmar.

Malmö kommun instämmer i att i en målstyrd skola måste timplanen få

allt mindre betydelse som styrinstrument. Malmö kommun menar att

skolans val ska planeras utifrån elevernas behov och inte utifrån perso-

nalens intressen. Uppföljning och utvärdering är självklara delar.

Luleå, Katrineholms och Mariestads kommuner är uttalat negativa till

en förändring av timplanen enligt förslaget.

Luleå kommun anser att å ena sidan eftersträvas ett ökat lokalt infly-

tande över skolans verksamhetsutveckling och å andra sidan eftersträvas

ett bibehållande av en central kontroll över skolans utformning och ut-

veckling. Katrineholms kommun föreslår att föreslagna förändringar inte

genomförs i avvaktan på timplanens avskaffande. Mariestads kommun

har den erfarenheten att skolans val inte tillmäts samma betydelse som

elevens val och avstyrker därför förslaget.

Statens Institut för Handikappfrågor (SIH) är negativ till förslaget och

menar att den garanterade undervisningstiden är en väsentlig utvärde-

ringsgrund när det gäller likvärdigheten i utbildningen.

Handikappombudsmannen (HO) anser däremot att förslaget ger utrym-

me för lokala lösningar som kan skapa nya möjligheter för elever med

olika typer av funktionsnedsättning.

Barnombudsmannen (BO) anser att förslaget borde kunna leda till att

värdegrundsfrågorna får högre prioritet i skolans arbete och ett ökat en-

gagemang bland lärare och elever. Folkhälsoinstitutet menar att förslaget

ger möjlighet för skolor att skapa ett hälsoämne och ge skolan en häl-

soprofil.

Skolverket stöder förslaget men ifrågasätter om detta i praktiken kom-

mer att medföra en större möjlighet för den enskilde eleven att få en väl

avvägd tid för inlärning utifrån sina förutsättningar.

Riksrevisionsverket har ingen invändning mot förslaget. Verket är kri-

tisk till att promemorian inte innehåller någon redovisning av hur tim-

planen faktiskt används eller en värdering av dess betydelse som styr-

instrument.

Idrottshögskolan betonar det ökade ansvar som följer förslaget. Utbild-

ningsdepartementet och Skolverket bör noggrant följa upp vad som hän-

der med olika ämnens måluppfyllelse i och med denna utökade frihet.

Riksföreningen för Skolhälsovård och Svenska Kommunförbundet är

negativa till förslaget. Riksföreningen för Skolhälsovård anser att en lik-

värdig skola måste styras via timplan med garanterad undervisningstid.

Svenska Kommunförbundet vill avskaffa timplanen helt för att arbeta

målstyrt och på så sätt ge varje elev möjligheter att nå målen.

Lärarnas Riksförbund (LR) vill avvakta med att nu göra förändringar i

timplanen för att i stället göra en ordentlig utvärdering av läroplan, tim-

plan och betygssystem för grundskolan.

Lärarförbundet stöder förslaget och anser att skolan och dess lärare

och elever behöver få ett större utrymme för att kunna göra lokala av-

vägningar i timplanefrågor.

Skolledarna stöder förslaget och anser det som ett steg på vägen mot

ett helt slopande av timplanen. RHS anser även de att timplanen på sikt

bör avskaffas och ersättas av ett kvalitetssäkringssystem.

Landstingsförbundet anser att förändringar i timplanen bör anstå till

dess att Skolkommittén har lagt sitt slutbetänkande.

Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) och Svenska Skolidrotts-

förbundet har inte yttrat sig om förslaget.

Förslag i promemorian

Antalet timmar i ämnena idrott och hälsa respektive slöjd utökas till 500

respektive 330 timmar. Tiden för utökningen 88 timmar tas från ele-

vens val.

Yttranden

Remissinstanserna är över lag positiva till förslaget. Det gäller för både

kommuner, myndigheter och intresseorganisationer.

Mariestads kommun tycker att det är bra med en utökning av antalet

timmar eftersom de obligatoriska timmarna når alla elever till skillnad

från motsvarande inslag i elevens val som kommunen uppfattar har för

stort utrymme i timplanen.

Västerås kommun anser att en blandning av teoretiska och praktiska

moment i undervisningen är stimulerande för eleverna och därför är det

helt riktigt att utöka tiden i ämnena slöjd respektive idrott och hälsa.

Österåkers kommun tillstyrker förslaget med all kraft. Främst gäller det

idrottsämnet som man anser ha för kort tid för att ge tillräcklig motion

och för att grundlägga goda motionsvanor.

Göteborgs kommun instämmer med förslaget med konstaterandet att

eleverna själva markerat sitt stora intresse för det praktiskt estetiska om-

rådet genom att huvudsakligen välja dessa ämnen som individuellt val.

Eksjö kommun stöder förslaget och menar att den utökning av timtid

som dessa ämnen föreslås få är väldigt positiv då det är viktigt för såväl

elevernas allsidiga utveckling som för deras personliga välbefinnande.

Malmö kommun stöder förslaget ur folkhälsosynpunkt men påpekar att

för att skapa en god läromiljö bör en god balans mellan det konkreta och

det abstrakta även ske inom det enskilda ämnet.

Söderköpings kommun stöder förslaget men anser dock att det är vik-

tigt att den förstärkning av baskunskaper som blev möjlig när ämnenas

timtal drogs ner ej förloras.

Kristianstads kommun anser att de föreslagna förändringarna är en

liten bit på vägen och att det ger möjlighet att prioritera områden som

man bedömer som särskilt angelägna.

Lycksele, Falkenbergs, Strömsunds och Olofströms kommuner har inga

invändningar mot förslaget.

Tyresö och Hudiksvalls kommuner är tveksamma till förslaget. Hudiks-

valls kommun anser att det är inkonsekvent att en detaljstyrning ersätts

med en annan som de menar är innebörden av förslaget. Tyresö kommun

tycker att förslaget rimmar illa med den redovisade inriktningen att tona

ner timplanens roll som statligt styrinstrument.

Katrineholms kommun anser att det enda som motiverar en fortsatt an-

vändning av timplanen som statligt styrmedel är att det inte finns något

kvalitetssäkringssystem som kan mäta likvärdigheten i utbildningen i

landets skolor.

Kalmar kommun har inget att invända mot resonemanget till förslaget i

promemorian men ser ingen anledning till att genomföra det.

Luleå kommun anser att förslaget inte bör genomföras därför att för-

slaget till förändringar i timplanen belyser den motsägelsefulla situation

reformeringen av skolan hamnat i.

Bräcke kommun föreslår utan motivering att förslaget utgår.

Umeå universitet tillstyrker förslaget utan ytterligare kommentarer.

Göteborgs universitet, Institutionen för slöjd och hushållsvetenskap,

instämmer med förslaget.

Skolverket, BO och SIH är positiva till förslaget men tycker att det bör

övervägas om ökningen av timtalet ska tas från elevens val.

Livsmedelsverket stöder förslaget att ämnet idrott och hälsa får ett ut-

ökat timtal och önskar att matens betydelse för hälsan tas upp inom äm-

net.

Folkhälsoinstitutet tillstyrker förslaget om ökat timtal för ämnet idrott

och hälsa men vill öka timtalet i hemkunskap i stället för i slöjd.

Idrottshögskolan anser det viktigt att beakta barns och ungdomars hel-

hetsutveckling där såväl ämnena slöjd som idrott och hälsa har möjlighet

att bidra med kunskap och ett lärande som skiljer sig från andra ämnen

inom grundskolan.

Enligt Statskontoret krävs bättre underlag och analys innan de föränd-

ringar som föreslås genomförs.

Alla intresseorganisationer som svarat på remissen är positivt inställda

till förslaget utom Skolledarna som finner det motsägelsefullt att föreslå

förändring av antalet timmar i några ämnen när promemorian talar om att

utrymmet för lokala beslut bör öka och timplanens roll som statligt styr-

instrument bör minska.

Svenska kommunförbundet avstyrker de föreslagna förändringarna och

vill i stället avskaffa timplanen helt.

LR anser att man bör avvakta med förändringar i grundskolans timplan

men tillstyrker ändå förslaget främst av folkhälsoskäl.

Lärarförbundet liksom RHS anser att de praktiskt estetiska ämnenas

roll i allmänhet bör lyftas fram och stöder därför förslaget.

Svenska Skolläkarföreningen och Svenska Skolidrottsförbundet stöder

förslaget men menar att det inte är tillräckligt ur en folkhälsoaspekt.

Riksföreningen för Skolhälsovård stöder förslaget. Man menar att

idrottsämnet avslöjar signaler om mobbning, ätstörningar och bristande

självkänsla. För slöjdämnet anser man att inlärning sker mest effektivt

genom en kombination av teori och praktik samtidigt. Detta borde vara

motiv tillräckligt för att öka timtalet för slöjd.

Förslag i promemorian

I skollagen skall införas bestämmelser som innebär att elever i grund-

skolan, sameskolan, specialskolan och den obligatoriska särskolan skall

erbjudas avgiftsfria skolmåltider. Detsamma skall gälla för motsvarande

fristående skolor.

Yttranden

Huvuddelen av remissinstanserna är positiva till förslaget. Av de kom-

muner som yttrat sig över promemorian är cirka tre fjärdedelar positiva

till förslaget att lagstadga om avgiftsfria skolmåltider i grundskolan.

Eksjö, Kristianstads och Falkenbergs kommuner tillstyrker förslaget

och vill understryka värdet av skolmåltider för alla barns utveckling och

möjlighet att tillgodogöra sig utbildningen.

Mariestads, Söderköpings och Österåkers kommuner anser skol-

lunchen vara ett viktigt inslag i skoldagen och därför bör dessa måltider

vara avgiftsfria.

Kalmar kommun stöder förslaget men anser att det vore olyckligt om

lagstiftningen leder till att kvaliteten på skolmaten blir sämre under be-

sparingstider.

Olofströms kommun har sympati för avgiftsreglering men anför att om

förslaget ska genomföras bör den pedagogiska aspekten betonas. Kom-

munen anser dock att finansieringsprincipen ska gälla fullt ut.

Lycksele kommun tycker att det nu finns skäl att, på samma sätt som

gäller för läromedel och skolskjutsar, i lag reglera kommunernas skyldig-

heter att tillhandahålla avgiftsfria skolmåltider för skolpliktiga elever.

Tyresö kommun anser att det finns goda skäl att lagstifta om avgiftsfria

skolmåltider avseende den obligatoriska skolan. Däremot är det ett abso-

lut krav från kommunen att den kommunala friheten vad gäller de frivil-

liga skolformerna finns kvar.

Malmö kommun anser att eftersom kommunerna redan i dag erbjuder

sina elever i obligatoriska skolan avgiftsfria skolmåltider är en lagstift-

ning onödig.

Göteborgs, Luleås och Katrineholms kommuner vänder sig emot för-

slaget och menar att en sådan detaljreglering går emot kommunens själv-

bestämmande.

Institutionen för slöjd och hushållsvetenskap vid Göteborgs universitet

ser positivt på förslaget men hyser en stor oro för kvaliteten på skolmål-

tiden.

BO, som är positiv till förslaget, anser att det även borde gälla gymna-

sieskolan. BO betonar likaså kvalitetsaspekten.

Livsmedelsverket och Folkhälsoinstitutet stöder förslaget och menar att

det är lämpligt att i lagen föreskriva att skolmåltiderna uppfyller kraven i

de svenska näringsrekommendationerna.

HO stöder förslaget med motiveringen att elever som har behov av sär-

skild kost och mat vid vissa tider kan missgynnas om avgifter tas ut

Svenska Skolläkarföreningen stöder förslaget eftersom alla barn däri-

genom garanteras ett näringsriktigt mål per dag. Det är också viktigt att

barn med kroniska sjukdomar får sina behov av en näringsriktig måltid

tillgodosedda.

Skolverket bedömer det som angeläget med avgiftsfria skolmåltider

och vill särskilt peka på att skolmåltiden i den obligatoriska skolan ingår

i elevens utbildning och därmed bör vara kostnadsfri enligt skollagen

4 kap. 4 §.

Riksrevisionsverket saknar i promemorian en redovisning av hur skol-

måltiderna faktiskt fungerar i dag och vilken standard de håller. Verket

anser att det bör vara tydligare om fria skolmåltider ska betraktas som

social service av samma dignitet som skolhälsovård eller om den ska ut-

göra en obligatorisk pedagogisk verksamhet och därmed likställd med

fria läromedel.

Statskontoret ställer sig negativ till förslaget och menar att fria skol-

måltider i grund och gymnasieskolan är en kommunal angelägenhet. En

statlig reglering via lagstiftning innebär negativa effekter på det kommu-

nala självstyret, främst med avseende på att utrymmet för lokala priori-

teringar inte balanseras av de positiva effekterna av lagreglering.

Även bland intresseorganisationerna är det en övervägande del av re-

missinstanserna som är positivt inställda till förslaget.

RHS är mycket tillfredsställd med förslaget men beklagar att det inte

omfattar elever i gymnasieskolan.

Riksföreningen för Skolhälsovård anser att skolan har behov av skol-

lunchen som pedagogisk metod för att öka skolans kapacitet som lärande

miljö. Man pekar även på att ett stort antal barn är i behov av specialkost

och måltider vid särskilda tidpunkter.

Landsorganisationen i Sverige (LO) anser att det måste åligga kom-

munerna att servera en näringsriktig och avgiftsfri skolmåltid till alla ele-

ver som gör sin skolplikt och att bestämmelser om detta införs i skol-

lagen. Även gymnasieeleverna bör omfattas av förslaget.

Svenska Skolidrottsförbundet tycker att förslaget är utmärkt inte minst

utifrån ett hälsoperspektiv.

LR, Lärarförbundet och Svenska Kommunförbundet är negativt in-

ställda till förslaget. LR anser att regeringen bör göra en översyn av den

statliga styrningen av skolan och av vilka frågor som bör regleras i lag

eller förordning, innan ny lagreglering införs av till exempelvis fria

skolmåltider. Lärarförbundet förstår motiven bakom förslaget men

menar att denna typ av statlig inblandning i det kommunala ansvaret för

skolan inte passar in i det styrsystem som regering och riksdag själv valt

när det gäller skolan.

Svenska Kommunförbundet menar att kommunernas handlingsfrihet in-

om skolområdet fortfarande omgärdas av betydande begränsningar

samtidigt som kommunernas ekonomi gör det nödvändigt att hitta nya

finansieringskällor för att klara sina åtaganden. Illa genomtänkta beslut

och regleringar som åsamkar kommunerna okompenserade kostnader

tvingar fram andra besparingar som kan medföra allvarliga effekter för

kommunernas kärnverksamheter. Förbundet framhåller dessutom att alla

kommuner i dag erbjuder elever i grundskolan och gymnasieskolan

tillgång till skolmåltider och detta görs därför att kommunerna har en

avsevärd lyhördhet för och anpassning till forskningsrön inom

storhushållsområdet.

Skolledarna har i sitt yttrande ansett sig inte böra ta ställning i denna

fråga.

Konsumentverket (KO) och Institutionen för hushållsvetenskap vid

Uppsala universitet ställer sig positiva till förslaget och understryker den

sociala och pedagogiska roll en måltid spelar. KO anser vidare att en

lagstiftning är nödvändig främst på grund av barnfamiljernas försämrade

ekonomi samt av rättviseskäl.

Lagförslag i promemorian (1997 05 30)

Förslag till lag om ändring i skollagen (1985:1100)

Härigenom föreskrivs i fråga om skollagen (1985:1100)1

dels att 7 kap. 4 §, 9 kap. 7 och 12 §§ samt bilaga 3 skall ha följande

lydelse,

dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 4 kap. 4 a §, 6 kap.

4 a § och 8 kap. 4 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 kap.

4 a §

Eleverna i grundskolan skall er-

bjudas kostnadsfria skolmåltider.

6 kap.

4 a §

Eleverna i den obligatoriska sär-

skolan skall erbjudas kostnadsfria

skolmåltider.

7 kap.

4 §

Utbildningen i specialskolan skall vara avgiftsfri för eleverna. De skall

utan kostnad ha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra

hjälpmedel som behövs för en tidsenlig utbildning. I verksamheten får

dock förekomma enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad

för eleven.

Eleverna i specialskolan skall er-

bjudas kostnadsfria skolmåltider.

Staten skall svara för att eleverna i specialskolan kostnadsfritt erhåller

för utbildningen erforderliga resor.

För elever i specialskolan som till följd av skolgången måste bo

utanför det egna hemmet skall staten svara för att eleverna utan extra

kostnader får tillfredsställande förhållanden.

8 kap.

4 a §

Eleverna i sameskolan skall er-

bjudas kostnadsfria skolmåltider.

9 kap.

7 §2

Utbildningen vid fristående skolor, som får bidrag enligt 6 §, skall vara

avgiftsfri för de elever som bidragen avser. Eleverna skall utan kostnad

ha tillgång till böcker, skrivmateriel, verktyg och andra hjälpmedel som

behövs för en tidsenlig utbildning. I verksamheten får dock förekomma

enstaka inslag som kan föranleda en obetydlig kostnad för eleverna.

Fristående skolor som har rätt till bidrag enligt 6 a § får för de elever

som bidragen avser endast ta ut elevavgifter som är skäliga med hänsyn

till de kostnader som skolan har, förutsatt att kostnaderna kan anses rim-

liga för verksamheten.

Fristående skolor, som får bidrag

enligt 6 eller 6 a §, skall erbjuda de

elever som bidragen avser kost-

nadsfria skolmåltider.

12 §3

Om en fristående skola som avses i 1 och 5 §§ inte längre uppfyller

kraven för godkännande och bristerna inte avhjälps efter påpekande för

huvudmannen, skall godkännandet återkallas. Detsamma gäller om en

fristående skola trots påpekande inte iakttar sin skyldighet enligt 11 § att

delta i den uppföljning och utvärdering som genomförs av Statens skol-

verk samt riksomfattande prov. Detsamma gäller också om skolan åsido-

sätter sin skyldighet att lämna information om proven.

Om verksamheten vid en fristå-

ende skola som har rätt till bidrag

enligt 6 eller 6 a § förändras i sådan

utsträckning att det innebär påtag-

liga negativa följder för skolväsen-

det i den kommun där skolan är

belägen, skall rätten till bidrag åter-

kallas. Rätten till bidrag skall också

återkallas, om skolan tar ut avgifter

i strid med 7 §.

Om verksamheten vid en fristå-

ende skola som har rätt till bidrag

enligt 6 eller 6 a § förändras i sådan

utsträckning att det innebär påtag-

liga negativa följder för skolväsen-

det i den kommun där skolan är

belägen, skall rätten till bidrag åter-

kallas. Rätten till bidrag skall också

återkallas, om skolan tar ut avgifter

i strid med 7 § eller inte erbjuder

kostnadsfria skolmåltider.

Återkallande beslutas av den myndighet som beslutar om godkännande

eller om rätt till bidrag.

 Bilaga 34

Nuvarande lydelse

Utbildningens omfattning i grundskolan i timmar om 60 minuter för äm-

nen och ämnesgrupper samt totalt.

Ämnen

________________________________________________________

Bild 230

Hemkunskap 118

Idrott och hälsa 460

Musik 230

Slöjd 282

Svenska 1 490

Engelska 480

Matematik 900

Geografi 885

Historia

Religionskunskap

Samhällskunskap _____

Biologi 800

Fysik

Kemi

Teknik _____

Språkval 320

Elevens val 470

Totalt garanterat antal timmar 6 665

Därav skolans val 410

Vid skolans val får antalet timmar i timplanen för ett ämne eller en

ämnesgrupp minskas med högst 15 procent. Antalet timmar för

svenska, engelska, matematik, språkval och elevens val får dock inte

minskas.

 Bilaga 3

Föreslagen lydelse

Utbildningens omfattning i grundskolan i timmar om 60 minuter för äm-

nen och ämnesgrupper samt totalt.

Ämnen

________________________________________________________

Bild 230

Hemkunskap 118

Idrott och hälsa 500

Musik 230

Slöjd 330

Svenska 1 490

Engelska 480

Matematik 900

Geografi 885

Historia

Religionskunskap

Samhällskunskap _____

Biologi 800

Fysik

Kemi

Teknik _____

Språkval 320

Elevens val 382

Totalt garanterat antal timmar 6 665

Därav skolans val 600

Vid skolans val får antalet timmar i timplanen för ett ämne eller en

ämnesgrupp minskas med högst 20 procent.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998. Bilaga 3 i sin nya lydelse

skall tillämpas på utbildning som äger rum från och med läsåret 1998/99.

Utbildningsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 september

1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1997/98:6 Förskoleklass och andra skol-

lagsfrågor

 Lagen omtryckt 1991:1111.

 Senaste lydelse 1995:884.

 Senaste lydelse 1991:1684.

 Senaste lydelse 1995:884.

 Senaste lydelse 1993:1478.

 Senaste lydelse 1995:877.

 Senaste lydelse 1993:1478.

 Senaste lydelse 1993:800.

 Senaste lydelse 1996:1044.

 Senaste lydelse 1996:1044.

 Senaste lydelse 1993:800.

4 Senaste lydelse 1993:1679.

1 Lagen omtryckt 1988:871.

2 Lydelse enligt prop. 1996/97:115.

3 Senaste lydelse 1990:1403.

4 Senaste lydelse 1996:983.

5 Senaste lydelse 1997:313.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

2 Lydelse enligt prop. 1997/98:9.

3 Lydelse enligt prop. 1996/97:115.

1 Lagen omtryckt 1991:1111.

2 Senaste lydelse 1991:1684.

3 Senaste lydelse 1993:1478.

4 Senaste lydelse 1995:877.

5 Senaste lydelse 1993:800.

6 Lagen omtryckt 1988:871.

7 Senaste lydelse 1994:10.

8 Senaste lydelse 1990:1403.

9 Lagen omtryckt 1992:1474.

10 Senaste lydelse 1996:155.

1 Lagen omtryckt 1991:1111.

2 Senaste lydelse 1991:1684.

3 Senaste lydelse 1993:1478.

4 Senaste lydelse 1995:877.

5 Senaste lydelse 1993:1478.

6 Senaste lydelse 1993:800.

7 Senaste lydelse 1993:800.

1 Lagen omtryckt 1988:871.

2 Lydelse enligt prop 1996/97:115.

3 Senaste lydelse 1990:1403.

4 Senaste lydelse 1996:983.

1 Lagen omtryckt 1992:1474.

2 Senaste lydelse 1996:155.

3 Lydelse enligt prop. 1996/97:115.

1 Lagen omtryckt 1991:1111.

2 Senaste lydelse 1996:1044.

3 Senaste lydelse 1996:1044.

4 Senaste lydelse 1993:1679.

Prop. 1997/98:6

145

1

Prop. 1997/98:6

Bilaga 1

Prop. 1997/98:6

Bilaga 1

Prop. 1997/98:6

Bilaga 2

Prop. 1997/98:6

Bilaga 2

Prop. 1997/98:6

Bilaga 3

Prop. 1997/98:6

Bilaga 3

Prop. 1997/98:6

Bilaga 4

Prop. 1997/98:6

Bilaga 4

Prop. 1997/98:6

Bilaga 6

Prop. 1997/98:6

Bilaga 5

Prop. 1997/98:6

Bilaga 6

Prop. 1997/98:6

Bilaga 7

Prop. 1997/98:6

Bilaga 7

Prop. 1997/98:6