Regeringens proposition 2007/08:158

Europeiskt betalningsföreläggande 

Prop. 

2007/08:158 

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 22 maj 2008

Fredrik[REDACTED_EFTERNAMN]

Beatrice[REDACTED_EFTERNAMN]

(Justitiedepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Europaparlamentet och Europeiska unionens råd antog den 12 december 2006 förordningen (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande. Genom förordningen införs ett förfarande som syftar till att borgenärer snabbt, enkelt och billigt ska kunna få obestridda krav fastställda i verkställbara avgöranden. Ett utfärdat europeiskt betalningsföreläggande ska erkännas och kunna verkställas i alla medlemsstater utan några mellanliggande förfaranden. Förfarandet varken ersätter eller harmoniserar de nationella förfarandena för fastställande av obestridda krav i verkställbara avgöranden utan utgör ett alternativ till dessa i gränsöverskridande fall.

Förordningen trädde i kraft den 31 december 2006 och ska tillämpas fullt ut från och med den 12 december 2008.

Förordningen är direkt tillämplig i Sverige men kräver vissa kompletterande bestämmelser i fråga om bl.a. beslutsmyndighet, ansökningsavgift och verkställighet. I propositionen lämnas förslag på sådana kompletterande bestämmelser.

Lagförslagen föreslås träda i kraft den 12 december 2008.

1

Innehållsförteckning

1 

Förslag till riksdagsbeslut ................................................................. 

4 

2 

Lagtext 

.............................................................................................. 

5 

2.1 

Förslag till lag om europeiskt betalnings- 

föreläggande....................................................................... 

5 

2.2 

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken .................. 

8 

2.3Förslag till lag om ändring i delgivningslagen

(1970:428)........................................................................ 

10 

2.4Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens

verksamhet ....................................................................... 

11 

3 

Ärendet och dess beredning............................................................ 

13 

4 

Det europeiska betalningsföreläggandet ......................................... 

13 

5 

Överväganden och förslag .............................................................. 

15 

5.1 

Beslutsmyndighet............................................................. 

15 

5.2 

Ingivande av ansökan och bestridande............................. 

16 

5.3 

Ansökningsavgift ............................................................. 

18 

5.4 

Delgivning........................................................................ 

19 

5.5 

Partiellt betalningsföreläggande....................................... 

21 

5.6 

Kostnader i målet ............................................................. 

22 

5.7Överlämnande av mål till domstol eller annan

myndighet ........................................................................ 

24 

5.8 

Förnyad prövning i undantagsfall .................................... 

25 

5.9 

Verkställighet................................................................... 

27 

5.10 

Övriga handläggningsfrågor............................................. 

29 

6 

Ikraftträdande m.m. ........................................................................ 

31 

7 

Ekonomiska konsekvenser.............................................................. 

32 

8 

Författningskommentar................................................................... 

32 

8.1Förslaget till lag om europeiskt betalnings-

föreläggande..................................................................... 

32 

8.2 

Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken ............. 

39 

8.3Förslaget till lag om ändring i delgivningslagen

(1970:428)........................................................................ 

40 

8.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:184) om

behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens 

verksamhet ....................................................................... 

40 

Bilaga 1 Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 

1896/2006 om införande av ett europeiskt 

betalningsföreläggande......................................................... 

42 

Bilaga 2 

Sammanfattningen i promemorian Europeiskt 

betalningsföreläggande (Ds 2008:2)..................................... 

86 

Bilaga 3 

Promemorians lagförslag...................................................... 

87 

Bilaga 4 

Förteckning över remissinstanser ......................................... 

95 

Bilaga 5 

Lagrådsremissens lagförslag................................................. 

96 

Prop. 2007/08:158

2

Bilaga 6 Lagrådets yttrande.............................................................. 

104 

Prop. 2007/08:158 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 maj 2008........ 

106 

Rättsdatablad........................................................................................ 

107 

3

1 

Förslag till riksdagsbeslut 

Prop. 2007/08:158 

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.lag om europeiskt betalningsföreläggande,

2.lag om ändring i utsökningsbalken,

3.lag om ändring i delgivningslagen (1970:428),

4.lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet.

4

2 

Lagtext 

Prop. 2007/08:158 

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1Förslag till lag om europeiskt betalningsföreläggande

Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggandeTPF1FPT.

Ansökan m.m.

2 § En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande som ska göras i Sverige ges in till Kronofogdemyndigheten.

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att ansökningar och bestridanden får ges in i form av elektroniska dokument.

Med elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad behandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om elektroniska dokument.

4 § En ansökan eller ett bestridande som ges in i form av ett elektroniskt dokument ska lämnas till ett mottagningsställe för elektroniska dokument som Kronofogdemyndigheten har anvisat. En sådan handling ska anses ha kommit in till Kronofogdemyndigheten när den har anlänt till mottagningsstället.

5 § Den som ansöker om europeiskt betalningsföreläggande ska betala en ansökningsavgift. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek.

Ansökningsavgiften ska betalas i förskott.

Om sökanden inte följer ett föreläggande att betala ansökningsavgift, ska ansökan avvisas.

6 § Om det europeiska betalningsföreläggandet inte har kunnat delges, ska Kronofogdemyndigheten pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om ansökan ska avvisas. Vid denna prövning ska hänsyn tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen,

1TP PT EUT L 399, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006R1896).

5

förutsättningarna för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i övrigt.

7 § Om sökanden återkallar sin ansökan, ska målet avskrivas.

Partiellt betalningsföreläggande

8 § Om ett europeiskt betalningsföreläggande har utfärdats för endast en del av den fordran som har angetts i ansökan, ska den återstående delen av ansökan avskrivas.

Sökandens rätt till ersättning för kostnader i målet

9 § Ersättning till sökanden för kostnader i målet får avse ansökningsavgift samt skäligt belopp för

1.delgivning,

2.översättning av handlingar, och

3.sökandens eget arbete med anledning av målet och arvode till ombud eller biträde.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning för kostnader enligt första stycket 3.

Överlämnande av mål till domstol eller annan myndighet

10 § Om förfarandet ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, ska Kronofogdemyndigheten överlämna målet till den domstol eller myndighet som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet.

Om en domstol eller en annan myndighet finner att det inte framgår av handlingarna att den är behörig att handlägga målet, ska målet överlämnas till en annan domstol eller myndighet som kan vara behörig.

Ett beslut om överlämnande enligt andra stycket får inte överklagas.

11 § I mål som har överlämnats till domstol eller annan myndighet ska talan anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten.

De handlingar som sökanden har givit in till Kronofogdemyndigheten ska i domstol anses som stämningsansökan. Stämning i målet ska anses utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning.

Överklagande av Kronofogdemyndighetens beslut

12 § Kronofogdemyndighetens beslut enligt denna lag får inte överklagas.

Prop. 2007/08:158

6

Förnyad prövning 

Prop. 2007/08:158 

13 § En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras skriftligen.

Ansökan ska ges in till hovrätten, om målet enligt 10 § skulle ha överlämnats till tingsrätt. Om målet skulle ha överlämnats till annan domstol eller myndighet, ska ansökan ges in till Svea hovrätt.

Beviljas ansökan, ska rätten samtidigt besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten. Vid rättens handläggning gäller i övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § första och andra styckena och 8 § rättegångsbalken i tillämpliga delar.

Verkställighet

14 § Vid verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat ska utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av en dom som har vunnit laga kraft tillämpas, om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

Övriga bestämmelser

15 § Om något annat inte följer av förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande och särskilda bestämmelser inte heller har meddelats i denna lag, gäller i tillämpliga delar bestämmelserna om utsökningsmål i 1 kap. 3–5 §§ samt 2 kap. 6–9 och 20 §§ utsökningsbalken.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

7

8. Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten.

Det som i balken sägs om dom gäller, om inte annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut, Kronofogde- myndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har

förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten.

2.2 

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken 

Prop. 2007/08:158 

Härigenom föreskrivs i fråga om utsökningsbalken dels att 3 kap. 1 § ska ha följande lydelse,

dels att rubriken närmast före 3 kap. 11 § ska lyda ”Utslag och beslut i mål om betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande”,

dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 3 kap. 12 a §, av följande lydelse.

Lydelse enligt prop. 2007/08:135 

Föreslagen lydelse 

3kap.

1 §

Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel äga rum på grund av följande exekutionstitlar:

1.domstols dom, utslag eller beslut,

2.förlikning som är stadfäst av domstol,

3.godkänt strafföreläggande, godkänt föreläggande av ordningsbot eller godkänt avgiftsföreläggande,

4.skiljedom,

5.förbindelse angående underhållsbidrag,

6.förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkställas,

7.handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkställighet, och

8. Kronofogdemyndighets utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning.

Vad som i balken sägs om dom gäller, om ej annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut samt Kronofogdemyndighets utslag eller

beslut i mål om

betalningsföreläggande eller handräckning.

8

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

12 a §

Europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten får verkställas utan särskilda villkor, om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggandeTPF1FPT.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

1TP PT EUT L 399, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006R1896).

Prop. 2007/08:158

9

2.3 

Förslag till lag om ändring i delgivningslagen 

Prop. 2007/08:158 

(1970:428) 

Härigenom föreskrivs att 3 b § delgivningslagen (1970:428) ska ha 

följande lydelse. 

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

1 

3 b §TPF FPT 

Har ett mål om betalningsföre- 

Har ett mål om betalningsföre- 

läggande eller vanlig handräck- 

läggande eller vanlig handräck- 

ning efter bestridande överlämnats 

ning eller ett mål om europeiskt 

till tingsrätt, Arbetsdomstolen eller 

betalningsföreläggande efter 

be- 

Statens va-nämnd, får svaranden 

stridande överlämnats till tingsrätt, 

delges 

sökandens 

begäran om 

Arbetsdomstolen eller Statens va- 

överlämnande och andra hand- 

nämnd, får svaranden delges sök- 

lingar i målet genom förenklad 

andens begäran om överlämnande 

delgivning, om 

svaranden under 

och andra handlingar i målet 

handläggningen 

hos 

kronofogde- 

genom förenklad 

delgivning, 

om 

myndigheten har delgetts upplys- 

svaranden under 

handläggningen 

ning om att förenklad delgivning 

hos Kronofogdemyndigheten 

har 

kan komma att användas i målet 

delgetts upplysning om att fören- 

hos tingsrätten, 

Arbetsdomstolen 

klad delgivning kan komma att 

eller Statens va-nämnd.

användas i målet hos tingsrätten, 

Arbetsdomstolen eller Statens va- 

nämnd.

En tilltalad i ett brottmål vid tingsrätt får delges stämningsansökan och andra handlingar i målet genom förenklad delgivning om han eller hon i samband med föreläggande av ordningsbot, eller utredning av ett brott som enligt 48 kap. 13 § rättegångsbalken får beivras genom sådant föreläggande, har delgetts upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas i brottmålet.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

1TP PT Senaste lydelse 2001:236.

10

2.4 Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om Prop. 2007/08:158 behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens

verksamhet

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § samt 2 kap. 7 och 8 §§ lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhetTPF1FPT ska ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

1kap.

1 §TPF2FPT

Denna lag tillämpas vid behand- 

Denna lag tillämpas vid behand- 

ling av personuppgifter i Krono- 

ling av personuppgifter i Krono- 

fogdemyndighetens 

verksamhet 

fogdemyndighetens 

verksamhet 

med utsökning 

och 

indrivning, 

med utsökning 

och 

indrivning, 

skuldsanering, betalningsförelägg- 

skuldsanering, betalningsförelägg- 

ande och handräckning, tillsyn i 

ande och handräckning, europeiskt 

konkurs samt i annan verksamhet 

betalningsföreläggande, 

tillsyn i 

som särskilt åligger Kronofogde- 

konkurs samt i annan verksamhet 

myndigheten, om behandlingen är 

som särskilt åligger Kronofogde- 

helt eller delvis automatiserad eller 

myndigheten, om behandlingen är 

om uppgifterna ingår i eller är 

helt eller delvis automatiserad eller 

avsedda att ingå i en strukturerad 

om uppgifterna ingår i eller är 

samling av personuppgifter som är 

avsedda att ingå i en strukturerad 

tillgängliga för 

sökning eller 

samling av personuppgifter som är 

sammanställning 

enligt särskilda 

tillgängliga för 

sökning eller 

kriterier. 

sammanställning 

enligt 

särskilda 

kriterier. 

Bestämmelserna i 4, 5 och 7 §§ samt 2 kap. gäller även vid behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna.

2kap.

7 §

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning skall det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen

(betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande ska det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen

(betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

1TP PT Senaste lydelse av lagens rubrik 2006:733.

2TP PT Senaste lydelse 2006:733.

11

8§TPF3FPT

Uppgifter får behandlas i databasen för tillhandahållande av

information som behövs i Kronofogdemyndighetens verksamhet för 

1. handläggningen av mål om 

1. handläggningen 

av 

mål 

om 

betalningsföreläggande eller hand- 

betalningsföreläggande, handräck- 

räckning, 

ning eller europeiskt betalnings- 

föreläggande, 

2. tillhandahållande av utslag i 

2. tillhandahållande 

av 

utslag i 

mål om betalningsföreläggande 

mål om 

betalningsföreläggande 

och handräckning, och 

och handräckning samt verk- 

ställighetsförklaring 

i 

mål 

om 

europeiskt 

betalningsförelägg- 

ande, och 

3. tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

3TP PT Senaste lydelse 2006:733.

Prop. 2007/08:158

12

3 Ärendet och dess beredningProp. 2007/08:158

Som ett led i genomförandet av den inre marknaden vidtar den Europeiska unionen (EU) åtgärder på området för civilrättsligt samarbete som har gränsöverskridande följder. Dessa åtgärder tar bl.a. sikte på gemenskapslagstiftning för att underlätta talan i domstol och verkställighet av exekutionstitlar i andra medlemsstater.

För de ekonomiska aktörerna inom EU är det av största betydelse att snabbt och effektivt kunna driva in obestridda fordringar. De inhemska förfarandena för fastställande av obestridda krav i verkställbara avgöranden skiljer sig avsevärt sinsemellan och kan ofta inte användas i gränsöverskridande fall. Det har därför bedömts nödvändigt med gemenskapslagstiftning som garanterar lika villkor för borgenärer och gäldenärer i hela EU.

Europaparlamentet och Europeiska unionens råd antog den 12 december 2006 förordningen (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande. Förordningen trädde i kraft den 31 december 2006 och ska tillämpas fullt ut från och med den 12 december 2008. Förordningen är publicerad i Europeiska unionens officiella tidning (EUT L 399, 30.12.2006, s. 1) och finns i svensk lydelse som bilaga 1.

Inom Justitiedepartementet har departementspromemorian Europeiskt betalningsföreläggande (Ds 2008:2) utarbetats. I promemorian föreslås dels kompletterande bestämmelser i frågor som enligt förordningen ska regleras i nationell rätt, dels andra kompletterande bestämmelser som tillåts av förordningen och som bedöms nödvändiga för att säkerställa en ändamålsenlig tillämpning. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 2. Promemorians lagförslag finns i bilaga 3. I bilaga 4 finns en förteckning över remissinstanserna. Remissvaren finns tillgängliga i Justitiedepartementet (dnr Ju2008/1108/DOM).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 29 april 2008 att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 5.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 6. Lagrådets synpunkter behandlas i avsnitt 5.4 och i författningskommentaren. I förhållande till lagrådsremissens lagförslag har några redaktionella ändringar gjorts.

4 Det europeiska betalningsföreläggandet

Genom förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande införs ett förfarande som syftar till att borgenärer snabbt, enkelt och billigt ska kunna få obestridda krav fastställda i verkställbara avgöranden. Förfarandet varken ersätter eller harmoniserar de befintliga nationella förfarandena för fastställande av obestridda krav i verkställbara avgöranden utan utgör ett alternativ till dessa i gränsöverskridande fall. För att underlätta

13

handläggningen ska standardformulär i största möjliga utsträckning Prop. 2007/08:158 användas i all kommunikation mellan domstolenTPF1FPT och parterna.

Domstolens behörighet ska fastställas i enlighet med den s.k. Bryssel I- förordningen (artikel 6 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande). Av Bryssel I-förordningen följer att talan som huvudregel ska väckas vid domstol i den medlemsstat där svaranden har sitt hemvist. Förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande gäller som nyss nämnts endast i gränsöverskridande fall, dvs. i fall där åtminstone en av parterna har sitt hemvist i en annan stat än den medlemsstat där den domstol vid vilken talan väcks är belägen (artikel 3). En ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande i Sverige kommer således i princip undantagslöst göras av en sökande med hemvist i en annan medlemsstat och vara riktad mot en svarande med hemvist här.

Domstolen ska snarast möjligt och på grundval av uppgifterna i ansökan pröva om de formella villkor som uppställs i förordningen är uppfyllda och om fordran förefaller välgrundad (artikel 8). Om dessa villkor är uppfyllda, ska domstolen snarast möjligt och normalt inom 30 dagar från inlämnandet av ansökan utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande som ska delges svaranden (artikel 12.1).

Om svaranden lämnar in ett bestridande inom 30 dagar från delgivningen, ska förfarandet gå vidare i enlighet med reglerna för de nationella ordinarie civilrättsliga förfarandena, såvida sökanden inte uttryckligen begärt att förfarandet i sådant fall ska avbrytas (artikel 17.1).

Om något bestridande inte kommer in ska domstolen utan dröjsmål förklara det europeiska betalningsföreläggandet verkställbart (artikel 18.1). I vissa undantagsfall har svaranden rätt till en förnyad prövning trots att tidsfristen för bestridande löpt ut (artikel 20). Dessa undantagsfall kan jämföras med sådana situationer för vilka den svenska processordningen medger användande av extraordinära rättsmedel.

Ett europeiskt betalningsföreläggande som blivit verkställbart i en medlemsstat ska erkännas och kunna verkställas i hela EU utan att det behövs någon verkställbarhetsförklaring i den medlemsstat där verkställighet ska ske (artikel 19).

Förordningen trädde i kraft den 31 december 2006 och ska tillämpas fullt ut från och med den 12 december 2008 (artikel 33).

1TP PT I förordningen definieras ”domstol” med samtliga myndigheter i en medlemsstat som är behöriga när det gäller europeiska betalningsförelägganden eller andra frågor som hör dit (artikel 5.3).

14

5 

Överväganden och förslag 

Prop. 2007/08:158 

5.1Beslutsmyndighet

Regeringens förslag: En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande som ska göras i Sverige ges in till Kronofogdemyndigheten. Det gäller även om ansökan avser anspråk som enligt nationella behörighetsregler ska prövas i särskild ordning.

Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: I princip samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet anser dock att avsaknaden av återvinningsmöjlighet talar för att domstol bör pröva ansökningar om europeiskt betalnings-

föreläggande, även om det innebär att effektiviteten inte blir optimal. Skälen för regeringens förslag: Enligt artikel 29.1 a) i förordningen

om ett europeiskt betalningsföreläggande bestämmer medlemsstaterna själva vilka domstolar eller myndigheter som ska pröva en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande. I beaktandesatserna till förordningen uttalas å ena sidan att medlemsstaterna bör ta hänsyn till behovet av att garantera möjligheten till en rättslig prövning och å andra sidan att prövningen inte behöver utföras av en domare (beaktandesatserna 12 och 16).

Kronofogdemyndigheten prövar ansökningar om betalningsföreläggande enligt lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning (BfL). Det ligger nära till hands att låta Kronofogdmyndigheten pröva även ansökningar om europeiskt betalningsföreläggande.

Det bör emellertid noteras att en svarande som är missnöjd med Kronofogdemyndighetens utslag i den ordinarie summariska processen, utan att ange några skäl, får ansöka om återvinning inom en månad från utslaget (52 och 53 §§ BfL). Har återvinning sökts i rätt tid, överlämnas målet till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet (54 § BfL). I fråga om utslagets rättsverkan finns därmed en skillnad i förhållande till vad som gäller för ett utfärdat europeiskt betalningsföreläggande. I mål om europeiskt betalningsföreläggande har svaranden nämligen endast i vissa undantagsfall rätt att ansöka om förnyad prövning (se vidare avsnitt 5.8). Avsaknaden av en rätt till omprövning genom en ansökan om återvinning kan tala för att en ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande bör prövas av allmän domstol. Enligt EG-förordningen ska dock beslutsmyndigheten endast göra en begränsad materiell prövning av en ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande, bl.a. för att kunna avvisa en uppenbart ogrundad fordran eller en obefogad ansökan (beaktandesats 16). En sådan prövning liknar i allt väsentligt den prövning som Kronofogdemyndigheten gör av en ansökan om betalningsföreläggande enligt lagen om betalningsföreläggande.

Sammantaget delar regeringen bedömningen i promemorian att övervägande skäl talar för att Kronofogdemyndigheten bör anförtros uppgiften att pröva ansökningar om europeiskt betalningsföreläggande som ska göras i Sverige.

15

Förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande ska, med vissa Prop. 2007/08:158 undantag, tillämpas på privaträttens område i gränsöverskridande fall

oberoende av vilket slag av domstol det är fråga om (artikel 2). I svensk rätt finns bestämmelser om att vissa anspråk ska prövas i särskild ordning (t.ex. av Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd). En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande får avse även sådana anspråk.

5.2Ingivande av ansökan och bestridande

Regeringens förslag: I mål om europeiskt betalningsföreläggande ska ansökningar och bestridanden lämnas in i pappersform. I framtiden ska det även vara möjligt att ge in sådana handlingar i form av elektroniska dokument.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: I princip samtliga remissinstanser tillstyrker för-

slaget eller lämnar det utan invändning. Kronofogdemyndigheten anser dock att det bör tydliggöras att ansökan ska lämnas in på svenska och att bestridanden som inte undertecknats saknar verkan.

Skälen för regeringens förslag: I den ordinarie summariska processen uppställs krav på att ansökan ska vara skriftlig och undertecknad av sökanden eller dennes ombud (9 och 19 §§ BfL). Kronofogdemyndigheten får dock medge vissa större ingivare tillstånd att lämna in ansökningar på medium för automatisk databehandling (9 § BfL samt 6 och 7 §§ förordningen [1991:1339] om betalningsföreläggande och handräckning). Bestridanden ska vara skriftliga men behöver inte undertecknas (31 § BfL).

Ansökningar om respektive bestridanden av europeiskt betalningsföreläggande ska lämnas in i pappersform eller med hjälp av något annat kommunikationsmedel, inbegripet kommunikation på elektronisk väg, som godtas av den medlemsstat där föreläggandet ska utfärdas (artiklarna

7.5och 16.4 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande). Dessa handlingar ska också undertecknas. Om handlingarna lämnas in på elektronisk väg, ska de undertecknas i enlighet med EG-direktivet om gemenskapsramverk för elektroniska signaturer (1999/93/EG), om det inte hos beslutsmyndigheten finns ett alternativt elektroniskt kommunikationssystem som är tillgängligt för en viss grupp förhandsregistrerade autentiserade avsändare och som gör det möjligt att på ett säkert sätt identifiera dessa avsändare (artiklarna 7.6 och 16.5). Om ansökan inte uppfyller villkoren ska sökanden normalt ges tillfälle till komplettering och rättelse (artikel 9). Om bestridandet inte uppfyller villkoren, t.ex. om den saknar underskrift, får den inte verkan som ett bestridande. Något ytterligare förtydligande av detta, som Kronofogdemyndigheten efterfrågar, bör inte göras.

En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande ska göras på ett standardformulär. Formuläret ska fyllas i på ett språk som godtas av den domstol där talan väcks (se Formulär A). Svaranden får lämna in sitt bestridande på ett standardformulär, men beslutsmyndigheten bör beakta varje annan skriftlig form av bestridande om det är klart formulerat

16

(beaktandesats 23). Det är lämpligt att en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande som ska prövas i Sverige görs på svenska. I den mån svaranden behöver lämna sakuppgifter i sitt bestridande är det lämpligt att även detta görs på svenska. I likhet med Kronofogdemyndigheten anser regeringen att detta bör tydliggöras, vilket kan ske genom en föreskrift i förordning.

EG-förordningen föreskriver således att ansökningar och bestridanden ska lämnas in i pappersform, om inte annat kommunikationsmedel godtagits av den medlemsstat där det europeiska betalningsföreläggandet ska utfärdas. Fråga uppstår därför om Sverige bör godta att ansökningar och bestridanden lämnas in i form av elektroniska dokument.

Medborgarna efterfrågar i allt större utsträckning en möjlighet att kommunicera elektroniskt med myndigheterna. Vid förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande ska parterna och beslutsmyndigheten använda sig av standardformulär. I beaktandesats 11 till förordningen uttalas att denna ordning syftar till att underlätta handläggningen och att möjliggöra användningen av automatisk databehandling. En rådsarbetsgrupp har tillsatts för att bl.a. förbereda en elektronisk modell för det praktiska genomförandet av det europeiska betalningsföreläggandet. Inom andra rättsområden där det tidigare funnits krav på skriftlighet och undertecknande har det på senare år införts en möjlighet till elektronisk kommunikation mellan parterna och beslutsmyndigheten. Det gäller bl.a. tull- och skatteområdet. När det gäller inskrivningsärenden har det införts ett legalt stöd för elektronisk kommunikation trots att de tekniska lösningarna ännu inte är på plats (jfr prop. 2005/06:28 s. 20 f.). Sammantaget finns det därför skäl att, när Kronofogdemyndigheten har utarbetat tillfredsställande tekniska lösningar, låta parterna i mål om europeiskt betalningsföreläggande lämna in ansökningar och bestridanden på elektronisk väg.

Mot denna bakgrund bör regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer i lag bemyndigas att meddela föreskrifter om att ansökningar respektive bestridanden får ges in i form av ett elektroniskt dokument. Begreppet elektroniskt dokument används redan inom andra rättsområden och innefattar olika tekniska lösningar som uppfyller kraven på god säkerhet (jfr 19 kap. 10 § andra stycket jordabalken och 10 kap. 26 § skattebetalningslagen [1997:483]). Avsikten är vidare att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer ska meddela föreskrifter om elektroniska dokument. Vid utformningen av dessa föreskrifter ska EG-förordningens krav på undertecknande beaktas. Det är i det här sammanhanget värt att påpeka att regleringen i alla avseenden måste vara teknikneutral för att fullt ut erbjuda den flexibilitet som krävs för att kunna tillvarata den snabba tekniska utvecklingen inom elektronisk kommunikation.

Beslutsmyndigheten ska utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande snarast möjligt och normalt inom 30 dagar från inlämnandet av ansökan (artikel 12.1). Svaranden ska sända in ett eventuellt bestridande inom 30 dagar från det att han eller hon delgivits ett föreläggande (artikel 16.2). Trots att verbet ”sända” används i denna artikel framgår av andra artiklar i förordningen att eventuella bestridanden ska ha kommit in till beslutsmyndigheten inom den angivna tidsgränsen (jfr artiklarna 17.1 och 18.1). Av dessa bestämmelser följer att det är väsentligt att besluts-

Prop. 2007/08:158

17

myndigheten enkelt kan fastställa när en ansökan respektive ett Prop. 2007/08:158 bestridande kommit in till myndigheten på annat sätt än i pappersform. Kronofogdemyndigheten bör därför upprätta ett särskilt mottagnings-

ställe för elektroniska dokument. Ansökningar och bestridanden bör anses inkomna till myndigheten när de anlänt till den server som har anvisats som mottagningsställe (jfr prop. 2005/06:28 s. 37 f.). Det bör påpekas att detta inte på något sätt avser att påverka frågan om när en handling i form av ett elektroniskt dokument ska anses inkommen i tryckfrihetsförordningens mening.

I avvaktan på att de tekniska lösningarna utarbetas bör Kronofogdemyndigheten ha möjlighet att ge tillstånd till större ingivare att via ett särskilt elektroniskt kommunikationssystem, t.ex. via s.k. sluten linje, lämna in ansökningar på elektronisk väg. I sådana fall uppställer EG- förordningen inte något krav på elektronisk signatur (artikel 7.6). Regeringen avser att i förordning ge närmare föreskrifter om ingivande av ansökningar via ett särskilt elektroniskt kommunikationssystem.

5.3Ansökningsavgift

Regeringens förslag: Den som ansöker om europeiskt betalningsföreläggande ska betala en ansökningsavgift. Ansökningsavgiften ska betalas i förskott. Om sökanden inte följer ett föreläggande att betala ansökningsavgift, ska ansökan avvisas.

Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invänd-

ning.

Skälen för regeringens förslag: I beaktandesats 15 till förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande uttalas att en ansökan bör medföra betalning av eventuella tillämpliga domstolsavgifter. Förordningen innehåller ingen bestämmelse om hur stor avgift som får tas ut. De sammantagna avgifterna får dock inte överstiga avgifterna för ett ordinarie civilrättsligt förfarande som inte har föregåtts av ett förfarande för europeiskt betalningsföreläggande (artikel 25.1).

Ansökningsavgift tas ut i mål om betalningsföreläggande. För närvarande uppgår avgiften till 300 kr. Motsvarande bör gälla i mål om europeiskt betalningsföreläggande. Det bör föreskrivas i lag att ansökningsavgift ska tas ut. Vidare bör regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om avgiftens storlek.

Som redan nämnts kommer sökanden i mål om europeiskt betalningsföreläggande som handläggs i Sverige med få undantag ha hemvist i en annan medlemsstat. För att undvika eventuella problem med att i efterhand kräva betalning av en sökande med hemvist utomlands bör ansökningsavgiften krävas in i förskott. En bestämmelse om detta bör tas in i lag.

Konsekvenserna av att sökanden inte betalar föreskriven domstolsavgift tas inte upp i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande och bör därför regleras i nationell rätt. Om sökanden i ett mål som handläggs enligt lagen om betalningsföreläggande inte följer ett

18

föreläggande om att betala ansökningsavgiften i förskott, ska ansökan Prop. 2007/08:158 avvisas (20 § BfL). Detsamma bör gälla vid en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande. En bestämmelse med detta innehåll bör tas in i

lag.

I likhet med vad som gäller i mål som handläggs enligt lagen om betalningsföreläggande och som efter bestridande överlämnas till tingsrätt, bör någon förnyad ansökningsavgift inte tas ut om det europeiska betalningsföreläggandet efter bestridande går vidare i enlighet med reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden.

5.4Delgivning

Regeringens förslag: Om det europeiska betalningsföreläggandet inte har kunnat delges, ska Kronofogdemyndigheten pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om ansökan ska avvisas.

För att underlätta den fortsatta handläggningen av mål som inleds genom en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande ska Kronofogdemyndigheten delge svaranden information om förenklad delgivning så att sådan delgivning kan användas i tingsrätt, Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd, om målet efter bestridande överlämnas dit.

Promemorians förslag: I promemorians lagförslag anges att ansökan ska avvisas, om Kronofogdemyndigheten inte har kunnat delge svaranden det europeiska betalningsföreläggandet. Promemorians förslag rörande förenklad delgivning överensstämmer med regeringens.

Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanser tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan invändning. Sundsvalls tingsrätt anser dock att det av lagtexten bör framgå att det arbete och den kostnad som Kronofogdemyndigheten hittills lagt ned på delgivning bör vägas in när myndigheten överväger om ytterligare delgivningsförsök ska göras.

Skälen för regeringens förslag: Vid utfärdande av ett europeiskt betalningsföreläggande ska beslutsmyndigheten se till att svaranden delges föreläggandet i överensstämmelse med nationell lagstiftning på ett sätt som uppfyller de minimikrav som stadgas i förordningen (artikel

12.5i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande). Innebörden av regleringen är att de delgivningssätt som tillhandahålls

enligt nationell rätt får användas endast i den mån de uppfyller vissa i förordningen angivna minimikrav (artiklarna 13–15). Det är dock inte nödvändigt att nationell rätt innehåller alla de delgivningssätt som räknas upp i förordningen.

De flesta av de delgivningssätt som tillhandahålls i delgivningslagen (1970:428) uppfyller minimikraven i förordningen, bl.a. ordinär delgivning, stämningsmannadelgivning, delgivning genom s.k. spikning samt vissa former av s.k. surrogatdelgivning. En del av delgivningssätten uppfyller dock inte de aktuella kraven. Några av de personer med vilka surrogatdelgivning kan ske omfattas inte av uppräkningen i artikel

14.1b) i förordningen. En annan begränsning ligger i att minimikraven i förordningen föreskriver att en skriftlig underrättelse om delgivningen

19

ska lämnas i den söktes brevlåda, om delgivning sker genom deponering på ett postkontor eller hos behörig myndighet (artikel 14.1 d). Vid kungörelsedelgivning enligt 17 § delgivningslagen uppställs inte något sådant krav varför detta delgivningssätt inte kan användas vid delgivning av ett europeiskt betalningsföreläggande. Telefondelgivning respektive delgivning med den söktes ombud uppfyller visserligen minimikraven i förordningen men delgivningslagen tillåter inte att dessa delgivningssätt används när det gäller en handling genom vilken förfarandet inleds eller ett föreläggande som innebär att den sökte personligen ska fullgöra något (jfr 3 och 11 §§ delgivningslagen).

Enligt svensk rätt ombesörjs delgivning av myndigheten. Begär part att själv få ombesörja delgivningen, kan myndigheten medge detta om det kan ske utan olägenhet. Har parten inte inkommit med bevis om delgivning inom föreskriven tid, ska myndigheten själv utan dröjsmål ombesörja delgivningen (2 § delgivningslagen). Denna regel är tillämplig även i mål om europeiskt betalningsföreläggande.

I den ordinarie summariska processen ska Kronofogdemyndigheten, om delgivning av ansökan inte har kunnat ske, pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om sökanden ska erbjudas att själv ombesörja delgivningen. Hänsyn ska därvid tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i övrigt. Om sökanden inte antar erbjudandet, ska ansökningen avvisas (30 § BfL). Om sökanden antar erbjudandet men misslyckas med att delge svaranden, förfaller ansökan (29 § tredje stycket BfL och 32 kap. 2 § rättegångsbalken).

Det bör i lag införas en regel för den situationen att Kronofogdemyndigheten trots upprepade försök inte lyckas delge svaranden det europeiska betalningsföreläggandet. Som redan nämnts kommer sökanden i ett mål om europeiskt betalningsföreläggande som handläggs i Sverige med få undantag ha sitt hemvist i en annan medlemsstat. Redan av detta skäl anser regeringen att det är mindre ändamålsenligt att som i den ordinarie summariska processen låta sökanden själv ombesörja delgivningen i Sverige. Lagrådet anser däremot att det vore bäst förenligt med sökandens intresse att denne, i de fall myndigheten misslyckats med sina delgivningsförsök, erbjöds att ombesörja delgivningen framför alternativet att möjligheten att få ett verkställbart avgörande faller bort. Enligt förordningen är det beslutsinstansen som ska se till att svaranden delges föreläggandet (artikel 12.5). Vid förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande bör standardformulär användas i all kommunikation mellan parterna och beslutsinstansen (beaktandesats 11 i förordningen). Mot denna bakgrund anser regeringen att det rimmar mindre väl med EG-förordningens struktur och syfte att lägga något delgivningsansvar på sökanden. Regeringen anser därför att sökanden i mål om europeiskt betalningsföreläggande inte bör erbjudas att själv ombesörja delgivningen vid påföljd av att ansökningen annars avvisas. Om Kronofogdemyndigheten inte lyckas delge svaranden bör ansökan i stället avvisas. Vid överväganden av om fler delgivningsförsök ska göras eller om ansökan ska avvisas anges i promemorian att hänsyn bör tas till å ena sidan den kostnad och det arbete som dittills har lagts ned och å andra sidan utsikterna till att fortsatta delgivningsförsök ska lyckas. I likhet med Sundsvalls tingsrätt anser regeringen att anvisningar för Krono-

Prop. 2007/08:158

20

fogdemyndighetens överväganden i denna del bör anges uttryckligen i Prop. 2007/08:158 lag.

För att underlätta den fortsatta handläggningen av mål som inleds genom summarisk process delges svaranden information om förenklad delgivning hos Kronofogdemyndigheten för att sådan delgivning ska kunna användas i tingsrätt, Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd, om målet efter bestridande överlämnas dit (3 b § delgivningslagen). En motsvarande bestämmelse bör införas beträffande mål som inleds genom en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande.

5.5Partiellt betalningsföreläggande

Regeringens förslag: Utfärdas ett europeiskt betalningsföreläggande för endast en viss del av den fordran som har angetts i ansökan, ett s.k. partiellt betalningsföreläggande, ska den återstående delen av ansökan avskrivas.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslaget eller

lämnar det utan invändning. Svensk Inkasso anser att det bör framgå av lag eller författningskommentar vad som ska ske om sökanden avvisar eller inte svarar på Kronofogdemyndighetens förslag till ändring av ansökan.

Skälen för regeringens förslag: Om de formella kraven på ansökan är uppfyllda endast för en del av fordran, ska sökanden uppmanas att godta eller avvisa ett förslag om ett europeiskt betalningsföreläggande för det belopp som beslutsmyndigheten angett (artikel 10.1 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande).

Om sökanden inom den givna tidsfristen godtar ett sådant förslag, ska beslutsmyndigheten utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande för den del av fordran som godtagits av sökanden. Konsekvenserna med avseende på den återstående delen av den ursprungliga fordran ska regleras i nationell lag (artikel 10.2). En sökande som godtar ett förslag till ett s.k. partiellt betalningsföreläggande får anses återkalla den återstående delen av ansökan. Om en sökande i ett mål som handläggs enligt lagen om betalningsföreläggande återkallar en del av sin ansökan, ska den återstående delen avskrivas (22 § BfL). Samma lösning bör väljas beträffande europeiska betalningsförelägganden. Den återstående delen av ansökan bör alltså avskrivas. En bestämmelse med detta innehåll bör tas in i lag.

Om sökanden inte svarar inom den givna tidsfristen eller avvisar beslutsmyndighetens förslag, ska ansökan avvisas i dess helhet (artikel 10.3). Rättsverkan av att sökanden inte godtar beslutsmyndighetens förslag till ändring av ansökan framgår alltså direkt av förordningen. Något klarläggande i lag eller författningskommentar, vilket Svensk Inkasso efterfrågar, bör därför inte göras.

21

5.6 

Kostnader i målet 

Prop. 2007/08:158 

Regeringens förslag: I mål om europeiskt betalningsföreläggande får ersättning till sökanden avse ansökningsavgift samt skäligt belopp för delgivning, för översättning av handlingar, för sökandens eget arbete med anledning av målet och för arvode till ombud eller biträde.

Promemorians förslag: I promemorian föreslås en kostnadsbegränsningsregel även såvitt avser inkassokostnader. I övrigt överensstämmer promemorians förslag med regeringens.

Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Svea hovrätt anser dock att inkassokostnader bör betraktas som en del av saken och inte som kostnader i målet. Vidare avstyrker hovrätten promemorians förslag till kostnadsbegränsningsregel såvitt avser inkassokostnader. Hovrätten anser också att det bör finnas en generell möjlighet att avslå sökandens yrkande om kostnader. Svensk Inkasso anser att förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande inte tillåter en nationell regel som begränsar sökandens rätt att få ersättning för inkassokostnader som uppkommit utanför Sverige.

Skälen för regeringens förslag: I en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande ska sökanden ange bl.a. vilka kostnader som han eller hon vill ha ersättning för (artikel 7.2 b i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande). Förordningen innehåller ingen regel som begränsar sökandens rätt till kostnadsersättning. En sådan kan dock införas i nationell lagstiftning (artikel 26 i förordningen).

En ordning som innebär att sökanden kan få obegränsad ersättning för sina kostnader, t.ex. höga ombudsarvoden, skulle motverka syftet med förordningen, nämligen att förenkla, påskynda och sänka kostnaderna för förfaranden som rör obestridda fordringar i gränsöverskridande fall. Det är därför lämpligt att införa en regel som begränsar sökandens rätt till kostnadsersättning. En utgångspunkt bör vara att sökanden i mål om europeiskt betalningsföreläggande ska ha samma möjligheter att få ersättning för sina kostnader som i den ordinarie summariska processen.

I den ordinarie summariska processen gäller ett generellt undantag från rätten till ersättning för fall där sökanden inlett förfarandet i onödan. Undantagsregeln kan vara tillämplig t.ex. när svaranden inte fått tillfälle att frivilligt betala skulden eller när betalning faktiskt skett innan förfarandet inletts. Undantagsregeln torde i praktiken endast vara aktuell att tillämpa i mål om särskild handräckning i vilka Kronofogdemyndigheten ska pröva anspråket även om svaranden bestritt ansökan (jfr prop. 1989/90:85 s. 133). Det förhållandet att undantagsregeln normalt inte ska tillämpas i mål om betalningsföreläggande talar emot att införa en motsvarande regel för mål om europeiskt betalningsföreläggande. Som tidigare nämnts ska beslutsmyndigheten i mål om europeiskt betalningsföreläggande endast göra en begränsad materiell prövning. Det kan därför inte anses lämpligt att införa en nationell regel som innebär att beslutsmyndigheten självmant ska granska vad som förevarit mellan parterna innan sökanden ansökte om europeiskt betalningsföreläggande. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte finns skäl att införa en

22

regel om att sökanden inte ska ha rätt till kostnadsersättning om förfarandet inletts i onödan.

I den ordinarie summariska processen är rätten till ersättning begränsad till vissa kostnader. Ersättning får avse ett skäligt belopp för sökandens eget arbete med anledning av målet samt arvode till ombud eller biträde (för närvarande sammanlagt 340 kr i mål om betalningsföreläggande). Ersättning får därutöver avse dels ansöknings- och expeditionsavgifter samt registreringsbevis, om sådant bevis har behövts, dels skälig ersättning för kostnader för delgivning, översättning och kopiering (förordningen [1991:1340] om ersättning för kostnader i mål om betalningsföreläggande eller handräckning hos Kronofogdemyndigheten).

Även i mål om europeiskt betalningsföreläggande bör rätten till ersättning vara begränsad till vissa kostnader. I enlighet med vad som gäller i den ordinarie summariska processen bör sökanden ha rätt till ersättning för kostnader som avser ansökningsavgift samt skäligt belopp för översättning, för sökandens eget arbete med anledning av målet och för arvode till ombud eller biträde. Delgivning ska som huvudregel ombesörjas av Kronofogdemyndigheten (se avsnitt 5.4). Om Kronofogdemyndigheten i undantagsfall skulle godta att sökanden själv ombesörjer delgivningen, bör dock sökanden ha rätt till skälig ersättning för delgivningskostnader. I mål om europeiskt betalningsföreläggande behöver sökanden inte inhämta något registreringsbevis. Det behöver därför inte införas någon rätt till ersättning för sådant bevis. Det finns inte heller skäl att införa en rätt till ersättning för kopiering av handlingar. En regel innehållande en uttömmande uppräkning av vilka kostnader sökanden kan få ersättning för i mål om europeiskt betalningsföreläggande bör tas in i lag.

Regeringen instämmer i de invändningar som Svea hovrätt och Svensk Inkasso framför mot promemorians förslag till kostnadsbegränsningsregel för inkassokostnader. Sökandens rätt till ersättning för kostnader för åtgärder som vidtagits i syfte att förmå svaranden att erlägga betalning för en förfallen skuld bör inte betraktas som kostnader i målet. En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande bör således kunna avse en fordran avseende inkassokostnader. I den ordinarie summariska processen ska ett yrkande om ersättning för inkassokostnader, som inte kan utgå enligt lagen (1981:739) om ersättning för inkassokostnader m.m., alltid betraktas som ogrundat och därmed behandlas som om svaranden bestritt det (se 23 § andra stycket BfL). I förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande finns en särskild föreskrift om att beslutsmyndigheten ska avvisa en ansökan, om fordran är uppenbart ogrundad (se artikel 11.1 b). Det kan inte anses finnas något utrymme för att i nationell lagstiftning närmare föreskiva vad som är att betrakta som en ogrundad ansökan. Det får i stället överlämnas åt rättstillämpningen att bestämma i vad mån yrkanden om ersättning för inkassokostnader är att anse som uppenbart ogrundade.

I den ordinarie summariska processen gäller vidare att sökanden, om det finns synnerliga skäl för det, ska ersätta svaranden för dennes kostnader i målet om en ansökan avvisas eller avskrivs. Ett yrkande om sådan ersättning får dock inte framställas i målet hos Kronofogdemyndigheten (51 § BfL). I de fall ansökningar om europeiskt betalningsföreläggande avvisas eller avskrivs torde det vara ytterst sällsynt att svaranden har

Prop. 2007/08:158

23

ådragit sig några kostnader i målet. Det finns därför inte något behov av Prop. 2007/08:158 att införa en rätt till kostnadsersättning för svaranden i dessa situationer. I

de fall målet överlämnas till tingsrätt gäller rättegångsbalkens regler om ersättning för rättegångskostnader.

5.7Överlämnande av mål till domstol eller annan myndighet

Regeringens förslag: Om förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, ska Kronofogdemyndigheten överlämna målet till den domstol eller myndighet som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet.

Om en domstol eller en annan myndighet finner att det inte av handlingarna framgår att den är behörig att handlägga målet, ska målet överlämnas till en annan domstol eller myndighet som kan vara behörig. Ett beslut om överlämnande ska inte få överklagas.

I mål som överlämnas till domstol eller annan myndighet ska talan anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten.

De handlingar som sökanden har givit in till Kronofogdemyndigheten ska i domstol anses som stämningsansökan. Stämning i målet ska anses utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning.

Promemorians förslag överensstämmer i huvudsak med regeringens. Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker förslagen

eller lämnar dem utan invändning.

Skälen för regeringens förslag: Om ett europeiskt betalningsföreläggande bestrids i rätt tid och sökanden inte uttryckligen begärt att förfarandet i sådant fall ska avbrytas, ska förfarandet gå vidare vid de behöriga domstolarna i ursprungsmedlemsstaten i enlighet med reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden (artikel 17.1 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande). Övergången till ett sådant ordinarie förfarande ska regleras av lagstiftningen i ursprungsmedlemsstaten (artikel 17.2).

Inom den ordinarie summariska processen ska Kronofogdemyndigheten, om svaranden bestrider ansökan och sökanden begär överlämnande, överlämna målet till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet (36 § BfL). Regleringen innebär att målet normalt överlämnas till den tingsrätt inom vars domkrets svaranden har sitt hemvist. Ett beslut om överlämnande får inte överklagas (56 § BfL). Det finns även ett antal bestämmelser som reglerar tingsrättens handläggning efter att målet överlämnats dit. Talan ska anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten, de av sökanden ingivna handlingarna ska anses som stämningsansökan och stämning i målet ska anses utfärdad när rätten förordnar om målets handläggning (60 § BfL). Om det inte framgår av handlingarna att tingsrätten är behörig att handlägga målet, ska rätten överlämna målet till

24

en annan tingsrätt som kan vara behörig. Ett sådant beslut får inte Prop. 2007/08:158 överklagas (61 § BfL).

Om ett mål om europeiskt betalningsföreläggande ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, bör ett överlämnande ske på samma sätt som i den ordinarie summariska processen. Motsvarande bestämmelser som gäller för den ordinarie summariska processen bör alltså införas för förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande.

Som nämns i avsnitt 5.1 kan en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande även gälla anspråk som enligt nationella behörighetsregler ska prövas i särskild ordning (t.ex. av Arbetsdomstolen eller Statens vanämnd). Om en sådan ansökan bestrids, ska målet överlämnas till den domstol eller myndighet som är behörig att handlägga målet.

5.8Förnyad prövning i undantagsfall

Regeringens förslag: En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras skriftligen. Ansökan ska ges in till hovrätt. Beviljas en ansökan, ska hovrätten samtidigt besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten. Vid hovrättens handläggning gäller i övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. rättegångsbalken i tillämpliga delar.

Promemorians förslag: I promemorian föreslås att en ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet. I promemorian föreslås vidare att lagen (1996:242) om domstolsärenden ska tillämpas på förfarandet och att rätten, om en ansökan beviljas, samtidigt ska besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslagen eller lämnar dem utan invändning. Svea hovrätt och Sveriges advokatsamfund anser dock att hovrätten bör pröva en ansökan om förnyad prövning i likhet med vad som är fallet med extraordinära rättsmedel. Svea hovrätt anser att det kan finnas skäl att i 58 och 59 kap. RB hänvisa till att europeiska betalningsförelägganden inte kan angripas med extraordinära rättsmedel. Hovrätten anser vidare att det är oklart vilka regler som avgör om en domstol är behörig att handlägga en fråga om förnyad prövning. Malmö tingsrätt anser att det bör framgå av lag att lagen (1996:242) om domstolsärenden ska tillämpas. Tingsrätten anser vidare att det av lag bör framgå om det europeiska betalningsföreläggandet, vid bifall till en ansökan om förnyad prövning, ska undanröjas eller inte. Sundsvalls tingsrätt anser att ”förnyad prövning” riskerar att sammanblandas med ”omprövning” och föreslår därför att ”kontrollprövning” används.

Skälen för regeringens förslag: I den ordinarie summariska processen får en svarande, som är missnöjd med Kronofogdemyndighetens utslag, ansöka om återvinning inom en månad från utslaget (52 och 53 §§ BfL). Svaranden behöver inte ange några skäl för sin ansökan och har

25

återvinning sökts i rätt tid överlämnas målet till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet (54 § BfL).

Sedan tiden för återvinning löpt ut får ett utslag i den ordinarie summariska processen rättskraft i enlighet med vad som gäller för en lagakraftvunnen tvistemålsdom (64 § BfL). I den situationen kan utslag således endast angripas med extraordinära rättsmedel. Sådana ansökningar prövas av hovrätt (58 kap. 10 a och 13 §§ samt 59 kap. 5 § rättegångsbalken och NJA 1993 s. 427).

Ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart kan varken överklagas eller återvinnas. De yrkanden och omständigheter som finns angivna i ansökan om europeiskt betalningsföreläggande blir således rättskraftigt avgjorda genom att betalningsföreläggandet förklaras verkställbart. Enligt förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande har svaranden endast i vissa undantagsfall rätt att ansöka om förnyad prövning. En situation är när delgivning skett utan bevis på att svaranden mottagit handlingen och delgivningen, utan svarandens egen förskyllan, inte har skett i så god tid att svaranden haft möjlighet att förbereda sitt svaromål (artikel 20.1 a). Uttrycket delgivning i det andra ledet måste förstås som när svaranden fick del av handlingen. En annan situation är när svaranden utan egen förskyllan har varit förhindrad att bestrida fordran på grund av force majeure eller exceptionella omständigheter (artikel 20.1 b). Dessa båda situationer förutsätter dock att svaranden vidtar åtgärder utan dröjsmål. Ytterligare en situation är när det är uppenbart att betalningsföreläggandet har utfärdats felaktigt med avseende på de villkor som fastställs i förordningen eller på grund av andra exceptionella omständigheter (artikel 20.2). Om den behöriga domstolen avslår svarandens ansökan om förnyad prövning, ska det europeiska betalningsföreläggandet ha fortsatt rättsverkan. Om domstolen däremot beslutar att en förnyad prövning är motiverad, ska betalningsföreläggandet förlora sin giltighet (artikel 20.3). Vilka beslutsmyndigheter som ska vara behöriga att pröva ansökningar om förnyad prövning och det förfarande som ska gälla vid en sådan prövning ska regleras i nationell lag (artiklarna 26 och 29.1 b).

I beaktandesats 25 till förordningen uttalas att svarandens rätt att ansöka om förnyad prövning inte innebär en andra möjlighet att bestrida fordran. Under den förnyade prövningen bör sakförhållanden i målet inte bedömas utöver vad som följer av de exceptionella omständigheter som svaranden åberopat, t.ex. att betalningsföreläggandet grundades på att oriktiga uppgifter lämnats i ansökningsformuläret. En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande kan således jämföras med en ansökan om extraordinärt rättsmedel enligt svensk rätt. De grunder för förnyad prövning som gäller när svaranden av tidsskäl eller på grund av exceptionella omständigheter haft svårigheter att bestrida fordran kan jämställas med grunderna för återställande av försutten tid (58 kap. 11 § rättegångsbalken). Den grund för förnyad prövning som gäller när det är uppenbart att betalningsföreläggandet utfärdats felaktigt kan jämställas med grunderna för resning och domvilla (58 kap. 1 § och 59 kap. 1 § rättegångsbalken).

Ett europeiskt betalningsföreläggande som förklarats verkställbart torde mot den angivna bakgrunden inte få angripas med de extraordinära rättsmedel som finns tillgängliga enligt nationell rätt. Bestämmelserna

Prop. 2007/08:158

26

om extraordinära rättsmedel i 58 och 59 kap. RB torde alltså inte anses Prop. 2007/08:158 vara tillämpliga i fråga om europeiska betalningsförelägganden. En sådan

hänvisning i de nämnda kapitlen i rättegångsbalken som Svea hovrätt efterfrågar skulle dock innebära en uttolkning av EG-förordningen som inte bör göras i nationell lag.

I promemorian föreslås att ansökningar om förnyad prövning av europeiskt betalningsföreläggande ska göras till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet och att lagen (1996:242) om domstolsärenden ska tillämpas vid en sådan prövning. Svea hovrätt och Svensk Inkasso invänder mot detta och anser prövningen av ansökningarna bör göras av hovrätt.

Lagakraftvunna utslag i mål om betalningsföreläggande som angrips med extraordinära rättsmedel prövas av hovrätten (se 58 kap. 10 a och 13 §§ samt 59 kap. 5 § rättegångsbalken). Enligt regeringens mening är det önskvärt att prövningen görs av en beslutsinstans med vana att pröva ansökningar av extraordinär karaktär. Mot denna bakgrund anser regeringen att hovrätt bör pröva ansökningarna. Ansökningar om förnyad prövning avseende mål som skulle ha överlämnats till en tingsrätt, om förfarandet skulle ha gått vidare enligt ordinarie civilrättsligt förfarande, bör prövas av den hovrätt till vilken tingsrättens dom eller beslut skulle ha överklagats. Ansökningar rörande mål som skulle ha överlämnats till annan domstol än tingsrätt eller annan myndighet än domstol bör i stället prövas av Svea hovrätt.

Om en ansökan om förnyad prövning vinner bifall, förlorar det europeiska betalningsföreläggandet sin giltighet (artikel 20.3). Eftersom rättsverkan således framgår direkt av förordningen anser regeringen, till skillnad från Malmö tingsrätt, att det inte i lag bör föreskrivas huruvida det europeiska betalningsföreläggandet ska undanröjas vid bifall till en ansökan om förnyad prövning.

När en ansökan om förnyad prövning beviljas, bör rätten samtidigt besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten. Vid rättens handläggning av ansökningar om förnyad prövning bör i övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. rättegångsbalken gälla i tillämpliga delar. Detta bör framgå av lag.

5.9Verkställighet

Regeringens förslag: Ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart ska få verkställas i Sverige utan särskilda villkor, om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: De allra flesta remissinstanser tillstyrker förslag-

et eller lämnar det utan invändning. Svea hovrätt och Kronofogdemyndigheten anser dock att det är oklart hur artiklarna 22 och 23 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande förhåller sig till utsökningsbalkens bestämmelser. Kronofogdemyndigheten föreslår att det i 2 kap. 2 § utsökningsbalken tydliggörs att europeiska betalningsförelägg-

27

anden som utfärdats i en annan medlemsstat får vara översatta till engelska. Myndigheten anser också att europeiska betalningsförelägganden bör läggas till bland de utslag och beslut som i utsökningsbalken ska likställas med domar (3 kap. 1 § andra stycket utsökningsbalken).

Skälen för regeringens förslag: Förfarandet vid verkställighet av ett utfärdat europeiskt betalningsföreläggande ska regleras av lagstiftningen i den medlemsstat där verkställighet söks. Ett betalningsföreläggande som utfärdats och förklarats verkställbart i en annan medlemsstat ska verkställas enligt samma villkor som ett verkställbart beslut som utfärdats i verkställighetsmedlemsstaten (artikel 21.1 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande).

Utslag i mål om betalningsföreläggande får verkställas genast, om inte något annat beslutats med anledning av ansökan om återvinning eller överklagande (3 kap. 11 § utsökningsbalken). I mål om europeiskt betalningsföreläggande får svaranden varken överklaga eller ansöka om återvinning. Det framstår därför som mindre lämpligt att låta europeiska betalningsförelägganden verkställas på samma sätt som utslag i mål om betalningsföreläggande. Ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart bör i stället jämställas med en svensk dom som har vunnit laga kraft (3 kap. 3 § utsökningsbalken). Ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart bör därför få verkställas i Sverige utan särskilda villkor.

Verkställighet ska kunna ske i Sverige oavsett om betalningsföreläggandet har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten eller av en beslutsmyndighet i en annan medlemsstat. Inom utsökningsrätten gäller andra bestämmelser för svenska avgöranden än för utländska avgöranden som får verkställas här i riket (se 3 kap. 1 och 2 §§ utsökningsbalken). Det bör därför i en lag om europeiskt betalningsföreläggande införas en regel om verkställighet i Sverige av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat och en motsvarande regel i utsökningsbalken avseende verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten.

Vid verkställighetsförfarandet i Sverige ska utsökningsbalkens bestämmelser tillämpas om inte något annat följer av artiklarna 22 och 23 i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande. Utgångspunkten är att när en fråga, t.ex. hinder mot verkställighet, regleras i förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande får motsvarande bestämmelser i utsökningsbalken inte tillämpas. Den närmare gränsdragningen mellan utsökningsbalken och de nämnda artiklarna får dock överlämnas till rättstillämpningen.

I likhet med Kronofogdemyndigheten anser regeringen att ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten bör läggas till bland de utslag och beslut som i utsökningsbalken ska likställas med domar.

Enligt förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande ska sökanden vid verkställighet i en annan medlemsstat lämna in en kopia av föreläggandet i den lydelse som förklarats verkställbart av ursprungsdomstolen, vilken ska uppfylla de nödvändiga villkoren för fastställande av dess äkthet (artikel 21.2 a). Regeringen har för avsikt att i förordning införa en skyldighet för Kronofogdemyndigheten att, om någon begär

Prop. 2007/08:158

28

det, på en kopia av ett europeiskt betalningsföreläggande som förklarats Prop. 2007/08:158 verkställbart av myndigheten intyga att föreläggandet är äkta.

Sökanden ska vidare vid behov lämna in en översättning av det europeiska betalningsföreläggandet till det officiella språket i verkställighetsmedlemsstaten eller till ett annat språk som verkställighetsmedlemsstaten har uppgett att den godkänner. Varje medlemsstat får ange vilket eller vilka av de officiella språken för Europeiska unionens institutioner, förutom dess eget, som det kan godkänna för det europeiska betalningsföreläggandet. Översättningen ska vara bestyrkt av en person som är behörig därtill i någon av medlemsstaterna (artikel 21.2 b).

Med beaktande av de rådande språkkunskaperna i landet bör endast betalningsförelägganden som är utfärdade på eller översatta till svenska eller engelska godtas vid verkställighet i Sverige. Till skillnad från Kronofogdemyndigheten anser inte regeringen att det är nödvändigt att reglera detta i utsökningsbalken. En bestämmelse med detta innehåll bör i stället tas in i förordning.

I Sverige får översättare av främmande språk auktoriseras av Kammarkollegiet med stöd av förordningen (1985:613) om auktorisation av tolkar och översättare. Av 2 § den förordningen framgår att en sådan auktoriserad översättare kallas för auktoriserad translator. En auktoriserad translator är behörig att bestyrka översättningar enligt bl.a. Bryssel I-förordningen och förordningen om den europeiska exekutionstiteln (5 § förordningen [2005:712] med föreskrifter om erkännande och internationell verkställighet av vissa avgöranden). På samma sätt bör en auktoriserad translator vara behörig att bestyrka en översättning av ett europeiskt betalningsföreläggande som förklarats verkställbart. En föreskrift om detta bör tas in i förordning.

5.10Övriga handläggningsfrågor

Regeringens förslag: Behandlingen av personuppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet med europeiskt betalningsföreläggande ska regleras i lag i enlighet med vad som gäller för Kronofogdemyndighetens övriga verksamhetsområden.

Kronofogdemyndighetens beslut om avvisning, avskrivning och överlämnande i mål om europeiskt betalningsföreläggande ska inte få överklagas.

Vissa särskilt angivna bestämmelser i utsökningsbalken, om bl.a. jäv och laga förfall, ska vara tillämpliga på förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: I princip samtliga remissinstanser tillstyrker för-

slagen eller lämnar dem utan invändning. Svensk Handel och Svenskt Näringsliv anser dock att det av rättssäkerhetsskäl bör ställas krav på att ansökningar som inte är verkställbara, t.ex. för att betalningsskyldighet inte har kunnat fastställas, ska blockeras i Kronofogdemyndighetens register.

29

Skälen för regeringens förslag 

Prop. 2007/08:158 

Behandling av personuppgifter 

Det finns en gemensam reglering av de register som Kronofogdemyndig- 

heten för, vilka innehåller personuppgifter (se lagen [2001:184] om 

behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet). För 

respektive verksamhetsområde finns en särskild databas. Enligt den 

angivna regleringen får Kronofogdemyndigheten i betalningsförelägg- 

ande- och handräckningsdatabasen behandla bl.a. vissa grundläggande 

uppgifter om fysiska och juridiska personer, yrkanden och grunder samt 

beslut och övriga åtgärder i ett mål. I lagen finns också särskilda 

bestämmelser om gallring av uppgifter och handlingar i databasen. Vid 

Kronofogdemyndighetens verksamhet med europeiskt betalningsföre- 

läggande uppkommer samma behov av att hantera personuppgifter som 

vid myndighetens verksamhet med betalningsföreläggande och hand- 

räckning. Behandlingen av personuppgifter i verksamheten med euro- 

peiskt betalningsföreläggande bör därför regleras på samma sätt som 

gäller för verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning. 

Regeringen har nyligen lämnat förslag på utökade möjligheter att vidta 

rättelse av missvisande uppgifter i Kronofogdemyndighetens register 

(prop. 2007/08:116). Möjligheten till blockering av felaktiga uppgifter, 

som Svensk Handel och Svenskt Näringsliv efterfrågar, har behandlats i 

det lagstiftningsärendet. 

Kronofogdemyndighetens beslut ska inte kunna överklagas 

Beslut om att utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande eller förklara 

det verkställbart får inte överklagas. Detsamma gäller beslut om att 

avvisa en ansökan (artikel 11.2 i förordningen om ett europeiskt betal- 

ningsföreläggande). Enligt de kompletterande bestämmelser som föreslås 

får Kronofogdemyndigheten i vissa fall avgöra ett mål om europeiskt 

betalningsföreläggande på annat sätt än genom att utfärda och förklara 

föreläggandet verkställbart. Kronofogdemyndighetens beslut om avvis- 

ning, avskrivning och överlämnande i dessa fall bör inte heller kunna 

överklagas. En bestämmelse med denna innebörd bör tas in i lag. 

Övriga förfaranderegler 

Vissa särskilt angivna bestämmelser i utsökningsbalken är tillämpliga på 

den ordinarie summariska processen (66 § BfL). Skälet till denna ordning 

är önskemålet att Kronofogdemyndighetens olika verksamheter i så stor 

utsträckning som möjligt ska styras av samma förfaranderegler (prop. 

1989/90:85 s. 144 f.). Det finns därför anledning att överväga om dessa 

bestämmelser i utsökningsbalken även bör göras tillämpliga på förfar- 

andet om europeiskt betalningsföreläggande. 

Med hänsyn till att verkställighetsförklaring av ett europeiskt betal- 

ningsföreläggande ska ske med användande av ett standardformulär och 

att sådana beslut inte får överklagas finns det inte något behov av en 

bestämmelse om beslutsmotivering och fullföljdshänvisning (2 kap. 18 § 

utsökningsbalken). I enlighet med vad som gäller i den 

ordinarie 

30 

summariska processen bör dock bestämmelserna i utsökningsbalken om Prop. 2007/08:158 vem som handlägger målen (1 kap. 3 §), om jäv mot förrättningsman

(1 kap. 4–5 §§), om part och ombud (2 kap. 6 §), om inkommande handlingar (2 kap. 7 §), om översättning (2 kap. 8 §), om laga förfall (2 kap.

9 §) och om rättelse av skrivfel och liknande i beslut (2 kap. 20 §) göras tillämpliga på förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande.

Förvaltningslagen (1986:223) är tillämplig på förvaltningsmyndigheternas handläggning av ärenden, dock inte i den mån annan lag eller förordning innehåller någon avvikande bestämmelse. Vissa bestämmelser i förvaltningslagen blir således tillämpliga på förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande. Det gäller närmast bestämmelserna om service och samverkan m.m. (4–7 §§) och om underrättelse av beslut (21 §). Enligt EG-förordningen behöver endast sökanden tillställas ett beslut om att ett utfärdat europeiskt betalningsföreläggande förklaras verkställbart (artikel 18.3). Av 21 § förvaltningslagen torde dock följa att Kronofogdemyndigheten även bör tillställa svaranden ett sådant beslut.

För den ordinarie summariska processen finns vissa föreskrifter om sökandens anmälningsskyldighet vid ändrade förhållanden, om inbetalning av ansökningsavgift samt om dagbok och aktbildning (jfr 2, 5 och 14–16 §§ förordningen [1991:1339] om betalningsföreläggande och handräckning). Regeringen har för avsikt att införa motsvarande föreskrifter för förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande.

6 Ikraftträdande m.m.

Regeringens förslag och bedömning: Lagförslagen ska träda i kraft den 12 december 2008. Det finns inte något behov av övergångsbestämmelser.

Promemorians förslag överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna lämnar förslaget utan invändning.

Skälen för regeringens förslag: Förordningen om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande trädde i kraft den 31 december 2006 och ska tillämpas från och med den 12 december 2008 (med undantag för artiklarna 28–31 som ska tillämpas från och med den 12 juni 2008). De kompletterande författningsbestämmelserna bör träda i kraft samtidigt som EG-förordningen ska tillämpas fullt ut, dvs. den 12 december 2008.

Med hänsyn till att det genom EG-förordningen och de föreslagna kompletterande bestämmelserna införs ett helt nytt förfarande finns det inte något behov av övergångsbestämmelser.

31

7 

Ekonomiska konsekvenser 

Prop. 2007/08:158 

Regeringens bedömning: EG-förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande och de föreslagna författningsbestämmelserna kommer att medföra endast marginellt ökade kostnader för staten. Dessa kostnader bedöms rymmas inom befintliga anslagsramar.

Promemorians bedömning överensstämmer med regeringens. Remissinstanserna: En remissinstans har synpunkter på bedömningen

i promemorian. Föreningen Sveriges kronofogdar anser att förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande tillsammans med andra närbesläktade instrument som innebär tillskapande av nya exekutionstitlar kommer att leda till ökade kostnader dels för informationsinsatser gentemot personal och allmänhet, dels för nödvändiga tillskott av personal. Kronofogdemyndigheten upplyser om att utvecklingskostnaderna för de nödvändiga tekniska lösningarna för elektronisk kommunikation uppskattas till 4–6 miljoner kr. Myndigheten har i budgetunderlaget för 2009-2011 begärt ett engångsbelopp på 5 mkr i tilläggsbudget för 2008 för detta ändamål.

Skälen för regeringens bedömning: Vid ikraftträdandet av förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande blir det möjligt att ansöka om europeiskt betalningsföreläggande hos Kronofogdemyndigheten. Det kan förutsättas att den nya möjligheten främst kommer att utnyttjas av personer och företag hemmavarande i andra medlemsstater. Dessa kan dock enligt nuvarande ordning ansöka om betalningsföreläggande enligt lagen om betalningsföreläggande. Vid EG-förordningens ikraftträdande blir det också möjligt att i Sverige ansöka om verkställighet av europeiskt betalningsföreläggande som förklarats verkställbart. Motsvarande avgöranden kan redan verkställas i Sverige med stöd av Bryssel I-förordningen eller förordningen om den europeiska exekutionstiteln. Mot denna bakgrund anser regeringen att den nu aktuella EG- förordningens ikraftträdande inte bör påverka Kronofogdemyndighetens arbetsbörda i någon större omfattning. Kostnadsökningarna bedöms därför rymmas inom befintliga anslagsramar.

8 Författningskommentar

8.1Förslaget till lag om europeiskt betalningsföreläggande

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

32

Paragrafen anger lagens tillämpningsområde. 

Prop. 2007/08:158 

En EG-förordning är direkt tillämplig i varje medlemsstat och har före- 

träde framför nationell rätt. I denna lag införs vissa kompletterande 

bestämmelser. 

Ansökan m.m. 

2 § En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande som ska göras i Sverige 

ska ges in till Kronofogdemyndigheten. 

Paragrafen behandlar var en ansökan om europeiskt betalningsföre- 

läggande ska ges in. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 

I paragrafen anges att en ansökan om europeiskt betalningsförelägg- 

ande som ska göras i Sverige ges in till Kronofogdemyndigheten. I vilket 

land inom EU ansökan ska göras fastställs i första hand i enlighet med 

Bryssel I-förordningen (artikel 6 i förordningen om ett europeiskt betal- 

ningsföreläggande). En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande 

ska ges in till Kronofogdemyndigheten även om den avser anspråk som 

enligt nationella behörighetsregler ska prövas i särskild ordning (t.ex. 

Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd). Anvisningar om vad en 

ansökan ska innehålla finns i artikel 7 i förordningen. 

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela 

föreskrifter om att ansökningar och bestridanden får ges in i form av elektroniska 

dokument. 

Med elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av 

automatiserad behandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom 

ett visst tekniskt förfarande. Regeringen eller den myndighet som regeringen 

bestämmer meddelar närmare föreskrifter om elektroniska dokument. 

I paragrafen behandlas möjligheten att ge in ansökningar och bestrid- 

anden i form av elektroniska dokument. Övervägandena finns i avsnitt 

5.2. 

I första stycket bemyndigas regeringen eller den myndighet som 

regeringen bestämmer att meddela föreskrifter om att ansökningar och 

bestridanden får ges in i form av elektroniska dokument. 

I andra stycket definieras begreppet elektroniskt dokument. Defini- 

tionen omfattar olika tekniska lösningar som uppfyller kraven på god 

säkerhet. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer 

meddelar närmare föreskrifter om elektroniska dokument. Lagrådet upp- 

fattar att verkställighetsföreskrifterna endast kommer avse det tekniska 

förfarandet för verifiering. De tänkta verkställighetsföreskrifterna 

kommer dock sannolikt ha ett vidare innehåll än detta och regeringen 

anser därför att det inte finns skäl att ändra ordalydelsen i enlighet med 

Lagrådets förslag. I fråga om undertecknande av ansökningar och 

bestridanden finns särskilda bestämmelser i förordningen (artiklarna 7.6 

och 16.5). Kronofogdemyndigheten ska kontrollera att ansökningar och 

bestridanden som getts in på elektronisk väg undertecknats på ett giltigt 

sätt. 

33 

4 § En ansökan eller ett bestridande som ges in i form av ett elektroniskt Prop. 2007/08:158 dokument ska lämnas till ett mottagningsställe för elektroniska dokument som Kronofogdemyndigheten har anvisat. En sådan handling ska anses ha kommit in

till Kronofogdemyndigheten när den har anlänt till mottagningsstället.

I paragrafen behandlas hur en ansökan eller ett bestridande i form av ett elektroniskt dokument ska ges in. Övervägandena finns i avsnitt 5.2.

En ansökan eller ett bestridande som lämnas in i form av ett elektroniskt dokument ska lämnas till ett särskilt mottagningsställe som Kronofogdemyndigheten har anvisat. En handling av det angivna slaget ska anses ha kommit in till Kronofogdemyndigheten när den har anlänt till det anvisade mottagningsstället. Avsändaren står risken för att överföringen till den server som har anvisats som mottagningsställe inte fungerar. Frågan om när en handling i form av ett elektroniskt dokument ska anses utgöra en allmän handling prövas enligt tryckfrihetsförordningen.

5 § Den som ansöker om europeiskt betalningsföreläggande ska betala en ansökningsavgift. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek.

Ansökningsavgiften ska betalas i förskott.

Om sökanden inte följer ett föreläggande att betala ansökningsavgift, ska ansökan avvisas.

I paragrafen behandlas frågor om ansökningsavgift i mål om europeiskt betalningsföreläggande. Övervägandena finns i avsnitt 5.3.

I första stycket anges att ansökningsavgift ska tas ut i mål om europeiskt betalningsföreläggande. Vidare bemyndigas regeringen att meddela föreskrifter om avgiftens storlek. Avsikten är att avgiftens storlek ska framgå av förordningen (1992:1094) om avgifter vid Kronofogdemyndigheten.

I andra stycket föreskrivs att ansökningsavgiften ska betalas i förskott. I tredje stycket föreskrivs att ansökan ska avvisas om sökanden inte

följer ett föreläggande att betala ansökningsavgift.

6 § Om det europeiska betalningsföreläggandet inte har kunnat delges, ska Kronofogdemyndigheten pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om ansökan ska avvisas. Vid denna prövning ska hänsyn tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i övrigt.

Paragrafen behandlar den situationen att Kronofogdemyndigheten inte har lyckats delge svaranden det europeiska betalningsföreläggandet. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.

I paragrafen föreskrivs att Kronofogdemyndigheten, om det europeiska betalningsföreläggandet inte har kunnat delges, ska pröva om delgivningsförsöken ska fortsätta eller om ansökan ska avvisas. Vid denna prövning ska hänsyn tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i övrigt. Avvisning bör endast ske om upprepade delgivningsförsök har misslyckats. Kronofogdemyndigheten bör i vart fall ha gjort något försök att delge svaranden genom stäm-

34

ningsman eller annan vars intyg enligt 24 § första stycket delgivnings- Prop. 2007/08:158 lagen (1970:428) utgör fullt bevis om delgivning.

Om en sökande, som medgetts att själv ombesörja delgivningen, misslyckas att delge svaranden, kvarstår Kronofogdemyndighetens skyldighet att ombesörja delgivningen (2 § andra stycket delgivningslagen).

7 § Om sökanden återkallar sin ansökan, ska målet avskrivas.

I paragrafen behandlas återkallelse av en ansökan om europeiskt betalningsföreläggande.

Vid återkallelse av en ansökan ska målet avskrivas. Detta gäller oavsett när återkallelse sker.

Partiellt betalningsföreläggande

8 § Om ett europeiskt betalningsföreläggande har utfärdats för endast en del av den fordran som har angetts i ansökan, ska den återstående delen av ansökan avskrivas.

I paragrafen behandlas s.k. partiellt betalningsföreläggande. Övervägandena finns i avsnitt 5.5.

Ett s.k. partiellt betalningsföreläggande innebär att sökanden godtar beslutsmyndighetens förslag om ett betalningsföreläggande för endast en del av den fordran som har angetts i ansökan. Av paragrafen framgår att den återstående delen av ansökan ska avskrivas efter att ett partiellt betalningsföreläggande har utfärdats.

Sökandens rätt till ersättning för kostnader i målet

9 § Ersättning till sökanden för kostnader i målet får avse ansökningsavgift samt skäligt belopp för

1.delgivning,

2.översättning av handlingar, och

3.sökandens eget arbete med anledning av målet och arvode till ombud eller biträde.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning för kostnader enligt första stycket 3.

Paragrafen behandlar sökandens rätt till ersättning för kostnader i målet. Övervägandena finns i avsnitt 5.6.

I första stycket införs en uttömmande uppräkning av vilka kostnader sökanden kan få ersättning för i mål om europeiskt betalningsföreläggande. Ersättning till sökanden får avse ansökningsavgift samt skäligt belopp för delgivning, för översättning av handlingar, för sökandens eget arbete med anledning av målet och för arvode till ombud eller biträde. Om sökanden i ansökan yrkar ersättning för kostnader utöver vad som följer av den införda begränsningsregeln, ska Kronofogdemyndigheten genom ett föreläggande föreslå att ansökan ändras (artikel 10.1 i förordningen). Om sökanden godtar föreläggandet ska Kronofogdemyndig-

heten utfärda ett partiellt betalningsföreläggande för det justerade

35

beloppet och avskriva den återstående delen av ansökan (jfr 8 § denna Prop. 2007/08:158 lag). Om sökanden inte godtar Kronofogdemyndighetens förslag till

ändring eller inte översänder sitt svar inom angiven tidsfrist, ska ansökan avvisas i sin helhet (artikel 10.3 i förordningen).

I andra stycket upplyses om att regeringen meddelar verkställighetsföreskrifter om kostnadsersättning för eget arbete och arvode till ombud eller biträde.

Överlämnande av mål till domstol eller annan myndighet

10 § Om förfarandet ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, ska Kronofogdemyndigheten överlämna målet till den domstol eller myndighet som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet.

Om en domstol eller en annan myndighet finner att det inte framgår av handlingarna att den är behörig att handlägga målet, ska målet överlämnas till en annan domstol eller myndighet som kan vara behörig.

Ett beslut om överlämnande enligt andra stycket får inte överklagas.

Paragrafen behandlar överlämnande av ett mål till domstol eller annan myndighet. Övervägandena finns i avsnitt 5.7.

Av första stycket framgår att Kronofogdemyndigheten, om ett europeiskt betalningsföreläggande bestrids i rätt tid och sökanden inte uttryckligen begär att förfarandet ska avbrytas, ska överlämna målet till den domstol eller myndighet som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet. I de allra flesta fall blir det aktuellt att överlämna målet till tingsrätten i den ort där svaranden har sitt hemvist. I undantagsfall kan de nationella behörighetsreglerna anvisa att annan domstol än tingsrätt eller annan myndighet än domstol är behörig att handlägga målet (t.ex. Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd).

I andra stycket regleras den situationen att en domstol eller en annan myndighet som mottagit ett mål anser att det inte framgår av handlingarna att den är behörig att handlägga målet. Det kan t.ex. saknas uppgifter om sådana omständigheter som gör domstolen eller myndigheten behörig enligt någon forumregel. Ett annat fall är att domstolen eller myndigheten enligt någon tvingande forumregel är obehörig att handlägga målet. I dessa situationer ska målet överlämnas till en annan domstol eller myndighet som kan vara behörig. Den domstol eller myndighet till vilken överlämnande sker får i sin tur göra motsvarande bedömning av sin behörighet.

I tredje stycket föreskrivs att ett beslut om överlämnande enligt andra stycket inte får överklagas.

11 § I mål som har överlämnats till domstol eller annan myndighet ska talan anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten.

De handlingar som sökanden har givit in till Kronofogdemyndigheten ska i domstol anses som stämningsansökan. Stämning i målet ska anses utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning.

Paragrafen innehåller bestämmelser som reglerar den mottagande domstolens eller myndighetens handläggning efter att ett mål om europeiskt

36

betalningsföreläggande överlämnats dit. Övervägandena finns i avsnitt Prop. 2007/08:158 5.7.

I första stycket föreskrivs att i mål som överlämnats till domstol eller annan myndighet ska talan anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten.

De handlingar som sökanden har givit in till Kronofogdemyndigheten ska enligt andra stycket i domstol anses som stämningsansökan. Vidare ska stämning i målet anses utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning.

Överklagande av Kronofogdemyndighetens beslut

12 § Kronofogdemyndighetens beslut enligt denna lag får inte överklagas.

Paragrafen behandlar överklagande av Kronofogdemyndighetens beslut. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.

Av paragrafen framgår att Kronofogdemyndighetens beslut i mål om europeiskt betalningsföreläggande inte får överklagas. De beslut som omfattas av bestämmelsen är avvisning enligt 5 och 6 §§, avskrivning enligt 7 och 8 §§ samt överlämnande enligt 10 § första stycket.

Förnyad prövning

13 § En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras skriftligen.

Ansökan ska ges in till hovrätten, om målet enligt 10 § skulle ha överlämnats till tingsrätt. Om målet skulle ha överlämnats till annan domstol eller myndighet, ska ansökan ges in till Svea hovrätt.

Beviljas ansökan, ska rätten samtidigt besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten. Vid rättens handläggning gäller i övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § första och andra styckena och 8 § rättegångsbalken i tillämpliga delar.

Paragrafen behandlar förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande. Övervägandena finns i avsnitt 5.8.

I första stycket föreskrivs att en ansökan om förnyad prövning ska göras skriftligen.

I andra stycket anges vilka instanser som ska pröva ansökningar om förnyad prövning. Ansökningar rörande mål som enligt 10 § skulle ha överlämnats till en tingsrätt ska ges in till hovrätten. Med hovrätten avses den hovrätt till vilken tingsrättens dom eller beslut får överklagas. Om målet enligt 10 § skulle ha överlämnats till annan domstol än tingsrätt eller annan myndighet än domstol, t.ex. Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd, ska ansökan om förnyad prövning ges in till Svea hovrätt.

I tredje stycket föreskrivs att rätten, när en ansökan om förnyad prövning beviljas, samtidigt ska besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten. Det gäller även om den grund som motiverat den förnyade prövningen inte kan läkas vid Kronofogdemyndigheten. I ett sådant fall ankommer det på Kronofogdemyndigheten, om den gör

samma bedömning, att avvisa ansökan. Vid rättens handläggning gäller i

37

övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § första och andra Prop. 2007/08:158 styckena och 8 § rättegångsbalken i tillämpliga delar. Dessa bestämmel-

ser behandlar bl.a. ansökans innehåll och kommunikationsskyldigheten. Ett yrkande om att vidare åtgärder för verkställighet av det europeiska betalningsföreläggandet inte ska äga rum får framställas vid verkställighetsförfarandet (artikel 23 i förordningen). Vid förfarandet för förnyad prövning får rätten således inte besluta om inhibition (jfr 58 kap.

6 § tredje stycket rättegångsbalken).

Verkställighet

14 § Vid verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat ska utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av en dom som har vunnit laga kraft tillämpas, om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

Paragrafen behandlar verkställighet i Sverige av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.

I paragrafen föreskrivs att verkställighet ska ske enligt utsöknings- 

balkens bestämmelser om verkställighet av en dom som har vunnit laga 

kraft, vilket bl.a. innebär att ansökan om verkställighet ska göras hos 

Kronofogdemyndigheten. Utsökningsbalkens bestämmelser ska inte 

tillämpas om något annat följer av artikel 22 eller 23 i förordningen. 

Artikel 22 innehåller bestämmelser om hinder mot verkställighet och 

artikel 23 innehåller bestämmelser om vilandeförklaring eller begräns- 

ning av verkställighet. 

Beträffande verkställighet i Sverige av ett europeiskt betalningsföre- 

läggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten 

hänvisas till 3 kap. 1 och 12 a §§ utsökningsbalken. 

Övriga bestämmelser 

15 § Om något annat inte följer av förordning (EG) nr 1896/2006 om införande 

av ett europeiskt betalningsföreläggande och särskilda bestämmelser inte heller 

har meddelats i denna lag, gäller i tillämpliga delar bestämmelserna om utsök- 

ningsmål i 1 kap. 3–5 §§ samt 2 kap. 6–9 och 20 §§ utsökningsbalken. 

I paragrafen anges vilka bestämmelser i utsökningsbalken som gäller för 

förfarandet för europeiskt betalningsföreläggande. Övervägandena finns i 

avsnitt 5.10. 

De angivna bestämmelserna gäller i tillämpliga delar om något annat 

inte följer av förordningen om ett europeiskt betalningsföreläggande och 

särskilda bestämmelser inte heller har meddelats i denna lag. De 

bestämmelser i utsökningsbalken som räknas upp innehåller regler om 

vem som handlägger målen (1 kap. 3 §), om jäv mot förrättningsman 

(1 kap. 4–5 §§), om part och ombud (2 kap. 6 §), om inkommande hand- 

lingar (2 kap. 7 §), om översättning (2 kap. 8 §), om laga förfall (2 kap. 

9 §) och om rättelse av skrivfel och liknande i beslut (2 kap. 20 §). 

38 

Paragrafen innehåller ingen hänvisning till rättegångsbalkens tviste- Prop. 2007/08:158 målsregler. Det kan ändå finnas visst utrymme att vid behov söka ledning

i principerna för rättegångsbalkens regler, t.ex. i fråga om rättegångshinder på grund av att de yrkanden och omständigheter som finns angivna i ansökan redan är rättskraftigt avgjorda.

8.2Förslaget till lag om ändring i utsökningsbalken

3kap.

1§

Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel äga rum på grund av följande exekutionstitlar:

1.domstols dom, utslag eller beslut,

2.förlikning som är stadfäst av domstol,

3.godkänt strafföreläggande, godkänt föreläggande av ordningsbot eller godkänt avgiftsföreläggande,

4.skiljedom,

5.förbindelse angående underhållsbidrag,

6.förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkställas,

7.handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkställighet,

och

8.Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten.

Det som i balken sägs om dom gäller, om inte annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut, Kronofogdemyndighetens utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten.

Paragrafen innehåller en uttömmande uppräkning av vilka avgöranden som får verkställas, s.k. exekutionstitlar. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.

I paragrafens första stycke införs europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten som en ny exekutionstitel. Beträffande europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat hänvisas till 14 § lagen om europeiskt betalningsföreläggande.

I andra stycket införs ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten bland de utslag och beslut som i utsökningsbalken ska likställas med domar.

12 a §

Europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten får verkställas utan särskilda villkor, om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

Paragrafen är ny och behandlar de närmare villkoren för verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart av

Kronofogdemyndigheten. Övervägandena finns i avsnitt 5.9.

39

I paragrafen föreskrivs att verkställighet får ske utan särskilda villkor, Prop. 2007/08:158 om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i förordningen om ett

europeiskt betalningsföreläggande. Beträffande verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat hänvisas till 14 § lagen om europeiskt betalningsföreläggande.

8.3Förslaget till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428)

3 b §

Har ett mål om betalningsföreläggande eller vanlig handräckning eller ett mål om europeiskt betalningsföreläggande efter bestridande överlämnats till tingsrätt, Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd, får svaranden delges sökandens begäran om överlämnande och andra handlingar i målet genom förenklad delgivning, om svaranden under handläggningen hos Kronofogdemyndigheten har delgetts upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas i målet hos tingsrätten, Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd.

En tilltalad i ett brottmål vid tingsrätt får delges stämningsansökan och andra handlingar i målet genom förenklad delgivning om han eller hon i samband med föreläggande av ordningsbot, eller utredning av ett brott som enligt 48 kap. 13 § rättegångsbalken får beivras genom sådant föreläggande, har delgetts upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas i brottmålet.

Paragrafen behandlar de undantagssituationer i vilka förenklad delgivning får användas i målet trots att upplysning om förenklad delgivning inte delgetts i samma instans. Övervägandena finns i avsnitt 5.4.

I första stycket görs den ändringen att förenklad delgivning även får användas gentemot svaranden i tingsrätt, Arbetsdomstolen och Statens va-nämnd efter att Kronofogdemyndigheten överlämnat ett mål om europeiskt betalningsföreläggande dit. Det krav som uppställs är att svaranden under handläggningen hos Kronofogdemyndigheten ska ha delgetts upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas i målet hos tingsrätten, Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd.

Andra stycket är oförändrat.

8.4Förslaget till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet

1kap.

1§

Denna lag tillämpas vid behandling av personuppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet med utsökning och indrivning, skuldsanering, betalningsföreläggande och handräckning, europeiskt betalningsföreläggande, tillsyn i konkurs samt i annan verksamhet som särskilt åligger Kronofogdemyndigheten, om behandlingen är helt eller delvis automatiserad eller om uppgifterna ingår i eller är avsedda att ingå i en strukturerad samling av personuppgifter som är tillgängliga för sökning eller sammanställning enligt särskilda kriterier.

Bestämmelserna i 4, 5 och 7 §§ samt 2 kap. gäller även vid behandling av upp- 

gifter om juridiska personer och avlidna. 

40 

Prop. 2007/08:158

Paragrafen behandlar lagens tillämpningsområde. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.

I första stycket utvidgas lagens tillämpningsområde till att avse även Kronofogdemyndighetens verksamhet med europeiskt betalningsföreläggande.

Andra stycket är oförändrat.

2kap.

7§

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande ska det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen (betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

I paragrafen behandlas området för betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.

I paragrafen görs en ändring som utvidgar området för betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen till att avse även Kronofogdemyndighetens verksamhet med europeiskt betalningsföreläggande.

8 §

Uppgifter får behandlas i databasen för tillhandahållande av information som behövs i Kronofogdemyndighetens verksamhet för

1.handläggningen av mål om betalningsföreläggande, handräckning eller europeiskt betalningsföreläggande,

2.tillhandahållande av utslag i mål om betalningsföreläggande och handräckning samt verkställighetsförklaring i mål om europeiskt betalningsföreläggande, och

3.tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten.

I paragrafen behandlas de primära ändamålen med betalningsföreläggande- och handräckningsdatabasen. Övervägandena finns i avsnitt 5.10.

I paragrafen görs ändringar som utvidgar ändamålen för databasen med Kronofogdemyndighetens verksamhet för dels handläggning av mål om europeiskt betalningsföreläggande, dels tillhandahållande av verkställighetsförklaring i mål om europeiskt betalningsföreläggande.

41

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande

ur Europeiska Unionens officiella tidning (EUT) 30.12.2006, L 399, s. 1

Europaparlamentets och rådets förordning (EG)

nr 1896/2006

av den 12 december 2006

om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 61 c,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrandeTPF1FPT,

i enlighet med det förfarande som föreskrivs i artikel 251 i fördragetTPF2FPT, och

av följande skäl:

(1)Gemenskapen har satt upp som mål att bevara och utveckla ett område med frihet, säkerhet och rättvisa, där den fria rörligheten för personer säkerställs. För att gradvis upprätta ett sådant område är gemenskapens uppgift bland annat att vidta de åtgärder på området för civilrättsligt samarbete som har gränsöverskridande följder och som behövs för att den inre marknaden skall fungera väl.

(2)Enligt artikel 65 c i fördraget skall dessa åtgärder omfatta undanröjande av sådant som hindrar civilrättsliga förfaranden från att fungera väl, om nödvändigt genom att främja förenligheten mellan civilprocessrättsliga regler som är tillämpliga i medlemsstaterna.

(3)Vid Europeiska rådets möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 uppmanades rådet och kommissionen att utarbeta ny lagstiftning i frågor som bidrar till att underlätta det rättsliga samarbetet och till att

1TP PT EUT C 221, 8.9.2005, s. 77.

2TP PT Europaparlamentets yttrande av den 13 december 2005 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 30 juni 2006 (ännu ej offentliggjord i EUT) samt Europaparlamentets ståndpunkt av den 25 oktober 2006. Rådets beslut av den 11 december 2006.

42

stärka rätten att få sin sak prövad i domstol, och det hänvisades därvid 

Prop. 2007/08:158 

särskilt till beslut om penningutbetalningar. 

Bilaga 1 

(4)Den 30 november 2000 antog rådet ett för kommissionen och rådet

gemensamt åtgärdsprogram för genomförande av principen om ömsesidigt erkännande av domar på privaträttens områdeTPF3FPT. I åtgärdsprogrammet ges möjlighet att införa ett särskilt, enhetligt eller harmoniserat förfarande i gemenskapen för att erhålla ett rättsligt avgörande på vissa områden, bland annat i fråga om obestridda fordringar. Denna fråga betonades ytterligare i Haagprogrammet, antaget av Europeiska rådet den 5 november 2004, som innehåller en uppmaning till att aktivt fortsätta arbetet med ett europeiskt betalningsföreläggande.

(5)Kommissionen antog den 20 december 2002 en grönbok om ett europeiskt betalningsföreläggande och om åtgärder för att förenkla och påskynda handläggningen av tvister om mindre värden. Med grönboken inleddes ett samråd om möjliga mål med och inslag i ett enhetligt eller harmoniserat europeiskt förfarande för indrivning av obestridda fordringar.

(6)Att snabbt och effektivt indriva utestående fordringar som inte är föremål för tvist är av största betydelse för de ekonomiska aktörerna i Europeiska unionen, eftersom försenade betalningar är en viktig orsak till insolvens som hotar företags överlevnad, särskilt för små och medelstora företag, och leder till att många arbetstillfällen försvinner.

(7)Alla medlemsstater försöker lösa problemet med massindrivning av obestridda fordringar, i de flesta av staterna genom ett förenklat förfarande för betalningsföreläggande, men både innehållet i den nationella lagstiftningen och de inhemska förfarandenas effektivitet varierar avsevärt. Dessutom är de befintliga förfarandena ofta inte tillämpliga eller kan i praktiken inte användas i gränsöverskridande fall.

(8)De hinder för tillgången till en effektiv rättslig prövning i gränsöverskridande fall som detta ger upphov till, och den konkurrenssnedvridning på den inre marknaden som uppstår på grund av att de förfaranden som står till buds för borgenärer i skilda medlemsstater fungerar på olika sätt, innebär att det krävs gemenskapslagstiftning som garanterar lika villkor för borgenärer och gäldenärer i hela Europeiska unionen.

(9)Syftet med denna förordning är att förenkla, påskynda och sänka kostnaderna i samband med tvister i gränsöverskridande fall som rör obestridda penningfordringar genom att införa ett förfarande för europeiskt betalningsföreläggande, samt att möjliggöra fri rörlighet för europeiska betalningsförelägganden i alla medlemsstater genom att fastställa miniminormer som, om de uppfylls, onödiggör alla

3TP PT EGT C 12, 15.1.2001, s. 1.

43

mellanliggande förfaranden 

i verkställighetsmedlemsstaten före Prop. 2007/08:158 

erkännande och verkställighet. 

Bilaga 1 

(10)Det förfarande som införs genom denna förordning bör utgöra ett kompletterande och valfritt medel för sökanden, som behåller rätten att använda sig av förfaranden enligt nationell lagstiftning. Förordningen varken ersätter eller harmoniserar därför de befintliga mekanismerna enligt nationell lagstiftning för indrivning av obestridda fordringar.

(11)Förfarandet bör i största möjliga utsträckning bygga på att standardformulär används i all kommunikation mellan domstolen och parterna, för att underlätta handläggningen och möjliggöra användning av automatisk databehandling.

(12)Medlemsstaterna bör ta vederbörlig hänsyn till behovet av att garantera möjligheten till rättslig prövning när de beslutar vilka domstolar som är behöriga att utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande.

(13)I ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande är sökanden skyldig att lämna upplysningar som är tillräckliga för att fordran och grunden för denna klart ska kunna identifieras, så att svaranden kan göra ett välgrundat val att antingen bestrida fordran eller att lämna den obestridd.

(14)Det bör i detta sammanhang vara obligatoriskt för sökanden att ge en beskrivning av den bevisning som stödjer fordran. För detta ändamål bör ansökningsformuläret innehålla en så uttömmande förteckning som möjligt över de typer av bevisning som vanligtvis åberopas i mål om penningfordringar.

(15)Att lämna in en ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande bör medföra betalning av eventuella tillämpliga domstolsavgifter.

(16)Domstolen bör pröva ansökan, bland annat frågan om behörighet och beskrivningen av bevisningen, på grundval av de uppgifter som lämnats i ansökningsformuläret. Därmed kan domstolen göra en preliminär materiell prövning av yrkandet och bland annat avvisa en uppenbart ogrundad fordran eller en obefogad ansökan. Det bör inte vara nödvändigt att denna prövning utförs av en domare.

(17)Beslut om att avvisa ansökan bör inte kunna överklagas. Detta utesluter dock inte en eventuell ny prövning av beslutet att avvisa ansökan i samma instans i enlighet med nationell lagstiftning.

(18)I det europeiska betalningsföreläggandet bör svaranden upplysas om att han kan välja mellan att betala det belopp som beviljats sökanden eller, om han vill bestrida fordran, sända ett bestridande inom en tidsfrist på 30 dagar. Utöver att få de fullständiga upplysningar om fordran som sökanden lämnat, bör svaranden underrättas om den rättsliga betydelsen

44

av det europeiska betalningsföreläggandet och särskilt om följderna av att inte bestrida fordran.

(19)Med hänsyn till skillnaderna mellan medlemsstaternas civilprocessrättsliga regler, särskilt reglerna om delgivning av handlingar, är det nödvändigt att på ett specifikt och detaljerat sätt definiera de miniminormer som bör tillämpas i samband med det europeiska betalningsföreläggandet. När det gäller uppfyllandet av dessa miniminormer bör i synnerhet inte delgivningssätt som bygger på en juridisk fiktion betraktas som tillräckliga för delgivning av ett europeiskt betalningsföreläggande.

(20)Alla de delgivningssätt som förtecknas i artiklarna 13 och 14 kännetecknas av antingen fullständig säkerhet (artikel 13) eller en mycket hög grad av sannolikhet (artikel 14) att den handling som delges har nått sin adressat.

(21)Personlig delgivning till vissa andra personer än den svarande själv enligt artikel 14.1 a och b bör anses uppfylla kraven i dessa bestämmelser endast om dessa personer faktiskt har godtagit/mottagit det europeiska betalningsföreläggandet.

(22)Artikel 15 bör tillämpas på de situationer då den svarande inte kan företräda sig själv i domstolen, t.ex. när det gäller en juridisk person, och då den person som är behörig att företräda honom utses enligt lag, samt i situationer då den svarande har bemyndigat en annan person, främst ett juridiskt ombud, att företräda honom i det aktuella domstolsförfarandet.

(23)Svaranden får lämna in sitt bestridande genom att använda standardformulär som återges i denna förordning. Domstolarna bör emellertid beakta varje annan skriftlig form av bestridande om det är klart formulerat.

(24)Ett bestridande som har lämnats in inom tidsfristen bör leda till att det europeiska förfarandet för betalningsföreläggande avslutas och att ärendet automatiskt övergår till ett ordinarie civilrättsligt förfarande, om inte sökanden uttryckligen har begärt att förfarandet i så fall ska avslutas. Med avseende på tillämpningen av denna förordning bör begreppet "ordinarie civilrättsligt förfarande" inte nödvändigtvis tolkas enligt nationell lagstiftning.

(25)När tidsfristen för att lämna in ett bestridande har löpt ut bör svaranden i vissa undantagsfall ha rätt att begära en förnyad prövning av det europeiska betalningsföreläggandet. En förnyad prövning i undantagsfall bör inte innebära att svaranden får en andra möjlighet att bestrida fordran. Under den förnyade prövningen bör sakförhållandena i målet inte bedömas utöver vad som följer av de exceptionella omständigheter som svaranden har åberopat. De andra exceptionella omständigheterna kan omfatta en situation då det europeiska betalningsföreläggandet grundades på att oriktiga uppgifter lämnats i ansökningsformuläret.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

45

(26) Domstolsavgifter enligt artikel 25 bör inte omfatta till exempel 

Prop. 2007/08:158 

advokatarvoden eller kostnader för delgivning av handlingar genom 

Bilaga 1 

annat organ än domstol. 

(27)Ett europeiskt betalningsföreläggande som har utfärdats i en medlemsstat och som har blivit verkställbart bör när det gäller verkställighet behandlas som om det hade utfärdats i den medlemsstat där verkställighet söks. Det ömsesidiga förtroendet för rättskipningen i medlemsstaterna motiverar att en domstol i en medlemsstat bedömer huruvida alla villkor för utfärdande av ett europeiskt betalningsföreläggande är uppfyllda, i syfte att göra det möjligt att verkställa föreläggandet i alla övriga medlemsstater utan att det i den medlemsstat där domen ska verkställas behöver prövas om de processuella miniminormerna har tillämpats korrekt. Utan att det påverkar bestämmelserna i den här förordningen, särskilt de miniminormer som fastställs i artikel 22.1, artikel 22.2 samt artikel 23, bör bestämmelserna för verkställighet av det europeiska betalningsföreläggandet även i fortsättningen regleras enligt nationell lagstiftning.

(28)För beräkning av tidsfristerna bör rådets förordning (EEG, Euratom)

nr 1182/71 av den 3 juni 1971 om regler för bestämning av perioder, datum och frister vara tillämpligTPF4FPT. Svaranden bör underrättas om detta och informeras om att hänsyn kommer att tas till allmänna helgdagar i den medlemsstat där den domstol som utfärdar det europeiska betalningsföreläggandet är belägen.

(29)Eftersom målet för denna förordning, nämligen att införa en enhetlig, snabb och effektiv mekanism för indrivning av obestridda penningfordringar i hela Europeiska unionen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av förordningens omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går förordningen inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

(30)De åtgärder som behövs för att genomföra denna förordning bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om

de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheterTPF5FPT.

(31)I enlighet med artikel 3 i det till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Förenade kungarikets och Irlands ställning har Förenade kungariket och Irland meddelat sin önskan att delta i antagandet och tillämpningen av denna förordning.

4TP PT EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.

5TP PT EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

46

(32)I enlighet med artiklarna 1 och 2 i det till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Danmarks ställning, deltar Danmark inte i antagandet av denna förordning, som inte är bindande för eller tillämplig i Danmark.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

47

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE. 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 1 

Artikel 1

Syfte

1. Syftet med denna förordning är att

a)förenkla, påskynda och sänka kostnaderna för förfaranden i gränsöverskridande fall som rör obestridda penningfordringar genom att införa ett förfarande för europeiskt betalningsföreläggande,

och

b)möjliggöra fri rörlighet för europeiska betalningsförelägganden i alla medlemsstater genom att det fastställs miniminormer som, om de uppfylls, onödiggör alla mellanliggande förfaranden i verkställighetsmedlemsstaten före erkännande och verkställighet.

2.Denna förordning skall inte hindra en sökande från att driva in en sådan fordran som avses i artikel 4 genom att använda något annat förfarande som finns tillgängligt enligt lagstiftningen i en medlemsstat eller enligt gemenskapsrätten.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.Denna förordning skall tillämpas på privaträttens område i gränsöverskridande fall, oberoende av vilket slag av domstol det är fråga om. Den omfattar i synnerhet inte skattefrågor, tullfrågor och förvaltningsrättsliga frågor eller statens ansvar för handlingar och underlåtenhet vid utövandet av statens myndighet (”acta iure imperii”).

2.Denna förordning är inte tillämplig på

a)makars förmögenhetsförhållanden, arv och testamenten,

b)konkurs, ackord och liknande förfaranden,

c)social trygghet,

d)utomobligatoriska fordringar, såvida de inte

i)har omfattats av ett avtal mellan parterna eller betalningsskyldighet har medgivits,

ii)avser fastställda skulder som uppstått på grund av gemensamt ägande

av egendom. 

48 

Prop. 2007/08:158

3. I denna förordning avses med medlemsstat samtliga medlemsstater Bilaga 1 med undantag av Danmark.

Artikel 3

Gränsöverskridande fall

1.I denna förordning avses med gränsöverskridande fall ett fall där åtminstone en av parterna har sitt hemvist eller sin vanliga vistelseort i en annan stat än den medlemsstat där den domstol vid vilken talan väckts är belägen.

2.Hemvistet skall avgöras i enlighet med artiklarna 59 och 60 i rådets förordning (EG) nr 44/2001 av den 22 december 2000 om domstols

behörighet och om erkännande och verkställighet av domar på privaträttens områdeTPF6FPT.

3.Den relevanta tidpunkten för att avgöra om det föreligger ett gränsöverskridande fall skall vara när ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande lämnas in i enlighet med denna förordning.

Artikel 4

Förfarande för europeiskt betalningsföreläggande

Förfarandet för det europeiska betalningsföreläggandet skall inrättas för att driva in penningfordringar som avser ett bestämt belopp och som har förfallit till betalning när ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande lämnas in.

Artikel 5

Definitioner

I denna förordning avses med

1.”ursprungsmedlemsstat”: den medlemsstat där ett europeiskt betalningsföreläggande utfärdas,

2.”verkställighetsmedlemsstat”: den medlemsstat där verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande begärs,

6TP PT EGT L 12, 16.1.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2245/2004 (EUT L 381, 28.12.2004, s. 10).

49

3. ”domstol”: samtliga myndigheter i en medlemsstat som är behöriga 

Prop. 2007/08:158 

när det gäller europeiska betalningsförelägganden eller andra frågor som 

Bilaga 1 

hör dit, 

4.”ursprungsdomstol”: den domstol som utfärdar ett europeiskt betalningsföreläggande.

Artikel 6

Domstols behörighet

1.Vid tillämpningen av denna förordning skall domstols behörighet fastställas i enlighet med tillämpliga gemenskapsrättsliga bestämmelser på området, särskilt förordning (EG) nr 44/2001.

2.Om fordran rör ett avtal som har ingåtts av en person, konsumenten, för ändamål som kan anses ligga utanför dennes affärsverksamhet eller yrkesverksamhet, och svaranden är konsumenten, skall emellertid endast domstolarna i den medlemsstat där svaranden har sitt hemvist i den mening som avses i artikel 59 i förordning (EG) nr 44/2001 vara behöriga.

Artikel 7

Ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande

1.En ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras med hjälp av standardformulär A som återges i bilaga I.

2.I ansökan skall följande anges:

a)Namn på och adress till parterna och i förekommande fall deras ombud samt den domstol till vilken ansökan lämnas in.

b)Fordrans belopp, inbegripet huvudfordran samt i förekommande fall ränta, avtalsvite och kostnader.

c)Räntesats om ränta yrkas på fordran, och den tidsperiod för vilken ränta yrkas, om inte lagstadgad ränta automatiskt läggs till kapitalbeloppet enligt lagstiftningen i ursprungsmedlemsstaten.

d)Grunden för talan, inbegripet en redogörelse för de omständigheter som åberopas till grund för fordran och, i förekommande fall, för den ränta som yrkas.

e)En beskrivning av den bevisning som bestyrker fordran.

f)Grunden för domstolens behörighet.

50

g) Fallets gränsöverskridande karaktär i den mening som avses i 

Prop. 2007/08:158 

artikel 3. 

Bilaga 1 

3.I ansökan skall sökanden förklara att de lämnade uppgifterna så vitt han vet och tror är sanna och att han inser att varje avsiktligt felaktig uppgift kan leda till lämpliga påföljder enligt ursprungsmedlemsstatens lagstiftning.

4.Sökanden får i ett tillägg till sin ansökan upplysa domstolen om att han motsätter sig övergång till ett ordinarie civilrättsligt förfarande i den mening som avses i artikel 17 om svaranden bestrider. Sökanden kan även göra detta senare förutsatt att det sker innan föreläggandet utfärdas.

5.Ansökan skall lämnas in i pappersform eller med hjälp av annat kommunikationsmedel, inbegripet på elektronisk väg, som godtas av ursprungsmedlemsstaten och som finns tillgängligt vid ursprungsdomstolen.

6.Ansökan skall undertecknas av sökanden eller i förekommande fall av dennes ombud. När ansökan inlämnas på elektronisk väg enligt punkt 5 skall den undertecknas i enlighet med artikel 2.2 i Europaparlamentets

och rådets direktiv 1999/93/EG av den 13 december 1999 om ett gemenskapsramverk för elektroniska signaturerTPF7FPT. Signaturen skall erkännas i ursprungsmedlemsstaten utan att ytterligare villkor får föreskrivas.

En sådan elektronisk signatur får emellertid inte krävas om och i den utsträckning som det hos domstolarna i ursprungsmedlemsstaten finns ett alternativt elektroniskt kommunikationssystem som är tillgängligt för en viss grupp förhandsregistrerade autentiserade användare och som gör det möjligt att på ett säkert sätt identifiera dessa användare. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådana kommunikationssystem.

Artikel 8

Prövning av ansökan

Den domstol till vilken ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande lämnats in skall snarast möjligt och på grundval av uppgifterna i ansökningsformuläret pröva om de villkor som anges i artiklarna 2, 3, 4, 6 och 7 är uppfyllda och om fordran förefaller välgrundad. Denna prövning får ges formen av ett automatiskt förfarande.

7TP PT EGT L 13, 19.1.2000, s. 12.

51

Artikel 9 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 1 

Komplettering och rättelse 

1.Om villkoren i artikel 7 inte är uppfyllda och om fordran inte är uppenbart ogrundad eller ansökan är obefogad skall domstolen ge sökanden tillfälle att komplettera eller rätta ansökan. Domstolen skall använda sig av standardformulär B, som återges i bilaga II.

2.Om domstolen kräver att sökanden skall komplettera eller rätta sin ansökan, skall den ange en tidsfrist som den anser vara lämplig med hänsyn till omständigheterna. Det står domstolen fritt att förlänga tidsfristen.

Artikel 10

Ändring av ansökan

1.Om kraven i artikel 8 är uppfyllda endast för en del av fordran, skall domstolen informera sökanden om detta med användning av standardformulär C, som återges i bilaga III. Sökanden skall uppmanas att godta eller avvisa ett förslag om ett europeiskt betalningsföreläggande för det belopp som domstolen angivit och skall informeras om följderna av sitt beslut. Sökanden skall svara genom att återsända det standardformulär C som domstolen skickat, inom en tidsfrist som domstolen har angivit i enlighet med artikel 9.2.

2.Om sökanden godtar domstolens förslag, skall domstolen i enlighet med artikel 12 utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande för den del av fordran som godtagits av sökanden. Konsekvenserna med avseende på den återstående delen av den ursprungliga fordran skall regleras av nationell lagstiftning.

3.Om sökanden inte översänder sitt svar inom den tidsfrist som domstolen har angivit eller om sökanden avvisar domstolens förslag, skall domstolen avvisa ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande i dess helhet.

Artikel 11

Avvisning av ansökan

1. Domstolen skall avvisa ansökan om

a)villkoren i artiklarna 2, 3, 4, 6 och 7 inte är uppfyllda, eller

b) fordran är uppenbart ogrundad, 

52 

Prop. 2007/08:158 

eller 

Bilaga 1 

c)sökanden inte översänder sitt svar inom den tidsfrist som domstolen angivit enligt artikel 9.2,

eller

d)sökanden inte översänder sitt svar inom den tidsfrist som domstolen angivit eller avvisar domstolens förslag i enlighet med artikel 10.

Sökanden skall informeras om skälen för att avvisa ansökan med hjälp av standardformulär D, som återges i bilaga IV.

2.Beslut om att avvisa ansökan kan inte överklagas.

3.Beslut om att avvisa en ansökan skall inte hindra en sökande från att göra gällande fordran genom en ny ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande eller något annat förfarande som finns tillgängligt enligt lagstiftningen i en medlemsstat.

Artikel 12

Utfärdande av ett europeiskt betalningsföreläggande

1.Om kraven i artikel 8 är uppfyllda skall domstolen snarast möjligt och normalt inom 30 dagar från inlämnandet av ansökan utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande med hjälp av standardformulär E, som återges i bilaga V.

Perioden på 30 dagar skall inte omfatta den tid som sökanden använt för att komplettera, rätta eller ändra sin ansökan.

2.Det europeiska betalningsföreläggandet skall utfärdas tillsammans med en kopia av ansökningsformuläret. Den information som sökanden lämnar i tillägg 1 och 2 till formulär A ska inte inkluderas.

3.I det europeiska betalningsföreläggandet skall svaranden upplysas om sina möjligheter

a)att till sökanden betala det belopp som anges i föreläggandet, eller

b)att bestrida betalningsföreläggandet genom att till ursprungsdomstolen lämna in ett bestridande, som skall avsändas inom 30 dagar efter det att han delgivits föreläggandet.

4. I det europeiska betalningsföreläggandet skall svaranden upplysas om 

att 

53 

Prop. 2007/08:158

a) föreläggandet utfärdades uteslutande på grundval av de uppgifter som Bilaga 1 sökanden har lämnat och som domstolen inte verifierat,

b)föreläggandet blir verkställbart såvida inte ett bestridande lämnats in till domstolen i enlighet med artikel 16,

c)om ett bestridande lämnas in, skall förfarandet gå vidare vid de behöriga domstolarna i ursprungsmedlemsstaten i enlighet med reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, såvida sökanden inte uttryckligen har begärt att förfarandet i så fall skall avbrytas.

5.Domstolen skall se till att svaranden delges föreläggandet i överensstämmelse med nationell lagstiftning på ett sätt som uppfyller minimikraven i artiklarna 13, 14 och 15.

Artikel 13

Delgivning med bevis på att svaranden mottagit handlingen

Ett europeiskt betalningsföreläggande får delges svaranden, i enlighet med nationell lagstiftning i den stat där delgivning skall verkställas, på ett av följande sätt:

a)Personlig delgivning genom att svaranden undertecknar ett mottagningsbevis med angivande av datum för mottagandet.

b)Personlig delgivning genom att den behöriga person som delgivit handlingen undertecknar ett dokument där det anges att svaranden tagit emot den eller utan stöd i lagen vägrat att ta emot den, samt datum för detta.

c)Delgivning per post genom att svaranden undertecknar och skickar tillbaka ett mottagningsbevis med angivande av datum för mottagandet.

d)Delgivning på elektronisk väg, t.ex. fax eller e-post, där svaranden undertecknar och skickar tillbaka ett mottagningsbevis med angivande av datum för mottagandet.

Artikel 14

Delgivning utan bevis på att svaranden mottagit handlingen

1.Ett europeiskt betalningsföreläggande får även delges svaranden, i enlighet med nationell lagstiftning i den stat där delgivning skall verkställas, på ett av följande sätt:

a) Personlig delgivning på svarandens personliga adress till personer som 

bor i samma hushåll som svaranden eller är anställda där. 

54 

Prop. 2007/08:158

b) Personlig delgivning i svarandens företagslokaler till personer som är Bilaga 1 anställda av svaranden, i de fall där svaranden är egenföretagare och i de

fall svaranden är en juridisk person.

c)Föreläggandet läggs i svarandens brevlåda.

d)Föreläggandet deponeras på ett postkontor eller hos behöriga myndigheter och en skriftlig underrättelse om att så har skett lämnas i svarandens brevlåda, om den skriftliga underrättelsen klart och tydligt anger att det rör sig om en domstolshandling eller att den har den rättsverkan att delgivning anses ha skett och att tidsfrister har börjat löpa.

e)Delgivning per post utan intyg enligt punkt 3, när svaranden har sin adress i ursprungsmedlemsstaten.

f)Delgivning på elektronisk väg med automatisk sändningsbekräftelse, under förutsättning att svaranden i förväg uttryckligen har godkänt detta delgivningssätt.

2.Vid tillämpning av denna förordning skall delgivning enligt punkt 1 inte vara tillåten om svarandens adress inte med säkerhet är känd.

3.Delgivning enligt punkt 1 a, b, c och d skall intygas genom

a)ett dokument, undertecknat av den behöriga person som delgivit handlingen, där det anges

i)vilket sätt som använts för delgivning,

ii)datum för delgivningen,

och

iii)när föreläggandet delgivits någon annan person än svaranden, namnet på denne och i vilket förhållande denne står till svaranden,

eller

b)ett mottagningsbevis från den delgivna personen i fall som avses i punkt 1 a och b.

Artikel 15

Delgivning med ett ombud

Delgivning i enlighet med artiklarna 13 eller 14 får också ske med svarandens ombud.

55

Artikel 16 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 1 

Bestridande av det europeiska betalningsföreläggandet

1.Svaranden kan lämna in ett bestridande av det europeiska betalningsföreläggandet vid ursprungsdomstolen genom att använda standardformulär F, som återges i bilaga VI och som denne skall erhålla samtidigt med det europeiska betalningsföreläggandet.

2.Bestridandet skall sändas inom 30 dagar från det att svaranden delgivits föreläggandet.

3.Svaranden skall i bestridandet ange att han bestrider den aktuella fordran utan att behöva ange skälen för detta.

4.Bestridandet skall lämnas in i pappersform eller med hjälp av annat kommunikationsmedel, inbegripet på elektronisk väg, som godtas av ursprungsmedlemsstaten och som finns tillgängligt vid ursprungsdomstolen.

5.Bestridandet skall undertecknas av svaranden eller i förekommande fall av dennes ombud. Om bestridandet lämnas in på elektronisk väg i enlighet med punkt 4 skall det undertecknas i enlighet med artikel 2.2 i direktiv 1999/93/EG. Signaturen skall erkännas i ursprungsmedlemsstaten utan att ytterligare villkor får föreskrivas.

En sådan elektronisk signatur får emellertid inte krävas om och i den utsträckning som det hos domstolarna i ursprungsmedlemsstaten finns ett alternativt elektroniskt kommunikationssystem som är tillgängligt för en viss grupp förhandsregistrerade autentiserade användare och som gör det möjligt att på ett säkert sätt identifiera dessa användare. Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om sådana kommunikationssystem.

Artikel 17

Verkan av inlämnande av bestridande

1. Om ett bestridande lämnas in inom den tidsfrist som anges i artikel

16.2skall förfarandet gå vidare vid de behöriga domstolarna i ursprungsmedlemsstaten i enlighet med reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, såvida inte sökanden uttryckligen begärt att förfarandet i så fall skall avbrytas.

Att sökanden gjort sin fordran gällande genom det europeiska betalningsföreläggandet får inte enligt nationell lagstiftning inverka menligt på hans ställning i ett senare ordinarie civilrättsligt förfarande.

2.Övergången till ett ordinarie civilrättsligt förfarande i den mening som avses i punkt 1 skall regleras av lagstiftningen i ursprungsmedlemsstaten.

56

3. Sökanden skall informeras om huruvida svaranden har lämnat in ett 

Prop. 2007/08:158 

bestridande och om eventuell övergång till ett ordinarie civilrättsligt 

Bilaga 1 

förfarande. 

Artikel 18

Verkställbarhet

1.Om inget bestridande har inkommit till ursprungsdomstolen inom den tidsgräns som fastställs i artikel 16.2, och med beaktande av skälig tid för bestridandet att komma fram, skall ursprungsdomstolen med användning av standardformulär G, som återges i bilaga VII, utan dröjsmål förklara det europeiska betalningsförläggandet verkställbart. Domstolen skall kontrollera delgivningsdatumet.

2.Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 1 skall de formella förutsättningarna för verkställbarhet regleras av lagstiftningen i ursprungsmedlemsstaten.

3.Domstolen skall skicka det verkställbara europeiska betalningsföreläggandet till sökanden.

Artikel 19

Upphävande av exekvatur

Ett europeiskt betalningsföreläggande som blivit verkställbart i ursprungsmedlemsstaten skall erkännas och verkställas i de övriga medlemsstaterna utan att det behövs någon verkställbarhetsförklaring och utan att det finns någon möjlighet att motsätta sig dess erkännande.

Artikel 20

Förnyad prövning i undantagsfall

1.Svaranden skall efter utgången av den tidsfrist som föreskrivs i artikel 16.2 ha rätt att ansöka om förnyad prövning av det europeiska betalningsföreläggandet hos den behöriga domstolen i ursprungsmedlemsstaten, när

a)i) betalningsföreläggandet har delgivits svaranden på något av de sätt som föreskrivs i artikel 14,

och

ii)delgivning utan svarandens förskyllan inte har skett i så god tid att denne haft möjlighet att förbereda sitt svaromål,

57

eller 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 1 

b)svaranden utan egen förskyllan har varit förhindrad att bestrida fordran på grund av force majeure eller exceptionella omständigheter,

förutsatt att svaranden i vilketdera fallet vidtar åtgärder utan dröjsmål.

2.Svaranden skall efter utgången av den tidsfrist som föreskrivs i artikel 16.2 också ha rätt att ansöka om förnyad prövning av det europeiska betalningsföreläggandet vid den behöriga domstolen i ursprungsmedlemsstaten, när det är uppenbart att betalningsföreläggandet har utfärdats felaktigt med avseende på de villkor som fastställs i denna förordning, eller på grund av andra exceptionella omständigheter.

3.Om domstolen avslår svarandens ansökan på grund av att inget av de skäl för förnyad prövning som anges i punkterna 1 och 2 är tillämpligt, skall det europeiska betalningsföreläggandet ha fortsatt rättsverkan.

Om domstolen beslutar att en förnyad prövning är motiverad på grund av ett av de skäl som anges i punkterna 1 och 2 skall det europeiska betalningsföreläggandet förlora sin giltighet.

Artikel 21

Verkställighet

1.Utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning skall verkställighetsförfarandet regleras av verkställighetsmedlemsstatens lagstiftning.

Ett europeiskt betalningsförläggande som blivit verkställbart skall verkställas enligt samma villkor som ett verkställbart beslut som utfärdats i verkställighetsmedlemsstaten.

2.För verkställighet i en annan medlemsstat skall sökanden till den medlemsstatens behöriga verkställighetsmyndigheter lämna följande:

a)En kopia av det europeiska betalningsföreläggandet, i den lydelse som förklarats verkställbar av ursprungsdomstolen, vilken skall uppfylla de nödvändiga villkoren för fastställande av dess äkthet,

och

b)vid behov en översättning av det europeiska betalningsföreläggandet till det officiella språket i verkställighetsmedlemsstaten eller, om det finns flera officiella språk i den medlemsstaten, det officiella språket eller ett av de officiella språken för domstolsförfaranden på den ort där verkställigheten begärs, i enlighet med den medlemsstatens lagstiftning, eller till ett annat språk som verkställighetsmedlemsstaten har uppgett att

den godkänner. Varje medlemsstat får ange vilket eller vilka av de 

58 

officiella språken för Europeiska unionens institutioner förutom dess eget 

Prop. 2007/08:158 

som de kan godkänna för det europeiska betalningsföreläggandet. 

Bilaga 1 

Översättningen skall vara bestyrkt av en person som är behörig därtill i 

någon av medlemsstaterna. 

3.Ingen säkerhet, borgen eller deposition, oavsett dess benämning, får krävas av en sökande som i en medlemsstat begär verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande utfärdat i en annan medlemsstat, på den grunden att han är utländsk medborgare eller att han inte har hemvist eller vistelseort i verkställighetsmedlemsstaten.

Artikel 22

Hinder mot verkställighet

1.Verkställighet skall på svarandens ansökan vägras av den behöriga domstolen i verkställighetsmedlemsstaten, om det europeiska betalningsföreläggandet är oförenligt med ett beslut eller föreläggande som tidigare meddelats i en medlemsstat eller i tredjeland, om

a)det tidigare beslutet eller föreläggandet avsåg samma sak och samma parter,

och

b)det tidigare beslutet eller föreläggandet uppfyller de nödvändiga villkoren för erkännande i verkställighetsmedlemsstaten,

och

c)den omständighet som gör besluten oförenliga inte kunde ha åberopats som en invändning under domstolsförfarandet i ursprungsmedlemsstaten.

2.Verkställighet skall på begäran vägras även om och i den omfattning som svaranden till sökanden erlagt det angivna beloppet i det europeiska betalningsföreläggandet.

3.Det europeiska betalningsföreläggandet får inte under några omständigheter omprövas i sak i verkställighetsmedlemsstaten.

Artikel 23

Vilandeförklaring eller begränsning av verkställighet

Om svaranden har ansökt om förnyad prövning i enlighet med artikel 20 får den behöriga domstolen i verkställighetsmedlemsstaten på ansökan av svaranden

a) begränsa verkställighetsförfarandet till säkerhetsåtgärder, 

59 

Prop. 2007/08:158 

eller 

Bilaga 1 

b)göra verkställigheten beroende av att det ställs en sådan säkerhet som domstolen eller myndigheten bestämmer,

eller

c)när det föreligger exceptionella omständigheter, låta verkställighetsförfarandet vila.

Artikel 24

Juridisk företrädare

Det skall inte vara obligatoriskt att företrädas av en advokat eller annan jurist

a)för sökanden i samband med ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande,

b)för svaranden i samband med bestridandet av ett europeiskt betalningsföreläggande.

Artikel 25

Domstolsavgifter

1.Domstolsavgifterna för ett förfarande för europeiskt betalningsföreläggande och det ordinarie civilrättsliga förfarande som följer på detta vid ett bestridande av ett europeiskt betalningsföreläggande i en medlemsstat får sammantaget inte överstiga domstolsavgifterna för ett ordinarie civilrättsligt förfarande som inte har föregåtts av ett förfarande för europeiskt betalningsföreläggande i den medlemsstaten.

2.Vid tillämpning av denna förordning skall domstolsavgifter omfatta avgifter som skall erläggas till domstolen och vars storlek fastställs i enlighet med nationell lagstiftning.

Artikel 26

Förhållande till nationell processlagstiftning

Alla processrättsliga frågor som inte tas upp särskilt i denna förordning skall regleras enligt nationell lagstiftning.

60

Artikel 27 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 1 

Förhållande till förordning (EG) nr 1348/2000

Denna förordning skall inte påverka tillämpningen av rådets förordning (EG) nr 1348/2000 av den 29 maj 2000 om delgivning i medlemsstaterna av handlingar i mål och ärenden av civil eller kommersiell naturTPF8FPT.

Artikel 28

Information om delgivningskostnader och verkställighet

Medlemsstaterna skall samarbeta för att informera allmänhet och jurister om

a)kostnader för delgivning av dokument, och

b)vilka myndigheter som har behörighet i fråga om verkställighet med avseende på tillämpningen av artiklarna 21–23,

särskilt genom det europeiska rättsliga nätverk på privaträttens område vilket inrättades genom rådets beslut 2001/470/EGTPF9FPT.

Artikel 29

Information om domstols behörighet, förfaranden för förnyad

prövning, kommunikationsmedel och språk

1.Senast den 12 juni 2008 skall medlemsstaterna underrätta kommissionen om

a)vilka domstolar som är behöriga att utfärda ett europeiskt betalningsföreläggande,

b)förfarande för förnyad prövning och behöriga domstolar för tillämpningen av artikel 20,

c)vilka kommunikationsmedel som godtas vid ett förfarande för europeiskt betalningsföreläggande och som domstolarna har tillgång till,

d)språk som godtas i enlighet med artikel 21.2 b.

8TP PT EGT L 160, 30.6.2000, s. 37.

9TP PT EGT L 174, 27.6.2001, s. 25.

61

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om senare ändringar av 

Prop. 2007/08:158 

denna information. 

Bilaga 1 

2.Kommissionen skall ställa den information som meddelats i enlighet med punkt 1 till allmänhetens förfogande genom offentliggörande i Europeiska unionens officiella tidning och på andra lämpliga sätt.

Artikel 30

Ändring av bilagorna

Standardformulären i bilagorna skall uppdateras eller anpassas i tekniskt avseende för att säkerställa full överensstämmelse med bestämmelserna i denna förordning enligt förfarandet i artikel 31.2.

Artikel 31

Kommitté

1.Kommissionen skall biträdas av den kommitté som inrättats genom artikel 75 i förordning (EG) nr 44/2001.

2.När det hänvisas till denna punkt, skall artikel 5a.1 – 5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

3.Kommittén skall själv anta sin arbetsordning.

Artikel 32

Översyn

Senast den 12 december 2013 skall kommissionen överlämna en detaljerad rapport till Europaparlamentet, rådet och Europeiska ekonomiska och sociala kommittén om hur förfarandet med det europeiska betalningsföreläggandet fungerar. Rapporten skall innehålla en utvärdering av förfarandet som det har fungerat och en utvidgad konsekvensanalys för varje medlemsstat.

För detta ändamål, och för att garantera att bästa praxis i Europeiska unionen vederbörligen beaktas och återspeglar principerna för bättre lagstiftning, skall medlemsstaterna förse kommissionen med information om hur det europeiska betalningsföreläggandet fungerar över gränserna. Denna information skall omfatta domstolsavgifter, handläggningstider, effektivitet, lätthet att använda samt medlemsstaternas interna förfaranden för betalningsförelägganden.

Kommissionens rapport skall vid behov åtföljas av förslag till ändringar.

62

Artikel 33 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 1 

Ikraftträdande 

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts 

i Europeiska unionens officiella tidning. 

Den skall tillämpas från och med den 12 december 2008 med undantag 

för artiklarna 28, 29, 30 och 31 som skall tillämpas från och med den 12 

juni 2008. 

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla 

medlemsstater i enlighet med fördraget om upprättandet av Europeiska 

gemenskapen. 

Utfärdad i Strasbourg den 12 december 2006. 

På Europaparlamentets vägnar 

J. BORELL FONTELLES 

Ordförande 

På rådets vägnar

M.PEKKARINEN

Ordförande

63

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

64

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

65

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

66

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

67

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

68

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

69

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

70

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

71

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

72

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

73

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

74

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

75

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

76

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

77

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

78

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

79

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

80

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

81

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

82

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

83

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

84

Prop. 2007/08:158 Bilaga 1

85

Sammanfattningen i promemorian Europeiskt betalningsföreläggande (Ds 2008:2)

Prop. 2007/08:158 Bilaga 2

Europaparlamentet och Europeiska unionens råd antog den 12 december 2006 förordningen (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande. Genom förordningen införs ett förfarande som syftar till att borgenärer – när gäldenären har sitt hemvist i en annan medlemsstat – snabbt, enkelt och billigt ska kunna få obestridda krav fastställda i verkställbara avgöranden. Ett utfärdat europeiskt betalningsföreläggande ska erkännas och kunna verkställas i alla medlemsstater utan några mellanliggande förfaranden. Förordningen varken ersätter eller harmoniserar de nationella förfarandena för fastställande av obestridda krav i verkställbara avgöranden.

Förordningen trädde i kraft den 31 december 2006 och ska tillämpas fullt ut från och med den 12 december 2008.

Förordningen är direkt tillämplig i Sverige men kräver vissa kompletterande bestämmelser i fråga om bl.a. beslutsmyndighet, ansökningsavgift och verkställighet. I promemorian lämnas förslag på sådana kompletterande bestämmelser. Författningsförslagen är avsedda att träda i kraft den 12 december 2008.

86

Promemorians lagförslag

1Förslag till lag om ett europeiskt betalningsföreläggande

Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggandeTPF1FPT.

Ansökan

2 § En ansökan om ett europeiskt betalningsföreläggande som görs i Sverige ska ges in till Kronofogdemyndigheten.

Vad som sägs i första stycket gäller även om ansökan avser anspråk som enligt särskilda föreskrifter ska prövas av Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd.

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får föreskriva att ansökningar och bestridanden får ges in i form av elektroniska dokument.

Med elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad behandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vad som avses med ett elektroniskt dokument.

4 § Om en ansökan eller ett bestridande ges in i form av ett elektroniskt dokument, ska den lämnas till ett mottagningsställe för elektroniska dokument som Kronofogdemyndigheten har anvisat. En sådan handling ska anses ha kommit in till Kronofogdemyndigheten när den har anlänt till ett sådant mottagningsställe.

5 § Ansökningsavgift ska betalas i förskott. Om sökanden inte följer ett föreläggande att betala ansökningsavgiften, ska ansökningen avvisas.

6 § Om Kronofogdemyndigheten inte har kunnat delge svaranden det europeiska betalningsföreläggandet, ska ansökan avvisas.

7 § Om sökanden återkallar sin ansökan, ska målet avskrivas.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

1TP PT EUT L 399, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006R1896).

87

Partiellt betalningsföreläggande 

Prop. 2007/08:158 

8 § Om ett europeiskt betalningsföreläggande utfärdats för endast en del 

Bilaga 3 

av den fordran som angetts i ansökan, ska den återstående delen av 

ansökan avskrivas. 

Sökandens rätt till ersättning för kostnader i målet 

9 § Ersättning till sökanden för kostnader i målet får avse 

ansökningsavgift samt skäligt belopp för 

1.delgivningskostnader,

2.översättning av handlingar,

3.åtgärder som vidtagits i syfte att förmå svaranden att erlägga betalning för en förfallen skuld (inkassokostnader), och

4.sökandens eget arbete med anledning av målet samt arvode till ombud eller biträde.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning för kostnader enligt första stycket 3 och 4.

Överlämnande av mål till tingsrätt eller annan myndighet

10 § Om förfarandet ska gå vidare i enlighet med reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, ska Kronofogdemyndigheten överlämna målet till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet. Om ansökan gäller ett sådant anspråk som anges i 2 § andra stycket, ska överlämnande i stället ske till Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd.

Om en tingsrätt finner att det inte framgår av handlingarna att tingsrätten är behörig att handlägga målet, ska rätten överlämna målet till en annan tingsrätt som kan vara behörig. Vid överlämnande till Arbetsdomstolen eller Statens va-nämnd tillämpas 2 och 3 §§ lagen (1991:852) om betalningsföreläggande för fordringar i arbetstvister och fordringar som skall prövas av statens va-nämnd.

Ett beslut om överlämnande enligt andra stycket får inte överklagas.

11 § I mål som överlämnats till tingsrätt eller annan myndighet ska talan anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten. De av sökanden ingivna handlingarna ska anses som stämningsansökan. Stämning i målet ska anses utfärdad när domstolen förordnar om målets handläggning.

Överklagande

12 § Kronofogdemyndighetens beslut får inte överklagas.

88

Förnyad prövning

13 § En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska ges in till en tingsrätt som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet.

Beviljas en ansökan om förnyad prövning, ska rätten samtidigt besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten.

Verkställighet

14 § Vid verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som utfärdats och förklarats verkställbart i en annan medlemsstat ska utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av en dom som har vunnit laga kraft tillämpas, om inte annat följer av artikel 22 eller 23 i förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

Övriga bestämmelser

15 § I den mån särskilda bestämmelser inte har meddelats i denna lag och annat inte heller följer av förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande, gäller i tillämpliga delar vad som är föreskrivet om utsökningsmål i 1 kap. 3–5 §§ samt 2 kap. 6–9 och 20 §§ utsökningsbalken.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

89

2 

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken 

Härigenom föreskrivs i fråga om utsökningsbalken dels att 3 kap. 1 § ska ha följande lydelse,

dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 3 kap. 12 a §, samt närmast före 3 kap. 12 a § en ny rubrik av följande lydelse.

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

3kap.

1 §TPF1FPT

Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel äga rum på grund av följande exekutionstitlar:

1.domstols dom, utslag eller beslut,

2.förlikning som är stadfäst av domstol,

3.godkänt strafföreläggande eller godkänt föreläggande av ordningsbot,

4.skiljedom,

5.förbindelse angående underhållsbidrag,

6.förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkställas,

7.handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkställighet,

8. Kronofogdemyndighets utslag 

8. Kronofogdemyndighets utslag 

eller beslut i mål om betalnings- 

eller beslut 

i mål 

om 

betalnings- 

föreläggande eller handräckning. 

föreläggande eller handräckning, 

9. ett europeiskt betalningsföre- 

läggande som utfärdats och för- 

klarats verkställbart av Krono- 

fogdemyndigheten 

enligt Europa- 

parlamentets 

och 

rådets 

förordning (EG) nr 1896/2006 av 

den 12 december 2006 om 

införande 

av 

ett 

europeiskt 

2 

betalningsföreläggandeTPF FPT. 

Vad som i balken sägs om dom gäller, om ej annat föreskrivs, i tillämpliga delar även domstols utslag eller beslut samt Kronofogdemyndighets utslag eller beslut i mål om betalningsföreläggande eller handräckning.

1TP PT Senaste lydelse 2006:672.

2TP PT EUT L 399, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006R1896).

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

90

Europeiskt betalningsföreläggande

12 a §

Ett europeiskt betalningsföreläggande som utfärdats och förklarats verkställbart av Kronofogdemyndigheten får verkställas utan särskilda villkor, om inte annat följer av artikel 22 eller 23 i förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

91

3Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428)

Härigenom föreskrivs att 3 b § delgivningslagen (1970:428) ska ha följande lydelse.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

1 

3 b §TPF FPT 

Har ett mål om betalningsföre- 

Har ett mål om betalningsföre- 

läggande eller vanlig hand- 

läggande eller vanlig hand- 

räckning efter bestridande över- 

räckning eller ett mål om 

lämnats till tingsrätt, Arbets- 

europeiskt betalningsföreläggande 

domstolen eller Statens va-nämnd,

efter bestridande 

överlämnats till 

får svaranden delges 

sökandens 

tingsrätt, 

Arbetsdomstolen 

eller 

begäran om 

överlämnande 

och 

Statens va-nämnd, får svaranden 

andra handlingar i målet genom 

delges 

sökandens 

begäran 

om 

förenklad delgivning, om svar- 

överlämnande och andra hand- 

anden under 

handläggningen 

hos 

lingar i målet genom förenklad 

kronofogdemyndigheten 

har 

del- 

delgivning, om 

svaranden under 

getts upplysning om att förenklad 

handläggningen 

hos 

Kronofogde- 

delgivning 

kan komma 

att 

myndigheten har delgetts upplys- 

användas i målet hos tingsrätten, 

ning om att förenklad delgivning 

Arbetsdomstolen eller Statens va- 

kan komma att användas i målet 

nämnd. 

hos tingsrätten, 

Arbetsdomstolen 

eller Statens va-nämnd.

En tilltalad i ett brottmål vid tingsrätt får delges stämningsansökan och andra handlingar i målet genom förenklad delgivning om han eller hon i samband med föreläggande av ordningsbot, eller utredning av ett brott som enligt 48 kap. 13 § rättegångsbalken får beivras genom sådant föreläggande, har delgetts upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas i brottmålet.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

1TP PT Senaste lydelse 2001:236.

92

4Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § samt 2 kap. 7 och 8 §§ lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet ska ha följande lydelse.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

1kap.

1 §TPF1FPT

Denna 

lag 

tillämpas 

vid 

Denna 

lag 

tillämpas 

vid 

behandling 

av personuppgifter i 

behandling 

av personuppgifter i 

Kronofogdemyndighetens 

verk- 

Kronofogdemyndighetens 

verk- 

samhet med utsökning och indriv- 

samhet med utsökning och indriv- 

ning, skuldsanering, betalnings- 

ning, 

skuldsanering, 

betalnings- 

föreläggande och handräckning, 

föreläggande och 

handräckning, 

tillsyn i konkurs samt i annan 

europeiskt 

betalningsförelägg- 

verksamhet 

som 

särskilt åligger 

ande, tillsyn i konkurs samt i 

Kronofogdemyndigheten, 

om 

annan 

verksamhet som 

särskilt 

behandlingen är helt eller delvis 

åligger 

Kronofogdemyndigheten, 

automatiserad eller om uppgifterna 

om behandlingen är helt eller 

ingår i eller är avsedda att ingå i en 

delvis 

automatiserad 

eller 

om 

strukturerad samling av person- 

uppgifterna ingår i eller är avsedda 

uppgifter som är tillgängliga för 

att ingå i en strukturerad samling 

sökning eller 

sammanställning 

av personuppgifter som är till- 

enligt särskilda kriterier. 

gängliga 

för 

sökning 

eller 

sammanställning 

enligt 

särskilda 

kriterier. 

Bestämmelserna i 4, 5 och 7 §§ samt 2 kap. gäller även vid behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna.

2kap.

7 §

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning skall det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen

(betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande ska det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen (betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

1TP PT Senaste lydelse 2006:733.

93

8§TPF2FPT

Uppgifter får behandlas i databasen för tillhandahållande av information som behövs i Kronofogdemyndighetens verksamhet för

1. 

handläggningen av 

mål om 

1. 

handläggningen 

av mål om 

betalningsföreläggande 

eller 

betalningsföreläggande, 

handräckning, 

handräckning eller 

europeiskt 

betalningsföreläggande, 

2. 

tillhandahållande av 

utslag i 

2. 

tillhandahållande 

av utslag i 

mål 

om betalningsföreläggande 

mål 

om betalningsföreläggande 

och handräckning, och 

och handräckning eller utfärdande 

av europeiska betalningsförelägg- 

anden, och 

3. tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

2TP PT Senaste lydelse 2006:733.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 3

94

Förteckning över remissinstanser

Prop. 2007/08:158 Bilaga 4

Efter remiss har yttranden över promemorian avgetts av Riksdagens ombudsmän (JO), Svea hovrätt, Malmö tingsrätt, Sundsvalls tingsrätt, Justitiekanslern, Domstolsverket, Kommerskollegium, Skatteverket, Kronofogdemyndigheten, Konsumentverket, Statens va-nämnd, Arbetsdomstolen, Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds universitet, Sveriges advokatsamfund, Svensk Handel, Svenskt Näringsliv, Föreningen Sveriges kronofogdar och Svensk Inkasso.

Sveriges domareförbund har avstått från att yttra sig.

95

Lagrådsremissens lagförslag

1 

Förslag till lag om europeiskt betalningsföreläggande 

Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller bestämmelser som kompletterar Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 av den 12 december 2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggandeTPF1FPT.

Ansökan

2 § En ansökan om europeiskt betalningsföreläggande som ska göras i Sverige ges in till Kronofogdemyndigheten.

3 § Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer får meddela föreskrifter om att ansökningar och bestridanden får ges in i form av elektroniska dokument.

Med elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad behandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vad som avses med ett elektroniskt dokument.

4 § En ansökan eller ett bestridande som ges in i form av ett elektroniskt dokument ska lämnas till ett mottagningsställe för elektroniska dokument som Kronofogdemyndigheten har anvisat. En sådan handling ska anses ha kommit in till Kronofogdemyndigheten när den har anlänt till mottagningsstället.

5 § Den som ansöker om europeiskt betalningsföreläggande ska betala en ansökningsavgift. Regeringen får meddela föreskrifter om avgiftens storlek.

Ansökningsavgiften ska betalas i förskott.

Om sökanden inte följer ett föreläggande att betala ansökningsavgift, ska ansökan avvisas.

6 § Om det europeiska betalningsföreläggandet inte har kunnat delges, ska Kronofogdemyndigheten pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om ansökan ska avvisas. Vid denna prövning ska hänsyn tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen, förutsättningarna för att fortsatta försök ska lyckas samt omständigheterna i övrigt.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 5

1TP PT EUT L 399, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006R1896).

96

7 § Om sökanden återkallar sin ansökan, ska målet avskrivas.

Partiellt betalningsföreläggande

8 § Om ett europeiskt betalningsföreläggande har utfärdats för endast en del av den fordran som har angetts i ansökan, ska den återstående delen av ansökan avskrivas.

Sökandens rätt till ersättning för kostnader i målet

9 § Ersättning till sökanden för kostnader i målet får avse ansökningsavgift samt skäligt belopp för

1.delgivning,

2.översättning av handlingar, och

3.sökandens eget arbete med anledning av målet och arvode till ombud eller biträde.

Regeringen meddelar närmare föreskrifter om ersättning för kostnader enligt första stycket 3.

Överlämnande av mål till domstol eller annan myndighet

10 § Om förfarandet ska gå vidare enligt reglerna för ordinarie civilrättsliga förfaranden, ska Kronofogdemyndigheten överlämna målet till den domstol eller myndighet som enligt vad handlingarna visar är behörig att handlägga målet.

Om en domstol eller en annan myndighet finner att det inte framgår av handlingarna att den är behörig att handlägga målet, ska målet överlämnas till en annan domstol eller myndighet som kan vara behörig.

Ett beslut om överlämnande enligt andra stycket får inte överklagas.

11 § I mål som har överlämnats till domstol eller annan myndighet ska talan anses väckt när ansökan kom in till Kronofogdemyndigheten.

De handlingar som sökanden har givit in till Kronofogdemyndigheten ska i domstol anses som stämningsansökan. Stämning i målet ska anses utfärdad när domstolen beslutar om målets handläggning.

Överklagande av Kronofogdemyndighetens beslut

12 § Kronofogdemyndighetens beslut får inte överklagas.

Förnyad prövning

13 § En ansökan om förnyad prövning av ett europeiskt betalningsföreläggande ska göras skriftligen.

Ansökan ska ges in till hovrätten, om målet enligt 10 § skulle ha överlämnats till tingsrätt. Om målet skulle ha överlämnats till annan domstol eller myndighet, ska ansökan ges in till Svea hovrätt.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 5

97

Beviljas ansökan, ska rätten samtidigt besluta att ny handläggning ska ske vid Kronofogdemyndigheten. Vid rättens handläggning gäller i övrigt bestämmelserna om resning i 58 kap. 5 §, 6 § andra och tredje styckena, 7 och 8 §§ rättegångsbalken i tillämpliga delar.

Verkställighet

14 § Vid verkställighet av ett europeiskt betalningsföreläggande som har förklarats verkställbart i en annan medlemsstat ska utsökningsbalkens bestämmelser om verkställighet av en dom som har vunnit laga kraft tillämpas, om inte något annat följer av artikel 22 eller 23 i förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande.

Övriga bestämmelser

15 § Om något annat inte följer av förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande och särskilda bestämmelser inte heller har meddelats i denna lag, gäller i tillämpliga delar bestämmelserna om utsökningsmål i 1 kap. 3–5 §§ samt 2 kap. 6–9 och 20 §§ utsökningsbalken.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 5

98

2 

Förslag till lag om ändring i utsökningsbalken 

Härigenom föreskrivs i fråga om utsökningsbalken dels att 3 kap. 1 § ska ha följande lydelse,

dels att rubriken närmast före 3 kap. 11 § ska lyda ”Utslag och beslut i mål om betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande”,

dels att det i balken ska införas en ny paragraf, 3 kap. 12 a §, av följande lydelse.

Lydelse enligt prop. 2007/08:135 

Föreslagen lydelse 

3kap.

1 §

Verkställighet får under de förutsättningar som anges i detta kapitel äga rum på grund av följande exekutionstitlar:

1.domstols dom, utslag eller beslut,

2.förlikning som är stadfäst av domstol,

3.godkänt strafföreläggande, godkänt föreläggande av ordningsbot eller godkänt avgiftsföreläggande,

4.skiljedom,

5.förbindelse angående underhållsbidrag,

6.förvaltningsmyndighets beslut som enligt särskild föreskrift får verkställas,

7.handling som enligt särskild föreskrift får läggas till grund för verkställighet, och

8. Kronofogdemyndighets utslag 

8. Kronofogdemyndighetens 

ut- 

eller beslut i mål om betalnings- 

slag eller beslut i mål om betal- 

föreläggande eller handräckning. 

ningsföreläggande eller handräck- 

ning samt europeiskt betalnings- 

föreläggande 

som 

har 

förklarats 

verkställbart 

av Kronofogdemyn- 

digheten. 

Vad som i balken sägs om dom 

Det som i balken sägs om dom 

gäller, om ej annat föreskrivs, i 

gäller, om inte annat föreskrivs, i 

tillämpliga delar 

även domstols 

tillämpliga 

delar 

även 

domstols 

utslag eller beslut samt Krono- 

utslag eller beslut, Kronofogde- 

fogdemyndighets 

utslag 

eller 

myndighetens utslag eller beslut i 

beslut i mål om betalningsföre- 

mål om 

betalningsföreläggande 

läggande eller handräckning. 

eller handräckning samt europeiskt 

betalningsföreläggande 

som 

har 

förklarats verkställbart av Krono- 

fogdemyndigheten. 

Prop. 2007/08:158 Bilaga 5

99

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

Prop. 2007/08:158 

Bilaga 5 

12 a § 

Europeiskt 

betalningsförelägg- 

ande som har förklarats verk- 

ställbart 

av 

Kronofogdemyndig- 

heten får verkställas utan sär- 

skilda villkor, om inte något annat 

följer av artikel 22 eller 23 i Euro- 

paparlamentets och rådets för- 

ordning (EG) nr 1896/2006 av den 

12 december 2006 om införande 

av ett europeiskt 

betalningsföre- 

1 

FPT. 

läggandeTPF 

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

1TP PT EUT L 399, 30.12.2006, s. 1 (Celex 32006R1896).

100

3Förslag till lag om ändring i delgivningslagen (1970:428)

Härigenom föreskrivs att 3 b § delgivningslagen (1970:428) ska ha följande lydelse.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 5

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

1 

3 b §TPF FPT 

Har ett mål om betalningsföre- 

Har ett mål om betalningsföre- 

läggande eller vanlig handräck- 

läggande eller vanlig handräck- 

ning efter bestridande överlämnats 

ning eller ett mål om europeiskt 

till tingsrätt, Arbetsdomstolen eller 

betalningsföreläggande efter 

be- 

Statens va-nämnd, får svaranden 

stridande överlämnats till tingsrätt, 

delges sökandens 

begäran om 

Arbetsdomstolen eller Statens va- 

överlämnande och andra hand- 

nämnd, får svaranden delges sök- 

lingar i målet genom förenklad 

andens begäran om överlämnande 

delgivning, om 

svaranden under 

och andra handlingar i målet 

handläggningen 

hos 

kronofogde- 

genom förenklad 

delgivning, 

om 

myndigheten har delgetts upplys- 

svaranden under 

handläggningen 

ning om att förenklad delgivning 

hos Kronofogdemyndigheten 

har 

kan komma att användas i målet 

delgetts upplysning om att fören- 

hos tingsrätten, 

Arbetsdomstolen 

klad delgivning kan komma att 

eller Statens va-nämnd.

användas i målet hos tingsrätten, 

Arbetsdomstolen eller Statens va- 

nämnd. 

En tilltalad i ett brottmål vid tingsrätt får delges stämningsansökan och andra handlingar i målet genom förenklad delgivning om han eller hon i samband med föreläggande av ordningsbot, eller utredning av ett brott som enligt 48 kap. 13 § rättegångsbalken får beivras genom sådant föreläggande, har delgetts upplysning om att förenklad delgivning kan komma att användas i brottmålet.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

1TP PT Senaste lydelse 2001:236.

101

4Förslag till lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet

Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 § samt 2 kap. 7 och 8 §§ lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet ska ha följande lydelse.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 5

Nuvarande lydelse 

Föreslagen lydelse 

1kap.

1 §TPF1FPT

Denna lag tillämpas vid behand- 

Denna lag tillämpas vid behand- 

ling av personuppgifter i Krono- 

ling av personuppgifter i Krono- 

fogdemyndighetens 

verksamhet 

fogdemyndighetens 

verksamhet 

med utsökning 

och 

indrivning, 

med utsökning 

och 

indrivning, 

skuldsanering, betalningsförelägg- 

skuldsanering, betalningsförelägg- 

ande och handräckning, tillsyn i 

ande och handräckning, europeiskt 

konkurs samt i annan verksamhet 

betalningsföreläggande, 

tillsyn i 

som särskilt åligger Kronofogde- 

konkurs samt i annan verksamhet 

myndigheten, om behandlingen är 

som särskilt åligger Kronofogde- 

helt eller delvis automatiserad eller 

myndigheten, om behandlingen är 

om uppgifterna ingår i eller är 

helt eller delvis automatiserad eller 

avsedda att ingå i en strukturerad 

om uppgifterna ingår i eller är 

samling av personuppgifter som är 

avsedda att ingå i en strukturerad 

tillgängliga för 

sökning eller 

samling av personuppgifter som är 

sammanställning 

enligt särskilda 

tillgängliga för 

sökning eller 

kriterier. 

sammanställning 

enligt 

särskilda 

kriterier. 

Bestämmelserna i 4, 5 och 7 §§ samt 2 kap. gäller även vid behandling av uppgifter om juridiska personer och avlidna.

2kap.

7 §

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning skall det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen

(betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

I verksamheten med betalningsföreläggande och handräckning samt europeiskt betalningsföreläggande ska det finnas en samling uppgifter som med hjälp av automatiserad behandling används gemensamt i verksamheten för de i 8 och 9 §§ angivna ändamålen

(betalningsföreläggande- och handräckningsdatabas).

1TP PT Senaste lydelse 2006:733.

102

2 

Prop. 2007/08:158 

8 §TPF FPT 

Uppgifter får behandlas i databasen för tillhandahållande 

av Bilaga 5 

information som behövs i Kronofogdemyndighetens verksamhet för 

1. handläggningen av mål om 

1. handläggningen 

av 

mål 

om 

betalningsföreläggande eller hand- 

betalningsföreläggande, handräck- 

räckning, 

ning eller europeiskt betalnings- 

föreläggande, 

2. tillhandahållande av utslag i 

2. tillhandahållande 

av 

utslag i 

mål om betalningsföreläggande 

mål om 

betalningsföreläggande 

och handräckning, och 

och handräckning samt verk- 

ställighetsförklaring 

i 

mål 

om 

europeiskt 

betalningsförelägg- 

ande, och 

3. tillsyn, kontroll, uppföljning och planering av verksamheten.

U

Denna lag träder i kraft den 12 december 2008.

2TP PT Senaste lydelse 2006:733.

103

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2008-05-09

Närvarande: F.d. justitierådet Nina Pripp, justitierådet Marianne Lundius och regeringsrådet Karin[REDACTED_EFTERNAMN].

Europeiskt betalningsföreläggande

Enligt en lagrådsremiss den 29 april 2008 (Justitiedepartementet) har regeringen beslutat att inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.lag om europeiskt betalningsföreläggande,

2.lag om ändring i utsökningsbalken,

3.lag om ändring i delgivningslagen (1970:428),

4.lag om ändring i lagen (2001:184) om behandling av uppgifter i Kronofogdemyndighetens verksamhet.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige Måns Wigén.

Förslagen föranleder följande yttrande av LagrådetU:U

I lagrådsremissen föreslås en ny lag jämte följdändringar till komplettering av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1896/2006 om införande av ett europeiskt betalningsföreläggande. Förordningen, som med vissa undantag ska tillämpas på privaträttens område i gränsöverskridande fall, syftar till att snabbt, enkelt och billigt få obestridda krav fastställda i verkställbara avgöranden.

FörslagetUtill lag om europeiskt betalningsföreläggande

3 §

I 3 § behandlas möjligheten att ge in ansökningar och bestridanden i form av elektroniska dokument. I paragrafens andra stycke första meningen ges en definition av vad som avses med ett elektroniskt dokument. I styckets andra mening finns en upplysning om att regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om vad som avses med ett elektroniskt dokument. Vad som synes vara åsyftat är en precisering av de tekniska krav i fråga om verifiering av innehåll och utställare som måste vara uppfyllda för att ett elektroniskt dokument ska anses föreligga.

Mot bakgrund av vad som nu sagts föreslår Lagrådet att stycket ges följande lydelse:

Med elektroniskt dokument avses en upptagning som har gjorts med hjälp av automatiserad behandling och vars innehåll och utställare kan verifieras genom ett visst tekniskt förfarande. Regeringen eller den myndighet som regeringen bestämmer meddelar närmare föreskrifter om det tekniska förfarandet för verifiering.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 6

104

6 §

I förevarande paragraf har tagits in särskilda bestämmelser gällande den situationen att Kronofogdemyndigheten misslyckats i försök att delge svaranden ett europeiskt betalningsföreläggande. Om föreläggandet inte har kunnat delges, ska myndigheten enligt förslaget pröva om försöken till delgivning ska fortsätta eller om ansökan ska avvisas. Vid denna prövning ska, föreslås det vidare, hänsyn tas till det arbete och den kostnad som dittills har lagts ned på delgivningen.

Bestämmelserna i 6 § har delvis motsvarighet i 30 § lagen (1990:746) om betalningsföreläggande och handräckning. Det föreskrivs dock där också att Kronofogdemyndigheten – när delgivningsförsök misslyckats – ska pröva om sökanden ska erbjudas att själv ombesörja delgivningen. Antar sökanden inte erbjudandet, ska ansökningen avvisas. Antar sökanden däremot erbjudandet men misslyckas han eller hon med delgivningen, förfaller ansökan (29 § tredje stycket).

Mot bakgrund av att sökanden i mål om europeiskt betalningsföreläggande som handläggs i Sverige med få undantag kommer att ha sitt hemvist i en annan medlemsstat sägs i lagrådsremissen att det i en sådan situation är olämpligt att som i den ordinarie summariska processen kräva att sökanden själv ska ombesörja delgivningen i Sverige. Därför föreslås inte någon sådan regel med påföljd att ansökningen annars avvisas.

Något krav på att sökanden själv ska ombesörja delgivningen ställer dock inte lagen om betalningsföreläggande och handräckning upp. Sökanden ska endast ges ett erbjudande att själv delge. Sökanden är givetvis fri att avstå från erbjudandet. Erbjudandet ges först när myndigheten bedömer att den uttömt sina möjligheter att få till stånd en delgivning. Lagrådet anser därför att det vore bäst förenligt med sökandens intresse att också i mål enligt förevarande lag, om denne – i de fall myndigheten misslyckats med sina delgivningsförsök – erhöll erbjudande om att själv ombesörja delgivningen framför alternativet att möjligheten att få ett verkställbart avgörande faller bort. Lagrådet vill därför ifrågasätta om inte 6 § borde formuleras om så att den också i nu aktuell del får samma innehåll som 30 § lagen om betalningsföreläggande och handräckning.

ÖvrigaUlagförslag

Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

Prop. 2007/08:158 Bilaga 6

105

Justitiedepartementet 

Prop. 2007/08:158 

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 22 maj 2008

Närvarande: Statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

U

Regeringen beslutar proposition 2007/08:158 Europeiskt betalningsföreläggande.

106

Rättsdatablad 

Prop. 2007/08:158 

Författningsrubrik 

Bestämmelser som 

Celexnummer för 

inför, ändrar, upp- 

bakomliggande EG- 

häver eller upprepar 

regler 

ett normgivnings- 

bemyndigande 

Lag om europeiskt 

3 och 5 §§ 

32006R1896 

betalningsföreläggande 

Lag om ändring i 

32006R1896 

utsökningsbalken 

107