Regeringens proposition

1997/98:22

Företagshypoteks ställning efter avregistrering av

aktiebolag

Prop.

1997/98:22

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 18 september 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Laila Freivalds

 (Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen lägger regeringen fram förslag som syftar till att skydda

borgenärer med säkerhet i företagshypotek i samband med att de

aktiebolag som inte före utgången av år 1997 har anmält beslut om

höjning av aktiekapitalet till minst 100 000 kronor upplöses. När

egendom i vilken förtagshypotek gäller övergår från ett aktiebolag till

dess aktieägare på grund av att bolaget har upplösts, skall en borgenär

som har företagshypotek i bolagets verksamhet till säkerhet för sin

fordran under en övergångstid behålla den förmånsrätt i egendomen som

följer med företagshypoteket. Borgenären skall vidare ha rätt att söka

betalning ur egendomen trots att fordran inte är förfallen till betalning.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1998.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) 4

3 Ärendet och dess beredning 6

4 Bakgrund 6

4.1 1994 års ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385) 6

4.2 Allmänt om företagshypotek 7

4.3 Företagshypotekshavares ställning vid upplösning av

aktiebolag 9

5 Behovet av ändrade regler 11

6 Reglernas utformning 12

7 Ikraftträdande 16

8 Kostnader 16

9 Författningskommentar 17

Bilaga 1 Promemorians lagförslag 20

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser m.m. 21

Bilaga 3 Lagrådsremissens lagförslag 22

Bilaga 4 Lagrådets yttrande. 24

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 september

1997 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om

ändring i aktiebolagslagen (1975:1385).

2 Förslag till lag om ändring i aktiebolags-

lagen (1975:1385)

Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (1975:1385) att det i

övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i nämnda lag

skall införas två nya punkter, 15 och 16, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

15. Om ett företagshypotek har

upplåtits i ett aktiebolags verk-

samhet och den intecknade verk-

samheten och egendom som

omfattas av företagshypoteket

därefter övergår från aktiebolaget

till dess aktieägare enligt punkten

6, tillämpas bestämmelserna i 2

kap. 3 § första stycket lagen

(1984:649) om företagshypotek.

Bestämmelserna tillämpas också i

sådana fall där verksamheten och

egendomen därefter övergår från

det upplösta aktiebolagets

aktieägare till ett handelsbolag

eller ett aktiebolag som aktie-

ägarna är delägare i eller till en

ekonomisk förening som de är

medlemmar i.

 Borgenären förlorar sin rätt

enligt första stycket, om han inte

inom den tid som anges i tredje

stycket väcker talan mot för-

värvaren om betalning ur egen-

domen och anmäler detta till

inskrivningsmyndigheten.

 Talan och anmälan enligt andra

stycket skall ske inom sex månader

från det att det upplösta

aktiebolagets styrelse eller

förvärvaren har underrättat

borgenären om aktiebolagets

avregistrering och senast inom

arton månader från

avregistreringen.

 Vad som sägs om förvärvaren

gäller också hans dödsbo.

16. Om ett företagshypotek har

upplåtits i en verksamhet som har

drivits av ett aktiebolag som har

upplösts enligt punkten 6, har

borgenären rätt att söka betalning

ur egendom som omfattas av

hypoteket trots att hans fordran inte

är förfallen till betalning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

3 Ärendet och dess beredning

Riksdagen beslutade i juni 1994 att gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital

i privata aktiebolag skulle höjas från 50 000 kr till 100 000 kr (se SFS

1994:802). De nya reglerna trädde i kraft den 1 januari 1995. Enligt

punkten 6 i övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i

aktiebolagslagen (1975:1385) skall ett aktiebolag vars aktiekapital

understiger 100 000 kr och som inte före utgången av år 1997 har anmält

beslut om höjning av aktiekapitalet till minst 100 000 kr avregistreras

och därmed anses upplöst.

Frågan om vilken verkan upplösningen av ett aktiebolag får för

företagshypotek som har gällt i det upplösta aktiebolagets verksamhet

behandlades inte i samband med 1994 års ändringar i aktiebolagslagen.

Svenska Bankföreningen har i en skrivelse som inkom till

Justitiedepartementet den 12 juni 1997 påpekat att det finns en risk att

banker och andra innehavare av företagshypotek kan komma att lida

rättsförluster, om frågan om vad som skall gälla beträffande

förmånsrätten för företagshypotek efter ett aktiebolags upplösning inte

regleras i lag.

Inom Justitiedepartementet har det därefter utarbetats en promemoria

med förslag som syftar till att skydda innehavare av företagshypotek i

den aktuella situationen. Promemorian har behandlats vid ett remissmöte

den 25 augusti 1997. De myndigheter och organisationer som inbjudits

till remissmötet har dessutom beretts tillfälle att yttra sig skriftligen.

Promemorians lagförslag finns i bilaga 1. En förteckning över de

remissinstanser som har yttrat sig över promemorian och en förteckning

över deltagarna i remissmötet finns i bilaga 2. Minnesanteckningar från

remissmötet finns tillgängliga i lagstiftningsärendet (dnr Ju97/2929).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 4 september 1997 att inhämta Lagrådets

yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 3. Lagrådet, vars

yttrande finns i bilaga 4, har föreslagit en ändring i lagtexten.

Regeringen har följt Lagrådets förslag.

4 Bakgrund

4.1 1994 års ändringar i aktiebolagslagen (1975:1385)

Sedan den 1 januari 1995 gäller att aktiekapitalet i privata aktiebolag

skall uppgå till minst 100 000 kr i stället för som tidigare minst 50 000

kr (se prop. 1993/94:196, bet. 1993/94:LU32, rskr. 1993/94:422 och

SFS 1994:802). Tidigare bildade bolag har dock medgetts en treårig

övergångstid. Detta innebär att ett bolag som har ett aktiekapital

understigande 100 000 kr trots detta kan bestå som juridisk person till

utgången av år 1997.

Enligt punkten 6 i övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om

ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) skall ett aktiebolag vars

aktiekapital understiger 100 000 kr och som inte före utgången av år

1997 har anmält beslut om höjning av aktiekapitalet till minst 100 000 kr

avregistreras och skall därmed anses upplöst. Av punkten 5 i

övergångsbestämmelserna följer att en sådan avregistrering kan komma

till stånd även vid en tidigare tidpunkt än punkten 6 föreskriver, under

förutsättning att aktieägarna, styrelsen och den verkställande direktören

begär det före utgången av oktober 1997. Sedan bolaget har avförts ur

aktiebolagsregistret svarar aktieägarna, styrelseledamöterna och den

verkställande direktören solidariskt för bolagets förpliktelser. För en

aktieägare som inte har varit styrelseledamot eller verkställande direktör

gäller dock detta ansvar endast i förhållande till hans eller hennes andel i

aktiekapitalet. Det avregistrerade bolagets tillgångar övergår till

aktieägarna och dessa inträder i bolagets ställe som part i de avtal som

bolaget har slutit med tredje man. I den mån bolaget enligt lag eller

annan författning har varit skyldigt att vidta åtgärd eller lämna uppgift

skall detta i stället fullgöras av styrelsen.

De angivna bestämmelserna överensstämmer i sak med de

övergångsbestämmelser som tillkom med anledning av att lägsta tillåtna

aktiekapital år 1973 höjdes från 5 000 kr till 50 000 kr (se punkterna 4

och 5 i övergångsbestämmelserna till lagen, 1973:303, om ändring i

lagen, 1944:705, om aktiebolag i deras lydelse enligt SFS 1981:460).

Det kan förutses att ett inte obetydligt antal verksamheter som hittills

har bedrivits i aktiebolagsform efter utgången av år 1997 kommer att

drivas i annan form, t.ex. under enskild firma eller såsom handelsbolag.

Särskilda skatteregler har tillkommit för att underlätta detta (se lagen,

1996:761, om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek).

4.2 Allmänt om företagshypotek

Regler om företagsinteckning och företagshypotek finns i lagen

(1984:649) om företagshypotek.

Företagshypotek är en form av företrädesrätt. Det medför bl.a. särskild

förmånsrätt enligt 5 § förmånsrättslagen (1970:979) och berättigar till

betalning ur hypoteksegendomen i konkurs eller vid utmätning.

En näringsidkare som vill upplåta företagshypotek i sin

näringsverksamhet har rätt att få inskrivning i verksamheten av ett visst

penningbelopp (företagsinteckning). Bevis om inskrivningen kallas

företagshypoteksbrev (se 1 kap. 2 §). Ett företagshypotek upplåts genom

att näringsidkaren överlämnar företagshypoteksbrevet som säkerhet för

en fordran (se 1 kap. 3 §).

Ett företagshypotek gäller i näringsidkarens lösa egendom i den mån

egendomen hör till den intecknade verksamheten. Viss egendom är

undantagen, bl.a. kassa- och banktillgodohavanden (se 2 kap. 1 §). Om

verksamheten överlåts, gäller hypoteket i överlåtarens fordran på

ersättning såvitt denna avser egendom som omfattades av hypoteket vid

överlåtelsen (se 2 kap. 2 §).

Den principiella utgångspunkten är att företagshypoteket omfattar

endast egendom som tillhör den näringsidkare som har upplåtit

hypoteket. I princip upphör företagshypoteket att gälla om den

intecknade verksamheten övergår i en ny ägares hand. Det finns dock

undantag från denna huvudregel. Ett undantag är att, om en näringsidkare

avlider, dödsboet utan vidare träder i hans ställe som näringsidkare (se 1

kap. 4 § andra stycket). Ett annat undantag är reglerna om den s.k.

förföljelserätten i 2 kap. 3 och 4 §§. Dessa regler har följande innebörd.

Om den intecknade verksamheten överlåts och det i överlåtelsen ingår

egendom som omfattas av företagshypotek, gäller hypoteket i denna

egendom hos förvärvaren. Om förvärvaren överlåter egendomen eller

upplåter särskild rätt i denna eller om egendomen skadas eller tas i

anspråk genom expropriation eller liknande förfarande, omfattar

hypoteket förvärvarens fordran på ersättning (s.k. surrogation).

Hypoteket ger företräde till betalning framför ett företagshypotek i

samma egendom som grundar sig på upplåtelse av förvärvaren (se 2 kap.

3 § första stycket).

Förföljelserätten är emellertid förenad med en tidsmässig begränsning.

Borgenären förlorar sin rätt om han inte inom sex månader från det

överlåtaren eller förvärvaren har underrättat honom om överlåtelsen och

senast inom arton månader från det verksamheten frånträddes väcker

talan mot förvärvaren om betalning ur egendomen och anmäler detta till

inskrivningsmyndigheten (se 2 kap. 3 § andra stycket).

Bestämmelserna tillämpas också om den intecknade verksamheten och

egendom som omfattas av företagshypotek övergår till någon annan

genom skifte av handelsbolags tillgångar eller genom bodelning av

någon annan anledning än näringsidkarens död (se 2 kap. 4 §).

Någon förföljelserätt anses däremot inte föreligga då ett aktiebolags

tillgångar övergår i någon annans hand genom skifte eller fusion (se

Walin, Om företagshypotek, 1995, s. 110, även NJA 1990 s. 3). I dessa

situationer har borgenärerna ansetts vara tillräckligt skyddade genom

reglerna i 13 och 14 kap. aktiebolagslagen, vilka för ändamålet

föreskriver ett kungörelseförfarande och betalning av kända skulder eller

avsättning av medel för sådan betalning.

En borgenär som har företagshypotek till säkerhet för sin fordran har

ett särskilt skydd genom de bestämmelser som finns i 2 kap. 7 § om rätt

till förtida betalning ur egendomen. Bestämmelserna innebär att

borgenären i vissa situationer har rätt att begära betalning ur egendomen

trots att fordrans förfallotidpunkt ännu inte har inträtt. En sådan rätt till

förtida betalning inträder bl.a. om den intecknade verksamheten eller en

väsentlig del av den överlåts eller upphör eller övergår till någon annan

genom skifte av handelsbolags tillgångar eller genom bodelning av annan

anledning än näringsidkarens död. En rätt till förtida betalning inträder

också om egendomen till följd av vanvård eller naturhändelse eller av

någon annan därmed jämförlig orsak försämras eller minskas så att

säkerhetens värde går ned väsentligt.

4.3 Företagshypotekshavares ställning vid upplösning av

aktiebolag

Fråga har uppkommit om vilken verkan reglerna om upplösning av

aktiebolag får för innehavare av de företagshypotek som har gällt i det

upplösta aktiebolagets verksamhet. Fordringarna kan visserligen alltid

göras gällande mot styrelsen eller, med vissa begränsningar, aktieägarna.

Men kan någon förmånsrätt göras gällande på grund av

företagshypoteket?

I samband med 1994 års ändringar i aktiebolagslagen gjordes inga

ändringar i lagstiftningen om företagshypotek. Förarbetena innehåller

inte heller några uttalanden om vilken verkan upplösningen av ett

aktiebolag får för borgenärer med företagshypotek som säkerhet.

I anslutning till 1973 års ändringar i aktiebolagslagen gjordes den

bedömningen att en ändring av företagsform inte rubbade säkerhet i form

av företagsinteckning (se nedan). I den nu gällande lagen om

företagshypotek är emellertid den principiella utgångspunkten att ett

företagshypotek upphör att gälla, om den intecknade verksamheten

övergår i en ny ägares hand. Detta har bekräftats i bl.a. rättsfallet NJA

1990 s. 3, som gällde en fråga om företagsintecknings bestånd efter

övergång till annan av en persons hela förmögenhet (s.k.

universalsuccession). Högsta domstolen konstaterade att ett företags-

hypotek som hade beviljats i ett dotterbolag hade upphört att gälla sedan

dotterbolaget genom fusion uppgått i moderbolaget.

Den angivna utgångspunkten får anses gälla även vid den

äganderättsövergång som sker när ett företag går över från en

företagsform till en annan. Endast beträffande en typ av

universalsuccession innehåller lagen särskilda bestämmelser som innebär

att företagshypoteket består. Enligt 1 kap. 4 § andra stycket gäller

nämligen att, om en näringsidkare avlider, dödsboet skall träda i hans

ställe som näringsidkare.

Mot bakgrund av lagstiftningens utformning och 1990 års rättsfall

måste slutsatsen bli att, om ett aktiebolag upplöses enligt 1994 års

bestämmelser och den intecknade egendomen därvid övergår på bolagets

aktieägare, detta påverkar företagshypotekets bestånd.

En annan fråga är om företagshypoteket likväl kan åberopas enligt

bestämmelserna om förföljelserätt. Särskilda bestämmelser om detta

finns, som har framgått ovan, i 2 kap. 3 och 4 §§ lagen om företags-

hypotek. Äganderättsövergång i samband med upplösning av aktiebolag

omfattas emellertid inte av ordalydelsen i dessa bestämmelser. Positivt

stöd för att tillämpa bestämmelserna analogt i den nu aktuella situationen

saknas.

Frågans bedömning i tidigare lagstiftningsärende

I sammanhanget kan också erinras om hur frågan om företagshypoteks

ställning bedömdes i samband med det lagstiftningsarbete som skedde på

1970-talet när gränsen för lägsta tillåtna aktiekapital höjdes från 5 000 till

50 000 kr. Frågan diskuterades då dels i förarbetena till den ändring som

år 1973 gjordes i 1944 års aktiebolagslag och genom vilken lägsta tillåtna

aktiekapital bestämdes till 50 000 kr (se prop. 1973:168 s. 17 och 18),

dels i förarbetena till vissa ändringar som år 1975 gjordes i lagen

(1966:454) om företagsinteckning (se prop. 1975/76:12 s. 35 f.).

Lagen om företagsinteckning innehöll bestämmelser som liknar de

bestämmelser om företagshypotek och förföljelserätt som nu finns i lagen

om företagshypotek. I prop. 1973:168 kom föredragande statsrådet till

slutsatsen att en företagsinteckning inte rubbades av att ett aktiebolag

avregistreras. En ändring av företagsform var, sades det, inte att anse

som överlåtelse av verksamhet. Överföringen av aktiebolagets

egendomsmassa till aktieägarna betecknades i stället som ett slag av

universalsuccession. I prop. 1975/76:12 vidhöll föredragande statsrådet

uppfattningen att det var fråga om ett slag av universalsuccession som

inte rubbade företagsinteckningen. Men han påpekade samtidigt att

ytterligare ett led tillkom om verksamheten därefter drevs vidare såsom

handelsbolag, nämligen övergången från aktieägarkollektivet till ett

handelsbolag. Denna äganderättsövergång utgjorde inte en

universalsuccession utan fick närmast bedömas som ett tillskott till

bolag. Effekten av detta var att företagsinteckningen upphörde att gälla i

verksamheten och att borgenärerna endast kunde göra gällande en

förföljelserätt i den konkreta egendom som hade förts över från

aktieägarkollektivet till handelsbolaget. Dessa konsekvenser ansågs i och

för sig inte vara något avgörande skäl för att överväga en ändring i de

1973 beslutade övergångsbestämmelserna till aktiebolagslagstiftningen.

Det konstaterades dock att vissa praktiska inskrivningsrättsliga

komplikationer skulle uppstå i och med att inskrivningsböckerna enbart

skulle redovisa företagsinteckningarna under det avregistrerade

aktiebolagets firma och att detta någon gång kunde leda till rättsförluster.

Föredragande statsrådet anslöt sig därför slutligen till förslaget från

utredningen angående företagsinteckning att borgenärerna borde

tillgodoses genom regler om förföljelserätt och rätt att begära förtida

uppsägning av inteckningslån.

I lagen om företagsinteckning infördes därför särskilda bestämmelser

om förföljelserätt vid upplösning av aktiebolag. Bestämmelserna var

tillämpliga dels vid äganderättsövergången från aktiebolaget till

aktieägare, dels vid en äganderättsövergång från aktieägare till

handelsbolag. Vidare infördes en bestämmelse om att borgenären i en

sådan situation skulle ha rätt till förtida betalning ur egendomen.

En konsekvens av 1975 års lagstiftning blev att företagsinteckningen

inte längre ansågs bestå orubbad efter aktiebolagets avregistrering;

borgenärernas rätt skulle ju i stället vara en förföljelserätt. Frågan om

borgenärerna kunde hävda en sådan rätt på grund av 10 § lagen om

företagsinteckning (motsvarande 2 kap. 3 § i lagen om företagshypotek)

i vart fall gentemot aktieägarna när dessa drev verksamheten vidare

såsom enskild firma diskuterades inte. Det förhållandet att man införde

en särskild bestämmelse om förföljelserätt som gällde även i denna

situation får emellertid uppfattas så att man inte ansåg att den dittills

gällande lagstiftningen gav någon sådan rätt i dessa fall.

Slutsats om rättsläget

Mot den nu angivna bakgrunden får övervägande skäl anses tala för att

ett företagshypotek över huvud taget inte kan göras gällande efter det att

det aktiebolag som upplåtit företagshypoteket har avregistrerats.

5 Behovet av ändrade regler

Regeringens förslag: Det skall införas lagregler som skyddar borgenärer

med säkerhet i företagshypotek i samband med att det aktiebolag i vars

verksamhet företagshypoteket gäller upplöses.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har instämt i promemorians

förslag eller inte haft några invändningar.

Skälen för regeringens förslag: Av punkterna 5 och 6 i

övergångsbestämmelserna till 1994 års ändringar i aktiebolagslagen

följer att aktiebolagets borgenärer efter bolagets avregistrering kan göra

sina fordringar gällande gentemot det upplösta bolagets styrelse och, med

vissa begränsningar, aktieägare. För borgenärerna kan det emellertid

också vara av stor betydelse att de fortfarande är tillförsäkrade den

förmånsrätt som de har haft i bolagets egendom. Såsom har framgått av

tidigare avsnitt kan det antas att företagshypotek som gäller i verksamhet

bedriven av ett aktiebolag som upplöses enligt övergångsbestämmelserna

till 1994 års ändringar i aktiebolagslagen upphör att gälla i och med

avregistreringen. Borgenären kan inte ens göra gällande någon sådan

förföljelserätt som annars kan göras gällande vid överlåtelse av

verksamhet.

Företagshypotekshavarna har haft vissa möjligheter att tillgodose sina

intressen genom de bestämmelser om likvidation som har tagits in i

punkten 4 i övergångsbestämmelserna till 1994 års ändringar i

aktiebolagslagen. Dessa bestämmelser har gett bl.a. borgenärerna rätt att

t.o.m. den 31 mars 1997 begära att bolag med aktiekapital som

understiger 100 000 kr försätts i likvidation. Härigenom har

företagshypotekshavarna kunnat framtvinga en avveckling av bolagets

skulder där företagshypoteket kunnat beaktas. Ofta torde emellertid

sådana likvidationsförfaranden för såväl borgenärer som bolag ha

framstått som opraktiska och kostsamma sätt att avveckla bolaget. Under

alla förhållanden står möjligheten att framtvinga likvidation inte längre

öppen.

I det praktiska rättslivet torde företagshypotekshavarna normalt ändå

kunna tillgodose sina intressen ganska väl. Lån och krediter som har

lämnats med företagshypotek som säkerhet är ofta förenade med villkor

som ger borgenären möjlighet att säga upp lånet eller krediten om den

lämnade säkerheten inte längre är betryggande. Om ett företagshypotek

upphör att gälla på grund av att det aktiebolag i vars verksamhet

inteckningen har gällt upplöses, bör det därför i flertalet fall vara möjligt

för företagshypotekshavarna att avveckla skuldförhållandet. Mot

bakgrund härav torde förhandlingssituationen vara sådan att, om

verksamheten skall drivas vidare i annan företagsform, ny säkerhet

kommer att upplåtas i verksamheten i dess nya form. Det kan därför

förutsättas att företagshypotekshavarnas mellanhavanden med bolag som

upplöses enligt de nu berörda bestämmelserna i stor utsträckning

kommer att lösas genom frivilliga uppgörelser.

Det måste trots detta antas att det kommer att inträffa ett antal fall där

frivilliga uppgörelser inte kommer till stånd. I dessa fall kan

avregistreringen av aktiebolaget leda till rättsförluster för enskilda

företagshypotekshavare. Det bör därför införas lagregler som tillvaratar

företagshypotekshavarnas intressen i samband med att de aktiebolag som

inte kommer att höja sitt aktiekapital till 100 000 kr upplöses.

6 Reglernas utformning

Regeringens förslag: När egendom i vilken företagshypotek gäller

övergår från ett aktiebolag till dess aktieägare på grund av att bolaget

avregistreras, skall borgenären under en övergångstid efter

avregistreringen behålla den förmånsrätt i egendomen som följer med

företagshypoteket. Detsamma skall gälla om egendomen därefter övergår

till ett handelsbolag eller ett aktiebolag som aktieägarna i det upplösta

aktiebolaget är delägare i eller till en ekonomisk förening som de är

medlemmar i. Denna rätt skall dock upphöra om borgenären inte inom

sex månader från det att han underrättades om avregistreringen och

senast arton månader efter avregistreringen väcker talan mot den som har

övertagit verksamheten om betalning ur egendomen och underrättar

inskrivningsmyndigheten om detta.

Borgenären skall vidare ha rätt att söka betalning ur egendomen trots

att fordran inte är förfallen till betalning.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag,

dock att promemorieförslaget inte omfattar det fallet att egendom övergår

från aktieägarna i det upplösta aktiebolaget till ett annat aktiebolag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har i allt väsentligt godtagit

förslaget. Finansinspektionen har dock ifrågasatt om en förföljelserätt

inte också borde gälla om aktieägarna överför egendomen till andra

juridiska personer än handelsbolag och ekonomiska föreningar.

Skälen för regeringens förslag: Det enklaste sättet att skydda

borgenärernas rätt kan synas vara att utforma lagstiftningen så att

företagshypoteket utan vidare belastar verksamheten hos den som har

övertagit verksamheten efter avregistreringen. En sådan lösning skulle

emellertid vara förenad med olika svårigheter. Enligt inskrivnings-

registret skulle företagshypoteket fortfarande avse det upplösta

aktiebolagets näringsverksamhet trots att företagshypoteket de facto

skulle ge förmånsrätt i en näringsverksamhet som drivs av ett annat

rättssubjekt. Ett gravationsbevis avseende den näringsidkare som

övertagit verksamheten skulle å andra sidan inte uppta företagsinteck-

ningar som skrivits in i det avregistrerade aktiebolagets

näringsverksamhet. Möjligheten att med hjälp av inskrivningsregistret

skaffa en bild av vilka företagshypotek som kan belasta

näringsverksamheten skulle därmed avsevärt försämras. Den som

överväger att bevilja en näringsidkare kredit mot säkerhet i

företagshypotek skulle bli tvungen att räkna med möjligheten av att

verksamheten är belastad med en tyst inteckning. I någon utsträckning

skulle olägenheterna för kreditväsendet minska om

inskrivningsmyndigheten ålades att självmant föra över

företagsinteckningar från upplösta aktiebolag till den som övertagit

bolagets verksamhet. Det kan emellertid antas att sådana

saneringsåtgärder skulle vara synnerligen arbetskrävande för

myndigheten. Denna torde för övrigt ofta sakna tillgång till de uppgifter

om avregistrering av aktiebolag och om verksamheternas övertagare som

sådana åtgärder skulle förutsätta. Det skulle alltså knappast vara någon

acceptabel lösning.

Till detta kommer att ett system i vilket företagshypoteket belastar

även näringsverksamheten hos den övertagande näringsidkaren skulle

innebära särskilda risker för inteckningskollisioner. Om den som övertar

verksamheten - t.ex. den ende aktieägaren i det avregistrerade bolaget -

har drivit en annan näringsverksamhet under enskild firma och upplåtit

företagshypotek i denna, kan en och samma egendom komma att

omfattas av olika företagshypotek utan att företrädesrätten dem emellan

är klargjord. Ett liknande kollisionsfall inträder om en och samma person

har ägt del i flera avregistrerade aktiebolag i vars verksamheter

företagshypotek har upplåtits. Dessa och liknande situationer kan inte

heller hanteras inom ramen för ett sådant saneringsförfarande hos

inskrivningsmyndigheten som nyss har berörts.

Från den allmänna omsättningens synpunkt synes i stället den

lämpligaste lösningen vara att nya företagshypotek upplåts i

näringsverksamheten hos den övertagande näringsidkaren efter ett

sedvanligt inskrivningsförfarande och att de företagsinteckningar som

belastar det avregistrerade bolagets verksamhet samtidigt dödas.

Härigenom kommer inskrivningsregister och gravationsbevis att svara

mot de företagsinteckningar som faktiskt finns. Vidare får frågan om

företrädesrätt mellan olika inteckningar i de ovan angivna

kollisionsfallen då en given lösning.

Nya företagsinteckningar och nya företagshypotek är inte beroende av

någon ny lagstiftning. Det fordras emellertid lagregler som skapar

incitament för den övertagande näringsidkaren att upplåta

företagshypotek i samma omfattning som har gällt i det avregistrerade

aktiebolagets rörelse. Det behövs också lagregler som kan garantera att

borgenärerna inte förlorar sin förmånsrätt på grund av det tidigare

företagshypoteket innan nya företagshypotek har upplåtits.

Sådana regler kan lämpligen utformas med utgångspunkt i de

befintliga reglerna om förföljelserätt i 2 kap. 3 § lagen om

företagshypotek och ges i huvuddrag följande utformning. Om

företagsintecknad egendom i och med avregistreringen av ett aktiebolag

övergår till det upplösta bolagets aktieägare, skall hypoteket under en

övergångstid kunna göras gällande i egendomen och ge företräde till

betalning framför ett företagshypotek i samma egendom som grundar sig

på en upplåtelse av den övertagande näringsidkaren. Borgenären skall

förlora rätten att göra hypoteket gällande, om han inte inom sex månader

från det att han underrättats om att aktiebolaget avregistrerats och senast

inom arton månader från det att aktiebolaget avregistrerades väcker talan

mot aktieägarna om betalning ur egendomen och anmäler detta till

inskrivningsmyndigheten. Reglerna bör kompletteras med bestämmelser

som ger en borgenär med företagshypotek i ett avregistrerat aktiebolags

verksamhet rätt till betalning ur egendomen trots att fordran inte är

förfallen till betalning.

Även mot en lösning av detta slag kan det visserligen riktas vissa

invändningar. Också med denna modell kommer inskrivningsregistret

under den tid som förföljelserätten består att ge en ofullständig bild av de

företagshypotek som kan belasta en viss verksamhet. Problemet kommer

dock med den här modellen att vara av övergående art.

Det kan också invändas att modellen för med sig praktiska olägenheter.

Det förfarande som måste iakttas för att rätten att göra gällande

företagshypoteket inte skall gå förlorad - talan vid domstol jämte

anmälan till inskrivningsmyndigheten - torde visserligen behöva

tillämpas endast i de undantagssituationer då parterna inte på egen hand

kan komma överens. Men även det förfarande som torde bli det normala

- dödning av företagsinteckningen i det avregistrerade aktiebolaget och

samtidig nyfastställelse av företagsinteckning i den övertagande

näringsidkarens verksamhet - kan givetvis innebära en del besvär. Detta

torde emellertid få accepteras.

Det kan tilläggas att en reglering av detta slag överensstämmer med de

bestämmelser som under 1970-talet infördes i lagen om

företagsinteckning i samband med höjningen av det lägsta tillåtna

aktiekapitalet från 5 000 kr till 50 000 kr. Såvitt är känt fungerade den

regleringen då på ett tillfredsställande sätt.

En särskild fråga är om förföljelserätten bör utsträckas till att omfatta

även de situationer då verksamheten och egendomen efter

avregistreringen av aktiebolaget övergår till en juridisk person som

aktieägarna är delägare eller medlemmar i. Det kan antas att fortsatt drift

i handelsbolagsform kommer att bli vanlig. Även fortsatt drift genom en

ekonomisk förening eller genom ett annat aktiebolag kan komma att

förekomma. Detta gäller särskilt som det har tillkommit särskilda

skatteregler som syftar till att underlätta att verksamheten drivs vidare i

någon av dessa tre företagsformer (se lagen [1996:761] om

inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade bestämmelser om

aktiekapitalets storlek m.m.). Om förföljelserätten inte utsträcks till att

gälla i dessa fall, finns det en risk för att borgenärerna gör rättsförluster.

När egendom tillförs ett handelsbolag torde sålunda reglerna om

surrogation (se s. 8) innebära att borgenärerna inte kan göra hypoteket

gällande i det vederlag (bolagsandelen) som aktieägarna får då

egendomen tillförs handelsbolaget (se Walin, Om företagshypotek, 1995,

s. 102 och 94). Det torde förhålla sig på samma vis om egendomen

tillförs en ekonomisk förening eller ett aktiebolag. Regeringen anser

därför att förföljelserätten bör utsträckas så att hypoteket följer

egendomen inte bara när den förs över till aktieägarkollektivet i samband

med avregistreringen utan också när egendomen förs vidare från

aktieägarkollektivet till ett handelsbolag, en ekonomisk förening eller ett

aktiebolag. Något praktiskt behov av att - som Finansinspektionen har

ifrågasatt - utsträcka förföljelserätten till att gälla även när verksamheten

övergår till andra slag av juridiska personer kan däremot inte anses

föreligga.

Stämpelskatt

Enligt lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndigheter

(stämpelskattelagen) erläggs stämpelskatt för förvärv av fast egendom

och tomträtt och vid beviljande av inteckningar. När det gäller

företagsinteckningar är skattesatsen en procent av det belopp som

intecknas (se 24 § första stycket 2 stämpelskattelagen).

Det kan ifrågasättas om stämpelskatt bör utgå när ett avregistrerat

aktiebolags verksamhet har övertagits av aktiebolagets ägare och nya

företagsinteckningar måste tas ut. Frågeställningen har, såvitt gäller

fastigheter, berörts i förarbetena till den inledningsvis nämnda lagen

(1996:761) om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek. I prop. 1995/96:168 s. 20

uttalade regeringen att den i och för sig ansåg att företagaren borde slippa

stämpelskatt när en fastighet förs över från ett avregistrerat aktiebolag till

den nya verksamheten men att det är svårt att lösa frågan genom generell

lagstiftning. Regeringen konstaterade emellertid att Kammarkollegiet

om det föreligger synnerliga skäl kan medge befrielse från eller

återbetalning av stämpelskatt (se 42 § stämpelskattelagen och

förordningen [1979:293] om befrielse från eller återbetalning av viss

stämpelskatt).

Bestämmelserna i 42 § stämpelskattelagen och i 1979 års förordning

gäller inte bara stämpelskatt vid förvärv av fast egendom utan all

stämpelskatt. Regeringens ställningstagande i fråga om stämpelskatt vid

förvärv av fast egendom är därför relevant också när det gäller

stämpelskatt som avser företagsinteckningar.

Skyldigheten att betala stämpelskatt påverkas också av det ovan

angivna förslaget om förföljelserätt. Enligt 22 § stämpelskattelagen

föreligger, om nyinteckning och dödning sker på grund av samtidig

ansökan, skatteplikt endast för skillnaden mellan det nyintecknade

beloppet och beloppet av de inteckningar som dödas. Den bestämmelsen

kan inte tillämpas om den gamla företagsinteckningen vid tidpunkten för

nyfastställelsen redan har förlorat sin verkan och alltså inte kan bli

föremål för dödning (jfr NJA 1990 s. 3). I propositionens förslag ligger

emellertid att företagsinteckningen i bolagets verksamhet äger viss

verkan även sedan bolaget har avregistrerats. Så länge förföljelserätten

består kan företagsinteckningen därför bli föremål för dödning. Det

medför att bestämmelsen i 22 § stämpelskattelagen kan tillämpas.

Mot den nu angivna bakgrunden finns det inte något behov av att

komplettera lagstiftningen om stämpelskatt vid uttagande av

företagsinteckningar.

7 Ikraftträdande

Regeringens förslag: Den nya lagstiftningen skall träda i kraft den 1

januari 1998.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Remissinstanserna har inte haft några

invändningar mot den tidpunkt då de nya reglerna föreslås träda i kraft.

Skälen för regeringens förslag: De regler som föreslås syftar till att

undanröja vissa negativa effekter som kan uppstå för borgenärer med

säkerhet i företagshypotek i samband med att aktiebolag avregistreras

enligt punkten 6 i övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om

ändring i aktiebolagslagen. De nya reglerna bör därför träda i kraft vid

den tidpunkt efter vilken de berörda aktiebolagen skall avregistreras, dvs.

den 1 januari 1998.

8 Kostnader

Den omläggning av företagsinteckningar från avregistrerade aktiebolag

till övertagande näringsidkare som detta förslag förutsätter torde leda till

en inte oväsentlig ökning av antalet företagsinteckningsärenden hos

inskrivningsmyndigheten i Malmö. Hur omfattande merarbete detta

kommer att medföra beror på hur många bolag som kommer att

avregistreras och i vilken utsträckning de belastas av

företagsinteckningar som måste läggas om.

Enligt uppgift från Patent- och registreringsverket hade i juni 1997

cirka 130 000 aktiebolag med ett aktiekapital understigande 100 000 kr

ännu inte vidtagit några åtgärder med anledning av de nya reglerna om

lägsta tillåtna aktiekapital. Det är inte känt hur stor andel av dessa bolag

som kommer att avregistreras och hur många som har upplåtit

företagshypotek i sin verksamhet. Det får antas att ett inte obetydligt

antal bolag kommer att beröras av de nya reglerna. Den ökade

ärendetillströmningen torde emellertid bli endast tillfällig.

Inskrivningsmyndighetens merkostnader för den ökade ärende-

mängden torde täckas genom att avgiftsintäkterna ökar.

Det kan på goda grunder antas att de nya reglerna framför allt kommer

att leda till att borgenärerna och näringsidkarna träffar överenskommelser

om upplåtelse av ny säkerhet. Reglerna om att borgenären skall väcka

talan vid domstol för att inte förlora sin rätt torde därför komma att

tillämpas endast undantagsvis. Någon beaktansvärd ökning av

domstolarnas arbetsbörda är mot den bakgrunden inte att förvänta.

9 Författningskommentar

Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

Till övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring av

aktiebolagslagen har fogats två nya punkter, 15 och 16. Punkterna

innehåller särskilda bestämmelser om sådana företagshypotek som har

belastat verksamheten i aktiebolag som har upplösts enligt punkten 6 i

övergångsbestämmelserna.

15. Om ett företagshypotek har upplåtits i ett aktiebolags verksamhet och

den intecknade verksamheten och egendom som omfattas av

företagshypoteket därefter övergår från aktiebolaget till dess aktieägare

enligt punkten 6, tillämpas bestämmelserna i 2 kap. 3 § första stycket

lagen (1984:649) om företagshypotek. Bestämmelserna tillämpas också i

sådana fall där verksamheten och egendomen därefter övergår från det

upplösta aktiebolagets aktieägare till ett handelsbolag eller ett

aktiebolag som aktieägarna är delägare i eller till en ekonomisk förening

som de är medlemmar i.

 Borgenären förlorar sin rätt enligt första stycket, om han inte inom

den tid som anges i tredje stycket väcker talan mot förvärvaren om

betalning ur egendomen och anmäler detta till inskrivningsmyndigheten.

 Talan och anmälan enligt andra stycket skall ske inom sex månader

från det att det upplösta aktiebolagets styrelse eller förvärvaren har

underrättat borgenären om aktiebolagets avregistrering och senast inom

arton månader från avregistreringen.

Vad som sägs om förvärvaren gäller också hans dödsbo.

Huvudregeln i 2 kap. 1 § lagen om företagshypotek är att ett

företagshypotek kan göras gällande endast i egendom tillhörande den

näringsidkare som har upplåtit hypoteket och att ett företagshypotek

upphör att besvära en intecknad verksamhet när denna övergår till en ny

innehavare. Punkten 15, som har utformats i enlighet med Lagrådets

förslag, innehåller vissa undantag från denna huvudregel.

Bestämmelserna avser den situationen att egendom som omfattas av ett

företagshypotek övergår från ett aktiebolag till dess aktieägare som en

följd av att bolaget upplöses därför att det inte har höjt sitt aktiekapital

till den nya miniminivån, 100 000 kr (se punkten 6 i

övergångsbestämmelserna). Genom en hänvisning till 2 kap. 3 § första

stycket lagen om företagshypotek (se första stycket) görs bestämmelserna

i det stycket om s.k. förföljelserätt vid överlåtelse av intecknad

verksamhet tillämpliga på den aktuella situationen.

Förföljelserätten innebär att borgenären, trots att verksamheten och

hypoteksegendomen har övergått till det upplösta aktiebolagets ägare,

fortfarande i viss mån kan göra hypoteket gällande i egendomen. Rätten

gäller i den bestämda, av företagshypoteket omfattade egendom som

hörde till verksamheten i aktiebolaget vid den tidpunkt då bolaget

upplöstes. Däremot gäller den inte i egendom som har tillförts

verksamheten därefter. Därigenom skiljer sig förföljelserätten från den

rätt som annars följer med ett företagshypotek och som avser ett från tid

till annat föränderligt egendomskollektiv. Den tidpunkt då borgenärens

rätt omvandlas till en förföljelserätt är den då verksamheten och

egendomen faktiskt byter innehavare, dvs. den tidpunkt då det aktiebolag

som har upplåtit företagshypoteket avregistreras.

Bestämmelserna i 2 kap. 3 § första stycket lagen om företagshypotek

skall tillämpas även i det fall då verksamheten och hypoteksegendomen

förs vidare från aktieägarkollektivet till ett handelsbolag, ett aktiebolag

eller en ekonomisk förening som aktieägarna är delägare eller

medlemmar i. Hänvisningen till 2 kap. 3 § första stycket lagen om

företagshypotek innebär sålunda att allt vad som sägs i det stycket om

förvärvare i tillämpliga delar kommer att gälla såväl för det upplösta

bolagets aktieägare som för ett handelsbolag, ett aktiebolag eller

ekonomisk förening som aktieägarna är delägare eller medlemmar i och

till vilket det upplösta bolagets egendom har förts över.

Det har under remissbehandlingen ifrågasatts om det är lämpligt att - i

likhet med vad som gäller enligt 2 kap. 3 § lagen om företagshypotek -

uppställa något krav på att verksamheten övergår för att en förföljelserätt

skall kunna göras gällande. Det har emellertid ansetts lämpligt att

utforma de nya bestämmelserna i nära anslutning till vad som allmänt

gäller om förföljelserätt. Bestämmelserna förutsätter alltså att såväl den

intecknade verksamheten som egendomen övergår till det upplösta

bolagets aktieägare Detta innebär inte att borgenärerna förlorar

möjligheten att göra förföljelserätten gällande i de fall då det bolag som

upplöses vid tidpunkten för avregistreringen inte längre bedriver någon

aktiv verksamhet eller då aktieägarna inte avser att driva verksamheten

vidare efter bolagets upplösning. Verksamheten får i detta sammanhang

anses bestå så länge bolaget - eller, efter avregistreringen,

aktieägarkollektivet - fortfarande har tillgångar och skulder som är

hänförliga till bolagets tidigare näringsaktiviteter.

Bestämmelserna i andra och tredje styckena motsvarar i huvudsak 2

kap. 3 § andra stycket lagen om företagshypotek. Av bestämmelserna

följer att förföljelserätten är tidsbegränsad. Rätten går förlorad om

borgenären inte inom viss tid dels väcker talan om betalning ur

hypoteksegendomen, dels anmäler detta till inskrivningsmyndigheten.

Talan skall normalt väckas mot de aktieägare som har övertagit

äganderätten till egendomen. Har egendomen övergått till ett

handelsbolag, ett aktiebolag eller en ekonomisk förening, måste dock

talan i stället väckas mot bolaget eller föreningen. I första hand löper en

sexmånadersfrist. Denna frist skall räknas från den tidpunkt då styrelsen

för det avregistrerade bolaget, dess aktieägare eller företrädare för ett

handelsbolag, ett aktiebolag eller en ekonomisk förening till vilken

verksamheten övergått underrättar borgenären om att aktiebolaget har

avregistrerats. Även om någon sådan underrättelse inte lämnas måste

borgenären alltid agera inom arton månader från Patent- och

registreringsverkets beslut att avregistrera bolaget.

Fjärde stycket motsvarar 2 kap. 3 § tredje stycket lagen om

företagshypotek.

16. Om ett företagshypotek har upplåtits i en verksamhet som har drivits

av ett aktiebolag som har upplösts enligt punkten 6, har borgenären rätt

att söka betalning ur egendom som omfattas av hypoteket trots att hans

fordran inte är förfallen till betalning.

Punkten innehåller en bestämmelse om rätt till förtida betalning ur

egendom som omfattas av företagshypotek i verksamhet som har drivits

av ett avregistrerat aktiebolag.

Bestämmelsen innebär följande. Om ett aktiebolag som har upplåtit

företagshypotek i sin verksamhet upplöses enligt punkten 6, har

innehavaren av företagshypoteket rätt att få betalt ur den egendom som

omfattas av hypoteket trots att hans fordran inte har förfallit till

betalning. Bestämmelsen, som är av samma slag som de bestämmelser

om förtida betalning ur egendomen som finns i 2 kap. 7 § första stycket

lagen om företagshypotek, ger inte rätt till förtida betalning till den del

fordran överstiger värdet av egendomen.

Bestämmelsen utgör ett komplement till de nya reglerna i punkten 15.

De torde få betydelse främst då låne- eller kreditavtalet saknar villkor

som ger borgenären möjlighet att säga upp lånet eller krediten i förtid.

Även i de fall då sådana villkor visserligen finns men det är osäkert om

de är tillämpliga, kan borgenären kräva förtida betalning med stöd av de

nya bestämmelserna.

Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385)

Härigenom föreskrivs att det i övergångsbestämmelserna till lagen

(1994:802) om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) skall införas två

nya punkter, 15 och 16, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

15. Om ett företagshypotek har

upplåtits i ett aktiebolags

verksamhet och om den intecknade

verksamheten och egendom som

omfattas av företagshypoteket

därefter övergår från aktiebolaget

till dess aktieägare enligt punkten

6, tillämpas bestämmelserna i

2 kap. 3 § lagen (1984:649) om

företagshypotek. Också om

verksamheten och egendomen

därefter övergår från det upplösta

aktiebolagets aktieägare till ett

handelsbolag eller en ekonomisk

förening som aktieägarna är

delägare i, tillämpas de angivna

bestämmelserna. Den tid inom

vilken talan senast skall väckas och

anmälas till inskrivningsmyndig-

heten räknas från det att

aktiebolaget avfördes ur aktie-

bolagsregistret.

16. Om ett företagshypotek har

upplåtits i en verksamhet som har

drivits av ett aktiebolag vilket har

upplösts enligt punkten 6, har

borgenären rätt att söka betalning

ur egendom som omfattas av

hypoteket trots att hans fordran inte

är förfallen till betalning.

__________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

Förteckning över remissinstanser

Remissyttranden över Justitiedepartementets promemoria Företags-

hypoteks ställning efter avregistrering av aktiebolag har avgetts av

Finansinspektionen, Sveriges Industriförbund, Sveriges Allmänna

Hypoteksbank, Sveriges Köpmannaförbund, Grossistförbundet Svensk

Handel och Finansbolagens Förening.

Förteckning över deltagare vid Justitiedepartementets

remissmöte den 25 augusti 1997

I remissmötet deltog företrädare för följande:

Justitiedepartementet, Kammarkollegiet, Malmö tingsrätt, Patent- och

registreringsverket, Lantmäteriverket, Svenska Bankföreningen, Svenska

Kreditmannaföreningen, Grossistförbundet Svensk Handel och Sveriges

advokatsamfund

Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385)

Härigenom föreskrivs i fråga om aktiebolagslagen (1975:1385) att det

i övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i nämnda

lag skall införas två nya punkter, 15 och 16, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

15. Om ett företagshypotek har

upplåtits i ett aktiebolags verk-

samhet och den intecknade verk-

samheten och egendom som

omfattas av företagshypoteket

därefter övergår från

aktiebolaget till dess aktieägare

enligt punkten 6, tillämpas

bestämmelserna i 2 kap. 3 §

första stycket lagen (1984:649)

om företagshypotek.

Bestämmelserna tillämpas också

i sådana fall där verksamheten

och egendomen därefter övergår

från det upplösta aktiebolagets

aktieägare till ett handelsbolag

eller ett aktiebolag som aktie-

ägarna är delägare i eller till en

ekonomisk förening som de är

medlemmar i.

 Borgenären förlorar sin rätt

enligt första stycket, om han inte

inom den tid som anges i tredje

stycket väcker talan mot för-

värvaren om betalning ur egen-

domen och anmäler detta till

inskrivningsmyndigheten.

 Talan och anmälan enligt

andra stycket skall ske inom sex

månader från det att det upp-

lösta aktiebolagets styrelse, dess

aktieägare eller förvärvaren har

underrättat borgenären om

aktiebolagets avregistrering och

senast inom arton månader från

avregistreringen

 Vad som sägs om förvärvaren

gäller också hans dödsbo.

16. Om ett företagshypotek har

upplåtits i en verksamhet som

har drivits av ett aktiebolag som

har upplösts enligt punkten 6,

har borgenären rätt att söka

betalning ur egendom som

omfattas av hypoteket trots att

hans fordran inte är förfallen till

betalning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998.

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-09-09

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan Vängby, justitierådet Gertrud

Lennander, regeringsrådet Kjerstin[REDACTED_EFTERNAMN].

Enligt en lagrådsremiss den 4 september 1997 (Justitiedepartementet)

har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag

om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385).

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Monica

Kämpe.

Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Systematiskt har den föreslagna regleringen ett närmare samband med

reglerna om företagshypotek än med aktiebolagsrätten. Lagrådet har

därför ifrågasatt om de föreslagna bestämmelserna inte borde införas i

lagen (1984:649) om företagshypotek i likhet med vad som gjordes

under 1970-talet, då det lägsta tillåtna aktiekapitalet höjdes från 5 000

kr till 50 000 kr (se bl.a. prop. 1975/76:12). Den omständigheten att

den föreslagna regleringen såsom sådan är av tidsbegränsat intresse

talar å andra sidan mot att tynga lagen om företagshypotek med dessa

föreskrifter. Härtill kommer att de borgenärer, som skall skyddas, i

betydande utsträckning utgörs av banker och andra kreditinstitut, som

torde vara väl medvetna om problematiken. Det allmänna intresset av

att reglera detta övergångsvis gällande skyddet för borgenärerna just i

lagen om företagshypotek skulle därmed inte vara så stort. Lagrådet

har därför accepterat att de föreslagna bestämmelserna tas in i

övergångsbestämmelser till aktiebolagslagen.

Punkt 15 i lagförslaget innehåller föreskrifter om verkan av att

egendom som omfattas av företagshypotek övergår från ett upplöst

aktiebolag till dess aktieägare eller därefter till ett handelsbolag eller

ett aktiebolag som aktieägarna är delägare i eller en ekonomisk

förening som de är medlemmar i. Det är alltså någon av dessa

kategorier som är förvärvaren när bestämmelserna i 2 kap. 3 § första

stycket lagen om företagshypotek skall tillämpas. I tredje stycket av

den föreslagna punkt 15 talas om det upplösta aktiebolagets aktie-

ägare eller förvärvaren, trots att även de förra är förvärvare. I fjärde

stycket talas om förvärvarens dödsbo, trots att i tredje stycket talas om

aktieägarna eller förvärvaren. Svårigheterna kan undvikas om i tredje

stycket orden "dess aktieägare" får utgå.

Justitiedepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den

18 september 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Regeringen beslutar proposition 1997/98:22 Företagshypoteks

ställning efter avregistrering av aktiebolag.

Prop. 1997/98:22

2

1

Prop. 1997/98:22

Prop. 1997/98:22

Bilaga 1

23

Prop. 1997/98:22

Bilaga 2

25

Prop. 1997/98:22

Bilaga 3

Prop. 1997/98:22

Bilaga 4

Prop. 1997/98:22