Regeringens proposition 1992/93:7

om rätten till folkpension m.m.

Prop. 1992/93:7

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 24 september 1992.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Bo[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås ett nytt system för beräkning av folkpension och begärs ett godkännande av en ny nordisk konvention om social trygghet.

Enligt förslaget skall folkpension beräknas enligt två alteraativa regler: antingen i förhållande till tid för bosättiung i Sverige eller i relation till antalet år för vilka tillgodoräknats ATP-poäng. Den regel som ger det för den pensionsberättigade mest förmånliga resultatet skall tillämpas.

De föreslagna intjänanderegleraa skall gälla på samma villkor för svenska och utländska medborgare. Däremot får enligt lagforslagen endast svenska medborgare rätt enligt den nationella lagstiftningen att uppbära folkpension vid bosättning utomlands.

När EES-avtalet träder i kraft kommer medborgare i samtliga EES-länder att tillförsäkras samma rättigheter.

Bosättningstid skall tillgodoräknas en försäkrad under tiden fr.o.m. det år då han fyller 16 år t.o.m. det år då han fyller 64 år. För rätt till oavkortad folkpension enligt bosättningsregeln krävs att bosättningstid kan tillgodoräknas för minst 40 år. Är bosättningstiden kortare redu­ceras folkpensionen med 1/40 för vaije år som fattas. Med bosätt­ningstid förstås i huvudsak tid för folkbokföring i Sverige. Särregler föreslås för vissa gmpper och vissa situationer.

För rätt till oavkortad folkpension enligt den ATP-anknutna regeln krävs 30 år med ATP-poäng eller därmed jämställda år.

Särskilda folkpensionsförmåner i form av handikappersättning, bara­tillägg, pensionstillskott och särskilt pensionstillägg till folkpension utges med samma kvotdel som huvudförmånen. Hustmtillägg utges med samma kvotdel som mannens ålders- eller förtidspension. Handikapp-

1 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

ersättning som inte utgör tillägg till pension och vårdbidrag utges där-      Prop. 1992/93:7

emot med oavkortat belopp, dock endast till försäkrad som är bosatt i

Sverige.

De nya regleraa om folkpension föreslås träda i kraft den 1 januari 1993 med omfattande övergångsbestämmelser.

Den nya nordiska konventionen avses träda i kraft samtidigt med EES-avtalet. Konventionens bestämmelser gäller i första hand personer som inte omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71. Vissa bestämmelser skall dock även gälla personer som omfattas av förordningen.

Propositionens lagförslag

Prop. 1992/93:7

1 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän forsäk­ring'

deb att nuvarande 5 kap. 6 § skall betecknas 5 kap. 16 §,

deb att 3 kap. 13 §, 5 kap. 1-5 §§, 8 kap. 9 och 12 §§, 14 kap. 7 § och 16 kap. 1 §, den nya 5 kap. 16 § samt punkten 1 av övergångsbe­stämmelserna till lagen (1979:127) om ändring i nämnda lag skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas tio nya paragrafer, 5 kap. 6-15 §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

3 kap. 13 §' Frågor om förmåner enligt detta kapitel prövas av den allmäima för­säkringskassa hos vilken den försäkrade är inskriven eller skulle ha varit inskriven, om han uppfyllt åldersvillkoret i 1 kap. 4 §. Denna för­säkringskassa får dock uppdra åt en annan försäkringskassa att pröva sådana frågor med undantag av frågor som avses i 5 §.

Bestämmelseraa i 2 kap. 13 § tillämpas även i fråga om sjukpenning. Vid tillämpning av 2 kap. 13 § andra stycket skall hänsyn inte tas till särskild sjukpenning enligt lagen (1977:265) om statiigt personskade­skydd.

Bestämmelsema i 3, 5 och 8 §§ Bestämmelsema i 3, 5 och 8 §§ i fråga om förtidspension tilläm- i fråga om förtidspension tilläm­pas även där den försäkrade pas även där den försäkrade skulle ha erhållit sådan pension, skulle ha erhållit sådan pension, om han varit svensk medborgare. om han hade haft rätt till folkpen­sion enligt bestämmelserna i 5 kap.

Har en försäkrad, utan att bestämmelseraa i 3 kap. 3 § är tillämpliga, efter ingången av den månad då han uppnådde sextiofem års ålder, erhållit sjukpenning under etthundraåttio dagar, får den allmänna försäk­ringskassan besluta att sjukpeiming inte längre skall utgå.

5 kap.

1

§

Svensk medborgare, som är bo-       En försäkrad som är bosatt i

satt i riket, är berättigad till folk-

Sverige har rätt till folkpension i

pension  enligt vad  i denna  lag

form   av   ålderspension, förtids-

sägs,

pension, efterlevandepension och

' Ljigen omtryckt 1982:120.  Senaste lydelse 1991:1040.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:7

handikappersättning som utgör till-lägg till pension

a)

enligt 3 och 4 §§ i förhållande till det antal år för vilka tillgodo­räknats pensionspoäng for tilläggs­pension, eller

b)

enligt 5-11 §§ i förhållande tiU det antal år som tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige.

En svensk medborgare som är bosatt utomlands har rätt till folk­pension enligt första stycket a.

2

§

'

Vid bosättning utom riket är svensk medborgare, som har rätt till tilläggspension enligt denna lag, berättigad tiU folkpension i form av ålderspension, förtidspension eller efterlevandepension ävensom tillägg till pension i fomi av handikapper­sättning. 1 fall som nu sagts utgår folkpemionsförmånen i förhållande till det antal år, för vilka den pen­sionsberättigade eller, när fråga är om efterlevandepension, den avlidne vid tilläggspensionens beräkning tillgodoräknats pensionspoäng.

Har pensionspoäng tillgodoräknats för minst trettio år, utgår folkpen-sionsfömiånen med oavkortat be­lopp. 1 annat fall utgår föimånen med så stor andel därav sam svarar mol förhållandet mellan det antal år, for vilka pensionspoäng till­godoräknats, och talet trettio.

År makar båda berättigade tiU folkpension enhgt denna paragraf och skulle pensionen fiir en av ma­karna, om endast denne varit be­rättigad tiU pension, ha utgått med högre belopp än det sammanlagda beloppet av makarnas enligt andra stycket beräknade pensioner, skaU ett tiUägg motsvarande skillnaden utgå till pensionerna med fordelning efter förhållandet mellan dessa.

En försäkrad som är bosatt i Sverige har rän till vårdbidrag och handikappersättning som inte utgör tillägg tiU pension.

' Senaste lydelse 1988:881.

Nuvararuie lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

Vid beräkning av folkpension enligt 2 § skall med år som där a vses jämställas

1.    år, for vilket bestämmelserna i

II 

kap. 6 § första stycket eller

II 

kap. 7 § första stycket haft till

följd att pensionspoäng icke till­

godoräknats,

2.

år före år 1960, for vilket beräknats till statUg inkomstskatt taxerad inkomst eller erlagts sjö­mansskatt, sartu,

3.

såvitt gäller person som upp­burit ersättning som avses ill kap. 2 ffärde stycket, år före år 1963, för vilket skulle ha beräknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst om skattskyldighet hade förelegat för ersättningen.

Utan hinder av att rätt till till-läggspension icke föreligger utgår folkpension enligt 2 § om antalet år som i denna paragraf sägs, när så erfordras sammanlagt med år för rilkapensionspoäng tillgodoräknats, uppgår till minst tre.

3

§

Folkpension enligt 1 § första stycket a beräknas i forhållande till det antal år for vilka den pen­sionsberättigade eller, när fråga är om efterlevandepension, den avlidne vid tilläggspensionens beräkning tillgodoräknats pensionspoäng.

Har pensionspoäng tillgodoräknats för minst 30 år, utges folkpension med oavkortat belopp. 1 annat fall utges folkpension med sä stor andel därav som svarar nwt förhållandet mellan det antal år för vilka pen­sionspoäng tillgodoräknats och talet 30.

Om rätt till tilläggspension inte föreUgger krävs att antalet år for vilka pensionspoäng tillgodoräknats och därmed jämställda år uppgår till minst tre.

4

Den som ej är svensk medborgare, men är bosatt i Sverige, är på samma villkor och med samma tilläggsförmåner som svensk med­borgare berättigad till folkpension i form av

a)     ålderspension, om han är

bosatt i Sverige sedan minst fem år

och efter fyllda sexton år har varit

bosatt i Sverige under sammanlagt

minst tio år,

b)

fortidspension eller handikapp­ersättning, om han antingen är bosatt i Sverige sedan minst fem år eller, om han är bosatt i Sverige sedan kortare tid än fem år, har varit normalt arbetsför oavbrutet minst ett år under bosättningstiden,

c)

barnpension, antingen om den avlidne föräldern omedelbart före

Med år för vilka tillgodoräknats pensionspoäng jämställs

1.

år, för vilket pensionspoäng inte tillgodoräknats till följd av bestäm­melserna i 11 kap. 6 § första styck­et eller 11 kap. 7 §, i detta lagrums lydelse före den 1 januari 1982,

2.

år före år 1960, for vilket beräk­nats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst,

3.

såvitt gäller svensk medborgare, år före år 1960 eller, såvitt gäller utländsk medborgare, år före år 1974, för rilket erlagts sjönmns-skatt, samt

4.

såvitt gäller person som uppburit ersättning som avses i 11 kap. 2 § fiärde stycket, år före år 1963, for

vilket skulle ha beräknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst om

' Senaste lydelse 1988:881.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

sin död hade varit bosatt i Sverige minst sex månader och barnet vid dödsfallet var bosatt i Sverige eller om barnet är bosatt i Sverige sedan minst sex månader och barnet eller den avlidne föräldern vid dödsfallet var bosatt i Sverige,

d)   omställningspension eller sär­

skild efterlevandepension, antingen

om den avlidne omedelbart före sin

död hade varit bosatt i Sverige

minst fem år och den efterlevande

vid dödsfallet var bosatt i Sverige

eller om den efterlevande är bosatt i

Sverige sedan minst fem år och den

efterlevande eller den avlidne vid

dödsfallet var bosatt i Sverige,

e)   vårdbidrag för barn, om föräl­

dern är bosatt i Sverige sedan minst

ett år.

Med bosättningstid likställes, såvitt gäller sjöman, tid för vilken sjömansskatt erlagts.

skattskyldighet hade förelegat for ersättningen.

5%'

Förtidspension eller särskild efter­levandepension, till vilken rätt före­ligger enligt 4 §, ersätts utan hinder av 4 Jörsta stycket a) med ålders-pensionfrån och med den månad då den pensionsberättigade fyller 65 år.

Barn, för vilket förälder har upp­burit vårdbidrag enligt 4 § första stycket e), är berättigat till fortids­pension eller handikappersättning utan hinder av 4 % första stycket b).

Folkpension enligt 1 § första styc­ket b beräknas på grundval av den sammanlagda tid varunder den pensionsberättigade eller, såvitt gäller efterlevandepension, den avlidne kan tillgodoräknas bosätt­ningstid i Sverige.

För rätt till folkpension krävs att bosättningstid i Sverige kan tillgo­doräknas fiir minst tre år.

Vid beräkning av bosättningstid bortses från tid före det år då den pensionsberättigade eller, såvitt gäller efterlevandepension, den av­lidne uppnatt 16 års ålder och tid efter det år då han fyUt eller skulle hafyUt 64 år.

Om bosättningstid kan tillgodoräk­nas för minst 40 år, utges folkpen­sion med oavkortat belopp. 1 annat fall utges folkpension med så stor andel därav som svarar mot för­hållandet mellan det antal år för vilka bosättningstid kan tillgodoräk­nas och talet 40.

Bosättningstiden sätts ned till närmaste hela antal år.

' Senaste lydelse 1988:881.

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:7

6§ Som bosättningstid i Sverige tiU­godoräknas

a)

tid under vilken en person varit folkbokförd i Sverige enligt folkbok­föringslagen (1991:481); vid flytt­ning till utlandet skall hänsyn dock inte tas till tid efier utresan om per­sonen enligt nämnda lag skall av­registreras som utflyttad,

b)

tid under vilken en här folkbok­förd person före tidpunkten för folk­bokföringen oavbrutet vistats i Sverige efter att ha ansökt om uppehållstillstånd enligt 1 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529) eller motsvarande foreskrift enligt äldre lag,

c)     tid under vilken en svensk

medborgare av svenska kyrkan, ett

svenskt trossamfund, ett organ som

är knutet till ett sådant samfund

eller en svensk ideell organisation

som bedriver biståndsverksamhet

varit sänd till ett annat land för

arbete for arbetsgivarens räkning;

för tid efter år 1992 skall vad som

nu sägs gälla endast om utiands-

vistelsen varat längst tre år i följd,

d)    tid under vilken en försäkrad

haft inkomst av anställning eller in­

komst av annat förvärvsarbete som

avses i 11 kap.

Som bosättningstid i Sverige till­godoräknas även tid som avses i 7 och 9 §§.

Som bosättningstid i Sverige till­godoräknas inte tid då någon enligt förordnande av regeringen med stöd av 1 kap. 3 § fiärde stycket inte skall anses bosatt i Sverige.

Vad som i första stycket sägs om folkbokföring enligt folkbokförings­lagen skall gälla också i fråga om kyrkobokföring enhgt lag som er­satts av folkbokföringslagen eller enligt motsvarande äldre författ­ning.

Bestämmelsen i första stycket c gäller även medföljande make samt barn under 18 år till person som där avses. Med make likställs den som utan att vara gift med den utsände levt tillsammans med den-

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:7

ne, om de tidigare har varit gifta eller gemensamt har eller har haft barn.

7§ Om den försäkrade har beviljats asyl i Sverige skall som bosättnings­tid även tillgodoräknas tid då han varit bosatt i sitt tidigare hemland från och med det år då han uppnått 16 års ålder till och med året före det år då han först ankom till Sverige. Som bosättningstid till­godoräknas så stor andel av tiden i hemlandet som motsvarar förhållan­det mellan den tid den försäkrade varit bosatt i Sverige från och med det år då han först ankom hit till landet till och med det år då han fyllt 64 år och hela sistnämnda tidsperiod. 1 fråga om förtidspen­sion eller efierlevandepension skall i stället för året då den försäkrade skulle fylla 64 år som utgångspunkt tas året före pensionsfallet. Vid beräkningen enligt detta stycke bort­ses från tid då den försäkrade varit bosatt i sitt herrdand och for vilken rätt till pension från hemlandet föreligger vid bosättning i Sverige.

Med tid for bosättning i hemlandet jämställs tid då den försäkrade före den första ankomsten till Sverige befiinnit sig i annat land där han beretts en tillfällig fristad.

Med asyl avses i första stycket att den försäkrade beviljats uppehålls­tillstånd i Sverige

a)    med stöd av 3 kap. 1 § I utlän­

ningslagen (1989:529) eller eljest

på grund av att han ansetts som

flykting enligt konventionen den

28 juli 1951 angåerule flyktingars rättsliga stäUning, eller

b)    med stöd av 3 kap. 7 § 2 eller

3 utlänningslagen eller motsvarande

äldre bestämmelser.

Folkpension i form av ålderspen­sion utges i förhållande till det antal år för vilka den pensionsbe­rättigade tillgodoräknas bosätt­ningstid.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

Ålderspension till den som ome­delbart före den månad då han fyllde 65 år uppburit hel fortids­pension utges på grundval av sam-nui bosättningstid som legat till grund for beräkningen av fortids­pensionen, om det är förmånligare.

Ålderspension till den som ome­delbart före den månad då han fyllde 65 år uppburit hel särskild efierlevandepension utges i förhåll-ande till det antal år för rilka den avlidne kan tillgodoräknas bosätt­ningstid, om det är förmånligare.

P§ Folkpension i form av förtidspen­sion utges på grundval av den bosättningstid som kan tillgodo­räknas den pensionsberättigade till och med året före pensionsfallet. Som bosättningstid tillgodoräknas även tiden därefter till och med det år då den pensionsberättigade uppnår 64 års ålder framtida bosättningstid).

Om den pensionsberättigade inte kan tillgodoräknas minst Jyra femte­delar av tiden från och med det år då han fyllde 16 år till och med året före pensionsfallet som bosätt­ningstid, skall som framtida bosätt­ningstid tillgodoräknas så stor andel av tiden från och med året för pensionsfallet till och med det år då den pensionsberättigade uppnår 64 års ålder som motsvarar förhållan­det mellan den bosättningstid som kan tillgodoräknas från och med det år då den pensionsberättigade fyllde 16 år till och med året före pen­sionsfallet och jyra femtedelar av hela sistnämnda tidsperiod.

1 fall då till följd av bestämmel­serna i 7 kap. ökning sker av den andel med vilken förtidspension utges, skall en ny beräkning av bosättningstid göras. Vid omräk­ningen skall vad som sägs i första och andra styckena om pensions­fallet gälla tidpunkten för den för­sämring av arbetsförmågan som utgör grunden för ökningen av förtidspensionen.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:7

Vid tillämpning av reglerna i denna paragraf sätts bosättnings­tiden ned till närmaste antal hela månader.

10 1

Om en person har rätt till förtids­pension på grund av pensionsfall som inträffat före ingången av det år då han fyllde 18 år, får bosätt­ningstid i stället för vad som följer av 9 § tillgodoräknas enhgt andra och tredje styckena.

För en pensionsberättigad som är svensk medborgare skall som bo­sättningstid tillgodoräknas tiden från och med det år då han fyllde 16 år till och med det år då han uppnår 64 års ålder. Härvid skall hänsyn dock inte tas till tid då den pensionsberättigade efter fyllda 16 år ej uppfyUt förutsättningarna för tillgodoräknande av bosättningstid enligt 6 och 7 §§.

För en pensionsberättigad som år utländsk medborgare skall vad som sägs i andra stycket gälla under förutsättning att han är bosatt i Sve­rige sedan minst fem år.

11                      §

Folkpension i form av efterlevan­

depension utges på grundval av den

bosättningstid som kan tiUgodoräk­

nas den avlidne till och med året

före dödsfallet. Som bosättningstid

för den avlidne tillgodoräknas även

framtida bosättningstid under de

förutsättningar som anges i 9 §. 1

stället för året för pensionsfallet

skall hänsyn tas till året för döds­

fallet.

Om den avlidne vid tidpunkten för dödsfallet uppbar folkpension i form av hel förtidspension, beräknas efterlevandepensionen på grundval av samma bosättningstid som för­tidspensionen, om det är fömiån-Ugare.

12 Handikappersättning   som   utgör tillägg    till    pension    utges    på grundval av samma antal år med

10

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

pensionspoäng eller samma bosätt­ningstid som ligger till grund for beräkningen av folkpensionen.

Om den som uppbär handikapper­sättning som inte utgör tillägg till pension tiUerkänns folkpension i form av ålderspension eller för­tidspension, skall handikappersätt­ningen fortsättningsvis beräknas enligt första stycket.

13 §

1 fall då folkpension i form av ålderspension har börjat utges före det år då den försäkrade fyller 65 år, skall omräkning av pensionen med hänsyn till tillkommande bo­sättningstid eller år for vilka till­godoräknats pensionspoäng inte göras förrän från och med den månad varunder den försäkrade fyller 65 år.

14 1

År makar båda berättigade till folkpension enligt 1 första stycket a eller b och skulle pensionen Jör en av makarna, om endast denne varit berättigad till folkpension, ha utgetts med högre belopp än det sammanlagda beloppet av makarnas pensioner beräknade enligt 3-10 §§, skall ett tillägg motsvarande skill­naden utges till pensionerna med fördelning efter jörhällandet mellan dessa.

15 Vid beräkning av pension som enligt reglerna i detta kapitel skall utges med riss andel av en oav­kortad pension beräknas först en oavkortcul pension med tillämpning av reglerna i 6-9 kap. och 17 kap. 2 §. Det sålunda beräknade pen­sionsbeloppet sätts sedan ned till den andel med vilken pensionen skall utges.

16 §

Den, som kommit i åtnjutande av        Den, som börjat uppbära folkpen-

folkpension enUgt vad i I, 4 eller      sion med stöd av reglerna i detta

5 § sägs men vars rätt enligt nämn-     kapitel men vars rätt enligt nämnda

da lagrum upphört, må även i fort-     regler upphört till följd av bosätt-

Il

Nuvararuie lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:7

sättningen åtnjuta folkpension, därest regeringen för vissa fall så förordnat eller det med hänsyn till omständigheterna skulle framstå såsom oskäligt att indraga pen­sionen. Vid tillämpning av 6-10, 16, 17 och 20 kap. skall pensions­berättigad som i denna paragraf sägs likställas med försäkrad, även om han icke uppfyller förutsätt­ningarna i 1 kap. 3 § första stycket.

ning utomlands, får även i fortsätt­ningen uppbära folkpension, om regeringen för vissa fall så förord­nat eller det med hänsyn till om­ständigheterna skulle framstå såsom oskäligt att dra in pensionen. Vid tillämpning av 6-10, 16, 17 oeh 20 kap. skall pensionsberättigad som i denna paragraf sägs likställas med försäkrad, även om han inte upp­fyller förutsättningarna i 1 kap. 3 § första stycket.

8 kap. 956

Särskild efterlevandepension utges inte med anledning av sådan ned­sättning av förvärvsmöjligheten för vilken den efterlevande är berätti­gad till sjukpenning eller egenliv-ränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsva­rande ersättning som utges enligt annan författning eller på grund av regeringens förordnande.

Särskild efterlevandepension utges inte med anledning av sådan ned­sättning av förvärvsinöjligheten för vilken den efterlevande är berätti­gad till

a)  förtidspension enligt denna lag,

eller

b)    sjukpenning eller egenlivräuta

enligt lagen (1976:380) om arbets­

skadeförsäkring eller motsvarande

ersätttung som utges enligt annan

författning eller på grund av rege­

ringens förordnande.

Om den efterlevande uppbär ålderspension eller omställningspension etUigt denna lag, utges inte särskild efterlevandepension.

Bestämmelserna i 5 § andra stycket gäller även I fråga om särskild efter­levandepension.

Vad som föreskrivs i första och andra styckena gäller även beträff­ande motsvarande förmån som utges till den efterlevande på grundval av utiändsk lagstiftning.

12 §' Om någon för samma tid och för samma nedsättning av förvärvsmöjlig­heten har rätt till såväl särskild efterlevandepension som någon av nedan uppräknade förmåner, minskas den särskilda efterlevandepensionen med den andra förmånens belopp. Minskning skall göras med

a)

delpension enligt lagen (1979:84)   om    delpensionsförsäk­ring,

b)

dagpenning från erkänd arbets­löshetskassa.

a)       förtidspension enligt denna lag,

b)   delpension enligt lagen

(1979:84)   om    delpensionsförsäk­

ring.

' Senaste lydelse 1988:881. ' Senaste lydelse 1991:1974.

12

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

c)      kontant arbetsmarknadsstöd

enligt lagen (1973:371) om kontant

arbetsmarknadsstöd,

d)    utbildningsbidrag vid arbets­

marknadsutbildning och yrkesin­

riktad rehabilitering i form av dag­

penning,

e)    vuxenstudiebidrag enligt studie­

stödslagen (1973:349) eller lagen

(1983:1030) om särskUt vuxen­

studiestöd för arbetslösa, samt

f)     timersättning vid kommunal

vuxenutbildning (komvux), vid

vuxenutbildning för psykiskt ut­

vecklingsstörda (särvux) och vid

svenskundervisning för invandrare

(sfi).

c)    dagpenning från arbetslöshets­

kassa,

d)     kontant arbetsmarknadsstöd

enligt lagen (1973: 371) om kontant

arbetsmarknadsstöd,

e)    utbildningsbidrag vid arbets­

marknadsutbildning och yrkesin­

riktad rehabilitering i form av dag-

perming,

f)   vuxenstudiebidrag erUigt studie­

stödslagen (1973:349) eller lagen

(1983:1030) om särskiU vuxen­

studiestöd för arbetslösa, samt

g)    timersättning vid kommunal

vuxenutbildning (komvux), vid

vuxenutbildning för psykiskt ut­

vecklingsstörda (särvux) och vid

svenskundervisning för Invandrare

(sfi).

Om särskild efterlevandepension tillföljd av bestämmelserna i 5 kap. utges med viss andel av oavkortad sådan pension, skall minskning enligt första stycket göras endast med hänsyn till motsvarande andel avfönnån som där avses.

Bestämmelserna iförsta och andra styckena gäller även i fråga om motsvarande förmåner som utges till den efterlevande på grundval av ut­ländsk lagstiftning.

14 7 Bestämmelserna i 8 kap. 12 § om minskning av särskild efterlevande­pension som sammanträffar med annan förmån tillämpas även I fråga om särskild efterlevandepension enligt detta kapitel. Minskningen skall I första hand göras på tilläggs­pensionen.

kap.

Bestämmelserna i 8 kap. 12 § om minskning av särskild efterlevande­pension som sammanträffar med annan förmån tillämpas även I fråga om särskild efterlevandepension enligt detta kapitel. Härvid skall vad som i andra stycket nämnda pa­ragraf sägs avse fall då den avlidne inte tillgodoräknats pensionspoäng för det antal år som krävs för rätt till oavkortad tilläggspension. Minskningen skall i första hand göras på tilläggspensionen.

Senaste lydelse 1988:881.

13

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

16

kap.

9

1§'

Den som önskar pension skall göra ansökan hos allmän försäk­ringskassa i enlighet med vad rege­ringen förordnar. Försäkringskas­san skall dock utan ansökan besluta om hel ålderspension till en hos kassan inskriven pensionsberättigad från och med den månad han fyller 65 år, om han inte skriftligen begärt annat.

Den som önskar pension skall göra ansökan hos allmän försäk­ringskassa i enlighet med vad rege­ringen förordnar. / fall som när­mare anges av regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Riksförsäkringsverket, skall försäk­ringskassan dock utan ansökan besluta om hel ålderspension till en hos kassan inskriven pensionsberät­tigad från och med den månad han fyller 65 år, om han inte skriftligen begärt armat.

Uppbär en försäkrad sjukpenning eller ersättning för sjukhusvård eller rehabiliteringspenning enligt denna lag, får försäkringskassan tillerkänna honom förtidspension utan hinder av att han inte gjort ansökan därom. Detsamma skall gälla då en försäkrad uppbär sjukpenning, ersättning för sjukhusvård eller livränta enligt lagen (1976:380) om arbetsskadeförsäkring eller motsvarande ersättning som utgår enligt annan författtung eller på grund av regeringens förordnande.

Uppbär en försäkrad sjukbidrag eller har handUcappersättning eller vård­bidrag tillerkänts honom för begränsad tid, får den tid för vilken förmånen skall utgå förlängas utan att ansökan har gjorts. Motsvarande gäller i fråga om särskild efterlevandepension som tillerkänts en efterlevande för begrän­sad tid.

1 den mån regeringen så förordnar må allmän försäkringskassa tillerkänna den pensionsberättigade pension enligt denna lag utan hinder av att han icke gjort ansökan därom.

För kostnader för läkarundersökning och läkarutlåtande vid ansökan om förtidspension, handikappersättning, vårdbidrag eller särskild efterlevande­pension skall ersättning lämnas i enlighet med vad regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Riksförsäkringsverket föreskriver.

1.'" Den som är född år 1929 eller tidigare, så ock den som är född senare men vid lagens ikraft­trädande uppbär folkpension, får för rätt till folkpension vid bosätt­ning utom riket åberopa äldre be­stämmelser i 5 kap.

1. Den som är född år 1929 eller tidigare, så ock den som är född senare men den 1 juli 1979 uppbar folkpension i form av ålderspension, förtidspension eller änkepension samt uppbär sådan pension också vid utgången av år 1992, får för rätt till folkpension vid bosättrung utomlands åberopa äldre bestämmel­ser i 5 kap.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

2.

1 fråga om pensionsförmåner som hänför sig till tiden före ikraftträdan­det gäller fortfarande äldre bestämmelser om sådana förmåner.

' Senaste lydelse 1991:1040. '" Senaste lydelse 1979:127.

14

3.   Folkpension i form av ålderspension, förtidspension eller efterlevande-    Prop. 1992/93:7

pension som utges för december 1992 och vartill rätt föreligger vid Ucraft­

trädandet skall utan hinder av 5 kap. 5 § i dess nya lydelse anses gmndad

på en bosättningstid om 40 år. Detsamma skall gälla foUcpension i form av ålderspension som utges till den som senast i december 1992 fyllde 65 år och som då var berättigad till ålderspension och i fråga om efterlevande­pension för det fall att dödsfallet har inträffat i december 1992 men efter­levandepension utges först för januari 1993 på grund av att den avlidne vid dödsfallet uppbar ålderspension eller förtidspension. Vad nu sagts gäller dock inte i fråga om sådan folkpension som utges med reducerat belopp till följd av 5 kap. 2 § i dess äldre lydelse eller på grund av motsvarande be­stämmelse i en sådan överenskommelse som avses I 20 kap. 15 § första stycket.

Vad som sägs i första stycket om efterlevandepension gäller också folk­pension i form av änkepension, som utges med stöd av övergångsbestäm­melserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring.

I fall då folkpension i form av förtidspension utges för december 1992 och det efter Ikraftträdandet sker en ändring av den andel enligt 7 kap. 2 § varmed förtidspension utges, skall bestämmelserna i första stycket gälla också i fråga om den förtidspension som utges efter ändringen.

4.

Vid tillämpning av de nya bestämmelserna i 5 kap. 5-9 och 13-15 §§ i fråga om folkpension i form av ålderspension till den som är född år 1935 eller tidigare och som är bosatt I Sverige sedan minst fem år samt efter fyllda 16 år varit bosatt i Sverige under sammanlagt minst tio år, skall som bosättningstid enligt de nya bestämmelserna i 5 kap. 6 § tillgodoräknas även tid varunder han varit bosatt i annat land. Vad nu sagts skall dock inte gälla tid för vilken rätt till pension grundad på bosättning i det andra landet före­ligger och sådan pension dessutom kan utbetalas till den som är bosatt i Sverige.

5.

De nya bestämmelserna beträffande folkpension i form av omställnings­pension och särskild efterlevandepension gäller även I fråga om folkpension i form av änkepension som utges med stöd av övergångsbestämmelsernatill lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring.

6.

Folkpension i form av ålderspension enligt de nya bestämmelserna i

5 kap. 3 § till en kvinna som är född år 1944 eller tidigare och som med stöd av övergångsbestämmelsernatill lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring har rätt till tilläggspension I form av änkepension skall, om en sådan beräkning är förmånligare än en beräkning enligt reglerna I nämnda paragraf, utges på grundval av det antal år som tillgodoräknats den avlidne vid tilläggspensionens beräkning.

7.

De nya bestämmelserna i 5 kap. 8 § tredje stycket om beräkning av folkpension i form av ålders))ension till den som uppburit hel särskild efter­levandepension skall gälla även i fråga om beräkning av folkpension i form av ålderspension till en kvinna som är född år 1944 eller tidigare och som med stöd av övergångsbestämmeLserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring uppburit folkpension i form av änkepension. Detsamma gäller I fråga om ålderspension till efterlevande kvinna som är född år 1944 eller tidigare och som är 65 år eller äldre när maken avlider samt då skulle ha varit berättigad till folkpension i form av änkepension med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring, om hon vid tidpunkt­en för död.sfallet inte hade uppnått 65 års ålder.

8.

Rätt till barntillägg som utges med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

15

tilUcommer försäkrad som är bosatt i Sverige. 1 fråga om en svensk med-    Prop. 1992/93:7 borgare, som hade rätt till barntillägg för december 1989 och som är bosatt utomlands, gäller fortfarande äldre bestämmelser i 5 kap. 2 §, i detta lag-mms lydelse vid utgången av år 1989.

Barntillägg till ålderspension eller förtidspension utges på gmndval av samma antal år med pensionspoäng eller samma bosättiungstid som ligger till gmnd för beräkningen av foUcpensionen.

Om beu-ntillägg med tillämpiung av andra stycket skall utges med viss andel av oavkortat sådant tillägg, skall minskning med hänsyn till tilläggs­pension som den försäkrade uppbär beräknas på ett oavkortat barntillägg och andelsberäkning enligt andra stycket göras på det belopp som framkom­mer efter derma minskning.

16

2 Förslag till

Prop. 1992/93:7

Lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1969:205) om pensionstillskott

dels att 1 - 3 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas en ny paragraf, 2 b §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1§' Till folkpension i form av ålderspension, förtidspension, omställnings­pension eller särskild efterlevandepension utgår pensionstillskott eiUigt denna lag. Sådant tillskott utgår också till folkpension i form av änkepen­sion, som uppbärs med stöd av övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring.

Pensionstillskott   utges   endast  till den som är bosatt i Sverige.

2f

Pensionstillskottet till ålderspen- Pensionstillskottet till ålderspen­

sion, omställningspension, särskild sion, omställningspension, särskild

efterlevandepension eller änkepen- efterlevandepension eller änkepen­

sion är femtiofyra procent av basbe- sion är femtiofyra procent av basbe­

loppet enligt 1 kap. 6 § lagen loppet enligt 1 kap. 6 § lagen

(1962:381) om allmän försäkring, (1962:381) om allmän försäkring,

om inte annat följer av bestämmel- om inte armat följer av bestämmel­

serna i andra och tredje styckena.

serna i andra och tredje styckena

eller i 2 b §.

För den som har börjat att ta ut sin ålderspension tidigare eller senare än den månad under vilken han fyller sextiofem år är pensionstillskottet det belopp som framkommer om det i första stycket angivna procenttalet min­skas eller ökas i motsvarande mån som pensionen skall minskas eller ökas enligt 6 kap. lagen om allmän försäkring.

Pensionstillskottet till änkepension, som enligt 8 kap. 4 § andra eller tredje stycket lagen om allmän försäkring i detta lagrums lydelse vid ut­gången av år 1989 betalas ut med minskat belopp, är det belopp som fram­kommer om det i första stycket angivna procenttalet minskjis i motsvarande mån. Pensionstillskottet till halv respektive en fjärdedel ålderspension är hälften av respektive en fjärdedels av det pensionstillskott som angetts i första eller andra stycket. För den som har två tredjedelar av hel särskild efterlevandepension eller halv sådan pension eller har änkepension, som med tillämpning av punkt 6 i övergångsbestämmelserna till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring betalas ut med viss andel av en oreducerad sådan pension, är pensionstillskottet mot­svarande andel av det pensionstillskott som angetts i första stycket.

' Senaste lydelse 1988:884. ' Senaste lydelse 1992:379.

2 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

17

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydelse

Prop. 1992/93:7

2 af

Pensionstillskottet till förtidspen­sion är etthundrafyra procent av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, om inte annat följer av bestämmelseraa i andra stycket.

Pensionstillskottet till förtidspen­sion är etthundrafyra procent av basbeloppet enligt I kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring, om inte annat följer av bestämmelsema i andra stycket eller i 2 b .

För den som har två tredjedelar av hel förtidspension eller halv för­tidspension är pensionstillskottet motsvarande andel av det pen­sionstillskott som anges i första stycket. För den som får förtidspension för tid efter det att ålderspension upphört att betalas ut enligt 6 kap. 3 § lagen om allmän försäkring skall pensionstillskottet minskas i mot­svarande mån som förtidspensionen minskas enligt 7 kap. 4 § andra stycket lagen om allmän försäkring.

2b% Pensionstillskottet till ålderspen­sion, omställningspension, sär­skild efterlevandepension, änke­pension eller förtidspension som enligt bestämmelserna i 5 kap. la­gen (1962:381) om allmän för-säkiing utges med viss andel av oavkortad sådan pension utgör motsvarande andel av det pen-sionstilbkoii som anges i 2 eller 2rt §.

3 

§

*

Den som utöver folkpension har tilläggspension i form av ålders­pension, änkepension, omställ-ningspension, särskild efterlevan­depension eller förtidspension har rätt till pensionstillskott endast i den mån tilläggspensionen inte uppgår till det belopp som följer av 2 eller 2 a %.

Den som utöver folkpension har tilläggspension i form av ålders­pension, änkepension, omställ­ningspension, särskild efterlevan­depension eller förtidspension har rätt till pensionstillskott endast i den mån tilläggspensionen inte uppgår till det belopp som följer av 2, 2 rt eller 2 b §.

Om pensionstillskott till ålders­pension, omställningspension, särskild efterlevandepension, änkepension eller förtidspension utges med viss andel av oavkortat sådant tillskott tillföljd av 2 b , skall avräkning enligt förslå styck­et gönu på ett oavkortat pen­sionstillskott och andelsberäkning

' Senaste lydelse 1990:775. " Senaste lydelse 1988:884.

18

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

enligt 2 b  göras på det belopp som framkommer efter denna av­räkning.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om pensionstillskott som avser tid före ikraftträdandet.

19

3 Förslag till

Prop. 1992/93:7

Lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

Härigenom föreskrivs att 1 och 5 §§ lagen (1990:773) om särskilt pen­sionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1 §

Till folkpension I form av ålders-        Till folkpension i form av ålders­

pension utges ett särskilt pensions-      pension, som tillkommer den som är

tillägg för år räknat enligt vad som      bosatt i Sverige, utges ett särskilt

sägs i denna lag.

pensionstillägg för år räknat enligt

vad som sägs i denna lag.

5§'

För sex tillgodoräknade vårdar är det särskilda pensionstillägget per kalen­derår fem procent av basbeloppet enligt 1 kap. 6 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. För varje vårdar som tillgodoräknas därutöver ökar tillägget med fem procent av basbeloppet.

För den som har börjat ta ut sin ålderspension tidigare eller senare än den månad under vilken han fyller 65 år minskas respektive ökas det särskilda pensionstillägget i motsvarande mån som pensionen skall minskas eller ökas vid förtida och uppskjutet uttag enligt 6 kap. nämnda lag.

Särskilt pensionstillägg till ålders­pension, som enligt bestämmelserna i 5 kap. lagen om allmän fiirsäkiing utges rned viss arulel av oavkortad sådan pension, utgör motsvarande andel av det särskilda pensions­tillägg som beräknats enligt första och andra srvckena.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993. Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om särskilt pensionstillägg som avser tid före ikraftträ­dandet.

Senaste lydelse 1992:276.

20

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension

Prop. 1992/93:7

Härigenom föreskrivs att 1 och 4 §§ lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension' skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

HustrutiUägg utges under de närmare förutsättningar som anges nedan till kvinnor som är födda år 1934 eller tidigare. Rätt till hustrutillägg har en sådan kvinna för tid före den månad då hon fyller sextiofem år, om hon är hustru till någon som uppbär folkpension i form av ålderspension eller för­tidspension. För denna rätt förut­sätts vidare att hustrun har fyllt sex­tio år och själv inte uppbär sådan folkpension och makarna varit gifta minst fem år. När det finns sär­skilda skäl, får hustrutillägg utges även om hustrun inte har fyllt sextio år eller makarna varit gifta kortare tid än fem år.

Hustrutillägg skall, där ej annat följer av vad i 4 § stadgas, för år räknat motsvara skillnaden mellan å ena sidan sammanlagda beloppet av folkpension i form av hel ålderspen­sion till två makar jämte två pen­sionstillskott till ålderspension enligt lagen om penslonstiUskott samt å andra sidan folkpension i form av hel ålderspension till ogift jämte ett sådant pensionstillskott, ålderspen­sionerna och pensionstillskotten beräknade för år och under förut­sättning att de börjat utgå från och med den månad varunder den pen­sionsberättigade fyllt sextiofem år.

1§

HustrutiUägg utges under de närmare förutsättningar som anges nedan till kvinnor som är bosatta i Sverige och söm är födda år 1934 eller tidigare. Rätt till hustrutillägg har en sådan kvinna för tid före den månad då hon fyller sextiofem år, om hon är hustru till någon som uppbär folkpension i form av ål­derspension eller förtidspension. För denna rätt förutsätts vidare att hustrun har fyllt sextio år och själv inte uppbär sådan folkpension och makarna varit gifta minst fem år. När det finns särskilda skäl, får hustrutillägg utges även om hustrun inte har fyllt sextio år eller makarna varit gifta kortare tid än fem år.

Hustrutillägg skall, om inte annat följer av vad som föreskrivs i tredje stycket eller 4 §, för år räknat mot­svara skillnaden mellan å ena sidan det sammanlagda beloppet av folk­pension i form av hel ålderspension till två makar jämte två pensionstill­skott till ålderspension enligt lagen om pensionstillskott samt å andra sidan folkpension I form av hel ålderspension till ogift jämte ett sådant pensionstillskott, ålderspen­sionerna och pensionstillskotten beräknade för år och under förut­sättning att de börjat utgå från och med den månad varunder den pen­sionsberättigade fyllt sextiofem år.

/ fall då mannens ålders- eller förtidspension enligt bestämmel­serna i 5 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring utges med viss andel av oavkortad sådan pension,

' Ljigen omtryckt 1976:1014. ' Senaste lydelse 1988:883.

21

Nuvarande lydebe

Föreslagen lydebe

Prop. 1992/93:7

utgör hustrutillägget motsvarande andel av det hustrutillägg som anges i andra stycket.

Hustmtillägg minskas med sextio procent och kommunalt bostads­tillägg med trettiofem procent av den del av den pensionsberättigades årsinkomst som överstiger 750 kronor för den som är gift och I 000 kronor för annan.

Minskning skall, där rätt till såväl hustmtillägg som kommunalt bo­stadstillägg föreligger, göras först å bostadstillägget och därefter å hustmtillägget.

Om hustrutillägg med tillämp­ning av 1 % tredje stycket skall utges med viss andel av oavkortat sådartt tillägg, skall minsktung med hänsyn till årsinkomst beräk­nas på ett oavkortat hustrutillägg och andelsberäkning enligt 1 § tredje stycket göras först på det belopp som framkommer efter denna minskning.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1993.

2.

Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om hustmtillägg som avser tid före ikraftträdandet.

3.

Hustrutillägg som utges för december 1992 och vartill rätt före­ligger vid ikraftträdandet skall inte minskas för tiden därefter på grund av den nya bestämmelsen i 1 § tredje stycket.

' Senaste lydelse 1990:777.

22

Socialdepartementet

Prop. 1992/93:7

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 24 september 1992

Närvarande: statsmirustem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om rätten till folkpension m.m. 1 Inledning

Den allmäima pensioneringen omfattar folkpension och tilläggspension. Såväl folkpensioneringen som försäkringen för tilläggspension är obliga­toriska och omfattar i princip hela befolkningen. Folkpensioneringen tillförsäkrar alla som är bosatta här i landet en gmndtrygghet medan tilläggspensioneringen ger ett skydd mot inkomstbortfall. Inom båda systemen utges förmåner i form av ålders-, förtids- och efterlevande­pension. Dessutom finns inom folkpensioneringen vissa särskilda för­måner såsom handikappersättning och pensionstillskott.

Pensionsberedningen (S 1984:03) har i sitt slutbetänkande (SOU 1990:76) Allmän pension, som avlämnades i november 1990, tagit upp frågor om EG:s regler i relation till den svenska pensionslagstiftningen. Beredningen har också lämnat ett förslag till principlösning av de prob­lem som folkpensionsförsäkringen ställs inför om EG:s regler skall tillämpas på försäkringen.

Genom beslut den 17 januari 1991 bemyndigade regeringen dåvarande chefen för Socialdepartementet att tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utforma förslag till lagstiftning angående folkpension m.m. enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring vid ett utvidgat europeiskt ekonomiskt samarbete. 1 direktiven angav departementschefen att utred­ningen med utgångspunkt från Pensionsberedningens principförslag skulle utarbeta närmare förslag till de ändringar som behöver göras i den svenska pensionslagstiftningen. Utredningen (S 1991:03), som har antagit namnet Utredningen om socialförsäkringen och EG, avlämnade den 2 april 1992 betänkandet (SOU 1992:26) Rätten till folkpension -kvalifikationsregler i internationella förhållanden. I betänkandet har utredningen lagt fram förslag till regler om intjänande av rätt till folk­pension enligt två alteraativa system. En sammanfattning av betänkandet bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 2.

Betänkandet har remissbehandlats. Remissinstansemas synpurUcter redovisas under respektive avsnitt i propositionen. En förteckning över

23

remissinstansema finns i bilaga 3. En remissammanställning har upp-    Prop. 1992/93:7 rättats inom Socialdepartementet och finns tillgänglig i lagstiftnings­ärendet (dnr S92/3130/F).

På ett tidigt stadium under arbetet med ett avtal om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde, EES, stod det klart att den hittills gällande nordiska konventionen den 5 mars 1981 om social trygghet inte skulle kunna upprätthållas inom EES. En särskild nordisk arbetsgmpp tillsatt av Nordiska ministerrådet överlämnade i oktober 1991 ett förslag till ny nordisk konvention om social trygghet. Konventionsförslaget har remissbehandlats i Sverige. Remissyttrandena finns att tillgå i Social­departementet (dnr S91/6585/RS). Förslaget har också behandlats av Nordiska rådet vid dess session i Helsingfors i år. Konventionen under­tecknades i Köpenhamn den 15 juni 1992. Den bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1.

2 Allmänna utgångspunkter 2.1 Nuvarande regler

Den allmänna pensioneringen enligt lagen (1962:381) om allmän för­säkring (AFL) omfattar folkpension och tilläggspension (ATP). Inom båda dessa system utges pension i form av ålderspension, förtidspension och efterlevandepension (bampension, omställningspension, särskild efterlevandepension och - med stöd av övergångsregler - änkepension). Dessutom fmns de särskilda folkpensionsförmånema handikapper­sättning, vårdbidrag och - övergångsvis - baratillägg. Särskilda lagar vid sidan av AFL irmehåller regler om pensionstillskott, som kan ut­betalas till pensionstagare som saknar eller har låg ATP-pension, sär­skilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bara, kommunalt bostadstillägg, som är inkomstprövat och kan utges som ett bidrag till pensionstagarens bostadskostnader, samt -övergångsvis utgivet - hustmtillägg. Inom ramen för den allmänna pensioneringen faller också delpensioneringen, som regleras genom lagen (1979:84) om delpensionsförsäkring och som ger rätt till ersätt­ning för förvärvsarbetande som trappar ned sitt arbete inför övergången till ålderspension.

Såväl folk- som tilläggspensioneringen är obligatorisk och omfattar i princip hela befolkningen. Genom folkpensioneringen ges ett gmnd­skydd vid ålderdom, bestående nedsatt arbetsförmåga, invaliditet, gravt handikapp m.m. Folkpensionsförmånema utges med enhetliga belopp som är desamma för alla och således oberoende av den försäkrades tidigare inkomster, avgiftsbetalning, försäkringstid etc. ATP-systemet är däremot uppbyggt på så sätt att pensionsförmånema i princip bestäms av de inkomster som den försäkrade haft under den yrkesverksamma delen av livet och av det antal år under vilka han förvärvsarbetat. Pen­sionsgmndande för ATP är inkomsten till den del den överstiger det

24

s.k. basbeloppet för året och uppgår till högst 7,5 gånger detta bas-    Prop. 1992/93:7 belopp. För att rätt till oavkortad tilläggspension skall föreligga krävs i regel 30 år med pensionsgmndande inkomst. Vid färre sådana år re­duceras pensionen proportionellt.

Svenska medborgare som är bosatta i Sverige har rätt till folkpension. Pension utbetalas i dessa fall utan hänsyn till bosättnings- eller försäk­ringstidens längd.

Även utländska medborgare och statslösa som är bosatta i Sverige har rätt till folkpension på samma villkor och med samma tilläggsförmåner som svenska medborgare. En fömtsättning härför är dock att personen i fråga har varit bosatt i Sverige viss minsta tid. För ålderspension krävs att den försäkrade har varit bosatt i Sverige sedan minst fem år och efter fyllda 16 år varit bosatt här under sammanlagt minst tio år. Förtidspension utges till en utlänning, om denne antingen är bosatt i Sverige sedan minst fem år eller, om han är bosatt här sedan kortare tid än fem år, har varit normalt arbetsför oavbmtet minst ett år under bosättningstiden. För efterlevandepension fordras antingen att den av­lidne omedelbart före sin död hade varit bosatt i Sverige minst fem år och den efterlevande vid dödsfallet var bosatt här i landet eller att den efterlevande är bosatt i Sverige sedan minst fem år och den efterlevande eller den avlidne vid dödsfallet var bosatt här (5 kap. 4 § AFL). För rätt till bampension är kvalifikationstiden sex månader. Om en utlänning enligt vad ovan sagts är berättigad till förtidspension eller särskild efter­levandepension, ersätts denna automatiskt av ålderspension när han uppnår 65 års ålder, även om han då inte har uppfyllt den särskilda kvalifikationstiden för rätt till ålderspension.

Vid bosättning utomlands är svenska medborgare som har rätt till tilläggspension berättigade till folkpension i förhållande till det antal år för vilka de tillgodoräknats pensionspoäng vid beräkningen av ATP. Om pensionspoäng har tillgodoräknats för minst 30 år, utges folkpension med oavkortat belopp. I annat fall reduceras folkpensionen pro­portionellt. Med poängår jämställs bl.a. år före år 1960 för vilket be­räknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst för den försäkrade eller uttagits sjömansskatt (5 kap. 2 och 3 §§ AFL). Vid bosättning utom­lands utges enbart folkpensioneringens huvudförmåner ålderspension, förtidspension och efterlevandepension samt - som tillägg till pensionen - handikappersättning och bamtillägg. Däremot utges inte handikapper­sättning som fristående förmån, pensionstillskott, särskilt pensionstillägg till folkpension, vårdbidrag eller kommunalt bostadstillägg.

Några lagregler som ger utländska medborgare rätt till folkpension vid bosättning utomlands firms inte. Bestämmelser härom fmns dock i de socialförsäkringskonventioner som ingåtts mellan Sverige och en rad andra länder. Sådana konventioner gäller i förhållande till samtliga nuvarande medlemsstater i EG och EFTA, med undantag för Irland och Liechtenstein samt Belgien (med vilket land en konvention träffats som emellertid ännu inte ratificerats). I regel ger dessa konventioner med­borgare i den andra staten rätt till folkpension utomlands på samma villkor som svenska medborgare har.

25

1 fråga om såväl svensk som utländsk medborgares rätt till folkpension Prop. 1992/93:7 finns vissa dispensregler som kan åberopas av den som flyttar utom­lands sedan han beviljats folkpension i Sverige men som inte uppfyller villkoren för rätt till pension vid bosättning utanför Sverige. Enligt dessa dispensregler kan folkpension fortsätta att utbetalas om det med hänsyn till omständighetema skulle framstå som oskäligt att dra in pensionen eller om den pensionsberättigade vistas utomlands för vård av hälsan eller för behandling av sjukdom och det fums skälig anledning att anta att vården eller behandlingen har avsevärd betydelse för honom.

Rätten till tilläggspension är inte beroende av svenskt medborgarskap eller bosättning här i landet. Sådan pension utbetalas alltså oavsett om den försäkrade eller dennes efterlevande är bosatt i Sverige eller utom­lands. För rätt till pension krävs dock att den försäkrade tillgodoräknats pensionspoäng för minst tre år.

Nuvarande regler bygger till stor del på att den berättigade är eller har varit bosatt i Sverige. Enligt Riksförsäkringsverkets föreskrifter (RFFS 1985:16) om inskrivning och avregistrering enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring skall en person anses bosatt i Sverige om han har sitt egentliga hemvist här i landet. För den som flyttar till Sverige gäller att han skall anses bosatt i landet om han kommer hit med avsikt att vistas här stadigvarande. Även den som har för avsikt att vistas i landet endast under en begränsad tid anses bosatt här under fömtsättning att han kommer hit för förvärvsarbete eller studier och att vistelsen är avsedd att vara mer än ett år. Medföljande make och bara under 18 år skall också anses bosatta i landet om de kommer hit för att vistas här mer än ett år.

En svensk eller utländsk medborgare som varit bosatt i Sverige och som lämnar landet skall enligt 1 kap. 3 § AFL fortfarande anses vara bosatt här om utlandsvistelsen är avsedd att vara längst ett år. Även den som av en statlig arbetsgivare, t.ex. UD, sänds till ett armat land för arbete för arbetsgivarens räkning anses vara bosatt i Sverige under ut­sändningstiden även om detma är avsedd att överstiga ett år. Detsamma gäller för familjemedlemmar som medföljer den utsände. Undantag från denna regel om tillhörighet till svensk socialförsäkring gäller enligt en förordning (SFS 1985:73) för arbetstagare som är arvodesanställda av styrelsen för interaationell utveckling (SIDA) för biståndsarbete i annat land och deras medföljande familjemedlemmar.

Förutom de nu beskrivna regleraa i AFL och anslutande författningar om bosättningsbegreppet gäller sedan tidigare att ledning för avgörande av frågan om bosättning kan hämtas i folkbokföringslagens (1991:481) och motsvarande äldre lagstiftnings bestämmelser.

I konventioner firms avvikande bestämmelser om vilket lands social­försäkringslagstiftning en person skall omfattas av.

2.2 EES-avtalet och EG:s regler

Det avtal som träffats mellan EFTA-länderaa och EG och dess med­lemsländer om ett europeiskt ekonomiskt samarbetsområde är avsett att

26

träda i kraft den 1 januari 1993, samtidigt som EG:s inre marknad    Prop. 1992/93:7 fullbordas. Målet med avtalet är att skapa ett gemensamt samarbetsom­råde där varor, kapital, tjänster och personer skall kunna röra sig fritt över gränsema. Avtalet syftar även till att utveckla och bredda sam­arbetet på angränsande politikområden.

En viktig del i EES-avtalet är att åstadkomma ett regelverk som i stora delar motsvarar det som gäller inom EG, bl.a. i fråga om samord­ningen av regelsystem för social trygghet för personer som flyttar inom EES-området.

Genom EES-avtalet har Sverige åtagit sig att införliva EES-regleraa i svensk rätt. EES-avtalets huvudbestämmelser skall således införlivas i svensk rätt genom inkorporering. 1 propositionen 1991/92:170 har regeringen lagt fram förslag till lag om ett europeiskt ekonomiskt sam­arbetsområde (EES), EES-lagen.

Frågor om hur den sociala tryggheten skall samordnas för personer som utnyttjar sig av möjligheten att flytta mellan olika länder inom samarbetsområdet kommer att regleras i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen. Denna förordning skall, efter nödvändiga anpassningar, inkorporeras i den svenska lagstiftningen. Regeringen har i den nämnda propositionen även lagt fram förslag till lag om samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) (prop. 1991/92:170 del 

II

bilaga 4). Denna lag gör förordning (EEG) nr 1408/71 i dess lydelse per den 1 augusti 1991 tillämplig här i landet. Förordningen skall tillämpas med de anpass­ningar som framgår av bilaga 

VI 

till EES-avtalet. Därav följer t.ex. att med medlemsstater avses även EFTA-länderaa. När jag i fortsättningen hänvisar till förordning (EEG) nr 1408/71 avses härmed den nu nämnda lagen om inte annat framgår.

1 förslaget till EES-lagen har införts en lagvalsregel. Enligt denna skall föreskrifter i EES-lagen eller annan lag som har meddelats till uppfyllande av Sveriges förpliktelser enligt EES-avtalet tillämpas utan hinder av vad som annars föreskrivs i lag. Detta innebär att bl.a. regler­na i förordning (EEG) nr 1408/71 kommer att få företräde framför reglema i AFL och andra lagar på pensionsområdet i den mån reglema avviker från varandra.

Förordning (EEG) nr 1408/71 gäller för anställda och egenföretagare som är eller har varit omfattade av lagstiftningen i en eller flera EG-stater och är medborgare i en av dessa stater eller som är statslösa eller flyktingar och bosatta i en medlemsstat. Förordningen gäller också för familjemedlemmar och efterlevande till den angivna personkretsen.

Förordningen gäller enbart inom medlemsstaternas område. För per­soner som är bosatta utanför EG-området har den alltså inte tillämp­ning.

De förmånsslag som omfattas av förordningen är i huvudsak socialför­säkringsförmåner och s.k. familjeförmåner.

27

Regleraa i förordning (EEG) nr 1408/71 vilar på fyra bakomliggande    Prop. 1992/93:7 principer:

1.

Likabehandlingsprincipen. Enligt denna har personer från ett EG-land som är bosatta inom en annan medlemsstats område och som om­fattas av förordningen samma rättigheter och skyldigheter i fråga om socialförsäkringsförmåner som den statens egna medborgare. Detta betyder att villkor i en stats lagstiftning om krav på medborgarskap inte kan göras gällande gentemot personer som skyddas av förordningen. Denna regel (artikel 3 i förordningen) är undantagslös. Det får inte uppställas några krav på viss tids vistelse i landet innan rätt till förmån inträder.

2.

Sammanläggningsprincipen. Denna princip syftar till att anställda och egenföretagare som flyttar till eller får arbete i en annan med­lemsstat inte på gmnd härav.skall gå miste om de rättigheter som de tidigare intjänat. Sammanläggningsprincipen innebär att, om ett lands lagstiftning upptar bestämmelser om krav på viss tids försäkring, arbete eller bosättning för rätt till sociala förmåner, vid tillämpningen av sådan lagstiftning skall beaktas tid för försäkring, arbete eller bosättning i en annan medlemsstat. Sådana tidsperioder i annat land skall alltså medräk­nas som om de hade ägt mm i det förstnämnda landet. Detta är en genomgående princip för de förmånsslag som omfattas av förordningen. Principen är av betydelse i situationer där det krävs t.ex. viss tids bo­sättning, vissa år med pensionsgmndande inkomst eller viss annan kvalifikationstid för att en förmån över huvud taget skall utges.

3.

Exportabilitetsprincipen. Enligt förordningens artikel 10 gäller deima princip i fråga om kontantförmåner vid invaliditet eller ålderdom eller till efterlevande, ersättning i anledning av olycksfall i arbetet eller arbetssjukdomar samt förmåner vid dödsfall. Principen innebär att socialförsäkringsförmåner skall kunna utbetalas oavsett var inom EG-området som den berättigade är bosatt. Principen är alltså att kontant­förmåner som någon förvärvat i en medlemsstat skall kunna exporteras inom EG och således utbetalas även om den berättigade bor i eller flyttar till ett annat medlemsland.

4.

Proratatemporis-principen. Derma princip, som gäller enbart på pensionsområdet, avser beräkningen av pension i fall då pensionstagaren till följd av arbete eller bosättning i flera länder har förvärvat rätt till pension i mer än ett medlemsland. Gmndprincipen är att pensionstaga­ren har rätt till en proportionellt beräknad pension från vart och ett av de länder som han intjänat pensionsrätt i.

För en närmare redogörelse för innehållet i förordning (EEG) nr 1408/71 hänvisas till utredningens betänkande (SOU 1992:26 s. 79-92) och proposition 1991/92:170 del 

II 

bilaga 4.

2.3 Behovet av ändrade regler

Pensionsberedningen tog i sitt slutbetänkande (SOU 1990:76) Allmän pension upp frågor om hur reglema i förordning (EEG) nr 1408/71 förhåller sig till den svenska pensionslagstiftningen. Beredningen kon-

28

staterade därvid att stora problem skulle uppkomma inom folkpensione- Prop. 1992/93:7 ringen vid en tillämpning av förordningens principer. Utländska med­borgare som omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 skulle sålunda behöva ges rätt till foUcpension vid bosättning i Sverige på samma vill­kor som svenska medborgare, dvs. de skulle vara berättigade till folk­pension fr.o.m. det att de bosätter sig i Sverige, om övriga fomtsätt-rungar för pensionsrätt då är uppfyllda. Vidare skulle de nuvarande begränsningaraa när det gäller möjligheteraa att uppbära folkpension vid bosättning utomlands inte kunna göras gällande gentemot personer som täcks av förordning (EEG) nr 1408/71, och således inte heller mot svenska medborgare. Den som en gång beviljats folkpension skulle ha rätt att exportera hela pensionen vid flyttning till ett land inom EG:s område. Enligt Pensionsberedningen torde bestämmelsema i förordning (EEG) nr 1408/71 dessutom få tolkas så, att alla som är medborgare i något EG-land och bosatta inom EG:s område skulle vara berättigade till oreducerad svensk folkpension om de någon gång i sitt liv varit bosatta i Sverige.

Pensionsberedningen konstaterade att konsekvenseraa på folkpensions­området med nuvarande regler skulle bli mycket långtgående och leda till resultat som inte kan anses acceptabla. En följd skulle vara att ut­giftema för folkpension skulle öka med miljardbelopp per år. Mot bakgmnd av överväganden av detta slag lade beredningen fram ett principförslag om ett system för intjänande av rätt till folkpension på gmndval av tid för bosättning här i landet.

Utgångspunkten för de överväganden och förslag som därefter redo­visats av Utredningen om socialförsäkringen och EG har varit att utifrån Pensionsberedningens principförslag åstadkomma en anpassning av de svenska pensionsreglema till EG:s regler på området.

De förslag som redovisats i utredningens betänkande SOU 1992:26 har fått ett gynnsamt mottagande av de flesta remissinstanseraa. De har i huvudsak ställt sig bakom de bedömningar som gjorts av utredningen vad gäller behovet av ändrade regler för rätt till folkpension, ut­gångspunkten för reformen och inriktningen av förslagen.

Jag instämmer i utredningens bedömning vad gäller behovet av änd­rade regler på detta område och ansluter mig i allt väsentligt till de principer som enligt utredningens mening bör ligga till gmnd för lag­stiftningen.

Jag kommer att lägga fram förslag till ändringar i AFL och anslutande lagar på pensionsområdet. Förslagen innebär ändringar endast i den rent nationella lagstiftningen om folkpension. Avvikande bestämmelser kan däremot finnas i socialförsäkringskonventioner. Om riksdagen antar det i prop. 1991/92:170 franUagda förslaget till lag om samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar inom Europeiska ekono­miska samarbetsområdet (EES) kommer dessutom bestämmelseraa i förordning (EEG) nr 1408/71 att tillämpas i den mån de avviker från den svenska foUcpensionslagstiftningen. Jag kommer därför i den allmänna motiveringen att redovisa vissa effekter vid tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 och socialförsäkringskonventionema på förslagen.

29

Jag kommer vidare att föreslå att regeringen inhämtar riksdagens god­kännande av en den 15 juni 1992 undertecknad konvention mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om social trygghet. Konventionen, som har tillstyrkts av Nordiska rådet, är avsedd att ersätta 1981 års nordiska konvention. Den är föranledd av EES-avtalet och har viktiga återverkningar på folkpensionsområdet.

Prop. 1992/93:7

3 Ett nytt system för rätt till folkpension 3.1 Två altemativa regler för rätt till folkpension

Mitt förslag: Två alteraativa regler för rätt till folkpension införs. Folkpensionen beräknas antingen i förhållande till bosättningstiden i Sverige eller i relation till det antal år för vilka tillgodoräknats pensionspoäng för tilläggspension. För rätt till folkpension krävs att den berättigade är bosatt i Sverige. De särskilda kvalifikations­kraven för utländsk medborgare slopas. Svenska medborgare skall vid bosättning utomlands dock ha rätt att uppbära pension beräk­nad i förhållande till antalet år med ATP-poäng.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: De flesta remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Bland dem som tillstyrker förslaget fmns Kam­marrätten i Göteborg, Försäkringsrätten för Södra Sverige, Riksförsäk­ringsverket (RFV), Försäkringskasseförbundet, Landsorganisationen i Sverige (LO), Tjänstemännens Centralorganisation (TCO), Sveriges Akademikers Centralorganisation (SACO), Pensionärernas Riks­organisation (PRO) och Folksam. Kammarrätten i Göteborg framhåller att eftersom det för den enskilde mest förmånliga regelsystemet skall tillämpas vid beräkning av pension, bör en omräkning av pensionen ske när den enskildes förhållanden ändras.

Flera remissinstanser (även sådana som tillstyrker förslaget) finner de föreslagna reglema komplicerade och pekar på att det kan bli svårare för den enskilde att hävda sin rätt. Under hänvisning till att en dubb­lerad reglering alltid innebär komplikationer i den praktiska tillämp­ningen ställer Försäkringsöverdomstolen frågan om det är lämpligt att införa altemativa regler för förvärv av rätt till folkpension.

RFV anser det vara väsentligt att bosättning i Sverige bibehålls som ett kriterium för rätten att omfattas av det generella trygghetssystemet. RFV känner tveksamhet inför en utveckling som skulle irmebära att man successivt urholkar en försäkringstillhörighet gmndad på bosättning i Sverige.

Statskontoret delar utredningens uppfattning om vikten av förändringar i pensionssystemet för att undvika kostsamma dubbelförsäkringar men anser   förslaget   om   två   olika  beräkningssystem  komplicerat.   Stats-

30

kontoret förordar därför att folkpension skall gmndas endast på bosätt-    Prop. 1992/93:7 ning.

Svenska flyktingrådet ifrågasätter riktigheten i utredningens bedömning av kostnadema för folkpensioneringen efter ikraftträdandet av EES-avtalet om nuvarande regler behålls. Svenska flyktingrådet tar inte ställning till om det av andra skäl fmns anledning att införa system med kvalifikationsregler för rätt till folkpension.

Försäkringskasseförbundet anser det orimligt att en utländsk medborg­are som kommer från ett land utanför EES-området och med vilket Sverige inte har någon socialförsäkringskonvention efter många års vistelse och yrkesverksamhet här i landet inte har rätt till svensk folk­pension om han återvänder till sitt hemland.

Skälen för mitt förslag: De nuvarande regleraa om folkpension syftar till att ge ett socialt gmndskydd vid ålderdom, bestående nedsatt ar­betsförmåga, invaliditet, långvarig sjukdom, gravt handikapp m.m. De förmånsbelopp som utges till personer bosatta i Sverige är därför i huvudsak enhetliga och oberoende av den försäkrades tidigare in­komster, avgiftsbetalning eller försäkringstid. Vidare är svenska med­borgare berättigade till folkpension fr.o.m. att de bosätter sig i Sverige, oberoende av var de tillbringat sin förvärvsaktiva tid. Något krav på viss försäkrings- eller bosättningstid finns inte. Sådana krav uppställs däremot när det gäller utländska medborgares rätt till folkpension vid bosättning i Sverige. I den mån dessa krav är uppfyllda utges enligt AFL folkpension med oavkortat belopp även till utiändska medborgare som är bosatta här i landet.

Det gmndläggande pensionsskydd som folkpensioneringen Innebär avser enligt lagstiftningen personer som förblir bosatta i Sverige. När lagen om samordning av systemen för social trygghet när personer flyttar inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) har trätt i kraft och förordning (EEG) nr 1408/71 blir tillämplig i Sverige blir det inte längre möjligt att upprätthålla olika regler för svenska medborgare och medborgare i andra EES-länder. De bestämmelser i AFL som gäller svenska medborgare skulle till följd av regleraa om likabehand­ling i förordning (EEG) nr 1408/71 komma att gälla också beträffande medborgare i andra EES-länder. Dessa skulle i likhet med svenska med­borgare komma att vara berättigade till folkpension omedelbart vid bosättning i Sverige fömtsatt att övriga villkor såsom uppnådd pensions­ålder är uppfyllda. Regeln i AFL att pensionsförmåner i princip utgår endast till dem som är bosatta i Sverige skulle inte komma att gälla i förhållande till personer bosatta utanför Sverige som täcks av förordning (EEG) nr 1408/71. Dessa skulle nänUigen få rätt till utbetalning av pen­sionsförmåner var än de är bosatta inom EES-området, oberoende av vad som stadgas I nationell lagstiftning. Den folkpension de kan upp­bära vid bosättning i Sverige skulle inte heller få minskas på gmnd av att de flyttar från Sverige. De nuvarande reglema i 5 kap. 4 § AFL om särskilda kvalifikationstider för utländska medborgares rätt till folkpen­sion vid bosättning i Sverige skulle komma att .sakna verkan mot med­borgare från andra EES-länder, eftersom dessa får lägga samman bo-

31

sättnings- eller försäkringsperioder i andra EES-länder för att uppfylla    Prop. 1992/93:7 uppställda kvalifikationstider.

En tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71 på den nuvarande lagstiftningen om folkpension skulle med hänsyn till de ovan beskrivna effektema leda till mycket stora kostnadsökningar for den svenska folkpensioneringen, vilket inte kan anses acceptabelt. Mot bakgrund härav är det enligt min mening nödvändigt att förändra reglema för rätt till folkpension. I framtiden kommer det också att bli allt vanligare att pension kommer att förvärvas från mer än ett land.

Utgångspunkten för förändrade regler för rätt till folkpension bör vara ett system där folkpension beräknas i första hand på gmndval av tid för bosättning i Sverige. En sådan bosättningsregel bör gälla såväl utländska som svenska medborgare.

Bosättningsregeln bör ersätta de nuvarande bestämmelsema i 5 kap.

4 § AFL, som innehåller särskilda kvalifikationstider för utländska med­

borgares rätt till folkpension vid bosättning i Sverige. Enligt min be­

dömning föreligger det inte behov av särskilda kvalifikationstider för

utländska medborgare som inte omfattas av ESS-avtalet.

För att folkpension skall utges bör krävas att den pensionsberättigade är bosatt i Sverige. Enligt förordning (EEG) nr 1408/71 kommer sven­ska medborgare och utländska medborgare som omfattas av EES-avtalet att kunna exportera svenska folkpensionsförmåner beräknade enligt bosättningsregeln till länder inom EES-området. Vid bosättning i länder utanför detta område kommer dock rätt till folkpension beräknad på gmndval av bosättningstid inte att föreligga, såvida inte möjligheter härtill skulle öppnas i socialförsäkringskonvention med något land utan­för EES-området.

Vad gäller regeln I 5 kap. 2 § AFL om svenska medborgares rätt till folkpension vid bosättning utomlands på gmndval av antalet poängår för ATP gmndas pensionsrätten i detta fall på den pensionsberättigades för­värvsarbete i Sverige. Denna möjlighet till utbetalning av folkpensions­förmåner vid bosättning utonUands bör enligt nun mening behållas även med en ny regel för pensionsrätt baserad på bosättningstid i Sverige.

Mot bakgmnd härav anser jag att en till bosättningsregeln altemativ regel för rätt till folkpension bör införas. Den altemativa regeln bör utformas i enlighet med bestämmelsema i nuvarande 5 kap. 2 § AFL. Till skillnad från denna bör den inte enbart avse rätt till folkpension vid bosättning utonUands utan även utgöra en generell regel för rätt till folk­pension baserad på antalet poängår för ATP.

Den altemativa beräkningsregeln för folkpension bör gälla på lika vill­kor för svenska och utländska medborgare. I likhet med vad som före­slås i fråga om folkpension enligt bosättningsregeln bör krävas bosätt­ning i Sverige för att folkpension skall utges med tillämpning av den ATP-anknutna beräkningsregeln. Svenska medborgare som är bosatta utomlands bör dock ha rätt att uppbära folkpension som beräknats med tillämpning av den nu aktuella regeln. Liksom gäller enligt nuvarande

5 kap. 2 § AFL bör denna rätt avse enbart folkpensioneringens huvud­

förmåner samt tillägg till pension i form av handikappersättning och

32

baratillägg. Till följd av regleraa i förordning (EEG) nr 1408/71 kom­mer personer som täcks av denna att inom EES-området få rätt till export även av vissa andra folkpensionsförmåner. Jag återkommer senare (kapitel 8) till vad som kommer att gälla i det hänseendet.

För utländska medborgare bör folkpension på gmndval av den ATP-anknutna beräkningsregeln utges endast vid bosättning i Sverige. Fler­talet socialförsäkringskonventioner som Sverige ingått med andra länder innehåller emellertid rätt till export av folkpension på samma villkor som enligt AFL gäller för svenska medborgare. Till länder inom EES-området kommer exporträtt att föreligga enligt förordning (EEG) nr 1408/71 för personer som omfattas av detma.

I 5 kap. 6 § AFL finnas en dispensregel som kan ge svenska och ut­ländska medborgare, som börjat uppbära folkpension här i landet, fort­satt rätt till folkpension även efter en flyttning från Sverige, om flytt­ningen utomlands är betingad av hälsoskäl eller det skulle framstå som oskäligt att dra in pensionen. Enligt min mening bör en motsvarighet till denna regel finnas också i fortsättningen såvitt gäller folkpension som uppburits under bosättning i Sverige. Dispensregeln bör gälla både i fråga om pension beräknad enligt bosättningsregeln och enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln. Eftersom fri exporträtt kommer att finnas inom EES-området på gmndval av EG:s regler, blir dispensregeln av betydelse främst för personer som flyttar till länder utanför detta om­råde. Vid tillämpningen av regeln bör enligt min uppfattning följas samma principer som hittills.

Enligt mina förslag kommer folkpension således att kunna berälcnas enligt två alteraativa regler. I de situationer när båda beräkningsregleraa kan tillämpas - vilket torde bli fallet för flertalet personer med rätt till svensk folkpension - skall enbart en av regleraa tillämpas, nämligen den regel som ger det för den enskilde förmånligaste utfallet. En konsekvens härav blir bl.a. att folkpensionens belopp kan behöva räknas om när den pensionsberättigades förhållanden ändras. Detta kan bli fallet t.ex. när en svensk pensionär, som varit bosatt utanför EES-området under några år och då uppburit 30-dels reducerad folkpension, återvänder för att bo­sätta sig i Sverige och har rätt till en högre 40-delsberäknad folkpen­sion. Det är emellertid inte meningen att någon fortlöpande omräkning av pensionen skall ske.

Prop. 1992/93:7

3.2 Pensionsrätt baserad på bosättningstid

Mitt förslag: Folkpension beräknas på gmndval av den pensions­berättigades sammanlagda bosättningstid i Sverige. Bosättningstid tillgodoräknas fr.o.m. det år då en person fyller 16 år t.o.m. det år då han fyller 64 år. För rätt till oreducerad pension krävs att bosättningstid kan tillgodoräknas för minst 40 år. Om bosättnings­tiden i Sverige är kortare än 40 år, reduceras folkpensionen med 1/40 för varje år som fattas. För att rätt till folkpension skall föreligga krävs att bosättningstid kan tillgodoräknas för minst tre år.

3 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

33

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Prop. 1992/93:7

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte särskilt kommen­terat utredningens överväganden i denna del. Försäkringsöverdomstolen anser det rimligt med en ATP-anknuten regel och ifrågasätter om inte intjänandetiden vid bosättningsregeln också kan vara 30 år. Domstolen konstaterar emellertid att även med en sammanfallande årsregel kommer det att krävas specialregler för vad som skall anses som bosättning här i landet. Med hänsyn härtill uttalar domstolen att man likaväl kan skärpa kravet för rätt till folkpension gmndad på bosättning i Sverige till 40 år. PRO anser en regel om krav på 40 års bosättning i Sverige riktig och kritiserar de nuvarande regleraa som innebär att en svensk medborgare kan bo utanför Sverige hela sitt yrkesverksamma liv och likväl vara berättigad till full ålderspension från folkpensioneringen om han återvänder till Sverige vid 65 års ålder. Statens invandrarverk (SIV) konstaterar att det kommer att bli mer gyimsamt än med nuvarande regler att förvärva svenskt medborgarskap eftersom det ger möjlighet till utbetalning av pension gmndad på bosättning inom hela EES-om­rådet.

Skälen för mitt furslag: Enligt min mening bör ett system där folkpen­sion beräknas på gmndval av tid för bosättning vara så utformat att pensionens storlek blir beroende av bosättningen under den försäkrades förvärvsaktiva tid. Reglema bör anknyta till dem som gäller för till­godoräknande av poängår inom ATP-systemet. Detta innebär att bosätt­ningstid skall kunna tillgodoräknas under tiden fr.o.m. det år då någon fyller 16 år t.o.m. det år då han fyller 64 år. Tidsramen blir därigenom densamma som i fråga om den altemativa beräkningsregeln för folk­pension i förhållande till antalet år med pensionspoäng för ATP.

Den intjänandetid som gäller inom ATP - 30 år - är däremot som utredningen påpekat alltför kort. Den tidsram för tillgodoräknande av bosättningstid som föreslås ger utrymme för 49 års tillgodoräknande. Det är emellertid rimligt att ett begränsat antal års bortovaro från Sverige inte bör leda till att folkpensionen reduceras. Jag delar därför utredningens bedömning att intjänandetiden vid bosättningsregeln bör vara 40 år. Härigenom får den pensionsberättigade möjlighet att vistas utanför Sverige sammanlagt nio år under sin förvärvsaktiva tid utan att den framtida folkpensionen reduceras. Jag föreslår alltså att det för rätt till oreducerad folkpension skall krävas att bosättningstid kan tillgodo­räknas för minst 40 år. Om den sammanlagda bosättningstiden i Sverige är kortare än 40 år, bör folkpensionen reduceras med 1/40 för varje år som fattas.

En ytterligare fömtsättning för rätt till folkpension bör vara viss minsta tids bosättning i Sverige. För rätt till ATP krävs att pen­sionspoäng tillgodoräknats för minst tre år. Enligt min uppfattning är det lämpligt att kräva samma kvalifikationstid vid tillämpning av den nya bosättningsregeln. Kravet på viss kvalifikationstid bör gälla för både svenska och utländska medborgare. I förhållande till medborgare i EES-länder som omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 kommer dock till följd av sammanläggningsprincipen i förordningen även försäkringstider som fullgjorts i andra EES-länder att medräknas för att villkoret om

34

viss minsta tids bosättning skall uppfyllas. För att sådan sammanlägg­ning skall kunna ske bör dock, i enlighet med vad jag strax kommer att föreslå, krävas i vart fall ett års bosättning i Sverige.

Jag återkommer (kapitel 4) till närmare överväganden och förslag om tillgodoräknande av bosättningstid.

Prop. 1992/93:7

3.3 Pensionsrätt utifrån intjänad rätt till ATP

Mitt förslag: Den ATP-anknutna beräkningsregeln utformas i enlighet med bestämmelseraa i nuvarande 5 kap. 2 § AFL. Rätt till folkpension föreligger således på gmndval av år för vilka tillgodoräknats ATP-poäng och därmed jämställda år enligt reg­leraa för tilläggspension. För rätt till oavkortad folkpension krävs 30 år med ATP-poäng. Är antalet år med ATP-poäng färre, reduceras folkpensionen med 1/30 för varje år som saknas. Med år för vilka tillgodoräknats ATP-poäng likställs bl.a. år före år 1960 för vilka beräknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst. För rätt till folkpension krävs minst tre år med ATP-poäng eller därmed likställda år.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstansenia: Remissinstanseraa har i allmänhet inte haft några synpunkter på förslaget. PRO framhåller att den föreslagna ATP-an­knutna beräkningsregeln i huvudsak överensstämmer med de nuvarande regleraa om rätt till folkpension för svenska medborgare vid bosättning utomlands och tillstyrker förslaget. Föreningen svenskar i världen anser att den ATP-anknutna beräkningsregeln löser en del av de problem som bosättningsregeln skapar för vissa gmpper, t.ex. personer som är ut­sända av privat arbetsgivare.

Skälen för mitt förslag: 1 enlighet med de motiv som jag tidigare redovisat (avsnitt 3.1) föreslår jag en alteraativ beräkningsregel för folkpension som anknyter till den ATP-rätt som förvärvats. Regleraa bör utformas i överensstämmelse med de regler som för närvarande gäller enligt 5 kap. 2 § AFL för svenska medborgares rätt att uppbära folkpension vid bosättning utomlands. Folkpension skall sålunda gene­rellt kunna beräknas på gmndval av år för vilka tillgodoräknats ATP-poäng. För rätt till oreducerad folkpension krävs 30 år med ATP-poäng. Är antalet år med ATP-poäng färre, reduceras pensionen med 1/30 för varje år som saknas. Med år för vilka tillgodoräknats pension­spoäng jämställs s.k. vårdar. I likhet med vad som gäller enligt nu­varande 5 kap. 2 § AFL bör vidare vid beräkning av folkpension lik­ställas vissa andra år, bl.a. år före år 1960 för vilket den berättigade blivit taxerad till statlig inkomstskatt. För att rätt till folkpension över huvud taget skall föreligga bör liksom i dag enligt 5 kap. 2 § AFL gälla ett krav på att minst tre år med ATP-poäng eller därmed likställda år tillgodoräknats den försäkrade. För personer som omfattas av förord-

35

ning (EEG) nr 1408/71 kommer även försäkringsperioder som fullgjorts i andra EES-länder att medräknas för att uppfylla detta krav.

Den ATP-anknutna beräkningsregeln är av betydelse också i fall då en s.k. ATP-förbindelse föreligger. En sådan förbindelse är ett avtal mellan en arbetsgivare och Riksförsäkringsverket, varigenom arbets­givaren förbinder sig att svara för tilläggspensionsavgifter såvitt avser utgiven lön eller annan ersättning i fall då sådan skyldighet inte före­ligger enligt lag. Genom förbindelsen tillgodoräknas arbetstagaren lönen eller ersättningen som pensionsgmndande inkomst av anställning inom ATP, vilket annars inte skulle ske.

En ATP-förbindelse måste ha generell omfattning, dvs. avse samtliga svenska medborgare som sysselsätts i den verksamhet som anges i för­bindelsen. Vidare krävs att förbindelsen omfattar ett större antal år. En förbindelse kan sägas upp av båda parter dock under olika fömtsätt­ningar.

Enligt min mening kan det ifrågasättas om möjlighetema att teckna en ATP-förbindelse står i överensstämmelse med de principer som ligger till gmnd för förordning (EEG) nr 1408/71, eftersom personer som förordningen gäller för skall omfattas av lagstiftningen i endast en medlemsstat. Det torde i sin tur innebära att ATP-förbindelser inte skall kunna tecknas för personer som omfattas av EES-avtalet. Arbetsgivare som före utgången av år 1992 träffat ATP-förbindelser bör därför infor­meras om möjligheten att säga upp förbindelsen. För personer som är sysselsatta i länder utanför EES-området bör dock möjlighetema att bibehålla och teckna nya ATP-förbindelser finnas kvar oförändrade.

Prop. 1992/93:7

4 Tillgodoräknande av bosättningstid

Mitt förslag: Som bosättningstid tillgodoräknas enligt huvudregeln tid under vilken en person varit folkbokförd (tidigare kyrkobok­förd) i Sverige. Vid flyttning till utlandet tillgodoräknas inte tid efter utresan om avregistrering från folkbokföringen skall ske. Bosättningstiden räknas löpande. Den sammanlagda bosättnings­tiden avmndas nedåt till hela antal år. Tid under vilken en person oavbmtet vistats i Sverige från ansökan om uppehållstillstånd får tillgodoräknas som bosättningstid under fömtsättning att personen senare blir folkbokförd.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inte särskilt berört ut­redningens förslag. Statskontoret pekar dock på att folkbokföringens kvalitet försämrats under senare år, vilket är ett problem om folkbok­föringen skall utgöra gmnd för beräkning av bosättningstid. Föreningen svenskar i världen, Sveriges Frikyrkoräd, Svenska Missionsrådet och De Fria  Kristna  Samfundens  Råd/SAMRAD   samt  Föreningen  Enskilda

36

Organisationers Biståndsinformation framhåller att det fmns skäl att    Prop. 1992/93:7 ändra folkbokföringslagens bestämmelser så att personer som arbetar för svenska företag utomlands, missionärer, biståndsarbetare och med­följande familjemedlemmar till nu nämnda gmpper kan kvarstå som folkbokförda i Sverige under utlandsvistelsen.

Skälen för mitt förslag: Enligt AFL skall den som är bosatt i riket och som uppnått 16 års ålder vara inskriven hos allmän försäkringskassa. Enligt Riksförsäkringsverkets föreskrifter (RFFS 1985:16) om inskriv­ning och avregistrering enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring gäller som huvudregel att en person skall anses bosatt i Sverige om han har sitt egentliga hemvist här eller om han kommer till Sverige med avsikt att vistas här stadigvarande. Likaså skall en person, som kommer till Sverige med avsikt att vistas här mer än ett år för förvärvsarbete eller studier, och dennes medföljande make och underåriga bara anses bosatta här. En person som flyttat till Sverige från ett annat nordiskt land skall enligt föreskrifteraa normalt anses bosatt här i landet om han blivit folkbokförd här. Vad gäller utomnordiska medborgare är pröv­ningen av frågan om bosättning även beroende av att uppehållstillstånd beviljats. För sjömän finns särskilda regler. Vidare firms i I kap. 3 § AFL dels en bestämmelse av iimebörd att en person som lämnar Sverige fortfarande skall anses bosatt här under fömtsättning att utlands­vistelsen är avsedd att vara längst ett år, dels särregler för vissa utsända arbetstagare.

1 konventioner om social trygghet mellan Sverige och andra länder fmns regler om utsträckt tillämpning av AFL eller om undantag från denna. Konventionemas regler om försäkringstillhörighet tar då över AFL:s bosättningskrav.

Det bosättningsbegrepp som i dag tillämpas inom socialförsäkringen avser i regel situationer då folkbokföring också skall ske. Vid inflytt­ning från ett utomnordiskt land uppställs visserligen inte något krav på att personen i fråga blivit folkbokförd men det samarbete mellan folk­bokföringsmyndigheten och försäkringskassoma som förekommer syftar till att åstadkomma att en person som är inskriven hos försäkringskassa i normalfallet också är folkbokförd i Sverige för samma tid.

Det kan emellertid föreligga en viss avvikelse såvitt gäller den dag från resp. till vilken inskrivningen hos försäkringskassa och folkbok­föringen gäller. Inskrivningen hos allmän försäkringskassa gäller enligt bestämmelser i 1 kap. 5 § AFL från den tidpunkt då sådant förhållande inträtt att den försäkrade skall vara inskriven, dock tidigast fr.o.m. tredje månaden före den då han blivit inskriven, till den tidpunkt då sådant förhållande inträtt att inskrivningen skall upphöra, även om han avregistreras långt senare. Vid flyttning (varmed avses även inflyttning från utiandet) gäller folkbokföring enligt folkbokföringslagen fr.o.m. flyttningsdagen endast om anmälan görs inotn en vecka. Kommer an­mälan in senare gäller folkbokföringen fr.o.m. den dag då anmälan kom in. I de fall beslut om folkbokföring meddelas utan föregående anmälan, gäller folkbokföringen fr.o.m. beslutsdagen. Vid flyttning till utlandet

37

upphör den flyttande att vara folkbokförd utresedagen eller, om flytt-    Prop. 1992/93:7 ningen anmäls senare, den dag anmälan kom in.

Dessa regler irmebär att inskrivning hos försäkringskassa i många av­seenden närmare avspeglar den faktiska bosättningssituationen än folk­bokföringen. Uppgifter om under vilken tid en försäkrad varit inskriven i svensk försäkringskassa torde dock inte alltid finnas arkiverade eller kan vara svårtillgängliga. Jag anser därför att huvudregeln om tillgodo­räknande av bosättiungstid inom folkpensioneringen skall vara att den tid, under vilken en person varit folkbokförd (eller kyrkobokförd enligt äldre lag) i Sverige, också tillgodoräknas honom som bosättningstid vid tillämpning av 40-årsregeln.

För att förhindra att personer som flyttar utomlands kvarstår som folk­bokförda i Sverige och tillgodoräknas bosättningstid här enbart genom att underlåta att anmäla flyttningen, föreslår jag att regeln förses med den inskränkningen att tid efter utresedagen inte skall tillgodoräknas den som lämnar Sverige under sådana omständigheter att han borde ha av­registrerats från folkbokföringen som utflyttad.

Jag har övervägt om bosättning i landet under ett helt kalenderår skall krävas för att tillgodoräknande av året skall få ske. För den som under sin aktiva tid flyttar flera gånger mellan olika länder skulle emellertid en sådan regel få till följd att år under vilka den försäkrade under en del av året inte varit bosatt i Sverige inte skulle tillgodoräknas. Med hänsyn till det anförda har jag stannat för att föreslå att bosättningstid skall räknas löpande, dvs. att den försäkrade får tillgodoräkna sig tiden från det att han bosätter sig här i landet till dess att bosättningen upphör. Om den försäkrade varit bosatt i landet under flera perioder av sitt aktiva liv, bör perioderaa läggas samman vid beräkning av den totala bosätt­ningstiden i landet. Den sammanlagda bosättningstiden bör därefter sättas ned till närmaste antal hela år. Det iimebär att den sammanlagda bosättningstiden måste uppgå till minst 12 månader för att den försäk­rade skall tillgodoräknas ett års bosättningstid.

De regler om tillgodoräknande av bosättningstid som jag föreslår inne­bär inte att det för en försäkrad som varit bosatt i Sverige vid utgången av varje 12-månadersperiod skall fastställas bosättningstid på det sätt som sker vid tillgodoräknande av år med ATP-poäng. Däremot kan försäkringskassan löpande behöva notera vissa uppgifter om bosättning m.m. Det är dock först när ett pensionsfall har inträffat och pensionen skall beräknas som tillgodoräknande av bosättningstid skall göras.

Enligt folkbokföringslagen gäller att en utlänning som är skyldig att ha uppehållstillstånd inte skall folkbokföras om han saknar sådant tillstånd. Undantag härifrån kan göras om det finns synnerliga skäl.

En gmndläggande princip är enligt min uppfattning att en utiärming som vistas i Sverige utan erforderligt uppehållstillstånd inte bör få tillgång till sådana förmåner som följer av att en person är folkbokförd. För vissa utlänningar som kommer hit kan det dock dröja länge, ibland flera år, från det att de ansöker om uppehållstillstånd till dess att sådant tillstånd beviljas. Vid införande av regler om rätt till folkpension på gmndval av bosättning i Sverige är det därför enligt min mening rimligt

38

att en utlänning får räkna även tiden från ansökan om uppehållstillstånd här i landet som bosättningstid, under fömtsättning att han senare be­viljas uppehållstillstånd och blir folkbokförd här. Det bör vidare krävas att han har vistats här oavbmtet alltsedan ansökan om uppehållstillstånd och tills han blivit folkbokförd.

Prop. 1992/93:7

o

5 Ålderspension

5.1 Pensionsrätt enligt bosättningsregeln

Mitt förslag: Ålderspension beräknas på gmndval av den pen­sionsberättigades bosättningstid. Vid förtida uttag av ålderspen­sion sker ingen ny beräkning av bosättningstid med hänsyn till tillkommande bosättningsår förrän den berättigade uppnår 65 års ålder. Ålderspension till efterlevande make som omedelbart före den månad då han fyllde 65 år uppburit hel särskild efterlevande­pension beräknas på gmndval av samma bosättningstid som efter­levandepensionen, om det är förmånligare. Kvinnor, som är födda år 1944 eller tidigare och som övergångsvis är berättigade till änkepension från folkpensioneringen, eller som skulle ha varit berättigade till sådan pension om de inte hade uppnått 65 års ålder när maken avled, erhåller ålderspension som är gmndad på den bosättningstid som kunnat tillgodoräknas den avlidne, om det är förmånligare.

Utredningeos förslag: Överensstämmer med mitt utom så till vida att jag föreslår en lagregel som innebär att det vid förtida uttag inte sker någon ny beräkning av bosättningstid med hänsyn till tillkommande bosättningsår förrän den berättigade uppnår 65 års ålder.

Remissinstanserna: Endast två remissinstanser har yttrat sig särskilt över förslaget. Den ena, Folksam, tillstyrker förslaget. Den andra. Kammarrätten i Göteborg, efterlyser en mer preciserad ledning för rättstillämpningen när det gäller frågan hur tillkommande bosättningstid skall beaktas vid förtida uttag av ålderspension som är reducerad på gmnd av bristande bosättningstid. Kammarrätten anser att man bör eftersträva att pensionen inte skall kunna räknas om vid mer än ett tillfälle.

Skälen lör mitt förslag: Av mitt förslag (se avsnitt 3.2) följer att folk­pension i form av ålderspension, som tas ut vid 65 års ålder eller senare, kommer att beräknas på gmndval av den tid den pensionsbe­rättigade varit bosatt i Sverige fr.o.m. det år då han fyller 16 år t.o.m. det år då han fyller 64 år.

Enligt gällande regler har den försäkrade möjlighet att redan före 65 års ålder ta ut ålderspension i form av s.k. förtida uttag, dock tidigast fr.o.m. den månad då han uppnår 60 års ålder. Förtida pensionsuttag

39

kan begränsas till att avse en fjärdedel eller hälften av pensionen. Vid    Prop. 1992/93:7

förtida uttag av ålderspension minskas pensionen med 0,5 % för varje

månad som, då pensionen har börjat utges, äterstår till ingången av den

månad då den försäkrade fyller 65 år. Reduktionen av pensionen är

livsvarig. Den försäkrade kan dock när som helst återkalla sitt förtida

uttag av ålderspension.

Enligt min mening bör en pensionsberättigad som gör förtida uttag av ålderspension tillgodoräknas bosättningstid även under den tid då han uppbär pension t.o.m. 64 års ålder. Jag anser det dock inte rimligt att pensionen i denna situation omräknas år från år utan föreslår att pen­sionen skall omräknas endast när den berättigade fyller 65 år. Detta bör gälla även om den berättigade återkallar ett förtida uttag och efter en tid på nytt gör ett förtida uttag. Den bosättningstid som beräknas vid den tidpunkt då den berättigade första gången gör ett förtida uttag blir så­ledes bestämmande för pensionens storlek fram till 65 års ålder.

I princip skall det vara den berättigades egen bosättningstid i Sverige som avgör ålderspensionens storlek. I några fall kan det emellertid finnas anledning att make skall få tillgodoräkna sig den andre makens bosättningstid.

Ett sådant fall är när efterlevande make omedelbart före den månad då han fyllde 65 år uppburit hel särskild efterlevandepension. Ett gmnd­läggande syfte med den särskilda efterlevandepensionen är att den skall utgöra ett skyddsnät för sådana efterlevande män och kvinnor som inte kan klara sin försörjning genom förvärvsarbete eller på annat sätt. Särskild efterlevandepension utges enligt reglema i 8 kap. 6 § AFL till efterlevande make som inte har uppnått 65 års ålder och för tiden efter det att rätten till omställningspension upphört. Därtill krävs att den efterlevandes möjlighet att bereda sig inkomst genom ett arbete som är lämpligt för honom är nedsatt med minst hälften och att nedsättningen, som får antas vara mer än kortvarig, beror på arbetsmarknadsmässiga skäl, nedsatt hälsa eller annan därmed jämförlig omständighet.

Jag kommer senare (avsnitt 7.1) att föreslå att efterlevandepension skall beräknas uteslutande på gmndval av den avlidnes bosättningstid i Sverige. Med hänsyn härtill och till syftet med den särskilda efterlevan­depensionen bör hel särskild efterlevandepension leda över till en ål­derspension baserad på samma bosättningstid som efterlevandepensio­nen, om detta är förmånligare för den efterlevande maken. Någon motsvarande regel vid partiell särskild efterlevandepension eller i fråga om omställningspension föreslås däremot inte.

Vidare bör det enligt min bedömning fmnas möjlighet att utgå från en avliden makes bosättningstid om så är mer fördelaktigt för kvinnor som är födda år 1944 eller tidigare och som är berättigade till änkepension enligt övergångsbestämmelseraa till lagen (1988:881) om ändring i AFL eller som skulle ha varit berättigade till änkepension från folkpen­sioneringen enligt nämnda övergångsregler om de inte hade uppnått 65 års ålder när maken avled. Jag föreslår därför att en sådan regel införs för dessa fall.

40

5.2 Pensionsrätt enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln    Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: Ålderspension beräknas i enlighet med nuvarande regler i 5 kap. 2 § AFL, dvs. i förhållande till antalet år med ATP-poäng. Vid förtida uttag av ålderspension sker ingen om­räkning av pensionen med hänsyn till tillkommande år med ATP-poäng utan pensionen omräknas först när den berättigade uppnår 65 års ålder. En övergångsregel föreslås för kvinnor som är födda år 1944 eller tidigare och som med stöd av övergångsbe­stämmelseraa till reformen av efterlevandepensioneringen har rätt till tilläggspension i form av änkepension. Ålderspension till nu nänrnda kvinnor får utges på gmndval av den avlidnes år med pensionspoäng för ATP.

Utiedningrais förslag: Överensstämmer med mitt utom i det avseeendet att jag föreslår en lagregel som irmebär att det vid förtida uttag inte sker någon omräkning av pensionen med hänsyn till tillkommande år med ATP-poäng. Pensionen omräknas först när den berättigade uppnår 65 års ålder.

Remissinstansema: Ingen remissinstans har särskilt kommenterat förslaget i denna del.

Skälen för mitt förslag: När det gäller beräkning av ålderspension erUigt den ATP-anknutna beräkningsregeln skall det ske i enlighet med de regler som gäller enligt den nuvarande lydelsen av 5 kap. 2 § AFL. Ålderspension utges således i förhållande till det antal år för vilka den pensionsberättigade tillgodoräknats pensionspoäng för ATP.

Vid förtida uttag av ålderspension beräknad enligt den ATP-anknutna regeln uppkommer sainma problem som vid bosättningsregeln genom att ATP-poäng kan tillgodoräknas under den tid den berättigade uppbär pension. Den lösning jag föreslagit beträffande bosättningsregeln bör gälla även när pensionen beräknas enligt den ATP-anknutna regeln. Det iimebär att vid förtida uttag sker ingen ny beräkning av folk­pensionsdelen med hänsyn till antal år med pensionspoäng utan pen­sionen rälcnas om först den månad då den berättigade fyller 65 år.

1 ett avseende föreligger enligt min mening behov av en särregel i fråga om beräkning av ålderspension. Före reformen på efterlevande­pensioneringens område år 1990 fanns en bestämmelse i 5 kap. 2 § AFL som gällde för kvinnor som var berättigade till tilläggspension i form av änkepension och avsåg beräkning av ålderspension från folk­pensioneringen vid bosättning utomlands. En kvinna beträffande vilken bestämmelsen var tillämplig hade rätt att erhålla ålderspension från folkpensioneringen som gmndades på den avlidne makens poängår. Enligt de allmänna övergångsregleraa till efterlevandepensionsreformen gäller bestämmelsen alltjämt i fråga om kvirmor som är födda år 1944 eller tidigare och som i övrigt uppfyller vissa fömtsättningar. En mot­svarighet till bestämmelsen bör alltjämt finnas. Den bör emellertid inte enbart vara en exportregel utan gälla även vid bosättning i Sverige. Jag

41

föreslår att bestämmelsen utformas som en övergångsbestämmelse till lagförslagen. Härigenom får folkpension i form av ålderspension till nu nämnda kvinnor beräknas på gmndval av den avlidne makens år med pensionspoäng för ATP, om det är förmånligare.

Prop. 1992/93:7

6 Förtidspension

6.1 Pensionsrätt enligt bosättningsregeln - huvudregeln

Mitt förslag: Förtidspension beräknas på gmndval av dels den tid den berättigade varit bosatt i Sverige t.o.m. året före pensions­fallet och dels en antagen framtida bosättningstid. Den antagna framtida bosättningstiden beräknas på så sätt att, om den pen­sionsberättigade har varit bosatt i Sverige minst 4/5 av tiden fr.o.m. det år då han fyllde 16 år t.o.m. året före pensionsfallet, får som bosättningstid tillgodoräknas hela tiden fr.o.m. året för pensionsfallet t.o.m. det år då han fyller 64 år. Om den faktiska bosättningstiden under den angivna tiden är kortare, får han som framtida bosättningstid tillgodoräknas så stor del av tiden fr.o.m. året för pensionsfallet t.o.m. det år då han fyller 64 år som mot­svarar förhållandet mellan den faktiska bosättningstiden i landet fr.o.m. 16-årsåret t.o.m. året före pensionsfallet och 4/5 av hela angivna period. 1 fall då den pensionsberättigades arbetsförmåga blir ytterligare nedsatt så att förtidspensionen skall utges med högre grad, skall en ny beräkning av bosättningstid göras. Om­räkningen skall i dessa situationer ske efter samma principer som vid den ursprungliga beräkningen. Den som omedelbart före den månad då han fyller 65 år uppburit hel förtidspension får ålders­pension efter samma antal 40-delar som förtidspensionen, om det är förmånligare.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt utom så till vida att utredningen föreslagit att ett nytt pensionsfall skall anses föreligga vid sådan försämring av arbetsförmågan som föranleder en ändring av den andel med vilken förtidspension utges.

Remissinstanserna: Folksam tillstyrker förslaget. Statskontoret an­märker att regleraa för förtidspension synes kunna ge upphov till den typ av dubbla förmåner som utredningen säger sig vilja undvika och föreslår därför att folkpensionen omprövas vid beviljande av ålders­pension. RFV har invändningar mot utredningens förslag att ett nytt pensionsfall skall anses föreligga vid en sådan försämring av arbetsför­mågan som föranleder ändring i den andel med vilken förtidspension utges och föreslår i stället att pensionen skall omräknas med hänsyn till bosättningstiden fram till ändringen.

42

Sveriges Frikyrkoråd, Svenska Missionsrådet och De Fria Samfundens    Prop. 1992/93:7 Råd/SAMRÅD samt Föreningen Enskilda Organisationers Biståndsinfor­mation pekar på att de föreslagna reglema för beräkning av förtidspen­sion kan få negativa konsekvenser för utsända missionärer och bi­ståndsarbetare samt deras medföljande familjemedlemmar.

Skälen för mitt förslag: 1 fråga om förtidspension måste hänsyn kunna tas till tid efter det att pensionsfallet har inträffat. Jag finner den lösning som utredningen föreslagit i det här avseendet lämplig. Förtidspension skall sålunda beräknas på gmndval av den tid den berättigade varit bosatt i Sverige t.o.m. året före det år då pensionsfallet inträffade. Denna bosättningstid skall också ligga till gmnd vid bestämmandet av hur stor del av tiden efter pensionsfallet som skall få tillgodoräknas som bosättningstid. Om den tid den pensionsberättigade faktiskt varit bosatt i Sverige fr.o.m. det år han fyllde 16 år t.o.m. året före pensionsfallet uppgår till minst 4/5 av hela denna tidsperiod, får han som bosättnings­tid tillgodoräknas, fömtom den faktiska bosättningstiden t.o.m. året före pensionsfallet, även hela tiden fr.o.m. det år då pensionsfallet inträffade t.o.m. det år då han fyller 64 år. Om den faktiska bosättningstiden däremot är mindre än 4/5 av den teoretiskt möjliga, tillgodoräknas han som framtida bosättningstid en proportionellt beräknad del av tiden fr.o.m. året för pensionsfallet t.o.m. det år då han fyller 64 år, varvid proportioneringen sker med utgångspunkt från att det är tillräckligt med 4/5 av den teoretiskt möjliga bosättningstiden för att hela denna tid skall tillgodoräknas.

För att underlätta administrationen föreslår jag att beräkningen av framtida bosättningstid skall göras på gmndval av hela månader, varvid en avmndning bör göras nedåt till närmaste antal hela månader. Sedan avmndas den kvotdel varmed folkpension skall utges med tillämpning av huvudregeln till närmaste lägre antal hela år.

Något krav på aktuell anknytning till Sverige vid pensionsfallet för att antagen framtida bosättningstid skall tillgodoräknas bör inte uppställas.

Det kan inträffa att en person, som är berättigad till förtidspension enligt AFL, har omfattats också av ett annat lands lagstiftning och att enligt denna förtidspensionens storlek berälcnas med tillämpning av liknande regler som de av mig föreslagna.

1 den nya nordiska konventionen om social trygghet finns en särskild bestämmelse enligt vilken hänsyn tas till enbart en del av den framtida bosättningstiden vid beräkningen i varje land. Denna bestämmelse skall ha motsvarande tillämpning vid beräkning av gmndpension från ett nordiskt land om den berättigade har rätt till pension också från ett EES-land utanför Norden. Den skall även gälla i fråga om personer som omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71. Med hänsyn till detta generella tillämpningsområde för den nordiska konventionen har jag inte funnit det påkallat att lägga fram förslag till någon motsvarande lagregel i AFL. Ytterligare skäl härtill är de begränsningar som förordning (EEG) nr 1408/71 uppställer för sådana lagbestämmelser och att enligt EG:s regler fall av detta slag bör lösas just genom konventioner mellan medlemsländeraa.

43

Förtidspension kan enligt 7 kap. 2 § AFL beviljas i form av halv för­tidspension, två tredjedelar av hel förtidspension eller hel förtidspension beroende på graden av nedsättningen av arbetsförmågan. Den som beviljats halv förtidspension eller två tredjedelar av hel förtidspension, och som sedan får sin arbetsförmåga ytterligare nedsatt så att han blir berättigad till förtidspension med större grad, bör enligt min mening få förtidspensionen beräknad med hänsyn tagen även till bosättningstiden efter pensionsfallet. Jag föreslår således att, vid en sådan försämring av arbetsförmågan som föranleder en ändring av den andel enligt 7 kap. varmed förtidspension utges, skall en ny beräkning av bosättningstid göras. Beräkningen skall ske efter samma principer som vid den ur­spmngliga beräkningen, dvs. faktisk bosättningstid beräknas t.o.m. året före det år då försämringen av arbetsförmågan inträdde och framtida bosättningstid fr.o.m. året för försämringen av arbetsförmågan.

Om arbetsförmågan i stället förbättras bör någon ny beräkning av bo­sättningstid inte göras, utan pensionen kommer även efter ändringen av den andel varmed förtidspensionen utges att gmndas på samma antal 40-delar som tidigare. En annan lösning skulle kunna motverka den pen­sionsberättigades intresse av att börja arbeta eftersom pensionen vid en ny beräkning av bosättningstid skulle kunna komma att gmndas på en kortare bosättningstid än tidigare.

Fr.o.m. den månad då den pensionsberättigade fyller 65 år ersätts för­tidspension av ålderspension. Även ålderspension, som utges till den som erhållit förtidspension dessförinnan och uppburit sådan pension till 65 års ålder, bör enligt min mening utges i förhållande till antalet fak­tiska bosättningsår t.o.m. det år då han fyller 64 år.

Den som omedelbart före den månad då han fyller 65 år erhållit hel fortidspension bör dock få ålderspension efter samma antal 40-delar som förtidspensionen, om det är förmånligare för honom.

Prop. 1992/93:7

6.2 Bosättningsregel vid förtidspensionering i unga år

Mitt förslag: När det gäller beräkning av förtidspension för en svensk medborgare som fått sin arbetsförmåga varaktigt nedsatt före ingången av det år då han fyllde 18 år föreslås att svensk medborgare som bosättningstid tillgodoräknas tiden fr.o.m. 16-årsåret t.o.m. det år då personen fyller 64 år. Vid beräkningen skall dock bortses från tid efter fyllda 16 år under vilken den berättigade inte varit bosatt i Sverige. För utländska medborgare föreslås motsvarande regler under fömtsättning att den pensions­berättigade är bosatt i Sverige sedan minst fem år.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt utom så till vida att den av nug föreslagna regeln enligt utredningens förslag skulle gälla endast beträffande pensionsfall före 16-årsåret samt att utredningen föreslagit särregler för pensionsfall under året personen fyllt 16 år som

44

innebar att den berättigade skulle ha varit bosatt i Sverige fr.o.m. in-    Prop. 1992/93:7 gången av det året t.o.m. tidpunkten för pensionsfallet för att vara berättigad till förtidspension.

Remissinstanserna: Kammarrätten i Göteborg kritiserar utredningens förslag om beräkning av bosättningstid när pensionsfallet inträffar under det år då den pensionsberättigade fyller 16 år och anser att det kräver ytterligare överväganden och en noggrann belysning av effektema. RFV påpekar i fråga om pensionsfall under året personen fyllt 16 år att det föreligger svårigheter att fastställa tidpunkten för pensionsfallet till en viss dag. Vid ett olycksfall är det sålunda enligt RFV inte helt säkert att den varaktiga nedsättningen inträffar samma dag som olycksfallet. När det gäller sjukdomar liksom ibland vid olycksfall sker enligt RFV en gradvis försämring som gör det svårt att på dagen avgöra när pensions­fallet har inträffat. Föreningen Enskilda Organisationers Biståndsinfor­mation pekar på att regleraa för beräkning av förtidspension kan skapa problem för vissa utsända, t.ex. de biståndsarbetandes bara som är äldre än 16 år och som inte får ATP-poäng och som inte heller hinner vara bosatta i Sverige 4/5 av tiden före ett pensionsfall. Även de bara som under året personen fyllt 16 år befinner sig utomlands med sina bi-ståndsarbetande föräldrar och då råkar ut för olycksfall eller sjukdom som leder till förtidspension kommer enligt föreningen att drabbas av utredningens förslag.

Skälm för mitt förslag: För de personer som har rätt till förtidspen­sion på gmnd av att deras arbetsförmåga blivit varaktigt nedsatt före eller under det år då de fyllde 16 år kan, med den huvudregel jag för­ordat beträffande beräkning av bosättningstid, någon faktisk bosättnings­tid inte tillgodoräknas, eftersom sådan räknas fr.o.m. det år då den försäkrade fyllde 16 år och endast t.o.m. året före pensionsfallet. Fömt­sättningar att beräkna någon antagen framtida bosättningstid föreligger därför inte heller.

Med den nu gällande utformningen av den skyddade personkretsen enligt förordning (EEG) nr 1408/71 torde dessa personer omfattas av förordningen såvitt gäller pensioner endast under fömtsättning att de är eller har varit förvärvsverksamma. Om denna fömtsättning inte är uppfylld, torde förordningens principer om likabehandling av andra länders medborgare med det egna landets medborgare, sammanläggning av försäkringsperioder som fullgjorts i olika länder och förmåneraas ex-portabilitet inte gälla. Inom EG har emellertid nyligen lagts fram ett förslag om att utvidga förordningens tillämpningsområde på så sätt att den som är försäkrad enligt en medlemsstats lagstiftning också skall omfattas av förordningen.

Med utgångspunkt från att åldersgränsen för rätt till förtidspension är 16 år är det svårt att finna ett lämpligt regelsystem för tillgodoräknande av bosättningstid för den som invalidiseras i unga år. Med hänsyn till att de föreslagna ändringaraa måste kurma träda i kraft samtidigt med EES-avtalet och till att förändringar i regelsystemet för EES snart kan komma att genomföras, lägger jag nu inte fram förslag om några mer genomgripande förändringar.

45

Jag föreslår därför följande regler för beräkning av bosättningstid för den som fått arbetsförmågan varaktigt nedsatt före eller under det år han fyllt 16 år. Svenska medborgare som är bosatta här i landet skall tillgodoräknas bosättningstid fr.o.m. det år då de fyllde 16 år t.o.m. det år då de fyller 64 år även då det är fråga om förtidspension. Mot­svarande föreslås gälla för utländska medborgare fömtsatt att de varit bosatta i Sverige sedan minst fem år. Detta motsvarar de nuvarande reglema i 5 kap. 1 § och 4 § första stycket b AFL. I fråga om såväl svenska som utländska medborgare föreslås den ändringen i förhållande till nuvarande regler att, för det fall att den pensionsberättigade varit bosatt utomlands efter fyllda 16 år, tiden för bosättningen i utlandet inte skall tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige.

Mitt förslag till beräkning av bosättningstid för den som får arbetsför­mågan nedsatt det år han fyller 16 år medför att det saknar betydelse var personen var bosatt detta år. Om pensionsfallet skulle inträffa det år personen fyller 17 år, blir det vid tillämpningen av huvudregeln av­görande var vederbörande varit bosatt under det år han fyllde 16 år. Enligt min mening bör det förhållandet inte få vara avgörande för om en person över huvud taget skall kunna få någon förtidspension att personen under just den perioden av livet var bosatt utanför Sverige. Eftersom myndighetsåldera är 18 år, bör baraet fram till dess kunna med fortsatt skydd från den svenska folkpensioneringen vistas hos sina föräldrar även om dessa under några år arbetar utomlands.

De av mig nu föreslagna regleraa bör därför enligt min mening gälla även i fråga om pensionsfall som inträffar under det år någon fyller 17 år. För pensionsfall som inträffar under detta år kommer emellertid även den föreslagna huvudregeln för beräkning av förtidspension att kunna tillämpas. Detta anser jag skall vara möjligt. Vid pensionsfall som inträffar under nämnda år får alltså förtidspension beräknas enligt endera av de två bosättningsreglema efter vad som är mest förmånligt för den enskilde. För en utländsk medborgare som kommit till Sverige som l5-åring och som blir varaktigt arbetsoförmögen vid 17 års ålder är det således fördelaktigare med en beräkning enligt huvudregeln för förtidspension än enligt reglema för unga invalider.

Enligt min mening bör, som utredningen föreslagit, i ett senare sam­manhang mer ingående överväganden göras i syfte att fmna en mer definitiv lösning för tillgodoräknande av bosättningstid när pensionsfall inträffar i unga år.

Prop. 1992/93:7

6.3 Pensionsrätt enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln

Mitt förslag: Förtidspension enligt den ATP-anknutna beräknings-regeln beräknas enligt nuvarande regler i 5 kap. 2 § AFL, dvs. i förhållande till faktiska poängår och år med antagandepoäng.

Utiedningens förslag: Överensstämmer med mitt.

46

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har särskilt berört förslaget.

Skälen för mitt förslag: 1 fråga om beräkning av förtidspension erUigt den ATP-anknutna regeln bör motsvarande regler som enligt nuvarande 5 kap. 2 § AFL gälla. Det innebär att hänsyn tas inte endast till faktiska poängår utan även till år för vilka s.k. antagandepoäng har beräknats. Pensionen beräknas med andra ord under antagande att den försäkrade för varje år fr.o.m. det år då pensionsfallet inträffar t.o.m. det år då han uppnår 64 års ålder har tillgodoräknats vissa pensionspoäng (antag­andepoäng). För att pensionsberäkning med antagandepoäng skall få äga mm, krävs att den försäkrade antingen vid tidpunkten för pensionsfallet haft en sjukpenninggmndande inkomst som lägst motsvarar det vid årets ingång gällande basbeloppet eller kan tillgodoräknas pensionspoäng för två av de fyra åren närmast före året för pensionsfallet.

Prop. 1992/93:7

7 Efterlevandepension

7.1 Pensionsrätt enligt bosättningsregeln

Mitt förslag: Vid beräkning av efterlevandepension till make och bara tas hänsyn endast till den avlidnes bosättningstid i Sverige. Den efterlevandes egen bosättningstid är utan betydelse. För rätt till pension krävs dock att den efterlevande är bosatt i Sverige. Om dödsfallet inträffat det år då den avlidne skulle ha fyllt 64 år eller tidigare, får även antagen framtida bosättrungstid medräknas. Om den avlidne vid dödsfallet uppbar hel förtidspension, får efterlevandepensionen beräknas på gmndval av samma bosätt­ningstid som förtidspensionen, om det är förmånligare. Regleraa om samordning mellan särskild efterlevandepension och vissa andra sociala förmåner ändras så att, om särskild efterlevandepen­sion utges med en andel av oavkortad pension, vid avräkningen hänsyn tas endast till motsvarande andel av den andra förmånen. Förtidspension skall inte utgöra hinder mot att för sainma nedsätt­ning av förvärvsmöjligheten bevilja särskild efterlevandepension. Särskild efterlevandepension skall i stället avräknas mot beloppet för förtidspension.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Folksam tillstyrker förslaget. RFV påpekar att det kan vara omöjligt att beräkna den avlidnes bosättningstid i de fall då den efterlevande inte har kärmedom om den avlidnes bosättning från 16 års ålder. Försäkringskasseförbundet framhåller att de nuvarande regler­na om barapension är samordnade med reglema om bidragsförskott samt att de föreslagna regleraa innebär att denna samordning upphör. Förbundet framhåller vidare att det inte torde vara så vanligt att bam är

47

berättigade till barapension från annat land. För att komma tillrätta med    Prop. 1992/93:7 dessa problem anser förbundet att andra lösningar i fråga om efter­levandepension till bam bör övervägas. Övriga remissinstanser har inte särskilt berört förslaget.

Skälen för mitt förslag: Enligt de nuvarande regleraa i 5 kap. AFL kan efterlevandepension utges till make eller bam även om den avlidne aldrig har varit bosatt i Sverige. Efterlevande make eller bam som är svenska medborgare och bosatta här i landet är således berättigade till efterlevandepension från folkpensioneringen. 1 fråga om efterlevan­depension till make eller bam som inte är svensk medborgare men som är bosatt här gäller att sådan pension utges om den efterlevande maken resp. baraet är bosatt här i landet sedan nunst fem år resp. sex månader och den efterlevande maken resp. baraet var bosatt här vid dödsfallet.

Med ett system där folkpension kan utges på gmndval av tid för bo­sättning här i landet faller det sig naturligt att mer renodlat än hittills betrakta efterlevandepensionen som en från den avlidne härledd rätt. Det innebär att en gmndläggande fömtsättning för att pension skall utges bör vara att den avlidne har varit bosatt i Sverige någon tid och därigenom intjänat rätt till pension här. Vidare bör här, liksom för övriga folkpensionsförmåner, krävas att de som är berättigade till efter-levandeförmåner, dvs. efterlevande make eller bara, är bosatta här i landet för att pension över huvud taget skall utges på gmndval av reg­leraa i AFL. Att sådan pension i viss utsträckning ändå kan komma att utbetalas till utomlands bosatta blir en följd inte av AFL utan av EG:s regler eller regler i socialförsäkringskonventioner.

Jag anser därför att efterlevandepensionen bör bestämmas uteslutande på gmndval av den tid den avlidne varit bosatt i Sverige. En sådan regel kan möjligen te sig mindre tillfredsställande för det fall t.ex. att ett svenskt bara som bott hela sitt liv i Sverige mister en förälder som aldrig bott här. Bamet skulle dock i det tänkta fallet sannolikt vara berättigat till pension från det land där föräldera varit bosatt eller för-värvsverksam, i vart fall om det är fråga om ett land inom EES-om­rådet.

En regel enligt vilken endast den avlidnes bosättningstid ligger till gmnd för efterlevandepensionen överensstämmer också väl med prin­ciperaa för förordning (EEG) nr 1408/71. Vid den prorata-beräkning av pensionen som enligt förordningen skall göras beträffande efterlevande­pension till vuxna efterlevande måste således de försäkringsperioder som beaktas av flera medlemsländer inom EG ha fullgjorts av samma person. Enligt förordningen är vidare familjemedlemmar eller efter­levande inte självständigt försäkrade utan omfattas av förordningen just i egenskap av familjemedlemmar eller efterlevande till den anställde eller egenföretagaren.

De föreslagna regleraa om beräkning av efterlevandepension enligt bosättningsregeln på gmndval av den avlidnes bosättningstid bör även gälla sådan änkepension som utges med stöd av övergångsbestämmel­seraa till den år 1988 beslutade efterlevandepensionsreformen.

48

Vid bestämmande av efterlevandepensionens storlek måste hänsyn Prop. 1992/93:7 kunna tas också till tid efter det att pensionsfallet har inträffat. Framtida bosättningstid bör medräknas på motsvarande sätt som vid förtidspen­sion. Detta innebär att, om den tid den avlidne varit bosatt i Sverige fr.o.m. det år då han fyllde 16 år t.o.m. året före dödsfallet uppgår till minst 4/5 av hela denna tidsperiod, skall som bosättningstid tillgodoräk­nas även hela tiden fr.o.m. det år dödsfallet inträffade t.o.m. det är dä den avlidne skulle ha fyllt 64 år. Om däremot den faktiska bosätt­ningstiden fr.o.m. det år då den avlidne fyllde 16 år t.o.m. året före dödsfallet är mindre än 4/5 av den teoretiskt möjliga tiden, tillgodoräk­nas en proportionellt beräknad del av tiden därefter som framtida bosätt­ningstid. Proportioneringen sker med utgångspunkt från att det är till­räckligt med 4/5 av den teoretiskt möjliga bosättningstiden för att hela tiden därefter skall tillgodoräknas.

Om den avlidne vid dödsfallet uppbar hel förtidspension föreslås att efterlevandepensionen skall utges på gmndval av samma bosättningstid, om det är förmånligare. Detta överensstämmer med vad jag (avsnitt 6.1) föreslagit i fråga om övergång från hel förtidspension till ålders­pension. Denna möjlighet till förmånligare beräkning skall gälla endast om den avlidne omedelbart före dödsfallet uppbar hel förtidspension.

Enligt regler i 8 kap. 12 § AFL (vilka i fråga om ATP har sina mot­svarigheter i 14 kap. 7 §) skall särskild efterlevandepension minskas med vissa angivna sociala förmåner som den efterlevande kan ha rätt till. Detta gäller bl.a. arbetslöshetsersättning, utbildningsbidrag och vuxenstudiebidrag.

I förordning (EEG) nr 1408/71 finns särskilda regler för fall av sam­manträffande av förmåner i bl.a. sådana situationer som den här berör­da. Syftet med dessa EG-regler är att förhindra eller begränsa till­lämpningen av nationella regler om reducering av förmåner i fall då detta är till nackdel för personer som flyttar mellan länderaa. I den mån den nationella lagstiftningen irmehåller godtagbara regler blir EG:s bestämmelser dock inte tillämpliga.

Med hänsyn till vad som nu sagts föreslår jag att, om särskild efter­levandepension utges med viss andel av oavkortad pension på gmndval av 30- eller 40-årsregeln, minskning med hänsyn till de sociala för­måner som anges i 8 kap. 12 § AFL skall göras endast med hänsyn till en motsvarande andel av den sociala förmånen.

I fråga om förtidspension, sjukpenning och arbetsskadelivränta finns i 8 kap. 9 § AFL särskilda regler om samordning med särskild efterlev­andepension. Dessa innebär att särskild efterlevandepension inte utges till en efterlevande som erhåller vissa andra förmåner.

Särskild efterlevandepension kan i det enskilda fallet utges med ett större antal 30- eller 40-delar än förtidspensionen, eftersom den särskil­da efterlevandepensionen gmndas på den avlidnes bosättningstid eller år med ATP-poäng. Förtidspension bör därför i fortsättningen behandlas på samma sätt som de i 8 kap. 12 § angivna sociala förmånema. Jag föreslår en ändring i de nämnda lagregleraa med derma innebörd. Detta får till följd att förtidspension framöver inte skall utgöra ett hinder mot

4 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

49

att särskild efterlevandepension beviljas för samma nedsättning av för­värvsmöjligheten. En beviljad särskild efterlevandepension skall i stället avräknas krona för krona mot beloppet för förtidspension.

Samma regler för samordning bör tillämpas i fall då den efterlevande uppbär motsvarande förmåner enligt utländsk lagstiftning. Detta bör gälla inte bara beträffande folkpension utan också med avseende på ATP. Jag föreslår att särskilda bestämmelser härom tas in i 8 kap. 9 och 12 §§ samt 14 kap. 7 § AFL.

Prop. 1992/93:7

7.2 Pensionsrätt enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln

Mitt förslag: Efterlevandepension enligt den ATP-anknutna beräk­ningsregeln berälcnas enligt reglema i nuvarande 5 kap. 2 § AFL, dvs. i förhållande till det antal år med ATP-poäng som tillgodo­räknats den avlidne.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Förslaget har inte kommenterats av remiss­instanseraa.

Skälen för mitt förslag: Efterlevandepension bör berälcnas enligt de regler som gäller enligt nuvarande 5 kap. 2 § AFL, dvs. efterlevande­pension utges i förhållande till det antal år med ATP-poäng som till­godoräknats den avlidne. Liksom vid beräkning av förtidspension kan hänsyn tas även till år för vilka s.k. antagandepoäng beräknats.

8 Särskilda folkpensionsförmåner

8.1 Inledning

Inom folkpensioneringen enligt AFL firms vissa särskilda folkpen­sionsförmåner. Dessa utgörs av handikappersättning och vårdbidrag samt bamtillägg, vilken förmån utges med stöd av övergångsbestämmel­sema till lagen (1988:881) om ändring i AFL. 1 särskilda lagar vid sidan av AFL firms regler om andra särskilda folkpensionsförmåner, såsom pensionstillskott, särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bara, kommunalt bostads­tillägg till folkpension och hustmtillägg.

Förordning (EEG) nr 1408/71 omfattar enligt artikel 4 all lagstiftning om social trygghet som avser förmåner vid sjukdom och moderskap, förmåner vid invaliditet och därvid även sådana som är avsedda att bevara eller förbättra förvärvsförmågan, förmåner vid ålderdom och till efterlevande, förmåner i anledning av olycksfall i arbetet och arbetssjuk­domar, dödsfallsersättningar, förmåner vid arbetslöshet samt familjeför­måner.

50

Genom en uttrycklig bestämmelse undantas från förordningens tillämp­ningsområde bl.a. social och medicinsk hjälp. Regler för sådant stöd finns i stället i rådets förordning (EEG) nr 1612/68 av den 15 oktober 1968 om arbetskraftens fria rörlighet inom gemenskapen. Enligt denna senare förordning skall arbetstagare som flyttar mellan länderaa ha rätt till samma sociala och skattemässiga fördelar som medlemsstatens egna medborgare men någon rätt till utbetalning i utiandet föreligger inte.

EG:s Ministerråd har i maj 1992 fattat ett beslut om ändring i för­ordning (EEG) nr 1408/71 som hänger samman med gränsdragningen för förordningens tillämpningsområde i förhållande till bestämmelser om förmåner för socialt bistånd. Bakgmnden är att EG-domstolen i domar har konstaterat att vissa förmåner enligt medlemsstateraas lagstiftningar kan hänföras både till kategorin socialförsäkringsförmån och till kate­gorin förmån för socialt bistånd.

Det har ansetts angeläget att förordning (EEG) nr 1408/71 omfattar förmåner som befinner sig i gränsområdet mellan socialförsäkringsför­måner och andra sociala förmåner. Dessa förmåner skall kunna utges med tillämpning uteslutande av lagstiftningen i bosättningslandet. Sam­manläggning skall dock få ske med bosättningsperioder eller perioder av förvärvsarbete i andra medlemsstater om så är nödvändigt. Särbehand­ling på gmnd av nationalitet skall inte få förekomma.

Det aktuella förändringar i förordning (EEG) nr 1408/71 utgörs av en ny artikel 4.2a. Innebörden av denna är att förordningen skall gälla också speciella förmåner som inte gmndas på erlagda avgifter och som tillhandahålls enligt annan lagstiftning än som nu anges i artikel 4, om förmåneraa utgör utfyllnad till eller ersättning för de förmåner som omfattas av artikel 4 eller uteslutande avser att skydda handikappade. Sådana förmåner skall upptas i en särskild bilaga till förordningen. De förmåner som upptas i denna bilaga skall utges uteslutande med till­lämpning av bosättningslandets lagstiftning vilket i sin tur betyder att förordningens bestämmelser om exportabilitet kan sättas ur spel om lag­stiftningen i bosättningslandet inte medger export av förmånen.

Ändringen i förordning (EEG) nr 1408/71 har trätt i kraft den I juni 1992. Den omfattas inte av EES-avtalet.

Prop. 1992/93:7

8.2 Handikappersättning

Mitt förslag: Den särskilda kvalifikationstiden för utländska med­borgares rätt till handikappersättning slopas. Handikappersättning som utgör tillägg till pension skall beräknas och utges på gmnd­val av samma antal år med pensionspoäng eller bosättningsår som den huvudförmån till vilken handikappersättningen är knuten. Även när det gäller rätten till utbetalning utonUands skall för handikappersättning som utgör tillägg till pension gälla samma regler som för huvudförmånen. För rätt till handikappersättning som utges som en självständig förmån krävs, liksom hittills, att den berättigade är bosatt i Sverige. Handikappersättningen skall omräknas när den berättigade får ålders- eller förtidspension.

51

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt utom så till vida att    Prop. 1992/93:7 jag föreslår en uttrycklig bestämmelse som reglerar övergången från handikappersättning som självständig förmån  till  förmån som utgör tillägg till pension.

Remissinstansema: De flesta remissinstanser som särskilt kom­menterar förslaget tillstyrker eller lämnar förslaget utan erinran. Kam­marrätten i Göteborg framhåller att den föreslagna ordningen med olika bestämmelser för handikappersättning beroende på om den är en fri­stående förmån eller utges som tillägg till pension fömtsätter - för att tillämpningsproblem skall undvikas - en närmare reglering av förfaran­det vid övergång från handikappersättning som självständig förmån till förmån som utgör tillägg till pension. Kammarrätten utgår från att handikappersättningen i ett sådant läge skall rälcnas om och föreslår att det i AFL införs en uttrycklig bestämmelse härom. Handikappför­bundens centralkommitté (HCK) har förståelse för skälen bakom den lösning utredningen valt beträffande handikappersättningen som själv­ständig förmån men framhåller att den fria rörligheten i mycket hög grad begränsas för personer med funktionsnedsättningar. HCK anser att reglema för handikappersättningen bör utredas ytterligare. HCK tar också upp övergången av handikappersättning från självständig förmån till förmån som utgör tillägg till pension och framhåller att, om denna övergång skall ske direkt när förtids- eller ålderspension börjar utges, måste eventuella ekonomiska konsekvenser härav för den enskilde be­aktas.

Skälen för mitt förslag: Rätt till handikappersättning har en försäkrad, som fyllt 16 år och som innan han fyllt 65 år för avsevärd tid fått sin funktionsförmåga nedsatt i sådan omfattning att han för sin dagliga livsföring behöver mera tidskrävande hjälp av annan eller för att kunna förvärvsarbeta fortlöpande hjälp av annan. Även i andra fall när en handikappad behöver vidkännas betydande meratgifter till följd av sitt handikapp föreligger rätt till handikappersättning. Sådan ersättning utgår vidare alltid till försäkrad som är blind, döv eller gravt hörselskadad under fömtsättning att blindheten, dövheten eller hörselskadan inträtt innan den försäkrade fyllt 65 år.

Handikappersättning kan utges dels som en tilläggsförmån till pension enligt AFL, dels som en självständig förmån till den som inte har pen­sion. Beloppet är dock detsamma. Ersättningen kan begränsas till viss tid. I samband med beslut om förtidspension och då den försäkrade beviljas ålderspension enligt AFL skall behovet av handikappersättning alltid omprövas.

En svensk medborgare är berättigad till handikappersättning om han är bosatt här i landet. För en utländsk medborgare som är bosatt i Sverige gäller enligt 5 kap. 4 § AFL att han är berättigad till handikapper­sättning om han antingen är bosatt i Sverige sedan minst fem år eller, om bosättningstiden här i landet är kortare än fem år, har varit normalt arbetsför oavbmtet minst ett år under bosättningstiden.

Handikappersättningen kommer att omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71. Förordningens regler om likabehandling, sammanläggning av

52

försäkringstider och exportabilitet blir därmed tillämpliga på handikapp- Prop. 1992/93:7 ersättningen. Med hänsyn härtill och i enlighet med vad jag föreslagit i det föregående beträffande folkpensioneringens huvudförmåner bör hittillsvarande regel med särskild kvalifikationstid för utlänningars rätt till handikappersättning upphävas. Detta bör göras inte enbart i förhåll­ande till personer för vilka förordningen blir tillämplig utan generellt sett, dvs. även för personer som är medborgare i länder utanför EES-området.

Jag föreslår att handikappersättning som utgör tillägg till pension skall beräknas och utges på gmndval av samma antal år med pensionspoäng eller samma antal bosättningsår (inkl. antagna framtida ATP-år resp. bosättningsår) som ligger till gmnd för beräkningen av den huvudför­mån till vilken handikappersättningen är knuten. Utgår huvudförmånen med vissa 30-delar eller 40-delar, skall alltså utbetalas handikapper­sättning som tillägg med motsvarande andel.

Även när det gäller rätten till utbetalning utomlands bör för handi­kappersättning som tillägg till pension gälla samma regler som för huvudförmånen. En svensk medborgare som är bosatt utomlands skall således ha rätt att uppbära handikappersättning i förhållande till antalet ATP-år. Till följd av förordning (EEG) nr 1408/71 liksom på gmndval av socialförsäkringskonventioner kommer rätt till utbetalning utonUands att föreligga i vidare mån.

När det gäller handikappersättning som utges som en självständig för­mån utan samband med pension torde sådan förmån, enligt min bedöm­ning, komma att omfattas av artikel 4.2a i den senaste ändringen i för­ordning (EEG) nr 1408/71 såsom en förmån som uteslutande avser att skydda handikappade. Det innebär att, om handikappersättning av nu aktuellt slag tas upp i bilaga till förordningen, kommer den att behöva utbetalas endast till den som är bosatt i Sverige. Vid de förhandlingar som förs med EG med anledning av denna ändring av förordning (EEG) nr 1408/71 har från Sveriges sida intagits den ståndpunkten att handi­kappersättning som självständig förmån skall förtecknas som en förmån enligt artikel 4.2a, dvs. som en icke exportabel förmån.

Den fristående handikappersättningen bör enligt AFL liksom i dag utgå till den som är bosatt i Sverige.

Med dessa förslag kommer någon rätt till utbetalning utomlands av handikappersättning som självständig pensionsförmån inte att upp­komma. Å andra sidan kommer personer som flyttar till Sverige att få rätt till förmånen direkt vid bosättningen här, om övriga villkor är uppfyllda.

För den som uppbär handikappersättning som självständig förmån och som blir berättigad till förtidspension eller ålderspension innebär nutt förslag att handikappersättningen omräknas och i fortsättningen kommer att utges med samma antal 30- eller 40-delar som huvudförmånen. Detta följer av att handikappersättningen inte längre är att anse som en själv­ständig förmån utan utgör ett tillägg till pensionen. Jag föreslår en uttrycklig bestämmelse om att sädan omräkning av handikappersätt­ningen skall ske.

53

8.3 Vårdbidrag

Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: Den särskilda kvalifikationstiden för utiändska med­borgares rätt till vårdbidrag upphävs. För rätt till vårdbidrag krävs liksom i dag att den berättigade är bosatt i Sverige.

Utiedningens forslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks i allmänhet eller lämnas utan erinran av remissinstanseraa. HCK framför samma synpunkter be­träffande förslaget i denna del som vad gäller regleringen av handikapp­ersättningen som självständig förmån.

Skäloi för mitt förslag: Rätt till vårdbidrag tillkommer enligt AFL försäkrad förälder som vårdar bam under 16 år om baraet på gmnd av sjukdom, psykisk utvecklingsstöraing eller annat handikapp under minst sex månader är i behov av särskild tillsyn och vård. Vid bedömning av rätten till vårdbidrag skall också beaktas sådana merkostnader som uppkommer på gmnd av baraets sjukdom eller handikapp. Vårdbidraget utges efter tillsyns- eller vårdbehovets omfattning och merkostnaderaas storlek såsom hel, tre Qärdedels, halv eller en fjärdedels förmån. En viss del av vårdbidraget kan bestämmas som ersättning för de särskilda kostnader som handikappet kräver. Vid helt vårdbidrag kan under vissa fömtsättningar därutöver utbetalas ersättning för merkostnader. Vård­bidraget kan begränsas till viss tid. Det skall i regel omprövas minst vartannat år.

Som framgår av det sagda utgår vårdbidraget till den förälder som själv vårdar baraet. Vidare gäller att föräldem måste vara försäkrad enligt AFL för att rätt till vårdbidrag skall föreligga.

En utländsk förälder som är bosatt i Sverige är enligt de nu gällande allmänna fömtsättningaraa i 5 kap. 4 § AFL berättigad till vårdbidrag för bara om han är bosatt i Sverige sedan minst ett år. AFL ger varken svensk eller utländsk medborgare rätt till vårdbidrag vid bosättning utom Sverige.

Det är enligt min bedömning oklart om vårdbidraget faller under tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1408/71. Emellertid före­slår jag att den särskilda kvalifikationstiden som enligt 5 kap. 4 § AFL för närvarande galler för utländsk medborgares rätt till vårdbidrag skall upphävas. Det överensstämmer med vad jag föreslagit beträffande öv­riga i nämnda lagmm upptagna förmåner.

Som en allmän fömtsättning för rätt till vårdbidrag bör alltjämt gälla att den förälder som vårdar baraet är bosatt i Sverige.

Mot bakgmnd av den osäkerhet som föreligger i vad mån vårdbidraget faller under tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1408/71 eller inte, kommer man från svensk sida att hävda att vårdbidraget utgör en särskild förmån uteslutande för handikappade och att det därför förteck­nas i bilaga till EG-förordningen som en förmån enligt artikel 4.2a, dvs. som en icke exportabel förmån.

54

8.4 Bamtillägg

Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: Rätt till baratillägg tillkommer - övergångsvis -försäkrad som är bosatt i Sverige. En svensk medborgare som hade rätt till bamtillägg för december 1989 skall även fortsätt­ningsvis vara berättigad till baratillägg vid bosättning utomlands. Baratillägg beräknas och utges på gmndval av samma antal år med ATP-poäng eller bosättningsår som den huvudförmån till vilken det är knutet.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att baratillägg inte skall beräknas på gmndval av bosättningen eller år med ATP-poäng. I övrigt överensstämmer utredningens förslag med mitt.

Remissinstanserna: Folksam tillstyrker förslaget. Kommunernas pen­sionsanstalt (KPA) anser att övergångsbestämmelsen som ger svenska medborgare rätt till bamtillägg vid bosättning utomlands är onödig och administrativt betungande och föreslår därför att den slopas. RFV pekar på att utredningens förslag innebär att två olika beräkningsgrander kommer att gälla beroende på om pensionstagaren är bosatt i ett EES-land eller utanför EES-området och förklarar att en sådan ordning komplicerar tillämpningen. RFV föreslår därför att baratillägg alltid beräknas med samma antal 30- eller 40-delar som huvudförmånen.

Skälen för mitt förslag: Enligt regler som gällde t.o.m. 1989 års utgång kunde till ålders- och förtidspension utgå baratillägg för varje bara under 16 år till försäkrad förälder. Hade en av föräldraraa avlidit, hade även pensionsberättigad make till den efterlevande föräldera rätt till baratillägg, om den efterlevande hade vårdnaden om den avlidnes bara under 16 år. Baratillägget minskades med hänsyn till pensionstaga­rens ATP. I övergångsbestämmelseraa till den lag varigenom regleraa om bamtillägg upphävdes föreskrivs att, i de fall då rätt till bamtillägg förelåg för december 1989, äldre bestämmelser om derma förmån fort­farande skall gälla.

Rätt att uppbära bamtillägg vid bosättning utanför Sverige föreligger för svenska medborgare enligt de tidigare regleraa i 5 kap. 2 § AFL, vilka övergångsvis har fortsatt tillämpning för dem som hade rätt till baratillägg i december 1989. För utländska medborgare som bor i Sverige gäller nu samma kvalifikationsregler för baratillägg som för folkpensioneringens huvudförmåner, eftersom rätten till baratillägg fömtsätter att ålders- eller förtidspension från folkpensioneringen ut­betalas. Vid bosättning utomlands är utländska medborgare inte be­rättigade till baratillägg på gmndval av AFL men kan ha sådan rätt enligt socialförsäkringskonventioner. Bamtilläggen kommer att helt upphöra vid utgången av år 2005.

Baratillägget omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 och är där att hänföra till kategorin förmåner för pensionärers minderåriga bara.

Eftersom baratillägget utgör ett tillägg till pension föreslår jag att det beräknas på gmndval av bosättningstiden i Sverige eller antalet år med

55

ATP-poäng på samma sätt som folkpensioneringens huvudförmåner samt att det utbetalas med samma andel som den huvudförmån (ålders­pension eller förtidspension) till vilken tillägget är knutet. Liksom hit­tills bör som huvudregel baratillägg utges endast vid bosättning i Sverige. Jag föreslår att en uttrycklig bestämmelse härom införs. För svenska medborgare som har rätt att uppbära baratillägg vid bosättning utomlands bör tidigare regler i 5 kap. 2 § AFL ha fortsatt tillämpning. Baratillägg bör alltså för denna kategori också fortsättningsvis kunna utbetalas i relation till antalet år med ATP-poäng i Sverige. En ut­trycklig övergångsregel härom bör införas.

Baratillägg avräknas mot viss andel av tilläggspension som den försäk­rade uppbär. Baratillägg avräknas även mot utländsk pension enligt vad som anges i förordningen (1979:131) om beräkning av folkpension i vissa fall.

1 förordning (EEG) nr 1408/71 finns bestämmelser om samman­träffande av förmåner som torde bli tillämpliga med avseende på bam­tillägg.

Jag föreslår därför att avräkningen av baratillägg mot tilläggspension och utländsk pension skall göras innan baratillägget reduceras på gmnd av att bosättningstiden inte uppgår till 40 år eller att antalet år med ATP-poäng är färre än 30.

Till följd av regler i förordning (EEG) nr 1408/71 torde baratillägg undantagsvis kunna nybeviljas trots vad som ovan sagts om innebörden av övergångsregleraa till 1988 års ändring i AFL. 1 övergångsbe­stämmelseraa till förordningen finns nämligen en föreskrift som innebär att en förmån som inte har beviljats eller som innehållits på gmnd av en persons medborgarskap eller bosättning skall efter ansökan beviljas eller utges på nytt från det datum då förordningen började gälla i medlems­staten. Detta torde innebära att en person som omfattas av förordningen och som tidigare har varit bosatt i Sverige och som skulle ha varit berättigad till baratillägg om han i december 1989 alltjämt bodde i Sverige då kan få rätt till baratillägg om han fortfarande har bara under 16 år. Fall då baratillägg kan komma att nybeviljas torde dock inte bli särskilt många.

Prop. 1992/93:7

8.5 Pensionstillskott och särskilt pensionstillägg

Mitt förslag: De regler som skall gälla beträffande folkpen­sioneringens huvudförmåner skall också gälla pensionstillskott och särskilt pensionstillägg. Förmåneraa utbetalas med samma andel som den huvudförmån till vilken de är knutna. Ingen rätt till utbetalning utomlands av förmåneraa skall föreligga enligt de lagar som reglerar förmåneraa. Avräkning av pensionstillskott mot tilläggspension skall göras före det att pensionstillskottet andelsberäknas enligt 30- eller 40-årsregeln.

56

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att pensionstillskott Prop. 1992/93:7 till ålders- och förtidspension skall avräknas fullt ut mot tilläggspension i form av efterlevandepension. Pensionstillskott till efterlevandepension skall också avräknas fullt ut mot tilläggspension i form av ålders- och förtidspension. Utredningen har vidare föreslagit ett något aimorlunda avräkningsförfarande. 1 övrigt överensstämmer utredningens förslag med mitt.

Remissinstanserna: Endast ett fåtal remissinstanser har kommenterat förslaget. TCO, PRO och Folksam tillstyrker förslaget. RFV förklarar att den av utredningen förordade ordningen for avräkning av pen­sionstillskott mot ATP blir mycket komplicerad när pensionstagaraa har rätt till flera ATP-pensioner. Förslaget iimebär enligt RFV även att det blir nödvändigt att utreda om en eventuell utländsk pension är egen-eller efterlevandepension. RFV föreslår att andelsberäkningen av pen­sionstillskottet enligt 30- eller 40-årsregeln sker först sedan tillskottet avräknats mot alla former av tilläggspension och i förekommande fall utländsk pension. RFV föreslår vidare för att uppnå en enklare ad­ministration att det i den svenska lagstiftningen öppnas rätt för svenska medborgare att uppbära pensionstillskott vid bosättning utomlands. KPA förordar ett avräkningsförfarande som överensstämmer med RFV:s förslag.

Skälen för mitt förslag: Folkpension i form av ålderspension, för­tidspension, omställningspension, särskild efterlevandepension och övergångsvis utgiven änkepension kan enligt lagen (1969:205) om pen­sionstillskott kompletteras med pensionstillskott om den försäkrade har låg ATP eller ingen ATP alls. Pensionstillskott till en fjärdedels eller halv ålderspension eller till förtidspension eller särskild efterlevandepen­sion som utgår med två tredjedelar eller hälften av hel pension utgör motsvarande andel av helt pensionstillskott. Pensionstillskottet är in­komstprövat mot tilläggspension i alla former.

Enligt nuvarande regler föreligger ingen rätt till utbetalning av pen­sionstillskott vid bosättning utomlands. Inte heller de bilaterala social­försäkringskonventioner som Sverige ingått med andra länder upptar regler som ger sådan rätt.

Förordning (EEG) nr 1408/71 kommer att bli tillämplig på förmånen pensionstillskott, vilket iimebär att förordningens principer om likabe­handling, sammanläggning av försäkringsperioder och exportabilitet skall gälla. Med hänsyn härtill och då pensionstillskottet utgör ett tillägg till pension, föreslår jag att även pensionstillskott berälcnas i 40-delar eller 30-delar på samma sätt som folkpensioneringens huvudförmåner och utbetalas med samma andel som den huvudförmån till vilken pen­sionstillskottet är knutet. Liksom hittills bör enligt lagen om pensions­tillskott rätten till pensionstillskott begränsas till att gälla i Sverige. Förmånen bör således inte kunna utbetalas vid bosättning utomlands. Till följd av regler i förordning (EEG) nr 1408/71 kommer dock rätt till utbetalning utomlands av pensionstillskott att förekomma i fall då rätt uppkommer att exportera huvudförmånen med tillämpning av förord­ningen.

57

Pensionstillskott avräknas mot tilläggspension som den berättigade erhåller samt mot utländsk pension.

Jag föreslår att avräkningen av pensionstillskott mot tilläggspension och utländsk pension skall göras irman pensionstillskottet reduceras enligt 30- eller 40-årsregeln. För att undvika de svårigheter som Riks­försäkringsverket pekat på bör avräkningen av pensionstillskott ske på samma sätt oberoende av till vilken huvudförmån pensionstillskottet är knutet och vilken form av tilläggspension som utges.

Enligt lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bam utges särskiU pensions­tillägg till folkpension i form av ålderspension till en förälder som har vårdat sjukt eller handikappat bara under minst sex vårdar och därvid har avstått från förvärvsarbete. Sådant pensionstillägg kan under vissa fömtsättningar utges även till annan person som på motsvarande sätt vårdat baraet. Med vårdar avses kalenderår under vilket föräldera större delen av året vårdat baraet och baraet under större delen av året upp­burit hel förtidspension eller helt sjukbidrag jämte handikappersättning. Det särskilda pensionstilläggets storlek är beroende av det antal vårdar som räknats föräldera till godo. Till gmnd för beräkningen av pen­sionstillägget får läggas lägst 6 och högst 15 vårdar. Därvid bortses från år under vilka föräldera erhållit förtidspension eller sjukbidrag under större delen av året eller tillgodoräknats pensionspoäng. Särskilda över­gångsbestämmelser gäller för rätt till särskilt pensionstillägg.

Det särskilda pensionstillägget kommer - på samma sätt som pen­sionstillskott - att omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 eftersom det är ett tillägg till ålderspension. De förslag som jag lägger fram i fråga om pensionstillskott bör gälla även det särskilda pensionstillägget.

Prop. 1992/93:7

8.6 Hustru tillägg

Mitt förslag: Hustmtillägg berälcnas på gmndval av mannens bosättningstid eller år med ATP-poäng enligt samma regler som gäller huvudförmåneraa ålderspension och förtidspension. Hustm­tillägg utges endast vid bosättning i Sverige. Vid inkomstprövning av hustmtillägg skall, för det fall att hustmtillägg utges med en viss andel av sådant tillägg, inkomstprövningen göras före andels­beräkningen enligt 30- eller 40-årsregeln. En särskild över­gångsregel föreslås för att förhindra att utgående hustmtillägg minskas.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Ett fåtal remissinstanser har kommenterat för­slaget. Samtiiga tillstyrker.

Skälen för mitt förslag: Lagen (1962:392) om hustmtillägg och kom­munalt bostadstillägg till folkpension upptar bestämmelser om folkpen­sionsförmånema hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg.

58

Systemet med kommunala bostadstillägg har nyligen varit föremål för Prop. 1992/93:7 en allmän översyn av en särskild utredning (S 1991:06) som även be­aktat EG-aspekter. Utredningen har i mars 1992 avlämnat betänkandet (SOU 1992:21) Bostadsstöd till pensionärer. Utredningsförslaget har remissbehandlats. Avsikten är att ny lagstiftning på detta område skall träda i kraft den 1 juli 1993. För tiden dessförinnan föreslår jag här inga ändringar i de gällande regleraa.

Hustrutillägg är en inkomstprövad förmån som under vissa fömtsätt­ningar kan utges till kvinnor som är födda år 1934 eller tidigare. Rätt till hustmtillägg tillkommer, för tid före 65 års ålder, hustmn till den som uppbär folkpension i form av ålderspension eller förtidspension, om hustmn har fyllt 60 år och själv inte uppbär sådan folkpension samt makarna har varit gifta i minst fem år. När särskilda skäl föreligger, kan hustmtillägg utgå även om hustmn inte har fyllt 60 år eller om makama har varit gifta kortare tid än fem år.

Hustmtilläggets maximibelopp utgör skillnaden mellan ä ena sidan sammanlagda årsbeloppet av folkpension i form av hel ålderspension till två makar jämte två pensionstillskott och å andra sidan pension till en ogift jämte ett pensionstillskott.

Hustmtillägget är i princip ett tillägg till maimens folkpension efter­som det fömtsätter att maimen uppbär sådan pension. Emellertid är tillägget konstmerat som en fristående pensionsförmån genom att det tillkommer hustmn och utbetalas direkt till henne. Detta innebär att de i AFL angivna allmänna fömtsättningama för rätt till folkpension måste vara uppfyllda även av hustmn. Hustmtillägg utges således endast till kviimor som är bosatta i Sverige. Till kvirmor som är svenska medborg­are utbetalas hustmtillägg alltid med oreducerat belopp, oavsett mannens medborgarskap. För kvinnor som är utländska medborgare krävs i praxis att den kvalifikationstid som gäller för ålderspension resp. för­tidspension (beroende på mannens pensionsförmån) är uppfylld även av kvirman för att hustmtillägg skall utges.

Enligt den nu gällande nordiska konventionen har även en kvinna som är medborgare i annat nordiskt land rätt till hustmtillägg, om hon är bosatt här i landet. 1 detta fall är hustmtilläggets storlek beroende av antingen kvinnans sammanlagda bosättningstid i de nordiska länderaa eller hur mannens pension är beräknad. Om mannen uppbär ålders-eller förtidspension enligt AFL erhåller kvinnan också hustratillägg med oreducerat belopp med stöd av likställdhetsregeln i konventionen.

Även vissa konventioner med utomnordiska länder ger en utländsk kvinna som är bosatt i Sverige rätt till hustmtillägg. Hustmtillägg utges i dessa fall på gmndval av de år med ATP-poäng som tillgodoräknats mannen fram till dess mannen eller kvinnan uppfyller kvalifikations­kraven i AFL för rätt till ålders- resp. förtidspension.

Någon rätt till utbetalning utomlands av hustmtillägg finns inte enligt nu gällande regler i AFL (x;h inte heller enligt några konventioner med undantag för den nuvarande nordiska konventionen. Däremot kan sådant tillägg utbetalas utomlands med stöd av den upphävda s.k. 57-62-års-regeln. Jag återkommer till detta (avsnitt 10.4).

59

Enligt min uppfattning bör hustmtillägget betraktas som en tilläggsför-    Prop. 1992/93:7 mån till mannens pension varför mannens bosättningstid respektive år med ATP-j)oäng bör bli avgörande för tilläggets storlek. Detta innebär att, om maimens pension är reducerad till vissa 30-delar eller 40-delar, hustmtillägget skall reduceras i motsvarande mån.

Hustmtillägg bör även fortsättningsvis i princip utbetalas enbart till kvinnor som är bosatta i Sverige. Jag föreslår att en uttrycklig regel härom införs i lagtexten. Till följd av att förordning (EEG) nr 1408/71 torde bli tillämplig på förmånen kommer dock hustmtillägg att i vissa fall kunna exporteras inom EES-området.

Jag föreslår att lagändringen förses med en särskild övergångsbestäm­melse om att hustmtillägg för december 1992 inte skall sänkas för tiden därefter. Derma övergångsbestämmelse tar sikte på de situationer då hustmtillägg enligt de nu gällande bestämmelseraa utges med oreducerat belopp trots att mannens folkpension är reducerad till vissa 30-delar eller 40-delar.

Hustmtillägg är inkomstprövat. Liksom beträffande pensionstillskott och baratillägg skall inkomstprövningen av hustmtillägget ske före andelsberäkningen enligt 30- eller 40-årsregeln.

9 Särregler för olika personkategorier

9.1 Inledning

De föreslagna regleraa om tillgodoräknande av bosättningstid kommer att sakna betydelse för flertalet personer som bor och arbetar i Sverige. De gmpper som kan komma att beröras är personer som har anknytning till flera länder, t.ex. utsända arbetstagare, gränsarbetare, sjömän eller andra som sysselsätts inom interaationella transportföretag. Samtidigt kan konstateras att regleraa om rätt till folkpension gmndad på bosätt­ning torde komma att spela en begränsad roll för alla som förvärvs­arbetar och som därför förvärvar rätt till folkpension enligt den alteraa­tiva ATP-anknutna regeln som bara kräver 30 år med ATP-poäng för oavkortad folkpension.

För vissa personkategorier finns det skäl att förtydliga regleraa eller att överväga särskilda regler för rätten till folkpension på gmndval av bosättning för att förstärka pensionsskyddet för dessa kategorier. Vidare bör vad gäller den ATP-anknutna beräkningsregeln vissa särregler över­vägas vad gäller sjömän.

60

9.2 Utsända arbetstagare

Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: Svenska medborgare som är anställda av svenska trossamfund eller svenska biståndsorganisationer skall som bosätt­ningstid i Sverige tillgodoräknas tid under vilken de varit utsända till annat land för arbete för arbetsgivarens räkning. För tid efter år 1992 gäller detta dock endast om utsändningstiden varat längst tre år. Detsamma skall gälla medföljande familjemedlemmar. SlDA:s kontraktsanställda fältpersonal och deras familjemedlem­mar skall inte tillgodoräknas bosättningstid under utlandstjänst­göring som är avsedd att vara mer än ett år.

Utiedningens förslag: Överensstämmer med mitt utom i det avseendet att utredningen föreslagit att rätten att tillgodoräkna utsändningstiden i utlandet som svensk bosättningstid gäller endast tid före år 1993.

Remissinstanserna: Styrelsen för internationell utveckUng (SIDA) anser att utredningens förslag i allt väsentligt tillgodoser kravet på att arbete i svensk biståndsverksamhet inte negativt skall påverka bistånds­personalens möjligheter till ett gott pensionsskydd. S.k. kontraktsan­ställd personal bör dock enligt SIDA:s uppfattning inte särbehandlas på det sätt som utredningen föreslagit. SIDA utreder för närvarande be­hovet av de regler som undantar de kontraktsanställda från tillhörighet till svensk socialförsäkringslagstiftning vid arbete utomlands och anser att, om undantagsregleringen inte slopas, bör den av utredningen före­slagna särregeln för bl.a. missionärer och biståndsarbetare omfatta även kontraktsanställd personal.

Föreningen svenskar i världen anser att medföljande makar till per­soner som är utsända av privat arbetsgivare inte bör fråntas rätten till folkpension. Enligt föreningens uppfattning kan särregler för medfölj­ande makar konstmeras så att den medföljande maken ges rätt till folk­pension under fömtsättning att den person som han åtföljer får tillgodo­räknas ATP-poäng. Föreningen anser att även den medföljande maken bör tillgodoräknas ATP-poäng. Föreningen anser vidare det angeläget att situationen för lärare vid svenska skolor utomlands uppmärksammas eftersom en del av dessa inte torde tillgodoräknas ATP-poäng. Slutligen understryker föreningen behovet av information vid utflyttning och till utflyttade samt av ändringar i den äktenskapsrättsliga lagstiftningen.

Sveriges frikyrkoråd. Svenska Missionsrådet och De Fria Kristna Sam­fundens Råd/SAMRAD finner att utredningens förslag till stor del till­fredsställer de önskemål organisationema har. De fömtser dock problem vad gäller pensionsskyddet för medföljande makar till privat utsända, anställda lärare vid svenska skolor utomlands samt för utländska med­borgare med permanent uppehållstillstånd i Sverige som arbetar utom­lands som missionärer eller biståndsarbetare. Organisationeraa fram­håller vikten av information till utflyttade om pensioner m.m. Förening­en Enskilda Organisationers Biståndsinformation pekar på i stort sett

61

samma problem  med  de  föreslagna  regleraa som de  kyrkliga or-    Prop. 1992/93:7 ganisationeraa.

Skälen för mitt förslag: Med en utsänd arbetstagare menas en person som sänds ut av sin arbetsgivare för att arbeta för hans räkning i ett annat land. Det fömtsätts att lönen utges av samme arbetsgivare. Om en arbetstagare sänds ut av ett moderbolag i det ena landet men anställs och avlönas av ett dotterbolag i det andra landet anses inte utsändning föreligga.

Om utsändningstiden uppgår till högst ett år kvarstår arbetstagaren och dennes medföljande familjemedlemmar under utlandsvistelsen som folkbokförda i Sverige enligt folkbokföringslagens generella bestämmel­ser. De skall också enligt den allmänna regeln i 1 kap. 3 § första styck­et AFL fortfarande anses vara bosatta här, om utlandsvistelsen är av­sedd att vara längst ett år.

Samtliga utomnordiska socialförsäkringskonventioner innehåller regler om utsända arbetstagare, som innebär att dessa även under tjänstgöring­en i annat land skall omfattas av det utsändande landets lagstiftning. Utsändningstidema varierar mellan 12 och 60 månader med möjlighet till förlängning. 1 regel omfattas inte medföljande familjemedlemmar av konventioneraas utsändningsregler.

Även förordning (EEG) nr 1408/71 innehåller utsändningsregler. Från huvudregeln att en person skall omfattas av lagstiftningen i det land där han är anställd görs vissa undantag för utsänd anställd. En sådan person skall fortsätta att omfattas av lagstiftningen i det land varifrån han är utsänd, under fömtsättning att arbetet i den andra medlemsstaten inte förväntas vara längre än tolv månader och att han inte sänds ut för att ersätta en arman person som har fullgjort sin utsändningsperiod. Tids­perioden kan förlängas enligt vissa regler. Motsvarande bestämmelser gäller beträffande egenföretagare.

Jag föreslår inga särregler för beräkning av bosättningstid för utsända arbetstagare i allmänhet.

Vid utsändning till ett land utanför EES-området med vilket Sverige inte ingått socialförsäkringskonvention kommer bosättningstid för folk­pension inte att kunna tillgodoräknas om utsändningstiden överstiger ett år. Svenska medborgare som är anställda och avlönade av arbetsgivare i Sverige för arbete utomlands i icke konventionsland är dock enligt AFL försäkrade för tilläggspension i Sverige. De kan därför även under utlandsvistelsen intjäna folkpension enligt den av mig föreslagna ATP-anknutna beräkningsregeln.

Vad nu sagts gäller i princip endast för arbetstagare utsända från Sverige av privata arbetsgivare och de utsändas familjemedlemmar. Bland sådana personer återfinns bl.a. missionärer och biståndsarbetare, vilkas pensionsskydd jag furmit anledning överväga närmare. I syrmer-het missionärer kan ha arbetat utomlands i många år. Deras anställ­nings- och avlöningsförhållanden har tidigare varit osäkra. Numera är de i de allra flesta fall anställda av ett svenskt trossamfund och uppbär därifrån årsinkomster som överstiger ett basbelopp, vilket iimebär att de under  utlandsarbetet  kan   tillgodoräknas  pensionsgmndande  inkomst

62

inom ATP. I regel anställs också medföljande make av trossamfimdet Prop. 1992/93:7 och får därigenom samma pensionsskydd inom ATP och folkpen­sioneringen. Även biståndsarbetare avlönas som regel av svenska bi­ståndsorganisationer - med bidrag från SIDA - på sådant sätt att de under utlandsarbetet kan tjäna in pensionsrätt inom ATP och därmed även för folkpension enligt vad jag föreslår.

Som påpekades ovan kan missionärers och biståndsarbetares anställ­ningsförhållanden längre tillbaka ha varit annorlunda. Bl.a. kan de ha godtagit att arbeta under dåliga ekonomiska villkor i förvissningen om att de efter återkomsten till Sverige skulle få rätt till i vart fall folk­pension. För att de inte skall drabbas oskäligt av mina förslag föreslår jag för deras del en skyddsregel av iimebörd att den tid under vilken de varit anställda utomlands och som ligger före ikraftträdandet av försla­gen, dvs. före den 1 januari 1993, får räknas som bosättningstid i Sverige. Detsamma föreslås gälla för de familjemedlemmar som med­följt den anställde till utlandet.

Det kan för en del missionärer och biståndsarbetare finnas behov av en skyddsregel också för framtiden. Detta gäller i ännu högre grad för medföljande makar i de fall då dessa inte anställs av det kyrkliga or­ganet eller biståndsorganisationen. Regeln kan utformas efter mönster från rätten för nu aktuella gmpper att uppbära barabidrag vid ut­landsvistelse. Bosättningstid föreslås således tillgodoräknas för vistelsen i utlandet under fömtsättning att denna inte varat längre tid än tre år.

Den gmpp som skulle komma i åtnjutande av dessa särregler bör av­gränsas på i princip samma sätt som den gmpp som har rätt att uppbära allmänt barabidrag under längre tid (tre år) än normalt i samband med utlandsvistelse. Det innebär att reglema om beräkning av bosättningstid i Sverige under anställning utomlands skall gälla för missionärer och präster, andra anställda i utlandet av arbetsgivare med kyrklig anknyt­ning samt anställda hos en svensk ideell organisation med biståndsverk­samhet. Vissa krav uppställs vad gäller trossamfundens och organisa­tionemas uppbyggnad. De skall sålunda ha sin styrelses säte i Sverige och i övrigt vara så organiserade att de har stadgar och revisorer samt avger verksamhetsberättelse. Riksförsäkringsverket har, för tillämp­ningen av barabidragsregleraa, i samråd med SIDA upprättat en lista på de organisationer som den I juli 1991 uppfyller dessa krav. Denna bör få motsvarande tillämpning såvitt gäller rätten till folkpension. För tiden före den I juli 1991 bör SIDA kunna lämna uppgifter om de organisa­tioner som uppfyller kraven.

För tillämpning av särreglema bör också krävas att anställningsavtalet ingåtts i Sverige och att det rör sig om arbetstagare som utsänts härifrån för arbete i det andra landet eller dennes medföljande familjemedlem­mar. Med familjemedlemmar avses make och bam under 18 år. Även den som eljest sammanbor med den utsände och .som tidigare har varit gift med denne eller har eller har haft gemensamt bam bör omfattas av denna särreglering. Till skillnad mot vad som gäller i fråga om rätten till bambidrag föreslår jag att gmppen avgränsas till att avse endast svenska medborgare.  1 fråga om utländska medborgare är nämligen

63

skyddsbehovet inte lika uttalat. De har enligt dagens regler inte någon    Prop. 1992/93:7 ovillkorlig rätt till folkpension vid återkomsten till Sverige utan måste först ha varit bosatta här under en viss kvalifikationstid. Särreglema kommer dock att kunna åberopas av EES-medborgare som är utsänd från Sverige på angivna villkor.

I motsats till vad som gäller i fråga om privatanställda skall den som är utsänd av en statUg arbetsgivare enligt 1 kap. 3 § fjärde stycket AFL anses bosatt i Sverige under hela utsändningstiden även om denna är avsedd att vara längre än ett år. Detta gäller också medföljande familje­medlemmar. Den utsände skall tillsammans med sin medföljande familj under utlandstjänstgöringen vara folkbokförd i Sverige. Med statligt utsända avses diplomater, SIDA-anställda i bilaterala projekt samt öv­riga statligt anställda som sänds ut under statligt reglerade arbetsför­hållanden. Till sistnämnda gmpp räknas även FN-observatörer som är avlönade av svenska armén, handelssekreterare samt personer som sänds ut av Statens jämvägar. Rikspolisstyrelsen och Socialstyrelsen.

Eftersom de personer som är utsända i svenska statens tjänst kvarstår som folkbokförda i Sverige under utlandstjänstgöringen kommer de enligt den ovan föreslagna huvudregeln att tillgodoräknas bosättningstid på samma sätt som personer som faktiskt vistas här i landet.

De nämnda särbestämmelserna om bosättning i AFL för statligt an­ställda och deras familjer infördes emellertid med verkan först fr.o.m. den I april 1985. Dessförinnan ansågs de inte bosatta i Sverige enligt AFL om utsändningstiden var avsedd att vara längre tid än ett år. De var dock kyrkobokförda i Sverige enligt då gällande folkbok­föringsbestämmelser. Enligt min mening bör de i fråga om rätt till folkpension på gmndval av bosättning få räkna även tiden utomlands före den 1 april 1985 i svenska statens tjänst som bosättningstid i Sverige. Några särskilda lagregler i nu berört hänseende behövs inte, eftersom de redan före den 1 april 1985 var kyrkobokförda i Sverige och därmed kommer att tillgodoräknas bosättningstid.

1 ett hänseende har i den nu gällande lagstiftningen gjorts undantag från bosättningsregeln i 1 kap. 3 § AFL vad gäller statligt anställda som sänds till ett armat land för arbete. Regeringen har genom förordningen (1985:73) om undantag från svensk socialförsäkringslagstiftning vid arbete utomlands föreskrivit att denna bestämmelse inte gäller arbets­tagare, som är arvodesanställda av SIDA för arbete inom det svenska biståndet i ett aimat land, eller deras medföljande familjemedlemmar. Anledningen härtill är att SIDA begärt att den fältpersonal som är kon­traktsanställd för arbete i biståndsland inte skall omfattas av bestämmel­seraa. SlDA:s kontraktsanställda fältpersonal och deras medföljande familjemedlemmar omfattas till följd härav av den allmänna ettårs­regeln.

Eftersom de personer det här gäller på uttrycklig begäran av SIDA är undantagna från svensk socialförsäkring finns anledning att också undanta dem från huvudregeln att tid för folkbokföring här tillgodoräk­nas som bosättningstid i folkpensionshänseende. Såvida de inte på gmnd av  konventionsregler  helt  undantagits  från   svensk   socialförsäkring.

64

intjänar de dock rätt till ATP under utsändningstiden. De kan således förvärva rätt till folkpension enligt den föreslagna ATP-anknutna beräk­ningsregeln.

Bland per.sonkategorin utsända av en statlig arbetsgivare ingår bl.a. av svenska staten anställd personal vid ambassader och konsulat utom­lands. Dessa är alltså folkbokförda i Sverige under utlandstjänstgöring­en. Omvänt gäller enligt folkbokföringslagen att den som tillhör en främmande makts beskickning eller lönade konsulat eller dess betjäning inte folkbokförs här aimat än om han är svensk medborgare eller var bosatt här i landet när han kom att tillhöra beskickningen eller kon­sulatet eller dess betjäning. Detsamma gäller personer som är knutna till en rad intemationella organ såsom FN, Europarådet, EFTA, OECD och EG. Detta gäller även en sådan persons familjemedlem eller tjänare.

Förordning (EEG) nr 1408/71 innehåller avvikande regler om försäk­ringstillhörighet för personer anställda på ambassader och konsulat samt för EG:s egen hjälppersonal.

Prop. 1992/93:7

9.3 Sjömän

Mitt förslag: I fråga om den ATP-anknutna beräkningsregeln skall för utländska medborgare gälla att år före år 1974 för vilket erlagts sjömansskatt skall likställas med år för vilka tillgodo­räknats ATP-poäng.

Utredning»is förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Förslaget har särskilt berörts endast av Svenska sjöfolksförbundet, som konstaterar att förslaget tillgodoser svenska och utländska sjömäns pensionsrätt.

Skälen för mitt förslag: En sjöman som är bosatt i Sverige är liksom andra här bosatta personer försäkrad enligt AFL och skall vara inskriv­en hos en försäkringskassa. Detta följer av I kap. 3 § AFL.

Sjömännens arbetsförhållanden är numera sådana att de enligt de gene­rella reglema i folkbokföringslagen kan vara folkbokförda här i landet och således tillgodoräknas bosättningstid för folkpension i Sverige. Eftersom de därigenom kan intjäna rätt till svensk ATP, har de dess­utom rätt till folkpension på gmndval av den föreslagna 30-årsregeln.

En svensk sjöman som inte är bosatt i Sverige är inte folkbokförd och kommer inte enligt huvudregeln att tillgodoräknas bosättningstid för folkpension. Enligt vad jag strax kommer att föreslå (se avsnitt 9.4) kommer emellertid tid under vilken han haft inkomst av anställning som avses i 11 kap. AFL att tillgodoräknas som bosättningstid. Därigenom kommer svenska sjömän som är bosatta utomlands att tillgodoräknas bosättningstid i Sverige för den tid de varit anställda på svenskt handels­fartyg. De tillgodoräknas även pensionspoäng för ATP under denna tid.

Utländska sjömän bosatta utomlands och anställda på svenska handels­fartyg omfattas under anställningen av tilläggspensioneringen enligt en

5 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

65

särskild regel i 1 kap. 3 § andra stycket AFL, som infördes med verkan fr.o.m. år 1974. Med anställning på svenskt handelsfartyg likställs an­ställning på utländskt handelsfartyg som svensk redare förhyr i huvud­sak obemannat, om anställningen sker hos redaren eller någon av honom anlitad arbetsgivare.

Dessa utiändska sjömän kan till följd härav ha rätt till folkpension enligt den av mig föreslagna ATP-anknutna beräkningsregeln.

För att denna beräkningsregel skall i folkpensionshänseende gälla även för tid irman de erhöll rätt till tilläggspension föreslår jag att även år före år 1974, för vilket en utländsk sjöman erlagt sjömansskatt, skall likställas med år för vilket tillgodoräknats ATP-poäng.

Prop. 1992/93:7

9.4 Bosättningstid på grundval av tid med inkomst av anställning eller annat förvärvsarbete

Mitt förslag: Som bosättningstid tillgodoräknas även tid under vilken en person haft inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete enligt reglema i 11 kap. AFL.

Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att tid för vilken till­godoräknats pensionspoäng för ATP och därmed jämställd tid skall tillgodoräknas som bosättningstid.

Remissinstanserna: Endast Föreningen svenskar i världen har uttryck­ligen berört förslaget och tillstyrker detta.

Skälen för mitt förslag: De flesta försäkrade som har förvärvsarbetat i Sverige kommer att ha rätt till folkpension både på gmndval av bosätt­ningstid och enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln.

Det finns emellertid persongmpper för vilka bosättningstid i Sverige inte kommer att kunna tillgodoräknas eftersom de inte varit folkbok­förda här men som likväl uppburit förvärvsinkomst i Sverige eller från en svensk arbetsgivare. Det gäller främ.st svenska medborgare som är privatanställda utomlands i ett icke konventionsland av en svensk ar­betsgivare, svenska missionärer och biståndsarbetare anställda av sven­ska trossamfund och biståndsorganisationer samt utomlands bosatta svenska eller utländska sjömän som är anställda på svenskt handels­fartyg. Det kan även gälla svenskar bosatta utomlands som under en del av året förvärvsarbetar i Sverige.

För det fall att förvärvsinkomsten för nu nänrnda gmpper varit till­räckligt hög för att pensionspoäng för ATP kan tillgodoräknas, blir de beräUigade till folkpension på gmndval av den ATP-anknutna beräk­ningsregeln. Om inkomsten däremot understigit ett basbelopp, tillgodo­räknas inte ATP-poäng. Enligt min uppfattning behövs en regel som ger rätt till folkpension även för sådana låga inkomster. Jag föreslår därför att tid under vilken en person som är försäkrad för ATP haft inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 11 kap. AFL skall tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige.

66

Den nu föreslagna regeln blir av betydelse även för den som haft in­komster som överstigit ett basbelopp och således varit pensions­gmndande för ATP. Den ger nämligen möjlighet att lägga samman den faktiska bosättningstiden med den tid som det förvärvsarbete pågått som gmndat rätt till ATP.

Prop. 1992/93:7

9.5 Invandrare

Mitt förslag: Den som beviljats uppehållstillstånd i Sverige som konventionsflykting och den som efter år 1975 beviljats uppe­hållstillstånd som krigsvägrare eller de facto-flykting får, vid beräkning av pension enligt bosättningsregeln, som bosättningstid i Sverige tillgodoräknas även viss tid då han varit bosatt i sitt tidigare hemland eller i annat land i vilket han erhållit tillfälligt skydd. Han tillgodoräknas så stor del av bosättningstiden i hem­landet (eller i det andra landet) som motsvarar förhållandet mellan å ena sidan den tid han varit bosatt i Sverige från det att han först ankom hit till landet och å andra sidan hela den faktiska tiden från första ankomsten hit. Vid beräkningen bortses dock från bosättningstid i hemlandet för vilken föreligger rätt till pension från hemlandet.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt utom i det avseendet att utredningen inskränkt den aktuella särregeln till enbart konven­tionsflyktingar.

Remissinstanserna: Försäkringsrätten för Södra Sverige, TCO, PRO och Folksam tillstyrker förslaget. Kammarrätten i Göteborg påpekar att flyktingens möjligheter att förebringa utredning om sina bosättningsför­hållanden före ankomsten till Sverige torde vara begränsade samt anser att det föreligger behov av en precisering av utredningskravet. RFV påpekar att en konsekvens av utredningens förslag blir att en person som vid ankomsten till Sverige fått flyktingstatus får tillgodoräkna sig tiden i hemlandet som bosättningstid oavsett om han vid flykten faktiskt förlorat någon intjänad pensionsrätt eller inte. Detta innebär enligt verket att flyktingen kan komma i ett bättre läge än en icke-flykting som kommer till Sverige från samma land eller en person som kommer från ett land med inga eller begränsade pensionsförmåner. Statskontoret anmärker att särreglema för flyktingar kan ge upphov till den typ av dubbla förmåner som utredningen säger sig vilja undvika.

SIV konstaterar att invandringen under senare delen av 1980-talet, bortsett från den nordiska arbetskraftsinvandringen, alltmer har domi­nerats av flyktinginvandring från Asien och Afrika, där pensionsför­månema är betydligt lägre än i Sverige och svåra att överföra hit till landet. Konventionsflyktingar utgör enligt SIV en minoritet (ca 10 %) av den flyktingrelaterade invandringen. Många invandrare från länder utanför EES-området kommer på gmnd av de föreslagna nya reglema att i ökad omfattning bli beroende av socialhjälp för sin försörjning.

67

Vidare påpekar SIV att det enda sättet att fastställa konventionsflyk- Prop. 1992/93:7 tingskap är i samband med prövning av en ansökan om flyktingför­klaring eller resedokument. Härav följer enligt SIV att endast den som har eller har haft flyktingförklaring eller resedokument kommer att få rätt till förmånligare pensionsvillkor. SIV anser att utredningens förslag att den pensionssökande själv skall visa att han är eller har varit kon­ventionsflykting gör det aktuellt för SIV att på begäran av den pen­sionssökande utfärda intyg om det tidigare konventionsflyktingskapet samt att omfattningen av intygsgivningen uppskattningsvis kommer att bli ett par tusen ärenden per år.

Försäkringskasseförbuiulet ifrågasätter om inte de facto-flyktingar och krigsvägrare också bör omfattas av särreglema och framhåller risken för att dessa annars kommer att missgynnas eftersom långt ifrån alla av dessa har rätt till pension i hemlandet.

Svenska flyktingrådet avstyrker utredningens förslag och förordar istället att alla personer som lämnat sina hemländer på gmnd av skäl som omfattas av regleraa för asyl och uppehållstillstånd på politiskt humanitära skäl bör få fulla folkpensionsförmåner, dock förenat med samordning med avräkning med pensionsförmåner från andra länder. Som motiv anger Svenska flyktingrådet att ett mycket stort antal per­soner som är eller har varit flyktingar enligt 1951 års flyktingkonven­tion inte har fått erkännande som sådana samt att åtskilliga av dessa inte sökt erkärmande då det inte haft några ekononuska rättsverkningar. Svenska flyktingrådet framhåller vidare att det för stora gmpper per­soner inte går att fastställa om de har beviljats uppehållstillstånd på gmnd av flyktingstatus och att omfattande utrednings- och besluts­omgångar kan bli följden av att nya rättsverkningar knyts till frågan om flyktingerkärmande. Frågan humvida berörda personer förlorat even­tuella pensionsförmåner i hemlandet kan enligt Svenska flyktingrådet inte bedömas med utgångspunkt från vilken flyktingrättslig status de fått i Sverige. Svenska flyktingrådet menar att det vore stridande mot all­män rättsuppfattning att tillämpa nya regler retroaktivt, i synnerhet som de berörda personeraa fått besked av staten att de i ekonomiskt hän­seende likställs med flyktingar och därför inte heller begärt prövning av frågan om flyktingstatus.

Skälen för mitt förslag: De förslag till förändringar i folkpensions­systemet som jag lägger fram kommer att innebära ändrade fömtsätt­ningar i pensionshänseende för såväl svenska som utländska medborg­are. Utgångspunkten för särregler för flyktingar och liknande gmpper måste därför vara att särreglema skall avse dem som kan antas genom flykten ha gått miste om intjänade pensionsrättigheter i hemlandet och som haft mycket starka skäl att lämna sitt hemland.

Såväl konventionsflyktingar, krigsvägrare som de facto-flyktingar har under vissa fömtsättningar rätt till asyl i Sverige. Dessutom kan ut­ländska medborgare eller statslösa få uppehållstillstånd av humanitära skäl. Uppehållstillstånd får också ges till en utlänning som har särskild anknytning till Sverige.

68

Rätt till asyl här i landet infördes genom 1954 års utlänningslag. Prop. 1992/93:7 Rätten till asyl avsåg därvid politiska flyktingar. Den definition av begreppet som gavs i denna lag överensstämde i huvudsak med defini­tionen i den av FN år 1951 antagna konventionen angående flyktingars rättsliga ställning, som omfattar även flyktingar som är statslösa. 1 praxis kom emellertid en särskild form av humanitärt motiverad in­vandring att utvecklas i anslutning till reglema om politisk asyl. Denna omfattade personer som utan att vara flyktingar lämnat sitt land på gmnd av missnöje med de politiska förhållandena där samt medborgare i krigförande stater, vilka visserligen inte riskerade att utsättas för för­följelse i sitt hemland men där riskerade straff för brott för vilka utläm­ning från Sverige inte fick ske, framför allt militära brott. Denna praxis lagfästes år 1976 då bestämmelser om skydd för de facto-flyktingar och krigsvägrare infördes i utlänningslagstiftningen. Som de facto-flykting anses en person som inte vill återvända till sitt hemland på gmnd av de politiska förhållandena där och som har tungt vägande skäl härför, 3 kap. 1 § 3 utlänningslagen (1989:529). Med krigsvägrare avses enligt utlänningslagen en utlänning som har övergett en krigsskådeplats eller som har flytt från sitt hemland eller behöver stanna i Sverige för att undgå förestående krigstjänstgöring.

Den som är konventionsflykting har haft mycket starka skäl för att länma sitt hemland. Han får genom flykten antas förlora sina pen­sionsrättigheter i hemlandet. Enligt min mening är det därför rimligt att i folkpensionssystemet införa bestämmelser som tar särskild hänsyn till konventionsflyktingar. Nära familjemedlemmar till en konventionsflyk­ting som kommer till Sverige samtidigt som konventionsflyktingen eller inom två år från dennes ankomst hit erhåller också status som flykting. Nära familjemedlemmar som anländer till Sverige senare än två år efter en konventionsflykting kan också få status som konventionsflykting.

Även krigsvägrare och de facto-flyktingar har oftast mycket starka skyddsbehov. Dessa gmpper omfattas som nänmts numera av regleraa om asyl. De torde dessutom i stor omfattning förlora sina pensions­rättigheter i hemlandet.

Enligt min mening bör särregler i pensionshänseende införas även för dem som beviljats asyl och fått uppehållstillstånd som krigsvägrare och de facto-flyktingar. En fömtsättning är dock att det i pensionsärendet inte skall krävas omfattande utredningar eller att nya ställningstaganden behöver tas till de skäl flyktingen en gång hade för att lämna sitt hem­land.

Ända fram till mitten av 1980-talet angavs inte alltid gmnden för ett beslut att bevilja uppehållstillstånd i själva beslutet om uppehållstill­stånd. Före år 1976 fanns inte heller några skyddsregler för gmppema krigsvägrare och de facto-flyktingar i den svenska utlänningslagstift­ningen.

Med hänsyn till nu nämnda förhållanden bör enligt min uppfattning de förmånligare regleraa vid beräkning av folkpension omfatta - fömtom konventionsflyktingar- personer som efter år 1975 enligt vad som klart framgår av själva beslutet eller andra handlingar som förvaras hos

69

Invandrarverket eller överprövningsinstans beviljats uppehållstillstånd i    Prop. 1992/93:7 Sverige som krigsvägrare eller de facto-flyktingar.

En lämplig lösning vid utformning av särregler för de nämnda gmpp­eraa är enligt min uppfattning att låta bosättningstiden i hemlandet helt eller delvis tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige. En del asyl­sökande vistas i flyktingläger i andra länder innan de kommer till Sverige. De erhåller således ett tillfälligt skydd i det landet. Även sådan tid i aimat land bör i förekommande fall kurma tillgodoräknas som bo­sättningstid i Sverige. Folkpension på grundval av bosättningstid utges endast till den som är bosatt i Sverige. De särregler som här föreslås skall dock tillämpas även om personen tidigare har lämnat Sverige men på nytt återvänder hit och bosätter sig här.

Jag föreslår därför att såväl konventionsflyktingar som de facto-flyk­tingar och krigsvägrare skall som bosättningstid i Sverige få tillgodo­räknas hela eller viss del av tiden i hemlandet och i aimat land i vilket de erhållit tillfälligt skydd. Som sådan tid skall tillgodoräknas så stor andel av tiden i hemlandet och det andra landet fr.o.m. det år då den pensionsberättigade fyllde 16 år t.o.m. året före den första ankomsten till Sverige som motsvarar förhållandet mellan å ena sidan den tid han varit bosatt här i landet fr.o.m. det år då han först kom hit t.o.m. det år då han fyller 64 år och å andra sidan hela denna tid. Såvitt avser för­tidspension och efterlevandepension skall i stället för det år flyktingen eller krigsvägraren fyller 64 år avses året före pensionsfallet. Om han t.ex. kom till Sverige vid 45 års ålder och pensionsfallet inträffar när han är 65 år tillgodoräknas han halva bosättningstiden i hemlandet om han varit bosatt i Sverige halva tiden från 45 års ålder till pensions­fallet.

Den del av bosättningstiden i hemlandet och i annat land i vilket per­sonen erhållit tillfälligt skydd, som skall få tillgodoräknas honom som bosättningstid i Sverige, skall vid bosättningsregelns tillämpning jäm­ställas med tid vamnder han varit bosatt i Sverige. Det innebär att den tillgodoräknade tiden anses som svensk bosättningstid när det gäller kravet på tre års bosättning i Sverige för rätt till folkpension och vid tillämpning av reglema om beräkning av antagen framtida bosättningstid vid förtidspension och efterlevandepension.

Något krav på att personen vid pensionstillfället fortfarande skall vara att anse som konventionsflykting, de facto-flykting eller krigsvägrare för att särreglema skall gälla för honom bör inte uppställas. Den som en gång beviljats uppehållstillstånd som konventionsflykting eller, efter år 1975, som krigsvägrare eller de facto-flykting i Sverige skall därför komma i åtnjutande av en pension gmndad på särreglema. Detta bör gälla även den som förlorat sin flyktingstatus därför att han blivit svensk medborgare.

Även om särregleringen inskränks på föreslaget sätt kan det likväl förekomma att en person beträffande vilken särreglema är tillämpliga har rätt till pension från sitt hemland och kan uppbära den vid bosätt­ning i Sverige. I denna situation bör den intjänandetid på vilken den

70

utländska pensionen gmndas inte få tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige.

Prop. 1992/93:7

10 Övergångsregler 

10.1 Ikraftträdandetidpunkt

Mitt förslag:  De nya reglema avseende rätten till folkpension skall träda i kraft den I januari 1993.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstansema: SACO, den enda remissinstans som särskilt kom­menterar förslaget i denna del, tillstyrker men finner tiden fram till årsskiftet 1992/1993 väl kort ur administrativ och informationssynpunkt.

Skäloi för mitt förslag: De nya regleraa bör träda i kraft samtidigt som EES-avtalet tidigast avses börja gälla i Sverige, dvs. den I januari 1993. Denna tidpunkt bör väljas för ikraftträdandet även om EES-av­talet skulle komma att träda i kraft först senare. Regler om rätt till folkpension bör nämligen av bl.a. administrativa skäl träda i kraft fr.o.m. ett årsskifte.

De regler om rätt till folkpension som jag här föreslår innebär betyd­ande principiella förändringar av folkpensioneringen. Utformningen av övergångsregleraa till ändringaraa blir därmed av stor vikt. Detta gäller särskilt för de personer som vid övergången till det nya regelsystemet uppbär folkpension eller kort tid därefter skulle ha varit berättigade till folkpension enligt nu gällande lagstiftning.

Samtidigt är det angeläget att de nya regleraa får full genomslagskraft inom inte alltför många år. Det är därvid att beakta att många av dem som, till följd av bosättningsregeln, erhåller en reducerad folkpension har varit bosatta eller förvärvsarbetat i något annat land och kommer att ha rätt till pension därifrån. Vidare bör påpekas att för den som varit förvärvsverksam och intjänat ATP-poäng i Sverige är det tillräckligt med 30 år med ATP-poäng för att rätt till oreducerad folkpension skall föreligga enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln.

Fömtom de övergångsregler till ändringama i AFL som jag nu be­handlar kommer även de övergångsbestämmelser som finns i förordning (EEG) nr 1408/71 att få betydelse när förordningen blir gällande i Sverige.

I övergångsbestämmelseraa till förordning (EEG) nr 1408/71 slås till att börja med fast att det på gmndval av förordningen inte kan förvärvas någon rätt till en förmån som hänför sig till en period före det att för­ordningen började gälla i medlemsstaten. Rätt till förmåner föreligger dock även om förmånen gmndar sig på ett försäkringsfall som in­träffade före det att förordningen började gälla. Det sist nämnda torde innebära att en person som omfattas av förordningen kan på gmndval av

71

t.ex. eft olycksfall som inträffade år 1985 i framtiden vara berättigad till    Prop. 1992/93:7 förtidspension från Sverige.

Övergångsbestämmelsema föreskriver vidare att samtliga försäkrings­perioder, eller i förekommande fall samtliga anställnings- eller bosätt­ningsperioder som fullgjorts enligt lagstiftningen i en medlemsstat före det att förordningen blev gällande i den staten, skall beaktas vid fast­ställande av rätt till förmåner som har förvärvats med stöd av bestäm­melseraa i förordningen. Detta innebär för Sveriges del att bosättnings-perioder eller år med ATP-poäng som hänför sig till tiden före år 1993 måste räknas med vid prorata-beräkningen av pensioner.

För att fullfölja principema om likabehandling och exportabilitet finns i övergångsregleraa en bestämmelse som iimebär att de förmåner, som inte har beviljats eller som har innehållits på gmnd av en persons med­borgarskap eller bosättningsort, efter ansökan skall beviljas eller utges på nytt från den tidpunkt då förordningen börjar att gälla i medlems­landet. Jag har redan tidigare (avsnitt 8.4) pekat på att denna bestäm­melse kan få betydelse för Sveriges del i fråga om bamtillägget. På samma sätt kan övergångsbestämmelseraa bli av betydelse också såvitt gäller övriga folkpensionsförmåner.

Enligt förordningens övergångsbestämmelser kan pensioner som be­viljats av en medlemsstat före den tidpunkt då förordningen blev gäll­ande i medlemsstaten på begäran av den pensionsberättigade omprövas med tillämpning av regleraa i förordning (EEG) nr 1408/71.

1 båda dessa fall skall ansökan göras inom två år från det att förord­ningen blir gällande i landet.

1 detta sammanhang vill jag även peka på en bestämmelse i den nya nordiska konventionen om social trygghet. Det gäller artikel 26, som tar sikte på personer som är anställda i ett nordiskt land och bosatta i ett armat nordiskt land. Enligt förordning (EEG) nr 1408/71 omfattas så­dana personer enbart av anställningslandets lagstiftning om pensionsför­måner. Artikel 26 i den nya nordiska konventionen föreskriver att detta skall gälla även såvitt avser tiden före konventionens ikraftträdande. Detta betyder att den som har varit bosatt i Sverige men anställd i annat nordiskt land inte skall omfattas av svensk socialförsäkringslagstiftning under denna tid.

72

10.2 Pensionsförmåner för tid före ikraftträdandet

Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: De nya regleraa skall vara tillämpliga på de pen­sionsförmåner som börjar utges fr.o.m. ikraftträdandet. Äldre regler skall gälla i fråga om förmåner som hänför sig till tiden före ikraftträdandet. Pensioner som utges med oreducerat belopp för december 1992 skall under föratsätttung att rätt till pension föreligger vid ikraftträdandet anses gmndade på en bosättningstid om 40 år. Detsamma skall gälla i fråga om efterlevandepension för det fall att dödsfallet inträffat i december 1992 men efter­levandepension utges först fr.o.m. januari 1993 på gmnd av att den avlidne vid dödsfallet uppbar ålderspension eller förtids­pension. Rätten att få pension med 40/40 skall även gälla i fråga om ålderspension till den som fyller 65 år före ikraftträdandet av förslagen men som skjuter upp uttaget av ålderspension och bör­jar uppbära sådan pension efter ikraftträdandet. Detta gäller under fömtsättning att han vid ikraftträdandet var berättigad till ålders­pension. När det gäller förtidspension som utges före ikraftträdan­det av förslagen skall en efter ikraftträdandet inträffad försämring av den berättigades arbetsförmåga inte föranleda omräkning av pensionen med hänsyn till bosättningstid.

Utredningois förslag: Överensstämmer med mitt utom i det avseendet att jag föreslår en särskild bestämmelse i fråga om efterlevandepension för vissa fall då dödsfallet inträffat i december 1992.

Remissinstanserna: Remissinstansema har inte särskilt yttrat sig över förslaget i denna del utom Sveriges pensionärsförbund, som fömtsätter att reglema inte kommer att påverka redan utgående pensioner.

Skälen för mitt förslag: De nya regleraa skall vara tillämpliga även på de löpande pensionsförmåner som börjar utges vid ikraftträdandet av mina förslag.

Pensioner som för december 1992 utges med oreducerat belopp skall därvid räknas om till 40-delar. Alla löpande oreducerade pensioner skall alltså anses vara gmndade på en bosättningstid om 40 år. Detta gäller under fömtsättiung att rätt till pension föreligger även i januari 1993. Undantag görs således för de pensioner som utgår till personer bosatta utomlands som är reducerade på gmnd av att antalet ATP-år är mindre än 30 år. Motsvarande förhållande kan föreligga vid bosättning i Sverige enligt en socialförsäkringskonvention.

Pension (utom barapension eller handikappersättning) får enligt AFL inte utgå för längre tid tillbaka än tre månader före ansökningsmånaden. Den nu föreslagna övergångsregeln får därför till följd att den pen­sionsberättigade måste ha ansökt om pension senast i mars 1993 och fått pension för december 1992 för att få pensionen omräknad till 40/40. Om försäkringskassan däremot med stöd av 16 kap. 1 § andra stycket AFL beviljar den försäkrade förtidspension utan att derme ansökt härom utges pensionen först fr.o.m. månaden efter kassans beslut.

73

Regehi att pension som för december 1992 utges med oreducerat Prop. 1992/93:7 belopp efter årsskiftet anses gmndad på en bosättningstid om 40 år skall gälla folkpensioneringens huvudförmåner, dvs. ålderspension, för­tidspension, efterlevandepension samt änkepension och de särskilda folkpensionsförmånema som skall beräknas på gmndval av bosätt­ningstid eller år med ATP-poäng. Dessa är handikappersättning som utgör tillägg till pension, bamtillägg, pensionstillskott, särskilt pen­sionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bara samt hustmtillägg.

Den föreslagna övergångsregeln gäller också för sådana situationer då någon uppbär ålderspension på gmnd a\ förtida uttag. Den som genom ett förtida uttag uppbär ålderspension före ikraftträdandet av förslagen får således vid ikraftträdandet pensionen omräknad till 40/40 och und­viker på så sätt en reducering av pensionen på gmnd av bristande bo­sättningstid eller antal år med pensionspoäng som eventuellt annars skulle ske. Det är dock att märka att genom det förtida uttaget minskas pensionen livsvarigt.

En särskild övergångsregel föreslås för det fall att den pensionsberät­tigade fyller 65 år före ikraftträdandet av mina förslag men enligt 6 kap. 1 § AFL skjuter upp uttaget av ålderspension till en senare tid­punkt. Han bör därvid inte erhålla en lägre pension - på gmnd av otill­räckligt antal bosättningsår eller år med pensionspoäng - än han skulle ha fått om pensionen tagits ut när han fyllde 65 år (härvid bortses från att det uppskjutna uttaget i sig ger en ökning av pensionen).

Efterlevandepension utges enligt AFL fr.o.m. den månad då den försäkrade avlidit utom i fall då den avlidne vid dödsfallet uppbar ålderspension eller förtidspension, i vilka situationer efterlevandepension utges fr.o.m. månaden efter dödsfallet. Om dödsfallet inträffar i decem­ber 1992 innebär detta att efterlevandepensionens storlek skulle kunna bli beroende av om den avlidne vid dödsfallet uppbar pension eller inte. För att undvika en sådan situation föreslår jag att tidpunkten för döds­fallet skall vara avgörande för om efterlevandepension skall omräknas till 40/40 och således anses gmndad på en bosättningstid om 40 år, fömtsatt att efterlevandepensionen utges fr.o.m. januari 1993.

Enligt mitt förslag (avsnitt 6.1) skall omräkning av pensionen ske för det fall att den som uppbär partiell förtidspension får sin förvärvs­förmåga ytterligare nedsatt så att han blir berättigad till förtidspension med högre grad.

Detta bör dock inte gälla den som redan före ikraftträdandet uppbär partiell förtidspension och som efter ikraftträdandet blir berättigad till större grad av förtidspension. 1 denna situation skall förtidspensionen i sin helhet även i fortsättningen anses gmndad på en bosättningstid om 40 år.

74

10.3 Personer födda år 1935 eller tidigare

Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: Den som är född år 1935 eller tidigare och som vid ansökan om ålderspension är bosatt i Sverige sedan minst fem år och efter fyllda 16 år har varit bosatt i Sverige under sammaiUagt minst tio år får vid beräkning av ålderspension som bosättningstid i Sverige tillgodoräknas även bosättningstid i utlandet. Vid beräk­ningen skall dock bortses från bosättningstid i annat land än Sverige för vilken tid rätt till pension gmndad på bosättning i det andra landet föreligger och pensionen kan utbetalas i Sverige.

Utiedningms förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som särskilt berört för­slaget tillstyrker detta. SlOS-Samarbetsorgan för invandrar­organisationer i Sverige anser en reform av folkpensionssystemet nöd­vändig men menar att den inte bör drabba dem som redan bor och arbetar i Sverige. SIOS föreslår därför att reformen skall gälla endast för dem som flyttar till Sverige eller erhåller permanent uppehållstill­stånd i landet efter den 1 januari 1993.

Skälen för mitt förslag: Övergångsregler är nödvändiga till förmån för de personer som inom några år kommer att bli berättigade till pension och som planerat sin tillvaro utifrån nu gällande regler.

Enligt min uppfattning är det främst i fråga om ålderspension som det föreligger behov av övergångsregler som ger en förmånligare beräkning av folkpension vid tillämpning av 40-årsregeln. Regleraa bör enligt min mening utformas så, att den som har varit bosatt viss minsta tid i Sverige före ansökan om pension får räkna eventuell bosättningstid i utlandet som bosättningstid i Sverige.

Eftersom de nya regleraa om rätt till folkpension bör få fullt genom­slag inom en relativt snar framtid föreslår jag att denna förmånligare beräkning av ålderspension skall avse dem som är födda år 1935 eller tidigare. Härmed kommer särregleraa att kunna åberopas av personer som är 57 år eller äldre vid ikraftträdandet.

För rätt till ålderspension krävs enligt nuvarande regler att den be­rättigade är bosatt i Sverige sedan minst fem år och efter fyllda 16 år har varit bosatt här i landet under sammanlagt minst tio år. Denna kvalifikationsregel synes inte ha gett upphov till några olägenheter vid tillämpningen och är enligt min mening lämplig som förebild vid ut­formningen av den nu aktuella övergångsregeln.

Övergångsregeln bör gälla lika för alla som bor i Sverige oberoende av medborgarskap.

Enligt bilaga 6 till förordning (EEG) nr 1408/71 skall bestämmelsema i förordningen om sammanläggning av försäkringsperioder inte tilläm­pas på övergångsbestämmelser i den svenska lagstiftningen om rätt till förmånligare beräkning av folkpension för personer som är bosatta i Sverige under en fastställd period före ansökan om pension. Bosätt­ningsperioder i andra länder skall således inte medräknas när det gäller

75

att avgöra om den pensionsberättigade har varit bosatt i Sverige under det antal år som krävs enligt den övergångsregel som jag här föreslår.

En övergångsregel utformad på detta sätt med en kort kvalifikationstid kan medföra att den berättigade har möjlighet att intjäna en betydande pensionsförmån även i annat land eller andra länder. I den mån pen­sionsrätten i det andra landet gmndar sig på bosättning där och det föreligger rätt att uppbära pensionen vid bosättning i Sverige, föreslår jag att den tid som tillgodoräknas i det andra landet inte skall tillgodo­räknas som bosättningstid i Sverige. Denna situation kommer att bli av betydelse främst i förhållande till de övriga nordiska länderaa.

Prop. 1992/93:7

10.4 57-62-årsregeln

Mitt förslag: Rätten att uppbära folkpension vid bosättning utom­lands enligt den s.k. 57-62-årsregeln ändras såvitt avser dem som är födda senare än år 1929 och inskränks på så sätt att de skall ha uppburit folkpension både den 1 juli 1979 och vid ikraftträdandet av mina förslag. Regeln gäller vidare enbart dem som vid nämn­da tidpunkter uppbar folkpension i form av ålderspension, för­tidspension och änkepension.

Utredningens förslag: Överensstämmer med mitt.

Remissinstanserna: Ingen remissinstans har särskilt berört förslaget i denna del.

Skäloi till mitt förslag: Före den 1 juli 1979 fanns i AFL en bestäm­melse enligt vilken en svensk medborgare som varit mantalsskriven i Sverige det år då han fyllde 62 år och de fem åren närmast dessförinnan hade rätt att uppbära folkpension vid bosättning utomlands. Denna s.k. 57-62-årsregel hade betydelse i stort sett enbart för ålderspension. Den innebar alltid en rätt till en oavkortad pension och omfattade samtiiga folkpensionsförmåner utom kommunalt bostadstillägg och vårdbidrag.

I övergångsbestämmelsema till den lag genom vilken de nu gällande regleraa om rätt till folkpension vid bosättning utomlands infördes (SFS 1979:127) föreskrivs att äldre bestämmelser skall - i den mån de ger ett gynnsammare resultat - gälla även fortsättningsvis för dem som är födda år 1929 eller tidigare. Detsamma skall gälla för dem som är födda senare men som uppbar folkpension vid ikraftträdandet av de nu gällande reglema den 1 juli 1979. Övergångsregleraa gäller således formellt sett samtliga personer som den I juli 1979 uppbar folkpension, även dem som då uppbar barapension.

En motsvarighet till 57-62-årsregeln bör enligt min uppfattning be­hållas som en övergångsregel också till den nu föreslagna lagstiftningen, eftersom den kan ge en mer förmånlig beräkning av folkpensionen än de regler jag föreslår. Det finns emellertid skäl att begränsa de aktuella övergångsreglema. De bör ändras till att omfatta endast dem som är födda år 1929 eller tidigare samt dem som är födda senare än år 1929

76

men som uppbar folkpension i form av ålderspension, förtidspension eller änkepension både den 1 juli 1979 och vid den tidpunkt då mina förslag träder i kraft. Den möjlighet som enligt nuvarande regler finns för dem som uppbar barapension den 1 juli 1979 att åberopa 57-62-årsregeln för rätt till ålderspension kommer därmed att avskaffas för framtiden. Ej heller finner jag skäl att låta 57-62-årsregeln gälla för dem som är födda efter år 1929 och som vid nämnda tidpunkt uppbar hustmtillägg.

Med avseende på bamtillägg och hustmtillägg har särskilda över­gångsregler föreslagits (avsnitt 8.4 resp. 8.6).

Prop. 1992/93:7

11 Godkännande av en ny nordisk konvention om social trygghet

Mitt förslag: Riksdagen godkänner en den 15 juni 1992 under­tecknad nordisk konvention om social trygghet

Skäloi för mitt förslag: Som framgår av vad som anförts i anmälan till propositionen (prop. 1991/92:170 del 

II, 

bilaga 4) om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) stod det på ett tidigt stadium av EES-processen klart att den nuvarande nordiska konventionen den 5 mars 1981 om social trygghet inte skulle kunna upprätthållas inom EES. Anledningama till detta är i första hand följande.

Enligt gällande konvention utges folkpension till nordisk medborgare bosatt i ett nordiskt land endast enligt bosättningslandets lagstiftning. Därvid skall vid beräkning av pensionens storlek hänsyn tas också till tider som pensionären varit bosatt i andra nordiska länder. Om en sådan pensionär flyttar till ett annat nordiskt land övergår efter viss tid ansva­ret för pensionen på det nya bosättningslandet. Flyttar pensionären till ett land utanför Norden upphör rätten till pension enligt konventionen och beräknas i stället efter de nationella lagstiftningaraa i de länder i vilka pensionären tidigare varit bosatt.

Genom EES-avtalet förpliktlgar sig de nordiska länderaa att tillämpa förordning (EEG) nr 1408/71. Detta irmebär bl.a. att en pension inte får reduceras på gmnd av att pensionären är bosatt i ett annat land inom EES-området. En tillämpning av förordning (EEG) nr 1408/71 på pensioner som beviljats enligt den nuvarande konventionen skulle då leda till att en pension, som beviljats av ett nordiskt land, fortsatt skulle utges från detta land även efter en senare flyttning till ett icke-nordiskt land inom EES. Detta skulle gälla även om den nordiska pensionen är beräknad enbart i förhållande till bosättningstid i annat nordiskt land. Denna konsekvens har Sverige och de övriga nordiska länderaa inte varit beredda att acceptera.

77

Den andra anledningen till att den gällande konventionen inte bör Prop. 1992/93:7 bestå i oförändrad form är att olika samordningsregler skulle gälla på socialförsäkringsområdet beroende på om den försäkrade tillhör de gmpper som omfattas av förordningen eller inte. Exempelvis gäller förordning (EEG) nr 1408/71 endast medborgare i EES-länderaa sam­tidigt som den nordiska konventionen i princip omfattar alla bosatta i Norden oavsett medborgarskap.

En särskild nordisk arbetsgmpp tillsatt av Nordiska ministerrådet överlämnade i oktober 1991 ett förslag till ny nordisk konvention om social trygghet. Konventionsutkastet har remissbehandlats i Sverige. De flesta remissinstanser tillstyrkte eller lämnade förslaget utan erinran. Några remissinstanser hade vissa synpunkter på förslagets tekniska utformning.

Konventionsutkastet framlades av ministerrådet och behandlades av Nordiska rådet vid dess 40:e session i Helsingfors i mars 1992 (B 128/s). 1 sitt betänkande över förslaget framhöll rådets socialutskott bl.a. vikten av att den framlagda konventionen, vilken i motsats till nu gällande konvention inte omfattar socialt bistånd, senare kompletteras med en nordisk konvention om socialt bistånd och sociala tjänster. Rådet rekommenderade minsterrådet att fastställa det framlagda för­slaget till ny nordisk konvention om social trygghet med beaktande av de synpunkter som anförts av socialutskottet. Efter viss teknisk överar­betning av konventionstexten bl.a. på gmndval av de nationella remiss­behandlingarna undertecknades konventionen i Köpenhamn den 15 juni 1992.

Jag vill här lämna en översiktlig beskrivning av innehållet i den nya nordiska konventionen om social trygghet.

Konventionen är indelad i fyra avdelningar. I de två första avdel­ningaraa finns allmänna bestämmelser samt bestämmelser om tillämplig lagstiftning. I tredje avdelningen finns särskilda bestämmelser om vissa förmåner som konventionen omfattar. I den fjärde avdelningen fmns övergångsbestämmelser som bl.a. avser folkpensioner som beviljats enligt regleraa i den nu gällande konventionen. I derma avdelning finns även bestämmelser om ratifikation och ikraftträdande.

Av bestämmelseraa i den första avdelningen framgår att konventionens sakliga tillämpningsområde är detsamma som tillämpningsområdet för förordning (EEG) nr 1408/71. Man kan således säga att den definition av begreppet social trygghet som kommer att gälla vid tillämpningen av förordningen styr avgränsningen av begreppet social trygghet även för den nya nordiska konventionen. Den personkrets som omfattas av kon­ventionen är däremot i princip begränsad till personer som inte omfattas av förordningen. De personer som det är fråga om är i första hand medborgare i länder utanför EES och medborgare i EES-länder som inte faller in under den definition av begreppen anställd resp. egen­företagare som gäller enligt förordningen och som inte heller är familje­medlemmar till en sådan person. En familjemedlem till en person som omfattas av förordningen kan dock komma in under konventionens personkrets i fall där inget samband fmns mellan den förmån det är

78

fråga om och personens egenskap av familjemedlem. Vissa av den nya    Prop. 1992/93:7 konventionens bestämmelser skall dock även gälla personer som om­fattas av regleraa   om social trygghet i förordning (EEG) nr 1408/71. När så är fallet anges detta uttryckligen i varje särskilt fall.

Avdelning 1 irmehåller i artikel 4 en bestämmelse om likabehandling av de nordiska länderaas medborgare.

I avdelning 

II 

om tillämplig lagstiftning sägs i artikel 6 att det är bosättningslandets lagstiftning som skall gälla. 1 artikel 7 görs det vik­tiga undantaget att för personer som förvärvsarbetar skall den tillämp­liga lagstiftningen bestämmas enligt regleraa i förordning (EEG) nr 1408/71. Ett av huvudsyftena med den nya konventionen är nämligen att samma regler skall gälla för alla förvärvsarbetande i Norden som på något sätt kan ha beröring med mer än ett nordiskt lands system för social trygghet, oavsett om dessa är medborgare i ett EES-land eller inte. Genom konventionen utsträcker sålunda de nordiska länderaa sinsemellan tillämpningen av förordning (EEG) nr 1408/71 till personer som inte omfattas av EES-avtalet.

I avdelning III finns för varje förmånsområde motsvarande hänvis­ningar till förordningens bestämmelser för förmånsområdet i fråga. Detta innebär att, fömtom att förordningens bestämmelser om tillämplig lagstiftning skall gälla för tredjestatsmedborgare, dess olika regler, bl.a. om sammanläggning av försäkringsperioder och beräkning av en för­måns storlek, kommer att gälla även för dessa personer.

I övrigt bör följande bestämmelser i konventionens avdelning III näm­nas särskilt.

I artikel 10 stadgas att den som blir sjuk och får sjukvårdsförmåner under tillfällig vistelse i annat nordiskt land än bosättningslandet har rätt att på vistelselandets bekostnad få ersättning för den merkostnad för hemresa som uppkommer genom att han på gmnd av sin sjukdom måste använda ett dyrare färdsätt än han annars skulle ha använt. Regeln är övertagen från nu gällande konvention och skall tillämpas på alla per­soner, även dem som omfattas av förordningen.

1 artikel 11 sägs att för en medborgare i ett nordiskt land som inte omfattas av förordningen, dvs. i de flesta fall en person som aldrig förvärvsarbetat, fordras minst tre års bosättning i ett annat nordiskt land för att rätt till gmndpension skall förvärvas från sistnämnda land. De tre åren kan inte uppnås genom sammanläggning med perioder i annat land.

Enligt artikel 12 skall gmndpension till dessa personer utbetalas i hela EES-området.

Artikel 13 säger att för alla personer, även för dem som omfattas av förordningen, skall antagen framtida bosättningstid vid beräkning av förtidspension eller efterlevandepension i form av gmndpension på visst sätt reduceras i de fall antagandetid annars skulle räknas i två eller flera länder samtidigt. I artikel 15 finns en motsvarande bestämmelse för tilläggspension.

I artikel 17 finns en bestämmelse om förmåner vid arbetslöshet som övertagits från den nu gällande nordiska överenskommelsen den 12 november 1985 om förmåner vid arbetslöshet. Bestämmelsen innebär att

79

en person, som tidigare var berättigad till eller uppburit förmåner vid    Prop. 1992/93:7 arbetslöshet i ett nordiskt land och som därefter har flyttat till ett aimat nordiskt land, vid återflyttning till det första landet inte på nytt behöver arbeta där innan förmåner kan utges till honom. Regeln gäller under fömtsättning att återflyttningen sker inom fem år från utflyttningen.

Av bestämmelseraa i konventionens avdelning 

IV 

vill jag kommentera följande.

Genom artikel 23 avstår de nordiska länderaa ömsesidigt från alla återbetalningar av utgifter för sjukvårdsförmåner och förmåner vid ar­betslöshet som ett land enligt regleraa i förordning (EEG) nr 1408/71 utgett för ett annat lands räkning. Artikeln gäller dock inte de fall där någon fått tillstånd att söka sig till ett annat nordiskt land på gmnd av att han kan få bättre vård där än i hemlandet. Artikeln gäller även för personer som omfattas av förordningen.

1 artikel 26 sägs att tider före konventionens ikraftträdande under vilka en person tjänat in tilläggspension i ett land inte skall rälcnas som bo­sättningstider i ett annat land. Gmndpension för dessa tider skall i stället utges av samma land som utger tilläggspensionen. För tider efter konventionens ikraftträdande kommer detsamma att gälla på gmndval av bestämmelseraa om tillämplig lagstiftning i förordning (EEG) nr 1408/71.

I artikel 27 ges reglema för nordiska medborgare som fått gmndpen­sion beviljad före EES-avtalets och konventionens ikraftträdande. Sådan pension utges för närvarande normalt endast från bosättningslandet. Fr.o.m. ikraftträdandet skall pensionen rälcnas om enligt reglema i förordning (EEG) nr 1408/71 för personer som omfattas av förord­ningen och enligt reglema i konventionen för personer som omfattas av konventionen. Det iimebär att varje land i vilket en person tidigare arbetat eller varit bosatt i fortsättningen står för sin del av den samman­lagda pensionen. Dessa pensioner kan sedan utges var som helst inom EES-området utan vidare omräkningar. För många torde denna om­räkning leda till högre sammanlagda gmndpensioner än vad de nu upp­bär från sitt bosättningsland. Detta beror på att inget land har en längre intjänandetid för full gmndpension än 40 år. Den som bott exempelvis 25 år i ett land och 25 år i ett annat får således 25/40 av bägge länder­nas gmndpensioner vilket sammanlagt beloppsmässigt i de flesta fall kommer att utgöra mer än den tidigare pensionen från bosättningslandet. Resultatet blir dock beroende av pensionsnivåema i de nordiska länder­na. Omräkningsregeln har därför kombinerats med en garantiregel som föreskriver att, om de sammanlagda pensioneraa efter omräkningen blir mindre än den hittills utgivna pensionen, ett tilläggsbelopp skall betalas av det land som enligt nu gällande regler svarar för gmndpensionen, dvs. normalt bosättningslandet. Även tilläggsbeloppet skall i fortsätt­ningen utges från detta land oavsett vilket land inom EES-området personen eventuellt senare kan komma att flytta till. Tilläggets storlek skall justeras årligen den 1 januari.

Genom dessa regler har de nordiska länderaa kommit överens om en rättvis fördelning av kostnadema för gmndpensioner för pensionärer

80

som bott eller arbetat i flera nordiska länder. För de enskilda pen-    Prop. 1992/93:7 sionäreraa iimebär regleraa att ingen blir sämre ställd på gmndpensions-området på gmnd av att pensionen beviljats före EES-avtalets ikraft­trädande.

Enligt artikel 28 träder den nya konventionen i kraft samma dag som EES-avtalet. Därvid upphör nu gällande konvention och nu gällande överenskommelse om förmåner vid arbetslöshet att gälla.

Enligt artikel 30 skall dock den nuvarande konventionens regler om social omvårdnad och bidragsförskott fortsätta att gälla. Avsikten är att de nordiska länderaa längre fram skall sluta en särskild konvention om socialt bistånd och sociala tjänster.

12 Effekter av förslagen

12.1 Förändrade utgifter för folkpensioneringen

En väsentlig utgångspunkt för de förslag rörande förändrad rätt till folkpension som föreslås i denna proposition är att en tillämpning av EG:s regelsystem på den svenska folkpensioneringen enligt hittills gäll­ande regler skulle ha medfört en väsentlig ökning av kostnaderaa för denna. Enligt de bedömningar som gjorts av Utredningen om socialför­säkringen och EG skulle utgifteraa för folkpension därvid komma att öka med miljardbelopp per år.

De förändringar i AFL och anslutande lagar som jag här föreslår innebär att en bosättningsregel respektive en ATP-anknuten regel införs med innebörd att folkpension i vissa situationer kommer att utges som 30-delar eller 40-delar av oavkortad folkpension. Den rätt som idag föreligger för svenska medborgare bosatta utomlands att erhålla folkpen­sion gmndad på antal ATP-poängår föreslås samtidigt bestå i sin nu­varande utformning. Således innefattar inte lagförslagen någon ut­vidgning av rätten till folkpension för personer bosatta utomlands.

Lagförslagen som sådana kommer därmed snarast att bidra till minsk­ningar av nuvarande folkpensionsutgifter. De gmpper som därvid berörs är de invandrare och svenskar som inte kan tillgodoräkna sig full ATP samtidigt som de varit bosatta utomlands mer än 9 år mellan 16 och 65 års ålder samt efterlevande till personer som huvudsakligen varit bosatta utomlands.

Samtidigt kommer tillämpningen av EG:s regelsystem och den nya nordiska konventionen att bidra till att utgifteraa kan öka främst för per­soner som är bosatta utomlands. Detta blir en följd av bl.a. vidgad rätt att få folkpension utbetald utomlands. Därtill kommer att även vissa tilläggsförmåner till folkpension kommer att kunna utgå till personer bosatta utomlands. Dessutom kommer kostnadsansvaret för pensioner till nordiska medborgare att bli annorlunda vilket också kan inverka på Sveriges utgifter för folkpensioneringen.

6 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

81

De sammantagna effektema av förändrade regler i  AFL och an-    Prop. 1992/93:7 slutande lagar, EES-avtalet och den nya nordiska konventionen kommer att inträda successivt.

Vad gäller folkpensionärer som är bosatta i Sverige kommer de nya regleraa enligt den nordiska konventionen att bli tillämpliga i princip fiillt ut redan fr o m EES-avtalets ikraftträdande. 1 övriga fall innebär övergångsregleraa i fråga om ålderspension att effekteraa i form av reducerad ålderspension till personer bosatta i Sverige kommer att få fullt genomslag först efter sekelskiftet.

Den nya nordiska konventionen innebär att alla pensioner som vid ikraftträdandet utgår till medborgare som varit bosatta i annat nordiskt land skall räknas om. 1 fall där kraven för folkpension inte är uppfyllda, kan en del av den hittills utgående folkpensionen komma att ersättas av folkpension som intjänats genom bosättning i annat nordiskt land. Enligt de nya regleraa skall sådan pension härefter utbetalas av det senare landet. Samtidigt gäller att den enskildes pensionsbelopp inte får sänkas. Motsvarande regler gäller för svenskar som vid ikraftträdandet av kon­ventionen är bosatta i annat nordiskt land. Enligt de bedömningar som redovisats av utredningen torde eventuella reduktioner av utgående svensk folkpension oftare gälla medborgare från annat nordiskt land bosatta i Sverige än svenskar som varit bosatta i annat nordiskt land.

Med utgångspunkt från statistik över invandrare och med hänsyn tagen bl.a. till den höga återinvandringsfrekvensen bland nordiska invandrare kan den sammanlagda reduktionen av utgifteraa för folkpension till ålderspensionärer uppskattas till ca 40 miljoner kronor år 1993.

Till detta kommer effekteraa för förtidspensionärer samt personer med rätt till efterlevandepension. Gmppen förtidspensionärer torde i detta sanunanhang i de flesta fall ha förvärvsarbetat varför folkpensions­beloppen i och med sättet att räkna antagandepoäng inom ATP-systemet inte kommer att påverkas i någon större utsträckning. Antalet utgående efterlevandepensioner torde vara av mindre omfattning. Med hänsyn till dessa gmpper kan minskningen av folkpension till bosatta i Sverige beräknas uppgå till ca 50 miljoner kronor år 1993.

Vad beträffar personer som är bosatta utomlands kommer personer som omfattas av förordning (EEG) nr 1408/71 att erhålla samma rätt att uppbära svensk pension vid bosättning i ett EES-land som vid bosätt­ning i Sverige.

Redan idag har enligt AFL och enligt konventionsbestämmelser sven­ska och många utländska ATP-pensionärer rätt att uppbära folkpension utomlands i förhållande till antal intjänade ATP-år. Den nu gällande nordiska konventionen irmebär att svensk folkpension utges under högst tre år vid bosättning i annat nordiskt land.

Till följd av förordning (EEG) nr 1408/71 tillkommer att personer som varit bosatta i Sverige erhåller rätt till folkpension vid bosättning utomlands även om de inte förvärvsarbetat här.

Personer som tidigare förvärvsarbetat i Sverige, och som enligt kon­ventionsbestämmelser redan har rätt att uppbära folkpension utomlands, kan bli berättigade till en högre folkpension om antalet bosättningsår i

82

förhållande till 40 år ger en fördelaktigare beräkning än antalet för-    Prop. 1992/93:7 värvsår i förhållande till 30 år. Derma effekt torde främst uppkomma inom ålderspensioneringen. Förtidspensionärer kan i de flesta fall antas ha haft någon anknytning till arbetsmarknaden vilket innebär att den ATP-anknutna regeln blir förmånligare än bosättningsregeln.

De utomlands bosatta är såväl utflyttade svenskar som åtemtvandrade immigranter. Statistik över migration för utländska medborgare visar att åtemtvandringen är störst under de första åren efter invandringsåret varför många invandrare vistas endast kort tid här i landet. Folkpension till utomlands bosatta som förvärvats genom bosättning kan också avse medföljande familjemedlemmar till personer som förvärvsarbetat här en längre period. För dessa kan det därför bli fråga om en något längre bosättningstid.

Den nya nordiska konventionen iimebär att svensk folkpension kom­mer att utges till ATP-pensionärer bosatta i de övriga nordiska ländema under längre tid än för närvarande. Således kommer den kombinerade effekten av den nya bosättningsregeln, EES-avtalet och den nya konven­tionen bli att fler bosatta utomlands kommer att ha rätt till svensk folk­pension. Enligt utredningen kan utgiftsökningen komma att uppgå till mellan 30 och 1(X) miljoner kronor år 1993. Därtill kommer att folkpen-sionsutgifteraa kommer att öka eftersom pensionstillskott och andra tilläggsförmåner i och med EES-avtalet kommer att kunna utbetalas även till bosatta inom EES-området.

Den sammantagna effekten av ändrade lagregler, EES-avtal och ny nordisk konvention kan därmed översiktligt förväntas komma att uppgå till en ökning med ca 150 miljoner kronor.

På sikt kommer allt fler personer att beröras av de föreslagna regel-ändringaraa. En orsak till denna successiva utveckling är de övergångs­regler som jag föreslagit samt att antalet pensionsutbetalningar till utom­lands bosatta kommer att öka.

För samtliga bosatta i Sverige som ålderspensioneras efter sekelskiftet kommer de nya reglema för folkpension att gälla. De utomlands bo­satta, som tjänat in folkpension genom bosättning och som fortsätt­ningsvis kommer att kunna erhålla sådan pension även vid bosättning utomlands, kan även i framtiden antas tillhöra den gmpp av invandrare som har endast kort vistelsetid i Sverige. De nya regleraa torde därför ge upphov till begränsade ytterligare utgiftsökningar. De utgiftsminsk­ningar som tillkommer för folkpensionsutbetalningar inom landet för­väntas också bli måttliga eftersom än fler ålders- och förtidspensionärer kommer att ha intjänat rätt till ATP. Detta iimebär att folkpension i de flesta fall kommer att beräknas i 30-delar och inte i 40-delar och där­med sannolikt att reduktionen i förhållande till den hittillsvarande oav­kortade folkpensionen blir begränsad. Med reservation för att alla upp­skattningar av utgiftseffekter på längre sikt måste betraktas som mycket osäkra, bedömde utredningen att folkpensionsutgifteraa kan komma att bli ytterligare ca 100 miljoner kronor högre åren efter sekelskiftet.

83

12.2 Administrativa konsekvenser

Prop. 1992/93:7

Mitt förslag: För beviljande av ålderspension skall krävas an­sökan. Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande. Riks­försäkringsverket bestämmer skall dock i förordning kunna ge närmare regler för i vilka fall ålderspension skall kunna beviljas utan ansökan. Till Riksförsäkringsverket anvisas för budgetåret 1992/93 ett förslagsanslag på 6,5 miljoner kronor och till Allmän­na försäkringskassor ett förslagsanslag på 40 miljoner kronor.

Utiedningens förslag: Överensstämmer med mitt, såvitt avser frågan om pensionsansökan.

Remissinstanserna: Förslaget har tagits upp av ett fåtal remissinstan­ser. Dessa tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Försäk­ringsöverdomstolen ifrågasätter om utredningens förslag behöver re­sultera i ett återinförande av den tidigare ordningen med krav på an­sökan om ålderspension. Domstolen har dock förståelse för att det vid tillämpning av bosättningsregeln kan bli nödvändigt med medverkan från den pensionssökande själv för att tillämpa regeln.

Skäloi för mitt förslag: Enligt regler i 16 kap. 1 § AFL, som gäller sedan några år tillbaka, beviljas ålderspension utan ansökan såvitt avser personer som är inskrivna hos en försäkringskassa och som tar ut pen­sionen vid 65 års ålder. De bestämmelser som jag nu föreslår om be­räkning av folkpension i förhållande till bosättningstid i Sverige kan innebära att uppgifter måste inhämtas om olika personers bosättningsför­hållanden upp till närmare 45-50 år tillbaka i tiden. Uppgifter om var en person varit bosatt under olika perioder under den yrkesaktiva delen av livet finns inte alltid automatiskt tillgängliga för försäkringskassoraa. Det kan många gånger komma att krävas medverkan av den pen­sionssökande själv och fordras att denne lämnar uppgifter om var han varit bosatt olika tider av livet. Vidare kommer det att behövas med­verkan av folkbokföringsmyndigheteraa och andra myndigheter.

Krav på uppgiftslämnande av den pensionssökande och samarbete med andra myndigheter kommer också att uppkomma när det gäller att till-lämpa andra regler som jag föreslagit, t.ex. särreglema för flyktingar och krigsvägrare samt för missionärer och biståndsarbetare. I fråga om flyktingar och krigsvägrare kommer det att bl.a. behövas uppgifter från Invandrarverket eftersom den gmnd som angivits i beslutet om uppe­hållstillstånd skall vara avgörande för om en person skall anses tillhöra någon av de kategorier invandrare för vilka särregleraa gäller.

Mot bakgmnd av det anförda är det enligt min mening nödvändigt att återgå till den tidigare ordningen med krav på särskild ansökan för att ålderspension skall beviljas. Jag föreslår att 16 kap. 1 § första stycket AFL ändras i enlighet härmed.

Samtidigt kommer det också i framtiden att i många fall finnas till­räckliga uppgifter tillgängliga för försäkringskassoraa för att beslut om ålderspension skall kunna meddelas utan en föregående ansökan. Detta

84

gäller främst situationer där sökanden har rätt till oavkortad svensk    Prop. 1992/93:7 folkpension på den gmnden att han har tillgodoräknats ATP-poäng för minst 30 år.

Någon lagregel om vilka krav som kan ställas på den som ansöker om pension i fråga om medverkan med sakupplysningar och med utredning i visst eller vissa hänseenden behövs inte enligt min mening. Närmare bestämmelser härom kan i stället meddelas av regeringen i förordning eller genom föreskrifter av Riksförsäkringsverket.

De föreslagna regelförändringaraa i AFL kommer, i förening med att EES-avtalet och den nya nordiska konventionen träder i kraft, för Sveriges del att medföra merkostnader för socialförsäkrings­administrationen som helhet dels i samband med själva genomförandet, dels fortlöpande.

Riksförsäkringsverket har beräknat att genomförandekostnadema kom­mer att uppgå till knappt 50 miljoner kronor. Detta kommer att belasta innevarande budgetår. Den största enskilda kostnadsposten är försäk­ringskassoraas omräkningar av pensioner. Denna kostnad har upp­skattats till ca 40 miljoner kronor. Resterande belopp avser Riksförsäk­ringsverkets kostnader för information och för utarbetande av ut­bildningsmaterial, allmänna råd, broschyrer, blanketter, handböcker samt för ändringar i de centrala ADB-systemen. Detta har beräknats kosta ca 6,5 miljoner kronor.

När det gäller de fortlöpande administrationskostnaderna är det i nuläget svårt att göra säkra bedömningar. Riksförsäkringsverket nämner dock att kostnaden för det merarbete som uppkommer med utredningar om bosättning i Sverige för utomlands bosatta personer kan uppskattas till ca 25 miljoner kronor per år.

Jag har för avsikt att inför 1993 års budgetproposition återkomma till såväl Riksförsäkringsverkets som försäkringskassoraas behov av resur­ser för den fortlöpande administrationen till följd av ikraftträdandet av EES-avtalet och den nya nordiska konventionen. 1 det sammanhanget kommer även EG-förordningens och den nordiska konventionens an­slagsmässiga konsekvenser för socialförsäkringskostnaderaa att redo­visas.

13 Upprättade lagförslag

1 enlighet med vad jag nu anfört har inom Socialdepartementet upp­rättats förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott,

3.

lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bara,

4.

lag om ändring i lagen (1962:392) om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension.

Förslaget under 1 har upprättats i samråd med chefen för Kulturde­partementet.

85

14 Specialmotivering

Prop. 1992/93:7

14.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

3 kap. 13 §

Ändringen i paragrafens tredje stycke hänger samman med att den i nuvarande 5 kap. 4 § upptagna särskilda kvalifikationstiden för ut­ländska medborgares rätt till folkpension i form av förtidspension upp­hävs. Bestämmelsema i 3 kap. 3, 5 och 8 §§ kommer i stället att gälla personer vars arbetsförmåga är nedsatt i sådan grad att de enligt be­stämmelseraa i 7 kap. är berättigade till förtidspension men som likväl inte erhåller sådan pension därför att de inte uppfyller de allmänna fömtsättningaraa härför i 5 kap., på gmnd av att de inte tillgodoräknats bosättningstid eller ATP-poäng för minst tre år.

5 kap.

1 §

Paragrafen i dess nya lydelse är tillämplig på både svenska och ut­ländska medborgare. Iförsta stycket anges den allmänna fömtsättningen för rätt till där angivna folkpensionsförmåner, nämligen att den försäk­rade är bosatt i Sverige. I stycket anges också de alteraativa regleraa för beräkning av folkpension (beräkning på gmndval av antalet år med ATP-poäng eller antalet bosättningsår) och vilka förmåner som skall beräknas enligt dessa regler. De förmåner som avses är ålderspension, förtidspension, efterlevandepension och handikappersättning som utgör tillägg till pension. Handikappersättning skall liksom nu anses utgöra tillägg till pension om den utges till en person som uppbär ålderspension eller förtidspension.

Eftersom flertalet av de mäimiskor som är bosatta i Sverige också förvärvsarbetar här och därmed intjänar ATP kommer de att ha rätt till folkpension såväl enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln som enligt bosättningsregeln. Av paragrafen följer emellertid att pensionen skall beräknas med tillämpning av endast en av de båda reglema. Den pen­sionsberättigade kan således inte få pension beräknad på gmndval av båda regleraa så att vissa år tillgodoräknas som bosättningsår och andra år som ATP-år (jfr dock 5 kap. 6 § första stycket d). Avgörande för vilken av reglema som kommer att tillämpas är vilken som ger det för den pensionsberättigade mest förmånliga resultatet, något som i sin tur är beroende av hans bosättnings- och förvärvsförhållanden. Den be-räkningsgmnd som valts skall därefter tillämpas till dess att pensionen av andra skäl omräknas, t.ex. då den pensionsberättigade flyttar till eller från landet.

Andra stycket innehåller bestämmelser om rätt till folkpension för svenska medborgare vid bosättning utomlands. Liksom enligt nuvarande

86

regler beräknas pensionen i dessa fall i förhållande till antalet år med    Prop. 1992/93:7 ATP-poäng. Rätten till folkpension vid bosättning utom Sverige om­fattar enligt paragrafen ålderspension, förtidspension, efterlevandepen­sion och handikappersättning som utgör tillägg till pension.

2§

I paragrafen i dess nya lydelse anges fömtsättningama för rätt till vårdbidrag och handikappersättning som inte utgör tillägg till pension. De krav som därvid uppställs är att den berättigade är försäkrad enligt AFL och att han är bosatt i Sverige.

3§

Paragrafen i dess nya lydelse innehåller den gmndläggande bestämmel­sen om rätt till folkpension på gmndval av antalet år med ATP-poäng. 1 avsnitt 3.1 och 3.3 har redovisats de överväganden som ligger till gmnd för förslagen.

Vad gäller fömtsättningaraa för rätt till folkpension motsvarar bestäm­melsen nuvarande 2 §, som gäller svenska medborgares rätt till folkpen­sion vid bosättning utomlands. Det innebär att rätten till folkpension bestäms med hänsyn till det antal år för vilka pensionspoäng inom ATP har tillgodoräknats. I fråga om förtidspension skall hänsyn tas inte enbart till faktiska poängår utan också till år för vilka s.k. antagande­poäng har legat till gmnd för beräkningen av ATP. Vårdar som till­godoräknats med stöd av 11 kap. 6 a § skall tas i beaktande också vid beräkning av folkpension enligt 30-årsregeln. Detta följer av att sådana vårdar vid tillämpning av AFL - med undantag för fall där annat uttryckligen anges - skall jämställas med år för vilka pensionspoäng tillgodoräknats. Rätten till folkpension i form av efterlevandepension gmndas på det antal år för vilka ATP-poäng tillgodoräknats den avlid­ne.

Av paragrafens andra stycke följer att det krävs sammanlagt 30 po­ängår inom ATP för att rätt till oavkortad folkpension skall föreligga. Är det sammanlagda antalet poängår lägre än 30, reduceras folkpen­sionen i motsvarande mån.

Beräkningsgmnden i första stycket fömtsätter att rätt till ATP före­ligger. Av bestämmelsen i tredje stycket och av 4 § följer emellertid att personer som inte har rätt till ATP ändå kan bli berättigade till folkpen­sion enligt 30-årsregeln under fömtsättning att de kan tillgodoräknas åt­minstone tre år med ATP-poäng och därmed jämställda inkomstår enligt 4§.

4§

Den nya bestämmelsen motsvarar i huvudsak nuvarande 3 § men är till skillnad från den regehi inte inskränkt till att gälla enbart svenska medborgares rätt till folkpension vid bosättning utomlands utan har mer generell tillämpning.

87

Iförsta stycket punkt 1 hänvisas, liksom i nuvarande 3 §, bl.a. till Prop. 1992/93:7 11 kap. 7 §, trots att denna regel upphört att gälla med verkan fr.o.m. den 1 januari 1982. Regeln i 11 kap. 7 §, som avsåg verkningama av ett s.k. undantagande från ATP, skulle dock enligt övergångsbestäm­melseraa i anslutning till upphävandet ha fortsatt giltighet i fråga om vissa kategorier personer, och den är i det nu aktuella sammanhanget av betydelse också för andra personer såvitt avser tiden före år 1982.

Hänvisningen till 11 kap. 6 § iimebär att år, för vilket pensionspoäng inte tillgodoräknats en försäkrad på gmnd av underlåtenhet att betala avgift till tilläggspensioneringen, skall tas i beaktande vid beräkning av folkpension enligt 30-årsregeln.

Enligt andra punkten skall beaktas år före år 1960 för vilket beräknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst .

Bestämmelsen i tredje punkten, som motsvarar andra punkten för den som erlagt sjömansskatt, har behandlats i avsnitt 9.3. Anledningen till att det gäller olika tidsgränser för svenska och utländska medborgare hänger samman med att före år 1974 var utländska sjömän, som var bosatta utomlands och som var anställda på svenskt handelsfartyg, inte försäkrade för tilläggspension. Svenska sjömän har däremot omfattats av ATP-systemet alltsedan ikraftträdandet år 1960.

Fjärde punkten, som har en motsvarighet i punkt 3 i nuvarande 3 §, iimebär att vissa svenska medborgare, som varit knutna till ambassader eller konsulat och som i anställningen har uppburit inkomst för vilken de varit frikallade från skattskyldighet i Sverige, har möjlighet att för rätt till folkpension enligt 30-årsregeln få år före år 1963 tillgodoräkna­de, under fömtsättning att det skulle ha beräknats till statlig inkomst­skatt taxerad inkomst om skattskyldighet hade förelegat för ersättningen.

1 fråga om efterlevandepension är det vid tillämpning av denna para­graf, liksom av 3 §, den avlidnes förhållanden som är avgörande.

5§

I denna paragrafs nya lydelse anges fömtsättningama för att rätt till folkpension med tillämpning av bosättningsregeln skall föreligga. I avsnitt 3.2 har redovisats de gmndläggande övervägandena beträffande regelsystemet härför. Regeln gäller, liksom den ATP-anknutna beräk­ningsregeln, beträffande folkpensioneringens huvudförmåner samt handikappersättning som utgör tillägg till pension.

Den försäkrade skall tillgodoräknas bosättningstid för minst tre år för att få rätt till folkpension enligt denna beräkningsgmnd. Som framgår av sista stycket sätts bosättningstiden ned till närmaste hela antal år. Det innebär att om den sammanlagda bosättningstiden är kortare än tolv månader beaktas den inte. 1 fråga om efterlevandepension är det den avlidne och inte den pensionsberättigade som skall kunna tillgodoräknas bosättningstid för minst tre år.

I paragrafens tredje stycke anges tidsramarna för tillgodoräknande av bosättningstid vid tillämpning av bosättningsregeln. Det gäller härvid samma tidsramar som för beräkning av pensionsgmndande inkomst för

88

tilläggspension, dvs. fr.o.m. det år då den försäkrade fyller 16 år Prop. 1992/93:7 t.o.m. det år då han fyller 64 år. Någon motsvarighet till ATP-syste-mets regel om beräkning av pensionsgmndande inkomst för 65-årsåret beträffande vissa åldersgrapper försäkrade (15 kap. 2 §) finns dock inte. Enligt frärde stycket krävs sammanlagt 40 års bosättningstid för rätt till oavkortad folkpension. Är den sammanlagda bosättningstiden kortare, reduceras folkpensionen i motsvarande mån.

6§

Paragrafen innehåller bestämmelser om tillgodoräknande av bosätt­ningstid vid beräkning av folkpension med tillämpning av bosätt­ningsregeln. 1 kapitel 4 och avsnitt 9.2-9.4 har innebörden av denna regel utvecklats. Förslaget iimebär, som anges iförsta stycket a, att den som är folkbokförd i Sverige också anses bosatt här. Den tid vamnder han varit folkbokförd här i landet tillgodoräknas alltså som bosätt­ningstid. Tiden räknas från det att han blir folkbokförd som inflyttad till Sverige (eller fr.o.m. det år då han fyllde 16 år om han blivit folkbok­förd före det året) till dess att han avregistreras från folkbokföringen som utflyttad från landet (eller t.o.m. det år då han fyller 64 år om han kvarstår som folkbokförd här i landet även därefter). Tid för folkbok­föring (resp. för förfluten tid kyrkobokföring) här i landet medför således rätt att få den tiden tillgodoräknad som bosättningstid enligt den nu behandlade paragrafen. Detta betyder att den som tillfälligtvis vistas utomlands för semester, arbete eller av annat skäl men som skall kvarstå som folkbokförd i Sverige skall tillgodoräknas bosättningstid också avseende tid för sådant uppehåll i utlandet. Den som avser att flytta till utlandet skall enligt föreskrifter i folkbokföringslagen anmäla detta. Om anmälan görs inom en vecka från utflyttningen gäller av-registreringen från utflyttningsdagen. Kommer anmälan in senare gäller avregistreringen från folkbokföringen fr.o.m. den dag då anmälan kom in. För att undvika att personer som flyttar från Sverige kvarstår som folkbokförda här och därigenom tillgodoräknas bosättningstid pä gmnd av att de underlåtit att göra anmälan om flyttningen, föreskrivs i första stycket a att tid efter utflyttningen inte skall tillgodoräknas dem som bosättningstid om de enligt folkbokföringslagens regler skall avregi­streras som utflyttade från Sverige (jfr kapitel 4).

Före den 1 april 1985 ansågs den som var utsänd till utlandet av en statlig arbetsgivare för arbete för arbetsgivarens räkning inte som bosatt i Sverige enligt socialförsäkringens bosättningsbegrepp. Det innebar att han inte var försäkrad enligt AFL. En sådan person var emellertid tillsammans med sin medföljande familj kyrkobokförd i Sverige under utlandstjänstgöringen. Genom anknytningen i förevarande punkt till folkbokföringen (eller tidigare kyrkobokföringen) tillgodoräknas statligt utsända och deras familjemedlemmar bosättningstid även före den I april 1985.

Bakgmnden till bestämmelsen i första stycket b är att en utiändsk medborgare, som enligt utlänningslagen (1989:529) är skyldig att ha

89

uppehållstillstånd för vistelse i Sverige, inte blir folkbokförd här i landet Prop. 1992/93:7 innan han har erhållit sådant tillstånd. Med den nu aktuella bestämmel­sen far även tiden från det att han ansökt om uppehållstillstånd för bosättning i Sverige till dess att han blivit folkbokförd här i landet till­godoräknas som bosättningstid. Detta gäller under fömtsättning att han senare har beviljats uppehållstillstånd och blivit folkbokförd här. I kapitel 4 har motiven för detta förslag utvecklats.

Bestämmelsen i första stycket c tar sikte på vissa av privat arbets­givare utsända persongmpper, bl.a. missionärer och biståndsarbetare, som, till skillnad från statligt utsända arbetstagare i allmänhet, inte kvarstår som folkbokförda i Sverige under utsändrungstiden. Den utsändningstid som ligger före år 1993 tillgodoräknas fullt ut som bosättningstid i Sverige. Utsändningstid därefter tillgodoräknas endast om utsändningstiden varat högst tre år i följd. Stannar missionären eller biståndsarbetaren längre tid än tre år i utlandet kommer denna tid inte alls att tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige. De tre årens utsänd­ningstid bryts inte av att missionären eller biståndsarbetaren återvänder till Sverige för semester eller annat kortvarigt avbrott i arbetet i det andra landet. Den som arbetat utomlands får med den angivna bestäm­melsen tillgodoräknas åren som bosättningstid i Sverige. De närmare motiven för bestämmelsen har redovisats i avsnitt 9.2. Avgränsningen av den gmpp personer som sålunda skall kunna tillgodoräknas bosätt­ningstid med stöd av särregeln skall ske på samma sätt som i lagen (1947:529) om allmänna barabidrag. Närmare vad det innebär har angetts i avsmtt 9.2. En skillnad i förhållande till rätten till barabidrag är dock att den nu berörda bestämmelsen skall gälla enbart svenska medborgare. Enligt bestämmelsen i femte stycket i paragrafen skall rätten att få tillgodoräkna tiden i utlandet som bosättningstid gälla även för den utsändes medföljande make eller därmed likställd samt minder­åriga bara.

Genom bestämmelsen i punkten d ges en möjlighet för en person, som haft inkomst av anställning eller inkomst av annat förvärvsarbete enligt regleraa för ATP för tid under vilken han inte har varit bosatt i Sverige och som varken med stöd av bosättningsregeln eller den ATP-anknutna beräkningsregeln är berättigad till en oreducerad pension, att vid tillämpning av bosättningsregeln tillgodoräknas den tid han varit för­värvsverksam utan att vara bosatt i Sverige. Detma bestämmelse har betydelse för bl.a. missionärer och biståndsarbetare, som under utlands­tjänstgöringen inte är folkbokförda i Sverige, men som är anställda av svenska trossamfiind eller svenska biståndsorganisationer och därigenom kan intjäna pensionsrätt inom ATP. Den kan även tillämpas i fråga om svenska medborgare som sysselsätts utomlands av en arbetsgivare som är bosatt i Sverige eller utomlands bosatta svenska eller utländska sjö­män som är anställda på svenska handelsfartyg. Även en svensk med­borgare som är bosatt utomlands (t.ex. med sina föräldrar) och som feriearbetar i Sverige kan tillgodoräknas bosättningstid enligt denna bestämmelse. Ytterligare en tänkbar situation där bestämmelsen kan ha betydelse är de fall då en s.k. ATP-förbindelse föreligger. Bestämmel-

90

sen fömtsätter inte att pensionspoäng tillgodoräknats. Även mindre in-    Prop. 1992/93:7 komster skall beaktas om inkomsten är sådan som avses i 11 kap. 1 avsrutt 9.4 har motiven för regeln redovisats.

Pensionspoäng tillgodoräknas en försäkrad för varje år för vilket pen­sionsgrundande inkomst fastställts för honom. Vid tillämpning av första stycket d skall emellertid tillgodoräknas endast den tid under vilken för­värvsarbetet pågått.

Av andra stycket följer att bosättningstid som beräknas enligt sär­regeln för konventionsflyktingar, de facto-flyktingar och krigsvägrare och framtida bosättningstid vid förtids- och efterlevandepension likställs med bosättningstid enligt den nu aktuella paragrafen.

Tredje stycket tar för närvarande sikte enbart på arbetstagare som är arvodesanställda av SIDA för arbete i ett annat land och deras med­följande familjemedlemmar. De kvarstår som folkbokförda i Sverige under utsändningstiden. Eftersom de emellertid genom förordningen (1985:73) om undantag från svensk socialförsäkringslagstiftning vid arbete utomlands har undantagits från regeln i AFL om att statligt ut­sända skall anses bosatta i Sverige under utsändningstiden, skall de inte heller tillgcxloräknas bosättningstid för folkpension avseende derma tid.

Fjärde stycket iimebär att även tid då någon varit kyrkobokförd enligt äldre författningar härom tillgodoräknas som bosättningstid.

Innehållet i nuvarande 6 § har med vissa språkliga förändringar flyttats till 16 §.

7§

Paragrafen innehåller särregler vid tillgodoräknande av bosättningstid. Regleraa är avsedda att tillämpas på personer som beviljats asyl i Sverige enligt utiänningslagstiftningen, dvs. konventionsflyktingar, krigsvägrare cx;h de facto-flyktingar. Beträffande de två sistnämnda gmpperaa gäller att de inte hade en lagstadgad rätt till asyl i Sverige före år 1976, varför särregleraa i pensionshänseende skall gälla dem som fr.o.m. detta år har beviljats uppehållstillstånd på dessa grander. Genom avgränsningen till personer som beviljats asyl i Sverige kommer personer som beviljats uppehållstillstånd av t.ex. politiskt humanitära skäl således inte att omfattas.

Särregleraa innebär att - utöver faktisk bosättningstid i Sverige enligt regleraa i 6 § och i förekommande fall antagen framtida bosättningstid enligt 9 § - hela eller viss del av bosättningstiden i personens tidigare hemland kan likställas med bosättningstid i Sverige vid tillämpning av regleraa i 5 kap. Det betyder t.ex. att kravet på tre års bosättningstid i Sverige för rätt till folkpension kan vara uppfyllt trots att ett eller två av åren är bosättningsår i hemlandet. Detsamma gäller bl.a. vid tillämp­ningen av 8-11 §§, där år i hemlandet skall anses som bosättningstid i Sverige. Den del av bosättningstiden i hemlandet fr.o.m. 16-årsåret t.o.m. året före ankomsten till Sverige som kommer att räknas som svensk bosättningstid bestäms av förhållandet mellan å ena sidan den tid den försäkrade varit bosatt i Sverige fr.o.m. det år då han kom hit

91

första gången som asylsökande t.o.m. året före pensionsfallet och å    Prop. 1992/93:7 andra sidan den totala tidsrymden mellan dessa två händelser. Om han t.ex. varit bosatt i Sverige två tredjedelar av den angivna tiden, får två tredjedelar av bosättningstiden i hemlandet tillgodoräknas.

För det fall att den försäkrade är berättigad till pension från sitt hem­land och har rätt att fä denna pension utbetald i Sverige, föreskrivs i sista merungen i första stycket att den tid på vilken denna pension från hemlandet gmndas inte skall medräknas som bosättningstid i Sverige.

Andra stycket tar sikte på den situationen att den försäkrade har vistats viss tid i flyktingläger i ett annat land än hemlandet innan han kom hit till Sverige. Även sådan tid jämställs med svensk bosättningstid.

För att särregleraa skall tillämpas skall för samtliga asylberättigade gmpper gälla att det av själva beslutet om uppehållstillstånd eller av övriga handlingar som förvaras hos Statens invandrarverk eller över-pröviungsinstans skall klart framgå att uppehållstillstånd beviljats av angivna skäl. De skäl som angivits i beslutet om uppehållstillstånd skall vara avgörande för om den försäkrade skall anses tillhöra någon av de angivna kategorieraa asylberättigade. Den som beviljats resedokument eller fått flyktingförklaring skall dessutom anses ha fått uppehållstill­stånd som konventionsflykting. Av kravet på att asyl skall ha beviljats i Sverige följer att Sverige skall vara första asylland. Den som t.ex. mottagits som flykting i Tyskland och som sedan utnyttjat sig av den fria rörligheten för personer genom att bosätta sig och arbeta i Sverige skall således inte särbehandlas enligt paragrafen vad gäller tillgodoräk­nande av bosättningstid. Den som beviljats asyl i Sverige har däremot rätt till pension med stöd av paragrafen även om han vid pensionsbevilj-andet inte längre tillhör någon av de kategorier som har rätt till asyl, t.ex. därför att han blivit svensk medborgare.

1 tredje stycket definieras närmare de personer som omfattas av be­stämmelseraa.

Bestämmelseraa i paragrafen gäller även en flykting eller krigsvägrare som är statslös. Den största gmppen av dessa är palestiniema. Begrepp­et statslös definieras i FN:s konvention den 28 september 1954 om statslösa personers rättsliga ställning. Den som fråntagits sitt medbor­garskap på gmnd av att han har flytt är vid tillämpning av flyktingkon­ventionen fortfarande att anse som medborgare i det land i vilket han ti­digare var medborgare.

8§

1 första stycket anges huvudregeln för beräkning av ålderspension, medan bestämmelseraa i andra och tredje styckena avser vissa speciella situationer. Andra stycket tar därvid sikte på den som uppburit hel förtidspension och syftar till att den utgående pensionen inte skall min­skas därför att den ersätts av ålderspension. Bestämmelsen gäller endast den som uppburit hel förtidspension. I tredje stycket ges en motsva­rande regel för den som uppburit hel särskild efterlevandepension. På samma  sätt  skall  behandlas  övergångsvis utgiven  änkepension  (se

92

övergångsbestämmelseraa punkt 7). 1 avsnitt 5.1 och 6.1 har motiven    Prop. 1992/93:7 för de föreslagna regleraa utvecklats.

9§

Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkning av förtidspension på gmndval av bosättningstid. Därvid beaktas den faktiska bosättningstiden beräknad enligt 6 och 7 §§ t.o.m. året före pensionsfallet och en viss del av eller hela tiden efter pensionsfallet. Som framgår av bestämmel­sen krävs ingen aktuell anknytning till Sverige vid pensionsfallet för att sådan antagen framtida bosättningstid skall tillgodoräknas. Övervägan­dena i dessa avseenden har redovisats i avsrutt 6.1.

Vid tillämpning av paragrafen blir året för pensionsfallet av betydelse, på samma sätt som vid beräkning av förtidspension från ATP. Härvid bör för folkpensioneringens del tillämpas samma bedömningsgmnder som på ATP-området.

Tredje stycket avser den situationen att den pensionsberättigades ar­betsförmåga blir ytterligare nedsatt så att en ändring av den andel var­med förtidspension utges skall ske. I dessa fall skall en ny beräkning av bosättningstid göras. Motsvarande gäller inte vid förbättring av arbets­förmågan.

Vid beräkningen av bosättningstid enligt paragrafen skall sådan tid avmndas till närmast lägre antal hela månader.

10 §

Paragrafen reglerar beräkning av förtidspension i den situationen att pensionsfallet har inträffat före det år då den pensionsberättigade fyllde 18 år. Olika regler gäller härvid för å ena sidan svenska medborgare och å andra sidan utländska medborgare. I avsnitt 6.1 har innebörden av regleraa och de överväganden som ligger bakom förslagen utvecklats.

Bestämmelsen i andra stycket om att hänsyn inte skall tas till tid då den berättigade inte faktiskt uppfyllt fömtsättningama för tillgodo­räknande av bosättningstid gäller endast tid före den tid pensionen

11 §

Paragrafen innehåller bestämmelser om beräkning av efterlevandepen­sion. Den gmndas på överväganden och förslag som redovisats i avsnitt 7.1. Avgörande vid tillämpningen är den bosättningstid som kan till­godoräknas den avlidne. Det innebär att den efterlevande inte är berätti­gad till efterlevandepension enligt bosättningsregeln om den avlidne inte kan tillgodoräknas någon bosättningstid i Sverige. På motsvarande sätt som vid förtidspension skall även antagen framtida bosättningstid till­godoräknas.

Bestämmelsen i andra stycket innebär en motsvarighet till bestämmel­sema i 8 § andra och tredje styckena och syftar till att pensionen inte

93

skall gmndas på en kortare bosättningstid än tidigare när omräkning    Prop. 1992/93:7 sker vid övergång från en form av folkpension till en annan. Även här skall hel förmån tidigare ha utgivits.

12 §

Paragrafen gäller sådan handikappersättning som utges som tillägg till folkpension i form av ålders- eller förtidspension. I paragrafen före­skrivs, i enlighet med övervägandena i avsnitt 8.2, att sådan handikapp­ersättning skall utges med samma antal 40-delar eller, om huvudför­månen beräknats med tillämpning av den ATP-anknutna beräknings­regeln, 30-delar som den förmån till vilken handikappersättningen utgör tillägg. Om huvudförmånen således på gmndval av bosättningsregeln utges med 25/40 av en oavkortad pension, skall handikappersättningen utgöra motsvarande kvotdel av en oavkortad handikappersättning.

I andra stycket regleras övergången från handikappersättning som självständig förmån till förmån som utgör tillägg till pension.

13 §

Denna paragraf tar sikte på förtida uttag av ålderspension. Den pen­sionsberättigade kan i dessa fall tillgodoräknas bosättningstid eller är med ATP-poäng även under den tid han uppbär pension. 1 paragrafen föreskrivs att omräkning av ålderspension med hänsyn till tillkommande bosättningsår eller år med ATP-poäng inte skall göras under tiden för det förtida uttaget. Antalet bosättningsår eller år med ATP-poäng beräk­nas vid det första uttaget av ålderspension och är avgörande för pen­sionens storlek fram till den månad vamnder den försäkrade fyller 65 år. Vid denna senare tidpunkt skall en omräkning av pensionen göras med beaktande av de ytterligare bosättningsår eller år med ATP-poäng som kan tillgodoräknas från det första förtida uttaget t.o.m. 64 års ålder.

14       

§

Denna bestämmelse, som i princip motsvarar nuvarande 2 §, innehåller en garantiregel som irmebär att det sammanlagda folkpensionsbeloppet för två makar aldrig kan bli lägre än det belopp som skulle ha tillkom­mit en av makama om den andre inte hade varit pensionsberättigad. Bestämmelsen gäller både för det fall att båda makama har folkpension med tillämpning av 30-årsregeln och det fall att båda uppbär folkpen­sion enligt 40-årsregeln. Den är tillämplig också i den situationen att den ena makens pension har beräknats enligt 30-årsregeln och den andras enligt 40-årsregeln. Bakgmnden till bestämmelsen är regleraa i 6 kap. 2 § och 7 kap. 4 § att folkpension i form av ålders- och förtids­pension för var och en av två gifta pensionstagare (och därmed jäm­ställda) är lägre än pensionen för en ensam pensionstagare.

94

15 §

Prop. 1992/93:7

I paragrafen ges en bestämmelse om i vilken ordning olika regler för

beräkning av pension skall tillämpas. Den innebär att först beräknas pensionen enligt regleraa i 6-9 kap. och 17 kap. 2 § som om den be­rättigade hade tillgodoräknats 40 bosättningsår eller 30 ATP-år. Där­efter sker en reducering av pensionen på gmnd av kortare bosättningstid eller färre antal år med ATP-poäng.

16 §

Paragrafen har sin motsvarighet i nuvarande 6 § och har behandlats i den allmänna motiveringen i avsnitt 3.1.

Hänvisningen i paragrafens första punkt har ersatts med en hänvisning till regleraa i femte kapitlet och innebär att det är möjligt att tillämpa dispensregeln i fråga om pension beräknad både enligt bosättningsregeln och enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln.

Att paragrafen flyttats från nuvarande 6 § till 16 § innebär ingen för­ändring med avseende på folkpension som vid ikraftträdandet av de nya reglema utbetalas till utomlands bosatta med stöd av dispensregeln. Fortsatt rätt att få en oavkortad pension utbetald utomlands föreligger i sådana fall.

8 kap. 9§

I paragrafen ges bestämmelser om samordning med vissa andra för­måner som en efterlevande med särskild efterlevandepension kan vara berättigad till. De nuvarande reglema iimebär att särskild efterlevande­pension inte alls utges för den nedsättning av arbetsförmågan som be­rättigar den efterlevande till förtidspension eller till sjukpenning eller egenlivräuta från arbetsskadeförsäkringen. Regler om samordning finns dessutom i bl.a. 12 §. Sistnämnda bestämmelse är emellertid kon­stmerad på ett annat sätt, som medför att särskild efterlevandepension avräknas krona för krona mot de sociala förmåner som anges i bestäm­melsen. Den ändring som gjorts i 9 § är att förtidspension inte längre uppräknas som en förmån som helt utesluter särskild efterlevandepen­sion. Förtidspension upptas i stället i 12 § och kommer att medföra minskning av särskild efterlevandepension på samma sätt som där upp­räknade förmåner. Detta innebär att förtidspension inte kommer att utgöra ett hinder mot att bevilja särskild efterlevandepension utan att sådan pension kommer att avräknas mot förtidspension enligt regleraa i 12 §. Motiven för denna ändring har angetts i avsnitt 7.1.

Genom bestämmelsen i fjärde stycket kommer särskild efterlevande­pension att samordnas även med förmåner som utges enligt utländsk lagstiftning. Även denna ändring har motiverats i avsnitt 7.1. Samord­ning sker i detta fall enbart med förmåner som faktiskt utges, vilket får till följd att en efterlevande kan avstå från att begära en låg utländsk förmån som han är berättigad till och i stället erhålla svensk särskild efterlevandepension från folkpensioneringen.

95

12 §

Prop. 1992/93:7

Ändringen i paragrafens första stycke har kommenterats under 9 §.

Det nya andra stycket hänger samman med att särskild efterlevande­pension framöver i en del fall kan komina att utges med ett visst antal 40-delar eller 30-delar av en oavkortad pension till följd av att bosätt­ningstiden eller antalet år med ATP-poäng inte uppgår till 40 resp. 30 år. Bestämmelsen medför att särskild efterlevandepension som redu­cerats på gmnd härav inte avräknas mot hela beloppet av förmåneraa enligt första stycket utan mot så stor andel (ett visst antal 40-delar eller 30-delar) av dessa som motsvarar den andel varmed den särskilda efter­levandepensionen utges.

Bestämmelsen i tredje stycket motsvarar 9 § fjärde stycket och har kommenterats under den paragrafen.

I första stycket c görs en redaktionell ändring.

14 kap.

7§

Tillägget i paragrafen innebär att samordningen mellan tilläggspension i form av särskild efterlevandepension och vissa andra ersättningar skall ske på samma sätt som föreskrivs för folkpensioneringens del i 8 kap. 12 §.

16 kap.

1 §

1 fortsättningen kommer ålderspension till en hos försäkringskassan inskriven pensionsberättigad inte alltid att kunna beviljas utan ansökan. Det kommer dock att även framöver finnas vissa typsituationer där försäkringskassan på förhand kan se att den pensionsberättigade har rätt till oreducerad ålderspension, t.ex. därför att han tillgodoräknats ATP-poäng för 30 år. Genom tillägget i första stycket ges regeringen eller, efter bemyndigande. Riksförsäkringsverket möjlighet att i en förordning eller föreskrifter ange vissa sådana typsituationer i vilka ålderspension kan beviljas utan ansökan. Ändringen gmndar sig på överväganden som redovisats i avsnitt 12.2.

Övergångsbestämmelser

a) tiU (1979:127):

Ändringen innebär en mindre inskränkning i övergångsregleraa såvitt gäller dem som är födda senare än år 1929 och som uppbar folkpension den 1 juli 1979. Övervägandena i detta avseende har redovisats i avsnitt 10.4.

Genom ändringen kommer de äldre bestämmelseraa om rätt till folkpension vid bosättning utomlands enligt den s.k. 57-62-årsregeln att, för dem som är födda senare än år 1929, gälla enbart dem som den 1 juli 1979 uppbar folkpension i form av ålderspension, förtidspension

96

eller änkepension. Den som då uppbar barapension ges således inte rätt    Prop. 1992/93:7 att åberopa äldre regler. Detsamma gäller beträffande hustmtillägg. Ett nytt krav för tillämpning av de äldre regleraa om export är att den berättigade skall uppbära folkpension i de former som anges även vid utgången av år 1992.

b) till de nu föreslagna bestämmebema:

Punkt 1

Samtliga lagändringar föreslås träda i kraft vid en och samma tidpunkt, nämligen den 1 januari 1993.

1 avsnitt 10.1-10.3 har redovisats överväganden och förslag till över­gångsreglering.

Punkt 2

I denna punkt slås fast att äldre bestämmelser fortfarande skall gälla i fråga om förmåner som belöper på tiden före ikraftträdandet.

Punkt 3

Eftersom de nya regleraa skall gälla också beträffande pensionsförmån­er som utges löpande vid ikraftträdandet måste dessa räknas om till 40-delar och - om de tidigare utgått med oavkortat belopp - i fortsättning­en utges med 40/40. Även i den situationen att en ansökan om pension beviljas efter ikraftträdandet men pensionen belöper på tiden före ikraft­trädandet skall pensionen räknas om till 40/40 (se avsnitt 10.2). Iförsta stycket har upptagits regler härom. Dessa gäller även i fråga om ålders­pension som vid ikraftträdandet utges till den som gjort ett förtida uttag.

För att den som fyllt 65 år före ikraftträdandet av förslagen men som skjutit upp uttaget av ålderspension till nägon gång efter ikraftträdandet inte skall komina i en sämre situation på gmnd av det uppskjutna uttaget föreskrivs att även den senare beviljade ålderspensionen skall gmndas på en bosättningstid om 40 år, om han före ikraftträdandet annars skulle haft rätt till oavkortad pension.

En särskild övergångsregel föreslås i fråga om efterlevandepension. Motiven till regeln anges i avsnitt 10.2.

Någon motsvarande omräkning till 40/40 skall inte göras av pensioner som enligt reglema i nuvarande 5 kap. 2 § eller motsvarande be­stämmelser i socialförsäkringskonventioner utges med reducerat belopp på gmnd av att antalet år med ATP-poäng inte uppgår till erforderliga 30. En sådan pension kommer efter ikraftträdandet av de nya bestäm­melseraa att utgå med sainma antal 30-delar som tidigare.

Enligt bestämmelsen i andra stycket skall omräkning ske också av änkepension som utges med stöd av övergångsreglema till efterlevande­pensionsreformen .

Bestämmelsen i tredje stycket tar sikte på den situationen att förtids-

7 Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 7

97

pension har börjat utges för tid före ikraftträdandet av förslagen och att Prop. 1992/93:7 förtidspensionen efter ikraftträdandet ökas på gmnd av att arbetsför­mågan blivit ytterligare nedsatt. 1 denna situation skall, till skillnad mot vad som gäller enligt huvudregleraa, någon ny beräkning av bosättn­ingstid inte göras utan förtidspensionen skall även fortsättningsvis anses gmndad på samma bosättningstid som tidigare.

Punkt 4

Denna övergångsregel tar sikte på pensionsfall som inträffar efter ikraft­trädandet av de nya bestämmelseraa och avser enbart beräkning av folkpension i form av ålderspension med tillämpning av bosätt­ningsregeln. En ytterligare begränsning är att den gäller endast dem som är 57 år eller äldre vid ikraftträdandet av förslagen. Som framgår av bestämmelsen behöver den uppställda kvalifikationstiden (tio års bosättning, varav fem år omedelbart före pensionens beviljande) inte vara uppfylld vid ikraftträdandet av de nya bestämmelseraa eller vid fyllda 65 år, utan den försäkrade kan även därefter kvalificera sig för regelns tillämpning genom att vara fortsatt bosatt i Sverige. Den försäk­rade kan således först uppbära en reducerad ålderspension och sedan när kvalifikationstiden är uppfylld få rätt till oreducerad ålderspension med stöd av övergångsregeln. Regeln innebär att bosättningstid i ut­landet tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige. Undantag görs dock för bosättningstid i sådana länder som grandar pensionsrätten på bosätt­ning, t.ex. de övriga nordiska länderaa, under fömtsättning att pen­sionen från de länderaa kan utges vid bosättning i Sverige. Bosättnings­tid i länder där pensionsrätten intjänas genom förvärvsarbete eller gmn­das på avgiftsbetalning får således tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige, om övriga fömtsättningar är uppfyllda.

Punkt 5

Denna övergångsregel innebär att även änkepension som kommer att beviljas framöver med stöd av övergångsreglema till efterlevandepen­sionsreformen skall beräknas med tillämpning av bosättningsregeln eller den ATP-anknutna beräkningsregeln, dvs. i 30- eller 40-delar.

Punkt 6

Bestämmelsen under derma punkt tar sikte på kvirmor som är födda år 1944 eller tidigare och som uppbär tilläggspension i form av änkepen­sion enligt de regler som gällde före reformen på efterlevandepensione­ringens område. Denna bestämmelse motsvarar 5 kap. 2 § tredje stycket AFL, i dess lydelse fram till efterlevandepensionsreformen den 1 januari 1990, vilken regel enligt övergångsbestämmelseraa till lagen (1988:881) om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring fort­farande skall gälla i fråga om kvinnor som uppbär änkepension enligt äldre regler. Derma äldre bestämmelse i 5 kap. 2 § tredje stycket AFL

98

avsåg enbart rätten till folkpension för svenska medborgare vid bosätt-    Prop. 1992/93:7 ning utomlands, medan den här upptagna övergångsregeln har ett mer generellt tillämpningsområde.

Genom övergångsbestämmelsen garanteras kvinnor, som är födda år 1944 eller tidigare och som erhåller tilläggspension i form av änkepen­sion, en ålderspension från folkpensioneringen som i likhet med änke­pensionen från tilläggspensioneringen gmndas på den avlidne makens faktiska och antagna ATP-år, för det fall att kvinnan inte har egna poängår (eller bosättningsår) som gmndar rätt till en större ålderspen­sion från folkpensioneringen. Bestämmelsen blir av betydelse både för kvinnor som blivit änkor före den allmänna pensionsåldera och för kviimor som blivit änkor därefter.

Punkt 7

Även bestämmelsen under denna punkt tar sikte på kvinnor som är födda år 1944 eller tidigare och gäller beräkning av folkpension i form av ålderspension. Den avser emellertid ålderspension som beräknas med tillämpning av bosättningsregeln. Under fömtsättning att kvinnan upp­burit änkepension eller skulle haft rätt till sådan pension, om hon inte hade fyllt 65 år vid dödsfallet, enligt de ovan nämnda övergångsregler­na, tillförsäkras hon genom bestämmelsen en ålderspension som är beräknad på samma antal 40-delar som den änkepension hon uppburit eller skulle varit berättigad till.

Punkt 8

Av de nuvarande reglema i 5 kap. AFL följer att bamtillägg i princip utges endast vid bosättning i Sverige. En uttrycklig bestämmelse härom behövs fortsättningsvis med hänsyn till att en ändring nu görs av gmnd-villkoren i 5 kap. Eftersom bamtillägg enbart utges enligt övergångs­regler, har bestämmelsen om bosättningskravet intagits som en över­gångsregel till ändringama i AFL. Där har också föreskrivits att den rätt som svenska medborgare har till export av bamtillägg enligt 5 kap. 2 § i detta lagmms lydelse vid utgängen av år 1989 skall stå kvar också fortsättningsvis. Detsamma kommer att bli fallet för utländska medborg­are som erhåller baratillägg utomlands enligt konventioner. Bestämmel­sen i andra stycket innebär att baratillägg beräknas och utges med sam­ma antal 40-delar eller 30-delar som den huvudförmån till vilken den utgör tillägg.

Innebörden av bestämmelsen i tredje stycket har redovisats i avsnitt 8.4.

99

14.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) om       Prop. 1992/93:7 pensionstillskott

1 §

I paragrafen har i ett nytt andra stycke intagits en bestämmelse om krav på bosättning i Sverige för rätt till pensionstillskott. Det innebär ingen ändring i förhållande till vad som nu gäller.

2§

Hänvisningen i första stycket till den nya 2 b § anger att pensionstill­skottet till i paragrafen uppräknade folkpensionsförmåner i vissa fall skall utges med reducerat belopp på gmnd av att det utges med samma andel som huvudförmånen och denna är reducerad med hänsyn till för kort bosättningstid eller otillräckligt antal år med ATP-poäng.

2a§

I paragrafen, som upptar regler om pensionstillskott till förtidspension,

ges en motsvarande hänvisning som i 2 § till den nya bestämmelsen i 2

b§.

2b§

Bestämmelsen i paragrafen innebär att pensionstillskott skall utges med samma antal 40-delar eller 30-delar som den huvudförmån till vilken det utgör tillägg. Om t.ex. ålderspension utges med 25/40, skall även pen­sionstillskottet till ålderspensionen utgöra 25/40 av det pensionstillskott som beräknats med tillämpning av reglema i 2 §.

3§

Innebörden av bestämmelsema i det nya andra stycket har beskrivits

under avsnitt 8.5.

14.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat barn

1 §

I paragrafen har intagits en bestämmelse om att särskilt pensionstillägg skall utges enbart till personer, svenska eller utländska medborgare, som är bosatta i Sverige. Detta irmebär ingen ändring av vad som gäller enligt de nuvarande reglema.

100

5 §

Prop. 1992/93:7

Det nya tredje stycket syftar på de situationer då ålderspensionen redu­cerats till ett visst antal 40-delar eller 30-delar på gmnd av att bosätt­ningstid tillgodoräknats för färre antal år än 40 eller åren med ATP-poäng inte uppgår till 30. I dessa situationer skall det särskilda pen­sionstillägget (sedan det beräknats med tillämpning av bestämmelseraa i första och andra stycket) reduceras till samma antal 40-delar eller 30-delar som ålderspensionen.

14.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:392) om hustrutillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension

i§

I paragrafens första stycke har det tillägget gjorts att det föreskrivs att hustmtillägg utges enbart vid bosättning i Sverige. Detta gäller även enligt de nuvarande regleraa.

Genom hänvisningen i andra stycket till bestämmelseraa i tredje styck­et klargörs att hustmtillägget kan reduceras även pä gmnd av att maimens ålders- eller förtidspension utges med avkortat belopp till följd av att tillräckligt antal bosättningsår eller år med ATP-poäng inte till­godoräknats honom.

Det nya tredje stycket innehåller regeln att hustmtillägget skall utges med samma andel som mannens ålders- eller förtidspension om denna utbetalas med avkortad andel till följd av regleraa i 5 kap. AFL.

4§

Innebörden av bestämmelsen i det nya tredje stycket har redovisats i

avsnitt 8.6.

Övergångsbestämmelser

Punkt 3

De nya regleraa om kvotdelsberäkiung av hustratillägg i relation till mannens ålders- eller förtidspension träder i kraft den I januari 1993. Övergångsbestämmelsen under denna punkt innebär att hustratillägg som löpande utges vid ikraftträdandet inte skall minskas på gmnd av de nya regleraa. Detsamma skall gälla för det fall att hustmtillägg beviljats efter utgången av år 1992 men hänför sig till december 1992. Hustm­tillägg som hänför sig till tiden därefter skall således inte minskas på gmnd av de nya regleraa.

Den särskilda övergångsregeln motiveras av att hustmtillägg enligt de nuvarande reglema kan utges med oreducerat belopp, trots att mannens folkpension i vissa fall beräknas med ett visst antal 40- eller 30-delar, medan hustmtillägg i fortsättningen skall utges på gmndval av endast mannens bosättningstid eller år med ATP-poäng.

101

15 Hemställan

Prop. 1992/93:7

Med hänvisning till vad jag nu anfört hemställer jag att regeringen föreslår riksdagen att deb anta förslagen till

1.

lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

2.

lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott,

3.

lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensions­tillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handi­kappat bara,

4.

lag om ändring i lagen (1962:392) om hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg till folkpension,

deb godkänna en den 15 juni 1992 undertecknad nordisk konvention om social trygghet deb

1.

till Riksförsäkringsverket på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 1992/93 under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag på 6 500 000 kr,

2.

till Allmänna försäkringskassor på tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 1992/93 under femte huvudtiteln anvisa ett förslagsanslag på 40 000 000 kr.

16 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag som före­draganden har lagt fram.

102

Nordisk konvention om social trygghet

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1 Regeringama i Svenge, Danmark, Finland, Island och Norge

som fmner att den nordiska konventionen om social trygghet från år 1981, som ersatte den ursprangliga konventionen från år 1955, har varit av stor betydelse för att tillförsäkra nordiska medborgare, som arbetar eller vistas i ett annat nordiskt land samma sociala trygghet som landets egna medborgare,

som konstaterar att det till följd av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES-avtalet) kommer att vara detta avtals regler om social trygghet som skall tillämpas på nordiska medborgare som arbetar eller vistas i ett annat nordiskt land,

som anser att det finns behov av nordiska regler om social trygghet för personer, som inte omfattas av EES-regleraa, dels en begränsad krets av nordiska medborgare, dels medborgare från tredje land,

som anser att det även finns behov att upprätthålla vissa nordiska regler om social trygghet som kompletterar EES-regleraa om social trygghet,

har kommit överens om att sluta en ny nordisk konvention om social trygghet med nedan angivna lydelse:

AVDELNING 1

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel I

I denna konvention avses med uttrycken

a) "nordiskt land"

vart och ett av de fördragsslutande länderaa;

b)

"nordisk medborgare" medborgare i ett nordiskt land;

c)

"lagstiftning"

lagar, förordningar och andra författningar rörande de i artikel 2 första stycket angivna grenaraa av social trygghet; dock inte i den mån däri­genom regleras förhållanden mellan å ena sidan ett eller flera nordiska länder och å andra sidan ett eller flera länder utanför Norden;

d) "behörig myndighet"

i Danmark

1.

Socialministern

2.

Arbetsministera

3.

Hälsovårdsministera,

/ Finland

Social- och hälsovårdsministeriet.

103

i Island

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1

1.

Hälsovårds- och socialförsäkringsministern

2.

Socialministern

3.

Finansministern,

I Norge

1.

Socialdepartementet

2.

Arbets- och administrationsdepartementet

3.

Bara- cx;h familjedepartementet,

j Sverige

regeringen (Socialdepartementet),

eller den myndighet som nämnda myndigheter förordnar;

e)     "inrättning"

myndighet eller institution som tillhandahåller en förmån;

f) "vårdförmån"

dels kostnadsfrihet, kostnadsnedsättning eller kostnadsersättning för sjukvård, däri inbegripet tandvård, havandeskaps vård, förlossningsvård, läkemedel, proteser och andra hjälpmedel, dels ersättning för resor som företas i samband med sjukvård som nu sagts;

g)     "gmndpension"

allmän pension som inte beräknas på gmndval av fullgjorda syssel­sättningsperioder, tidigare förvärvsinkomst eller erlagda avgifter, samt tilläggsförmåner till sådan pension;

h) "tilläggspension" allmän   pension   som   beräknas   på   gmndval   av   fullgjorda  syssel­sättningsperioder, tidigare förvärvsinkomst eller erlagda avgifter, samt tilläggsförmåner till sådan pension;

i) "bosatt" att någon är bosatt i ett land enligt landets folkbokföring, om inte sär­skilda skäl föranleder annat;

j) "EES-avtalet" avtalet den 2 maj 1992 om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet;

k) "EES-land" ett land som är omfattat av avtalet om Europeiska ekonomiska samar­betsområdet;

1) "förordningen" Rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemed­lemmar flyttar inom gemenskapen, med de ändringar och tillägg som anges i bilaga 

VI 

till EES-avtalet;

m) "tillämpningsförordningen" Rådets förordning (EEG) nr 574/72 om tillämpning av  förordning 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemedlemmar flyttar inom gemenskapen, med de ändringar och tillägg som anges i bilaga 

VI 

till EES-avtalet.

104

Artikel 2

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1

1. Denna konvention är tillämplig på all i de nordiska länderaa vid

varje tillfälle gällande lagstiftning avseende följande grenar av det S(x:iala trygghetssystemet:

a)

förmåner vid sjukdom och föräldraskap,

b)

förmåner vid invaliditet, ålderdom och dödsfall,

c)

förmåner vid arbetsskada,

d) förmåner vid arbetslöshet,

e) allmänna kontantförmåner för bara.

2. Vid godkännandet av denna konvention skall varje nordiskt land ge

in en förteckning över den lagstiftning som reglerar de i första stycket

nämnda grenaraa av social trygghet. Därefter skall varje land årligen

före februari månads utgång till det danska utrikesministeriet anmäla de

ändringar i förteckningen som föranleds av lagstiftning som antagits

under föregående kalenderår.

Artikel 3

1. Konventionen är tillämplig på följande personer såvida de inte om­fattas av förordningen:

a)

nordiska medborgare,

b)

flyktingar som avses i artikel 1 av konventionen den 28 juli 1951 om flyktingars rättsliga ställning och protokollet den 31 januari 1967 till nämnda konvention,

c)

statslösa som avses i artikel I av konventionen den 28 september 1954 om statslösa personers rättsliga ställning,

d)  andra personer som är eller har varit omfattade av lagstiftningen i

ett nordiskt land,

e)     personer som härleder sin rätt från någon under a) - d) nämnd per-

2. I den utsträckning det följer av bestämmelseraa i konventionen gäller konventionen även för personer som omfattas av förordrungen.

Artikel 4

Vid tillämpningen av lagstiftningen i ett nordiskt land likställs medborg­are i ett annat nordiskt land med landets egna medborgare, om inte något annat följer av bestämmelseraa i artiklama 11-13.

Artikel 5

När enligt ett nordiskt lands lagstiftning en förmån nedsätts om den sammanträffar med andra förmåner, skall detta kunna tillämpas även när den sammanträffar med motsvarande förmåner som utges enligt ett annat nordiskt lands lagstiftning.

105

AVDELNING H

Prop. 1992/93:7

BESTÄMMELSER OM TILLÄMPLIG LAGSTIFTNING      '' 

Artikel 6

Den som är bosatt i ett nordiskt land skall, i den mån inte annat följer av andra bestämmelser i denna avdelning, omfattas av lagstiftningen i bosättningslandet.

Artikel 7

1.

För personer, som är sysselsatta i ett annat nordiskt land än det där de är bosatta, eller som är sysselsatta i två eller flera nordiska länder eller som tillhör den resande personalen vid flyg- eller landtransport­företag eller som tillfälligt utsänds av sin arbetsgivare från ett nordiskt land för att utföra arbete i ett annat nordiskt land äger bestämmelseraa i avdelning 11 i förordningen och i avdelning 111 i tillämpningsförord­ningen motsvarande tillämpning.

2.

Som arbete i ett nordiskt land räknas även arbete med undersökning och utvinning av naturtillgångar på detta lands kontinentalsockel sådan denna bestäms i Genévekonventionen den 29 april 1958 om kontinental­sockeln.

3.

Bestämmelsen i andra stycket gäller även för personer som omfattas av förordningen.

Artikd 8

Två eller flera nordiska länders behöriga myndigheter kan för särskilda persongmpper eller personer överenskomma om undantag från bestäm­melseraa i denna avdelning.

AVDELNING m

SÄRSKILDA BESTÄMMELSER OM RÄTT TILL

FÖRMÅNER

Kapitel 1. Vårdförmåner och dagpenning vid sjukdom och föräldraskap

Artikel 9

För personer, som flyttar från ett nordiskt land till ett armat eller som är bosatta i ett nordiskt land och äger rätt till vårdförmåner där och under tillfällig vistelse i ett annat nordiskt land blir i behov av sjukvård eller som utför arbete i ett annat nordiskt land än det där de är bosatta, samt för deras familjemedlemmar äger bestämmelseraa i avdelning III

106

kapitel 1 i förordningen och i avdelning 

IV 

kapitlen 1 och 2 i tillämp­ningsförordningen motsvarande tillämpning.

Artikel 10

1.

För personer, som är bosatta i ett nordiskt land och äger rätt till vårdförmåner där och som under tillfällig vistelse i ett annat nordiskt land erhåller vårdförmåner, svarar vistelselandet för de meratgifter för hemresa till bosättningslandet, som uppkommer genom att vederbörande till följd av sitt sjukdomstillstånd måste använda dyrare färdsätt än han eljest skulle ha använt.

2.

Bestämmelsen i första stycket gäller även för personer som omfattas av förordningen.

3.

Bestämmelsen i första stycket äger inte tillämpning på personer som får tillåtelse att resa till ett annat nordiskt land för att där få nödvändig behandling.

Kapitel 2. Förmåner vid invaliditet, ålderdom och dödsfall

Gmndpension

Artikel

II

1. En medborgare i ett nordiskt land är berättigad till gmndpension från

ett annat nordiskt land när han har förvärvat rätt till pension från detta

land på gmndval av minst tre års bosättning i landet.

2.

Perioder under vilka någon har uppburit pension från ett annat EES-land medräknas inte vid prövning om bosättningskravet enligt första stycket är uppfyllt.

3.

Kravet i första stycket kan inte uppfyllas genom att bosättnings- och försäkringsperioder i andra länder åberopas. Bestämmelseraa i avdel­ning III kapitlen 2, 3 och 8 i förordningen och i avdelning 

IV 

kapitien 1, 3 och 8 i tillämpningsförordningen äger i övrigt motsvarande tillämp­ning i förhållande till lagstiftningaraa i de andra nordiska länderaa vid beräkning av gmndpension enligt derma artikel.

Artikel 12

En medborgare i ett nordiskt land är, så länge han är bosatt i ett EES-land, berättigad till gmndpension som han har förvärvat rätt till i ett nordiskt land.

Prop. 1992/93:7 Bilaga 1

107

Artikd 13

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1

1. Finns vid beräkning av gnmdpension rätt att fä medräkna framtida

bosättningstid efter pensionsfallets inträffande från mer än ett nordiskt land medräknas endast en del av den framtida bosättningstiden vid beräkningen i vart och ett av länderaa. Denna del bestäms på grundval av de faktiska bosättningstider, som används vid pensionsberäkningen, efter förhållandet mellan den faktiska bosättningstiden i det berörda landet och den sammanlagda faktiska bosättningstiden i länderaa.

2. Bestämmelsen i första stycket gäller även för personer som omfattas

av förordningen.

Tilläggspension

Artikel 14

Vid fastställande av rätten till tilläggspension äger bestämmelseraa i avdelning 111 kapitien 2, 3 och 8 i förordningen och i avdelning 

IV 

kapitlen 1, 3 och 8 i tillämpningsförordningen motsvarande tillämpning i förhållande till lagstiftningaraa i de andra nordiska länderaa.

Artikd 15

1.

Är i mer än ett nordiskt land de villkor uppfyllda, som gäller för att beräkna tilläggspension på gmndval även av antagande om försäk­ringsperioder som skulle ha fiillgjorts om pensionsfallet inte hade in­träffat, medräknas endast en del av de framtida försäkringsperiodema vid beräkningen i vart och ett av länderaa. Derma del bestäms på gmnd­val av de faktiska försäkringsperioder, som används vid pensionsberäk­ningen, efter förhållandet mellan den faktiska försäkringsperioden i landet och den sammanlagda faktiska försäkringsperioden i länderaa.

2.

Bestämmelsen i första stycket gäller även för personer som omfattas av förordningen.

Kapitel 3. Fönnäner vid arbetsskada

Artikel 16

Vid fastställande av rätten till förmåner vid arbetsskada och vid beräk­ning av förmåneraas storlek äger bestämmelseraa i avdelning III kapitel 4 i förordningen och i avdelning 

IV 

kapitel 4 i tillämpningsförordaingen motsvarande tillämpning mellan de nordiska länderaa.

108

Kapitel 4. Förmåner vid arbetslöshet

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1 Artikd 17

1. Vid sammanläggning av försäkrings- eller sysselsättningsperioder och

vid fastställande av rätten till och beräkning av storleken av förmåner

vid arbetslöshet äger bestämmelseraa i avdelning 111 kapitel 6 i förord­

ningen och i avdelning 

IV 

kapitel 6 i tillämpningsförordningen mot­

svarande tillämpning i förhållandet mellan de nordiska länderaa. För­

ordningens artikel 69 och artikel 70 skall dock inte gälla på grand av

bestämmelsen i detta stycke.

2.

Kravet på försäkrings- eller sysselsättningsperioder enligt förordning­ens artikel 67 tredje stycket gäller inte den som antingen har utfört arbete i sådan utsträckning att han eller hon har omfattats av lagstift­ningen om förmåner vid arbetslöshet eller har uppburit sådana förmåner i det nordiska land där ansökan om förmåner görs. Dock skall arbetet ha utförts eller förmåner vid arbetslöshet ha uppburits inom en femårs­period från den dag ansökan om arbete hos den offentliga arbetsförmed­lingen och, i förekommande fall, om medlemskap i vederbörande arbetslöshetskassa.

3.

Bestämmelsen i andra stycket gäller även personer som omfattas av förordningen.

AVDELNING IV

ÖVRIGA BESTÄMMELSER

Artikd 18

De behöriga myndighetema skall i samarbete utfärda de bestämmelser som fordras för att säkerställa en enhetlig nordisk tillämpning av derma konvention.

Artikd 19

Vid tillämpning av denna konvention skall myndigheter och inrättningar i erforderlig utsträckning bistå varandra. I varje nordiskt land skall fmnas ett särskilt förbindelseorgan som utses av den behöriga myndig­heten.

Artikel 20

Artikel 86 i förordningen äger motsvarande tillämpning i fråga om handlingar, förklaringar, besvär eller överklaganden som getts in till en myndighet i ett annat nordiskt land än det där den behöriga myndig­heten fums.

109

Artikd 21

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1 Artikel 111 i tillämpningsförordningen äger motsvarande tillämpning

mellan de nordiska länderaa vid återkrav av obehörigen mottagna be­lopp och vid regresskrav av utgivna socialbidrag.

Artikel 22

Denna konvention ger inte rätt till utbetalning av gmndpension till den som inte är bosatt i ett EES-land. Konventionen ger heller inte rätt till förvärvande av rättigheter utanför EES-länderaa.

Artikel 23

1.

Med avseende på artiklaraa 36, 63 och 70 i förordningen och på artikel 105 i tillämpningsförordningen avstår de nordiska länderaa, om inte annat avtalas mellan två eller flera av länderaa, från varje återbetal­ning mellan länderaa av utgifter för vårdförmåner vid sjukdom och moderskap samt vid olycksfall i arbetet och arbetssjukdomar, för för­måner till arbetslösa som söker arbete i ett armat land än det behöriga samt för administrativ och medicinsk kontroll.

2.

Avståendet från återbetalning omfattar inte vårdförmåner till per­soner, som enligt förordningens artikel 22 första stycket c) och artikel 55 första stycket c) fått tillstånd att resa till ett aimat nordiskt land för att där få den nödvändiga vård som hans tillstånd kräver.

3.

Bestämmelseraa i denna artikel gäller för förmåner till personer som omfattas av förordningen liksom för förmåner till personer som om­fattas av derma konvention men inte omfattas av förordningen.

Artikel 24

1.

Denna konvention gäller inte i fråga om förmåner och avgifter för tid före dess ikraftträdande.

2.

Vid bestämmande av rätt till förmåner på gmnd av denna konvention skall även försäkrings-, sysselsättnings- och bosättningsperioder före konventionens ikraftträdande beaktas.

Artikel 25

Denna konvention skall inte medföra minskning av förmånsbelopp som utgår vid konventionens ikraftträdande.

110

Artikd 26

Prop. 1992/93:7

Bilaga 1

1. Har en person förvärvat rätt till gmndpension från ett nordiskt land

på gmndval av bosättning i landet under en period iiman denna konven­tion träder i kraft under vilken han samtidigt har förvärvat rätt till till-läggspension i ett annat nordiskt land, skall för denna period beräknas gmndpension endast från sistnämnda land som om han hade varit bosatt där.

2. Bestämmelsen i första stycket äger motsvarande tillämpning på per­

soner som omfattas av förordningen.

Artikel 27

1.

Gmndpension till en nordisk medborgare, som intill konventionens ikraftträdande har utgetts enligt bestämmelseraa i den nordiska konven­tionen den 5 mars 1981 om social trygghet eller enligt den nationella lagstiftningen i ett eller flera länder, omräknas enligt bestämmelseraa i förordningen eller i derma konvention på ansökan av den berättigade eller efter beslut av den myndighet som utbetalar pensionen.

2.

Har någon ansökt om omräkning av pensionen inom två år efter konventionens ikraftträdande utges den omräknade pensionen med ver­kan från konventionens ikraftträdande. Detsamma gäller när pen­sionsmyndigheten inom samma tid har underrättat pensionsmyndigheten i ett annat nordiskt land om beslutet att räkna om pensionen.

3.

Pensionen bestäms enligt de regler som gäller från konventionens ikraftträdande på gmndval av vederbörandes ålder och bosättningstid då pensionsfallet inträffade.

4.

Är den sammanlagda gmndpensionen efter omräkning enligt första stycket lägre än den gmndpension personen från samma tidpunkt skulle ha rätt till enligt bestämmelseraa i den nordiska konventionen den 5 mars 1981 om social trygghet utges ett tillägg till pensionen som utgör skillnaden mellan den omräknade gmndpensionen och gmndpen­sionen beräknad enligt tidigare gällande regler. Tillägget justeras varje år per den 1 januari på gmndval av de pensionsbelopp, som gäller vid detta tillfälle, och utges med sainma belopp under hela året. Tillägget utges från det land som utbetalade gmndpensionen enligt tidigare gäll­ande regler.

5.

För en person, som efter flyttning från ett nordiskt land till ett annat vid konventionens ikraftträdande uppbar gmndpension från utflytt­ningslandet enligt artikel 20 i den nordiska konventionen den 5 mars 1981 om social trygghet, kan tillägget utges längst till den tidpunkt då rätten till gmndpension från utflyttningslandet skulle ha upphört enligt tredje stycket i nämnda artikel.

Ill

6. Bestämmelseraa i denna artikel äger motsvarande tillämpning på    Prop. 1992/93:7

personer som omfattas av förordningen.

Bilaga 1

Artikel 28

1.

Konventionen träder i kraft samma dag som EES-avtalet träder i kraft för de nordiska länderaa under fömtsättning att samtliga parter har meddelat det danska utrikesministeriet att de godkäimer konventionen.

2.

För Färöarnas, Grönlands och Ålands del träder konventionen i kraft 30 dagar efter det Danmarks respektive Finlands regering har meddelat det danska utrikesministeriet att Färöarnas landsstyrelse och Grönlands landsstyrelse respektive Ålands landsskapsstyrelse har meddelat att konventionen skall gälla för Färöaraa och Grörtiand respektive Åland.

3.

Det danska utrikesministeriet skall underrätta de övriga parteraa och Nordiska ministerrådets sekretariat om mottagandet av dessa med­delanden och om tidpunkten för konventionens ikraftträdande.

Artikel 29

1.

Önskar en part uppsäga konventionen skall skriftligt meddelande härom tillställas det danska utrikesministeriet som har att underrätta de övriga parteraa härom och om meddelandets innehåll.

2.

Uppsägningen gäller endast den part som verkställt densamma och äger giltighet från (x:h med ingången av det kalenderår som inträffar minst sex månader efter det att det danska utrikesministeriet mottagit meddelande om uppsägningen.

3.

Uppsägs konventionen skall rättigheter som förvärvats på grand av konventionen alltjämt bestå.

Artikel 30

När denna konvention träder i kraft upphör konventionen den 5 mars 1981 mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om social trygghet med senare ändringar att gälla. Samtidigt upphör överenskom­melsen den 12 november 1985 mellan Sverige, Danmark, Finland, Island och Norge om förmåner vid arbetslöshet att gälla. Bestämmelser­na om social omvårdnad och bidragsförskott i konventionen den 5 mars 1981 skall dock fortsätta att gälla.

Artikel 31

Originaltexten till derma konvention skall deponeras hos det danska utrikesministeriet, som skall tillställa de övriga parteraa bestyrkta kopior av texten.

112

Till bekräftelse härav har de befullmäktigade ombuden undertecknat    Prop. 1992/93:7

denna konvention.

Bilaga 1

Utfärdad i Köpenhamn den 15 juni 1992 i ett exemplar pä svenska, danska, finska, isländska och norska, vilka texter alla har samma giltig­het.

8 Riksdagen 1992193. 1 saml. Nr 7

113

Sammanfattning av betänkandet (SOU 1992:26)        pp- 1992/93:7

Rätten till folkpension - kvalifikationsregler i

'' 

internationella förhållanden

Nuvarande regler

Den allmänna pensioneringen enligt lagen (1962:381) om allmän för­säkring (AFL) består av folkpension och tilläggspension (ATP). För­måner utges inom båda systemen i form av bl.a. ålders-, förtids- och efterlevandepension.

Rätten till tilläggspension är inte beroende av svenskt medborgarskap eller bosättning här i landet. Till personer som intjänat pensionsrätt på grandval av arbetsinkomster här utbetalas sålunda tillläggspension o-avsett om de är bosatta i Sverige eller utomlands.

Inom folkpensioneringen är däremot medborgarskap och bosättning för närvarande av stor betydelse såvitt gäller rätten att erhålla pension. Folkpension utges alltid till svenska medborgare som bor i Sverige utan krav på att någon försäkrings- eller bosättningstid fullgjorts. Pensionen är också storleksmässigt oberoende av försäkringsförhållandena före pensionsfallet. Vid bosättning utomlands är emellertid för svenska med­borgare folkpensionen beroende av det antal år för vilka tillgodoräknats pensionspoäng för ATP. För oavkortad pension krävs då minst 30 år med ATP-poäng. Annars reduceras pensionen i motsvarande mån. Även utländska medborgare som bor i Sverige har rätt till - oavkortad - folk­pension under fömtsättning att de bott här i landet under viss minsta tid. För ålderspension krävs tio års bosättning här, varav minst fem år omedelbart före pensionsansökningen, medan denna kvalifikationstid är kortare beträffande bl.a. förtids- och efterlevandepension. Några regler fmns i dag inte i den svenska lagstiftningen som ger utländska medborg­are rätt till folkpension vid bosättnmg utanför Sverige, ens i de fall då sådana personer tidigare bott och arbetat här i landet. Bestämmelser härom finns dcKk i socialförsäkringskonventioner som ingåtts mellan Sverige och en rad andra länder, bl.a. flertalet stater tillhörande EG och EFTA men även andra länder inom och utom Europa. Enligt dessa konventioner ges i allmänhet medborgare i det andra landet rätt till svensk folkpension vid bosättning utanför Sverige på samma villkor som gäller för svenska medborgare bosatta utomlands.

EES-avtalet och pensionsberedningens principförslag

Under början av år 1992 har förhandlingaraa mellan den Europeiska Gemenskapen (EG) och länderaa tillhörande den Europeiska Frihandels­sammanslutningen, EFTA, resulterat i ett avtal om ett Europeiskt eko­nomiskt samarbetsområde, EES, som man räknar med skall kunna undertecknas under våren 1992. Avsikten är att EES-avtalet efter ratifi­cering skall kunna träda i kraft den 1 januari 1993. En viktig del i EES-avtalet är att åstadkomma ett regelverk som i

114

115

stora delar motsvarar det som gäller inom EG, bl.a. i fråga om samord-    Prop. 1992/93:7 ningen av regelsystemen för social trygghet beträffande personer som    Bilaga 2 flyttar inom EES-området. Parteraa har därvid enats om att ta över de EG-regler som gäller (x;h anpassat dem till ett EES-sammanhang.

Inom EG gäller på socialförsäkringsområdet en särskild förordning, rådets förordning (EEG) nr 1408/71 om tillämpningen av systemen för social trygghet när anställda, egenföretagare eller deras familjemed­lemmar flyttar mom gemenskapen. Avsikten är att denna förordning, anpassad till ett EES-sammanhang, skall inkorporeras i den svenska lagstiftningen genom en särskild lag som gör den tillämplig här i landet och som innebär att förordningens regler skall ha företräde framför svensk nationell lagstiftning i den mån den innebär utvidgningar eller inskränkningar.

EGs förordning 1408/71 bygger på vissa gmndläggande principer: bl.a. likabehandlingsprincipen, sammanläggningsprincipen och export­abilitetsprincipen. Till realiserande av dessa principer innehåller förord­ningen många och detaljerade regler, som inte alltid kan vara helt lätta att tolka. Syftet med bestämmelsema är att ge anställda och egen­företagare samt deras fanuljemedlemmar, som är medborgare i någon av EGs medlemsstater, ett tillfredsställande skydd i fråga om den sociala tryggheten om de flyttar från ett land till ett annat inom EG eller på annat sätt kan ha möjlig anknytning till mer än ett lands trygghets­system. Principeraa innebär bl.a. att medborgare i ett EG-land, som omfattas av förordningen och som är bosatta i ett annat sådant land, har samma rättigheter och skyldigheter i fråga om socialförsäkringsför­måner som det andra landets egna medborgare. Detta betyder att villkor om medborgarskap, viss tids försäkring e.d. i en medlemsstats lagstift­ning angående rätt till t.ex. pensionsförmåner inte kan göras gällande i förhållande till dessa personer. Sammanläggningsprincipen garanterar att anställda eller egenföretagare som flyttar inom EG inte på gmnd härav skall gå miste om rättigheter som de tidigare intjänat eller utestängas från rätt till förmåner pä gmnd av att de i inflyttningslandet inte full­gjort uppställda villkor om försäkrings- eller bosättningstid e.d. Export­abilitetsprincipen medför att socialförsäkringsförmåner måste utbetalas oavsett var inom EG-området som den berättigade är bosatt. Fri rätt skall alltså föreligga till export inom EG av bl.a. pensionsförmåner.

1 betänkandet (SOU 1990:76) Allmän pension gjorde pensionsbered-ningen en genomgång av den svenska pensionslagstiftningen i förhåll­ande till EGs förordning 1408/71. Beredningen fann därvid att några egentliga svårigheter inte skulle uppstå såvitt gäller tilläggspensionering­en om regleraa i EG-förordningen skulle tillämpas i Sverige, eftersom ATP-systemet står val i överensstämmelse med principema bakom EG-förordningen.

1 fråga om folkpensioneringen fann däremot pensionsberedningen att väsentliga problem skulle uppkomina vid en tillämpning av EG-förord­ningens principer. Utländska medborgare som omfattas av förordningen skulle behöva ges rätt till folkpension i Sverige direkt fr.o.m. bosättrung här. Nuvarande begränsningar i fråga om export av folkpension skulle

mom EES-området inte kunna upprätthållas för vare sig svenska eller    Prop. 1992/93:7 utländska medborgare. Vidare skulle alla som är medborgare i något    Bilaga 2 EES-land och bosatta inom EES-området vara berättigade till oredu­cerad svensk folkpension under fömtsättning att de någon gång under livet varit bosatta i Sverige.

Konsekvenseraa på folkpensionsområdet med nuvarande regler skulle sålunda bli mycket långtgående och leda till resultat som inte kan anses acceptabla. En följd skulle vara att utgiftema för folkpension skulle öka med belopp i storleksordningen flera miljarder kronor per år.

Mot bakgmnd av överväganden av detta slag lade pensionsberedningen fram ett principförslag, innebärande att i Sverige skall införas ett system för intjänande av rätt till folkpension på gmndval av tid för bosättning här i landet.

Våra allmänna överväganden

Vi har haft i uppdrag att med utgångspunkt från pensionsberedningens principförslag utarbeta närmare förslag till de ändringar som behöver göras i den svenska pensionslagstiftningen. Vad vi behandlar i detta betänkande är alltså reglema för folkpension i olika former och för tilläggspension. Vi tar upp enbart pensioneringens förmånssida och behandlar alltså inte konsekvenseraa på avgiftssidan.

1 en kommande etapp av vårt arbete kommer vi att redovisa överväg­anden och förslag beträffande övriga socialförsäkringsförmåner och behovet av en anpassning av regleraa för dessa till EGs regelsystem.

Utgångspunkten för våra överväganden och förslag har varit att åstad­komma en anpassning av de svenska pensionsreglema till EGs regel­system på området. Emellertid är de förslag som vi här lägger fram inte avhängiga enbart av att regleraa i EGs förordning 1408/71 blir gällande här i landet. Även andra skäl talar enligt vår mening för att det i Sverige införs ett system för intjänande av folkpension som är anpassat till att många människor numera förvärvar pensionsrätt i mer än ett land. 1 en tid med ökad rörlighet över nationsgränseraa är detta påkallat för att undvika dubbel försäkring och allt fler fall av sammanfallande pensionsförmåner från flera länder.

Ytterligare en gmndläggande utgångspunkt för oss har varit att det inte kan komma i fråga att försöka att till AFL överföra regler mot­svarande de som är upptagna i EGs förordning 1408/71. En sådan uppgift skulle vara synnerligen arbetskrävande och skulle dessutom stå i strid med vad Sverige åtagit sig folkrättsligt genom EES-avtalet. En konsekvens av detta är att regleringen i AFL för framtiden inte kommer att bli heltäckande utan att regleraa där alltid måste ses i relation till EGs bestämmelser cx;h att AFLs regler i flera och väsentliga avseenden utvidgas och inskränks genom dessa senare bestämmelser.

Liksom pensionsberedningen föreslår vi att det i Sverige skall införas särskilda regler om förvärv av rätt till folkpension på gmndval av tid för bosättning har i landet. Enligt vår mening bör emellertid detta regel­system kompletteras med att det samtidigt införs ett altemativt system

116

som öppnar möjlighet till förvärv av folkpension i relation till den ATP-    Prop. 1992/93:7 rätt som intjänas. Detta framstår som motiverat för att ge förvärvs-    Bilaga 2 arbetande ett tillfredsställande pensionsskydd för den del av inkomsten som motsvarar det första basbeloppet.

Vi föreslår således att rätt skall kunna intjänas till folkpension enligt två alteraativa system: antingen i förhållande till tid för bosättning här i landet eller också i relation till antalet år för vilka tillgodoräknats ATP-poäng. För flertalet personer kommer pensionsrätt att intjänas med tillämpning av båda dessa system. I sådana fall skall kunna utges pen­sion enbart enligt ett av systemen och skall då tillämpas det som ger det för den pensionsberättigade mest förmånliga resultatet.

De föreslagna intjänanderegleraa skall gälla på samma villkor för svenska och utländska medborgare.

Den ATP-anknutna intjänanderegeln

Rätt till folkpension skall enligt vårt förslag intjänas på gmndval av det antal år för vilka tillgodoräknas ATP-poäng. Sådana poäng kan enligt regleraa för ATP förvärvas fr.o.m. 16 t.o.m. 64 års ålder på grandval av inkomster av anställning eller annat förvärvsarbete. För rätt till oreducerad ATP krävs enligt huvudregeln 30 år med ATP-poäng. Vi föreslår att det också för rätt till oavkortad folkpension skall krävas 30 år med ATP-poäng. Är antalet ATP-år färre, skall folkpensionen reduc­eras med en 30-del för varje år som saknas. Med år för vilka tillgodo­räknats ATP-poäng skall likställas viss annan tid, bl.a. år före år 1960 för vilka beräknats till statlig inkomstskatt taxerad inkomst. Även tid då sjömansskatt uttagits likställs med ATP-år.

Vid beräkning av förtids- och efterlevandepension från folkpensione­ringen skall hänsyn tas inte bara till faktiska poängår utan även till år för vilka beräknats s.k. antagandepoäng (avseende tiden mellan pen­sionsfallet och 65 års ålder).

Svenska medborgare skall enligt förslaget få rätt att exportera folk­pension som intjänats på gmndval av den ATP-anknutna intjänande-regeln oavsett vart i världen de flyttar eller är bosatta. Utländska med­borgare skall enligt lagstiftningen inte ges någon motsvarande rätt. Exporträtt till länder inom EES-området kommer emellertid att före­ligga med stöd av regleraa i EG-förordningen 1408/71 för personer som omfattas av förordningen. Även olika socialförsäkringskonventioner med länder utanför EES-området upptar bestämmelser som ger sådan exporträtt.

Bosättningsregeln

Vi föreslår att bosättningstid för förvärvande av rätt till folkpension enligt bosättningsregeln skall kunna tillgodoräknas under tiden fr.o.m. det år då någon fyller 16 år t.o.m. det år då han fyller 64 år, dvs. under en tidsperiod om 49 år. För rätt till oavkortad folkpension skall krävas att bosättrungstid tillgodoräknats för minst 40 år. Är den saman-

9 mksdagen 1992193. 1 saml. Nr 7

117

118

lagda bosättningstiden i Sverige kortare, skall folkpensionen reduceras    Prop. 1992/93:7 med 1/40 för varje år som fattas. För att någon pension över huvud    Bilaga 2 taget skall utges krävs minst tre års bosättningstid.

Med bosättningstid skall enligt förslaget i huvudsak förstås tid för folkbokföring i Sverige. Bosättningstid räknas löpande och olika bosätt­ningsperioder läggs samman. Den samlade bosättningstiden sätts ned till närmaste hela antal år. En person som enligt EG-förordningen eller enligt en socialförsäkringskonvention omfattats av ett annat lands lagstif­tning om pensionsförmåner tillgodoräknas inte bosättningstid i Sverige för den tiden, även om han är folkbokförd här. Däremot skall den som inte är folkbokförd i Sverige trots detta tillgodoräknas bosättningstid här i fall då han med tillämpning av EG-förordningen eller en konvention skall omfattas av svensk pensionslagstiftning. En utländsk medborgare som har beviljats uppehållstillstånd för bosättning i Sverige först viss tid efter ankomsten hit skall kurma tillgodoräknas tiden för vistelse här efter ansökningen om uppehållstillstånd såsom bosättningstid.

För bl.a. missionärer och vissa biståndsarbetare, som är svenska med­borgare, samt deras familjemedlemmar föreslår vi särregler av innebörd att tid före är 1993 då de varit utsända till annat land för arbete där skall kunna tillgodoräknas som bosättningstid i Sverige.

Vidare föreslår vi en regel som innebär att tid för vilken tillgodoräk­nats ATP-poäng och därmed jämställd tid också tillgodoräknas som bosättningstid.

Regleraa om beräkning av folkpension på grandval av bosättningstid skall gälla på sainma villkor för svenska och utländska medborgare. Folkpension beräknad enligt bosättningsregeln skall enligt lagstiftningen kunna utbetalas enbart till försäkrade som är bosatta i Sverige. 1 fräga om svenska medborgare och medborgare i annat EES-land kommer dock till följd av EG-förordningens regler rätt att uppkomma till utbetal­ning av sådan folkpension även vid bosättning i aimat land inom EES-området.

Folkpension i form av ålderspension på gmndval av bosättningsregeln beräknas med hänsyn till de bosättningsår som faktiskt tillgodoräknats den pensionsberättigade fram till 65 års ålder. I fråga om efterlevande make som vid övergången till ålderspension uppburit hel särskild efter­levandepension liksom för vissa kvirmor som fått - eller skulle ha kunna erhålla -änkepension med stöd av övergångsbestämmelser föreslår vi dock att den avlidnes bosättningstid skall läggas till gmnd för pen­sionsberäkningen, om det är förmånligare. Likaså skall, om det är förmånligare, ålderspension till den som vid fyllda 65 år uppburit hel förtidspension beräknas på grandval av samma bosättningstid som för­tidspensionen.

Folkpension i form a\ förtidspension skall beräknas med hänsyn till faktisk bosättningstid i Sverige fram t.o.m året före pensionsfallet. Dessutom skall - oberoende av aktuell försäkring i Sverige eller ej - till gmnd för pensionsberäkningen kurma läggas antagen framtida bosätt­ningstid för perioden fr.o.m. året för pensionsfallet t.o.m det år då den pensionsberättigade uppnår 64 års ålder. Däremot skall faktiska bosätt-

ningsår efter pensionsfallet aldrig kunna tillgodoräknas för förtidspen-    Prop. 1992/93:7

sion.

Bilaga 2

Vi föreslår att det skall gälla en regel av innebörd att, om den pen­sionsberättigade varit bosatt i Sverige under minst 4/5 av tiden mellan 16-årsåret och året före pensionsfallet, hela tiden fr.o.m. året för pen­sionsfallet t.o.m. det år då han uppnår 64 års ålder tillgodoräknas som framtida bosättningstid. Är den faktiska bosättningstiden i Sverige före pensionsfallet kortare, tillgodoräknas en proportionell del av tiden efter pensionsfallet som framtida bosättningstid.

För personer som uppbär halv eller två tredjedels förtidspension och som senare får sin arbetsförmåga ytterligare nedsatt och blir berättigade till hel sådan pension skall göras en ny beräkning av faktisk och fram­tida bosättningstid med utgångspunkt från tidpunkten för försämringen av arbetsförmågan. Ett nytt pensionsfall skall alltså anses ha inträffat i situationer av detta slag. Däremot skall enligt vårt förslag någon sådan ny beräkning av bosättningstid inte göras i den omvända situationen, dvs. när hel förtidspension ersätts av halv eller två tredjedels sådan pension eller två tredjedels förtidspension omvandlas till halv förtidspen­sion. Inte heller vid s.k. vilande förtidspension skall göras någon ny beräkning av bosättningstid, om förtidspensionen skall börja utges på nytt.

För situationer då pensionsfallet inträffar under det år då en försäkrad fyller 16 år föreslår vi särskilda regler om beräkning av framtida bosätt­ningstid.

1 fråga om personer som fått arbetsförmågan nedsatt före det år då de fyllde 16 år föreslår vi att särskilda regler skall gälla med avseende på förtidspensionsrätten. Enligt dessa regler skall en sådan person som är svensk medborgare och bosatt i Sverige i princip tillgodoräknas hela tiden fr.o.m. 16-årsåret t.o.m. 64-årsåret som bosättningstid. Detsamma skall gälla beträffande utländska medborgare på villkor att de är bosatta i Sverige sedan en tid av åtminstone fem år.

Detta förslag är förenat med nackdelar och fär ses som en tillfällig lösning. Nya och mer ingående överväganden bör därför enligt vår mening företas för att försöka finna en mer definitiv lösning.

Enligt en särskild regel som vi föreslår skall folkpension i form av ålderspension till den som uppburit hel förtidspension utges på grandval av samma bosättningstid som förtidspensionen, om en sådan beräkning är förmånligare för den pensionsberättigade. För dem som erhållit halv eller två tredjedels förtidspension vid övergången till ålderspension beräknas däremot ålderspensionen alltid på grandval av faktiska bosätt-ningsär enligt huvudregeln.

Efterlevandepension skall enligt vad vi föreslår kunna utbetalas till efterlevande make och bara under föratsättning att den efterlevande är bosatt här i landet. På gmndval av EG-förordningen 1408/71 kommer dock sådan pension att kunna utbetalas också till utomlands bosatta i vissa situationer.

Förslaget tar sikte på folkpension i form av barapension, omställnings­pension och särskild efterlevandepension samt dessutom sådan änke-

119

pension som utges med stöd av övergångsregleraa till 1988 års efter-    Prop. 1992/93:7

levandepensionsreform.

Bilaga 2

Efterlevandepension skall alltid beräknas på gmndval av den bosätt­ningstid som tillgodoräknats den avlidne. Härvid skall hänsyn tas även till sådan antagen framtida bosättningstid som kan tillgodoräknas med tillämpning av regleraa för förtidspension. För oavkortad efterlevande­pension skall på samma sätt som för ålderspension krävas en bosätt­ningstid om minst 40 år. Aimars reduceras pensionen proportionellt.

Till bara efter en avliden förälder, som omfattats av EGs förordning 1408/71 och som täckts av lagstiftningen i Sverige, kan på gmndval av regler i den förordningen barapension i vissa fall komma att utbetalas med högre belopp än vad som följer av bestämmelseraa i den svenska lagstiftningen.

Särskilda folkpensionsförmåner

Vi föreslår att handikappersättning som utgör tillägg till ålders- eller förtidspension skall beräknas på samma sätt som huvud förmånen, dvs. i förhållande till bosättningstid eller år med ATP-poäng. Sådan handi­kappersättning skall alltså utges med samma kvotdel som ålders- eller förtidspensionen. Också i fråga om exporträtt föreslås gälla samma regler som för huvudförmånen.

Handikappersättning såsom självständig förmån skall enligt vårt för­slag kunna utges endast till personer som är bosatta i Sverige och för­säkrade här. Sådan förmån skall inte kvotdelsberäknas, och någon rätt till utbetalning utomlands uppkommer inte. Vi förordar att det vid kom­mande förhandlingar med EG om revision av EES-avtalet i anledning av ett tillägg till förordningen 1408/71 intas den ståndpunkten att handi­kappersättning av här berört slag utgör en förmån uteslutande för handi­kappade och att den förs upp på en förteckning över icke exportabla förmåner.

I fråga om vårdbidrag föreslår vi inga ändringar i den svenska lag­stiftningen annat än att kvalifikationstiden för utländska medborgares rätt till vårdbidrag vid bosättning i Sverige upphävs. I fortsättningen skall därför alla som bor här i landet ha rätt till vårdbidrag, om övriga villkor är uppfyllda. Någon rätt till utbetalning utomlands skall inte finnas.

Enligt vår bedönming är det svårt att säkert avgöra om vårdbidraget omfattas av EG-förordningen 1408/71 eller inte. Vi förordar dock att det beträffande vårdbidrag, på motsvarande sätt som för handikapper­sättning såsom självständig förmån, från Sveriges sida vid förhandlingar med EG om revision av EES-avtalet i anledning av vidtagna förändring­ar i förordningen havdas att vårdbidrag är en förmån av den typ som inte behöver exporteras och att vårdbidraget därför förtecknas i den bilaga till EG-förordningen som avser sådana förmåner.

När det gäller barntillägg, som kan utbetalas övergångsvis ytterligare en tid framöver, föreslår vi i princip inga nya regler i den svenska lagstiftningen. Någon kvotdelsberäkning av sådant tillägg skall alltså

120

inte göras.  Liksom hittills bör som huvudregel gälla att baratillägg    Prop. 1992/93:7

utbetalas endast vid bosättning i Sverige.

Bilaga 2

Baratillägg torde utan tvivel omfattas av EGs förordning 1408/71 och följer enligt den förordningen särskilda regler om förmåner till pen­sionärers minderåriga bara. Dessa irmebär bl.a. att baratillägg under vissa speciella fömtsättningar kan helt eller till viss del fä utges också då baraet är bosatt i något annat EES-land.

Pensionstilbkott skall enligt vårt förslag kvotdelsberäknas på grandval av bosättnings- eller förvärvstid på samma sätt som huvudförmånen inom folkpensioneringen. Det betyder att pensionstillskott utbetalas med samma andel som huvudförmånen. Enligt AFL skall pensionstillskott inte kunna utbetalas vid bosättning utanför Sverige.

Pensionstillskottet omfattas otvivelaktigt av EGs förordning 1408/71, varför exporträtt av tillägget kommer att föreligga på grandval av reg­leraa där.

Vi föreslår att det skall införas särskilda regler om avräkning med hänsyn till tilläggspension på pensionstillskott, som utgår med viss andel av oavkortat sådant tillskott enligt 30- och 40-årsregleraa.

Beträffande särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig vård av sjukt eller handikappat bara föreslår vi skall - i tillämpliga delar -gälla motsvarande regler som för pensionstillskott.

Systemet med kommunala bostadstillägg till folkpension är för när­varande föremål för översyn av en särskild utredning, som skall beakta även EG-aspekter. Vi lämnar därför inte några förslag beträffande den förmånen.

Hustrutillägg skall enligt vad vi föreslår beräknas på gmndval av den bosättningstid eller de år med ATP-poäng som ligger till gmnd för beräkningen av mannens ålders- eller förtidspension. Detta iimebär att, om mannens pension utges med viss 30-del eller 40-del av en oavkortad pension, hustmtillägget utgår med motsvarande andel av ett oavkortat sådant tillägg. Vi föreslår att prövningen mot inkomsten skall göras före derma kvotdelsberäkning.

Enligt lagstiftningen skall hustmtillägg kunna utbetalas endast vid bo­sättning i Sverige. Till följd av EG-förordningen 1408/71 kommer dock sådant tillägg att kunna utges även vid bosättning i annat land inom EES-området.

Eftersom regeringen nyligen lagt fram förslag att rätten till delpension skall avskaffas, lämnar vi inga förslag eller anlägger några synpunkter med avseende på den förmånen inför ett ikraftträdande av EES-avtalet.

Flyktingar

I enlighet med våra direktiv har vi övervägt behovet av särskilda regler för tillgodoräknande av rätt till folkpension såvitt gäller flyktingar. Skälet härtill är att inånga i den kategorin inte på sainma sätt som andra personer vilka bott utomlands har möjlighet att i Sverige erhålla någon pension från sitt hemland. Vi föreslår att för en viss gmpp skall införas särregler avseende be-

121

räkning av bosättningstid för folkpension i Sverige. Dessa särregler Prop. 1992/93:7 skall enligt förslaget avse enbart s.k. konventionsflyktingar, dvs. per- Bilaga 2 söner som täcks av FNs konvention den 28 juli 1951 angående flyk­tingars rättsliga ställning. Visserligen fmns enligt vår mening skäl av viss styrka att låta motsvarande regler gälla även s.k. de facto-flyktingar och krigsvägrare. Sådana regler skulle emellertid bli svåra att tillämpa i praktiken, eftersom det inte finns någon heltäckande dokumentation om orsaken till att en utlänning beviljats uppehållstillstånd här. Dessutom torde flertalet av de personer som tidigare under åren kommit till Sve­rige som de facto-flyktingar numera ha rätt till pension i sitt hemland på gmndval av där intjänad pensionsrätt med hänsyn till att de politiska förhållandena i de länderaa numera förändrats och någon risk för för­följelse e.d. inte länge föreligger.

I fråga om konventionsflyktingar föreslår vi att de vid tillämpning av bosättningsregeln skall få räkna tiden för bosättning i hemlandet som bosättning i Sverige, under föratsättning att de bott kvar här alltsedan den första ankomsten hit. Motsvarande skall gälla för tid under vilken de vistats i flyktingläger i annat land före den första ankomsten till Sverige. För flyktingar som efter det att de beviljats uppehållstillstånd och före pensionstillfället bott i annat land skall enligt särskilda regler viss del av tiden i hemlandet kunna anses som bosättningstid i Sverige. Rätten att fä tid i hemlandet tillgodoräknad som bosättningstid i Sverige skall dock inte gälla tid för vilken rätt till pension från det landet före­ligger vid bosättning i Sverige.

Dessa särregler för konventionsflyktingar skall enligt förslaget gälla enbart under fömtsättning att de är bosatta här i landet under den tid då pension utbetalas.

De föreslagna särreglema skall vara tillämpliga även i fall då flyk­tingen blivit svensk medborgare före pensionsfallet liksom i situationer då förhållandena i flyktingens hemland ändats såtillvida att han inte längre är att anse som konventionsflykting i Sverige eller han eljest förlorat sitt flyktmgskap.

Övergångsbestämmelser

Vi föreslår att de nya reglema skall träda i kraft den I januari 1993.

Det nya systemet för förvärv av rätt till folkpension på gmndval av bosättningstid alteraativt förvärvstid i Sverige bör i och med ikraftträd­andet gälla såväl för då redan utgående folkpensioner som för pensioner som nybeviljas därefter.

Vid beräkningen av pension skall därvid tas hänsyn också till bosätt­ningstider och år med ATP-poäng liksom därmed jämställd tid som ligger före ikraftträdandet.

Emellertid kan det inte komma i fråga att folkpensionen i och med de nya regleraas införande minskas för någon som då redan uppbär eller har rätt till folkpension. Vi lägger därför fram förslag om att i princip alla folkpensioner som i december 1992 utges med oavkortat belopp, vilket med nuvarande regelsystem i huvudsak är fallet beträffande alla

122

folkpensioner, skall i och med ikraftträdandet räknas om till att anses    Prop. 1992/93:7 vara gmndade på en bosättningstid om 40 år. Detta betyder att löpande    Bilaga 2 pensioner fr.o.m. januari 1993 kommer att utges med 40/40, dvs. med oavkortat belopp. Någon minskning av folkpensionen till dem som har rätt till pension vid de nya regleraas ikraftträdande kommer därmed inte att göras.

I och med att EG-förordningen börjar gälla i Sverige uppkommer rätt att fritt exportera folkpension inom EES-området, även om sådan rätt inte funnits dessförinnan.

För situationer där någon före ikraftträdandet uppbär förtidspension och pensionen efter ikraftträdandet skall höjas på gmnd av försämring av arbetsförmågan föreslår vi i viss utsträckning särskilda regler.

I fråga om personer som vid de nya reglemas införande ännu inte har rätt till folkpension skall, som nämnts, det nya regelsystemet i princip vara tillämpligt. Detta gäller även beträffande personer som kommer att gå i pension inom de närmaste åren framöver. För att inte pensionsför-väntningaraa för människor skall kunna drastiskt förändras från en dag till en annan, föreslår vi dock för en viss grapp särskilda övergångs­regler, inom ramen för vad som är möjligt med hänsyn till EGs regler och bestämmelseraa i EES-avtalet. Dessa särregler avser enbart den föreslagna bosättningsregeln och tar bara sikte på folkpension i form av ålderspension. Med avseende på den ATP-anknutna intjänanderegeln generellt sett och i fråga om förtids- och efterlevandepension gmndad på bosättning har vi gjort den bedönmingen att det inte är påkallat med särskilda övergångslösningar.

Dessa särskilda regler för ålderspension med tillämpning av bosätt­ningsregeln måste gälla pä samma villkor för svenska och utländska medborgare. De kan emellertid, till skillnad från de huvudregler som vi föreslår, begränsas till att ge rätt till en förmånligare beräkning av folkpension i form av ålderspension för personer som varit bosatta i Sverige under en viss bestämd tid, utan att sammanläggning behöver ske med bosättningstid i annat EES-land.

Mot bakgrand härav föreslår vi att en person som är född år 1935 eller tidigare, dvs. är 57 år eller äldre vid ikraftträdandet, och som vid ansökan om pension är bosatt i Sverige sedan minst fem år och efter fyllda 16 år har varit bosatt här under sammanlagt minst tio år skall som bosättningstid i Sverige vid tillämpning av 40-årsregeln få räkna även år vamnder han varit bosatt i utlandet. Detta innebär att i princip alla som uppfyller de angivna villkoren kommer att få rätt till oavkortad folkpension.

Det undantaget skall dock gälla att hänsyn inte skall tas till tid då någon varit bosatt i annat land och i det landet tjänat in rätt till pension grandad på bosättning där samt har rätt att uppbära den pensionen också vid bosättning i Sverige. Detta undantag kommer att bli av störst betyd­else i fråga om personer som förvärvat rätt till gmndpension i de andra nordiska länderaa.

Den tidigare gällande s.k. 57-62-årsregeln skall med viss modifiering gälla också efter de nu föreslagna regleraas ikraftträdande.

123

Tilläggspension (ATP)

Prop. 1992/93:7

Bilaga 2 Såvitt gäller försäkringen för tilläggspension (ATP) har vi liksom pen­sionsberedningen ftmnit att regleraa härför står i god överensstämmelse med principeraa för EGs förordning 1408/71. Några förändringar av regelsystemet för tilläggspension är därför inte påkallade med anledning av EES-avtalet.

Däremot finns en del bestämmelser i EG-förordningen 1408/71 som, när denna blivit gällande här i landet, kommer att innebära inskränk­ningar och utvidgningar i förhållande till nuvarande tillämpning. Dessa konsekvenser föjer emellertid direkt av att EG-förordningen gäller här och har företräde framför bestämmelsema i AFL. Något behov av ändringar i AFLs regler för tilläggspension föreligger därför inte enligt vår bedömning.

En sådan effekt av EG-förordningen avser försäkringstillhörigheten. Till följd av förordningens bestämmelser om vilket lands lagstiftning som olika personkategorier skall omfattas av kan vissa personer som i dag är försäkrade för ATP komma att i stället täckas av ett annat EES-lands pensionslagstiftning, medan andra personer som enligt regleraa i AFL inte är försäkrade för tilläggspension i Sverige kan komma att bli det i framtiden.

En annan konsekvens är att det vid prövningen av om villkoret om minst tre år med ATP-poäng är uppfyllt, för att någon pension alls skall utges, måste tas i beaktande ocksä försäkringstid i annat EES-land.

1 EG-förordningen finns också särskilda regler om beräkning av pen­sion i fall då pensionstagaren omfattats av lagstiftningen i mer än ett EES-land. Även dessa regler blir direkt tillämpliga och kräver inte någon ändring av AFLs regelsystem. EGs regler får tillämpas av för­säkringskassoma sådana regleraa är. En följd av dem är att en försäk­rad kan i vissa situationer från Sverige få rätt till en högre tilläggs­pension än vad som blir resultatet med användning enbart av regleraa i AFL.

Ytterligare effekter av EG-förordningen avser beräkningen av förtids-och efterlevandepension med s.k. antagandepoäng. Bl.a. kan rätt att få pension beräknad med antagandepoäng uppkomma också i fall då sådan rätt inte föreligger enligt den svenska lagstiftningen.

Också på bampensionsområdet kan EG-förordningen ge upphov till följder som avviker från vad som blir effekten med AFLs regler. I huvudsak innebär dessa att barapension från ATP utges antingen oav­kortad, om baraet bor i Sverige, eller inte alls, om baraet bor i annat EES-land. Ibland kan dock få utges tilläggsbelopp till utomlands bosatta bara.

För svenska medborgare, som är födda år 1923 eller tidigare, gäller enligt AFL särskilda regler vid tillämpning av 30-årsregeln inom ATP. Dessa särregler för den s.k. övergångsgenerationen måste med till­lämpning av likabehandlingsprincipen i EG-förordningen 1408/71 gälla också för medborgare i annat EES-land. Denna konsekvens kan enligt vår mening accepteras och torde inte medföra några mer markanta

124

kostnadsökningar. Vi föreslår därför ingen ändring av de nu gällande    Prop. 1992/93:7

regleraa i AFL.

Bilaga 2

Vidare uppkommer till följd av EG-förordningens tillämpning här vissa effekter i fråga om s.k. ATP-förbindelser. Enligt vår bedömning kan sättas i fråga om de möjligheter som AFL öppnar att teckna ATP-förbindelser står i överensstämmelse med regleraa i EG-förordningen 1408/71. Vi föreslår dock inga ändrade lagregler. Vi menar emellertid att det generellt sett bör övervägas att i AFL avskaffa utrymmet för ATP-förbindelser. En sådan åtgärd har vi dock inte haft möjlighet att utreda till ftillo, varför vi inte lägger fram några förslag med den in­riktningen.

Kostnadskonsekvenser

De förslag till ändrade regler i AFL som vi nu lägger fram kommer i sig inte att ge upphov till ökade utgifter för folkpensioner. Tvärtom kan ett system med beräkning av folkpension i förhållande till bosättnings-eller ATP-år innebära reducerade folkpensionsutbetalningar, eftersom folkpension till en del personer som bor här i landet kommer att i fram­tiden utbetalas med enbart viss kvotdel av en oavkortad pension. Denna kostnadsminskning kan per år antas ligga i intervallet 20-50 milj. kr vid ikraftträdandet år 1993 och kan uppskattas uppgå till någonting i stor­leksordningen 50-200 milj. kr år 2005.

Däremot uppkommer kostnadsökningar till följd av det väsentligt större utrymmet för utbetalning av folkpension utomlands som uppkom­mer fr.o.m. år 1993. Detta är inte en följd av våra förslag utan är en konsekvens av de exportregler som finns i EGs förordning 1408/71 och i den nya nordiska konvention om social trygghet som man räknar med kommer att börja gälla vid kommande årsskifte. Kostnadsökningen på grand härav kan beräknas utgöra per år någonting i storleksordningen 25-100 milj. kr år 1993 och 50-200 milj. kr år 2005.

Totalt sett kan de samlade nya regleraa ge upphov till en viss smärre ökning av kostnaderaa för folkpension.

Utan de regelförändringar som vi nu föreslår skulle emellertid en till­lämpning av EGs förordning 1408/71 på den svenska folkpen­sioneringen innebära väsentligt ökade folkpensionskostnader. Dessa skulle snart ha kommit upp i miljardbelopp för varje år.

Den samlade kostnadseffekten på ATP-området av att EGs förordning 1408/71 blir gällande här är svår att uppskatta men kan antas vara av begränsad omfattning.

Administrativa konsekvenser

Tillämpningen av de av oss föreslagna nya regleraa för folkpension kommer att innebära visst merarbete för försäkringskassoraa. Detta kan dock antas vara tämligen begränsat och torde kunna rymmas inom ramen för nuvarande resurser. Av större betydelse för arbetsbelastningen kan föratsättas bli det för-

125

hållandet att EGs regler om samordning av socialförsäkringssystemen    Prop. 1992/93:7 skall tillämpas av försäkringskassoraa. Detta kommer att medföra mer-    Bilaga 2 arbete och kan behöva föranleda ändringar av nuvarande system för pensionshandläggning. Tämligen omfattande utbildningsinsatser torde också bli erforderliga.

De regler som vi föreslår om beräkning av folkpension på grundval av bosättningstid här i landet skall tillämpas inte bara med avseende på bosättning för framtiden utan också för förfluten tid, upp mot 45-50 år tillbaka i tiden. Vid tillämpningen kan uppkomina problem att admini­strativt utreda var en person varit bosatt imder olika perioder av den yrkesaktiva delen av livet. Uppgifter härom finns inte alltid tillgängliga för försäkringskassoraa. För utredningen i sådana fall krävs medverkan av den pensionssökande själv. Detsamma gäller även i fråga om en del andra av de regler som vi nu lägger fram förslag till. Ett exempel är särregleraa för flyktingar.

Detta innebär att ålderspension inte som i dag alltid kan beviljas utan föregående ansökan. Vi föreslår därför en principiell återgång till tidig­are ordning med krav på ansökan för ålderspension.

Emellertid kan antas att det också i framtiden kommer att i många fall finnas tillräckliga uppgifter tillgängliga för försäkringskassoraa för att ålderspension skall kunna beviljas utan föregående ansökan. Detta gäller t.ex. de situationer där - vilket kan fömtsättas vara fallet för det all­deles övervägande antalet försäkrade - ATP-poäng har tillgodoräknats för minst 30 år. Uppgifter härom fmns hos försäkringskassoraa, och något behov av ansökan föreligger då inte. Likaså torde det vara möjligt att för framtiden bygga upp ett system för registrering av bosättningstid löpande som innebär att uppgifter härom bevaras och finns tillgängliga för försäkringskassoma.

För sådana situationer kan sålunda också i fortsättiungen göras un­dantag från kravet på pensionsansökan. Vi föreslår att det i AFL skall intas en regel som ger möjlighet för regeringen att i förordning närmare ange dessa situationer då ålderspension skall kunna beviljas utan före­gående ansökan.

I förordning eller i föreskrifter av riksförsäkringsverket bör vidare meddelas närmare bestämmelser om vilka krav som skall ställas på medverkan av de pensionssökande själva när det gäller uppgifter och utredning om bosättning, flyktingskap m.m.

126

Förteckning över remissinstanser

Prop. 1992/93:7

Bilaga 3 Yttrande över utredmngens betänkande (SOU   1992:26) Rätten till

folkpension - kvalifikationsregler i interaationella förhållanden har avgetts av Kammarrätten i Göteborg, Försäkringsöverdomstolen, För­säkringsrätten för Södra Sverige, Styrelsen för interaationell utveckling (SIDA), Riksförsäkringsverket, Socialstyrelsen, Statskontoret, Riksrevi­sionsverket, Riksskatteverket, Statens arbetsgivarverk. Statens utlands­lönenämnd, Statens löne- och pensionsverk. Arbetsmarknadsstyrelsen, Statens invandrarverk. Försäkringskasseförbundet, Svenska kommunför­bundet. Landstingsförbundet, Svenska arbetsgivareföreningen, Företag­araas Riksorganisation, Landsorganisationen i Sverige, Tjänstemärmens centralorganisation, Sveriges akademikers centralorganisation, Pen­sionäreraas riksorganisation, Sveriges pensionärsförbund. Handikappför­bundens centralkommitté. Försäkringsbolaget SPP, Folksam, Kom­muneraas pensionsanstalt. Föreningen svenskar i världen, Svenska sjöfolksförbundet, Svenska Flyktingrådet, Sveriges Frikyrkoråd, Svenska Missionsrådet, SlOS-Samarbetsorgan för invandrarorganisa­tioner i Sverige (x:h Föreningen Enskilda Organisationers Biståndsinfor­mation.

127

Innehållsförteckning

Prop. 1992/93:7

Propositionen......................................................... 1

Propositionens huvudsakliga innehåll   ........................ 1

Propositionens lagförslag.......................................... 3

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde    ......... 

. 

23

1

Inledning   ................................................... 

. 

23

2

Allmänna utgångspunkter................................. 

24

2.1

Nuvarande regler...................................... 

24

2.2

EES-avtalet och EG:s regler....................... 

26

2.3

Behovet av ändrade regler......................... 

28

3     Ett nytt system för rätt till folkpension   ............ 

. 

30

3.1

Två alteraativa regler för rätt till folkpension ......

30

3.2

Pensionsrätt baserad på bosättningstid........ 

. 

33

3.3

Pensionsrätt utifrån intjänad rätt till ATP...... 

. 

35

4

Tillgodoräknande av bosättningstid.................... 

36

5

Ålderspension................................................ 

. 

39

5.1

Pensionsrätt enligt bosättningsregeln........... 

39

5.2

Pensionsrätt enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln

41

6     Förtidspension............................................... 

. 

42

6.1

Pensionsrätt enligt bosättningsregeln - huvudregeln   ..

42

6.2

Bosättningsregel vid förtidspension i unga år. 

. 

44

6.3

Pensionsrätt enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln

46

7     Efterlevandepension........................................ 

. 

47

7.1

Pensionsrätt enligt bosättningsregeln    ....... 

47

7.2

Pensionsrätt enligt den ATP-anknutna beräkningsregeln

50

8     Särskilda folkpensionsförmåner.......................... 

50

8.1

Inledning................................................ 

50

8.2

Handikappersättning   .............................. 

51

8.3

Vårdbidrag.............................................. 

54

8.4

Baratillägg............................................... 

55

8.5

Pensionstillskott och särskilt pensionstillägg... 

56

8.6

Hustmtillägg............................................ 

58

9     Särregler för olika personkategorier.................... 

. 

60

9.1

Inlednmg................................................ 

. 

60

9.2

Utsända arbetstagare............................... 

61

9.3

Sjömän   ................................................ 

65

9.4

Bosättningstid på gmndval av tid med inkomst av anställ­ning eller annat förvärvsarbete......................................... 

66

9.5

Invandrare   ........................................... 

. 

67

10    Övergångsregler............................................. 

71

10.1

Ikraftträdandetidpunkt.............................. 

71

10.2

Pensionsförmåner för tid före ikraftträdandet. 

. 

73

10.3

Personer födda år 1935 eller tidigare............ 

75

10.4

57-62-årsregehi   .................................... 

. 

76

11

Godkännande av en nordisk konvention om social trygghet .

77

12

Effekter av förslagen   .................................... 

. 

81

12.1 Förändrade utgifter för folkpensioneringen.... 

81

128

12.2 Administrativa konsekvenser..................... 84    Prop. 1992/93:7

13

Upprättade lagförslag...................................... 85

14

Specialmotivering   ........................................ 86

14.1

Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om all­män försäkring       86

14.2

Förslaget till lag om ändring i lagen (1969:205) om pensionstillskott            100

14.3

Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:773) om särskilt pensionstillägg till folkpension för långvarig

vård av sjukt eller handikappat bara..........     100

14.4.................................................... Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:392) om

hustmtillägg och kommunalt bostadstillägg   ....     101

15

Hemställan   ...............................................    102

16

Beslut    .....................................................    102

Bilaga 1     Nordisk konvention om social trygghet.....     103

Bilaga 2     Sammanfattning av utredningens förslag i betänkandet

(SOU 1992:26) Rätten till folkpension - kvalifikationsreg­

ler i interaationella förhållanden.................     114

Bilaga 3      Förteckning över remissinstanser    .......     127

129