Regeringens proposition

1995/96:168

Inkomstskatteregler m.m. med anledning av

ändrade bestämmelser om aktiekapitalets

storlek

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 28 mars 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Thomas[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås regler som gör det möjligt för aktiebolag som inte

höjer aktiekapitalet till 100 000 kr att fortsätta verksamheten i annan

företagsform. Verksamheten kan fortsättas som enskild näringsverksamhet, i

handelsbolag, enkelt bolag eller i ett aktiebolag. Reglerna innebär att

aktiebolaget och dess ägare i princip undgår omedelbara beskattnings-

konsekvenser.

 Lager, fordringar och liknande tillgångar skall tas upp till belopp som

motsvarar de utgående skattemässiga värdena i aktiebolaget. Skulder behandlas på

motsvarande sätt. Särskilda bestämmelser föreslås för avsättningar för framtida

utgifter och för pensionsskulder. Disponibla pensionsmedel får återföras under

en period av högst fem år.

 För byggnad, markanläggning och inventarium och liknande tillgångar gäller

att aktiebolagets avskrivningsplan skall tas över. Det innebär att övertagaren

får göra avskrivningar på aktiebolagets anskaffningsvärden.

 Ersättningsfonder och periodiseringsfonder får tas över. De behandlas på samma

sätt som om avsättningen redan från början gjorts av övertagaren. Denne har

vidare, med vissa inskränkningar, samma rätt till avdrag för underskott av

näringsverksamhet som aktiebolaget skulle ha haft om inte verksamheten hade

tagits över. I den mån aktiebolaget har en skatteutjämningsreserv skall denna

återföras hos övertagaren.

 Bestämmelser finns vidare om beräkningen av övertagande handelsbolags

justerade ingångsvärde och fördelningsunderlag enligt lagen om räntefördelning

vid beskattningen liksom om beräkningen av expansionsmedel.

 Lagen innehåller slutligen bestämmelser som innebär kontinuitet i fråga om

avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild löneskatt på pensionskostnader och

mervärdesskatt.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 5

 Förslag till lag om inkomstskatteregler m.m. 5

 med anledning av ändrade bestämmelser om

 aktiekapitalets storlek

3 Ärendet och dess beredning 10

4 Inkomstskatteregler med anledning av ändrade 11

 bestämmelser om aktiekapitalets storlek

 4.1 Allmänna utgångspunkter 11

 4.2 Förutsättningar för lagens tillämpning 13

 4.3 Uttagsbeskattning 17

 4.4 Reavinstbeskattning 19

 4.5 Stämpelskatt 19

 4.6 Fastigheter 20

 4.7 Tillgångar och skulder 21

 4.8 Ersättningsfonder och periodiseringsfond 22

 4.9 Underskottsavdrag 23

 4.10 Justerat ingångsvärde på andel i handels- 24

 bolag

 4.11 Räntefördelning 24

 4.12 Expansionsmedel 25

 4.13 Skatteutjämningsreserv 26

 4.14 Mervärdesskatt 27

 4.15 Övriga frågor 28

 4.16 Ikraftträdande 28

5 Handelsbolag 29

6 Författningskommentarer 30

Bilaga 1 Sammanfattning av promemorian (Ds 1995:81) 42

 Inkomstskatteregler med anledning av

 ändrade bestämmelser om aktiekapitalets

 storlek

Bilaga 2 Förteckning över remissinstanser 43

Bilaga 3 Det remitterade lagförslaget 44

Bilaga 4 Lagrådets yttrande 49

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 53

28 mars 1996

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om

inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade bestämmelser om aktie-

kapitalets storlek.

 3

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek

 Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller regler för beräkning av inkomst enligt kommu-

nalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader samt mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) i

fall då aktiebolag upplösts genom avregistrering enligt punkt 5 eller 6 av

övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385).

2 § Lagen tillämpas om verksamheten i ett sådant aktiebolag som avses i 1 § tas

över av en fysisk person, delägare i ett enkelt bolag, ett dödsbo, ett

handelsbolag eller ett aktiebolag (övertagaren) under förutsättning att

 1. aktiebolaget sedan ingången av år 1995 i mer än obetydlig omfattning har

bedrivit näringsverksamhet som avses i 21 § kommunalskattelagen (1928:370),

 2. övertagaren har tagit över aktiebolagets hela verksamhet och fortfarande

bedriver denna vid utgången av det beskattningsår då den övertagna verksamheten

skall redovisas första gången, och

 3. aktiebolaget har upprättat en balansräkning med anledning av övertagandet.

 Som förutsättning för att lagen skall tillämpas gäller vidare att den eller de

personer som har tagit över aktiebolagets verksamhet ägde aktierna i bolaget,

direkt eller indirekt, vid utgången av år 1995. Är det fråga om flera personer,

krävs dessutom att de skall ha ägt lika stora andelar vid utgången av år 1995

som vid övertagandet. Skillnader som beror på arv, testamente eller bodelning

med anledning av en makes död utgör dock inte hinder för lagens tillämpning.

Befrielse från eller uppskov med skatt

3 § Vid övertagande enligt 2 § skall uttagsbeskattning av aktiebolaget enligt

punkt 1 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) eller enligt

mervärdesskattelagen (1994:200) inte ske i fråga om tillgångar som är hänförliga

till näringsverksamhet för övertagaren och inte heller beträffande fastigheter

och bostadsrätter som ändrar karaktär till privatbostäder vid avregistreringen.

 I fråga om egendom för vilken övertagandet skall föranleda uttagsbeskattning

av aktiebolaget skall dessutom övertagaren ta upp värdet som utdelningsinkomst.

 I fall då enligt första stycket uttagsbeskattning inte skall ske skall inte

heller beskattning äga rum enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 § kom-

munalskattelagen (1928:370) eller 2 § 13 mom. andra stycket lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt.

4 § Skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust skall

inte anses uppkomma genom sådan avregistrering som anges i 1 §. Detsamma gäller

i fråga om tillskott av aktier till handelsbolag som övertar verksamheten enligt

2 §.

 Avyttras övertagna tillgångar som inte föranlett uttagsbeskattning enligt 3 §,

skall aktiebolaget och övertagaren anses utgöra en skattskyldig när frågan om

skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust bedöms.

5 § När ett sådant småhus eller en sådan bostadsrätt som avses i 25 respektive

26 §§ lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt ändrar karaktär till privatbo-

stadsfastighet respektive privatbostad vid övertagandet, skall punkterna 4 eller

5 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) tillämpas

beträffande aktiebolaget.

 När en sådan fastighet eller bostadsrätt som avses i första stycket avyttras,

skall, om fastigheten respektive bostadsrätten utgjort anläggningstillgång hos

aktiebolaget, anskaffningsvärdet vid realisationsvinstberäkningen reduceras med

2,176 gånger skillnaden mellan aktiebolagets anskaffningsvärde och mark-

nadsvärdet vid övergången. Om fastigheten respektive bostadsrätten utgjort

lagertillgång hos aktiebolaget, skall anskaffningsvärdet utgöras av det bokförda

värdet i aktiebolaget och reduceras med 3,307 gånger skillnaden mellan det

bokförda värdet och marknadsvärdet vid övergången. Om annat inte visas skall

marknadvärdet vid övergången anses vara 133 procent av taxeringsvärdet och, i

fråga om bostadsrätt, 150 procent av bostadsrättens andel av föreningens eller

bolagets behållna förmögenhet, beräknad med utgångspunkt i taxeringsvärdet för

år 1994 och med hänsyn till föreningens eller bolagets övriga tillgångar och

skulder enligt bokslutet för det räkenskapsår som har avslutats närmast före

ingången av år 1994.

 Reduktion enligt andra stycket skall göras endast om marknadsvärdet överstiger

anskaffningsvärdet.

6 § Återföringsskyldighet enligt 9 kap. 5 - 6 §§ mervärdesskattelagen (1994:200)

uppkommer inte när fastighet överlåts i samband med sådan överföring av

verksamhet som anges i 2 §.

 Övertagaren inträder i aktiebolagets ställe vad gäller rättigheter och

skyldigheter enligt mervärdesskattelagen.

 Första och andra styckena gäller endast om övertagaren blir skattskyldig dels

vid samma tidpunkt som aktiebolagets skattskyldighet upphör, dels i samma

omfattning som aktiebolaget.

Värdering av tillgångar och skulder

7 § Övertagaren skall ta upp lager, fordringar och liknande tillgångar till ett

belopp motsvarande de utgående värdena i den balansräkning som aktiebolaget

upprättat vid övertagandet. Det värde som övertagaren skall ta upp lagret till

skall dock jämkas, om lagret omfattat en fastighet som vid övertagandet ändrar

karaktär till privatbostadsfastighet.

 Har byggnad, markanläggning, inventarium, patenträtt eller tillgång av

goodwills natur tagits över, skall aktiebolaget och övertagaren anses utgöra en

skattskyldig när värdeminskningsavdrag och liknande avdrag samt vad som återstår

oavskrivet av tillgångens anskaffningsvärde beräknas.

 Har betalningsansvaret för framtida utgifter tagits över och har aktiebolaget

medgetts avdrag för utgifterna, skall motsvarande belopp tas upp som intäkt hos

övertagaren. Avdragsrätten för övertagaren prövas med utgångspunkt i de

förhållanden som gäller vid utgången av beskattningsåret.

 Utgör aktierna i aktiebolaget omsättningstillgång enligt punkt 4 av

anvisningarna till 21 § kommunalskattelagen (1928:370) skall aktiebolagets

fastigheter hos övertagaren tas upp till ett belopp motsvarande det värde

aktierna tagits upp till enligt punkt 2 av anvisningarna till 24 § nämnda lag.

Det belopp som övertagaren skall ta upp skall dock jämkas, om värdet på aktierna

i mer än ringa omfattning är hänförligt till annat än sådana fastigheter.

 Utöver vad som anges i första - fjärde styckena skall övertagaren redovisa

skattepliktiga intäkter och avdragsgilla kostnader som annars varit hänförliga

till aktiebolaget.

8 § Om aktiebolaget i sin balansräkning redovisar pensionsskuld eller avsättning

under rubriken Avsatt till pensioner eller i en sådan delpost som avses i 8 a §

lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelser m.m., skall övertagaren ta

upp disponibla pensionsmedel som intäkt under det beskattningsår då verksamheten

tas över. Intäkten får i stället fördelas mellan detta beskattningsår och de

fyra närmast följande beskattningsåren på det sätt som övertagaren önskar.

 Vid tillämpning av lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel och

lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader anses aktiebolaget

och övertagaren utgöra en skattskyldig.

9 § Vid tillämpningen av reglerna i 2 kap. 3 § och 3 kap. 24 § mervär-

desskattelagen (1994:200) skall aktiebolaget och övertagaren anses utgöra en

skattskyldig.

 Bestämmelserna i 8 kap. 16 f § första meningen mervärdesskattelagen (1994:200)

skall tillämpas även vid överföring av varor enligt denna lag.

Reserveringar m.m.

10 § Har aktiebolaget gjort avsättning enligt lagen (1990:663) om ersätt-

ningsfonder eller enligt lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder, får en sådan

fond övertas.

 Fonderna skall anses avsatta under det år då avsättningen har skett hos

aktiebolaget.

11 § Övertagaren övertar aktiebolagets rätt till avdrag enligt lagen (1993:1539)

om avdrag för underskott av näringsverksamhet med de begränsningar som följer av

andra stycket.

 Har aktiebolaget genomgått en ägarförändring inom fem år före det

beskattningsår då övertagandet sker har övertagaren rätt till avdrag för gammalt

underskott först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret efter

ägarförändringen. Detta gäller om

 1. övertagaren är ett annat aktiebolag,

 2. övertagaren vid tiden för övertagandet även bedriver annan verksamhet eller

 3. övertagaren är ett handelsbolag som helt eller delvis ägs av ett företag

som avses i 3 § första stycket lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet.

 I fråga om fysisk person medges inte avdrag för underskott enligt

bestämmelserna i 46 § 1 mom. första stycket kommunalskattelagen (1928:370).

 Underskott som avses i 2 § 14 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt får tas över av aktiebolag eller handelsbolag. Avdragsrätten för

sådant underskott är för handelsbolag begränsad till 70 procent av underskottet.

12 § Har ett handelsbolag som övertar verksamheten erhållit aktierna från

delägare, skall tillskottet vid beräkning av delägarens justerade ingångsvärde

enligt 24 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt bestämmas med

utgångspunkt i anskaffningsvärdet enligt 27 § 2 mom. samma lag för de

tillskjutna aktierna.

13 § När fördelningsunderlag enligt 2 § lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning första gången skall beräknas för övertagaren, sker beräkningen med

beaktande av aktiebolagets utgående värden.

14 § Vid tillämpning av lagen (1993:1537) om expansionsmedel gäller att

övertagaren vid taxeringen för det närmast föregående beskattningsåret skall

anses ha expansionsmedel som svarar mot 138,89 procent av aktiebolagets eget

kapital, minskat med tillskjutet kapital. I fråga om delägare i handelsbolag

gäller motsvarande beträffande dennes del av kapitalet.

Överstiger anskaffningsvärdet för aktierna, beräknat enligt 27 § 2 mom. lagen

(1947:576) om statlig inkomstskatt, det tillskjutna kapitalet, skall det egna

kapitalet minskas med anskaffningsvärdet.

15 § Vid tillämpning av lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjäm-

ningsreserv anses aktiebolaget och övertagaren som ett företag.

Övriga bestämmelser

16 § En kopia av sådan balansräkning som avses i 2 § första stycket 3 skall ges

in med den självdeklaration i vilken den övertagna verksamheten skall redovisas

första gången. Uppgifter skall lämnas om vilka personer som var aktieägare i

bolaget vid utgången av år 1995 och vid upplösningen. Dessa uppgifter skall

lämnas även i den självdeklaration där aktiebolagets verksamhet skall redovisas

sista gången.

17 § Övertagaren svarar för sådana aktiebolagets skatter och avgifter som anges

i 1 § lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m.

18 § Beteckningar i denna lag som förekommer i kommunalskattelagen (1928:370)

och i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt har samma betydelse som i de

lagarna.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996 och tillämpas i fråga om aktiebolag

som avregistrerats efter ikraftträdandet. På begäran av övertagaren eller, om

övertagandet görs av flera personer, samtliga övertagare tilllämpas lagen även i

fråga om aktiebolag som avregistrerats under perioden den 1 januari 1996 - den

30 juni 1996.

 4

3 Ärendet och dess beredning

Från och med den 1 januari 1995 delas aktiebolagen in i två kategorier, publika

och privata bolag (prop. 1993/94:196, bet. 1993/94:LU32, SFS 1994:802 och bet.

1994/95:LU1, SFS 1994:1395). Alla aktiebolag som bildas efter den 1 januari 1995

måste ha minst 100 000 kr i aktiekapital. För befintliga bolag gäller att de

måste ha anmält den nödvändiga ökningen av aktiekapitalet till Patent- och

registreringsverket före utgången av år 1997. Annars blir bolaget avregistrerat

och avförs ur aktiebolagsregistret. Aktiebolaget är därigenom upplöst.

 Gränsdragningen mellan handelsbolag och enkla bolag ändrades våren 1993 (prop.

1992/93:137, bet. 1992/93:LU43, SFS 1993:760). De nya reglerna trädde i kraft

den 1 januari 1995 och innebär bl.a. att ett handelsbolag uppkommer först genom

att bolaget förs in i handelsregistret. Om ett handelsbolag som har bildats

enligt äldre regler var oregistrerat vid utgången av år 1995 anses det vara

upplöst vid denna tidpunkt. Fortsätter bolagsmännen verksamheten föreligger ett

enkelt bolag. Enligt nu gällande regler får näringsverksamhet utövas i enkla

bolag.

 Inom Finansdepartementet utarbetades under 1995 promemorian Inkomst-

skatteregler med anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek

(Ds 1995:81) som behandlar behovet av skatteregler till följd av den ovan nämnda

civilrättsliga regleringen. En sammanfattning av promemorian finns i bilaga 1.

Promemorian har remissbehandlats. En förteckning av remissinstanserna finns i

bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

lagstiftningsärendet (dnr Fi95/7030).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 7 mars 1996 att inhämta Lagrådets yttrande över det

lagförslag som finns i bilaga 3.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 4.

 Regeringen har i allt väsentligt följt Lagrådets förslag. Dessutom har vissa

redaktionella ändringar skett.

Riksdagsbehandling

Det är angeläget att de regler regeringen i det följande föreslår kan träda i

kraft snarast möjligt. De föreslagna reglerna är avsedda att träda i kraft den 1

juli i år, och skall enligt huvudregeln (se avsnitt 4.16) tillämpas i fråga om

aktiebolag som avregistreras efter ikraftträdandet. Riksdagsbehandling bör

därför ske under innevarande riksmöte.

 5

4 Inkomstskatteregler med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek

4.1 Allmänna utgångspunkter

Regeringens förslag: Skatteregler införs som gör det möjligt för aktieägarna

till sådana aktiebolag som inte höjer aktiekapitalet till det nya minimikravet

100 000 kr att fortsätta näringsverksamheten i en annan företagsform. Reglerna

ger ingen definitiv skattelättnad.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Med ett undantag anser de remissinstanser som har yttrat

sig i frågan att det är angeläget att underlätta ett byte av företagsform för de

aktiebolag som inte uppfyller det nya kravet på att aktiekapitalet skall uppgå

till minst 100 000 kr. Svenska Revisorsamfundet ifrågasätter om den föreslagna

lagstiftningen bör införas med hänsyn till att det för den enskilde företagaren

kan vara svårt att förutse konsekvenserna av att beskattningen skjuts på

framtiden.

 Bakgrunden till regeringens förslag: Från och med den 1 januari 1995 delas

aktiebolagen in i två kategorier, publika och privata bolag. Ändringen i

aktiebolagslagen (1975:1385) har skett mot bakgrund av EG:s bolagsrättsliga

direktiv. De publika aktiebolagen skall, till skillnad från de privata, kunna

vända sig till allmänheten för att skaffa kapital. Fondpapper som har givits ut

av privata aktiebolag skall inte kunna bli föremål för handel på börs eller

annan organiserad marknadsplats.

 Aktiekapitalet skall i ett publikt aktiebolag uppgå till minst 500 000 kr och

i ett privat aktiebolag till minst 100 000 kr. Ett publikt aktiebolags firma

skall åtföljas av beteckningen (publ), om det inte redan av firman framgår att

bolaget är publikt.

 Aktiemarknadsbolag med ett aktiekapital på minst 500 000 kr blev automatiskt

publika aktiebolag den 1 januari 1995. Övriga bolag som var registrerade i

aktiebolagsregistret den 1 januari 1995 och som inte före detta datum

registrerat beslut om att bolaget skall vara ett publikt aktiebolag anses vara

privata bolag.

 Aktiebolag, som har bildats före den 1 januari 1995, skall ha anmält den

nödvändiga ökningen av aktiekapitalet till registrering senast vid utgången av

år 1997. Bolaget kommer annars att avföras ur aktiebolagsregistret (punkt 6 av

övergångsbestämmelserna till SFS 1994:802). Genom avregistreringen anses bolaget

vara upplöst.

 Ett bolag som inte har ett registrerat aktiekapital som uppgår till 100 000 kr

kan också avregistreras om samtliga aktieägare och styrelseledamöter samt

verkställande direktören begär det före utgången av oktober 1997 (punkt 5 av

övergångsbestämmelserna till SFS 1994:802). Patent- och registreringsverket, som

är registreringsmyndighet, skall genast kungöra detta i Post-och Inrikes

Tidningar. Tidigast en månad därefter får bolaget avföras ur registret.

 När ett aktiebolag har avförts ur registret svarar aktieägarna samt

styrelseledamöterna och verkställande direktören solidariskt för bolagets

förpliktelser. Bolagets tillgångar övergår till aktieägarna. De inträder vidare

i bolagets ställe som part i de avtal som bolaget har slutit med tredje man.

 Skälen för regeringens förslag: En upplösning av ett aktiebolag medför

skatterättsliga konsekvenser för såväl bolaget som dess ägare.

 Enligt 24 § 2 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, SIL, anses aktier

och andra finansiella instrument avyttrade om det aktiebolag som har gett ut dem

avregistreras på grund av att bolaget inte har ett aktiekapital på minst 100 000

kr. Aktieägarna blir således reavinstbeskattade. Vid reavinstberäkningen

värderas tillgångarna till marknadsvärdet vid upplösningstillfället. De skulder

som finns vid denna tidpunkt avräknas. Reavinsten kan delvis bli beskattad i

inkomstslaget tjänst om det är ett fåmansföretag som avregistreras (3 § 12 mom.

SIL).

 En upplösning medför även skattekonsekvenser för bolaget. Aktiebolaget blir

nämligen uttagsbeskattat. Enligt huvudregeln i punkt 1 av anvisningarna till 22

§ kommunalskattelagen (1928:370), KL, gäller följande. Har en tillgång tagits ut

ur en förvärvskälla sker beskattning som om tillgången i stället hade avyttrats

för ett belopp motsvarande marknadsvärdet. Två förutsättningar ställs upp för

att uttagsbeskattning skall ske. En är att vederlag eller vinst vid en avyttring

skulle ha tagits upp som intäkt av näringsverksamhet. Den andra är att det inte

finns särskilda skäl mot uttagsbeskattning. Avsikten är att det skall vara

möjligt att underlåta uttagsbeskattning i vissa omstruktureringsfall o.d. (prop.

1989/90:110 s. 557). När ett aktiebolag ombildas till handelsbolag, enkelt bolag

eller enskild firma lämnar aktiebolagets tillgångar den dubbelbeskattade sektorn

och enligt praxis är det då inte möjligt att underlåta uttagsbeskattning trots

att verksamheten fortsätter i annan form.

 Även andra beskattningskonsekvenser inträder. Bl.a. kan nämnas att

periodiseringsfonder, enligt 5 § 1 lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder

omedelbart skall återföras till beskattning om den skattskyldige har upphört att

bedriva näringsverksamhet. Motsvarande gäller i fråga om

[9 § lagen (1990:663) om ersättningsfonder] och skatteutjämningsreserver [11 §

lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjämningsreserv].

 Enligt uppgift från Patent- och registreringsverket fanns det vid årsskiftet

1994/95 cirka 223 000 aktiebolag som hade ett aktiekapital motsvarande det

hittillsvarande minimikravet. Vidare hade omkring 54 000 aktiebolag ett

aktiekapital i storleksordningen 51 000-499 000 kr. Det är således ett mycket

stort antal bolag som berörs av de nya reglerna, och det framstår redan av den

anledningen som angeläget att införa bestämmelser i syfte att underlätta ett

byte av företagsform för dem som inte klarar av det nya minimikravet. Till

bilden hör också att enskilda näringsidkare och delägare i handelsbolag från och

med 1995 års taxering fått skatteregler som väsentligen är likvärdiga med

reglerna för enmansaktiebolag (prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, SFS

1993:1536-1537 m.fl.). Utgångspunkten för den föreslagna övergångsregleringen är

att skattereglerna skall vara neutrala i fråga om valet av företagsform, dvs.

skattereglerna skall varken försvåra eller ge incitament till att byta

företagsform. Förslagen ger inte någon definitiv skattelättnad. Avsikten är

endast att göra det möjligt att driva aktiebolagets verksamhet vidare utan

omedelbara skattekonsekvenser.

Budgeteffekter

Förslagen ger ingen definitiv skattelättnad för aktiebolagen eller dess ägare

och kan inte bedömas ha några budgetmässiga konsekvenser.

4.2 Förutsättningar för lagens tillämpning

Regeringens förslag: Det upplösta aktiebolagets verksamhet får tas över av en

fysisk person, delägare i ett enkelt bolag, ett dödsbo, ett handelsbolag eller

ett aktiebolag under förutsättning att det upplösta aktiebolaget bedrivit

näringsverksamhet sedan ingången av år 1995 att övertagaren tar över hela

verksamheten och fortfarande bedriver denna vid utgången av det beskattningsår

den övertagna verksamheten skall redovisas första gången och att aktiebolaget

har upprättat ett bokslut med anledning av övertagandet. Vidare krävs att samma

fysiska och/eller juridiska person eller personer som ägde aktierna den 31

december 1995 och vid bolagets upplösning äger den övertagna verksamheten.

Andelarna skall vara lika stora vid båda tillfällena. Skillnader i ägarför-

hållandena som beror på arv, testamente eller bodelning med anledning av makes

död beaktas inte.

Promemorians förslag: Samma som regeringens förslag. Enligt promemorieförslaget

kunde dock varken delägare i enkla bolag eller ett aktiebolag ta över

verksamheten. Inte heller skulle lagen tillämpas om det upplösta aktiebolaget

haft tillräckligt med balanserade vinstmedel för att höja aktiekapitalet genom

fondemission efter utgången av år 1994.

 Remissinstanserna: Flera remissinstanser, däribland Lantbrukarnas Riksförbund

(LRF) och Skogsägarnas Riksförbund (SRF), anser att enkla bolag bör omfattas av

bestämmelserna. De framhåller att lagstiftningen har ändrats på så sätt att det

numera är tillåtet att bedriva näringsverksamhet i enkelt bolag och att denna

samverkansform således måste anses vara accepterad av lagstiftaren. Vidare

understryks att det alltid varit möjligt att bedriva jord- och skogsbruk i

enkelt bolag samt att den föreslagna regleringen kan tvinga t.ex. äkta makar som

är aktieägare i ett driftbolag att gå över till handelsbolagsformen.

Riksskatteverket (RSV) föreslår att reglerna görs tillämpliga i fall när ett

aktiebolag äger samtliga aktier och tar över verksamheten.

 Ett stort antal remissinstanser har vänt sig mot att reglerna inte skulle vara

tillämpliga om bolaget genom fondemission efter år 1994 hade kunnat höja

aktiekapitalet till 100 000 kr. Handelshögskolan i Stockholm pekar på att

aktiebolag med stora övervärden i tillgångar, vilkas beskattade vinstmedel ändå

inte förslår till en fondemission, kommer att kunna överföra tillgångarna till

ägaren eller ägarna med stöd av den föreslagna lagen, medan ett bolag utan

större övervärden i tillgångar men med tillräckligt mycket beskattade medel för

att kunna öka aktiekapitalet inte kan använda sig av lagen.

 Några remissinstanser, bl.a. RSV, önskar en precisering av vad som krävs för

att ett bolag skall anses vara vilande. De anför bl.a. att lagförslagets

ordalydelse kan tolkas på så sätt att så snart en aldrig så liten

näringsverksamhet bedrivits, som omfattas av 21 § KL, skall lagen tillämpas.

 RSV föreslår med hänvisning till skattemyndighetens kontrollmöjligheter att

övertagaren skall ha bedrivit näringsverksamheten minst ett år efter

övertagandet.

 Bokföringsnämnden m.fl pekar på att överlåtaren respektive övertagaren i vissa

fall kan vara skyldig att upprätta årsredovisning enligt olika lagar på grund av

införandet av den nya årsredovisningslagen som trädde i kraft den 1 januari

1996. RSV ifrågasätter om det inte vore lämpligt att föreskriva att det

särskilda bokslut som aktiebolaget enligt lagförslaget skall upprätta görs i

enlighet med i dag gällande regler.

Skälen för regeringens förslag:

Övertagarna

Från och med den 1 januari 1995 är det möjligt att bedriva näringsverksamhet i

enkelt bolag. Tidigare har detta varit möjligt endast i undantagsfall, t.ex.

inom jord- och skogsbruket. Motivet till den nya lagstiftningen är bl.a. (prop.

1992/93:137 s. 7) att det finns behov av utvidgade möjligheter att utöva

näringsverksamhet i enkelt bolag. Ett exempel är enligt det föredragande

statsrådet uthyrning av samägda fastigheter, där det ofta både för

fastighetsägarna och för tredje man torde framstå som verklighetsfrämmande att

betrakta uthyrningsverksamheten som ett handelsbolag.

 De skatterättsliga reglerna för enkla bolag kan medföra kontrollproblem vid

taxeringen. Bolaget är varken en juridisk person eller ett skattesubjekt.

Inkomsten beskattas hos delägarna i förhållande till vars och ens andel.

Bolagsmännen får göra värdeminskningsavdrag på sin del av inventarierna och de

kan tillämpa olika avskrivningsmetoder och göra avdrag med olika stora belopp.

Bolagsmännen kan vidare redovisa inkomsten på två sätt. Antingen kan bolaget

behandlas som en enhet varvid delägarna redovisar den del av inkomsten som

belöper på hans andel. Delägarna kan alternativt välja att redovisa respektive

andel av bolagets verksamhet i deklarationen.Avsaknaden av en enhetlig reglering

är i sig ägnad att leda till svårigheter vid det praktiska taxeringsarbetet.

Detta talar mot att låta det upplösta aktiebolagets verksamhet tas över av ett

enkelt bolag. Häremot skall emellertid ställas att det enkla bolaget numera är

en accepterad företagsform. Vidare måste de problem som kan uppkomma för jord-

och skogsbrukets del beaktas. Sammanfattningsvis framstår det därför som rimligt

att låta även enkla bolag ta över verksamheten.

 Enligt förslaget i promemorian kan ett avregistrerat bolags verksamhet tas

över av två eller flera aktiebolag genom ett handelsbolag. Med hänsyn till att

avyttringsbegreppet i 24 § 2 mom. SIL har ändrats (prop. 1994/94:187, bet.

1994/95:SkU31, SFS 1995:854) till att omfatta även den situationen att

aktiebolag blir avregistrerade enligt punkt 5 eller 6 av

övergångsbestämmelserna, dvs. att reavinstbeskattning kommer i fråga bör

reglerna omfatta även fall när ett aktiebolag tar över verksamheten.

Möjligheten att öka aktiekapitalet genom fondemission

Promemorians förslag att reglerna inte skall få tillämpas om det upplösta

bolaget haft tillräckliga balanserade vinstmedel för att kunna höja aktie-

kapitalet till 100 000 kr genom en fondemission framstår i och för sig som

rimligt med tanke på syftet att göra det möjligt för bolag som inte kan höja

sitt kapital att fortsätta verksamheten i annan form.

 En fondemission innebär en ökning av aktiekapitalet utan tillskott av nytt

kapital. Aktiekapitalet ökas antingen genom minskning av det fria egna kapitalet

eller reservfonden eller genom uppskrivning av värdet på anläggningstillgångar.

Även om praktiska skäl finns för promemorians förslag att avgränsa

förutsättningen på så sätt att endast fondemission genom överföring av

balanserade vinstmedel omfattas, blir regleringen inte neutral. Härtill kommer

att enskilda näringsidkare och handelsbolag numera har skatteregler som i allt

väsentligt är likvärdiga med reglerna för enmansbolag. Skattereglerna bör vara

neutrala och det framstår inte som rimligt att med reglernas hjälp mer eller

mindre påtvinga den skattskyldige en företagsform som kanske är olämplig i det

enskilda fallet. Regeringen anser att övervägande skäl talar för att

promemorieförslaget justeras på den här punkten.

Företag som bedriver näringsverksamhet

Den föreslagna lagen syftar till att göra det möjligt för de förutvarande

aktieägarna att fortsätta verksamheten i en annan form. Begränsningen till

aktiebolag som bedriver näringsverksamhet är därför naturlig.

 Lagförslaget har utformats så att endast näringsverksamhet i form av rörelse

eller fastighetsförvaltning innefattas i begreppet. Näringsverksamhet definieras

i 21 § KL som yrkesmässigt självständigt bedriven förvärvsverksamhet. I

förarbetena (prop. 1989/90:110 s. 649) framhålls att definitionen ansluter till

kraven i då gällande rätt och att den rättspraxis som utbildats på området

således belyser frågan om när näringsverksamhet skall anses föreligga. Kravet på

yrkesmässighet får som regel anses innebära att verksamheten skall betingas av

varaktighet, självständighet och vinstsyfte. Några remissinstanser, bl.a. RSV,

önskar en precisering av vad som krävs för att ett bolag skall anses vara

vilande. De anför bl.a. att lagförslagets ordalydelse kan tolkas på så sätt att

så snart en aldrig så liten näringsverksamhet bedrivits, som omfattas av 21 § KL

skall lagen tillämpas.

 Det kan i enskilda fall kan vara svårt att avgöra om ett aktiebolag har

avvecklat sin verksamhet. Endast den omständigheten att bolaget innehåller

kvarvarande rörelsetillgångar från en tidigare bedriven verksamhet bör inte

föranleda att lagen blir tillämplig. Det framstår som rimligt att det är fråga

om en i gång varande verksamhet. Genom att uppställa ett krav på att

verksamheten är av mer än obetydlig omfattning exkluderas vad som i realiteten

utgör vilande företag från möjligheten att använda lättnadsreglerna (se vidare 2

§ och kommentaren till denna).

Övertagaren skall fortsätta att driva den övertagna verksamheten

Villkoret att övertagaren skall fortsätta att driva den övertagna verksamheten

är motiverat av syftet att göra det möjligt för de förutvarande aktieägarna att

fortsätta verksamheten i annan form. RSV befarar att kontrollmöjligheterna kan

komma att sättas ur spel på grund av regelns utformning. Detta gäller särskilt

vid tvångsmässiga avregistreringar.

 Regeringens förslag innebär ett förtydligande jämfört med promemorieförslaget.

Ur aktiebolagets synvinkel innebär avregistrering enligt punkt 6 av

övergångsbestämmelserna att verksamheten upphör per den 31 december 1997.

Övertagarens verksamhet börjar i detta fall den 1 januari 1998 och det är

förhållandena vid utgången av det beskattningsåret som skall ligga till grund

för en bedömning av om verksamheten alltjämt bedrivs.

 Regeringen vill också understryka att eventuella försök från den

skattskyldiges sida att komma i åtnjutande av skatteförmåner motverkas av

skatteflyktslagen.

Balansräkning med anledning av övertagandet

En balansräkning skall upprättas med anledning av verksamhetsöverföringen.

Balansräkningen behövs för att den föreslagna lagens bestämmelser skall kunna

tillämpas.

 Fram till avregistreringen är aktiebolaget ett skattesubjekt och skattskyldigt

för sina inkomster. Balansräkningen är således nödvändig för att

deklarationsskyldigheten skall kunna fullgöras på ett riktigt sätt.

 Årsredovisningslagen (1995:1554) trädde i kraft den 1 januari 1996. De nya

reglerna gäller såvitt nu är av intresse aktiebolag och vissa handelsbolag. Det

avregistrerade aktiebolaget och övertagaren kan på grund av de nya

bestämmelserna bli skyldiga att upprätta bokslut enligt olika lagar. Den

bristande samordningen kan medföra problem vid verksamhetsöverföringen. Frågan

kommer att beredas vidare.

Ägaridentitet

Kravet på ägarsamband är enligt praxis en förutsättning för att företag skall

kunna ombildas till skattemässiga värden utan uttagsbeskattning. Det är

motiverat bl.a. av önskemålet att förhindra att benefika förfoganden över

rörelsetillgångarna genomförs utan uttagsbeskattning. I rättstillämpningen har

en viss förskjutning mellan ägargrupper accepterats.

 Regeringen anser att det skall råda en strikt ägaridentitet mellan

aktiebolaget och övertagaren. Det innebär att ett aktiebolag med flera ägare kan

tas över av delägare i enkelt bolag eller av ett handelsbolag. Ett bolag med

endast en ägare kan tas över av en fysisk person, ett dödsbo eller av ett

aktiebolag.

 När delägare i enkla bolag och handelsbolag tar över verksamheten skall deras

kapitalandelar stå i proportion till respektive andel av aktiebolagets kapital.

 Det avregistrerade bolagets rättigheter, däribland äganderätten till bolagets

egendom, övergår till aktieägarna genom universalsuccession. Bolagsmännen i ett

enkelt bolag bör mot bakgrund härav anses ha en andel i alla tillgångar.

 Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR framhåller att delägarna i ett

handelsbolag kan avtala om en resultatfördelning som avviker från vad som svarar

mot ägarandelen. Vid en framtida realisation kan det medföra att den princip som

kravet på ägaridentitet avser att upprätthålla sätts ur spel.

 Civilrättsligt gäller avtalsfrihet för resultatfördelningen mellan delägarna i

ett handelsbolag. Delägarnas skilda intressen garanterar vanligtvis en rimlig

fördelning. Normalt godtas därför vid taxeringen den inkomstfördelning delägarna

har gjort. Fördelningen kan emellertid frångås vid beskattningen om den innebär

en obehörig inkomstöverföring. Enligt regeringens mening bör det inte föranleda

några särskilda svårigheter att upprätthålla kravet på ägaridentitet.

4.3 Uttagsbeskattning

Regeringens förslag: Övertagandet skall inte medföra uttagsbeskattning av

aktiebolaget om tillgångarna hos övertagaren är hänförliga till

näringsverksamhet. Inte heller fastigheter och bostadsrätter uttagsbeskattas.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran.

Kammarrätten i Sundsvall anser dock att ett klargörande bör göras avseende

skatteflyktslagens tillämplighet.

 Skälen för regeringens förslag: Uttagsbeskattning skall ske om verksamheten i

en förvärvskälla upphör. Det är möjligt att underlåta uttagsbeskattning i vissa

omstruktureringsfall. De villkor som ställs upp i praxis är att överlåtelsen

skall göras av organisatoriska skäl, att ett starkt ägarsamband skall finnas,

att reglerna om dubbelbeskattning inte får kringgås, att omsättningstillgångar

inte får ändra karaktär till anläggningstillgångar samt att det inte får

uppkomma någon otillbörlig skatteförmån.

 I det här fallet görs inte överlåtelsen av organisatoriska skäl utan på grund

av att aktiebolaget inte höjer sitt kapital till den nya minimigränsen. Det är

redan av den anledningen nödvändigt med en särskild bestämmelse för att

uttagsbeskattning skall kunna undvikas. Verksamhetsöverlåtelsen innebär vidare,

utom i det fallet att ett aktiebolag tar över verksamheten, att tillgångarna

lämnar den dubbelbeskattade sektorn.

 För näringsidkare som är fysiska personer gäller att reavinst vid försäljning

av värdepapper, bl.a. aktier (även aktier som innehas av organisatoriska skäl)

beskattas i inkomstslaget kapital och således blir lägre beskattade. Aktier,

obligationer och andra värdepapper skall därför inte utan skattekonsekvenser

kunna tas över av fysiska personer. I handelsbolag hänförs alla vinster och

förluster på värdepapper till inkomstslaget näringsverksamhet. Handelsbolag bör

därför få ta över värdepapper.

 Fastigheter som i och med avregistreringen av aktiebolaget ändrat karaktär

till privatbostäder kan definitionsmässigt inte ingå i näringsverksamhet. I

normalfallet torde det vara fråga om företagsledarens egen bostad och fastig-

heten kan således anses utgöra verksamhetsfrämmande egendom för aktiebolaget.

Billighetsskäl talar likväl för att undanta även sådana fastigheter från

uttagsbeskattning. Däremot bör avskattning av värdeminskningsavdrag ske hos

aktiebolaget och en särskild reavinstberäkning tillämpas om fastigheten säljs

efter avregistreringen (se avsnitt 4.6).

 Det kan inte uteslutas att vissa skattskyldiga försöker utnyttja de föreslagna

reglerna för förfaranden av skatteflyktskaraktär. Förslaget innehåller i

huvudsak regler för beräkning av inkomst enligt KL och SIL och lagen (1995:575)

mot skatteflykt, som gäller bl.a. i fråga om taxering till kommunal och statlig

inkomstskatt, kan därför tillämpas under förutsättning att villkoren i övrigt är

uppfyllda. Det är självfallet svårt att närmare ange i vilka fall en taxering på

grundval av förfarandet (2 § 3 skatteflyktslagen) skulle strida mot

lagstiftningens grunder. RSV har uttryckt oro över att de tidskrav som ställts

upp med avseende på hur länge den övertagna verksamheten skall bedrivas och

jämförelsetidpunkterna för när ägaridentitet skall föreligga kan leda till

kontrollsvårigheter. Även om lagförslaget har förtydligats och arbetats om i de

avseendena kan säkert svårigheter kvarstå. Den övertagna verksamhetens

varaktighet bör enligt regeringens uppfattning vara en sådan omständighet som

kan påverka bedömningen av om skatteflyktslagen är tillämplig i sådana fall som

RSV åsyftar.

4.4 Reavinstbeskattning

Regeringens förslag: Skattepliktig reavinst eller avdragsgill reaförlust

uppkommer inte på grund av aktietillskott i samband med verksamhetsöverföringen

och inte heller på grund av att aktiebolaget avregistreras.

 Om övertagna tillgångar avyttras skall aktiebolagets anskaffningstid samt

anskaffnings- och förbättringskostnader användas vid reavinstberäkningen.

Promemorians förslag: Tillskott av aktier i samband med verksamhetsöverföringen

reglerades inte uttryckligen.

 Remissinstanserna: RSV föreslår att lagtexten kompletteras på så sätt att det

uttryckligen framgår att aktietillskott till övertagande handelsbolag varken

skall medföra skattepliktig reavinst eller avdragsgill reaförlust.

 Skälen för regeringens förslag: I det fall ett aktiebolag ägs av två eller

flera fysiska personer kan verksamheten tas över av delägarna i ett enkelt bolag

eller av ett handelsbolag. Det sist nämnda fallet förutsätter att ägarna bildar

handelsbolaget innan avregistreringen och att de tillskjuter aktierna i samband

därmed. Vid avregistreringen kommer då aktiebolagets tillgångar att tillfalla

det nybildade handelsbolaget.

 Såväl tillskottet av aktierna som avregistreringen är reavinstgrundande och

bör således som RSV framhållit uttryckligen regleras för att säkerställa att

några omedelbara beskattningskonsekvenser inte skall uppkomma.

 Reglerna bygger på att kontinuiteten i beskattningen skall upprätthållas. Det

är därför naturligt att aktiebolagets anskaffningstid samt anskaffnings- och

förbättringskostnader används vid reavinstberäkningen i de fall övertagna

tillgångar säljs.

4.5 Stämpelskatt

Regeringens bedömning: Någon generell reglering om att övertagaren medges

undantag från skatteplikt för stämpelskatt bör inte göras.

Promemorians förslag: Övertagaren medges undantag från skatteplikten enligt

lagen (1984:404) om stämpelskatt, StämpelskatteL, vid inskrivningsmyndigheter

för fastighetsförvärv vid verksamhetsöverföringen.

 Remissinstanserna: Ett antal remissinstanser, däribland Hovrätten över Västra

Sverige och Kammarrätten i Sundsvall, anser att bestämmelsen bör tas in i lagen

om stämpelskatt. RSV påpekar att bestämmelsen förutsätter informationsutbyte

mellan inskrivningsmyndigheten och skattemyndigheten.

 Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser i och för sig att

aktiebolag som bedriver näringsverksamhet och fortsätter verksamheten i annan

form efter avregistreringen bör slippa stämpelskatt i de fall fastigheter förs

över till och används i den nya verksamheten. Det är emellertid svårt att lösa

frågan genom en generell reglering.

 Kammarkollegiet, vars beslut kan överklagas till regeringen kan medge

befrielse från eller återbetalning av stämpelskatt när det finns synnerliga

skäl. Bestämmelser om detta finns i 42 § StämpelskatteL och i förordningen

(1979:293) om befrielse från eller återbetalning av viss stämpelskatt.

 Befrielse från eller återbetalning av stämpelskatt bör kunna komma i fråga i

här avsedda fall. Något lagstiftningsingripande är därför inte nödvändigt.

4.6 Fastigheter

Regeringens förslag: Värdeminskningsavdrag på fastigheter samt avdrag för

värdehöjande reparationer och underhåll avseende fastigheter och bostadsrätter

som ändrar karaktär till privatbostäder skall återföras hos aktiebolaget.

 Anskaffningsvärdet skall vid reavinstberäkningen vid en framtida avyttring

reduceras för sådana fastigheter och bostadsrätter.

Promemorians förslag: Utöver tekniska skillnader omfattade promemorieförslaget

samtliga fastigheter.

 Remissinstanserna: Regeln anses vara onödigt komplicerad. Flera remiss-

instanser påpekar också att normalt sett säljs aktierna i stället för

fastigheten, eftersom detta som regel är förmånligare.

 Skälen för regeringens förslag: Näringsfastigheter och motsvarande

bostadsrätter som ändrar karaktär till privatbostadsfastigheter respektive

privatbostäder bör som redovisats i avsnitt 4.3 undantas från uttagsbeskattning

trots att de inte kan ingå i övertagarens näringsverksamhet.

 När egendom av här avsett slag byter karaktär tillämpas reglerna om

återläggning i punkt 5 av anvisningarna till 22 § KL. Återläggningsreglerna

omfattar både värdeminskningsavdrag m.m. och avdrag för utgifter för

värdehöjande reparationer och underhåll. Värdeminskningsavdrag kan endast komma

i fråga beträffande näringsfastigheter medan utgifter för värdehöjande

reparationer och underhåll kan avse både näringsfastigheter och motsvarande

bostadsrätter. När en näringsfastighet (bostadsrätt) byter karaktär i samband

med avregistreringen skall bestämmelserna om återläggning tillämpas. Något skäl

att underlåta en sådan begränsad avskattning i de fall det är fråga om här finns

inte. Återläggningen bör inte heller förläggas vid en senare tidpunkt än

karaktärsbytet. Förenklingsskäl talar för att den sker i direkt anslutning till

avregistreringen. Det bör också framhållas att om egendomen avyttras får de

återlagda beloppet, i den mån det hänför sig till utgifter för reparation och

underhåll, öka omkostnadsbeloppet. För det fall egendomen utgör en

omsättningstillgång hos aktiebolaget skall i stället bestämmelserna i punkt 4 av

anvisningarna till 22 § KL tillämpas, vilket innebär att medgivna

värdeminskningsavdrag som inte har gjorts i räkenskaperna skall återföras till

beskattning.

 Det finns också anledning att införa regler som tar sikte på reavinst-

beräkningen vid en framtida avyttring av privatbostadsfastigheten eller

privatbostaden. Värdeökningen under aktiebolagets innehavstid bör beskattas

fullt ut. Ett sätt att åstadkomma detta är att reducera anskaffningsvärdet för

fastigheten. Hur reduceringen skall ske utvecklas närmare i

författningskommentaren till 5 §.

4.7 Tillgångar och skulder

Regeringens förslag: Tillgångar och skulder skall tas upp till belopp som

motsvarar aktiebolagets utgående värden.

 Övertagaren tar över avskrivningsunderlag och anskaffningstidpunkt i fråga om

värdeminskningsavdrag.

 Avdrag för framtida utgifter som medgivits aktiebolaget skall återföras till

beskattning hos övertagaren. Denne är berättigad till avdrag i den mån sådana

utgifter förekommit eller kommer att uppkomma.

 En bestämmelse införs om värdering av fastigheter som ändrar karaktär från

anläggningstillgång till omsättningstillgång.

 Disponibla pensionsmedel skall tas upp som intäkt. Intäkten får fritt fördelas

mellan det beskattningsår då verksamheten tas över och de fyra närmast följande

beskattningsåren.

 En kontinuitetsregel införs för avkastningsskatt på pensionsmedel och särskild

löneskatt på pensionskostnader.

Promemorians förslag: Samma som regeringens förslag med den skillnaden att

promemorian inte innehöll förslag om värderingen av fastigheter som ändrar

karaktär från anläggningstillgång till omsättningstillgång. Avkastningsskatten

på pensionsmedel och den särskilda löneskatten på pensionskostnader berördes

inte heller.

 Remissinstanserna: Förutom redaktionella synpunkter anser en del

remissinstanser att återföringstiden för disponibla pensionsmedel är för kort.

Bl.a. Industriförbundet och PensionsRådet anser att den bör sträckas ut till tio

år. PensionsRådet anser vidare, i likhet med RSV, att frågan om särskild

löneskatt på pensionskostnader bör uppmärksammas.

 Skälen för regeringens förslag: Förslagen förutsätter att det skall föreligga

kontinuitet och enhet mellan aktiebolaget och övertagaren. Tillgångar och

skulder skall därför tas upp till de värden som motsvaras av de utgående

skattemässiga värdena aktiebolagets sista beskattningsår. Vidare skall

aktiebolagets avskrivningsplaner tas över. Det innebär bl.a. att övertagaren gör

avskrivningar på aktiebolagets anskaffningsvärden. Avsättningar för framtida

utgifter skall tas upp till beskattning av övertagaren. Denne medges i sin tur

avdrag i den mån det är berättigat.

 Aktier i fastighetsförvaltande bolag som ägs av den som bedriver

byggnadsrörelse eller handel med fastigheter utgör omsättningstillgång hos den

skattskyldige bl.a. om intressegemenskap råder mellan den skattskyldige och

företaget. I företaget utgör fastigheterna däremot anläggningstillgång.

Fastigheterna ändrar normalt karaktär till omsättningstillgång vid

verksamhetsöverföringen och en värderingsregel är därför nödvändig.

 Det är sannolikt sällsynt att något av de aktiebolag som omfattas av den

föreslagna övergångsregleringen redovisar pensionsskuld eller avsättning under

rubriken Avsatt till pensioner. För att undvika att likviditetsproblem uppkommer

i de undantagsfall sådana reserveringar finns bör en regel införas som gör det

möjligt att återföra disponibla pensionsmedel successivt. Promemorians förslag

om en femårig överföringstid får anses vara tillräckligt.

 Vid tillämpningen av lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader uppkommer problem som behöver lösas. Remissinstanserna har

efterlyst ett klarläggande av hur negativa löneskatteunderlag hos aktiebolaget

skall hanteras. Regeringen anser att de bör få föras över till den nya

verksamheten. Även andra frågor kan uppkomma. Det är därför rimligt att införa

en kontinuitetsregel av generell räckvidd.

4.8 Ersättningsfonder och periodiseringsfonder

Regeringens förslag: Ersättningsfonder och periodiseringsfonder får föras över

till den nya verksamheten. Avsättningarna anses ha skett det år aktiebolaget

fick avdrag för avsättningen.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Förslaget tillstyrks eller lämnas utan erinran i sak.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 9 § första stycket 7 lagen om

ersättningsfonder skall en ersättningsfond återföras till beskattning om

skattskyldigheten för inkomst av förvärvskällan har upphört. Det finns en

motsvarande bestämmelse i 5 § 1 lagen om periodiseringsfonder. Fonderna kan

övertas under vissa förutsättningar. Dessa förutsättningar är inte uppfyllda i

fråga om sådana verksamhetsöverföringar som omfattas av den föreslagna lagen.

För att undvika likviditetsproblem är det därför nödvändigt att införa

bestämmelser som gör det möjligt för övertagaren att ta över fonderna. Fonderna

skall därvid anses avsatta vid den tidpunkt då avsättningen skedde hos

aktiebolaget.

4.9 Underskottsavdrag

Regeringens förslag: Aktiebolagets rätt till avdrag för underskott av

näringsverksamhet får tas över. Tas verksamheten över av flera fysiska och/eller

juridiska personer sker fördelningen av underskottet i förhållande till

aktieinnehavet i det upplösta bolaget. Tidigare ägarförändringar kan medföra att

avdragsrätten begränsas under en femårsperiod från ägarförändringen. Underskott

enligt 2 § 14 mom. SIL (fållan) får tas över av delägare i handelsbolag och av

ett aktiebolag. Avdragsrätten för delägare i handelsbolag begränsas till 70

procent för underskott som hänför sig till fållan.

Promemorian: Spärren vid ägarförändringar var utformad på ett annat sätt.

Underskott i fållan fick tas över av delägare i handelsbolag med full

avdragsrätt.

 Remissinstanserna: Förutom redaktionella synpunkter har det vid remiss-

behandlingen kommit fram önskemål om ett klarläggande av hur underskott i fållan

skall behandlas. RSV efterlyser ett klarläggande av vad det skall anses innebära

för övertagaren att aktiebolagets möjlighet att själv utnyttja underskottet

påverkas av spärreglerna i 8 och 12 §§ lagen (1993:1539) om avdrag för

underskott av näringsverksamhet.

 Skälen för regeringens förslag: Syftet är att verksamhetsöverföringen inte

skall påverka möjligheten till förlustutjämning. Det är emellertid inte möjligt

att upprätthålla den principen fullt ut.

 För aktiebolag är avdragsrätten för förluster vid avyttring av kapital-

placeringsaktier och liknande tillgångar (27 § 1 mom. SIL) begränsad. Enligt 2 §

14 mom. SIL får förluster endast kvittas mot vinster vid avyttring av

motsvarande tillgångar. Uppkommer ett underskott behandlas det nästa år som en

ny reaförlust av samma slag.

 Underskott som hänför sig till fållan bör få tas över av delägare i

handelsbolag. I handelsbolag hänförs alla vinster och förluster på värdepapper

till inkomstslaget näringsverksamhet. Även om avdragsrätten för handelsbolagets

del inte är begränsad till reaförluster av motsvarande slag framstår det därför

som rimligt att underskottet får tas över. Avdragsrätten bör däremot inskränkas

till 70 procent i enlighet med bestämmelserna i punkt 33 av anvisningarna till

23 § KL.

 Enskilda näringsidkare och bolagsmän i enkla bolag bör överhuvudtaget inte få

ta över underskott i den mån de hänför sig till fållan, eftersom reavinster i de

fallen skulle bli beskattade i inkomstslaget kapital.

 Det är inte meningen att spärreglerna mot förlustutjämning skall kunna

kringgås genom verksamhetsöverföringen. Bestämmelsen har arbetats om i syfte att

förhindra kringgåenden.

4.10 Justerat ingångsvärde på andel i handelsbolag

Regeringens förslag: Delägarens justerade ingångsvärde i det övertagande

handelsbolaget skall ökas med ett belopp som motsvarar delägarens skattemässiga

anskaffningsvärde på aktierna.

Promemorians förslag: Det justerade ingångsvärdet ökas med delägarens andel av

det tillskjutna kapitalet i aktiebolaget. Ökningen får dock inte överstiga

anskaffningskostnaden för aktierna.

 Remissinstanserna: Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR, LRF, Sveriges

Fastighetsägareförbund m.fl. anser att regeln bör utformas på så sätt att det

justerade ingångsvärdet får öka med det skattemässiga anskaffningsvärdet på

aktierna.

 Skälen för regeringens förslag: Promemorieförslaget innebär att den del av

köpeskillingen för aktierna som överstiger bolagets tillskjutna kapital inte

blir avdragsbart. Ett materiellt korrekt beskattningsresultat erhålls om den

faktiska anskaffningsutgiften får beaktas. Justeringen av ingångsvärdet bör

därför ske på grundval av de faktiska anskaffningskostnaderna.

4.11 Räntefördelning

Regeringens förslag: Fördelningsunderlaget enligt lagen om räntefördelning

beräknas första året med beaktande av aktiebolagets utgående värden.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

 Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig över förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning syftar bl.a. till att förhindra att avkastning på kapital som

investeras i enskild näringsverksamhet eller i handelsbolag utsätts för mer-

beskattning i förhållande till kapital som en ägare till ett aktiebolag har

lånat ut till bolaget. Fördelningsunderlaget beräknas med utgångspunkt i

förhållandena vid utgången av närmast föregående beskattningsår. Aktiebolagets

utgående värden måste således användas när underlaget fastställs.

4.12 Expansionsmedel

Regeringens förslag: Övertagaren skall anses ha expansionsmedel som i princip

motsvarar aktiebolagets balanserade vinstmedel.

Promemorians förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

 Remissinstanserna: RSV anser att de framräknade expansionsmedlen skall

divideras med 0,72. Vidare bör enligt RSV såväl ovillkorliga som villkorliga

aktieägartillskott räknas som en del av det tillskjutna kapitalet.

Skälen för regeringens förslag:

Beräkning av expansionsmedel

Expansionsmedel i enskild näringsverksamhet (eller för delägare i handelsbolag)

motsvaras i princip av aktiebolagets fria egna kapital, dvs. sådana vinstmedel

som kan delas ut eller fonderas för att senare användas t.ex. för expansion av

verksamheten. Avsikten är att kontinuiteten i beskattningen skall bibehållas på

så sätt att endast förstaledsbeskattat kapital i aktiebolaget kan fortsätta att

utgöra förstaledsbeskattat kapital hos övertagaren.

 Övertagarens expansionsmedel vid taxeringen för det närmast föregående

beskattningsåret skall anses motsvara 138,89 % av aktiebolagets egna kapital,

minskat med tillskjutet kapital.

 Om den balanserade vinsten i ett aktiebolag uppgår till 100 000 kr, motsvaras

detta av en skattepliktig vinst om avrundat 139 000 kr. Vinsten är

förstaledsbeskattad med avrundat 39 000 kr (28 %).

 Övertagarens expansionsmedel skall uppgå till 139 000 kr. Expansions-

medelsskatten på 139 000 kr skall anses ha uppgått till avrundat 39 000 kr (28 x

139 000), vilket motsvarar den erlagda bolagsskatten. Vid en upplösning av

expansionsmedlen gottskrivs övertagaren 39 000 kr. Detta stämmer även utifrån en

beräkning av takbeloppet som får anses ha uppgått till 100 000 kr i

aktiebolaget. Det motsvarar 72 % av expansionsmedlen.

Aktieägartillskott

Aktieägartillskott - ovillkorliga och villkorliga - lämnas normalt i syfte att

förbättra ett bolags ekonomiska ställning.

 Ett ovillkorligt aktieägartillskott lämnas helt utan krav på motprestation.

Det ger inte upphov till någon skuld för bolaget utan ökar endast dess netto-

behållning. För bolaget utgör aktieägartillskottet inte skattepliktig intäkt.

Den som gjort tillskottet får tillgodoräkna sig detta som en del av

anskaffningskostnaden för aktierna i bolaget.

 Om ett aktieägartillskott lämnas med förbehåll att det skall återbetalas ur

framtida vinstmedel är det villkorligt. Ett beslut om återbetalning måste

fattas i de former som gäller för beslut om vinstutdelning. Återbetalningen får

inte heller strida mot bestämmelserna i 12 kap. 2 § aktiebolagslagen (1975:1385)

om tillåtligheten av vinstutdelning. I skatterättsligt hänseende behandlas

återbetalning av villkorliga aktieägartillskott normalt som en återbetalning av

lån. Återbetalning av lån utlöser inte någon inkomstbeskattning.

 Även om villkorliga aktieägartillskott inte utgör tillskjutet kapital bör de

räknas som en del av det tillskjutna kapitalet när expansionsmedlen bestäms.

Annars skulle övertagaren bli beskattad för tillskottet vid en minskning av

expansionsmedlen. Det skulle stå i strid med den skatterättsliga behandlingen av

villkorliga aktieägartillskott.

4.13 Skatteutjämningsreserv

Regeringens förslag: Aktiebolagets skatteutjämningsreserv skall återföras hos

övertagaren.

Promemorians förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Ingen remissinstans har yttrat sig över förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 11 § lagen (1993:1540) om återföring av

skatteutjämningsreserv (surv) gäller att återstående skattepliktig del av

survavsättningen omedelbart skall återföras till beskattning om den

skattskyldige har upphört att bedriva näringsverksamhet. En omedelbar

avskattning av kvarstående survavsättning kan få obilliga konsekvenser.

Survåterföringen bör därför få fullföljas av övertagaren.

 6

4.14 Mervärdesskatt

Regeringens förslag: Överföringen av verksamhet skall inte medföra

uttagsbeskattning. Den skall inte heller medföra återföringsskyldighet i det

fall en fastighet överförs och där aktiebolaget är skattskyldigt för uthyrning

av fastigheten. Övertagarens eventuella beräkning av jämkning av avdrag för

investeringsvara skall utgå från förhållandena i aktiebolaget.

Promemorians förslag: Promemorian innehöll inget förslag om mervärdesskatt.

 Remissinstanserna: RSV och Sveriges industriförbund har framfört att det kan

behövas kontinuitetsregler även beträffande mervärdesskatten. Fråga kan uppkomma

om eventuell återföring vid uthyrning av fastigheter och uttagsbeskattning.

 Skälen för regeringens förslag: Som lagtexten i mervärdesskattelagen är

utformad bör vissa bestämmelser införas i den nya lagen för att förhindra

oönskade skattekonsekvenser med anledning av ändrade bestämmelser om

aktiekapitalets storlek.

 Enligt mervärdesskattelagen skall uttagsbeskattning ske bl.a. om den

skattskyldige överlåter en vara till någon annan utan ersättning eller mot

ersättning som satts ned utan att nedsättningen varit marknadsmässigt betingad

(2 kap. 2 § jämförd med 7 kap. 3 § 2 a mervärdesskattelagen). En regel införs (3

§ första stycket) om att uttagsbeskattning inte skall ske vid sådana

överföringar som den föreslagna lagen är tillämplig på. Kravet på kontinuitet

medför att regler behövs som klargör att vid senare omsättningar skall

aktiebolaget och övertagaren ses som en skattskyldig (9 §).

 Omsättning av fast egendom är generellt undantagen från mervärdes-

skatteplikt. En fastighetsägare som upplåter fastigheten till en skattskyldig

hyresgäst kan dock, efter särskilt beslut av skattemyndigheten, frivilligt träda

in i mervärdesskattesystemet. Den frivilliga skattskyldigheten medför att rätt

till avdrag för ingående skatt uppkommer. Om fastighets- sägaren säljer

fastigheten upphör den frivilliga skattskyldigheten och han blir i vissa fall

skyldig att återföra ingående skatt som han gjort avdrag för. Om

skattskyldigheten upphör inom tre år från det år då skattskyldig- heten inträtt

skall hela det avdragna beloppet återföras. Upphör skatt- skyldigheten inom sex

år skall hälften av den avdragna skatten återföras. Regler om frivillig

skattskyldighet för upplåtelse av fastighet finns i 3 kap. 3 § andra-fjärde

styckena samt i 9 kap. mervärdesskattelagen.

 En regel införs (6 §) för att förhindra uppkomsten av återföringsskyldighet

när en fastighet överlåts i samband med sådan verksamhetsöverlåtelse på vilken

lagen är tillämplig. Avsikten är att övertagaren skall träda i aktiebolagets

ställe vad gäller rättigheter och skyldigheter. Övertagaren skall således bli

skattskyldig i samma utsträckning som aktiebolaget varit det. Några

skattekonsekvenser skall inte uppkomma.

4.15 Övriga frågor

Regeringens förslag: Aktiebolagets sista balansräkning skall ges in med den

deklaration i vilken den övertagna verksamheten redovisas första gången.

Uppgifter skall även lämnas om vilka som var aktieägare i bolaget den 31

december 1995 och vid upplösningen. Dessa uppgifter skall även lämnas av

aktiebolaget i den deklaration där verksamheten skall redovisas sista gången.

 En bestämmelse införs som reglerar det upplösta aktiebolagets/övertagarens

ställning i taxeringsprocessen liksom ansvaret för sådana skatter och avgifter

som belöper på det upplösta aktiebolaget.

Promemorians förslag: Överensstämmer delvis med regeringens. Något förslag om

aktiebolagets/övertagarens ställning i taxerings- processen fanns inte.

 Remissinstanserna: Har lämnat förslaget utan erinran. RSV har dock efterlyst

ett klarläggande avseende processuella och därmed samman- hängande frågor som

uppkommer vid avregistreringen.

 Skälen för regeringens förslag: Uppgifterna behövs för skatte- myndighetens

kontroll av verksamhetsöverföringen och av att aktiebolaget fullgör sin

deklarationsplikt.

 Aktiebolaget förlorar sin rättskapacitet och därmed också sin partshabilitet

vid avregistreringen. Det är därför nödvändigt att komplettera förslaget med

bestämmelser som reglerar därmed sammanhängade frågor.

4.16 Ikraftträdande

Regeringens förslag: Lagen träder i kraft den 1 juli 1996 och tillämpas i fråga

om aktiebolag som avregistrerats efter ikraftträdandet. Om den skattskyldige

yrkar det tillämpas lagen även i fråga om aktiebolag som avregistrerats under

perioden den 1 januari 1996 - den 30 juni 1996.

Promemorians förslag: Omfattade endast avregistreringar efter ikraftträdandet.

 Remissinstanserna: Flera remissinstanser anser att lagen bör ges en retroaktiv

tillämpning.

 Skälen för regeringens förslag: Ändringarna i aktiebolagslagen trädde i kraft

redan den 1 januari 1995 och det har således varit möjligt att avregistrera

bolag med stöd av övergångsbestämmelserna sedan denna tidpunkt. Att låta de nu

föreslagna reglerna tillämpas redan från den 1 januari 1995 leder för långt.

Något hinder att tillämpa lagen på avregistreringar under hela 1996 kan däremot

inte anses föreligga. Även om en sådan utvidgning inte torde innefatta någon

otillåten retroaktivitet bör lagen tillämpas på avregistreringar före

ikraftträdandet endast efter yrkande av de skattskyldiga i fråga.

5 Handelsbolag

Regeringens bedömning: Några särskilda skatteregler för att underlätta byte av

företagsform för handelsbolag behövs inte.

Promemorians bedömning: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna delar eller lämnar prome- morians

bedömning utan erinran. RSV delar promemorians slutsats att det inte finns

tillräckliga skäl för att införa särskilda övergångsbestämmelser.

Fastighetsägareförbund förutsätter att avvecklingen av Sveriges oregistrerade

handelsbolag inte medför några negativa effekter i de fall hyreshus m.fl

näringsfastigheter samägs av flera personer. I teorin har sådant samägande

ansetts konstituera handelsbolag i fråga om själva driften men inte beträffande

fastighetsägandet. I praktiken har man dock inte redovisat driften som

handelsbolag i dessa fall.

 Bakgrunden till regeringens bedömning: De nya reglerna för gräns- dragningen

mellan handelsbolag och enkla bolag trädde i kraft den 1 januari 1995 och

innebär att ett handelsbolag uppkommer först genom att bolaget förs in i

handelsregistret. Vidare får näringsverksamhet utövas i enkla bolag.

 Bolagsmännen i ett enkelt bolag har rätt att föras in i handelsregistret, om

näringsverksamhet utövas i bolaget. Registreringsskyldighet föreligger om

näringsverksamheten skulle ha medfört bokföringsskyldighet enligt bok-

föringslagen (1929:117) ifall denna gällt även efter utgången av år 1976. Någon

firma skall inte registreras för näringsverksamheten.

 Enligt övergångsbestämmelserna gäller de nya reglerna även för bolag som har

bildats före den 1 januari 1995. Om ett handelsbolag som har bildats enligt

äldre regler var oregistrerat vid utgången av år 1995, skall det anses vara

upplöst vid denna tidpunkt. Fortsätter bolagsmännen verksamheten utan att

registrera bolaget föreligger ett enkelt bolag.

 Skälen för regeringens bedömning: Enligt 24 § 2 mom. SIL skall en delägare i

ett handelsbolag anses ha avyttrat sin andel i bolaget om det upplöses. Detta

gäller oberoende av orsaken till att bolaget blir upplöst (prop. 1988/89:55 s.

27). Delägarna blir således reavinstbeskattade vid en upplösning.

 Handelsbolaget blir uttagsbeskattat i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 av

anvisningarna till 22 § KL. Därutöver kan nämnas att perio- diseringsfonder,

ersättningsfonder och skatteutjämningsreserver skall återföras till beskattning

om den skattskyldige har upphört att bedriva näringsverksamhet.

 Behovet av särskilda skatteregler i syfte att underlätta ett byte av

företagsform för rörelsedrivande handelsbolag måste ses mot bakgrund av att

bolagsmännen genom en enkel registreringsåtgärd kan säkra handelsbolagets

fortbestånd. Vidare kan erinras om den bedömning som har gjorts i prop.

1992/93:137 (s. 8), nämligen att det, trots den ändrade gränsdragningen, inte

heller i framtiden torde vara praktiskt möjligt att utöva näringsverksamhet i

någon större skala i ett enkelt bolag.

6 Författningskommentar

Lagen om inkomstskatteregler med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek m.m.

Tillämpningsområde

1 §

I paragrafen anges lagens tillämpningsområde. Lagen omfattar bolag som lösts upp

enligt punkt 5 eller 6 av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om

ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) och ägare till sådana bolag. Även

utländska ägare till svenska aktiebolag omfattas av bestämmelserna. Förutom

regler om beräkning av kommunal och statlig inkomstskatt innehåller lagen även

bestämmelser om beräkning av avkast- ningsskatt på pensionsmedel, särskild

löneskatt på pensionskostnader och mervärdesskatt.

2 §

Det upplösta aktiebolagets verksamhet kan tas över av en fysisk person, delägare

i ett enkelt bolag, ett dödsbo, ett handelsbolag eller ett aktiebolag om

förutsättningarna i första och andra stycket är uppfyllda.

 Av första stycket punkt 1 framgår det att bestämmelserna endast omfattar bolag

som bedriver näringsverksamhet som avses i 21 § KL. Begränsningen innebär att

endast näringsverksamhet i form av rörelse eller fastighetsförvaltning

innefattas. Annan verksamhet omfattas inte även om den enligt 2 § 1 mom. sjätte

stycket SIL är att hänföra till näringsverksamhet för subjektet i fråga

(exempelvis räntor och ut- delningar). Den praxis som utbildats före 1990 års

skattereform kan alltjämt vara till ledning (jfr prop. 1989/90:100 s. 648).

Bolag som uteslutande bedriver kapitalförvaltning liksom vilande bolag omfattas

således inte av bestämmelserna.

 För att lagen skall vara tillämplig krävs vidare att näringsverksamheten är av

mer än obetydlig omfattning. I detta ligger ett krav på reell affärs-

verksamhet. Enbart förekomsten av t.ex. oreglerade kundfordringar e.d. medför

alltså inte att lagen blir tillämplig.

 Av punkt 2 framgår att övertagaren skall ha tagit över hela verksam- heten

från aktiebolaget.

 I punkt 3 anges att en balansräkning skall upprättas med anledning av

verksamhetsöverföringen. Balansräkningen behövs för att lagens be- stämmelser

skall kunna tillämpas. Bl.a. skall övertagaren ta upp lager, fordringar och

liknande tillgångar till belopp som motsvarar aktiebolagets utgående värden (se

7 § första stycket). Vidare är aktiebolaget skattesubjekt och skattskyldigt för

sina inkomster fram till avregistreringen. Balansräkningen är alltså nödvändig

för att deklarationsskyldigheten skall kunna fullgöras.

 Kravet på ägarsamband (andra stycket) är enligt praxis en förutsättning för

att företag skall kunna ombildas till skattemässiga värden utan

uttagsbeskattning. I rättstillämpningen accepteras en viss förskjutning mellan

ägargrupper. Vid tillämpningen av denna lag är emellertid avsikten att en strikt

ägaridentitet skall råda såväl med avseende på personkretsen som till vilken del

den övertagna verksamheten ägs. Ägarandelen skall hänföra sig till kapitalet i

aktiebolaget.

 Kravet på ägaridentitet innebär att ett aktiebolag som ägs av flera inte kan

övertas av en fysisk person. Det måste övertas av två eller flera delägare i ett

enkelt bolag eller av ett handelsbolag. Å andra sidan kan inte verksamheten i

ett enmansbolag tas över av ett handelsbolag. Den måste föras över till enskild

näringsverksamhet.

 Kravet på ägaridentitet upprättshålls inte i alla situtationer. Skillnader som

beror arv, testamente eller bodelning med anledning av makes död godtas.

Befrielse från eller uppskov med skatt

3 §

Uttagsbeskattning skall ske om verksamheten i en förvärvskälla upphör. Villkoret

för att uttagsbeskattning skall underlåtas är (första stycket) att tillgångarna

är hänförliga till näringsverksamhet för övertagaren. Undantag görs för

fastigheter.

 För näringsidkare som är fysiska personer gäller att aktier, obligationer

eller andra värdepapper inte kan ingå i näringsverksamhet. Sådana tillgångar

skall alltså uttagsbeskattas hos aktiebolaget. I de fallen gäller (andra

stycket) vidare att övertagaren skall ta upp värdet som utdelnings- inkomst. Det

innebär bl.a. att beskattning enligt 3 § 12 mom. SIL kan komma ifråga. Lagrådet

föreslog att bestämmelsen skulle utgå, eftersom den endast synes reglera vad som

gäller generellt. Ett annat synsätt är att tillgångarna utgör vederlag för

aktierna i det upplösta aktiebolaget. Vederlaget skulle då undgå beskattning på

grund av regleringen i 4 § första stycket. Bestämmelsen synes därför inte kunna

undvaras.

 Uttagsbeskattning avseende mervärdesskatt skall inte ske när en vara förs

över på grund av sådan överföring av verksamhet som regleras i den föreslagna

lagen. Om en vara tas ut för t.ex. privat bruk skall emellertid

uttagsbeskattning ske på vanligt sätt. Uttagsbeskattning skall inte heller ske

vid överföring av t.ex. en rättighet.

 Av tredje stycket framgår att i de fall då uttagsbeskattning skall underlåtas

skall inte heller beskattning enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 § KL

eller 2 § 13 mom. andra stycket SIL äga rum.

4 §

Bestämmelsen i första stycket medför att varken avregistreringen eller

aktietillskott i samband med verksamhetsöverföringen blir reavinst- beskattade.

I fråga om sådana tillgångar som tagits över utan uttagsbeskattning gäller

enligt andra stycket att aktiebolagets anskaffningstid samt anskaffnings- och

förbättringskostnader läggs till grund för reavinstberäkningen om tillgången

säljs av övertagaren. Att aktiebolaget och övertagaren skall ses som en

skattskyldig omfattar även det fall då handelsbolag är övertagare. Vid gåva

gäller de s.k. lätt- nadsreglerna under de förutsättningar som anges i 43 §

andra stycket lagen (1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, AGL. Vidare gäller

att om den som innehar egendom som varit föremål för beskattning enligt

lättnadsreglerna avhänder sig egendomen inom fem år skall ny gåva anses ha

skett. Det senare innebär att lättnadsförmånen helt försvinner.

 Om någon fått aktier i gåva under förhållanden som inneburit att

lättnadsreglerna tillämpats och upplöses aktiebolaget genom avregistrering

innebär kontinuiteten att gåvotagaren inte kan anses ha avhänt sig egendomen.

Avregistreringen kan således inte leda till ytterligare gåvobeskattning av

gåvotagaren. Ny gåvobeskattning kan däremot ske om gåvotagaren avhänder sig

egendom eller väsentlig att därav efter avregistreringen men inom fem år efter

gåvotillfället.

 Vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter skall i vissa fall

bestämmelserna i 5 § tillämpas.

5 §

Av första stycket framgår att om fastigheter och bostadsrätter ändrar karaktär

till privatbostad vid avregistreringen skall aktiebolaget beskattas i enlighet

med bestämmelserna i punkt 4 eller 5 av anvisningarna till 22 § KL.

 I andra stycket finns bestämmelser som reglerar reavinstberäkningen vid

avyttring av sådana fastigheter. Fastigheterna kan hos aktiebolaget vara

antingen anläggningstillgångar eller omsättningstillgångar. I båda fallen skall

anskaffningsvärdet reduceras vid reavinstberäkningen. Reduktion skall emellertid

endast göras om marknadsvärdet vid övergången överstiger anskaffningsvärdet.

Detta anges uttryckligen i tredje stycket. För en privatbostadsfastighet som

utgjort lager hos aktiebolaget skall enligt andra stycket anskaffningsvärdet

utgöras av det bokförda värdet i aktiebolaget, dvs. även om ingen reduktion

skall ske.

Anläggningstillgångar

Anskaffningsvärdet för fastigheten skall reduceras med 2,176 gånger skillnaden

mellan anskaffningsvärdet och värdet vid övergången. Det värde som skall läggas

till grund för bedömningen kan antingen schablonmässigt beräknas till 133

procent av taxeringsvärdet eller kan det faktiska marknadsvärdet användas. I

fråga om bostadsrätter anses mark- nadsvärdet vara ett belopp motsvarande

andelstalet multiplicerat med 133 procent av taxeringsvärdet. Det är givetvis

möjligt att använda det faktiska marknadsvärdet även i fråga om bostadsrätter. I

det senare fallet skall värderingsintyg ges in. Att omräkningsfaktorn blir

relativt hög beror på att reavinsten vid avyttring av privatbostäder är låg i

förhållande vad som skulle ha gällt om aktiebolaget avyttrat fastigheten och

vinsten sedan delats ut till aktieägaren.

 För de fastigheter som ändrar karaktär till privatbostadsfastigheter vid

övertagandet är alltså jämförelsenormen att värdestegringen under aktie-

bolagets innehavstid skall träffas av ekonomisk dubbelbeskattning.

Beskattningseffekten (SAB) uppgår då till

där *b är bolagsskattesatsen och *k är kapitalskattesatsen. M är marknadsvärdet

och Igml är aktiebolagets anskaffningsvärde.

 Tekniken är att anskaffningsvärdet reduceras på så sätt att beskattningen vid

avyttringen motsvarar den som skulle ha uppkommit vid avskattning direkt från

aktiebolaget. Detta innebär att anskaffningsvärdet för fastigheten vid en

framtida reavinstberäkning skall reduceras med 2,176 gånger skillnaden mellan

aktiebolagets anskaffningsvärde och marknadsvärdet vid övergången. Det kan

uttryckas i följande formel.

 Iny är det anskaffningsvärde som skall användas vid beräkningen. T är

taxeringsvärdet. Övriga symboler har samma betydelse som ovan. Faktorn 0,9 härör

från att endast 90 procent av vinst på en fastighet som är anläggningstillgång

skall beskattas. Vidare härrör faktorn 0,5 från att endast 50 procent av

reavinst på privatbostad beskattas.

 Ett exempel illustrerar. AB A äger en fastighet vars anskaffningsvärde är 200

000 kr. Aktieägaren bor i fastigheten, en villa, och tänker göra det i

fortsättningen också. AB A höjer inte aktiekapitalet till 100 000 kr.

Aktieägaren tar i egenskap av enskild näringsidkare över verksamheten. Vid denna

tidpunkt har fastigheten stigit i värde med 80 000 kr. När fastigheten avyttras

är den värd 865 000 kr.

 1. Värdestegringen skattas av vid överföringen. Aktieägaren köper fastigheten

till ett pris som motsvarar marknadsvärdet. Aktiebolaget delar ut vinsten (efter

skatt) till aktieägaren. Den samlade beskattningen uppgår till [280000-

200000]*(0,9*0,28+(1-0,9*0,28)*0,3) = [80000]*(0,4764)=38112 kr.

Anskaffningsvärdet på fastigheten är nu 280 000 kr. Vid reavinstberäkningen blir

aktieägarens skatt [865000-280000]*(0,5*0,3) = 87750 kr. Den sammanlagda skatten

uppgår till 125 862 kr (38 112 + 87 750).

 2. Värdestegringen skattas inte av vid överföringen. Aktiebolagets

anskaffningsvärde om 200 000 kr reduceras i stället med 2,176 * värdestegringen

(2,176 * 80000 kr = 174 080 kr). Anskaffningsvärdet som skall användas vid

realisationsvinstberäkningen uppgår då till 25 920 kr. Skatten uppgår till

[865000-25920]*(0,5*0,3)= 125 862 kr.

 Beskattningen i löpande priser blir således samma som om övergången från

aktiebolag till enskild näringsverksamhet inte hade ägt rum. I nuvärdetermer

blir den dock mycket lägre än om avskattning skett.

Omsättningstillgångar

För det fall fastigheten varit en lagertillgång hos aktiebolaget skall

anskaffningsvärdet utgöras av det bokförda värdet i aktiebolaget. Detta värde

skall reduceras med 3,307 gånger skillnaden mellan det bokförda värdet och

marknadsvärdet vid övergången. Liksom i fråga om anlägg- ningstillgångar är

marknadsvärdet 133 % av taxeringsvärdet eller det faktiska marknadsvärdet.

 Faktorn 3,307 har beräknats på följande sätt.

där Vb är det bokförda värdet. I övrigt överensstämmer beteckningarna med de som

använts tidigare. Ett undantag är dock att faktorn 0,9 fattas, eftersom vinst på

omsättningstillgångar tas upp till beskattning med 100 procent.

 Av tredje stycket framgår att anskaffningsvärdet skall reduceras endast under

förutsättning att marknadsvärdet överstiger anskaffningsvärdet.

 7

6 §

Bestämmelsen syftar till att hindra uppkomsten av återföringsskyldighet när en

fastighet överlåts i samband med sådan verksamhetsöverföring på vilken lagen är

tillämplig. Avsikten är att överlåtelsen inte skall medföra några

skattekonsekvenser.

 I andra stycket föreskrivs därför att övertagaren inträder i aktiebolagets

ställe vad gäller rättigheter och skyldigheter enligt mervärdesskattelagen. Det

innebär att övertagaren träder i aktiebolagets ställe även vad gäller

beräkningen av tidsfristerna på tre respektive sex år. Följden av detta är att

övertagaren vid en senare försäljning kan komma att bli återförings- skyldig för

den skatt som aktiebolaget tidigare dragit av.

 I tredje stycket stadgas att en förutsättning för att återföring skall

undvikas är att övertagaren vid överlåtelsen blir skattskyldig i exakt samma

omfattning som aktiebolaget varit det.

Värdering av tillgångar och skulder m.m.

7 §

Av första stycket framgår att övertagaren skall ta upp lager, fordringar och

liknande tillgångar till belopp som motsvarar de utgående värdena på den

balansräkning som aktiebolaget upprättat med anledning av verksam-

hetsöverföringen. Sådana tillgångar och skulder som direkt påverkar resultatet

skall således beaktas (jfr punkt 1 av anvisningarna till 24 § KL). Bestämmelsen

syftar till att upprätthålla kontinuiteten i beskatt- ningen. Särskilda

bestämmelser om framtida utgifter och pensionsskuld finns i tredje stycket

respektive 8 § första stycket.

 I fråga om de tillgångar som anges i andra stycket gäller det att aktiebolaget

och övertagaren vid beräkning av värdeminskningsavdrag och vad som återstår

oavskrivet skall ses som ett företag (enhets- principen). Övertagaren övertar

med andra ord såväl avskrivnings- underlag som anskaffningstidpunkt och

aktiebolaget beskattas inte.

 Av tredje stycket framgår att medgivna avdrag för framtida utgifter skall

återföras till beskattning hos övertagaren. Denne är i sin tur berättigad till

avdrag för sådana kostnader om det kan visas att sådana kostnader förekommit

eller kommer att uppkomma.

 Fjärde stycket, som är nytt i förhållande till promemorieförslaget, tar sikte

på de s.k. byggsmittereglerna i punkt 4 av anvisningarna till 21 § KL. Enligt

dessa regler gäller som huvudregel att varje fastighet, som genom oneröst fång

förvärvats av någon som bedriver byggnadsrörelse eller handel med fastigheter,

smittas av rörelsen och blir därmed omsättningstillgång i rörelsen. Syftet med

byggsmittereglerna är att säkerställa att byggmästarvinsten alltid beskattas

fullt ut. Fastigheter som uppenbarligen förvärvats för stadigvarande användning

i annan näringsverksamhet än fastighetsförvaltning smittas inte. Vidare undantas

fastighetsförvärv som uppenbarligen helt saknar samband med byggnads- rörelsen.

Aktier i fastighetsförvaltande bolag som ägs av den som bedriver byggnadsrörelse

eller handel med fastigheter utgör omsätt- ningstillgång hos den skattskyldige

bl.a. om intressegemenskap råder mellan den skattskyldige och företaget. I

företaget utgör fastigheterna däremot anläggningstillgång. Genom föreskriften i

fjärde stycket upprätthålls kontinuiteten i beskattningen när fastigheter som är

anläggningstillgång hos ett fastighetsförvaltande aktiebolag övertas och därmed

blir omsättningstillgång hos aktieägaren som bedriver byggnads- rörelse eller

handel med fastigheter.

 Exempel på sådana intäkter som avses i femte stycket är t.ex. nedskrivna

fordringar som flyter in efter övertagandet.

8 §

I första stycket behandlas reserveringar på kontot Avsatt till pensioner eller i

en sådan delpost som avses i 8 a § lagen (1967:531) om tryggande av

pensionsutfästelser m.m. De får föras över i den mån de avser ut- fästelser till

andra än företagsledaren och denne närstående personer och utfästelserna är

knutna till allmän pensionsplan. I den mån det avsatta beloppet överstiger

kapitalvärdet på de överförda utfästelserna skall skillnaden återföras till

beskattning hos övertagaren. För att mildra de likviditetssvårigheter som kan

uppkomma får återföringen delas upp under en period av högst fem år, dvs.

övergångsåret och de fyra därpå följande åren. Fördelningen får ske på det sätt

den skattskyldige önskar.

 I andra stycket finns en generellt utformad kontinuitetsbestämmelse avseende

lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel och lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader. Avsikten är bl.a. att göra det möjligt

för övertagaren att ta över negativa löneskatteunderlag från aktiebolaget.

9 §

I första stycket finns en kontinuitetsbestämmelse som tar sikte på att klargöra

tillämpningen av 2 kap. 3 § och 3 kap. 24 § mervärdesskattelagen (1994:200) i de

fall som regleras i den föreslagna lagstiftningen. I lagförslagets 3 § stadgas

att uttagsbeskattning inte skall ske när tillgångar överlåts på sätt som anges i

2 §. Om den som övertagit en tillgång senare gör ett uttag skall

uttagsbeskattning dock ske på vanligt sätt.

 Enligt 2 kap. 3 § mervärdesskattelagen skall uttagsbeskattning ske endast om

den skattskyldige haft avdrags- eller återbetalningsrätt vid förvärvet av varan.

De föreslagna bestämmelserna medför att vid tillämpning av 2 kap. 3 § första

stycket mervärdesskattelagen det inte endast är av intresse om övertagaren haft

avdragsrätt vid förvärvet utan även om aktiebolaget haft avdragsrätt vid dess

förvärv.

 Även vid överlåtelse av varor är beskattningen beroende av om avdrags- eller

återbetalningsrätt förelegat vid förvärvet (3 kap. 24 § mervärdesskattelagen).

När det gäller varor som övertagits genom sådan överföring som denna lag är

tillämplig på har övertagaren av aktiebolagets tillgångar inte haft avdragsrätt,

däremot kan aktiebolaget haft det. Eftersom de båda skall ses som en

skattskyldig kan därför aktiebolagets tidigare avdragsrätt medföra att

övertagaren blir skattskyldig för sin överlåtelse. I andra stycket finns ännu en

kontinuitetsbestämmelse rörande mervärdesskatt. Även här är avsikten att

aktiebolaget och övertagaren skall ses som en skattskyldig.

Reserveringar m.m.

10 §

Enligt 9 § första stycket 7 lagen om ersättningsfonder skall en ersättningsfond

återföras till beskattning om skattskyldigheten för inkomst av förvärvskällan

har upphört. Det finns en motsvarande bestämmelse om avdrag för avsättning till

periodiseringsfond i 5 § 1 lagen om periodiseringsfonder. Fonderna kan övertas

under vissa förutsättningar. Dessa förutsättningar är inte uppfyllda i fråga om

sådana övertaganden som avses i 2 § och det är därför nödvändigt med en

bestämmelse som gör det möjligt att föra över fonderna till den nya

verksamheten. De övertagna fonderna skall behandlas på samma sätt som om

avsättningarna redan från början hade gjorts av övertagaren. I fråga om

handelsbolag gäller enligt 2 § tredje stycket lagen om periodiseringsfonder att

avsättningen görs på delägarnivå. I det fallet skall därför fonden anses avsatt

hos delägaren. Fonden skall därvid fördelas i förhållande till andelstalen.

11 §

Av första stycket framgår att huvudregeln är att övertagaren, eller i fråga om

enkla bolag, delägarna, övertar aktiebolagets rätt till avdrag för underskott

enligt lagen om avdrag för underskott av näringsverksamhet (AUL). Underskottet

"rullar in" i övertagarens förvärvskälla. Tas verksamheten över av ett

handelsbolag eller ett enkelt bolag belöper på varje delägare så stor del av

underskottet som svarar mot dennes ägarandel i aktiebolaget.

 För det fall det övertagna aktiebolaget genomgått en ägarförändring mindre än

fem år före det beskattningsår då övertagandet sker gäller enligt andra stycket

en begränsning i fråga om aktiebolagets gamla underskott. Med "ägarförändring"

förstås sådana förändringar av det bestämmande inflytandet över ett företag som

anges i 4 eller 5 § AUL. Med "gammalt underskott" avses underskott som kvarstår

från beskattningsåret närmast före det beskattningsår då ägarförändringen ägde

rum (3 § sista stycket AUL). Begränsningen innebär att gammalt underskott inte

får dras av under en femårig karenstid räknat från ägarförändringen.

Begränsningen gäller för tre olika situationer med avseende på övertagaren.

 Enligt punkt 1 gäller begränsningen om övertagaren är ett annat aktiebolag.

Även gammalt underskott som uppkommit i det övertagande bolagets egen verksamhet

berörs av begränsningen. Spärrsituationen är i princip densamma som om

aktiebolagen i stället hade fusionerats enligt 2 § 4 mom. SIL (jfr 12 § AUL).

 Enligt punkt 2 gäller begränsningen för det fall övertagaren, eller i fråga om

enkla bolag, delägaren, vid tiden för övertagandet också bedrev annan

verksamhet. Anta att en person som driver näringsverksamhet den 1 oktober 1996

överför förlustbolaget B:s verksamhet till sin enskilda firma i enlighet med

lagens bestämmelser. Aktierna i förlustbolaget köptes under beskattningsåret

1995. Bolagets kvarstående gamla underskott får kvittas mot överskott i den

enskilda firman först fr.o.m. beskattningsåret 2001. Till skillnad från

situationen i punkt 1 berörs kvarstående underskott som tidigare uppkommit i den

enskilda firman inte av begränsningen (en enskild näringsidkare kan

definitionsmässigt inte ha gammalt underskott). Givetvis berörs inte heller nytt

underskott som uppkommit efter övertagandet.

 Enligt punkt 3 gäller begränsningen också i fråga om handelsbolag som helt

eller delvis ägs av ett företag. Begränsningen gäller även om handelsbolaget

inte bedrivit någon egen verksamhet före övertagandet. Med företag förstås

aktiebolag, ekonomisk förening, bankaktiebolag, sparbank, försäkringsbolag eller

utländskt bolag (3 § första stycket AUL). Anta att ett förlustbolag ägs av ett

aktiebolag och en fysisk person. Förlustbolaget genomgick en ägarförändring

under beskattningsåret 1993. Dess verksamhet överförs till ett nybildat

handelsbolag. Kvarstående gammalt underskott får kvittas mot handelsbolagets

inkomster först fr.o.m. beskattningsåret 1999.

 Underskott av nystartad aktiv näringsverksamhet får enligt bestämmelser i 46 §

1 mom. första stycket KL i viss omfattning kvittas mot inkomst av tjänst. Härför

krävs att verksamheten startats efter utgången av år 1995 och att den

skattskyldige inte någon gång under de fem år som föregått startåret direkt

eller indirekt bedrivit likartad verksamhet. Det är således i och för sig

möjligt att med kvittningsrätt mot tjänsteinkomster starta t.ex. en konsultfirma

trots att man sedan några år tillbaka indirekt bedriver en helt annan

näringsverksamhet via ett aktiebolag. Sammanslagningen av verksamheterna torde

dock medföra att rätten till kvittning går förlorad, eftersom en likartad

verksamhet då kan anses ha bedrivits redan före utgången av år 1995. I

förtydligande syfte har dock en uttrycklig bestämmelse om att kvittning mot

tjänst inte får ske tagits in i tredje stycket.

 I fjärde stycket regleras avdragsrätten för underskott som hänför sig till

aktiebolagets reaförluster på kapitalplaceringsinstrument. Avdragsrätten är för

aktiebolagets del begränsad (27 § 1 mom. SIL). Enligt 2 § 14 mom. SIL får

förluster endast kvittas mot vinster vid avyttring av motsvarande tillgångar.

Uppkommer ett underskott behandlas det nästa år som en ny reaförlust av samma

slag. Motsvarande reavinster redovisas för handelsbolagets del i inkomstslaget

näringsverksamhet. Detta gäller även för delägare som är fysiska personer. För

fysiska personer sker beskattningen i inkomstslaget kapital. I konsekvens härmed

får underskott som avses i 2 § 14 mom. första stycket SIL tas över av

handelsbolag. Avdragsrätten skall begränsas till 70 % i enlighet med

bestämmelserna i punkt 33 av anvisningarna till 23 § KL. Enskilda näringsidkare

eller fysiska personer som är delägare i enkla bolag får däremot inte ta över

underskott som hänför sig till fållan.

12 §

Bestämmelsen innehåller en regel om hur ingångsvärdet för andel skall beräknas

för delägare i övertagande handelsbolag. Det skall ökas med ett belopp som

motsvarar delägarens skattemässiga anskaffningsvärde på aktierna. Värdet som

sedan justeras fortlöpande enligt 28 § SIL får genomslag inte bara vid

reavinstbeskattning vid en avyttring av andelen utan även löpande ifråga om

räntefördelning och expansionsmedel.

13 §

Fördelningsunderlaget bestäms enligt 2 § räntefördelningslagen med utgångspunkt

i förhållandena vid utgången av närmast föregående beskattningsår. Av

bestämmelsen framgår att det är aktiebolagets utgående värden som, skall

användas när fördelningsunderlaget fastställs första gången.

14 §

I bestämmelsen fastslås att övertagaren vid taxeringen för det närmast

föregående beskattningsåret skall anses ha expansionsmedel som svarar mot 138,89

procent av aktiebolagets eget kapital, minskat med tillskjutet kapital. Med

tillskjutet kapital förstås annat aktiekapital än fondemitterat kapital.

Ovillkorliga aktieägartillskott ingår i det tillskjutna kapitalet. Även

villkorliga aktieägartillskott skall, av skäl som framgår i avsnitt 4.12,

beaktas. Bestämmelsen har arbetats om och lydelsen motsvarar vad Lagrådet

föreslagit med den skillnaden att uttrycket "vid taxeringen för det närmast

föregående beskattningsåret" kvarstår i tydlighetens intresse.

 Genom bestämmelsen bibehålls kontinuiteten i beskattningen på så sätt att

endast förstaledsbeskattat kapital i aktiebolaget kan fortsätta att utgöra

förstaledsbeskattat kapital hos övertagaren.

 8

15 §

Vid sådana verksamhetsöverföringar som omfattas av lagen skall övertagaren och

aktiebolaget anses som ett företag, vilket innebär att aktiebolagets

skatteutjämningsreserv skall återföras hos övertagaren.

Övriga bestämmelser

16 §

Uppgifterna behövs för skattemyndighetens kontroll av verksamhetsöverföringen.

De utgående posterna i den balansräkning som aktiebolaget upprättat vid

övertagandet (2 § första stycket 3) skall utgöra ingångsvärden då verksamheten

fortsätter i ny form. En kopia av balansräkningen skall därför fogas till den

deklaration där verksamheten skall redovisas första gången. Dessutom behövs

uppgifter om aktieägarnas aktieinnehav vid överlåtelsetillfället respektive vid

utgången av år 1995.

 Uppgifterna behövs även för skattemyndighetens kontroll av aktiebolagets

deklarationsskyldighet för det sista verksamhetsåret.

17 §

Enligt punkterna 5 och 6 av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om

ändring i aktiebolagslagen (1975:1385) går ansvaret för det avregistrerade

aktiebolagets förpliktelser över på aktieägarna, styrelseledamöterna och den

verkställande direktören. De berörda personernas ansvar är, med viss

inskränkning, solidariskt. Bolaget förlorar sin rättskapacitet och därmed också

sin partshabilitet. Konsekvensen blir att några skattebeslut inte kan riktas mot

bolaget efter upplösningen, vilket bl.a. får till följd att varken bolaget eller

det allmänna kan begära omprövning av ett taxeringsbeslut avseende tiden före

bolagets upplösning. Bestämmelsen i denna paragraf har till syfte att negativa

konsekvenser av upplösningen skall undvikas liksom att fastställa omfattningen

av betalningsskyldigheten för bolagets skatter och avgifter.

18 §

I bestämmelsen görs en hänvisning till KL och SIL med avseende på betydelsen av

beteckningar som används i lagen.

Ikraftträdande

Lagen träder i kraft den 1 juli 1996 och tillämpas på verksamhetsöverlåtelser

från och med denna dag. Om de skattskyldiga yrkar det kan bestämmelserna även

tillämpas på verksamhetsöverlåtelser som sker under tiden den 1 januari 1996 -

den 30 juni 1996. Om bolaget har flera ägare krävs yrkande av alla.

 9

Sammanfattning av promemorian (Ds 1995:81)

Inkomstskatteregler med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek

Alla aktiebolag som bildats efter den 1 januari 1995 måste ha minst 100 000 kr i

aktiekapital. För befintliga bolag gäller att de senast före utgången av år 1997

måste anmäla den nödvändiga ökningen av aktiekapitalet till Patent- och

registreringsverket. Bolaget kommer annars att avföras ur aktiebolagsregistret.

 I promemorian föreslås skatteregler (lättnadsregler) som gör det möjligt för

aktieägare att fortsätta aktiebolagets näringsverksamhet i en annan företagsform

utan i princip omedelbara skattekonsekvenser.

 Förslagen innebär ingen definitiv skattelättnad utan har utformats så att de

varken skall försvåra eller ge incitament till att byta företagsform. Tekniskt

åstadkoms detta genom mycket långtgående kontinuitetsregler. Lättnadsreglerna

omfattar endast rörelsedrivande och fastighetsförvaltande bolag. Vilande bolag

och kapitalförvaltande bolag omfattas inte. Endast bolag som inte genom

fondemission kunnat höja sitt aktiekapital till den nya minimigränsen 100 000 kr

omfattas.

 Aktiebolagets verksamhet kan endast fortsättas som enskilt bedriven

näringsverksamhet (enskild firma) eller i handelsbolag. För aktiebolag som ägs

av en fysisk person måste verksamheten bedrivas som enskild firma. För bolag som

ägs av flera står endast handelsbolagsformen till buds. En fullständig

ägaridentitet skall råda med avseende såväl på personkretsen som till ägarandel.

 Gränsdragningen mellan handelsbolag och enkla bolag har ändrats. De nya

reglerna innebär att ett handelsbolag uppkommer först genom att bolaget förs in

i handelsregistret. Om ett handelsbolag som har bildats enligt äldre rätt är

oregistrerat vid utgången av år 1995, skall det anses vara upplöst vid denna

tidpunkt. En sådan upplösning kan medföra bl.a. uttagsbeskattning och

reavinstbeskattning.

 För handelsbolagens del föreslås inte några särskilda övergångsregler vid

beskattningen. Mot bakgrund av att delägarna genom en enkel registreringsåtgärd

kan säkra handelsbolagets fortsatta bestånd anses särskilda skatteregler

överflödiga.

 Enligt promemorieförslaget skall de nya reglerna träda i kraft den 1 juli 1996

och tillämpas på verksamhetsöverlåtelser från och med denna dag.

 42

Förteckning över remissinstanser som avgett

yttrande över promemorian (Ds 1995:81)

Inkomstskatteregler med anledning av ändrade

bestämmelser om aktiekapitalets storlek

Efter remiss har yttrande inkommit från Riksskatteverket (RSV), Hovrätten för

Västra Sverige, Kammarrätten i Sundsvall, Bokföringsnämnden (BFN), Patent- och

Registreringsverket (PRV), Närings- och teknikutvecklingsrådet (NUTEK),

Handelshögskolan i Stockholm, Juridiska fakulteten vid Uppsala universitet,

Byggentreprenörerna, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR, Företagarnas

riksorganisation, Lantbrukarnas Riksförbund (LRF), Skogsägarnas Riksförbund,

Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF), Svenska Bankföreningen, Stockholms

Handelskammare, Svenska Revisorsamfundet SRS, Svenska Uppfinnareföreningen,

Sveriges Advokatsamfund, Sveriges Bokförings- och Revisionsbyråers förbund,

Sveriges Fastighetsägareförbund, Sveriges Industriförbund, Sveriges

Jordägareförbund, Sveriges Köpmannaförbund, Sveriges Redareförening, Sveriges

Redovisningskonsulters förbund och Tjänsteförbundet.

Yttrande har också kommit in från PensionsRådet.

Riksskatteverket har inhämtat yttrande från Skattemyndigheterna i Stockholms,

Jönköpings, Malmöhus, Göteborgs och Bohus samt Jämtlands län.

Företagarnas riksorganisation och Sveriges Köpmannaförbund har kommit in med ett

gemensamt yttrande. Lantbrukarnas Riksförbund och Skogsägarnas Riksförbund har

också kommit in med ett gemensamt yttrande.

Sveriges Jordägareförbund hänvisar till det gemensamma yttrandet från

Lantbrukarnas Riksförbund och Skogsägarnas Riksförbund.

Svenska Arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Stockholms

Handelskammare och Sveriges Industriförbund hänvisar i sina remissvar till

Näringslivets Skattedelegations yttrande.

Centralorganisationen SACO, Kooperativa Förbundet (KF), Landsorganisationen i

Sverige (LO) och Tjänstemännens Centralorganisation (TCO) har avstått från att

yttra sig.

 43

Det remitterade lagförslaget

Förslag till lag om inkomstskatteregler m.m.

med anledning av ändrade bestämmelser om

aktiekapitalets storlek

 Härigenom föreskrivs följande.

Tillämpningsområde

1 § Denna lag innehåller regler för beräkning av inkomst enligt kommu-

nalskattelagen (1928:370) och lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

avkastningsskatt enligt lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader samt mervärdesskatt enligt mervärdesskattelagen (1994:200) för

 1. aktiebolag som upplösts genom att de avregistrerats enligt punkt 5 eller 6

av övergångsbestämmelserna till lagen (1994:802) om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385), och

 2. ägare till sådana bolag som avses i 1.

2 § Lagen tillämpas om verksamheten i ett sådant aktiebolag som avses i 1 § tas

över av en fysisk person, delägare i ett enkelt bolag, ett dödsbo, ett

handelsbolag eller ett aktiebolag (övertagaren) under förutsättning att

 1. aktiebolaget sedan ingången av år 1995 i mer än obetydlig omfattning har

bedrivit näringsverksamhet som avses i 21 § kommunalskattelagen (1928:370),

 2. övertagaren har tagit över aktiebolagets hela verksamhet med det undantag

som avses i 3 § och fortfarande bedriver denna vid utgången av det

beskattningsår den övertagna verksamheten skall redovisas första gången, och

 3. aktiebolaget har upprättat ett bokslut med anledning av övertagandet.

 Som förutsättning för att lagen skall tillämpas gäller vidare att samma person

eller personer som den 31 december 1995 direkt eller indirekt ägde aktierna i

aktiebolaget vid dess upplösning äger den från bolaget eller bolagen övertagna

verksamheten eller andelarna i det handelsbolag som övertagit bolagets eller,

vid indirekt ägande, bolagens verksamhet. Det krävs dessutom att ägarna

respektive delägarna äger lika stor andel vid de nämnda tillfällena. Skillnader

som beror på arv, testamente eller bodelning med anledning av makes död utgör

dock inte hinder för lagens tillämpning. I fråga om aktiebolag som bildats

enligt aktiebolagslagen (1944:705) utgör skillnader som beror på att ägare till

enstaka aktie inte kvarstår efter övertagandet inte heller hinder för lagens

tillämpning.

 44

Befrielse från eller uppskov med skatt

3 § Vid övertagande enligt 2 § skall uttagsbeskattning enligt punkt 1 av

anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) inte ske. Utöver

fastigheter och bostadsrätter som ändrar karaktär till privatbostäder vid

avregistreringen gäller vad nu sagt endast i fråga om tillgångar som är

hänförliga till näringsverksamhet för övertagaren respektive delägarna i det

övertagande handelsbolaget.

 I fråga om egendom för vilken övertagandet skall föranleda uttagsbeskattning

av aktiebolaget skall dessutom övertagaren ta upp värdet som utdelningsinkomst.

 Beskattning enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 § kommunalskattelagen

(1928:370) och 2 § 13 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt skall inte

heller ske.

 Uttagsbeskattning enligt 2 kap. 2 - 5 §§ mervärdesskattelagen (1994:200) skall

inte ske vid övertagande enligt 2 §.

4 § Skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust skall

inte anses uppkomma genom sådan avregistrering som anges i 1 §. Detsamma gäller

i fråga om tillskott av aktier till handelsbolag som övertar verksamheten enligt

2 §.

 Avyttras övertagna tillgångar som inte föranlett uttagsbeskattning enligt 3 §,

skall aktiebolaget och övertagaren anses utgöra en skattskyldig när frågan om

skattepliktig realisationsvinst eller avdragsgill realisationsförlust bedöms.

Vid avyttring av fastigheter och bostadsrätter som vid övertagandet ändrat

karaktär till privatbostäder skall vidare bestämmelserna i 5 § tillämpas.

5 § När en fastighet eller bostadsrätt ändrar karaktär till privatbo-

stadsfastighet vid övertagandet, skall aktiebolaget beskattas i enlighet med

bestämmelserna i punkt 4 och 5 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen

(1928:370).

 När en sådan fastighet eller bostadsrätt som avses i första stycket avyttras,

skall, om fastigheten utgjort anläggningstillgång hos aktiebolaget,

anskaffningsvärdet vid realisationsvinstberäkningen reduceras med 2,176 gånger

skillnaden mellan aktiebolagets anskaffningsvärde och marknadsvärdet vid

övergången. Om fastigheten utgjort lagertillgång hos aktiebolaget skall

anskaffningsvärdet utgöras av det bokförda värdet i aktiebolaget och reduceras

med 3,307 gånger skillnaden mellan det bokförda värdet och marknadsvärdet vid

övergången. Om annat inte visas skall marknadvärdet vid övergången anses vara

133 procent av taxeringsvärdet och i fråga om bostadsrätt, ett belopp

motsvarande andelstalet multiplicerat med 133 procent av taxeringsvärdet.

 Reduktion enligt andra stycket skall göras endast om marknadsvärdet överstiger

anskaffningsvärdet.

6 § Återföringsskyldighet enligt 9 kap. 5 - 6 §§ mervärdesskattelagen (1994:200)

uppkommer inte när fastighet överlåts i samband med sådan överföring av

verksamhet som anges i 2 §.

 Övertagaren inträder i aktiebolagets ställe vad gäller rättigheter och

skyldigheter enligt mervärdesskattelagen.

 Som förutsättning gäller att övertagaren blir skattskyldig dels vid samma

tidpunkt som aktiebolagets skattskyldighet upphör, dels i samma omfattning som

aktiebolaget.

Värdering av tillgångar och skulder

7 § Övertagaren skall ta upp lager, fordringar och liknande tillgångar till ett

belopp motsvarande de utgående värdena i den balansräkning som aktiebolaget

upprättat vid övertagandet. Det värde övertagaren skall ta upp lagret till skall

dock jämkas om lagret omfattat en fastighet som vid övertagandet ändrar karaktär

till privatbostadsfastighet.

 Har byggnad, markanläggning, inventarium, patenträtt eller tillgång av

goodwills natur tagits över, skall aktiebolaget och övertagaren anses utgöra en

skattskyldig när värdeminskningsavdrag och liknande avdrag samt vad som återstår

oavskrivet av tillgångens anskaffningsvärde beräknas.

 Har betalningsansvaret för framtida utgifter tagits över och har aktiebolaget

medgetts avdrag för utgifterna, skall motsvarande belopp tas upp som intäkt hos

övertagaren. Avdragsrätten för övertagaren prövas med utgångspunkt i de

förhållanden som gäller vid utgången av beskattningsåret.

 Utgör aktierna i aktiebolaget omsättningstillgång enligt bestämmelserna i

punkt 4 av anvisningarna till 21 § kommunalskattelagen (1928:370) skall

aktiebolagets fastigheter hos övertagaren tas upp till ett belopp motsvarande

det värde aktierna tagits upp till enligt punkt 2 av anvisningarna till 24 §

nämnda lag. Beloppet övertagaren skall ta upp skall dock jämkas om värdet på

aktierna i mer än ringa omfattning är hänförligt till annat än sådana

fastigheter.

 Utöver vad som anges i första - femte styckena skall övertagaren redovisa

skattepliktiga intäkter och avdragsgilla kostnader som annars varit hänförliga

till aktiebolaget.

8 § Om aktiebolaget i sin balansräkning redovisar pensionsskuld eller avsättning

under rubriken Avsatt till pensioner eller i en sådan delpost som avses i 8 a §

lagen (1967:531) om tryggande av pensionsutfästelser m.m., skall övertagaren ta

upp disponibla pensionsmedel som intäkt under det beskattningsår då verksamheten

tas över. Intäkten får i stället fördelas mellan detta beskattningsår och de

fyra närmast följande beskattningsåren på det sätt som övertagaren önskar.

 Vid tillämpning av lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel och

lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader anses aktiebolaget

och övertagaren utgöra en skattskyldig.

 45

9 § Vid tillämpningen av reglerna i 2 kap. 3 § och 3 kap. 24 § mervär-

desskattelagen (1994:200) skall aktiebolaget och övertagaren anses utgöra en

skattskyldig.

 8 kap. 16 f § första meningen mervärdesskattelagen (1994:200) skall tillämpas

även vid överföring av varor enligt denna lag.

Reserveringar m.m.

10 § Har aktiebolaget gjort avsättning enligt lagen (1990:663) om

ersättningsfonder eller enligt lagen (1993:1538) om periodiseringsfonder, får en

sådan fond övertas.

 Fonderna skall anses avsatta hos övertagaren eller, i fråga om

periodiseringsfonder då handelsbolag är övertagare hos delägarna, under det år

då avsättningen skett hos aktiebolaget.

11 § Övertagaren, eller i fråga om enkla bolag, delägarna, övertar aktiebolagets

rätt till avdrag enligt lagen (1993:1539) om avdrag för underskott av

näringsverksamhet med de begränsningar som följer av andra stycket.

 Har aktiebolaget genomgått en ägarförändring inom fem år före det

beskattningsår då övertagandet sker har dock övertagaren rätt till avdrag för

gammalt underskott först vid taxeringen för det sjätte beskattningsåret efter

ägarförändringen. Detta gäller om

 1. övertagaren är ett annat aktiebolag,

 2. övertagaren, eller i fråga om enkla bolag, delägaren, vid tiden för

övertagandet även bedriver annan verksamhet eller

 3. övertagaren är ett handelsbolag som helt eller delvis ägs av ett företag.

 I fråga om fysisk person medges från och med det beskattningsår då

övertagandet sker inte avdrag för underskott enligt bestämmelserna i 46 § 1 mom.

första stycket kommunalskattelagen (1928:370).

 Underskott som avses i 2 § 14 mom. första stycket lagen (1947:576) om statlig

inkomstskatt får tas över av aktiebolag eller handelsbolag. Avdragsrätten för

sådant underskott är för handelsbolag begränsad till 70 procent av underskottet.

12 § Vid beräkning av ingångsvärde enligt 24 § 1 mom. lagen (1947:576) om

statlig inkomstskatt skall delägarens ingångsvärde för andel i det övertagande

handelsbolaget bestämmas med utgångspunkt i anskaffningsvärdet enligt 27 § 2

mom. samma lag för de tillskjutna aktierna.

13 § Vid beräkning av fördelningsunderlag enligt lagen (1993:1536) om

räntefördelning vid beskattning skall övertagarens ingående värden betraktas som

föregående års utgående värden. Vad som nu sagts gäller endast vid taxeringen

för det beskattningsår verksamheten övertagits.

 46

14 § Vid tillämpning av lagen (1993:1537) om expansionsmedel gäller att

aktiebolagets eget kapital minskat med tillskjutet kapital skall anses ha

motsvarat 72 procent av övertagarens expansionsmedel vid taxeringen för det

närmast föregående beskattningsåret. I fråga om delägare i handelsbolag gäller

motsvarande beträffande dennes del av kapitalet.

15 § Vid tillämpning av lagen (1993:1540) om återföring av skatteutjäm-

ningsreserv anses aktiebolaget och övertagaren som ett företag.

Övriga bestämmelser

16 § En kopia av sådan balansräkning som avses i 2 § första stycket 3 skall ges

in med den självdeklaration i vilken den övertagna verksamheten skall redovisas

första gången. Uppgifter skall lämnas om vilka personer som var aktieägare i

bolaget vid utgången av år 1995 och vid upplösningen. Dessa uppgifter skall

lämnas även i den självdeklaration där aktiebolaget skall redovisa verksamheten

sista gången.

17 § Övertagaren svarar för sådana aktiebolagets skatter och avgifter som anges

i 1 § lagen (1971:1072) om förmånsberättigade skattefordringar m.m.

18 § Beteckningar i denna lag som förekommer i kommunalskattelagen (1928:370)

och i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt har samma betydelse som i de

lagarna.

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1996 och tillämpas i fråga om aktiebolag

som avregistrerats efter ikraftträdandet. Efter yrkande av de skattskyldiga

tillämpas lagen även i fråga om aktiebolag som avregistrerats under perioden den

1 januari 1996 - den 30 juni 1996.

 47

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1996-03-19

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten

i Försäkringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet

Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 7 mars 1996 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

lag om inkomstskatteregler m.m. med anledning av ändrade bestämmelser om

aktiekapitalets storlek.

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn

Lena Lagercrantz.

 Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

 Syftet med lagförslaget är att underlätta för aktiebolag som inte höjer

aktiekapitalet till den numera gällande gränsen, 100 000 kronor, och till följd

därav upplöses att fortsätta verksamheten i en annan företagsform. Verksamheten

kan fortsättas som enskild näringsverksamhet eller i ett enkelt bolag, ett

dödsbo, ett handelsbolag eller ett aktiebolag. De föreslagna reglerna innebär

att det upplösta aktiebolaget och dess ägare i princip undgår omedelbara

beskattningskonsekvenser.

 En motsvarande lag (SFS 1974:990) genomfördes i samband med att lägsta

beloppet för aktiekapital höjdes från 5 000 till 50 000 kronor.

 Det nu framlagda lagförslaget berör stora delar av skatterätten, och lagtexten

är delvis mycket komplicerad. Lagrådet har begränsade möjligheter att avgöra om

förslaget är så utformat att det kan antas tillgodose de syften som har angetts

i remissen. Rent lagtekniskt uppstår svårigheter bl.a. vid prövningen av om

hänvisningarna till övrig skattelagstiftning är korrekta och uttömmande. Med de

nu gjorda reservationerna vill Lagrådet föra fram följande detaljsynpunkter.

2 §

I paragrafens andra stycke ställs upp ett krav på ägarsamband för att lagen

skall vara tillämplig. Kravet innebär i princip att samma personer som har

övertagit ett upplöst aktiebolags verksamhet också skall ha varit ägare, direkt

eller indirekt, till aktierna i bolaget den 31 december 1995. Vissa undantag

från denna princip har dock ställts upp. Bl.a. föreslås, när det gäller

aktiebolag som har bildats enligt 1944 års aktiebolagslag, att skillnader som

beror på att ägare till enstaka aktie inte kvarstår efter övertagandet inte

skall utgöra hinder för lagens tillämpning.

 Enligt Lagrådets mening kan det förutsättas att den återgivna undantagsregeln

får en ringa praktisk betydelse. Bl.a. med hänsyn härtill förordar Lagrådet att

regeln utgår.

 I övrigt bör lagtexten i 2 § andra stycket förtydligas och kan förslagsvis ges

följande utformning:

 "Som förutsättning för att lagen skall tillämpas gäller vidare att den eller

de personer som har tagit över aktiebolagets verksamhet ägde aktierna i bolaget,

direkt eller indirekt, vid utgången av år 1995. Är det fråga om flera personer,

krävs dessutom att de skall ha ägt lika stora andelar vid utgången av år 1995

som vid övertagandet. Skillnader som beror på arv, testamente eller bodelning

med anledning av en makes död utgör dock inte hinder för lagens tillämpning."

3 §

Enligt paragrafen skall uttagsbeskattning som avses i punkt 1 av anvisningarna

till 22 § kommunalskattelagen och viss annan beskattning inte ske vid

övertagande enligt 2 §. I ett andra stycke sägs att i fråga om egendom för

vilken övertagandet skall föranleda uttagsbeskattning av aktiebolaget skall

övertagaren ta upp värdet som utdelningsinkomst.

 Andra stycket synes inte innehålla något annat än en upplysning om vad som

generellt gäller när uttagsbeskattning skall äga rum. Enligt Lagrådets mening

bör stycket kunna utgå.

 I övrigt anser Lagrådet att bestämmelsen i fjärde stycket om uttagsbeskattning

enligt mervärdesskattelagen bör arbetas in i första stycket. Efter även vissa

andra justeringar bör 3 § utformas på följande sätt:

 "Vid övertagande enligt 2 § skall uttagsbeskattning av aktiebolaget enligt

punkt 1 av anvisningarna till 22 § kommunalskattelagen (1928:370) eller enligt

mervärdesskattelagen (1994:200) inte ske i fråga om tillgångar som är hänförliga

till näringsverksamhet för övertagaren och inte heller beträffande fastigheter

och bostadsrätter som ändrar karaktär till privatbostäder vid avregistreringen.

 I fall då enligt första stycket uttagsbeskattning inte skall ske skall inte

heller beskattning äga rum enligt punkt 14 av anvisningarna till 32 §

kommunalskattelagen (1928:370) eller 2 § 13 mom. andra stycket lagen (1947:576)

om statlig inkomstskatt."

11 §

I paragrafen talas på ett par ställen om "övertagaren, eller i fråga om enkla

bolag, delägaren". Enligt de grundläggande bestämmelserna i 2 § avses med

övertagare bl.a. delägare i ett enkelt bolag. Med hänsyn härtill får det anses

tillräckligt att i 11 § använda ordet "övertagaren".

 49

12 och 13 §§

Paragraferna bör förtydligas och utformas på följande sätt:

 "12 § Är övertagaren ett handelsbolag, skall vid beräkning av ingångsvärde

enligt 24 § 1 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt varje delägares

ingångsvärde bestämmas med utgångspunkt i anskaffningsvärdet enligt 27 § 2 mom.

samma lag för de tillskjutna aktierna.

 13 § När fördelningsunderlag enligt 2 § lagen (1993:1536) om räntefördelning

vid beskattning första gången skall beräknas för övertagaren, sker beräkningen

med beaktande av aktiebolagets utgående värden."

14 §

Enligt paragrafen skall vid tillämpning av lagen (1993:1537) om expansionsmedel

gälla, att aktiebolagets eget kapital, minskat med tillskjutet kapital, skall

anses ha motsvarat 72 procent av övertagarens expansionsmedel vid taxeringen för

det närmast föregående beskattningsåret. I fråga om delägare i handelsbolag

skall motsvarande gälla beträffande dennes del av kapitalet.

 I den allmänna motiveringen (avsnitt 4.12) anges att övertagaren skall anses

ha expansionsmedel som i princip motsvarar aktiebolagets fria egna kapital.

Avsikten anges vara att kontinuiteten i beskattningen skall bibehållas på så

sätt att endast förstaledsbeskattat kapital i aktiebolaget kan fortstta att

utgöra förstaledsbeskattat kapital hos övertagaren.

 Enligt Lagrådets mening har det uttalade syftet med den föreslagna

bestämmelsen inte kommit till klart uttryck i vare sig motiven eller lagtexten.

Avsikten synes vara att det belopp - före skatt - som motsvarar aktiebolagets

fria egna kapital, minskat med tillskjutet kapital, skall utgöra

expansionsmedel hos övertagaren. Har det inte uppkommit någon vinst under

bolagets sista verksamhetsår och har det till följd därav inte tagits ut någon

skatt för det året, skall hänsyn tas till att kapitalet tidigare har blivit

förstaledsbeskattat. Härvid skall bolagsskatten anses ha utgjort 28 procent. I

lagtexten torde saken kunna uttryckas så, att övertagaren till följd av

övertagandet skall vid ingången av det första verksamhetsåret anses ha

expansionsmedel som svarar mot 138,89 procent av aktiebolagets eget kapital,

minskat med tillskjutet kapital.

 Lagrådet förordar att paragrafen ges följande lydelse:

 "Vid tillämpning av lagen (1993:1537) om expansionsmedel gäller att

övertagaren skall till följd av övertagandet vid ingången av det första

verksamhetsåret anses ha expansionsmedel som svarar mot 138,89

 50

procent av aktiebolagets eget kapital, minskat med tillskjutet kapital. I fråga

om delägare i handelsbolag gäller motsvarande beträffande dennes del av

kapitalet."

 51

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 28 mars 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden
[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1995/96:168 Inkomstskatteregler m.m. med

anledning av ändrade bestämmelser om aktiekapitalets storlek.

 53