Regeringens proposition

1996/97:166

Omprövning av skuldsanering

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 22 maj 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att ett beslut om skuldsanering på gäldenärens

begäran skall kunna omprövas även så att det totala belopp gäldenären

skall betala enligt beslutet, skall kunna ändras vid oförutsedda händelser

eller då det finns synnerliga skäl.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

3 Ärendet och dess beredning 6

4 Omprövning av skuldsanering 7

5 Kostnadsmässiga konsekvenser 9

6 Författningskommentar 9

6.1 Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen

(1994:334) 9

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag 10

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 12

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 maj 1997 13

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

antar regeringens förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen

(1994:334).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334)

Härigenom föreskrivs att 8 och 28 §§ skuldsaneringslagen (1994:334)

skall ha följande lydelse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

Vid en skuldsanering skall

bestämmas

1. vilka fordringar som enligt 6 §

skall omfattas av skuldsaneringen

och vad som enligt 7 § skall gälla

för dem,

2. vilket belopp som skall för-

delas mellan borgenärerna,

3. en betalningsplan som visar

när och hur kvarstående belopp av

varje borgenärs fordran skall

betalas.

Vid en skuldsanering skall

bestämmas

1. vilka fordringar som enligt 6 §

skall omfattas av skuldsaneringen,

2. vad som enligt 7 § skall gälla

för dem,

3. vilket belopp som skall för-

delas mellan borgenärerna och

4. en betalningsplan som visar

när och hur kvarstående belopp av

varje borgenärs fordran skall

betalas.

Belopp som avses i första stycket

2 skall bestämmas så att skuld-

saneringen tar i anspråk gälde-

närens samtliga tillgångar och

inkomster efter avdrag för vad som

skall förbehållas gäldenären för

hans och hans familjs försörjning.

Därvid skall bestämmelserna i

7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken

om förbehållsbelopp vara väg-

ledande. Vid skuldsaneringen får

bestämmas att förbehåll även skall

göras för betalning av en fordran

som, enligt 6 § tredje stycket eller

beslut som fattas med stöd av 6 §

andra stycket, inte omfattas av

skuldsaneringen.

Belopp som avses i första stycket

3 skall bestämmas så att skuld-

saneringen tar i anspråk gälde-

närens samtliga tillgångar och

inkomster efter avdrag för vad som

skall förbehållas gäldenären för

hans och hans familjs försörjning.

Därvid skall bestämmelserna i

7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken

om förbehållsbelopp vara väg-

ledande. Vid skuldsaneringen får

bestämmas att förbehåll även skall

göras för betalning av en fordran

som, enligt 6 § tredje stycket eller

beslut som fattas med stöd av 6 §

andra stycket, inte omfattas av

skuldsaneringen.

Av fördelningen enligt första

stycket 2 skall framgå hur stor

procentandel av fordringarnas be-

lopp som skall kvarstå.

Den betalningsplan som skall

bestämmas enligt första stycket 3

skall löpa under fem år, om det inte

finns särskilda skäl att bestämma en

längre eller kortare tid.

Av fördelningen enligt första

stycket 3 skall framgå hur stor

procentandel av fordringarnas be-

lopp som skall kvarstå.

Den betalningsplan som skall

bestämmas enligt första stycket 4

skall löpa under fem år, om det inte

finns särskilda skäl att bestämma en

längre eller kortare tid.

28 §

På ansökan av gäldenären kan en

tingsrätt som avses i 21 § ändra vad

kronofogdemyndigheten eller rätten

har bestämt i en fråga som avses i

8 § första stycket 3, om det efter

beslutet om skuldsanering har

inträffat omständigheter som inte

då kunna förutses eller om det finns

synnerliga skäl. Vid sådan ompröv-

ning tillämpas 27 § tredje stycket.

På ansökan av gäldenären kan en

tingsrätt som avses i 21 § ändra vad

kronofogdemyndigheten eller rätten

har bestämt i en fråga som avses i

8 § första stycket 2-4, om det efter

beslutet om skuldsanering har

inträffat omständigheter som inte

då kunna förutses eller om det finns

synnerliga skäl. Vid sådan ompröv-

ning tillämpas 27 § tredje stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

3 Ärendet och dess beredning

Skuldsaneringslagen trädde i kraft den 1 juli 1994 (se prop.

1993/94:123). Lagen byggde på det förslag som Insolvensutredningen

lade fram hösten 1990, Skuldsaneringslag (SOU 1990:74) och vad

riksdagen uttalat i sitt tillkännagivande den 7 juni 1993 (prot.

1992/93:123, rskr. 1992/93:412).

Mot bakgrund av vissa påtalade problem när det gäller skatte- och

kronofogdemyndigheternas uppgifter vid hanteringen av skuldsanerings-

ärenden företog Riksdagens revisorer år 1995 en granskning av

skuldsaneringslagens tillämpning. Granskningen resulterade i rapporten

Tillämpning av skuldsaneringslagen (1995/96:3). Rapporten har remiss-

behandlats, varefter revisorerna anmält sin granskning till riksdagen med

förslag angående tillämpningen av skuldsaneringslagen (förs.

1995/96:RR9).

Konsumentverket fick i sitt regleringsbrev för budgetåret 1995/96

regeringens uppdrag att utvärdera skuldsaneringslagens tillämpning i steg

1 och 2. Utvärderingen har presenterats i rapporten 1995/96:34

Utvärdering av skuldsaneringslagen (se också delrapporterna 1995/96:28

och 30-33).

Riksdagen har efter att i december 1996 hållit en offentlig utfrågning

i ämnet i betänkandet 1996/97:LU6 behandlat revisorernas granskning

och Konsumentverkets utvärdering samt ett antal motioner gällande

skuldsaneringslagens tillämpning. Därvid har riksdagen som sin mening

gett regeringen tillkänna att 28 § skuldsaneringslagen bör ändras så att

vid en omprövning på begäran av gäldenären det belopp som skall

betalas kan ändras och inte bara hur lång tid betalningarna skall pågå.

Enligt regeringens mening är det viktigt att det påtalade problemet

snarast får en lösning. I denna proposition föreslås därför en utformning

av ifrågavarande bestämmelse i enlighet med riksdagens uttalande.

Domstolsverket, Bankinspektionen, Socialstyrelsen, Riksförsäkrings-

verket, Riksskatteverket, Centrala studiestödsnämnden, Konsument-

verket, Sveriges Advokatsamfund, Sveriges Ackordscentral, Svenska

bankföreningen, Finansbolagens förening, Svenska Inkassoföreningen,

Svenska kommunförbundet, Landsorganisationen i Sverige, Tjänste-

männens centralorganisation och Centralorganisationen SACO/SR har

beretts tillfälle att yttra sig över ett utkast till lagrådsremiss i ärendet.

Yttranden har avgetts av Handens tingsrätt, Socialstyrelsen,

Riksförsäkringsverket, Centralorganisationen SACO/SR, Svenska

Bankföreningen, Finansbolagens förening och Svenska

Inkassoföreningen. Yttrandena finns tillgängliga i lagstiftningsärendet

(dnr Ju97/1077).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 7 maj 1997 att inhämta Lagrådets yttrande

över de lagförslag som finns i bilaga 1. Lagrådet har lämnat förslagen

utan erinran, se bilaga 2.

4 Omprövning av skuldsanering

Regeringens förslag: Bestämmelsen i 28 § skuldsaneringslagen

utformas så att det på gäldenärens begäran blir möjligt att vid

omprövning ändra ett skuldsaneringsbeslut även vad gäller det totala

belopp en gäldenär skall betala enligt skuldsaneringsbeslutet.

Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak förslaget.

Skälen för regeringens förslag: En svårt skuldsatt person kan erhålla

skuldsanering om det i det enskilda fallet bedöms som skäligt.

Skuldsanering innebär att gäldenärens totala skuldbörda skrivs ned med

en viss procentsats. För att saneringen skall bli slutlig krävs normalt att

gäldenären under en femårsperiod betalar borgenärerna vad han förmår,

utöver vad som är absolut nödvändigt för hans och hans familjs dagliga

försörjning. Skuldsaneringsbeslutet innehåller härvidlag en s.k. betal-

ningsplan. I denna betalningsplan anges bl.a. hur mycket varje borgenär

totalt skall erhålla av sin ursprungliga fordran och hur mycket gäldenären

skall betala exempelvis per månad till borgenärerna (8 § första stycket).

Indirekt följer hur stort belopp gäldenären är berättigad att behålla för

egen del (8 § andra stycket).

Beslut om s.k. frivillig skuldsanering fattas av kronofogdemyndigheten

efter en grundlig utredning av gäldenärens ekonomiska och personliga

förhållanden. Ett sådant beslut förutsätter att ingen av borgenärerna har

motsatt sig skuldsanering. Om någon av borgenärerna motsätter sig

skuldsanering, skall kronofogdemyndigheten lämna över ärendet till

tingsrätten som kan besluta om s.k. tvingande skuldsanering. Tingsrätten

är för sitt beslut inte beroende av borgenärernas samtycke, utan kan mot

en eller flera borgenärers vilja besluta om skuldsanering.

En utgångspunkt är att ett beslut om skuldsanering i princip skall vara

definitivt. Det framgår av bestämmelsen i 26 § som anger att en skuld-

sanering befriar gäldenären från betalningsansvaret för de skulder som

omfattas av skuldsaneringsbeslutet. Bestämmelsen i 5 § om att en gälde-

när som beviljats skuldsanering inte kan beviljas skuldsanering på nytt

utan att det finns synnerliga skäl kan sägas vara ett uttryck för samma

princip. Denna princip upprätthålls emellertid inte fullt ut i skuld-

saneringslagen. Ett skuldsaneringsbeslut kan under vissa förutsättningar

ändras till gäldenärens nackdel (27 §). Bland annat kan beslutet ändras

om gäldenärens ekonomiska förhållanden väsentligen förbättras efter

beslutet (27 § första stycket 5). Innebörden av en ändring kan vara t.ex.

att det totala belopp borgenärerna skall erhålla höjs.

Ett skuldsaneringsbeslut kan också på gäldenärens begäran ändras till

hans fördel. Så är fallet om det efter beslutet har inträffat omständigheter

som då inte kunnat förutses eller om det finns synnerliga skäl. I dessa fall

tillåter lagen emellertid inte en ändring av det totala belopp gäldenären

skall erlägga till borgenärerna. Vad som kan ändras är endast betalnings-

periodens längd eller den närmare utformningen av betalningsplanen i

övrigt.

I den praktiska tillämpningen har det visat sig att det ibland uppstår

behov av att kunna ändra ett skuldsaneringsbeslut efter viss tid, på grund

av att gäldenären har fått försämrade ekonomiska förutsättningar.

Gäldenären kan t.ex. ha fått ett sämre avlönat arbete eller blivit arbetslös

en viss tid. Det kan också uppstå behov av att ändra ett skuldsane-

ringsbeslut på grund av att det bygger på någon felaktighet. Exempelvis

kan beslutet bygga på ett felaktigt antagande om framtida bostads-

kostnader och/eller framtida inkomster. Det kan också vara fråga om att

gäldenärens förbehållsbelopp räknats fram på ett felaktigt sätt. I dessa

fall kan beslutet behöva ändras vad avser det totala belopp gäldenären

skall erlägga. En förändring av betalningsperiodens längd eller andra

smärre justeringar i betalningsplanen är i vissa fall inte tillräcklig. Om

skuldsaneringsbeslutet i dessa fall inte kan ändras vad avser totalbeloppet

blir följden att gäldenären inte kan fullfölja de betalningar han är skyldig

att erlägga enligt beslutet. I förlängningen innebär det att

skuldsaneringsbeslutet på ansökan av en borgenär kan upphävas (se 27 §

första stycket 4). I och med detta går skuldsaneringens rehabiliterande

verkan helt förlorad. Enligt vad regeringen har kunnat konstatera har

domstolar också med hänvisning till skuldsaneringslagens förarbeten

frångått vad som framgår av lagtexten i 28 § och ändrat skuld-

saneringsbeslut i fråga om vilket totalbelopp gäldenären skall erlägga.

Enligt regeringens mening är de olägenheter med omrövningsregelns

utformning i 28 § som har påtalats beaktansvärda. Visserligen bör allt-

jämt en principiell utgångspunkt vara att ett skuldsaneringsbeslut skall

vara definitivt. Redan enligt gällande rätt har dock avsteg gjorts från

denna princip. Behovet av att kunna ändra ett skuldsaneringsbeslut beror

i grunden på att ett sådant beslut alltid vilar på en prognos om

gäldenärens framtida förhållanden. En sådan prognos kan av flera olika

skäl behöva korrigeras. Det är då önskvärt att regelsystemet vid en

omprövning inte ställer upp hinder av absolut karaktär som motverkar

skuldsaneringens rehabiliterande syfte. Det är enligt regeringens mening

dessutom inkonsekvent att ett skuldsaneringsbeslut vad avser

totalbeloppet i efterhand går att ändra till gäldenärens nackdel, men inte

till hans fördel.

Regeringen anser således sammanfattningsvis att skuldsaneringslagen

bör ändras så att det vid en omprövning på gäldenärens begäran blir

möjligt att ändra även det belopp som gäldenären totalt skall erlägga till

borgenärerna.

Det finns i sammanhanget också anledning att notera att en förut-

sättning för en ändring av ett skuldsaneringsbeslut efter omprövning är

att det efter beslutet har inträffat något som inte kunde förutses då

beslutet fattades eller att det annars finns synnerliga skäl för en ändring.

Dessa förutsättningar bör givetvis gälla även framgent. Det innebär att

även förutsättningarna för ändring av totalbeloppet är omgärdade av

betydelsefulla begränsningar.

5 Kostnadsmässiga konsekvenser

Ändringarna i skuldsaneringslagen medför inga ökade kostnader för

staten eller samhället i övrigt.

6 Författningskommentar

6.1 Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen

(1994:334)

8 §

Paragrafen är i sak oförändrad, men har redigerats om (jfr 28 §). Den

tidigare första punkten i första stycket har delats upp i två punkter. De

tidigare andra respektive tredje punkterna är numera tredje respektive

fjärde punkterna.

28 §

I paragrafen hänvisas till 8 § första stycket i fråga om vad rätten kan

bestämma vid en omprövning. Det innebär att rätten, liksom tidigare, kan

ändra vad som har bestämts beträffande betalningsplanen (8 § första

stycket 4). Det innebär vidare, vilket är nytt, att rätten kan ändra i fråga

om vad som enligt 7 § skall gälla för de fordringar som omfattas av

skuldsaneringen (8 § första stycket 2) och i fråga om vilket belopp som

skall fördelas mellan borgenärerna (8 § första stycket 3). Det är däremot

inte möjligt att vid omprövning ändra vilka fordringar som skall omfattas

av skuldsaneringen (8 § första stycket 1).

Paragrafen är i övrigt oförändrad. Det betyder bl.a. att förutsätt-

ningarna för omprövning är desamma som tidigare. Vad som uttalats i

motiven vid lagens tillkomst (se prop. 1993/94:123 s. 170 f. och 233 f.)

äger giltighet även för de ändringar som i fortsättningen kan göras vid en

omprövning.

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334)

Härigenom föreskrivs att 8 och 28 §§ skuldsaneringslagen (1994:334)

skall ha följande lydelse

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

8 §

Vid en skuldsanering skall

bestämmas

1. vilka fordringar som enligt 6 §

skall omfattas av skuldsaneringen

och vad som enligt 7 § skall gälla

för dem,

2. vilket belopp som skall för-

delas mellan borgenärerna,

3. en betalningsplan som visar

när och hur kvarstående belopp av

varje borgenärs fordran skall

betalas.

Vid en skuldsanering skall

bestämmas

1. vilka fordringar som enligt 6 §

skall omfattas av skuldsaneringen,

2. vad som enligt 7 § skall gälla

för dem,

3. vilket belopp som skall för-

delas mellan borgenärerna och

4. en betalningsplan som visar

när och hur kvarstående belopp av

varje borgenärs fordran skall

betalas.

Belopp som avses i första stycket

2 skall bestämmas så att skuld-

saneringen tar i anspråk gälde-

närens samtliga tillgångar och

inkomster efter avdrag för vad som

skall förbehållas gäldenären för

hans och hans familjs försörjning.

Därvid skall bestämmelserna i

7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken

om förbehållsbelopp vara väg-

ledande. Vid skuldsaneringen får

bestämmas att förbehåll även skall

göras för betalning av en fordran

som, enligt 6 § tredje stycket eller

beslut som fattas med stöd av 6 §

andra stycket, inte omfattas av

skuldsaneringen.

Belopp som avses i första stycket

3 skall bestämmas så att skuld-

saneringen tar i anspråk gälde-

närens samtliga tillgångar och

inkomster efter avdrag för vad som

skall förbehållas gäldenären för

hans och hans familjs försörjning.

Därvid skall bestämmelserna i

7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken

om förbehållsbelopp vara väg-

ledande. Vid skuldsaneringen får

bestämmas att förbehåll även skall

göras för betalning av en fordran

som, enligt 6 § tredje stycket eller

beslut som fattas med stöd av 6 §

andra stycket, inte omfattas av

skuldsaneringen.

Av fördelningen enligt första

stycket 2 skall framgå hur stor

procentandel av fordringarnas be-

lopp som skall kvarstå.

Den betalningsplan som skall

bestämmas enligt första stycket 3

skall löpa under fem år, om det inte

finns särskilda skäl att bestämma en

längre eller kortare tid.

Av fördelningen enligt första

stycket 3 skall framgå hur stor

procentandel av fordringarnas be-

lopp som skall kvarstå.

Den betalningsplan som skall

bestämmas enligt första stycket 4

skall löpa under fem år, om det inte

finns särskilda skäl att bestämma en

längre eller kortare tid.

28 §

På ansökan av gäldenären kan en

tingsrätt som avses i 21 § ändra vad

kronofogdemyndigheten eller rätten

har bestämt i en fråga som avses i

8 § första stycket 3, om det efter

beslutet om skuldsanering har

inträffat omständigheter som inte

då kunna förutses eller om det finns

synnerliga skäl. Vid sådan ompröv-

ning tillämpas 27 § tredje stycket.

På ansökan av gäldenären kan en

tingsrätt som avses i 21 § ändra vad

kronofogdemyndigheten eller rätten

har bestämt i en fråga som avses i

8 § första stycket 2-4, om det efter

beslutet om skuldsanering har

inträffat omständigheter som inte

då kunna förutses eller om det finns

synnerliga skäl. Vid sådan ompröv-

ning tillämpas 27 § tredje stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 december 1997.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-05-14

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 7 maj 1997 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

lag om ändring i skuldsaneringslagen (1994:334).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Mikael
[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet lämnar förslaget utan erinran.

JUSTITIEDEPARTEMENTET

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 maj 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden,[REDACTED_EFTERNAMN],

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1996/97:166 Omprövning av

skuldsanering.

 Senaste lydelse 1995:313

 Senast lydelse 1995:313

Prop. 1996/97:166

11

1

Prop. 1996/97:166

Prop. 1996/97:166

Bilaga 1

Prop. 1996/97:166

Bilaga 1

Prop. 1996/97:166

Bilaga 2

Prop. 1996/97:166