Totalförsvar

6

Förslag till statsbudget för 2001

Totalförsvar

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 11

2 Utgiftsområde 6 15

2.1 Omfattning 15

3 Försvarspolitik 17

3.1 Omfattning 17

3.2 Utgiftsutveckling 18

3.3 Mål .19

3.4 Politikens inriktning 19

3.5 Beredskapskredit för totalförsvaret 20

3.6 IT-system 20

3.7 Insatser 21

3.8 Resultatbedömning 22

3.9 Det militära försvaret 23

3.9.1 Omfattning 23

3.9.2 Utgiftsutvecklingen 23

3.9.3 Resultatbedömning 23

3.9.4 Inriktning 37

3.9.5 Revisionens iakttagelser 53

3.9.6 Budgetförslag 53

3.9.6.1 6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m. 53

3.9.6.2 6:2 Fredsfrämjande truppinsatser 54

3.9.6.3 6:3 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling 54

3.10 Det civila försvaret 57

3.10.1 Omfattning 57

3.10.2 Utgiftsutvecklingen 57

3.10.3 Mål 58

3.10.4 Resultatbedömning 58

3.10.4.1 Modell för resultatbedömning 58

3.10.4.2 Resultat 58

3.10.4.3 Analys och slutsatser 68

3.10.5 Inriktning för 2001 73

3.10.6 Revisionens iakttagelser 75

3.10.7 Budgetförslag 75

3.10.7.1 6:4 Funktionen Civil ledning 76

3.10.7.2 6:5 Funktionen Försörjning med industrivaror 77

3.10.7.3 6:6 Funktionen Befolkningsskydd och räddningstjänst 78

3.10.7.4 6:7 Funktionen Psykologiskt försvar 80

3.10.7.5 6:8 Funktionen Ordning och säkerhet 81

3.10.7.6 6:9 Funktionen Hälso- och sjukvård m.m. 82

3.10.7.7 6:10 Funktionen Telekommunikationer m.m. 83

3.10.7.8 6:11 Funktionen Postbefordran 85

3.10.7.9 6:12 Funktionen Transporter 86

3.10.7.10 6:13 Funktionen Energiförsörjning 87

3.11 Totalförsvarsgemensamma verksamheter 89

3.11.1 Resultatbedömning 89

3.11.2 Inriktning 92

3.11.3 Revisionens iakttagelser 93

3.11.4 Budgetförslag 93

3.11.4.1 Försvarets materielverk 93

3.11.4.2 6:14 Totalförsvarets pliktverk 95

3.11.4.3 6:15 Försvarshögskolan 95

3.11.4.4 6:16 Försvarets radioanstalt 96

3.11.4.5 6:17 Totalförsvarets forsknings- institut 96

3.11.4.6 6:18 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret

97

3.11.4.7 6:19 Nämnder m.m. 98

4 Politikområde Skydd mot olyckor 99

4.1 Omfattning 99

4.2 Utgiftsutveckling 100

4.3 Mål 100

4.4 Politikens inriktning 100

4.5 Utveckling av IT-system 101

4.6 Insatser 101

4.6.1 Insatser inom politikområdet 101

4.6.2 Insatser utom politikområdet 103

4.7 Resultatbedömning 103

4.7.1 Analys och slutsatser 105

4.8 Revisionens iakttagelser 106

4.9 Budgetförslag 106

4.9.1 7:1 Kustbevakningen 106

4.9.2 7:2 Statens räddningsverk: Förebyggande åtgärder mot jordskred och

andra naturolyckor m.m. 108

4.9.3 7:3 Statens räddningsverk: Ersättning för verksamhet vid räddningstjänst

m.m. 109

4.9.4 7:4 Statens räddningsverk: Samhällets skydd mot olyckor 110

4.9.5 7:5 Brandfarliga och explosiva varor 112

5 Kustbevakningens övriga verksamheter 115

5.1 Inledning 115

5.2 Inriktning 115

5.3 Insatser 115

5.4 Resultatbedömning 116

5.5 Analys och slutsatser 116

 Bilaga 1 Sammanfattning av genomförd verksamhet inom

materielområdet

under 1999

 Bilaga 2 Objeksramar

 Bilaga 3 Förkortningar

 Bilaga 4 Nya anslagsbeteckningar

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 13

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet 15

Tabell 3.1 Utgiftsutveckling 18

Tabell 3.2 Anslagsutveckling 53

Tabell 3.3 Beräkning av anslaget för 2001 54

Tabell 3.4 Anslagsutveckling 54

Tabell 3.5 Beräkning av anslaget för 2001 54

Tabell 3.6 Anslagsutveckling 54

Tabell 3.7 Investeringsplan 55

Tabell 3.8 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser 55

Tabell 3.9 Beräkning av anslaget för 2001 56

Tabell 3.10 Anslagsutveckling 76

Tabell 3.11 Investeringsplan 76

Tabell 3.12 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 76

Tabell 3.13 Beräkning av anslaget för 2001 77

Tabell 3.14 Anslagsutveckling 77

Tabell 3.15 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 78

Tabell 3.16 Beräkning av anslaget för 2001 78

Tabell 3.17 Anslagsutveckling 78

Tabell 3.18 Investeringsplan 79

Tabell 3.19 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 80

Tabell 3.20 Beräkning av anslaget för 2001 80

Tabell 3.21 Anslagsutveckling 80

Tabell 3.22 Beräkning av anslaget för 2001 81

Tabell 3.23 Anslagsutveckling 81

Tabell 3.24 Beräkning av anslaget för 2001 81

Tabell 3.25 Anslagsutveckling 82

Tabell 3.26 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 82

Tabell 3.27 Beräkning av anslaget för 2001 83

Tabell 3.28 Anslagsutveckling 83

Tabell 3.29 Investeringsplan 84

Tabell 3.30 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 84

Tabell 3.31 Beräkning av anslaget för 2001 85

Tabell 3.32 Anslagsberäkning 85

Tabell 3.33 Beräkning av anslaget för 2001 86

Tabell 3.34 Anslagsutveckling 86

Tabell 3.35 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 86

Tabell 3.36 Beräkning av anslaget för 2001 87

Tabell 3.37 Anslagsutveckling 87

Tabell 3.38 Beräkning av anslaget för 2001 88

Tabell 3.39 Uppdragsverksamhet 94

Tabell 3.40 Investeringsplan 94

Tabell 3.41 Anslagsutveckling 95

Tabell 3.42 Uppdragsverksamhet 95

Tabell 3.43 Beräkning av anslaget för 2001 95

Tabell 3.44 Anslagsutveckling 95

Tabell 3.45 Uppdragsverksamhet 96

Tabell 3.46 Beräkning av anslaget för 2001 96

Tabell 3.47 Anslagsutveckling 96

Tabell 3.48 Beräkning av anslaget för 2001 96

Tabell 3.49 Anslagsberäkning 96

Tabell 3.50 Uppdragsverksamhet 97

Tabell 3.51 Beräkning av anslaget för 2001 97

Tabell 3.52 Anslagsutveckling 97

Tabell 3.53 Beräkning av anslaget för 2001 97

Tabell 3.54 Anslagsutveckling 98

Tabell 3.55 Beräkning av anslaget för 2001 98

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen 100

Tabell 4.2 Anslagsutveckling 106

Tabell 4.3 Uppdragsverksamhet 107

Tabell 4.4 Investeringsplan 107

Tabell 4.5 Beräkning av anslaget för 2001 108

Tabell 4.6 Anslagsutveckling 108

Tabell 4.7 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 109

Tabell 4.8 Beräkning av anslaget för 2001 109

Tabell 4.9 Anslagsutveckling 109

Tabell 4.10 Beräkning av anslaget för 2001 110

Tabell 4.11 Anslagsutveckling 110

Tabell 4.12 Uppdragsverksamhet 110

Tabell 4.13 Investeringsplan 111

Tabell 4.14 Beräkning av anslaget för 2001 112

Tabell 4.15 Anslagsutveckling 112

Tabell 4.16 Offentligrättslig verksamhet 112

Tabell 4.17 Uppdragsverksamhet 112

Tabell 4.18 Beräkning av anslaget för 2001 113

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. för 2001 bemyndigar regeringen att utnyttja

en kredit om 40 000 000 000 kronor i

Riksgäldskontoret om krig, krigsfara eller

andra utomordentliga förhållanden

föreligger (avsnitt 3.5),

2. godkänner förslaget till inriktning för

förbandsverksamhet (avsnitt 3.9.4),

3. godkänner förslaget till inriktning för

incidentinsatser (avsnitt 3.9.4),

4. godkänner förslaget till inriktning för stöd

till samhället (avsnitt 3.9.4),

5. godkänner förslaget beträffande beredskap

(avsnitt 3.9.4),

6. godkänner förslaget till inriktning för

materiel, anläggningar samt för forskning

och teknikutveckling (avsnitt 3.9.4),

7. godkänner att det nationella flygtekniska

forskningsprogrammet skall fortsätta under

perioden 2001 - 2003 och att det statliga

bidraget till finansieringen av programmet

skall vara högst 90 000 000 kronor under

preioden (avsnitt 3.9.4),

8. godkänner förslaget till investeringsplan för

Försvarsmakten för perioden 2001 - 2003

(avsnitt 3.9.6.3),

9. bemyndigar regeringen att i fråga om

ramanslaget 6:3 Materiel, anläggningar samt

forskning och teknikutveckling medge

beställningar av materiel, anläggningar samt

forskning och teknikutveckling så att

behovet av anslagsmedel efter budgetåret

2001 för dessa och tidigare beställningar

tillsammans uppgår till högst 77 936 125

000 kronor (avsnitt 3.9.6.3),

10. godkänner förslaget till investeringsplan för

Överstyrelsen för civil beredskap, såvitt

avser Funktionen Civil ledning, för

perioden 2001 - 2003 (avsnitt 3.10.7.1),

11. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 6:4 Funktionen Civil

ledning, genomföra beställningar av

kommunaltekniska anläggningar,

telesäkerhetsåtgärder, skyddade

ledningsplatser och signalskydd så att

behovet av anslagsmedel efter 2001 för

dessa och tidigare beställningar uppgår till

högst 55 000 000 kronor (avsnitt 3.10.7.1),

12. bemyndigar regeringen att för 2001 låta

Överstyrelsen för civil beredskap disponera

en låneram i Riksgäldskontoret för

beredskapsinvesteringar till ett sammanlagt

belopp om 325 000 000 kronor (avsnitt

3.10.7.2),

13. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 6:5 Funktionen

Försörjning med industrivaror, godkänna

avtal om nya beredskapsåtgärder så att

behovet av anslagsmedel efter 2001 för

dessa och tidigare beställningar uppgår till

högst 27 000 000 kronor (avsnitt 3.10.7.2),

14. bemyndigar regeringen att för 2001 låta

Statens räddningsverk disponera en låneram

i Riksgäldskontoret för

beredskapsinvesteringar till ett sammanlagt

belopp om 720 000 000 kronor (avsnitt

3.10.7.3),

15. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 6:6 Funktionen

Befolkningsskydd och räddningstjänst, medge

beställningar av skyddsrum och

ledningsplatser m.m. så att behovet av

anslagsmedel efter 2001 för dessa och

tidigare beställningar uppgår till högst 195

000 000 kronor (avsnitt 3.10.7.3),

16. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 6:9 Funktionen

Hälso- och sjukvård m.m., godkänna avtal

och beställningar, såvitt avser

beredskapsåtgärder, så att behovet av

anslagsmedel efter 2001 för dessa och

tidigare avtal och beställningar uppgår till

högst 12 000 000 kronor (avsnitt 3.10.7.6),

17. bemyndigar regeringen att för 2001 låta

Socialstyrelsen disponera en låneram i

Riksgäldskontoret för

beredskapsinvesteringar till ett sammanlagt

belopp om 220 000 000 kronor (avsnitt

3.10.7.6),

18. fastställer avgiftsuttaget för

teleberedskapsavgiften, såvitt avser

Funktionen Telekommunikationer m.m.,

till sammanlagt högst 100 000 000 kronor

under 2001 (avsnitt 3.10.7.7),

19. godkänner förslaget till investeringsplan för

Post- och telestyrelsen, såvitt avser

Funktionen Telekommunikationer m.m.,

för perioden 2001 - 2003 (avsnitt 3.10.7.7),

20. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 6:10 Funktionen

Telekommunikationer m.m., godkänna avtal

och beställningar, såvitt avser tjänster,

utrustning och anläggningar för

beredskapsåtgärder, så att behovet av

anslagsmedel efter 2001 för dessa och

tidigare avtal och beställningar uppgår till

högst 150 000 000 kronor (avsnitt 3.10.7.7),

21. godkänner att målet för Funktionen

Postbefordran är att verksamheten skall

bedrivas så att totalförsvarets behov av

postal kommunikation skall kunna

tillgodoses under höjd beredskap och skall

bedrivas så att de resurser och den

beredskap som skapas skall kunna utnyttjas

vid svåra påfrestningar på samhället i fred

(avsnitt 3.10.7.8),

22. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 6:12 Funktionen

Transporter, godkänna avtal och

beställningar, såvitt avser tjänster,

utrustning och anläggningar för

beredskapsåtgärder, så att behovet av

anslagsmedel efter 2001 för dessa och

tidigare avtal och beställningar uppgår till

högst 25 000 000 kronor (avsnitt 3.10.7.9),

23. fastställer avgiftsuttaget för

elberedskapsavgiften, såvitt avser

Funktionen Energiförsörjning, till

sammanlagt högst 200 000 000 kronor

under 2001 (avsnitt 3.10.7.10),

24. bemyndigar regeringen att, genom en kredit

i Riksgäldskontoret om högst

23 000 000 000 kronor, tillgodose

Försvarets materielverks behov av

rörelskapital för budgetåret 2001 (avsnitt

3.11.4.1),

25. godkänner förslaget till investeringsplan för

Försvarets materielverk för perioden 2001-

2003 (avsnitt 3.11.4.1),

26. godkänner det föreslagna målet för

politikområdet Skydd mot olyckor (avsnitt

4.3),

27. godkänner förslaget till investeringsplan för

Kustbevakningen för perioden 2001 - 2004

(avsnitt 4.9.1),

28. godkänner att de tidigare beslutade målen

för Kustbevakningens verksamhet inom

utgiftsområdet upphör att gälla fr.o.m. 2001

(avsnitt 4.9.1),

29. bemyndigar regeringen att under 2001, i

fråga om ramanslaget 7:2 Statens

räddningsverk: Förebyggande åtgärder mot

jordskred och andra naturolyckor m.m.,

besluta om bidrag så att behovet av

anslagsmedel efter 2001 exklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst 15 000

000 kronor (avsnitt 4.9.2),

30. godkänner förslaget till investeringsplan för

Statens räddningsverk, såvitt avser

Samhällets skydd mot olyckor, för perioden

2001 - 2003 (avsnitt 4.9.4),

31. för budgetåret 2001 anvisar anslag under

utgiftsområde 6 Totalförsvar enligt följande

uppställning

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

Anslagsbelopp

Försvarspolitik

6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m.

ramanslag

18 266 092

6:2

Fredsfrämjande truppinsatser

ramanslag

1 000 762

6:3

Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling

ramanslag

23 314 833

6:4

Funktionen Civil ledning

ramanslag

488 507

6:5

Funktionen Försörjning med industrivaror

ramanslag

40 000

6:6

Funktionen Befolkningsskydd och räddningstjänst

ramanslag

593 809

6:7

Funktionen Psykologiskt försvar

ramanslag

20 000

6:8

Funktionen Ordning och säkerhet

ramanslag

22 841

6:9

Funktionen Hälso- och sjukvård m.m.

ramanslag

101 936

6:10

Funktionen Telekommunikationer m.m.

ramanslag

199 000

6:11

Funktionen Postbefordran

ramanslag

3 000

6:12

Funktionen Transporter

ramanslag

163 000

6:13

Funktionen Energiförsörjning

ramanslag

220 569

6:14

Totalförsvarets pliktverk

ramanslag

253 140

6:15

Försvarshögskolan

ramanslag

31 445

6:16

Försvarets radioanstalt

ramanslag

441 333

6:17

Totalförsvarets forskningsinstitut

ramanslag

184 893

6:18

Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret

obetecknat anslag

88 265

6:19

Nämnder m.m.

ramanslag

12 019

Skydd mot olyckor

7:1

Kustbevakningen

ramanslag

473 764

7:2

Statens räddningsverk: Förebyggande åtgärder mot jordskred

och andra naturolyckor m.m.

ramanslag

25 000

7:3

Statens räddningsverk: Ersättning för verksamhet vid

räddningstjänst m.m.

ramanslag

13 431

7:4

Statens räddningsverk: Samhällets skydd mot olyckor

ramanslag

555 449

7:5

Brandfarliga och explosiva varor

ramanslag

17 017

Summa

46 530 105

2 Utgiftsområde 6

2.1 Omfattning

Utgiftsområde 6 Totalförsvar omfattar i

enlighet med vad som anges i föreliggande pro-

position (volym 1, avsnitt 7.5) politikområdet

Försvarspolitik respektive politikområdet

Skydd mot olyckor. Politikområdet Försvars-

politik består av det militära försvaret och det

civila försvaret. Politikområdet Skydd mot

olyckor omfattar förebyggande, konsekvens-

begränsande och skadeavhjälpande åtgärder

avseende olyckor. Politikområdet Skydd mot

olyckor begränsas till att omfatta verksamheter

som bedrivs av myndigheter inom utgifts-

område 6 Totalförsvar. Kustbevakningens

verksamhet kommer från och med 2001 att

tillhöra flera politikområden men myndig-

heten har sitt anslag under utgiftsområde 6

Totalförsvar och politikområdet Skydd mot

olyckor. I kapitel 5 finns en redovisning av

Kustbevakningens verksamheter utanför

politikområdet Skydd mot olyckor.

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

Politikområde Försvarspolitik

43 399

45 633

44 623

45 445

44 3743

43 3513

Politikområde Skydd mot olyckor

8812

1 028

1 077

1 085

1 134

1 162

Totalt för utgiftsområde 6 Totalförsvar

44 280

46 661

45 700

46 530

45 508

44 513

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Inklusive det dåvarande anslaget B5 Sprängämnesinspektionen under

utgiftsområde 24 Näringsliv.

3 Inklusive omställningsbidrag.

Utgiftsprognosen uppgår för 2000 till 45 700

miljoner kronor och är därmed 961 miljoner

kronor lägre än vad som anvisades i

statsbudgeten. En bidragande orsak är vissa

osäkerheter om den planerade verksamheten

vad gäller beställningar, leveranser och

fakturering av materiel. Till följd av detta har

ett nytt begränsningsbelopp om 45 700

miljoner kronor kunnat fastställas för

utgiftsområdet

3 Försvarspolitik

3.1

3.1 Omfattning

Riksdagen har genom lagen (1992:1403) om

totalförsvar och höjd beredskap definierat

totalförsvar som verksamhet som behövs för

att förbereda Sverige för krig. Under högsta

beredskap är totalförsvar all

samhällsverksamhet som då skall bedrivas.

Totalförsvar avser således en verksamhet och

inte en organisation. Med totalförsvarsresurser

avses alla de resurser som finns för

totalförsvarsverksamhet.

Försvarspolitiken omfattar planering,

förberedelser och utnyttjande av

totalförsvarsresurser för att lösa de av

riksdagen angivna målen samt att på andra sätt

stödja svensk säkerhetspolitik.

Försvarspolitiken omfattar det militära

försvaret och det civila försvaret.

Totalförsvarsgemensamma verksamheter

redovisas särskilt.

De anslag som ingår i politikområdet

framgår av tabell 3.1

3.2 Utgiftsutveckling

Tabell 3.1 Utgiftsutveckling

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m.

18 410

19 544

19 300

18 266

16 772

17 669

6:2 Fredsfrämjande truppinsatser

675

900

980

1 001

905

925

6:3 Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling

21 048

22 341

21 084

23 315

20 306

20 291

Omställningsbidrag3

3 000

1 000

6:4 Funktionen Civil ledning

509

439

592

488

536

549

6:5 Funktionen Försörjning med industrivaror

82

57

100

40

115

118

6:6 Funktionen Befolkningsskydd och

räddningstjänst

796

696

690

594

832

852

6:7 Funktionen Psykologiskt försvar

19

19

24

20

22

23

6:8 Funktionen Ordning och säkerhet

38

22

27

23

33

34

6:9 Funktionen Hälso- och sjukvård

186

81

166

102

171

175

6:10 Funktionen Telekommunikationer m.m.

250

195

195

199

203

207

6:11 Funktionen Postbefordran

14

11

7

3

8

8

6:12 Funktionen Transporter

192

143

159

163

203

207

6:13 Funktionen Energiförsörjning

199

211

301

221

238

243

6:14 Totalförsvarets pliktverk

239

238

245

253

259

264

6:15 Försvarshögskolan

24

28

28

31

32

33

6:16 Försvarets radioanstalt

428

440

443

441

450

460

6:17 Totalförsvarets forskningsinstitut

1782

1682

1822

185

189

193

6:18 Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom

totalförsvaret

102

88

88

88

88

88

6:19 Nämnder m.m.

10

12

12

12

12

12

Totalt för politikområdet Försvarspolitik

43 399

45 633

44 623

45 445

44 374

43 351

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten.

3 Riksdagen har beslutat (prop. 1998/99:74, bet. 1998/99:FöU5, rskr.

1998/99:224, bet. 1998/99:UFöU1, rskr. 1998/99:222, prop. 1998/99:100, bet.

1998/99:FiU27,

rskr. 1998/99:249) om ett omställningsbidrag om 3 resp. 1 miljard kronor för

2002 och 2003.

3.3 Mål

Försvarspolitiken skall bidra till att bevara vårt

lands fred och självständighet. Vi skall kunna

möta militära hot som direkt berör Sverige.

Internationellt skall vi bidra till fred och

säkerhet i omvärlden genom gemensamma

fredsfrämjande och humanitära insatser både i

och utom Europa.

Totalförsvarsresurserna skall kunna

användas för följande huvudändamål:

- försvara Sverige mot väpnat angrepp,

- hävda vår territoriella integritet,

- bidra till fred och säkerhet i omvärlden

och

- stärka det svenska samhället vid svåra

påfrestningar i fred.

3.4 Politikens inriktning

Det svenska totalförsvaret genomgår en

omfattande reformering och effektivisering.

Inriktningen är att utveckla det svenska

försvaret från invasionsförsvar till ett flexibelt

insatsförsvar med förmåga till anpassning. Det

svenska försvaret skall kännetecknas av ständig

utveckling och förnyelse, hög teknologisk

nivå, ekonomisk effektivitet och folkförsvar.

Under 2001 kommer utvecklingsarbetet att

följas upp och drivas vidare. Regeringen avser

att återkomma till riksdagen under hösten

2001 med en försvarspolitisk proposition.

Hoten mot vårt land har förändrats. Både

den säkerhetspolitiska utvecklingen och den

övriga samhällsutvecklingen ligger bakom det

reformbehov som uppstod i slutet av 1990-

talet.

Samtidigt som invasionshotet ter sig

avlägset för de närmaste 10 åren, förutsatt att

vårt land har en grundläggande

försvarsförmåga, så har andra hot mot vårt

samhälle fått ökad aktualitet. Exempel på

denna typ av hot är NBC-hotet (nukleära,

biologiska och kemiska vapen) samt hotet mot

informationssamhället.

Det nya insatsförsvaret ger Sverige en

förmåga att försvara landet utifrån dagens

säkerhetspolitiska förutsättningar. Den nya

strukturen skapar dessutom förutsättningar för

att utveckla och förändra försvarets resurser

över tiden. Därigenom skapas både flexibilitet

och förmåga till anpassning. Försvarsreformen

syftar samtidigt till att utveckla samhällets

förmåga att möta hot inom det vidgade

säkerhetsbegreppets ram.

Regeringen avser att våren 2002 lämna en

proposition till riksdagen om frågor rörande

civilt försvar och beredskapen mot svåra

påfrestningar på samhället i fred. I

propositionen kommer att lämnas förslag med

anledning av resultatet av dels utredningen om

principer för en bättre helhetssyn vid

planeringen av civilt försvar och beredskapen

mot svåra påfrestningar på samhället i fred

(dir. 1999:63), dels den genomgång som f.n.

utförs av departementen avseende behov av

åtgärder och författningsreglering inom de

områden som kan bli berörda vid svåra

påfrestningar på samhället i fred.

Regeringens årliga redovisning till riksdagen

av beredskapen mot svåra påfrestningar på

samhället i fred kommer att lämnas i en

särskild skrivelse i slutet av 2000.

De europeiska ländernas gemensamma

förmåga att förhindra eller dämpa väpnade

konflikter och mänskligt lidande är en viktig

del i den nya säkerhetspolitiska situationen på

vår kontinent. För Sverige är ett brett

deltagande i det europeiska samarbetet och

vårt bidrag till gemensam säkerhetsfrämjande

verksamhet och krishantering av central

betydelse.

Sverige skall fullt ut delta i den europeiska

krishanteringen. Vårt deltagande i

internationella insatser och arbetet med att

utforma och förstärka EU:s

krishanteringsförmåga såväl militärt som civilt

kommer att ställa stora krav på oss, inte minst

när vi innehar ordförandeskapet i EU. Mot

denna bakgrund skall vår förmåga att delta i

både militära och civila fredsfrämjande och

humanitära operationer fortsätta att utvecklas.

Det säkerhetsfrämjande arbetet är en viktig

del i arbetet för att öka säkerheten i norra

Europa. Det nordiska samarbetet utgör

grunden i detta arbete. Därutöver är

kontakterna med staterna kring Östersjön

samt EU-länderna och USA prioriterade.

Försvarsreformen innebär att vi får ett

försvar som både är anpassat till dagens

säkerhetspolitiska förhållanden och har en

beredskap att följa utvecklingen mot

förändrade hot i framtiden.

3.5 Beredskapskredit för

totalförsvaret

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

för 2001 utnyttja en kredit om 40 000 000 000

kronor i Riksgäldskontoret. Krediten skall

kunna utnyttjas om krig, krigsfara eller andra

utomordentliga förhållanden föreligger.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagen

bemyndigade regeringen att utnyttja en kredit

i Riksgäldskontoret om 40 000 000 000 kronor

för budgetåret 2000 om krig, krigsfara eller

andra utomordentliga förhållanden föreligger.

Regeringen anser att ett motsvarande

bemyndigande, avseende samma belopp, bör

lämnas för budgetåret 2001.

Beredskapskrediten skall säkerställa att en

nödvändig beredskapshöjning inte förhindras

eller fördröjs därför att regeringen inte

disponerar erforderliga betalningsmedel.

Krediten är beräknad att täcka de utgifter som

motsvarar en månads beredskapshöjande

verksamhet. Krediten är beräknad att utnyttjas

i ungefär lika delar mellan militärt och civilt

försvar.

Om beredskapskrediten utnyttjas, avser

regeringen att återkomma till riksdagen med

redovisning av behovet av medel för den

fortsatta verksamheten.

3.6 IT-system

Utveckling

Utveckling av IT-system, såväl fristående som

delkomponenter vid bl.a. anskaffning av krigs-

materiel, utgör totalt en stor utgiftspost i

statsbudgeten. Utöver vad som separat anges

under respektive verksamhet vill regeringen

särskilt framhålla betydelsen av en effektiv

projektplanering och styrning i samband med

IT-utveckling inom politikområdet.

Planeringen bör utformas så att det blir möjligt

att följa upp att leveranser sker i rätt tid och

med ett innehåll som svarar mot att

budgeterad kostnadsram inte överskrids eller

riskerar att överskridas.

All anskaffning och utveckling av olika IT-

system skall medföra en klart definierad

verksamhetsnytta och vara kostnadseffektiv

för staten. Detta innebär att samråd mellan

myndigheterna bör ske vid anskaffning och

utveckling så att möjliga samordningseffekter

kan utnyttjas.

Regeringen ämnar i regleringsbrev ställa

återrapporteringskrav på myndigheterna i

enlighet med vad som nu har sagts.

I sammanhanget vill regeringen informera

om att regeringen uppdrog till Statskontoret

den 31 augusti 2000 att granska arbetet vid

ÖCB och Räddningsverket vad gäller

utvecklingen av IT-stöd för

ledningsinformation och riskhantering,

systemen Elvira och Riskera. Statskontoret

skall särskilt granska i vilken mån systemen

utvecklas med en likartad funktionalitet och

hur utvecklingsarbetet styrs och samordnas

mellan myndigheterna. Uppdraget skall

redovisas senast den 19 januari 2001.

Informationsteknikområdet kännetecknas

av korta livscykler och en dynamisk utveckling

av produkter på den kommersiella marknaden.

En viktig förutsättning för att kunna dra nytta

av den civila tekniken är därför att Försvars-

makten tillsammans med Försvarets materiel-

verk och försvarsindustrin kan ha en planering

som möjliggör att denna dynamik kan

tillvaratas. Utvecklingen av Försvarsmaktens

ledningsorganisation pekar på behovet av att

utveckla ledningssystemets tekniska delar efter

en modell som medger stegvis utbyggnad av

önskad funktionalitet. Det medför att utveck-

lingen kan ske i korta steg med tillvaratagande

av bl.a. den civila utvecklingens produkter.

Enligt regeringens bedömning bör dock

särskild utveckling genomföras för sådana

produkter som med nödvändighet behöver

vara militärt unika eller på produkter där

särskilda krav på IT-säkerhet krävs.

Informationsoperationer

Informationsoperationer kan definieras som

de samordnade åtgärder i fred, kris och krig

som vidtas till stöd för egna politiska och

militära mål. Detta kan genomföras genom att

påverka eller utnyttja motståndares eller annan

utländsk aktörs information eller

informationssystem. Avsikten är att påverka

förmågan till rationellt beslutsfattande

samtidigt som man skyddar egen information

eller egna informationssystem.

Regeringen har tagit ytterligare steg rörande

skydd av informationssamhället genom att

förstärka regeringens arbetsgrupp för skydd

mot informationskrigföring m.m. (Ag IW).

Denna arbetsgrupp som med sina rapporter

bidragit till att uppmärksamma frågorna och

lämnat förslag till åtgärder, har nu ombildats

till regeringens arbetsgrupp för skydd mot

informationsoperationer (Ag IO) samt

utökats med representanter för ytterligare

departement och civila myndigheter. När det

gäller arbetsgruppens förslag till en mer samlad

statlig ansvarsfördelning, avvaktar regeringen

den fördjupade analys som utredningen om

principer för en bättre helhetssyn vid

planeringen för civilt försvar och beredskapen

mot svåra påfrestningar på samhället i fred (dir.

1999:63) avser att lämna i maj 2001.

Informationsteknikfrågor med

internationell anknytning kommer allt mer i

fokus. Sverige har en god kompetens inom IT-

området. Det är därför angeläget att Sverige

även fortsättningsvis spelar en aktiv roll i det

internationella arbetet inom

informationssäkerhet, t.ex. avseende

utvecklandet av samarbetsformer mellan

länder och regler för att i realtid kunna spåra

angrepp mot informationssystem.

3.7 Insatser

Omstruktureringen av grundorganisationen

enligt 1996 års försvarsbeslut har fullföljts.

Nettominskningen av antalet yrkesofficerare

överensstämmer med vad som planerats.

Avgångarna bland den yngre personalen har

dock varit större än planerat varför

medelåldern höjts något. Bland den civila

personalen har avgångarna varit motsvarande

50 årsarbetare större än planerat. Även bland

de civilanställda har medelåldern höjts och är

nu 48 år.

Följande viktigare övningar har genomförts:

- slutövningar med förband,

- samövningar med olika civila

ledningsnivåer,

- internationell övningsverksamhet inom

ramen för PFF, bl.a. Viking som var

den första simulerade och distribuerade

övningen med Partnership for Peace

Simulation Network (PSN) som bas.

Materieltillförseln under året har i allt

väsentligt bestått av leveranser av tidigare

beställd materiel till den krigsorganisation som

fastställdes i 1996 års försvarsbeslut. Bland

annat har moderna stridsfordon, fartyg och

flygplan levererats. De mest prioriterade

förbanden i insatsorganisationen har

härigenom fått ett viktigt tillskott av modern

materiel. Pågående tillförsel av ny materiel har

bidragit till att uppfylla de krav på förmåga

som regeringen ställt.

Av de materielsystem som levererats till

Försvarsmakten under året kan bl.a. följande

nämnas:

- stridsvagn 121 och 122, stridsfordon

90, pansarbandvagn 501 (pågående),

- tre ubåtar av Gotlandsklass,

- JAS 39 Gripen flygplan (pågående),

- det sista serieflygplanet till FSR 890

(flygburen spaningsradar).

Försvarsmakten har under året

vidmakthållit främst sådana materielsystem

som skall bibehållas efter 2006.

Nya beställningar som gjorts under året har

antalsmässigt anpassats till i första hand behov

för grundutbildning och internationella

insatser. Försvarsmakten har därmed börjat

förändra materielförsörjningen till att omfatta

serieanskaffning av mängdmateriel i mindre

mängder.

Tyngdpunkten i 1999 års forsknings- och

teknikutvecklingsverksamhet har varit:

- spaningsförmåga mot luft och

markmål innefattande främst

radarteknik, IR-teknik och

obemannade plattformar,

- ledningsförmåga på operativ och

taktisk nivå genom studier av IT-

systemteknik, sambandsteknik och

fusioneringsteknik,

- duellförmåga på det framtida slagfältet

och förmåga till väpnad strid, främst

med studier i telekrigsteknik, signatur-

anpassningsteknik,

undervattensteknik, vapenteknik,

människa-system interaktion samt

ballistiskt skydd.

En mekaniserad bataljon m.m. om ca 800

man har ställts till förfogande som ett svenskt

bidrag till den internationella fredsstyrkan

KFOR i Kosovo. Försvarsmakten har under

1999 dessutom deltagit i avvecklingen av FN:s

preventiva mission Unpredep i f.d.

jugoslaviska republiken Makedonien och har

ställt väpnad trupp till förfogande i den

multinationella fredsstyrkan SFOR i Bosnien-

Hercegovina.

Sårbarheten inom infrastrukturområdet har

minskat tack vare de åtgärder som vidtagits

under 1999.

För att minska telenätens sårbarhet pågår ett

arbete med att etablera teleoperatörer i

färdigställda berganläggningar. Analyser av

möjligheterna till intrång i teleoperatörernas

styr- och övervakningsnät har genomförts hos

teleföretag. Genomförda analyser har givit

underlag för berörda teleoperatörer att vidta

åtgärder för att minska sårbarheten.

För att öka förmågan att kunna prioritera

transmissionsresurser vid stora skador i näten

har övningar genomförts för att kunna göra

hopkopplingar mellan Telias och Banverkets

nät samt mellan Telias och försvarets telenät

(FTN). Utöver detta har analyser genomförts

avseende konsekvenser och kostnader för ett

införande av möjligheten att prioritera trafiken

i fyra stora teleoperatörers nät. Ett

prioritetssystem syftar till att trygga

teleförbindelsen för samhällsviktiga organ i en

krissituation.

Säkerheten vad gäller elförsörjning har ökat

genom att personal har utbildats för drift av

separata delsystem s.k. ö-drift. Vidare har

inventering av åtgärder för ö-drift i Syd- och

Västsverige samt inläggning av regionnät i

simuleringsutrustning genomförts. Kunskapen

och därmed förutsättningarna för att

genomföra ö-drift har till följd av detta ökat.

För att förbättra förmågan till

reparationsberedskap vad gäller elförsörjning

har 256 civilpliktiga utbildats under året.

Förutsättningarna för ökat skydd vid

elanläggningar har förstärkts bl.a. genom att

försök med teknisk bevakningsutrustning har

genomförts.

Vitala samhällsfunktioner med behov av

kontinuerlig elförsörjning kan inte garanteras

en säker försörjning utan måste själva vidta

reservåtgärder. Mot bakgrund av detta har

bidrag till beredskapsåtgärder utbetalats för

anskaffning av reservaggregat hos berörda

aktörer samt att skyddsåtgärder vidtas vid vissa

känsliga objekt.

En kartläggning som Överstyrelsen för civil

beredskap (ÖCB) genomfört visar att ett stort

antal myndigheter bedriver verksamhet för att

höja IT-säkerheten och för att förbättra

skyddet mot informationsoperationer.

I syfte att stärka ledningsförmågan på

regional och lokal nivå har bl.a.

ledningsstödssystemen Elvira inom

funktionen Civil ledning samt SWEDE för

funktionen Hälso- och sjukvård utvecklats.

Vidare har även kommunikationsutrustning till

mobila akutsjukvårdsresurser anskaffats.

De övningar och beredskapsåtgärder som

genomfördes inför övergången till 2000 har

medfört att ledningsförmågan och även IT-

säkerheten har höjts hos centrala myndigheter

och på regional och lokal nivå. Genom de

övningar och utbildningar som genomförts

samt de stöd och råd som lämnats inför 2000-

skiftet av bl.a. ÖCB och Styrelsen för

psykologiskt försvar har möjlighet till en

förbättrad krisledningsförmåga och

informationsberedskap skapats.

3.8 Resultatbedömning

Regeringen bedömer att genomförd

verksamhet, trots vissa brister inom framför

allt förbandsverksamheten, väsentligt har

bidragit till Försvarsmaktens förmåga att

uppfylla de krav som regeringen har ställt.

Regeringen bedömer vidare att Försvars-

maktens samlade operativa förmåga i

nuvarande säkerhetspolitiska läge är godtagbar.

Utifrån de planeringsförutsättningar som

regeringen angav i bl.a. regleringsbrevet för

1999 anser regeringen att myndigheterna inom

det civila försvaret genomfört verksamheterna

på ett bra sätt. Jämfört med bedömningen som

redovisades i 1999 års budgetproposition kan

inga väsentliga förändringar av funktionernas

förmåga konstateras. Funktionsansvariga

myndigheter anger att förmågan i huvudsak

kommer att vara godtagbar vid utgången av

försvarsbeslutsperioden. Regeringen finner

ingen anledning att göra någon annan

bedömning.

Genom att funktionerna är så beroende av

varandras förmåga och då beroendet av

fungerande elförsörjning,

telekommunikationer och IT är mycket stort

anser dock regeringen att det finns stora

osäkerheter beträffande bedömningen av

funktionernas samlade förmåga. Det är inte

möjligt att säkerställa en helt störningsfri

elförsörjning. Samtidigt ökar elberoendet i

samhället, bl.a. till följd av ett ökat beroende av

fungerande telekommunikationer och IT-

system. Samhällsviktig verksamhet som

oundgängligen måste fungera måste därför

tillförsäkras tillgång till el för situationer då

den ordinarie elförsörjningen inte fungerar.

3.9 Det militära försvaret

3.9.1 Omfattning

Det militära försvaret omfattar den

verksamhet som bedrivs av Försvarsmakten.

Verksamheten stöds av delar av de

totalförsvarsgemensamma verksamheterna.

Dessa redovisas i avsnitt 3.11.

3.9.2 Utgiftsutvecklingen

Utfallet för 1999 innebar sammantaget att

utgifterna för det militära försvaret översteg

tillgängligt belopp med ca 185 miljoner

kronor. För anslagen 6:1 Förbandsverksamhet

och beredskap m.m. och 6:2 Fredsfrämjande

truppinsatser uppgick det samlade

anslagssparandet till ca 705 miljoner kronor,

och för anslaget 6:3 Materiel, anläggningar

samt forskning och teknikutveckling

utnyttjades en anslagskredit om ca 890

miljoner kronor. Ytterligare kommentarer till

1999 års utfall lämnas i avsnitt 3.9.6 nedan.

Regeringen bedömer att utgifterna inom det

militära försvaret kommer att uppgå till 41 363

miljoner kronor under 2000.

Riksdagen har tidigare beslutat att den

ekonomiska ramen för utgiftsområde 6

Totalförsvar skall minskas med 4 000 miljoner

kronor från och med 2002 (prop. 1998/99:74,

bet. 1998/99:FöU5, rskr. 1998/99:224). Vid

samma tillfälle beslutade riksdagen att

inriktningen skall vara att ett

omställningsbidrag om 3 000 miljoner kronor

2002 och 1 000 miljoner kronor 2003 skall

anslås för att underlätta omställningen inom

försvarsområdet.

I tabell 3.1 Utgiftsutveckling är hela

reduceringen fördelad på anslagen 6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m. och

6:3 Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling.

3.9.3 Resultatbedömning

Vid bedömningen av Försvarsmaktens resultat

för 1999 har följande bedömningsgrunder

tillämpats:

- God: Resurserna (kapaciteten)

motsvarar eller överstiger behovet och

uppgifterna kan lösas,

- Godtagbar: Brister och störningar

nedsätter handlingsförmågan men

uppgifterna kan i huvudsak lösas,

- Icke godtagbar: Svåra brister vilka leder

till att uppgifterna inte kan lösas.

Resultatbedömningen redovisas uppdelad i

verksamhetsgrenarna Förbandsverksamhet,

Incidentinsatser, Stöd till samhället,

Beredskap, Internationella insatser och

Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling.

Därefter följer regeringens bedömning av

Försvarsmaktens operativa förmåga i olika

avseenden och av Försvarsmaktens samlade

operativa förmåga.

Förbandsverksamhet

Resultatbedömningen avseende verksamheten

inom de olika stridskrafterna inleds med en

kort beskrivning av vilka större förband som

ingick under 1999. Därefter följer en

redovisning av viktig genomförd verksamhet

och mot bakgrund av denna redovisning

regeringens bedömning av läget inom de olika

stridskrafterna. Regeringen gör vidare en

bedömning av den verksamhet som har

genomförts under första halvåret 2000.

Sammantaget bedömer regeringen att

förbandsverksamheten väsentligt har bidragit

till att uppfylla Försvarsmaktens förmåga att

lösa uppgifter enligt den inriktning som

riksdagen har beslutat.

Operativa lednings- och underhållsförband

Operativa lednings- och underhållsförband har

under 1999 bl.a. innefattat Högkvarteret, tre

militärområdesstaber med stabs- och

sambandsförband m.m. samt tre

underhållsregementen.

Högkvarteret och militärområdesstaberna

har genomfört fem mindre stabsövningar med

gott resultat. Miltärområdesstabernas

ledningsförmåga har under året bibehållits.

Underhållsregementena har med mindre

delar deltagit i ordinarie övningsverksamhet.

Krigsplanläggning, krigsförberedelsearbete och

krigsförbandsvärdering har genomförts med

låg ambitionsnivå eftersom verksamheten skall

omorganiseras i närtid. Övning av underhålls-

och sjukvårdssystem och kompletta

funktionskedjor har genomförts i begränsad

omfattning. Underhållsförbandens förmåga att

klara ställda uppgifter har enligt

Försvarsmakten sjunkit.

Underhållsregementena har påbörjat

omförrådsställning till central- och

arsenalsförråd samt fortsatt avvecklingen av

materiel. Fyra nyinvesteringar i arsenal- och

centralförråd har genomförts.

Regeringen bedömer att läget inom de

operativa lednings- och underhållsförbanden i

nuvarande omvärldsläge sammantaget är

godtagbart, om än med vissa brister.

Försvarsmakten har under första halvåret 2000

förberett övergången till den nya

ledningsorganisation som infördes från och

med 1 juli 2000. Inrättandet av Operativa

insatsledningen m.m. medför därmed

förändrade förutsättningar för

sammansättningen, utbildningen och övningen

av de operativa lednings- och

underhållsförbanden. För att uppnå en god

ledningsförmåga och åtgärda nuvarande brister

är det enligt regeringens mening angeläget att

successivt öka övningsverksamheten efter

hand som den nya lednings- och

underhållsorganisationen utvecklas.

Arméstridskrafter

I nedanstående redovisning har

arméstridskrafterna delats upp på

fördelningsförband, försvarsområdesförband

och armébrigadförband.

I fördelningsförbanden har under 1999

ingått bl.a. tre fördelningsstaber, tre

artilleriregementsstaber med

fördelningsartilleribataljoner samt

jägarförband, luftvärnsförband och fältsjukhus.

Vid fördelningsförbanden har

kvalitetsmålen enligt Försvarsmakten i

huvudsak uppnåtts, främst beroende på att

slutövningar har kunnat genomföras under

1999. Luftvärnsförbanden har enligt

Försvarsmakten genomfört övningen Focus

tillsammans med flygvapnet med gott resultat.

Under 1999 har bl.a. två reducerade

fördelningsstabsbataljoner, tre reducerade

luftvärnsbataljoner, förbindelsebataljoner, ett

reducerat fördelningsunderrättelsekompani,

tre reducerade haubitsbataljoner samt

jägarbataljoner utbildats och tillförts

krigsorganisationen.

Serieleverans av artillerilokaliseringsradar

Arthur har påbörjats under 1999. Renovering

och modifiering av luftvärnsrobotsystem 70

och 77 har fortsatt. Anskaffning och leverans

av krigsbro 5 har till största delen slutförts. Två

UAV-system (Unmanned Aerial Vehicle) typ

Ugglan har levererats och det sista systemet av

typen avses levereras under 2000. Till

sambandssystemet TS 9000 har huvuddelen av

materielen levererats men viss systemmateriel

återstår att levereras.

I försvarsområdesförbanden har under 1999

ingått bl.a. tretton försvarsområdesstaber,

förband för stads- och gränsstrid, luftvärns-

och ingenjörsförband samt hemvärn.

Vissa staber har medverkat i internationell

övningsverksamhet, övningar tillsammans med

övriga delar av Försvarsmakten samt

ledningsövningar tillsammans med de civila

delarna av totalförsvaret.

Inga förbandsenheter har utbildats och

tillförts krigsorganisationen.

Krigsplaceringsbara totalförsvarspliktiga har

krigsplacerats individvis.

Hemvärnets personalstyrka uppgår till ca

70 000. Målet med 125 000 hemvärnsmän har

därmed inte uppnåtts. Den förbättrade

rekryteringen har inte fått förväntat genomslag

på grund av ökande avgångar. Förbandens

utrustning har förstärkts med bl.a. sambands-

och sjukvårdsutrustning samt vapenmateriel.

Den personliga utrustningen har förbättrats

ytterligare. Befälsutbildning och

introduktionsutbildning har prioriterats före

förbandsutbildning. Hemvärnet tillsammans

med förband under grundutbildning har med

framgång utnyttjats som stöd till samhället vid

skogsbrandsbekämpning, översvämningar och

eftersökning av försvunna personer.

Hemvärnsverksamheten har under första

halvåret genomförts enligt uppgjord planering.

Försvarsmakten bedömer dock att

nyrekryteringen inte kommer att täcka

avgångarna under innevarande år, varför

hemvärnets numerär kommer att minska

ytterligare i förhållande till föregående år.

Riksdagen har beslutat om

insatsorganisationens inriktning där hemvärnet

ingår (prop. 1999/2000:30, bet.

1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168).

Utskottet anförde dock i sitt betänkande att de

s.k. nationella skyddsstyrkornas närmare

uppgifter, utformning, ledning och beredskap

ännu är oklara. Utskottet förutsätter att

regeringen återkommer med ett fördjupat

underlag i dessa frågor senast i samband med

nästa försvarsbeslut. Regeringen har därför

uppdragit åt Försvarsmakten att senast den 1

mars 2001 lämna en redovisning i ämnet till

regeringen. Regeringen kan därefter komma

att föreslå riksdagen förändringar av bl.a.

hemvärnets numerär.

I armébrigadförbanden har under 1999

ingått fyra infanteribrigader, tre

norrlandsbrigader samt sex mekaniserade

brigader.

Vid armébrigadförbanden har anbefallda

kvalitetsmål för ledningsförbanden i huvudsak

nåtts under 1999 enligt Försvarsmakten. För

övriga förband inom brigaderna har endast

målen för grupp, pluton och för vissa

kompanier nåtts. Endast ett förband har nått

målen för utbildning i bataljon. Brister finns

vid alla förband vad avser

mörkerstridsförmåga. På grund av det

reducerade antalet inkallade

totalförsvarspliktiga har en omfattande

befälsutbildning kunnat genomföras på

respektive förbands nya materiel.

Under 1999 har bl.a. en mekaniserad

bataljon 121/302, två reducerade mekaniserade

bataljoner 122/90, två

brigadledningskompanier, reducerade

norrlandsmekaniserade kompanier och

mekaniserade luftvärnskompanier samt en

reducerad haubitsbataljon utbildats och

tillförts krigsorganisationen.

Infanteribrigaderna har genomfört

grundutbildning och befälsutbildning avseende

förband utrustade med pansarbandvagn 501.

Norrlandsbrigaderna har i viss utsträckning

samordnat sin övningsverksamhet för att

samöva i bataljons ram. Förbanden har dock

endast uppnått kompanimålen.

Vid de mekaniserade brigaderna finns vissa

brister. Vissa stridsvagnskompanier har brister

i skjututbildningen på grund av sen leverans av

s.k. insticksvapen till stridsvagn 121 och 122

vilka används under mängdträning.

Försök med utbildning med internationell

inriktning har enligt Försvarsmakten skett vid

en mekaniserad brigad med gott resultat.

Flertalet av beställda stridsvagnar 121 (160

st) och drygt hälften av beställda stridsvagnar

122 (ca 70 st) är levererade. Leverans av

stridsfordon 90 (330 av 500), pansarbandvagn

501 och brobandvagn 971 har fortsatt under

1999. Anskaffning av IRV-sikte till

robotsystem 56 för grundutbildning har

genomförts. Studier av splitterskyddat

bataljonsartilleri, granatkastarsystemet Amos,

har påbörjats.

Under första halvåret 2000 har

arméstridskrafternas grundutbildning

utbildningsåret 1999/2000 slutförts. Uppsatta

mål för kompani har i huvudsak uppnåtts,

främst beroende på att övningarna Snöyra och

Syd 2000 har genomförts. Målen för bataljon

har inte uppnåtts, främst på grund av för få

övningstillfällen i bataljon.

Sammantaget bedömer regeringen att läget

inom arméstridskrafterna, trots bristande

måluppfyllnad, är godtagbart. Modern materiel

tillförs förbanden. Övningsverksamheten har

till övervägande del bedrivits på lägre

förbandsnivåer (upp t.o.m. kompani) vilket är

en viktig orsak till att personalens kompetens

under 1999 endast har kunnat höjas i

begränsad omfattning.

Marinstridskrafter

I nedanstående redovisning har

marinstridskrafterna delats upp på lednings-

och underhållsförband, stridsfartygsförband

och kustförsvarsförband.

I lednings- och underhållsförbanden har

under 1999 bl.a. ingått fyra marinkommandon,

en rörlig marin ledningsgrupp, fem

underhållsbataljoner samt fartyget HMS

Orion.

Vid de marina lednings- och underhålls-

förbanden har krigsförbandens förmåga enligt

Försvarsmakten i stort bibehållits. Förmågan

avseende stöd till samhället, medverkan i inter-

nationell verksamhet och rörlig underhålls-

tjänst har utvecklats under året.

Vid de marina ledningsförbanden har de

tekniska förberedelserna för den nya

ledningsorganisationen fortsatt. Vad gäller

underhållsförbanden har förmågan till

rörlighet utvecklats vidare genom

metodutveckling i samband med övningar och

genom tekniska förbättringar.

I stridsfartygsförbanden har under 1999 bl.a.

ingått två ytstridsflottiljer (innehållande bl.a.

sex korvetter, sex robotbåtar och tolv

patrullbåtar), tre minkrigsavdelningar

(innehållande elva minröjningsfartyg och två

minfartyg), fyra minsvepningsförband och en

ubåtsflottilj (innehållande bl.a. nio ubåtar,

varav två i materielberedskap, samt ett

ubåtsräddningsfartyg).

Vid stridsfartygsförbanden har

krigsförbandens förmåga enligt

Försvarsmakten i stort bibehållits. Förmågan

till ubåtsjakt och minering har dock minskat

medan förmågan till minröjning har ökat.

Ytstridsförbandens förmåga till samverkan

med civila myndigheter har bibehållits genom

deltagande i sjöräddning och

sjöräddningsövningar. Utbildningsnivån för

internationell tjänst har utvecklats främst

beroende på ett flertal genomförda

internationella övningar och

utbildningstillfällen. Inom funktionen

luftförsvar finns begränsningar avseende

förmåga till samtidigt bekämpande av flera

snabbgående mål. Utbildningsnivån inom

ubåtsjakt har på grund av för få övningar

inneburit att endast begränsad förmåga att

verka inom samlad stridsgrupp och

ubåtsjaktstyrka har uppnåtts.

Halvtidsmoderniseringen har påbörjats av

korvetter av Stockholmsklass.

Förmågan vid minkrigsförbanden har

avseende luftförsvar, minering och ubåtsskydd

minskat något. Förmågan till minröjning har

däremot utvecklats bl.a. eftersom förbanden

deltagit med personal och fartygsenheter i ett

tiotal internationella övningar och operationer.

Särskilt operationen i Lettland kan nämnas där

personal och fartyg från elva nationer deltog

under svensk ledning. Under året har ett

begagnat lednings- och lagfartyg till

minröjningsförbanden anskaffats.

Ubåtsförbanden har uppnått en

grundläggande förmåga till väpnad strid. God

förmåga har uppnåtts avseende internationella

övningar, marina specialföretag samt särskilda

spanings- och underrättelseföretag. Två

besättningar till ubåtar av Gotlandsklass har

övergått från provtursverksamhet till

förbandsutbildning i samband med leverans av

ubåtarna till Försvarsmakten.

I kustförsvarsförbanden har under 1999 bl.a.

ingått fyra marinregementen, två

kustartilleribrigadledningar, sex

amfibiebataljoner, tre kustartilleribataljoner

(12/80), ett tungt kust-robotbatteri samt sex

kustförsvarsbataljoner.

Vid kustförsvarsförbanden har officerarnas

förmåga att föra förband i fält bibehållits,

främst genom deltagande i

befälsutbildningskurser och brigadövning samt

marinens samövning. Brister finns enligt

Försvarsmakten i mörkerstridsförmåga och

skydd mot NBC-stridsmedel. Genom

utformningen av årets förbandsövningar har

förmågan till medverkan i internationella

övningar och insatser fortsatt att utvecklas.

Delleveranser har genomförts avseende

modifiering av eldrörsluftvärn,

eldledningssimulator samt ledningsmateriel till

brigadledning. Trossbåtarna har slutlevererats

och stridsbåtar har levererats enligt plan.

Avvecklingen av det fasta kustartilleriet har

inletts.

Regeringen bedömer sammantaget att de

marina förbandens förmåga att klara ställda

krav är godtagbar. Försvarsmakten har även

tidigare år anmält att marinstridskrafternas

förmåga till minering och ubåtsjakt har

minskat och regeringen avser därför att genom

uppdrag i det kommande regleringsbrevet för

2001 särskilt följa upp dessa frågor.

Flygstridskrafter

Inom flygstridskrafterna har under 1999 bl.a.

följande förband ingått: tre

flygkommandostaber, sex stridslednings- och

luftbevakningsbataljoner, 16 basbataljoner, två

JAS 39 Gripendivisioner, åtta JA 37 divisioner

(varav en i lägre beredskap), två AJS 37

divisioner, fyra centrala transportflygdivisioner

och fyra regionala transportflygdivisioner.

De befintliga systemen vid lednings- och

underhållsförbanden har bibehållits under

1999. De 16 basbataljonerna har vidmakt-

hållits, varav en med lägre beredskap. Försvars-

makten har beslutat om en ny organisation för

basbataljonerna som är anpassad till JAS 39-

förbanden. Denna nya basorganisation prövas

vid övningar under innevarande år. Under

1999 har två divisioner JAS 39 Gripen krigs-

organiserats. Flygtidsproduktionen har inte

nått uppsatta kvalitetsmål fullt ut.

Ombeväpningstakten har därför blivit något

lägre än planerat. Övriga stridsflygförband har

i allt väsentligt bibehållit sin förmåga.

Studierna rörande deltagande i internationella

insatser med AJS-systemet har intensifierats

och samverkan med bl.a. tyska förband har ägt

rum. Transportflygförbanden har vidmakt-

hållit sin förmåga.

Utbildningen och teknikutvecklingen

avseende JAS 39 Gripen har fortsatt. De två

krigsorganiserade divisionerna har deltagit i

bl.a. flottiljövningar. Ett flygplan JAS 39

Gripen havererade under 1999. Föraren

räddade sig med fallskärm. Statens

haverikommissions utredning är ännu inte

klar, men Försvarsmakten bedömer att

haveriet inte kommer att påverka den pågående

ombeväpningen till Gripensystemet. På

materielsidan konstaterar regeringen att

integreringen av robot 99 är genomförd.

Roboten bedöms av Försvarsmakten vara

operativ 2001. Den 1 september 2000 hade 85

flygplan JAS 39 Gripen och 5 flygplan JAS 39

B Gripen, dvs. den tvåsitsiga versionen,

levererats till Försvarsmakten.

När det gäller SK 60-verksamheten kan

konstateras att flygtjänsten har genomförts i

begränsad omfattning på grund av problem

med flygplanets motor. Dessa problem har

också fört med sig att den grundläggande

flygutbildningen av militära flygförare

försenas.

Sammantaget har verksamheten inom

flygvapenförbanden påverkats negativt av

bristen på tekniker och flygstridsledare

(tidigare benämnda radarjaktledare).

Flygtidsproduktionen har fått dimensioneras

efter tillgången på tekniker.

När det gäller teknikerbristen kan

regeringen konstatera att avgångarna bromsats

upp sedan Försvarsmakten vidtagit vissa

löneåtgärder för denna personalkategori. På

vissa platser har tekniker börjat återvända till

Försvarsmakten. Myndigheten har också

vidtagit åtgärder baserade på resultatet av sin

interna teknikerutredning, bl.a. har

karriärmöjligheterna förbättrats.

Bristerna på flygstridsledare härrör från

tidigare problem med utbildningssimulatorn

som innebar att all flygstridsledarutbildning

fick ställas in under två år på 1990-talet.

Simulatorproblemen är numera lösta.

Härutöver har flygstridsledare lämnat

Försvarsmakten för att gå t.ex. till

försvarsindustrin eller civila

flygledarbefattningar. Regeringen noterar att

Försvarsmakten aktivt försöker minska bristen

genom olika åtgärder. En första åtgärd är att

lönevägen försöka stoppa avgångarna och

återrekrytera redan avgången personal.

Härutöver kommer rekryteringsbasen att

breddas och utbildningskapaciteten vid

Stridslednings- och luftbevakningsskolan i

Uppsala att utökas. Vidare skall

utvecklingsmöjligheterna förbättras.

Försvarsmakten bedömer att åtgärderna bör ge

effekt inom två till tre år.

Det tredje problemområdet inom

flygvapenförbanden är pilotavgångarna. Under

1999 lämnade ett 30-tal flygförare vid

stridsflygförbanden Försvarsmakten för att gå

över till den civila arbetsmarknaden.

Ytterligare 30 - 40 flygförare aviserade att de

avsåg att lämna Försvarsmakten. Myndigheten

har dock vidtagit en rad åtgärder för att

motverka dessa avgångar, bl.a. har ett nytt

flygföraravtal slutits med de fackliga

organisationerna. Regeringen konstaterar att

de åtgärder Försvarsmakten vidtagit har lett till

att ett stort antal flygförare återkallat sina

anmälningar om att lämna försvaret.

Regeringen vill också erinra om det initiativ

Försvarsdepartementet tog våren 1999 till en

nordisk arbetsgrupp för att belysa pilotfrågor

inom de nordiska försvarsmakterna. I sin

rapport i oktober 1999 redovisade gruppen

förslag på åtgärder för att minska avgångarna

från försvarsmakterna till civilflyget.

Regeringen noterar att Försvarsmakten har

börjat vidta de åtgärder som arbetsgruppen

föreslagit. Ett exempel är att öka

flygtidstilldelningen för att på så sätt göra

yrket mer attraktivt. Regeringen konstaterar

sammanfattningsvis att även om det föreligger

en brist på flygförare vid några förband,

äventyrar detta i nuläget inte möjligheterna att

nå verksamhetsmålen.

Under 2000 har förbandsverksamheten i

stort sett följt den uppgjorda planeringen. En

s.k. verifieringsövning avseende den nya

basorganisationen har genomförts med

godtagbart resultat. I den övningen deltog

även JAS 39 Gripenförband.

Jaktflygdivisionerna har deltagit i de

planerade övningarna med bra resultat. För

AJS 37-förbanden har spaningsberedskapen

inneburit att den ianspråktagna flygtiden

överskrider den planerade, vilket kan leda till

att den tillgängliga flygtiden under resterande

del av innevarande år får minskas. Det

eftersläpande flygtidsuttaget på SK 60 har i

huvudsak kunnat återtas.

Anpassningen av Blekinge flygflottilj, F 17,

till Gripensystemet har inletts med bl.a.

omskolning av teknisk personal.

I delårsrapporten har Försvarsmakten också

redovisat frågor om tillgången på piloter och

tekniker inom såväl flyg- som

helikopterförbanden. Myndigheten

konstaterar att huvuddelen av de

flygvapenpiloter som har haft möjlighet att

teckna det nya flygföraravtalet också har gjort

det. Försvarsmakten bedömer att avtalet är

sådant att behovet av yngre piloter är tryggat

för de närmaste åren.

På teknikersidan har en rad åtgärder

genomförts på lokal nivå. Det gäller bl.a.

inventering av äldre värnpliktsomgångar för

rekrytering, aktivare rekrytering såsom

kontakt och samverkan med gymnasieskolor

och anställning av civila tekniker för

flygtidsproduktion. Försvarsmakten bedömer

att resultatet av åtgärderna kan utvärderas

tidigast 2001.

Sammantaget anser regeringen att bristerna

på tekniker och flygstridsledare och i viss mån

piloter innebär problem för

flygvapenförbanden. Samtidigt konstaterar

regeringen att Försvarsmakten har vidtagit

åtgärder och att vissa resultat av dessa åtgärder

redan föreligger. Regeringen avser att följa

utvecklingen.

Sammanfattningsvis bedömer regeringen att

läget inom flygstridskrafterna är godtagbart.

Helikopterförband

Inom helikopterförbanden har under 1999 bl.a.

följande förband ingått: en rörlig

helikopterledning, en arméflygbataljon, två

pansarvärnshelikopterkompanier, två marina

helikopterdivisioner och sex

flygräddningsgrupper.

När det gäller helikopterförbanden vill

regeringen inledningsvis erinra om att

verksamheten under de senaste åren har

genomgått omfattande förändringar. Från att

ha varit helikopterverksamhet inom de f.d. tre

försvarsgrenarna har det formats en

försvarsmaktsgemensam

helikopterverksamhet. Försvars-makten har

haft svårigheter att anpassa verksamheten till

dessa nya förutsättningar. År 1999 kunde

verksamheten genomföras inom den

förändrade grundorganisatoriska strukturen

med Försvarsmaktens helikopterflottilj och

fyra helikopterbataljoner.

Regeringen kan konstatera att

helikopterförbandens förmåga inte har kunnat

förbättras under 1999. Detta beror främst på

en låg flygtidstilldelning, brister i

materieltillgängligheten och otillräcklig

värnpliktstilldelning. De åtgärder som

Försvarsmakten vidtog under året har ännu

inte givit tillräcklig effekt. Inte heller har

vidareutvecklingen mot operativt rörliga

helikopterförband kunnat genomföras eller

förmågan till rörlig basorganisation kunnat

ökas i tillräcklig grad. Brister i sistnämnda

avseende finns främst inom de sjöoperativa

helikopterdivisionerna. Den internationella

verksamheten har under året varit omfattande,

med bl.a. förbandsbesök utomlands och

deltagande i PFF-övningar. Detta har höjt

personalens förmåga att delta i internationella

insatser. Integreringen av ledningen av

helikopterförbanden i de befintliga taktiska

ledningssystemen har fortsatt.

De markoperativa helikopterförbanden har

genomfört en omfattande övningsverksamhet

och deltagit i de flesta av arméstridskrafternas

större förbandsövningar. Genom att hyra in

civila mekaniker har flygtidsproduktionen,

trots ett besvärligt teknikerläge, kunnat

genomföras. De sjöoperativa

helikopterförbanden har endast i mindre

omfattning deltagit i marinstridskrafternas

förbandsövningar. Besättningarnas flygtrim

ligger nu på en lägsta godtagbar nivå. För de

luftoperativa helikopterförbanden har den

tidigare inledda besättningsutbildningen börjat

ge resultat genom ett tillskott på färdigutbildad

personal. Vidare har ett åtgärdsprogram satts

igång för att höja tillgängligheten på helikopter

10. Åtgärderna avser bl.a. beräkning och

uppföljning av helikopterunderhållet. Ett

mindre åtgärdsprogram har redan genomförts

avseende helikopter 4.

Erfarenheterna av den nya organisationen

med Försvarsmaktens helikopterflottilj med

fyra helikopterbataljoner är i huvudsak goda

enligt Försvarsmakten. Myndigheten

framhåller dock att organisationen är

personalsvag, särskilt inom stabsområdet.

Tillgängligheten på helikoptrar och bristen på

teknisk personal har enligt myndigheten

inneburit ett lägre flygtidsuttag än planerat.

Förbanden har dock deltagit i nationella och

internationella övningar med bra resultat.

För att försöka komma till rätta med

problemen inom helikopterförbanden har

Försvarsmakten förändrat rekryteringen av

personal. Arbetet inriktas på att rekrytera

tekniker och förare. År 1999 tillämpades

direktrekrytering till helikopterflottiljen för

första gången och resultatet blev över

förväntan. Försvarsmakten redovisar vidare att

det under 2000 - 2004 behöver vidtas särskilda

åtgärder för att undvika kompetensbrister

orsakade av personalavgångar i samband med

de pågående omorganisationerna.

Regeringen konstaterar att det inom

helikopterförbanden, liksom inom

flygstridskrafterna, finns problem som orsakas

av avgångar bland förare och tekniker.

Dessutom förekommer mer eller mindre

allvarliga materielbrister, främst avseende

helikoptrarnas tillgänglighet. Försvarsmakten

har vidtagit åtgärder för att komma till rätta

med problemen och vad avser t.ex.

personalbristerna inom de luftoperativa

helikopterförbanden har detta börjat ge

resultat. Regeringen noterar vidare att

helikoptrarnas tillgänglighet börjar förbättras.

Ett åtgärdsprogram avseende helikopter 4 är

genomfört och ett större program avseende

helikopter 10 har inletts.

Problemen är störst inom de sjöoperativa

förbanden. Regeringen avser att följa

utvecklingen i detta avseende och uppdrog

därför i mars i år åt Försvarsmakten att redan i

delårsrapporten i augusti 2000 redovisa vilka

åtgärder som har vidtagits och vilka som

planeras för att komma till rätta med

problemen.

Av Försvarsmaktens redovisning i

delårsrapporten framgår bl.a. följande.

Myndigheten konstaterar att de sjöoperativa

helikopterbataljonerna inte har haft resurser

och kraft att förbättra förmågan inom

huvuduppgifterna. Verksamheten har i stället

fått inriktas på att förhindra att förmågan

försämras ytterligare. För att stabilisera och så

långt möjligt förbättra läget har bataljonerna

nu genomfört en mycket detaljerad planering

så att samtliga resurser kan utnyttjas optimalt.

De utbildningar som genomförs har setts över

och utbildningsvolymerna har ökats. Vidare

har elevrekryteringen ökats.

Flygtidsproduktionen har tydligare inriktats

mot kärnverksamheten för att på sikt kunna

förbättra förmågan.

Det är angeläget att Försvarsmakten fortsatt

vidtar åtgärder när det gäller de sjöoperativa

helikopterförbandens förmåga. Regeringen

avser att följa utvecklingen på detta område

även i fortsättningen.

Under 2000 har utbildningen inom

helikopterverksamheten enligt

Försvarsmakten fortsatt med gott resultat med

grundläggande helikopterutbildning och en

flyginstruktörskurs.

Inom de markoperativa förbanden har

utveckling av kompetenser och funktioner för

den nya markoperativa helikopterbataljonen

prioriterats före förbandsutbildning och

deltagande i arméstridskrafternas

förbandsövningar. Bland annat brister i

tillgängligheten på helikopter 4 har påverkat

flygtidsproduktionen och förbandsutbild-

ningen avseende de sjöoperativa förbanden

negativt. För förbanden har upprätthållandet

av beredskapsbesättningarnas flygstatus,

deltagandet i internationella övningar samt

ubåtsjakt och ytmålsspaning prioriterats.

Denna verksamhet har enligt Försvarsmakten

givit godtagbart resultat. Vid de luftoperativa

helikopterförbanden har en låg tillgänglighet

inom helikopter 10-systemet medfört kraftiga

störningar i flygtidsproduktionen. I augusti i år

havererade en helikopter 10 i samband med

fjällräddning varvid hela besättningen om tre

personer omkom.

När det gäller tillgången på piloter inom

helikopterförbanden konstaterar

Försvarsmakten i delårsrapporten att det inte

har förekommit några avgångar genom

uppsägning inom helikopterförbanden sedan

det nya flygföraravtalet blev klart i september

1999. Myndigheten avser därför inte att vidta

några ytterligare åtgärder i denna del.

I fråga om tekniker för helikopterförbanden

anmäler Försvarsmakten i delårsrapporten,

utöver vad som refererats under

Flygstridskrafter, att den intensifierade

rekryteringen 1999 gav bra resultat. Särskilda

rekryteringsinsatser kommer att fortsätta med

bl.a. rekrytering från nedläggningsförband och

omskolning av armétekniker till flyg- och

helikoptertekniker.

Sammantaget bedömer regeringen att läget

inom helikopterförbanden är godtagbart.

Regeringen väger därvid in att Försvarsmakten

har vidtagit en rad åtgärder, vilka delvis redan

har givit resultat.

Övrigt

Anställd personal

Under 1999 har ca 900 yrkesofficerare lämnat

sina anställningar och ca 400 har nyanställts.

Detta innebär att antalet yrkesofficerare i

Försvarsmakten, vid Försvarets materielverk

och vid Försvarshögskolan m.fl. närstående

myndigheter har minskat från ca 14 800 till ca

14 300. Minskningen överensstämmer med

den som Försvarsmakten planerat.

Yrkesofficerarnas åldersstruktur har fortsatt

att försämras under 1999 varvid genom-

snittsåldern ökat från 40 till 41 år. Detta har

skett trots att äldre yrkesofficerare i betydande

omfattning utnyttjat den möjlighet att gå i

förtida pension som Försvarsmakten erbjuder

dem som är anställda med fullmakt och som

fyllt 55 år. Den försämrade åldersstrukturen är

enligt regeringens mening en följd av att

Försvarsmakten under flera år utnyttjat

rekryteringsbegränsningar som en metod för

att snabbt minska den anställda personalens

numerär och av att de relativt omfattande

spontana avgångarna har sin tyngdpunkt i

åldersgruppen 27 - 37 år.

Antalet tjänstlediga yrkesofficerare har ökat

från ca 700 årsarbetare 1998 till ca 900 under

1999. Regeringen bedömer att de viktigaste

skälen till ökningen är den relativa osäkerhet

som rått beträffande Försvarsmaktens

långsiktiga utveckling och att yrkesofficerarnas

allmänna kompetens varit efterfrågad på

arbetsmarknaden. Tyngdpunkten bland de

tjänst-lediga är i åldrarna under 40 år.

Regeringen bedömer att

tjänstledighetssituationen kommer att leda till

en fortsatt försämrad åldersstruktur eftersom

huvuddelen av de tjänstlediga sannolikt lämnar

sina anställningar när tjänstledigheterna

upphör.

Regeringen konstaterar att minskningen vad

avser yrkesofficerarnas numerär följer den

planerade men också att det finns anledning

för Försvarsmakten att fortsätta vidta sådana

åtgärder som syftar till att förbättra yrkes-

officerarnas åldersstruktur. Tillgången till unga

yrkesofficerare påverkar kortsiktigt produk-

tionen i kärnverksamheten och möjligheterna

att bemanna de internationella insatserna. I ett

längre perspektiv påverkar tillgången hela

personalförsörjningen.

Under 1999 har antalet kvinnliga yrkes-

officerare (årsarbetare) ökat från 286 till 293.

Ökningen är således marginell. Trots den vikt

som regeringen lagt vid att Försvarsmakten

skall öka andelen kvinnliga yrkesofficerare

uppgår denna endast till 2,2 procent.

Regeringen konstaterar därmed att de åtgärder

som Försvarsmakten vidtagit ännu inte gett

önskvärd effekt. Inte heller ökar andelen

kvinnliga elever vid militärhögskolorna. Rege-

ringen är angelägen om att Försvarsmakten

intensifierar sitt arbete med att öka andelen

kvinnliga yrkesofficerare och avser att

återkomma till frågan i regleringsbrevet för

2001.

Cirka 650 civilanställda har lämnat sina

anställningar och ca 70 har nyrekryterats. Även

bland den civilanställda personalen tenderar

antalet tjänstlediga att öka om än

ökningstakten är lägre än yrkesofficerarnas.

Under 1999 har antalet civilanställda i

Försvarsmakten minskat från ca 9 300 till ca

8 800 årsarbetare. Minskningen överstiger den

planerade med ca 50 årsarbetare.

Avgångarna bland den civilanställda

personalen har en jämnare åldersfördelning än

den har hos yrkesofficerarna. Trots detta har

åldersstrukturen fortsatt att försämras något

under 1999 varvid genomsnittsåldern ökat från

47 till 48 år. Regeringen konstaterar därför att

det även för den civilanställda personalen finns

anledning för Försvarsmakten att fortsätta

vidta sådana åtgärder som förbättrar

åldersstrukturen.

Vid utgången av 1999 fanns ca 17 600

reservofficerare. Av dessa hade ca 8 000

tecknat nya tjänstgöringsavtal. Övriga

reservofficerare är endera i ett sådant åldersläge

att någon tjänstgöring inte längre är aktuell

eller så har de valt att inte förnya sina avtal.

Reservofficerarnas möjligheter till

tjänstgöring har även under 1999 varit

begränsade. Detta beror främst på att

fortsättningsutbildningen varit av ringa

omfattning och på att övertaligheten bland

yrkesofficerarna är så stor att det inte varit

ekonomiskt försvarbart att anställa mer än ca

60 reservofficerare i grundorganisationen.

Försvarsmakten bedömer att antalet kan ökas

till ca 100 under 2000.

Av Försvarsmaktens delårsrapport för första

halvåret 2000 framgår att personalreduktionen

i allt väsentligt fortgår enligt myndighetens

plan för omstruktureringen. Försvarsmakten

anser dock att avgångarna inom vissa yrkes-

officersgrupper är större än vad som är

önskvärt. Regeringen delar denna bedömning.

Försvarsmakten måste därför särskilt följa

utvecklingen beträffande avgångarna bland

yrkesofficerare i åldrarna under 40 år, bland

andra, särskilt konkurrensutsatta yrkesofficers-

grupper och bland yrkesofficerare med lång

eller kostsam utbildning. Exempel på de tre

senare grupperna är officerare med teknisk

kompetens, sambands- och ledningskompe-

tens eller som genomgått Försvarshögskolans

chefsprogram.

Sammantaget anser regeringen att Försvars-

makten under 1999 och inledningen av 2000

skapat förutsättningar för att fullfölja den

personella omstrukturering som är nödvändig

mot bakgrund av de beslut beträffande

Försvarsmaktens uppgifter, resurser och orga-

nisation som riksdagen fattat under 1999 och

2000.

Totalförsvarspliktig personal

Under 1999 har 18 711 totalförsvarspliktiga

som fullgör värnplikt ryckt in för

grundutbildning och 16 005 har fullgjort

grundutbildningen under 1999. Andelen som

inte fullföljer grundutbildningen efter

inryckningen är fortfarande hög, ca 13

procent. Av delårsrapporten framgår att

andelen som inte fullföljer sin grundutbildning

tenderar att minska. På halvårsbasis har

andelen minskat från ca 13 till ca 10 procent.

Försvarsmakten har i samverkan med

Totalförsvarets pliktverk genomfört åtgärder

för att minska avgångarna. Exempelvis har

informations- och besöksdagar före påbörjad

grundutbildning genomförts. Det är enligt

regeringens mening för tidigt att dra några

erfarenheter av arbetet.

Försvarsmakten har fortsatt sitt arbete med

att utveckla och förbättra de

totalförsvarspliktigas möjlighet att få arbete

och studieplats efter fullgjord grundutbildning.

Försvarsmaktens rekryteringscentrum har

arrangerat helgkurser för kvinnor som går i

gymnasiets årskurs 2. Syftet har varit att ge

möjlighet för unga kvinnor att stifta

bekantskap med Försvarsmakten och väcka

intresse för att fullgöra värnplikt. Under 1999

har ca 650 kvinnor deltagit.

Miljöarbete

Regeringen konstaterar att Försvarsmaktens

miljöarbete har fortsatt i linje med den

inriktning regeringen gett. Huvuddelen av

förbandens miljöhandläggare har genomgått en

gemensam utbildning om fördjupade

miljöplaner. Utbildningen har inneburit att

förbanden tillförts miljökompetens och att

miljöengagemanget vid förbanden ökat.

Samtliga underhållsregementen har också

vidtagit åtgärder för att kunna certifieras enligt

miljöledningsstandarden ISO 14001 avseende

hantering av miljöfarligt avfall.

Åtgärderna för att minska utsläppen genom

förbränning av fossila bränslen har fortsatt.

Exempel på åtgärder är att samordna

godstransporter och att byta ut eldningsolja

mot biobränsle. I ökad utsträckning ansluts

också förbanden till befintliga fjärrvärmenät.

När det gäller att minska spridningen av

skadliga ämnen har de flesta förband infört

källsortering och en säkrare hantering av farligt

avfall. Vidare har återvinningsstationer

anskaffats. Efterbehandling av förorenad mark

genomförs i enlighet med den av myndigheten

fastlagda planen. Utvecklingen av blyfri

ammunition har fortsatt. Försvarsmakten

bedömer att viss serietillverkning kan komma

igång hösten 2000.

Inom det internationella försvarsmiljö-

samarbetet har Försvarsmakten medverkat i

olika Natokommittéer. I det nordiska

försvarsmaktssamarbetet arbetar en grupp med

miljöfrågor vid större övningar. På regeringens

uppdrag har Försvarsmakten genomfört

försvarsmiljöprojekt i Estland, Lettland och

Litauen. Projekten, som finansierats inom

ramen för den s.k. Östersjömiljarden,

avslutades 1999. Myndigheten har vidare på

regeringens uppdrag inlett ett miljösamarbete

med den ryska försvarsmakten.

Regeringen anser att det miljöarbete som

Försvarsmakten har genomfört lägger en god

grund för dels utövandet av myndighetens

sektorsansvar, dels införandet av ett

miljöledningssystem i hela organisationen

2001.

Försvarsmaktens omstrukturering

När det gäller omstruktureringsarbetet med

anledning av 1996 års försvarsbeslut

konstaterar regeringen att avvecklingen av

krigsförband i allt väsentligt är slutförd. Några

förband återstår inom de operativa lednings-

och underhållsförbanden och inom

kustförsvarsförbanden. Även avvecklingen av

mark, anläggningar och lokaler är i allt

väsentligt genomförd. Avvecklingarna avser

bl.a. lokaler, kasernområden och

närövningsområden.

Ammunition och minröjning

Försvarsmakten har på uppdrag av regeringen i

delårsrapporten 2000 redovisat utvecklingen

inom ammunitions- och minröjningsområdet.

Av rapporten framgår att en omfattande

verksamhet bedrivs och att den svenska

förmågan fortsatt har utvecklats.

Totalförsvarets ammunitions- och

minröjningscentrum (SWEDEC) arrangerade

en ammunitions- och minröjningskonferens i

början av juni 2000. Bland annat utarbetades

där ett förslag till inriktning av svensk

ammunitionsröjningsverksamhet.

SWEDEC har förutom svensk militär

personal även utbildat civil personal från olika

humanitära organisationer. Därtill kommer en

omfattande utbildningsverksamhet för lokala

insatser i mindrabbade länder.

När det gäller materiel- och

metodutveckling för ammunition och

minröjning pågår ett vittgående studie- och

utvecklingsarbete. Vidare beslutade regeringen

den 13 juli 2000 att ingå en internationell

överenskommelse inom minröjningsområdet

för att ytterligare främja utvecklingen inom

området. Verksamheten inom

överenskommelsen, International Test and

Evaluation Program (ITEP), skall syfta till att

skapa förutsättningar för att de stater och

organisationer som ingår i samarbetet skall

kunna utväxla resultat från nationella försök

med utvärderingar av ammunitions- och

minröjningsutrustningar. Sverige har genom

det arbete som bedrivs inom Försvarsmakten

(SWEDEC), Försvarets materielverk, Statens

räddningsverk och Försvarets

forskningsanstalt goda möjligheter att ge

värdefulla bidrag till samarbetet.

Incidentinsatser

Sveriges sjöterritorium har under året

övervakats från marina ledningscentraler med

radarstationer, andra sensorer och från fartyg

till sjöss. Ubåtsskyddsförband har upprätthållit

beredskap för att kunna ingripa inom ramen

för marinstridskrafternas ordinarie

förbandsverksamhet.

En kränkning av svenskt territorium har

skett med främmande ytfartyg. Ingen

rapporterad händelse utgör enligt

Försvarsmakten tillräcklig grund för att

konstatera att främmande

undervattensverksamhet pågått på svenskt

sjöterritorium.

Sveriges luftrum har övervakats från

luftförsvarscentraler med radarstationer och

från flygplan.

Tretton kränkningar av svenskt luftrum har

konstaterats. Samtliga har utgjorts av Nato-

flyg. Svenska jaktflygplan har medverkat vid

identifiering av kränkande flygplan. I övrigt

har identifiering skett genom vår

luftbevakningsorganisation.

Konstaterade incidenter i luften har nedgått

med sex stycken jämfört med 1998 och ligger

på samma nivå som 1997.

En rapport har inkommit om att utländsk

militär personal i uniform och utländska

militära fordon har uppehållit sig på svenskt

territorium utan tillstånd.

Vid ett tillfälle under 1999 kränkte en

svensk militär flygenhet utländskt territorium.

Sammantaget bedömer regeringen att

insatser mot incidenter har genomförts i

enlighet med ställda krav.

Stöd till samhället

Försvarsmakten har deltagit med insatser i

räddningstjänst och annan stödverksamhet vid

ett flertal tillfällen under 1999. Exempel på

viktiga insatser 1999 är vid skogsbränderna i

Storstockholmsområdet där myndigheten

bidrog med ledningsresurser, helikoptrar och

marktrupp. Försvarsmakten bedömer att

räddningstjänsten inte hade kunnat klara den

brand som härjade i Tyrestaområdet utan de

militära insatserna. Ett annat exempel på en

betydande insats är evakueringen av den

brinnande norska färjan Princesse Ragnhild.

Exempel på viktiga insatser 2000 är de som

gjordes vid översvämningarna i Norrland i

somras.

Totalt genomförde Försvarsmakten under

året 1 237 insatser med helikopter för

räddningstjänst och sjuktransporter enligt

nödhelikoptersystemet och undsatte därvid

117 människor. År 1998 var siffrorna 1 001

insatser och 166 undsatta människor. Till detta

kommer att Försvarsmakten under året

utförde ca 400 ambulanshelikopteruppdrag för

Västerbottens läns landsting i enlighet med

avtalet om sjuktransporter med helikopter.

För att utveckla sin förmåga att lämna stöd

till samhället har Försvarsmakten genomfört

övningar tillsammans med andra myndigheter.

Myndigheten har också regelbundna

samverkansmöten med Kustbevakningen och

Rikspolisstyrelsen för att utveckla samarbetet.

Enligt regeringens mening har

Försvarsmakten en stor betydelse när det

gäller stöd till samhällets räddningstjänst vid

framförallt större olyckor och till sjukvården.

De exempel på insatser som refererats ovan

visar hur myndighetens resurser kan nyttig-

göras vid allvarliga olyckor eller händelser i

samhället i fred. Uppgiften att kunna lämna

stöd till samhället skall dock inte vara

dimensionerande när det gäller Försvars-

maktens utformning eller omfattning. En

viktig del av stödet till samhället utgörs av

insatser med helikopter. Regeringen

konstaterar att myndigheten har gjort ett stort

antal insatser och att detta lett till att ett

betydande antal människor har kunnat und-

sättas. Regeringen noterar också att systemet

med nödhelikopter fungerar allt bättre och att

det utgör en betydelsefull transportmöjlighet

för sjukvårdshuvudmannen i många

situationer.

Beredskap

Grundberedskap

Beredskapen har generellt upprätthållits på

samma nivå som under 1998 vilket enligt

regeringen uppfyller ställda krav i nuvarande

omvärldsläge.

Vissa förband har under året haft lägre

beredskapskrav enligt ett hemligt

regeringsbeslut i juni 1998 om insatsberedskap

som grundas på riksdagens beslut (prop.

1997/98:84, bet. 1997/98:FöU11, rskr.

1997/98:268).

Mobiliseringsberedskapen har

differentierats och ett nytt beredskapssystem

prövas. Systemet innebär att förbanden indelas

i olika beredskapsgrupper. Full effekt av detta

system bedöms kunna uppnås tidigast åren

närmast efter 2001. Regeringen har uppdragit

åt Försvarsmakten att lämna förslag till hur

beredskapssystemet skall kunna utvecklas för

att kunna tillämpas mer flexibelt. Uppdraget

skall redovisas i budgetunderlaget för 2002.

Milostaberna har genomfört planerade

ledningsövningar varav en större inom Södra

militärområdet. Övningarna har enligt

Försvarsmakten gett både övade staber och

civila myndigheter ökad ledningsförmåga.

Milostaberna har genomfört beredskaps-

kontroller med hög måluppfyllnad vid övade

förband. Beredskapskontroll av Mellersta

militärområdets ubåtsjakt- och ubåtsskydds-

förband har genomförts.

Beredskap för stöd till samhället

Regeringen konstaterar att Försvarsmaktens

beredskap för insatser till stöd för samhället i

övrigt efter hand har förbättrats. Samverkan

mellan de militära förbanden och kommuner-

na har ökat. De omfattande räddningstjänst-

insatserna under 1999 har också medfört att

kunnandet och beredskapen för ytterligare

insatser som stöd till samhället har förbättrats.

Under 1999 genomfördes ett fullskaleprov

med Tp 84-förbandet med s.k. storskalig

släckningsutrustning avsedd för skogsbrand-

släckning med gott resultat enligt Försvars-

makten.

Beredskap för internationella insatser

Under 1999 har snabbinsatsstyrkan Swerap

vidareutvecklats till en komplett mekaniserad

bataljon (från en till två mekaniserade

skyttekompanier samt stabs- och

understödskompani, ingenjörskompani och

trosskompani). Omfattande förberedelser

såsom rekrytering, utbildning samt tillförsel av

materiel har gjorts inför insatsen i Kosovo.

Försvarsmakten har under 1999 deltagit

med förband, materiel eller ett större antal

stabsofficerare i nio övningar som arrangerats

antingen inom ramen för Partnerskap för fred

(PFF), eller som övningar i PFF:s anda. En av

dessa var Viking 99 som Försvarsmakten

planerade och genomförde. Viking 99 var den

första datorstödda simuleringsövningen med

Partnership for Peace Simulation Network

(PSN) som bas vilken möjliggjorde för

deltagande aktörer att samarbeta utan att

fysiskt befinna sig på samma plats. Mer än 500

personer från 24 länder och från mer än tio

olika civila organisationer deltog med speldelar

i fem länder.

Försvarsmakten har deltagit i en

teknologidemonstration av PSN i samband

med Natos toppmöte i Washington i april

1999. Genomförandet skedde i form av en

datorstödd ledningsövning med simulerade

förband. Övningshögkvarteret var grupperat i

Washington och övriga övningsenheter fanns i

Ungern, Nederländerna och Sverige.

Ett omfattande stöd har under 1999 lämnats

i samband med uppbyggandet av de baltiska

staternas försvarsmakter. Försvarsmakten har

deltagit med instruktörer samt överfört

materiel inom de multilaterala projekten

Baltbat, Baltron och Baltdefcol. Bilateralt har

Försvarsmakten utbildat ett antal baltiska

officerare i Sverige, genom såväl grundläggan-

de utbildning som vidareutbildning samt gett

stöd inför överföring av materiel. Försvars-

makten har vidare röjt minor i baltiska

farvatten.

Ammunitions- och

landminröjningsförmågan håller fortfarande

enligt Försvarsmakten en relativt hög

internationell standard och fortsatt utveckling

pågår.

Under första halvåret 2000 har Försvars-

makten deltagit med förband, materiel eller

stabsofficerare i ett antal övningar som

arrangerats antingen inom ramen för PFF,

eller som övningar i PFF:s anda. Försvars-

makten har bl.a. förberett den svenska

flygövningen i PFF:s anda - Baltic Link - som

ägde rum i Ronneby i augusti. Elva länder

deltog i övningen.

Stödet till de baltiska staternas försvars-

makter har fortsatt under 2000.

Incidentberedskap

Incidentberedskap har upprätthållits med

resurser ur grundorganisationen i enlighet med

ställda krav.

Sammantaget bedömer regeringen att

Försvarsmakten har upprätthållit beredskap

enligt ställda krav.

Internationella insatser

Sverige har under 1999 deltagit i tre

fredsfrämjande truppinsatser; FN:s preventiva

mission Unpredep (United Nations

Preventive Deployment Force) i f.d.

jugoslaviska republiken Makedonien,

FYROM, samt de båda Nato-ledda

multinationella fredsstyrkorna SFOR

(Stabilization Force) i Bosnien-Hercegovina

och KFOR (Kosovo Force) i Kosovo.

Unpredep

En preventiv närvaro av FN-trupp har funnits i

Makedonien sedan januari 1993. Unpredep har

haft till huvuduppgift att övervaka och

rapportera om händelser längs Makedoniens

gränser - i första hand mot

Förbundsrepubliken Jugoslavien samt

Albanien - som skulle kunna äventyra landets

säkerhet, samt att genom sin närvaro vid

gränsen avskräcka från hot och förhindra

sammanstötningar. Unpredeps truppstyrka var

fördelad på en nordisk och en amerikansk

bataljon, samt en mindre indonesisk

ingenjörsenhet.

Aktiviteten vid gränsen mellan Makedonien

och Jugoslavien ökade med Kosovokrisens

eskalation. Parallellt med fredsförhandlingarna

i Rambouillet skedde en massiv tillförsel av

utländsk militär till Makedonien. Efter det att

FN:s säkerhetsråd den 28 februari 1999 inte

kunnat enas om ett förlängt bemyndigande

avslutades insatsen. Avvecklingen av insatsen

genomfördes skyndsamt och i april 1999

lämnade de sista svenskarna Makedonien.

Sverige har deltagit med trupp inom ramen för

det nordiska samarbetet från januari 1993 till

missionens upphörande. Sverige hade vid

missionens upphörande det operativa ansvaret

för den nordiska bataljonens uppgifter. Det

svenska truppbidraget var 112 personer.

SFOR

Nato har i enlighet med beslut av FN:s

säkerhetsråd lett en multinationell fredsstyrka i

Bosnien-Hercegovina sedan december 1995.

Sverige har deltagit i den nordisk-polska

brigaden inom denna styrka. Enligt

fredsavtalet för Bosnien-Hercegovina är

SFOR:s uppgift dels att genomföra militära

uppgifter i syfte att avskräcka de före detta

krigförande parterna från att ta till militära

medel, dels att understödja genomförandet av

avtalet i sin helhet. Detta sker t.ex. genom stöd

till OHR (Office of the High Representative)

för att genomföra de civila delarna av avtalet,

stöd till OSSE (Organisationen för säkerhet

och samarbete i Europa) för att genomföra val

samt stöd till UNHCR (United Nations High

Commissioner for Refugees) för att

genomföra återflyttning.

FN:s säkerhetsråd har i resolution 1305 den

21 juni 2000 gett ett förlängt bemyndigande

till Nato samt mandat för den multinationella

fredsstyrkan SFOR till den 21 juni 2001.

Den svenska kontingenten har under

huvuddelen av 1999 uppgått till ca 500

personer indelade i en skyttebataljon, ett

sjukvårdskompani samt stabs- och

underhållsenheter. I den svenska kontingenten

har även enheter för ammunitions- och

minröjning ingått. Inom Nato och SFOR

pågick under första halvåret 1999 planering för

en reducering och omstrukturering av

fredsstyrkan. Den nordisk-polska brigaden

avsågs härvid utgå. Regeringen beslutade

därför under hösten 1999 först om uppsägning

av den överenskommelse som reglerade

samarbetet inom den nordisk-polska brigaden,

sedan om avveckling av hittillsvarande bataljon

och slutligen om formerna för ett förnyat

svenskt bidrag. Sverige deltar nu med en styrka

om ca 40 personer vars främsta uppgift är civil-

militär samverkan (Cimic).

KFOR

FN:s säkerhetsråd har i resolution 1244 den

10 juni 1999 gett ett bemyndigande till Nato

samt mandat för en multinationell fredsstyrka i

Kosovo med stöd av kapitel VII i FN-stadgan

till den 9 juni 2000. Närvaron av en

multinationell fredsstyrka kommer att

fortsätta, om inte Säkerhetsrådet beslutar

annorlunda. En internationell fredsstyrka

(KFOR) etablerades den 11 juni 1999 i

Kosovo. Styrkan leds av Nato.

Efter riksdagens medgivande beslutade

regeringen att ställa en väpnad styrka till

förfogande som ett svenskt bidrag till en

internationell fredsstyrka i Kosovo. Styrkan,

som omfattade en mekaniserad bataljon med

bataljonsstab, stabs- och understödskompani,

två mekaniserade skyttekompanier,

ingenjörkompani, trosskompani samt ett

mindre antal övriga enheter, totalt ca 850

personer, kunde nedtransporteras i september

1999 och tog operativt områdesansvar den 25

oktober 1999. Den svenska bataljonen är insatt

i den brittiska brigadens område. Bataljonens

uppgifter har bl.a. varit att övervaka gränsen till

Serbien, genomföra patrullering, upprätta

vägspärrar, bevaka fasta anläggningar,

eskortera personer samt lösa humanitära

uppgifter och samverka med FN:s civilpoliser

för att upprätthålla säkerheten för

civilbefolkningen.

Det svenska truppbidraget innefattar två

enheter för utbildning i minkännedom (Mine

Awareness Teams). Dessa har utbildat mer än

3 500 elever ur internationella organisationer

som FN, OSSE, Internationella Röda kors-

kommittén m.fl. hjälporganisationer.

Den svenska KFOR-styrkan har under 2000

minskats från ca 850 till 800 personer. Antalet

skytteenheter har utökats samtidigt som

stödfunktionerna har reducerats. Minskningen

av styrkan har kunnat göras utan att försämra

bataljonens operativa förmåga.

Första halvåret har präglats av intensiv

operativ verksamhet där förbandet har ställts

inför mycket svåra uppgifter där bl.a.

verkanseld har behövt användas.

Unifil

Föranlett av det israeliska tillbakadragandet

från södra Libanon och efter förfrågan från

FN förstärker Sverige under tiden juli t.o.m.

december 2000 FN:s insats i området (Unifil)

med en ammunitions- och minröjningspluton

med stödpersonal.

Förbandet har röjt oexploderad ammunition

samt påbörjat minklarering i tidigare

Israelkontrollerat område.

Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling

Materiel

I bilaga 1 redovisas sammanfattningsvis

verksamhet som genomförts inom

materielområdet under 1999. Dessutom

redovisas översiktligt innehåll och genomförd

verksamhet inom objektsramarna i bilaga 2.

Under det första halvåret 2000 avslutades

det inledande arbetet med att identifiera den

förrådsställda materiel som

insatsorganisationen kommer att behöva.

Därutöver slutfördes avvecklingen av den

materiel som utgjort överskott med anledning

av försvarsbeslutet 1996.

Vissa överskottsförnödenheter har

avvecklats genom gåva till humanitära ändamål,

till statliga myndigheter och genom bilateralt

bistånd. Den största mottagaren av

överskottsförnödenheter för det humanitära

biståndet under 1999 var Turkiet genom

svenska biståndsorganisationer.

Säkerhetsfrämjande materielsamarbete med

Estland, Lettland och Litauen har påbörjats

och under det första halvåret 2000 har de

baltiska staterna varit de största enskilda

mottagarna av övertalig materiel, främst

personlig utrustning och annan

mängdmateriel.

Anläggningar

Inom området anläggningar har följande

åtgärder genomförts under 1999. Ombyggnad

av utrymme för marin taktisk ledning och

ombyggnad av långvågssändare vid Ostkustens

marinkommando har slutförts. En anläggning

för försvarets telenät (FTN) har färdigställts

inom Södra militärområdet. Ombyggnad av en

äldre anläggning till en prototypanläggning för

en framtida utbyggnad av nytt taktiskt

radiosystem (TARAS) har genomförts.

Mindre flygfältsunderhållsarbeten har

genomförts. Verksamheten inom området har

bedrivits på en låg nivå i avvaktan på

riksdagens beslut våren 2000 om

Försvarsmaktens framtida organisation och

struktur.

Forskning och teknikutveckling

Under 1999 har forskning och teknikutveck-

ling bl.a. inriktats mot områdena spanings-

förmåga mot luft - och markmål, lednings-

förmåga på operativ och taktisk nivå, duell-

förmåga på det framtida slagfältet och förmåga

till väpnad strid, användning och skydd mot

fjärrstridsmedel samt ammunitions- och

minröjningsförmåga. Kunskapsuppbyggnad

har påbörjats i syfte att kunna utveckla nya IT-

säkerhetsförband. NBC-studier har samord-

nats med övriga studier på området inom

totalförsvaret. Försvarsmakten och Över-

styrelsen för civil beredskap har på regeringens

uppdrag lämnat en gemensam redovisning

inom NBC-området. Teknikstudier av

generell karaktär i syfte att öka Försvars-

maktens anpassningsförmåga har genomförts.

Riktade satsningar inom telekrigsteknik och

signaturanpassningsteknik har påbörjats.

Internationellt materielsamarbete

För att underlätta en omstrukturering av den

europeiska försvarsindustrin och göra den mer

konkurrenskraftig har försvarsministrarna i

Frankrike, Italien, Spanien, Storbritannien,

Sverige och Tyskland den 6 juli 1998

undertecknat en avsiktsförklaring om ökat

försvarsmaterielsamarbete. Med stöd av

avsiktsförklaringen har företrädare för de sex

länderna förhandlat om ett ramavtal

innehållande konkreta åtgärder. Ramavtalet

undertecknades av alla parter den 27 juli 2000 i

Storbritannien.

Vid försvarsministermötet i Luxemburg

förra året enades WEAG-länderna om ett

förfarande som gör det möjligt för

observatörsländerna, däribland Sverige, att bli

fullvärdiga medlemmar i WEAG. Beslutet

möjliggör också fullt medlemskap för de nya

Nato-länderna Polen, Tjeckien och Ungern.

WEAG-ländernas beslut har öppnat en

möjlighet för Sverige att fullt ut delta i

samarbetet. Denna utveckling ligger i linje med

inriktningen i 1996 års försvarsbeslut att

Sverige bör eftersträva att gå med i WEAG.

Regeringen har därför ansökt om svenskt

medlemskap i WEAG. Regeringens bedöm-

ning är att medlemskapsfrågan för kandidat-

länderna kommer att behandlas vid det

ordinarie ministermötet i november i år. Ett

positivt ställningstagande för Sverige skulle

möjliggöra medlemskap från årsskiftet.

Under året har nya bilaterala samarbetsavtal

på försvarsmaterielområdet ingåtts med

Brasilien och Sydafrika. Vidare har ett generellt

säkerhetsskyddsavtal ingåtts med Tjeckien

avseende sådan information som omfattas av

försvarssekretess.

Inom det nordiska

försvarsmaterielsamarbetet har verksamheten

under det senaste året ökat betydligt. Det

gäller såväl det nordiska samarbetet som

Sveriges bilaterala samarbete med de enskilda

nordiska länderna. Sverige har bl.a. beslutat

fortsätta samarbetet inom det nordiska

ubåtsprojektet Viking. Den gemensamma

upphandlingen av standardhelikoptrar

fortsätter med en utvärdering av inkomna

offerter. Beslut i frågan kan väntas mot

innevarande års slut.

Den exportstödjande verksamheten har

under året koncentrerats till stöd för JAS 39

Gripen, flygburet radarvarningssystem,

stridsledningssystem, olika styrda

vapensystem, fartyg och pansrade fordon.

Stödet har bedrivits samordnat och aktivt från

såväl Regeringskansliet som myndigheterna.

En översyn av det nuvarande exportstödet har

resulterat i ett mer effektivt stöd som tar

hänsyn till industrins omstrukturering och det

ökade internationella

försvarsmaterielsamarbetet.

Verksamheten inom samrådsforumen för

exportstöd till industrin, s.k. Koordinations-

och referensgrupperna (KRG), förändras nu

från att omfatta en specifik produkt till ett

bredare produktområde. Detta kan underlätta

samordningen av stödet för olika produkter på

samma marknad. Dessa samrådsfora leds av

Regeringskansliet, med deltagare från berörda

myndigheter och industrier.

Regeringens bedömning

Regeringen bedömer att verksamheten i

huvudsak har genomförts i enlighet med plan

och att den väsentligt har bidragit till att

uppfylla Försvarsmaktens förmåga att lösa

uppgifter i enlighet med vad riksdagen beslutat

om. Enligt regeringens bedömning genomförs

avvecklingen av materiel och förnödenheter

skyndsamt. Den planeras vara slutförd i

december 2004.

Inom ramen för denna tidsplan ligger även

den upphandling av tjänster avseende

materielavveckling som Försvarets

materielverk genomför på uppdrag av

Försvarsmakten. Det är för tidigt att redovisa

de kostnader och intäkter som upphandlingen

kommer att föranleda.

Bedömning av Försvarsmaktens operativa

förmåga i olika avseenden

Försvarsmakten har i årsredovisningen för

1999 gjort följande bedömning av Försvars-

maktens operativa förmåga i olika avseenden.

Förmågan att försvara mot väpnat angrepp

bedöms vara godtagbar. Brister finns dock vad

avser skydd mot NBC-stridsmedel,

informationskrigföring och förmågan mot

kryssningsmissiler.

Förmågan att hävda svensk territoriell

integritet är godtagbar. Begränsningar

föreligger dock alltjämt avseende förmågan att

ingripa mot främmande

undervattensverksamhet.

Förmågan att bidra till fred och säkerhet i

omvärlden är godtagbar. Materiella brister

påverkar dock förmågan att genomföra

fredsframtvingande insatser.

Förmågan att stärka det svenska samhället

vid svåra påfrestningar i fred är god. Förmågan

har under året förbättrats främst genom ökad

samverkan med andra myndigheter. Som

exempel kan nämnas en överenskommelse om

stöd vid kärnenergiolyckor mellan Försvars-

makten och Statens strålskyddsinstitut.

Förmågan till anpassning bedöms vara

godtagbar. Förmågan att genomföra strid i

högre förband har dock successivt minskat de

senaste åren. Det är av avgörande betydelse att

denna förmåga förbättras eftersom hela

anpassningsprincipen kan riskeras, om kom-

petensen för väpnad strid försämras.

Regeringen gör ingen annan bedömning

avseende Försvarsmaktens operativa förmåga i

olika avseenden än den som Försvarsmakten

gjort.

Det omfattande omstruktureringsarbetet

har enligt Försvarsmakten inneburit att arbetet

med anpassningsplaneringen har

nedprioriterats, varför denna fortfarande är

behäftad med osäkerheter. Försvarsmakten

bedömer att en realiserbarhetsprövad kris- och

anpassningsplanering tidigast kan föreligga

2001 eller 2002.

Regeringen anser att det är angeläget att

anpassningsplaneringen förbättras. Regeringen

har därför den 15 juni 2000 uppdragit åt

Försvarsmakten att i budgetunderlaget för

2002 redovisa sin planering för anpassning på

både kort och lång sikt.

Försvarsmakten har hemställt att kraven på

operativ förmåga utökas så att sjö- och

flygstridskrafter skall kunna delta i

fredsfrämjande insatser i Europa och dess

närhet. Regeringen avser inte att nu lämna

förslag till ändring av kravet på

Försvarsmaktens operativa förmåga i olika

avseenden. Frågan kommer att behandlas inför

nästa försvarsbeslut. Regeringen återkommer

vid behov till riksdagen i denna fråga.

Bedömning av Försvarsmaktens samlade

operativa förmåga

Försvarsmakten har i sin årsredovisning för

1999 bedömt att den samlade operativa

förmågan i nuvarande säkerhetspolitiska läge är

godtagbar.

De större samövningar som genomförts

mellan förband från olika militärområden har

enligt Försvarsmakten resulterat i att

yrkesofficerarnas truppföringsförmåga ökat

något i jämförelse med tidigare år. Totalt sett

är dock förmågan fortfarande på en för låg nivå

i förhållande till de krav som ställs på

Försvarsmakten.

Regeringen gör ingen annan bedömning av

Försvarsmaktens samlade operativa förmåga än

den som Försvarsmakten har gjort. Regeringen

bedömer att det är synnerligen angeläget att i

första hand övnings- och

utbildningsverksamheten kan öka såväl i

intensitet som i högre förbandsnivåer. Att

utveckla personalens kompetens är därför den

enskilt mest angelägna åtgärden för att

förbättra Försvarsmaktens förmåga i

respektive uppgift.

3.9.4 Inriktning

I prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret

lämnade regeringen inga förslag till riksdagen

när det gäller inriktningen av Försvarsmaktens

verksamhetsgrenar.

I föreliggande proposition lämnar

regeringen därför förslag och redovisar

bedömningar för Försvarsmaktens olika

verksamhetsgrenar.

Förbandsverksamhet

Regeringens förslag: Inriktningen för

förbandsverksamheten skall vara följande.

Verksamhet som leder till att yrkesofficerarnas

kompetens att leda militära enheter kan ökas

skall prioriteras. Övningar skall genomföras i

en sådan omfattning och med sådana

förbandstyper att de bidrar till att öka denna

kompetens och förbandens förmåga att strida i

höga förbandsnivåer.

Skälen för regeringens förslag: Förmågan till

väpnad strid i sammansatta och integrerade

förband utgör grunden för Försvarsmaktens

verksamhet och utformning i fred. Regeringen

bedömer att den pågående reformeringen av

utbildningssystemet, bl.a. genom att utbild-

ningen av krigsförband samordnas över landet,

bidrar till att Försvarsmakten kan uppnå de

kvalitativa målen. Från och med 2001 bör

fördelningen av totalförsvarspliktiga medge att

övningsverksamheten successivt utvecklas till

brigads och flottiljs ram. Därefter bör

övningsverksamheten årligen bedrivas via

brigad-, flottilj- och divisionsnivån till nivån

sammansatta operativa insatsstyrkor.

Arméstridskrafter

Förändringar under 2000

Under 2000 påbörjas avvecklingen av ett stort

antal krigsförband, däribland tre

fördelningsstaber med stabsförband, tio

divisionsluftvärnsbataljoner (rb70/90), tretton

försvarsområdesstaber, två gränsjägarstaber,

fyra infanteri-brigader, tre norrlandsbrigader

och sex mekaniserade brigader.

Inriktning för 2001

Riksdagen har (prop. 1999/2000:30, bet.

1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168)

beslutat att insatsorganisationens

arméstridskrafter skall utvecklas och utformas

enligt följande under perioden 2001- 2003:

- en divisionsstab med tillhörande

förband, bland dem en NBC-

insatsstyrka och två jägarbataljoner,

- sex brigadledningar, sexton

mekaniserade bataljoner, fyra

luftvärnsbataljoner, fyra

haubitsbataljoner, fyra

pionjärbataljoner, fyra

underhållsbataljoner, sex

stadsskyttebataljoner och en luftburen

bataljon,

- nationella skyddsstyrkor, inkluderande

bl.a. tolv markstridsbataljoner och

hemvärn.

Regeringen avser att återkomma till

riksdagen hösten 2001 med en närmare

redovisning av de nya förbandstypernas

organisation, tidpunkt för organisering samt

vilka operativa behov de är avsedda att

tillgodose.

Regeringen vill erinra om att materiel

kommer att bibehållas, så länge

Försvarsmakten bedömer det vara

kostnadseffektivt, för att säkerställa förmågan

till anpassning. Tillväxtpotential finns för bl.a.

nedanstående förband:

- två fördelningskanonbataljoner,

- två fördelningsluftvärnsbataljoner

rb 70,

- en divisionsstab med stabsbataljon,

- ett fördelningspansarvärnskompani

rb 55,

- femton

försvarsområdesluftvärnskompanier,

- åtta insatsbataljoner,

- två brigadluftvärnsbataljoner rb 70,

- två brigadartilleribataljoner 77 A,

- två pansarvärnsrobotkompanier,

- två spaningskompanier,

- två pionjärbataljoner och

- två underhållsbataljoner.

Inom arméstridskrafterna är det enligt

regeringen angeläget att övningsverksamheten

ökar. En ambitionsökning bör inplaneras

successivt från 2001. Övnings- och

utbildningsverksamheten bör öka såväl till

intensitet som i högre förbandsnivåer för att

officerarnas kompetens skall kunna ökas. Efter

2001 bör övningsverksamheten för förbanden

inriktas mot att kunna lösa huvuduppgifterna

för bataljon. Enligt regeringens mening bör

övning i högre förband (brigad) genomföras

minst en gång per år. De större övningarna bör

genomföras i skilda delar av landet under olika

miljöförhållanden.

Vid förbandsutbildning av

arméstridskrafterna skall allsidigt sammansatta

förband som kan verka både nationellt och

internationellt prioriteras.

Hemvärnsförbandens utbildning skall så

långt det är möjligt genomföras integrerat med

övriga förbands utbildning och övningar.

På materielsidan tillförs arméförbanden

under 2001 bl.a. artillerilokaliseringsradarn

Arthur och snabbpejlsystem till televapen.

Leveranserna av stridsvagn 122 och

stridsfordon 90 fortsätter.

Marinstridskrafter

Förändringar under 2000

Huvuddelen av lednings- och underhålls-

förbanden har avvecklats och omstruktureras

till två marinbaser och två marina underhålls-

förband. De två ytstridsflottiljerna bibehålls.

Minkrigsavdelningen har omstruktureras till

en minkrigsflottilj och kommer främst att

innehålla två röjstyrkor och ett minfartyg. Ett

minfartyg har överförts till att bli lag- och

ledningsfartyg för andra ytstridsflottiljen.

Ubåtsflottiljen bibehålls och innehåller

förutom ubåtar en dykeri- och

räddningsdivision. Marinregementena, tre

amfibiebataljoner, kustartilleribataljonerna

(12/80), det tunga kustrobotbatteriet samt

kustförsvarsbataljonerna har avvecklats. Delar

överförs till de nationella skyddsstyrkorna. De

två kustartilleribrigadledningarna har

omstruktureras till en amfibiebrigadledning.

Inriktning för 2001

Regeringen anser att det är angeläget att

marinstridskrafternas övningsverksamhet ökar.

Utbildnings- och övningsverksamheten

skall inriktas mot att förbanden skall utvecklas

mot en hög operativ rörlighet samt förmåga att

uppträda från tillfällig basering. Dessutom

skall utbildningen av marinstridskrafterna

inriktas mot att utveckla förmågan till marin

närvaro och att tidigt kunna hävda territoriell

integritet. Regeringen anser att det är angeläget

att minröjningsoperationerna och utbildning

av de baltiska marinstridskrafterna i baltiska

farvatten fortsätter.

Inriktningen för marinstridskrafterna i

övrigt för 2001 och översiktligt för 2002 - 2003

innebär bl.a. följande. Robotbåtarna avvecklas

ur insatsorganisationen 2001. Patrullbåtarna

avvecklas successivt då de ersätts av korvetter

av Visbyklass. Minsvepningsflottiljerna

kommer under 2001 att omstruktureras till att

bli mindre förband med minspaningsuppgifter.

Dessa förband och bevakningsflottiljerna

kommer att ingå i de nationella

skyddsstyrkorna. Antalet ubåtar reduceras

successivt till fem stycken; tre ubåtar av

Gotlandsklass samt två ubåtar av

Västergötlandsklass.

På materielsidan vill regeringen informera

om följande planerad verksamhet under 2001.

Den första korvetten av Visbyklass levereras.

Vidare kommer fortsatta leveranser av torped

62 och stridsbåt 90 att genomföras. Därutöver

planeras leverans av förserieexemplar av

spanings- och eldledningsradarn ARTE 740

och svävare till kustförsvaret samt ett lag- och

understödsfartyg till minröjningsflottiljen.

Korvetterna av Stockholmsklass och

minröjningsfartyg av Landsortsklass genomgår

halvtids-modernisering och

halvtidsmodernisering av minfartyget

Carlskrona påbörjas. Dessutom fortsätter

utveckling av luftoberoende ubåtsmaskineri

samt utveckling inom det nordiska

ubåtsprojektet Viking.

Regeringen vill vidare erinra om att materiel

kommer att behållas, så länge Försvarsmakten

bedömer det vara kostnadseffektivt, för att

säkerställa förmågan till anpassning. Följande

tillväxtförmåga finns:

- minröjningsförbanden kan tillväxa

med ett fartyg av typ Landsort,

- två ubåtar av typ Västergötland behålls

för tillväxt,

- tung kustrobot utnyttjas för tillväxt för

korvettförband,

- materiel för två kustartilleribataljoner

och

- materiel för en amfibiebataljon.

Flygstridskrafter

Förändringar under 2000

Under 2000 påbörjas avvecklingen de tre

flygkommandostaberna med stabsförband.

Inriktning för 2001

Utbildnings- och övningverksamheten skall

inriktas mot att förbanden kan verka i

operativt samordnade insatser.

Förbandsutbildningen av flygstridskrafterna

skall enligt regeringen vidare inriktas mot att

tidigt kunna hävda territoriell integritet.

Utbildningen av JAS 39 Gripenförband skall

prioriteras och särskild vikt läggas vid att

uppträda och nyttja systemets kapacitet i alla

de tre rollerna jakt, attack och spaning.

Regeringen anser vidare att det är angeläget

att flygstridskrafternas övningsverksamhet

ökar. Större övningar med flygstridskrafterna

bör således genomföras såväl 2001 som åren

därefter. Regeringen vill vidare framhålla

angelägenheten i att flygtidsproduktionen

prioriteras så att bristerna inom

stridsflygförbanden kan åtgärdas. Det är också

viktigt att fullfölja de planerade och redan

inledda åtgärderna för att komma till rätta med

bristerna på tekniker, flygstridsledare och

piloter. Regeringen avser att följa

Försvarsmaktens åtgärder i dessa avseenden

med särskild uppmärksamhet. Regeringen

återkommer till frågor om pilotutbildningen

till riksdagen senare under hösten 2000.

Inriktningen av flygstridskrafterna i övrigt

för 2001 och översiktligt för 2002 - 2003

innebär i huvudsak följande. Den första

radarflyggruppen (FSR 890) skall organiseras

2001. Antalet stridslednings- och

luftbevakningsbataljoner minskas från

nuvarande sex till tre.

Basbataljonsorganisationen förändras och en

ny rörlig struktur som är anpassad till JAS 39

Gripensystemet skall gälla från och med 2001.

De nuvarande 16 basbataljonerna ersätts med

åtta nya flygbasbataljoner. Organiseringen av

JAS 39 Gripendivisioner skall fortsätta så att

åtta divisioner är organiserade 2003. JA 37

divisionerna skall successivt avvecklas ur

insatsorganisationen. Den sista JA 37

divisionen avvecklas därvid 2002. Två JA 37

divisioner skall tills vidare bibehållas inom

grundorganisationen för att säkerställa

ombeväpning och pilotutbildning. En AJS 37

division skall bibehållas till och med 2003 för

att säkerställa spaningsförmågan intill dess

Gripendivisionerna har erforderlig

spaningskapacitet. Transportflygförbanden

vidmakthålls.

På materielsidan tillförs flygförbanden

under 2001 det flygburna radarsystemet FSR

890 och ytterligare JAS 39 Gripenflygplan.

Leveranserna av de nya

stridsledningscentralerna (StriC) fortsätter,

liksom av det taktiska radiosystemet

(TARAS).

Regeringen vill erinra om att

Försvarsmakten, så länge myndigheten

bedömer det vara kostnadseffektivt, avser att

bibehålla viss materiel för att säkerställa

förmågan till anpassning. Tillväxtpotential

finns sålunda för bl.a. nedanstående.

- två stridsledningscentralskompanier,

- ytterligare flygbasförband,

- två stridslednings- och

luftbevakningsanläggningar och

- JA 37- och AJS 37-systemen.

Tillväxtpotentialen minskar dock

allteftersom ombeväpningen till JAS 39

Gripen genomförs.

Även om det för JAS 39 Gripen-förbanden

inte finns någon särskild materiel avdelad för

anpassning, kommer det sedan de beställda

flygplanen har levererats att vara möjligt att

öka antalet JAS 39 Gripen-divisioner från åtta

till tolv. För transportflygförbanden finns

ingen särskild materiel avdelad för anpassning.

Helikopterförband

Det är enligt regeringen angeläget att

förbandsutbildningen ges hög prioritet och att

övningsverksamheten ökas så att förbandens

förmåga generellt förbättras. Detta gäller i

synnerhet de sjöoperativa förbanden. Försvars-

makten har planerat och inlett åtgärder för att

komma till rätta med problemen inom

helikopterförbanden. En del åtgärder har också

redan givit positiva resultat. Det är enligt

regeringen viktigt att åtgärderna fullföljs.

I övrigt bör helikopterförbanden ges

följande huvudsakliga inriktning för 2001 och

översiktligt för 2002-2003. Den rörliga

helikopterledningen och arméflygbataljonen

avvecklas 2001. Två helikopterbataljoner, varav

en med markoperativ inriktning och en med

sjöoperativ inriktning, vidmakthålls. I dessa

bataljoner ingår s.k. SAR-grupper

(räddningstjänst).

På materielsidan fortsätter den inledda

anskaffningen av nya helikoptrar i samverkan

med de övriga nordiska staterna.

Det finns inte någon särskild materiel

avdelad för anpassning för

helikopterförbanden.

Verksamheten i Karlskrona

Regeringens bedömning: Den marina

bassäkerhetsutbildningen bör den 1 juli 2001

omlokaliseras till Kungsholmen i Karlskrona.

Ledningen för Örlogsskolorna bör

omlokaliseras till Karlskrona.

Skälen för regeringens bedömning: Genom

sitt beslut i mars 2000 gav riksdagen som sin

mening regeringen till känna dels att

verksamheten vid Örlogsskolorna i Karlskrona

bör flyttas till Kungsholmen, dels att rege-

ringen bör uppdra åt Försvarsmakten att

överväga att förlägga lämplig del av den

planerade bassäkerhetsutbildningen till Kungs-

holmen (bet. 1999/2000:FöU2, rskr.

1999/2000:168). När det gällde Örlogs-

skolorna på Kungsholmen anförde Försvars-

utskottet att det vid skolorna skall bedrivas en

utökad verksamhet jämfört med idag.

Regeringen har inhämtat underlag från

Försvarsmakten i båda frågorna. Försvars-

makten har utarbetat sitt underlag tillsammans

med bl.a. Riksantikvarieämbetet och läns-

styrelsen i Blekinge län.

Kungsholmen utanför Karlskrona har under

mer än 300 år använts för militär verksamhet.

Kungsholmen ingår tillsammans med bl.a.

delar av Karlskrona stad i det område som

enligt UNESCO:s beslut i december 1998 har

förts upp på den s.k. världsarvslistan som

Karlskrona örlogsstad. Regeringen noterar att

Riksantikvarieämbetet i utredningsarbetet har

ställt sig positivt till fortsatt militär verksamhet

på Kungsholmen, men också att ämbetet anser

att tillkommande verksamheter och nyttjande

måste underordnas de kulturhistoriska värdena

hos försvarsanläggningen. Länsstyrelsen i

Blekinge län har anfört liknande synpunkter.

Regeringen har ingen annan uppfattning.

Regeringen underströk i prop. 1999/2000:30

vikten av att det skulle finns två likvärdiga

baser för sjöstridskrafterna, den ena i Berga

och den andra i Karlskrona. Regeringen anser

att fördelningen av fartyg m.m. mellan

Sydkustens marinbas i Karlskrona och

Ostkustens marinbas i Berga i allt väsentligt är

ändamålsenlig och lämplig. Det finns

emellertid enligt regeringen skäl att stärka de

sammantagna marina grundorganisatoriska

resurserna i Karlskronaregionen.

Örlogsskolorna bedriver för närvarande

verksamhet i Haninge/Berga och Karlskrona.

Den 1 juli 2000 inordnades Sjöstridsskolan i

Karlskronadelen av Örlogsskolorna. Den del

av Örlogsskolorna som är lokaliserad till

Karlskrona omfattar drygt 90

officersbefattningar, inkluderande de

befattningar som tillkom när Sjöstridsskolan

inordnades i Örlogsskolorna. Inom ramen för

den pågående omstruktureringen av

Försvarsmakten skall det totala antalet

yrkesofficerare inom myndigheten minskas.

Det framtida antalet yrkesofficerare vid

Örlogsskolorna i Karlskrona beräknas mot

denna bakgrund uppgå till ungefär 80

officerare.

Försvarsmaktens organisatoriska planering

av Örlogsskolorna innebär att det skall finnas

en chef med stab (huvuddelen lokaliserad till

Berga), en linjeavdelning ( merparten i

Karlskrona), Vapen- och

ledningssystemsskolan (Berga),

Sjösäkerhetsskolan (ledningen och två

utbildningsenheter i Berga samt två

utbildningsenheter i Karlskrona),

Fartygsbefälsskolan (Karlskrona) samt

Sjömansskolan (Karlskrona).

Utbildningsverksamheten vid

Örlogsskolorna bedrivs enligt följande.

- Rekrytutbildning för ungefär 1200

värnpliktiga. Verksamheten genomförs

huvudsakligen i Karlskrona.

- Yrkesutbildning för ungefär 650

värnpliktiga. Verksamheten är delad

mellan Berga och Karlskrona.

- Utbildning inom marinens

yrkesofficersprogram för ungefär 210

elever. Verksamheten genomförs

huvudsakligen i Karlskrona.

- Utbildning inom flottans taktiska

program för ungefär 70 elever.

Verksamheten är delad mellan Berga

och Karlskrona.

- Ej programbunden officersutbildning

för ungefär 500 elever. Verksamheten

är delad mellan Berga och Karlskrona.

- Utbildning för Försvarsmakten i övrigt

och för civila myndigheter och skolor

för ungefär 500 elever. Verksamheten

är delad mellan Berga och Karlskrona.

Regeringen bedömer att verksamheten vid

Karlskronadelen av Örlogsskolorna är så

omfattande att den av utrymmesskäl svårligen

skulle inrymmas på Kungsholmen.

Kostnaderna för att göra erforderliga om- och

tillbyggnader, och anpassa dessa byggnationer

till den kulturhistoriska miljön, skulle också bli

så höga att det inte vore ekonomiskt

försvarbart att omlokalisera hela

verksamheten. Till detta kommer att

omlokalisering av vissa fasta anläggningar som

dyktank och skyddstjänstanläggningen av

skilda skäl vore olämplig. Regeringen

konstaterar därför att det inte är möjligt att

omlokalisera hela verksamheten till

Kungsholmen. Regeringen konstaterar också

att en omlokalisering av hela eller delar av

Örlogsskolorna skulle leda till försämrad

rationalitet i utbildningen och fördyrad

verksamhet för Försvarsmakten.

I och med att Karlskrona

kustartilleriregemente (KA 2) läggs ned den 31

oktober i år, upphör den militära

utbildningsverksamheten på Kungsholmen.

Regeringen anser emellertid att militär

verksamhet även fortsättningsvis bör bedrivas

på Kungsholmen. Regeringen har därför

prövat om det är möjligt att omlokalisera delar

av Örlogsskolorna dit. Regeringen har prövat

följande alternativ.

- Marinens kadettutbildning. Kadetterna

förläggs för närvarande hos externa

hyresvärdar. De skulle kunna förläggas

till Kungsholmen, tillsammans med

linjeavdelningen. Alternativet innebär

att ett elevhotell för ungefär 160

kadetter måste byggas. Vidare behövs

bl.a. klassrum, grupprum och

idrottslokaler. För linjeavdelningen

behövs tjänsterum och personalrum.

Sammantaget beräknas

nettoinvesteringarna till ungefär 70

miljoner kronor. Försvarsmaktens

driftskostnader beräknas öka med

ungefär 18,5 miljoner kronor per år.

- Flottans rekrytutbildning.

Rekrytutbildningen är en del av

Sjömansskolan. Varje år rekrytutbildas

ungefär 1 200 totalförsvarspliktiga,

med inryckningsomgångar om 80-330

värnpliktiga. För dessa värnpliktiga

behövs bl.a. logement, fritidslokaler,

klassrum och en samlingssal.

Härutöver flyttas Sjömansskolan med

två kompaniledningar till

Kungsholmen. För skolan behövs bl.a.

tjänsterum och personalutrymmen.

Den del av Sjömansskolan som innebär

yrkesutbildning förblir i Karlskrona.

Sammantaget beräknas i detta

alternativ nettoinvesteringarna till

drygt 26 miljoner kronor för bl.a.

kontors- och undervisningslokaler.

Försvarsmaktens driftskostnader

beräknas öka med ungefär 15 miljoner

kronor per år.

Härutöver har regeringen prövat

möjligheterna att förlägga Försvarsmaktens

bassäkerhetsutbildning till Kungsholmen.

Regeringen anser därvid att det är olämpligt att

lokalisera utbildningen av flygstridskrafternas

och arméstridskrafternas bassäkerhetsförband,

dvs. utbildning av flygbasjägare och militär-

poliser, till Kungsholmen. De utbildningarna

ställer särskilda krav på utbildningsterräng och

utbildningsförutsättningar som inte kan

uppfyllas på Kungsholmen.

Den marina bassäkerhetsutbildningen

bedrivs sedan 1995 vid Berga. Försvarsmakten

planerar att flytta utbildningen till Vaxholms

amfibieregemente i Vaxholm. Denna

bassäkerhetsutbildning omfattar ungefär 80

värnpliktiga per år. I och med att den är

volymmässigt begränsad är det enligt

regeringens mening olämpligt att dela den på

två olika utbildningsställen. Regeringen

bedömer dock att det skulle vara möjligt att

lokalisera hela den marina

bassäkerhetsutbildningen till Kungsholmen.

En sådan omlokalisering beräknas medföra ett

nettoinvesteringsbehov om ungefär sex

miljoner kronor avseende bl.a. en hundgård.

Försvarsmaktens driftskostnader beräknas öka

med ungefär 6,5 miljoner kronor per år.

För att åstadkomma en maximal beläggning

på Kungsholmen har regeringen även prövat

en kombination av de här redovisade

alternativen. Det är således enligt regeringens

mening rent utrymmesmässigt möjligt att

förlägga såväl kadettutbildningen som

bassäkerhetsutbildningen till Kungsholmen.

Sammantaget beräknas i ett sådant alternativ

nettoinvesteringarna till knappt 70 miljoner

kronor. Försvarsmaktens driftskostnader

beräknas öka med ungefär 20 miljoner kronor

per år.

Regeringen anser att det av kostnadsskäl är

mindre lämpligt att omlokalisera

kadettutbildningen. Det skulle krävas

omfattande investeringar vilket leder till

väsentligt ökade hyreskostnader. När det gäller

rekrytutbildningen anser regeringen att även

detta alternativ leder till betydande fördyringar

av verksamheten, samtidigt som verksamheten

blir mycket störningskänslig. Även alternativet

att lokalisera den marina

bassäkerhetsutbildningen till Kungsholmen

medför vissa fördyringar. I detta alternativ ser

regeringen emellertid fördelar i och med att

den infrastruktur som redan finns på

Kungsholmen för amfibieutbildningen kan

utnyttjas. Visserligen uteblir

samordningsvinsterna mellan

bassäkerhetsförbanden och amfibieförbanden

avseende bl.a. utveckling av utbildningen. Men

regeringen anser ändock att fördelarna är

sådana att verksamheten bör omlokaliseras.

Regeringen har då vägt in även de goda

utbildningsbetingelserna i Karlskronaområdet.

Alternativet ger en relativt jämn beläggning på

Kungsholmen med ungefär tolv befäl och 80 -

 100 värnpliktiga. Genom att

bassäkerhetsutbildningen förläggs till

Kungsholmen vidmakthålls

förbandsutbildningen där. Omlokaliseringen

bör genomföras den 1 januari 2002.

En del i att stärka de grundorganisatoriska

marina resurserna i Karlskronaregionen är

således att omlokalisera den marina

bassäkerhetsutbildningen till Kungsholmen.

Regeringen anser emellertid att ytterligare

åtgärder kan vidtas. Chefen för

Örlogsskolorna och huvuddelen av

Örlogsskolornas stab är lokaliserad till Berga.

Regeringen anser att det finns skäl att

ytterligare stärka Örlogsskolornas ställning i

Karlskronaregionen. Detta kan på ett

ändamålsenligt sätt åstadkommas genom att

skolledningen omlokaliseras till Karlskrona.

Vid omlokaliseringen bör vissa

rationaliseringseffekter kunna uppnås varför

det i praktiken blir aktuellt att flytta ungefär

fem tjänster. Även om det inledningsvis kan

uppstå vissa pendlingskostnader för personalen

och mer långsiktigt kanske ett något ökat

resande bedömer regeringen att en

omlokalisering får måttliga ekonomiska

konsekvenser för Försvarsmakten.

Omlokaliseringen bör genomföras den 1 juli

2001.

Genom att omlokalisera ledningen för

Örlogsskolorna ges en större tyngd åt

försvarsverksamheten i regionen samtidigt

som utbildningsrationaliteten och

effektiviteten vid skolorna sammantaget

bibehålls. Regeringen bedömer också att en

omlokalisering blir värdefull från

karriärsynpunkt för Sydkustens marinbas och

marinens övriga enheter i Karlskronaregionen.

Regeringen avser således att uppdra åt

Försvarsmakten att genomföra de två

omlokaliseringarna från Stockholmsområdet

till Karlskrona.

Övriga frågor inom verksamhetsgrenen

förbandsverksamhet

Anställd personal

Riksdagen har vid flera tillfällen ställt krav på

förslag på ett sammanhållet, reformerat

personalförsörjningssystem. Regeringen har

därför, och som en del av förberedelserna inför

2001 års försvarsbeslut, beslutat om direktiv

till en personalförsörjningsutredning vars

uppgift är att redovisa en samlad syn på

Försvarsmaktens personalförsörjning. Utred-

ningens direktiv beslutades den 4 november

1999. Utredningen skall belysa förutsätt-

ningarna för och lämna förslag till hur

Försvarsmakten skall kunna rekrytera,

utveckla och avveckla personal på ett väl avvägt

sätt och över tiden. Utredningen skall även

behandla behovet av jämställdhet och kulturell

mångfald, åldersstrukturproblemen, anpass-

ningsprincipens påverkan på personalförsörj-

ningen och hur kraven på Försvarsmaktens

deltagande i internationell verksamhet skall

kunna tillgodoses. Reservofficerssystemet och

reservofficerarnas tjänstgöringsförhållanden i

fredstid skall särskilt uppmärksammas. Utred-

ningen skall ha slutfört sitt arbete senast den

28 februari 2001 (dir. 1999:84, 2000:12 och

2000:46). Utredningen har antagit namnet

Personalförsörjningsutredningen.

Under 1999 har Riksrevisionsverket genom-

fört en uppföljning av den granskning av

formerna för lönebildning m.m. inom

Försvarsmakten som verket redovisade våren

1998 (RRV 1998:20). I sin rapport efter

uppföljningen är Riksrevisionsverket fortsatt

kritiskt till Försvarsmakten (RRV 2000:10).

Bland annat anser Riksrevisionsverket att

alltför få förändringar i lönebildningen har

skett sedan föregående granskning för att

arbetsgivarrollen skulle kunna sägas ha stärkts

på några avgörande punkter. Vidare kritiserar

Riksrevisionsverket omfattningen av och

kostnaderna för lönetilläggen inom Försvars-

makten. Enligt Riksrevisionsverket borde

Försvarsmakten stärka sin roll som arbets-

givare bl.a. genom att ta initiativ till att

ompröva och strama upp tillämpningen av

gällande avtal.

Försvarsmakten har yttrat sig över

Riksrevisionsverkets rapport. Av yttrandet

framgår att Försvarsmakten i allt väsentligt

delar Riksrevisionsverkets iakttagelser.

Försvarsmakten ifrågasätter dock

Riksrevisionsverkets fokusering på

skillnaderna mellan yrkesofficerares och

civilanställdas lönenivåer och lönetillägg. Av

Försvarsmaktens yttrande framgår vidare att

myndigheten anser att en rad åtgärder vidtagits

sedan den förra rapporten. Försvarsmakten

anger också att fler åtgärder kommer att vidtas

i enlighet med Riksrevisionsverkets

rekommendationer.

Arbetstagarorganisationerna har beretts

möjlighet att yttra sig över såväl

Riksrevisionsverkets rapport som

Försvarsmaktens yttrande. Officersförbundet

och SACO har valt att göra det. Yttrandena

finns tillgängliga i Försvarsdepartementets akt

(dnr Fö2000/816/MIL).

Officersförbundet är genomgående kritiskt

till Riksrevisionsverkets rapport. Officers-

förbundet ifrågasätter den kritik som riktas

mot lönetilläggen och framhåller att dessa i

huvudsak har finansierats med pengar som

avdelats i centrala avtal. Officersförbundet

menar därmed att yrkesofficerarna avstått från

generella löneökningar till förmån för riktade

ersättningar i form av lönetillägg. Officersför-

bundet ifrågasätter också de åtgärder som

Försvarsmakten avser vidta mot bakgrund av

Riksrevisionsverkets rapport.

SACO delar Riksrevisionsverkets

bedömning att arbetsgivarrollen och

lönebildningen påverkas av den pågående

omstruktureringen. SACO framför vidare att

detta kan vara ett av skälen till att en del av de i

förra rapporten efterfrågade åtgärderna ej har

genomförts. I flera avseenden är SACO

kritiskt till rapporten. SACO anser t.ex. att

neddragningarna inom Försvarsmakten snarast

bör leda till en ökande och inte minskande

löneökningstakt. Vidare framför SACO att

Riksrevisionsverket dragit felaktiga slutsatser

beträffande Försvarsmaktens höga

övertidsuttag och beträffande de

arbetstidförsök som bedrivits.

Regeringskansliet (Försvarsdepartementet)

har inhämtat ett fördjupat underlag beträf-

fande de åtgärder som Försvarsmakten avser

vidta för att skapa ett ändamålsenligt löne-

bildningssystem som är anpassat till de

verksamhetsintressen som föreligger i den

omstrukturerade Försvarsmakten. Av under-

laget framgår att myndigheten anser det

nödvändigt att under 2001 påbörja relativt

omfattande åtgärder syftande till att förändra

formerna för lönesättning och att begränsa

antalet olika lönetillägg. Regeringen anser att

det åtgärdsprogram som Försvarsmakten

presenterat kan rätta till de brister som

Riksrevisionsverket påtalat och skapa balans

mellan myndighetens verksamhetsintresse och

de lönerelaterade personalkostnaderna. Rege-

ringen delar Försvarsmaktens syn på att många

av lönetilläggen tidigare haft en stark

verksamhetsanknytning men att detta för-

hållande i flera fall inte längre föreligger till

följd av de förändringar som Försvarsmakten

genomgår. Regeringen bedömer vidare att den

förändring beträffande lönebildningen m.m.

som Försvarsmakten planerar kan komma att

underlättas av det centrala samarbetsavtal som

Arbetsgivarverket slutit med arbetstagar-

organisationerna och som underställts

regeringen för godkännande.

Enligt regeringens uppfattning finns det ett

starkt samband mellan Försvarsmaktens

arbetsgivarroll, lönebildning m.m. och

myndighetens personalförsörjning. Regeringen

har därför den 21 juni 2000 genom

tilläggsdirektiv gett

Personalförsörjningsutredningen i uppdrag att

belysa olika möjligheter att utveckla och stärka

Försvarsmaktens arbetsgivarroll (dir. 2000:46).

Regeringen genomförde 1997 en

utvärdering av den reformerade

arbetsgivarpolitiken, men där konstaterades att

det hade gått alltför kort tid för att kunna dra

mera långtgående slutsatser. Regeringen avser

därför att göra en ny utvärdering av

arbetsgivarreformen, där bl.a. en samlad

bedömning av effekten av reformen avseende

lönebildningen och personalförsörjningen

inom statsförvaltningen görs. Direktiv till

utvärderingen förbereds f.n. inom

Regeringskansliet (Justitiedepartementet).

I samband med att Försvarsmakten lämnade

sitt budgetunderlag för 2001 framkom att

myndigheten i underlaget inför den

säkerhetspolitiska kontrollstationen 1999

överskattat möjligheterna att minska den

anställda personalens numerär. Diskrepansen

var så stor (drygt 2 000 fler årsarbetare 2004)

att regeringen inte ansåg sig kunna använda

budgetunderlaget för mer långsiktiga

avvägningar beträffande de personella

resurserna. För att få en oberoende granskning

av behovet av anställd personal har regeringen

därför i ovannämnda tilläggsdirektiv gett

Personalförsörjningsutredningen i uppgift att

göra en genomlysning av Försvarsmaktens

behov av yrkesofficerare såväl totalt som på

olika kompetensnivåer. Hänsyn skall tas till de

yrkesofficerare som tjänstgör i närstående

myndigheter till Försvarsmakten

(Försvarshögskolan, Försvarets materielverk,

m.fl.).

Inom Försvarsmakten pågår en studie som

syftar till att belysa hur reservofficerssystemet

påverkas av den omstrukturering som

Försvarsmakten genomgår. Studiens resultat

ingår i det underlag som Personalförsörjning-

utredningen fortlöpande får från Försvars-

makten. Av myndighetens delårsrapport för

det första halvåret 2000 framgår att

Försvarsmakten anser att "Det fundamentala

förhållandet att reservofficerarna är en

förutsättning för att Försvarsmakten skall

kunna lösa sina uppgifter kvarstår." Av den

information som regeringen i övrigt tagit del

av framgår att Försvarsmaktens ståndpunkt

grundas på en analys av behovet av

reservofficerare för tjänstgöring i grund-

organisationen, för tjänstgöring i internationell

verksamhet, för Försvarsmaktens anpassnings-

förmåga, för bemanningen av de nationella

insatsstyrkorna, för folkförankringen och för

det allmänna kompetenstillskott som reserv-

officerarnas kombination av militär och civil

kompetens (den så kallade dubbla kompe-

tensen) ger. Regeringen avser återkomma

beträffande reservofficerssystemets utveckling

i samband med redovisningen av det sam-

manhållna, reformerade personalförsörjnings-

system som riksdagen ställt krav på.

På uppdrag av regeringen har

Försvarsmakten analyserat kostnaderna för

den militära skolverksamheten. Av analysen

framgår att de besparingar som angetts i

utredningsbetänkandet

Försvarsmaktsgemensam utbildning för

framtida krav (SOU 1998:42) inte till fullo

bedöms kunna infrias. Enligt Försvarsmaktens

uppfattning beror detta på Försvarsmaktens

utökade uppgifter och på att den generella

kvalitetshöjningen av officersutbildningen

fördyrat den militära skolverksamheten.

Regeringen anser att det finns ett starkt

samband mellan personalförsörjning i termer

av kompetensförsörjning och utformningen av

det militära utbildningssystemet. Mot denna

bakgrund anser regeringen också att det först

bör klarläggas vilka kompetenser som skall

utvecklas inom det militära utbildnings-

systemet innan den kostnadsanalys som gjorts

utnyttjas för avvägningar beträffande ambi-

tionsnivåer. Mot denna bakgrund har rege-

ringen i ovannämnda tilläggsdirektiv uppdragit

åt Personalförsörjningsutredningen att beakta

Försvarsmaktens kostnadsanalys när det nya

utbildningssystemet utvärderas.

På uppdrag av regeringen har

Försvarsmakten utrett hur militärhögskolorna

bör dimensioneras, organiseras och lokaliseras.

Av det underlag som Försvarsmakten

presenterade den 30 juni 2000 framgår att

Försvarsmakten förordar en nedläggning av

militärhögskolan i Östersund och en utökning

av kapaciteten på[REDACTED_EFTERNAMN] och i Halmstad.

Det främsta skälet till Försvarsmaktens

ställningstagande är att myndigheten anser att

militärhögskolornas behov av lärare bättre kan

tillgodoses med två större än med tre mindre

enheter och att militärhögskolorna på[REDACTED_EFTERNAMN]

och i Halmstad i så fall har bäst

förutsättningar. Försvarsmakten bedömer att

förslaget inte innebär någon ekonomisk

besparing av betydelse eftersom

investeringskostnaderna i stort motsvarar

kostnaden för en fortsatt drift av en tredje

militärhögskola. Försvarsmakten bedömer

vidare att det tar ca 18 månader att skapa en

tillräcklig utbildningskapacitet vid de två

kvarvarande skolorna och föreslår därför att

nedläggningstidpunkten för militärhögskolan i

Östersund bör vara den 1 juli 2002.

Regeringen anser det vara väsentligt att den

militära skolorganisationen dimensioneras och

organiseras med stöd av den utvärdering av det

nya utbildningssystemet och den

genomlysning av yrkesofficersbehovet som

Personalförsörjningsutredningen kommer att

göra. Således bör utredningens betänkande

avvaktas innan ställning tas till eventuella

förändringar av den militära

skolorganisationen. Enligt regeringens mening

bör även frågan om Försvarshögskolans

framtida lokalbehov beaktas i detta

sammanhang.

Sammanfattningsvis konstaterar regeringen

att de personella konsekvenserna av den

omstrukturering som inletts är betydande och

att alla problemområden inte kunnat förutses.

Med den bredd som

Personalförsörjningsutredningen har att

bedriva sitt arbete bedömer dock regeringen

att det försvarsbeslut som riksdagen skall fatta

2001 kommer att kunna grundas på ett

personalförsörjningssystem som ger

Försvarsmakten de personella resurser som de

av riksdagen fastlagda uppgifterna kräver.

Mot bakgrund av vad som redovisats

tidigare beträffande antalet kvinnliga

yrkesofficerare anser dock regeringen att

Försvarsmakten redan under 2001 måste öka

ansträngningarna för att successivt, och i högre

takt än hitintills, öka andelen kvinnliga

yrkesofficerare.

Totalförsvarspliktig personal

Under 2001 skall Försvarsmakten inrikta

utbildningen av totalförsvarspliktiga som

fullgör värnplikt mot 15 000. Även

värnpliktsutbildning omfattande 3 månader för

rekrytering till hemvärnet bör fortsätta under

2001. Arbetet med att minska avgångarna

under grundutbildningen skall fortsätta och

arbetet med att öka intresset bland kvinnor att

fullgöra värnplikt skall likaså fortsätta.

Pliktutredningen har i mars månad i år

lämnat betänkandet Totalförsvarsplikten

(SOU 2000:21). Utredningen har bl.a. berört

frågor om inskrivning och mönstring, påföljd

vid brott mot totalförsvarsplikten och

motivationshöjande åtgärder. Betänkandet

remissbehandlas för närvarande.

Regeringen konstaterar att den fortsatta

inriktningen av utbildningen av

totalförsvarspliktig personal är beroende av

den fortsatta beredningen av Pliktutredningens

betänkande samt de slutsatser som görs inom

ramen för ovannämnda

Personalförsörjningsutredning.

Grundorganisationen

Den 30 mars 2000 och den 15 juni 2000

uppdrog regeringen åt Försvarsmakten att

genomföra de förändringar av

Försvarsmaktens grundorganisation som

riksdagen beslutat om (prop. 1999/2000:30,

bet. 1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168,

prop. 1999/2000:97, bet. 1999/2000:FöU7,

rskr. 1999/2000:250, bet. 1999/2000:FöU8,

rskr. 1999/2000:251). Inriktningen är att

förändringarna skall vara genomförda senast

den 31 december 2001.

Specialflyget

På regeringens uppdrag har Försvarsmakten

den 30 juni 2000 redovisat förutsättningarna

att integrera de flygburna signal- respektive

radarspaningsflygförbanden, dvs. den s.k.

specialflygverksamheten, med verksamheten

vid F 16. Försvarsmakten förordar att

specialflyget fortsatt lokaliseras till Malmen.

Som skäl för sitt ställningstagande anför

myndigheten att en omlokalisering skulle

kräva omfattande investeringar vid F 16 och att

det skulle vara risk för att nyckelpersonal inte

skulle flytta med till Uppsala varför en allvarlig

kompetenssvacka skulle uppstå. Regeringen

har ingen annan uppfattning än

Försvarsmakten.

Miljöarbete

Regeringens bedömning: Utgångspunkten för

miljöarbetet bör vara sektorsansvaret för

ekologisk hållbarhet. Inom ramen för detta

ansvar bör Försvarsmakten under 2001 införa

ett miljöledningssystem i hela organisationen.

Skälen för regeringens bedömning:

Utgångspunkten för Försvarsmaktens

miljöarbete skall enligt regeringen vara

sektorsansvaret för ekologisk hållbarhet.

Under 2001 bör Försvarsmakten fördjupa

arbetet med detta sektorsansvar. Det är

angeläget att arbetet får genomslag i form av

ett alltmer ensat miljöarbete inom sektorn,

som ligger i linje med det av riksdagen

fastlagda övergripande miljömålsarbetet.

En annan huvuduppgift för Försvarsmakten

när det gäller miljöarbetet är att under 2001

införa ett miljöledningssystem enligt

standarden ISO 14001 i hela organisationen.

Härutöver anser regeringen att miljöarbetet

i övrigt bör utvecklas vidare. Miljöutbildningen

bör sålunda fortsätta. Arbetet med strategiska

miljöbedömningar bör fördjupas och

konkretiseras under året. Avvecklingen av

användningen av ämnen som bryter ned

ozonskiktet bör fortsätta, liksom arbetet med

att begränsa effekterna av skott- och flygbuller.

Även arbetet med att begränsa utsläppen till

luft, mark och vatten från skadliga ämnen och

fossila bränslen bör fortsätta. Regeringen vill

också peka på betydelsen för miljön av att de

fastställda riktlinjerna för miljöanpassad

försörjning av försvarsmateriel successivt

börjar tillämpas.

Inom ramen för Försvarets

forskningsanstalts forskning inom

verksamhetsgrenen Förvars- och

säkerhetspolitik redovisade

Forskningsanstalten i juni 2000 rapporten

Avmaterialisering inom försvaret. Syftet med

rapporten är att diskutera begreppet

avmaterialisering inom försvaret, dvs. en

minskad resursanvändning, och att utveckla

metoder för att kunna analysera försvarets

totala resursanvändning. Rapporten är

huvudsakligen inriktad på återanvändning och

återvinning i samband med att vapensystem

avvecklas. Rapporten har remissbehandlats.

Regeringen anser att rapporten pekar på

väsentliga aspekter när det gäller utvecklingen

mot ett ekologiskt hållbart samhälle.

Regeringen anser att rapporten kan ligga till

grund för Försvarsmakten i sitt fortsatta

miljöarbete.

Den miljösanering av fastigheter som

Försvarsmakten har skyldighet att genomföra

enligt miljöskyddslagen (1969:387) av

fastigheter som avvecklas bör genomföras i en

sådan takt som resurserna medger. Saneringen

av sådana fastigheter som kan antas ha ett inte

obetydligt marknadsvärde bör enligt

regeringen därvid prioriteras.

I det internationella arbetet bör

miljösamarbetet med de övriga nordiska

försvarsmakterna vidareutvecklas. Härutöver

bör samverkan med bl.a. amerikanska

myndigheter och den ryska försvarsmakten

fortsätta i enlighet med regeringens särskilda

beslut.

Stöd till de baltiska staterna

Regeringen anförde i prop. 1999/2000:30 Det

nya försvaret följande:

"Det är viktigt att fortsatt utveckla det breda

praktiska samarbetet i Östersjöområdet. De

nordiska ländernas tilltagande samarbete

sinsemellan och med främst de baltiska

länderna ger ett väsentligt bidrag till

säkerheten i regionen. Som en del av de

säkerhetsfrämjande insatserna är det av stor

vikt att Sverige bidrar till den långsiktiga

utvecklingen av grundläggande

totalförsvarsfunktioner under demokratisk

kontroll i de baltiska staterna. Insatsernas

tyngdpunkt bör ligga på rådgivning,

kunskapsöverföring och utbildningsstöd."

Stödet till de baltiska staterna skall

kännetecknas av långsiktighet och uthållighet

och ha sin tyngdpunkt i rådgivning,

kunskapsöverföring och utbildningsstöd, inom

ramen för demokratisk styrning i respektive

stat och med den huvudsakliga inriktningen

mot folkligt förankrade existensförsvar. Även

materielstöd är viktigt. Det bör finnas en

beredskap att lämna stöd vad gäller respektive

försvarsmakts utveckling såväl i stort som i

dess enskilda delar. Det är en fördel om stödet

så långt möjligt kan få karaktären av fleråriga

systempaket. Försvarsmakten bör mot denna

bakgrund enligt regeringens uppfattning

översiktligt följa utvecklingen av respektive

stats försvarsmakt samt det internationella

stöd som lämnas i sammanhanget, och föreslå

regeringen beslut om lämpliga åtgärder från

svensk sida, i förekommande fall i samverkan

med andra länder.

Utbildning i NBC-skydd

Det är enligt regeringens uppfattning angeläget

att ambitionerna höjs när det gäller

Försvarsmaktens NBC-skyddsutbildning. In-

riktningen bör vara att förmågan att hantera

NBC-hot skall kunna ökas såväl när det gäller

att försvara Sverige mot väpnat angrepp och att

stärka det svenska samhället vid svåra

påfrestningar i fred som när det gäller att bidra

till fred och säkerhet i omvärlden. Vid

internationella insatser där NBC-hot ej är

uteslutet bör strävan vara att öka förbandens

NBC-skyddsnivå med det framtida målet att

utrustningen skall vara nationellt och

internationellt interoperabel.

Frivillig försvarsverksamhet

Frivilligutbildningen bör inriktas mot att

vidmakthålla utbildningen för de frivilliga

försvarsorganisationerna på en sådan nivå att

kvaliteten i utbildningen leder till godtagbar

kunskap och förmåga i krigsuppgifter samt

leder till en god rekrytering i förhållande till

insatsorganisationens behov. Försvarsmakten

bör stödja och bistå frivilligorganisationerna så

att deras verksamhet bidrar till att vidmakthålla

försvarsviljan, ge försvarsverksamheten en

bred förankring samt så att de resurser som

avdelas för frivilligverksamhet kan nyttjas

effektivt.

Incidentinsatser

Regeringens förslag: Inriktningen för

incidentinsatser skall vara följande.

Försvarsmakten skall genomföra

incidentinsatser, dvs. upptäcka, ingripa och

avvisa varje form av kränkning av svenskt

territorium för att hävda rikets territoriella

integritet i luften, till sjöss och på marken, med

de förband och enheter som har beredskap för

detta ändamål.

Skälen för regeringens förslag: Försvars-

makten skall genomföra incidentinsatser, dvs.

upptäcka, ingripa och avvisa varje form av

kränkning av svenskt territorium för att hävda

rikets territoriella integritet i luften, till sjöss

och på marken, med de förband och enheter

som har beredskap för detta ändamål.

Stöd till samhället

Regeringens förslag: Inriktningen för stöd till

samhället skall vara följande. Vid sidan om sin

skyldighet att medverka i räddningstjänst

enligt räddningstjänstlagen (1986:1102), skall

Försvarsmakten bidra till att stärka det svenska

samhället vid svåra påfrestningar på samhället i

fred och därvid kunna samverka med andra

myndigheter och kunna ställa resurser till

förfogande.

Skälen för regeringens förslag: En viktig

uppgift för Försvarsmakten är att kunna lämna

stöd till samhället i skilda situationer.

Försvarsmakten skall sålunda kunna bistå

ansvariga myndigheter med insatser för stöd

vid räddningstjänst enligt räddningstjänstlagen

(1986:1102) och för att stärka det svenska

samhället vid svåra påfrestningar på samhället i

fred. Det är enligt regeringens mening ange-

läget att Försvarsmakten, inom ramen för

kraven på förmåga för de övriga försvars-

uppgifterna, vidmakthåller och utvecklar möj-

ligheterna att lämna stöd vid sådana

situationer.

Regeringen anser vidare att Försvarsmakten

bör ägna fortsatt stor uppmärksamhet åt stödet

vid svåra påfrestningar på samhället i fred.

Myndigheterna bör därför tillsammans med de

berörda myndigheterna fördjupa planeringen

för militära stödinsatser vid det tiotal exempel

på svåra påfrestningar som prioriterats av

statsmakterna.

Den vidgade synen på hot och risker kan

innebära att Försvarsmaktens förmåga behöver

tas i anspråk även vid andra händelser än de

som faller inom ramen för

räddningstjänstlagen eller utgör svåra

påfrestningar på samhället i fred. I detta

avseende bör, om inte annat föreskrivs i

särskild ordning, stöd enligt regeringens

mening kunna lämnas i situationer där ansvarig

myndighets ordinarie resurser inte räcker till.

Ett exempel på lämplig samverkansform

härvidlag är Försvarsmaktens avtal med

Sjöfartsverket om helikopterberedskap på fem

orter i Sverige. Regeringen vill i sammanhanget

understryka att Försvarsmakten vid en insats,

oavsett slaget av insats, skall biträda den

ansvariga myndigheten. Ansvaret för att begära

stöd skall således ligga på den andra

myndigheten.

Avslutningsvis vill regeringen erinra om att

polisen, tullen och Kustbevakningen den 1 juli

2000 har fått tydligare möjligheter att använda

Försvarsmaktens resurser för transporter för

att kunna utföra sina uppgifter genom en

ändring i förordningen (1986:1111) om militär

medverkan i civil verksamhet.

Beredskap

Regeringens förslag: Försvarsmakten skall

upprätthålla beredskap enligt de tidsramar som

regeringen beslutar.

Regeringens bedömning: Försvarsmakten bör

kunna delta i fredsfrämjande insatser med

förbandsenheter med snabbinsatsförmåga från

såväl armé- marin- som flygstridskrafterna i

enlighet med fastställda partnerskapsmål inom

ramen för PFF:s planerings- och

översynsprocess. Detta är särskilt viktigt i

samband med Sveriges ordförandeskap i EU.

Skälen för regeringens förslag och

bedömning

Grundberedskap

Övergången från ett invasionsförsvar till ett

insatsförsvar med anpassningsförmåga ger

bättre möjligheter att flexibelt utnyttja

Försvarsmaktens resurser. Förband och

enheter blir tillgängliga utan en omfattande

repetitionsutbildning och det blir möjligt att

sätta samman dessa till operativa insatsstyrkor

efter aktuella behov. Försvarsmaktens

beredskapssystem skall anpassas till dessa nya

förutsättningar. Regeringen har därför beslutat

att Försvarsmakten skall lämna förslag till hur

beredskapssystemet skall utvecklas för att

kunna tillämpas mer flexibelt. Uppdraget skall

redovisas i budgetunderlaget för 2002.

Vilken beredskap som Försvarsmakten skall

upprätthålla framgår av ett hemligt

regeringsbeslut den 30 mars 2000

(Fö2000/856/MIL).

Beredskap för internationella insatser

Regeringen anser att utvecklingen av Försvars-

maktens förmåga att delta i internationella

insatser bör utgå ifrån PFF:s planerings- och

översynsprocess (PARP).

Regeringen har i juni 2000 beslutat att anta

ett antal partnerskapsmål inom ramen för

PARP. Partnerskapsmålen omfattar perioden

2001-2006 och har utarbetats i dialog mellan

Sverige och Nato.

De partnerskapsmål som regeringen beslutat

att anta omfattar följande förbandstyper med

tillhörande förmåga:

- Ledningsresurs från 2001,

- Stabspersonal för civil-militär

samverkan (Cimic) från 2002,

- Två mekaniserade infanteribataljoner

från 2001,

- Militärpoliskompani från 2003,

- Ingenjörkompani med ammunitions-

och minröjningsförmåga från 2002,

- Marint minröjningsförband från 2001,

- Spaningsflygförband AJS 37 Viggen

från 2001(ersätts av JAS 39 Gripen från

2004),

- Transportflygförband från 2001.

Förbanden har 30 respektive 90 dagars

beredskap.

Regeringen anser att de förbandstyper och

den förmåga som utvecklas inom ramen för

PARP skall vara utgångspunkten för Sveriges

anmälan till andra internationella

förbandsregister.

Att partnerskapsmålen är knutna till vissa

förbandstyper utesluter inte att den kunskap

och de erfarenheter som förvärvas genom

deltagandet i PARP-processen också används i

utvecklingen av andra förbandstyper. De nu

antagna partnerskapsmålen innebär dock en

särskild prioritering och en kvalitativ

utveckling av de förband som redovisats ovan.

I december 1999 enades EU:s

medlemsländer om ett övergripande mål

(Headline Goal) för att kunna hantera hela

spektrat av Petersbergsinsatser. Detta mål

bestod i att 2003 ha styrkor tillgängliga upp till

60 000 man jämte relevanta marin- och

flygstridskrafter. Styrkorna skall kunna vara

insatta i ett konfliktområde inom 60 dagar och

vara självförsörjande under ett år. Under

hösten 2000 kommer en kapacitetskonferens

att hållas där medlemsländerna anmäler sina

bidrag till det övergripande målet. Denna

process kommer sedan att fortsätta under det

svenska ordförandeskapet våren 2001.

Incidentberedskap

Försvarsmakten skall kunna upptäcka,

identifiera, avvisa och dokumentera

kränkningar av territoriet i enlighet med

förordningen (1982:756) om Försvarsmaktens

ingripande vid kränkningar av Sveriges

territorium i fred och neutralitet, m.m.

(IKFN-förordningen).

Internationella insatser

Regeringens bedömning: Inriktningen för

internationella insatser bör vara följande.

Försvarsmakten skall delta med en bataljon i

en multinationell fredsstyrka i Kosovo och

fortsatt ställa resurser till SFOR:s förfogande i

Bosnien-Hercegovina.

Skälen för regeringens bedömning:

Regeringen bedömer att läget på västra Balkan

är fortsatt instabilt och kräver ett fortsatt

internationellt engagemang där Sverige bör

delta.

FN:s mandat för en multinationell

fredsstyrka i Kosovo gällde till den 9 juni 2000.

Närvaron av en multinationell fredsstyrka

kommer att fortsätta om inte Säkerhetsrådet

beslutar annorlunda. Den svenska KFOR-

styrkan har under 2000 minskats från ca 850

till 800 personer. Antalet skytteenheter har

utökats samtidigt som stödfunktionerna har

reducerats. Minskningen av styrkan har kunnat

göras utan att försämra bataljonens operativa

förmåga. Regeringen anser att Sverige bör

ställa motsvarande resurser till KFOR:s

förfogande i Kosovo under 2001.

Mandatet för SFOR-insatsen i Bosnien-

Hercegovina har förlängts till den 21 juni 2001.

SFOR:s nuvarande uppgifter är mer inriktade

på återuppbyggnad av det civila samhället än

tidigare. Regeringen anser att det nuvarande

svenska truppbidraget omfattande ca 40

personer för bl.a. civil-militär samverkan

(Cimic) är ändamålsenligt. Under 2001 bör

Sverige ställa motsvarande resurser till SFOR:s

förfogande i Bosnien-Hercegovina.

Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling

Regeringens förslag: Inriktningen för materiel,

anläggningar samt för forskning och

teknikutveckling skall vara följande.

Anskaffning av organisationsbestämmande

materiel och förnödenheter samt materiel och

förnödenheter som omedelbart måste vara

tillgängliga för beredskapsändamål skall

prioriteras. Därutöver skall anskaffning av

materiel till de förband som skall kunna

användas vid internationella insatser och som

Sverige anmält inom ramen för PARP

prioriteras. Materielsystem som inte behövs

skall avvecklas så fort som möjligt.

Försvarsmakten skall fortsätta att planera

materielanskaffningen mot ett ökat inslag av

demonstratorer och simulatorer.

Försvarsmaktens materielförsörjning och

materielavveckling skall ske på ett

miljöanpassat sätt.

Inhemsk fortifikatorisk kompetens skall

upprätthållas.

Inom Försvarsmaktens forsknings- och

teknikutveckling skall följande områden

prioriteras: ledningsförmåga på operativ och

taktisk nivå med tillhörande IT-systemteknik,

underrättelsesystem, förmåga till väpnad strid,

informationsoperationer samt skydd mot

NBC-stridsmedel. Försvarsmaktens forskning

och teknikutveckling skall vidare stödja

utvecklingen av nya förbandstyper som IT-

säkerhetsförband och NBC-insatsstyrka.

Beträffande forskning och teknikutveckling

för internationella insatser skall förmåga till

ammunitions- och minröjningsförmåga

prioriteras.

Skälen för regeringens förslag

Materiel

Försvarsmaktens långsiktiga

materielförsörjning skall utgå från den

inriktning som riksdagen beslutat om under

våren 2000 (prop. 1999/2000:30, bet.

1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168).

Regeringen vill särskilt framhålla följande

utgångspunkter för 2001. Anskaffning av

organisationsbestämmande materiel och

förnödenheter samt materiel och

förnödenheter som omedelbart måste vara

tillgängliga för beredskapsändamål skall

prioriteras. Därutöver bör anskaffning av

materiel till de förband som skall kunna

användas vid internationella insatser och som

Sverige anmält inom ramen för PARP

prioriteras. Materielsystem som inte bedöms

fylla en funktion i det ominriktade militära

försvaret bör avvecklas så fort som möjligt.

Regeringen anser att en fortsatt satsning på

informations- och ledningssystem, forskning

och teknikutveckling samt anskaffning av

demonstratorer och simulatorer är nödvändig.

Denna bedöms också ge svensk

försvarsindustri stora möjligheter att inta en

framträdande roll inom dessa områden samt

bidra till upprätthållande av viktiga

kompetensområden. Försvarsmaktens

materielförsörjning och materielavveckling

skall ske på ett miljöanpassat sätt.

Försvarsministern informerade den 13 juni

2000 riksdagen muntligen om bl.a. regeringens

inriktning och åtgärder avseende den

västeuropeiska försvarsmaterielgruppen

Western Europeen Armament Group

(WEAG), om genomförandet av den

gemensamma avsikts-förklaringen inom ramen

för det s.k. LoI-samarbetet (Letter of Intent),

om regeringens intresse av att fortsätta nära

samarbete med USA och Sveriges medverkan i

utvecklingen av en europeisk radarjaktrobot.

Regeringen vill därutöver informera

riksdagen om följande frågor.

Regeringen beskrev i prop. 1999/2000:30

Det nya försvaret konsekvenserna för

försvarsindustrin av den planerade

omstruktureringen av Försvarsmakten med

tillhörande förändringar i

materielanskaffningen. Den redo-visade

strategin för att åstadkomma deltagande i

internationell samutveckling med syftet att

bidra till att upprätthålla viktiga

kompetensområden tillämpas nu inför en

internationell samutveckling av radarjaktrobot

med lång räckvidd avsedd som beväpning till

flygplanet JAS 39 Gripen. Regeringen

meddelade i prop. 1999/2000:30 sin avsikt att

informera riksdagen om utvecklingen inom

robotområdet. Det är regeringens bedömning

att det inte är möjligt att långsiktigt skapa en

tillräcklig tillgång till strategisk

robotkompetens inom landet enbart genom de

robotprojekt som Försvarsmakten har behov

av. För att säkerställa en långsiktig tillgång till

kompetens inom detta område, som är belagt

med mycket hög sekretess såväl nationellt som

internationellt, krävs att svensk

försvarsindustri deltar på ett tillfredsställande

sätt i internationella robotprojekt. Strävan vid

ett svenskt deltagande i internationella

robotprojekt bör vara att det skapas ett

ömsesidigt beroende där svensk industri

besitter strategisk kompetens inom vissa

nischer. Det är därför väsentligt att bibehålla

en utvecklande och producerande

robotindustri inom landet och att den

omstrukturerade svenska robotindustrin, inom

vissa nischer blir konkurrenskraftig.

Under året har Försvarets materielverk

genomfört förhandlingar och dialoger med

försvarsindustrin avseende villkor och förut-

sättningar för att inom givna ekonomiska

ramar långsiktigt kunna skapa tillgång till

viktig robotkompetens inom landet. Resultatet

av dessa förhandlingar och dialoger är att den

svenska utvecklande och producerande robot-

industrin, och därmed en väsentlig del av den

inhemska tillgången till robotkompetens,

endast kan bibehållas på sikt om det skapas en

helhetslösning med en tillräcklig miniminivå av

robotprojekt till 2010. Grunden för denna

helhetslösning består av att Försvarsmakten

beställer en begränsad anskaffning av nuvaran-

de luftvärnsrobotsystem 23 Bamse, genomför

realiserbarhetsstudie och utveckling av DGA

Bamse (DGA är en förkortning för digital

gruppantenn). Studien syftar till att undersöka

möjligheterna att integrera sjö- och markmåls-

funktion i samma system. En utveckling och

anskaffning av DGA Bamse förutsätter att

industrin etablerar ett internationellt sam-

arbetsprojekt.

Vidare förutsätts att Försvarsmakten

beställer IR-jaktroboten IRIS-T samt att

Sverige deltar i utvecklingen av det europeiska

radarjaktrobotprojektet Meteor. Regeringen

konstaterar att denna helhetslösning innebär

ett långsiktigt ekonomiskt åtagande för staten

där det inte finns utrymme för ambitions-

minskningar om den svenska tillgången till

viktig robotkompetens skall kunna bibehållas.

Regeringen finner det angeläget att bibehålla

viktig robotkompetens i Sverige och har därför

under våren 2000 bemyndigat Försvarets

materielverk att förhandla om ett svenskt

deltagande i Meteorprojektet samt beslutat att

Försvarsmakten får beställa serieförberedelser

och en begränsad anskaffning av luftvärns-

robotsystem 23 Bamse. Regeringen avser att

pröva lämpligheten att styra robotanskaff-

ningen genom en gemensam objektsram.

Regeringen redovisade i prop. 1999/2000:30

Det nya försvaret sin bedömning av inom vilka

teknikområden som Sverige behöver ha

tillgång till strategiska kompetenser.

Försvarsutskottet framhöll i bet.

1999/2000:FöU2 att utskottet inte har något

att erinra mot rege-ringens bedömning.

Regeringen avser nu att gå vidare med att ta

fram en strategi för hur tillgång till strategiska

kompetenser skall säkerställas. Som ett led i

detta arbete har regeringen beslutat uppdra åt

Försvarets materielverk att i samråd med

Försvarsmakten, Överstyrelsen för civil

beredskap, Flygtekniska försöksanstalten och

Försvarets forskningsanstalt utarbeta förslag

till en sådan strategi. Regeringen återkommer

till riksdagen i frågan.

Regeringen informerade riksdagen i prop.

1999/2000:30 om avsikten att besluta om

direktiv till utredning att se över den militära

materielförsörjningsprocessen. Regeringen

beslutade om direktiv till en särskild utredare

att kartlägga nuläge och förändringsfaktorer

vad gäller materielförsörjningen för det

militära försvaret samt föreslå utvecklings- och

effektiviseringsåtgärder (dir. 2000:13).

Utredaren skall i en första etapp kartlägga och

analysera dels den nuvarande

materielförsörjningen, dels sådana

förändringsfaktorer som bedöms ha betydelse

för materielförsörjningens fortsatta utveckling.

Denna etapp har redovisats den 15 juni 2000

(SOU 2000:54, Det militära försvarets

materielförsörjning).

Utredaren skall i en andra etapp föreslå

utvecklings- och effektiviseringsåtgärder vad

avser materielförsörjningen. Därvid skall

utredaren bland annat överväga hur

materielförsörj-ningen kan göras mer flexibel

och anpassningsbar till förändrade

säkerhetspolitiska, försvarspolitiska,

organisatoriska och tekniska förutsättningar

och behov. Vidare skall utredaren överväga hur

det internationella samarbetet inom området

kan stärkas samt hur resursfördelningen i

princip bör göras mellan olika faser av

materielförsörjningen. Etapp två skall

redovisas senast den 28 februari 2001.

Regeringen redovisade i prop. 1998/99:74

och prop. 1999/2000:30 sin avsikt att besluta

om en översyn av forskning och utveckling

inom totalförsvaret. Regeringen beslutade i

mars 2000 om direktiv för en sådan översyn

(dir. 2000:14). Enligt direktiven skall en

särskild utredare analysera och lämna förslag

till hur nationell och internationell forskning

och utveckling skall kunna nyttiggöras som

användbar kunskap och praktiska

tillämpningar för behov inom totalförsvaret.

Arbetet skall bedrivas med utgångspunkt från

de senare årens utveckling i omvärlden,

ominriktningen av totalförsvaret samt

principen om anpassning. Utredaren har den 4

september 2000 redovisat delbetänkandet

Forskning och utveckling för totalförsvaret -

kartläggning och probleminventering (SOU

2000:84) och skall enligt direktiven redovisa

sitt slutbetänkande senast den 28 februari

2001.

Regeringen informerade riksdagen i prop.

1999/2000:30 om regeringens inriktning för

hur förnödenhetsavvecklingen bör genomföras

och om regeringens avsikt att se över gällande

reglering på området och lägga fast en

inriktning för det förestående

avvecklingsarbetet. Utskottet delade i allt

väsentligt regeringens överväganden (bet.

1999/2000:FöU2). Regeringen har därefter

beslutat förordningen (2000:278) om gåvor

och överföringar av överskottsmateriel hos

Försvarsmakten. Förordningen trädde i kraft

den 1 juli 2000. Därigenom kan de frivilliga

försvarsorganisationerna och svenska

myndigheter få materiellt tillskott samtidigt

som stöd till internationella humanitära

insatser möjliggörs. Stödet till Estland,

Lettland och Litauen genom överlåtelser av

överskottsförnödenheter som inte klassas som

krigsmateriel kommer fortsättningsvis att

hanteras som en integrerad del av

årsprogrammen för länderna.

Dessutom vill regeringen informera om

under 2001 planerade leveranser till

Försvarsmakten av större materielsystem.

Bland annat planeras leveranser av materiel,

vapen, underhållsutrustning m.m. till

stridsvagn 121/122 Leopard, stridsfordon 90,

stridsfartyg, ubåtar, torpeder, JAS 39 Gripen,

flygburen spaningsradar FSR 890 och till

stridsledningscentraler. Därutöver genomförs

vidmakthållande av befintlig materiel som skall

bibehållas på sikt samt avveckling av en stor

mängd utgående materiel.

Internationellt materielsamarbete

Den 27 juli 2000 undertecknade

försvarsministrarna i Frankrike, Italien,

Spanien, Storbritannien, Sverige och Tyskland

ett ramavtal om åtgärder för att underlätta

omstrukturering och drift av den europeiska

flygindustrin. Avtalet har förhandlats fram

med stöd av avsiktsförklaringen (Letter of

Intent) som de sex försvarsministrarna

undertecknade den 6 juli 1998. Regeringen

avser att hösten 2000 förelägga riksdagen

avtalet för godkännande.

USA ligger långt framme på många

teknikområden av väsentlig betydelse för både

Sverige och övriga Europa. Vårt samarbete

med USA kommer därför även i

fortsättningen att vara en viktigt förutsättning

för vår teknologi- och materielförsörjning.

Samtidigt är fortsatt tillgång till den europeiska

marknaden av stor betydelse för den

amerikanska försvarsindustrin. Det finns

därför ett ömsesidigt intresse för både Europa

och USA att söka lämpliga framtida sam-

arbetsformer som tillgodoser dessa intressen.

För att underlätta teknologiöverföring och

främja ökad handel har en särskild överens-

kommelse träffats mellan USA och

Storbritannien tidigare i år. Bilaterala

diskussioner i samma syfte har också inletts

mellan USA och ett antal länder, däribland

Sverige.

Anläggningar

Inriktningen för området anläggningar skall

vara sådan att den får en sådan flexibilitet att

den kan utgöra en integrerad del av Försvars-

maktens förmåga att kunna anpassas mot nya

hot och risker i framtiden. Verksamheten

inom området bör utgå från den framtida

insatsorganisationens utformning. Den lång-

siktiga fortifikatoriska kompetensen skall

säkerställas. Ett antal skyddade ledningsplatser

avsedda att öka handlingsfriheten vid val av

uppehållsplats för vissa totalförsvarsfunktioner

bör bibehållas i ett sådant skick att platserna

kan användas vid behov.

För 2001 planeras att fullfölja redan fattade

beslut om bl.a. omsättning av delar av

försvarets telenät (FTN) och utbyggnad av

taktiskt radiosystem.

Forskning och teknikutveckling

Regeringen anförde i prop. 1999/2000:30 att

för att säkerställa tillgång till strategisk

kompetens på lång sikt bör de icke

objektbundna satsningarna på forskning och

teknikutveckling inom respektive område ligga

kvar på dagens nivå. Regeringen bedömde

också att innehållet i Försvarsmaktens

forsknings- och teknikutvecklingsplan var väl

avvägt mot Försvarsmaktens uppgifter och

ominriktning. Regeringen gör ingen annan

bedömning.

Försvarsmaktens forskning och

teknikutveckling skall generera kunskap,

kompetens och teknik för att dels utveckla

förmågan att lösa nuvarande uppgifter, dels

kunna möta framtida hot och risker.

Verksamheten har därigenom stor betydelse

för anpassningsprincipen. Resurserna skall

främst utnyttjas inom områden som är

specifika för Försvarsmaktens behov och där

inhemsk kompetens är av stor betydelse för

Försvarsmaktens anpassningsförmåga.

Särskilt viktiga områden som

ledningsförmåga på operativ och taktisk nivå

med tillhörande IT-system,

underrättelsesystem, förmåga till väpnad strid,

skydd mot NBC-stridsmedel samt

informationsoperationer skall prioriteras.

Försvarsmaktens forskning och

teknikutveckling skall vidare stödja

utvecklingen av nya förbandstyper som IT-

säkerhetsförband och NBC-insatsstyrka.

Beträffande forskning och teknikutveckling

för internationella insatser skall förmåga till

ammunitions- och minröjningsförmåga

prioriteras. Utvecklingen av samverkansformer

mellan utförare inom forskning och

teknikutveckling, användare och industri bör

fortsätta.

Det nationella flygtekniska

forskningsprogrammet

Regeringens förslag: Det nationella flygtekniska

forskningprogrammet skall fortsätta under

perioden 2001 - 2003. Det statliga bidraget till

finansieringen av programmet skall vara högst

90 000 000 kronor under perioden.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagen har

tidigare beslutat om det nationella flygtekniska

forskningsprogrammet 1993 (prop.

1992/93:170, bet. 1992/93:FöU13, rskr.

1992/93:393), 1996 (prop. 1996/97:5, bet.

1996/97:UbU3, rskr. 1996/97:99, prop.

1996/97:1, bet. 1996/97:FöU1, rskr.

1996/97:109) och 1999 (prop. 1999/2000:1, bet

1999/2000:FöU1, rskr. 1999/2000:74).

Riksdagsbesluten omfattar tillsammans

perioden 1993/94-2000. Statens totala bidrag

till finansieringen av programmet har hittills

legat på 30 miljoner kronor per år och omfattar

totalt 225 miljoner kronor för perioden.

Flygindustrin har bidragit med lika mycket.

Målet för programmet är att genom stimulans

till forskningarbete bidra till att svensk

flygindustris kompetens och konkurrenskraft

utvecklas. Programmet omfattar sådan

flygteknisk forskning som är av gemensamt

civilt och militärt intresse. Projekten inom

programmet genomförs i samverkan mellan

flygindustri, universitet och högskola samt

försvarets forskningsorgan. Programmet leds i

samverkan mellan industrin och staten.

Regeringen har inför det nu aktuella

samlade forskningspolitiska beslutet låtit

utvärdera programmet. I

utvärderingsrapporten (NUTEK R 2000:8)

lämnas förslag om programmets framtida

omfattning, avgränsning, inriktning och

styrning. Rapporten har remissbehandlats.

Rapporten och remissyttrandena finns

tillgängliga i Försvarsdepartementets akt (dnr

Fö2000/1158/MIL).

Regeringen bedömer att programmet har

bedrivits på ett effektivt sätt och att resultaten

hittills av programmet är positiva.

Flygindustrin stöder förslagen i

utvärderingsrapporten om en fortsättning av

programmet. Programmets betydelse från

försvars- och näringspolitiska utgångspunkter

motiverar enligt regeringen att programmet

fortsätts.

Regeringen beräknar för perioden 2001 -

2003 ett totalt statligt bidrag till finansieringen

av programmet om 90 miljoner kronor, varav

60 miljoner kronor under utgiftsområde 6

Totalförsvar och 30 miljoner kronor under

utgiftsområde 24 Näringsliv. För 2001

beräknar regeringen dels 20 miljoner kronor

under politikområde 6 Försvarspolitik, anslag

6:3 Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling, dels 10 miljoner kronor

under politikområde 26 Forskningspolitik,

anslag 26:2 Verket för innovationssystem:

Forskning och utveckling.

Regeringen avser att uppdra åt en särskild

förhandlare att förhandla med flygindustrin

om programmets omfattning, avgränsning,

inriktning och styrning under perioden 2001-

2003.

Det bör enligt regeringens uppfattning vara

en uppgift för Försvarsmakten och den nya

myndighet som skall inrättas den 1 januari

2001, Verket för innovationssystem, att

tillsammans och för staten ta ställning till

programmets eventuella fortsättning efter

2003.

3.9.5 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har inte lämnat någon

invändning mot Försvarsmaktens

årsredovisning för 1999.

3.9.6 Budgetförslag

3.9.6.1 6:1 Förbandsverksamhet och

beredskap m.m.

Tabell 3.2 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

18 410 015

Anslags-

sparande

606 268

2000

Anslag

19 543 954

1

Utgifts-

prognos

19 300 000

2001

Förslag

18 266 092

2002

Beräknat

16 771 852

2

2003

Beräknat

17 668 576

3

1 Inklusive en minskning med 700 000 tkr på tilläggsbudget i samband med

den ekonomiska vårpropositionen.

2 Motsvarar 16 430 236 tkr i 2001 års prisläge.

3 Motsvarar 16 938 236 tkr i 2001 års prisläge.

Anslaget finansierar verksamheterna

förbandsverksamhet, incidentinsatser, stöd till

samhället samt beredskap. Under anslaget

beräknas dessutom belopp för de frivilliga

försvarsorganisationernas

utbildningsverksamhet, liksom för deras

verksamhet i de baltiska länderna samt Polen

och Ryssland. Regeringen avser att ställa ett

mindre belopp till regeringens disposition

inom anslaget för sådan verksamhet som ej kan

förutses då budgetpropositionen beslutas. Det

rör bl.a. verksamhet inom ramen för PFF samt

stöd till Estland, Lettland och Litauen inom

försvarsområdet.

Anslagssparandet från 1999 är en följd av att

Försvarsmakten under 1999 inledde

omstruktureringsarbetet mot det nya

försvaret. Arbetet fick till följd att viss

verksamhet bedrevs på en låg nivå eller

försköts till kommande år.

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till de

verksamheter som är både anslags- och

avgiftsfinansierade.

Tabell 3.3 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

19 543 954

Pris- och löneomräkning

420 403

Överföring inom UO6

-736 000

Kompensation för

ålderspensionsavgifter för

totalförsvars-

pliktiga

238 970

Övriga1

-1 154 811

Justering av premiekompensation

-46 424

Förslag 2001

18 266 092

1 Bl.a. besparing i enlighet med prop. 1994/95:25 Vissa ekonomisk-politiska

åtgärder, m.m.

3.9.6.2 6:2 Fredsfrämjande truppinsatser

Tabell 3.4 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

675 448

Anslags-

sparande

99 552

2000

Anslag

900 083

Utgifts-

prognos

980 000

2001

Förslag

1 000 762

2002

Beräknat

904 483

1

2003

Beräknat

924 466

1

1 Motsvarar 885 762 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar den fredsfrämjande

verksamhet med trupp utomlands som

Försvarsmakten genomför efter beslut av

regeringen. Inriktningen för 2001 är att nu

pågående missioner i Kosovo och Bosnien

skall fortsätta.

Anslagssparandet från 1999 beräknas till

största delen användas under 2000 för

verksamheten i de missioner Försvarsmakten

deltar i.

I budgetpropositionen för 2000 justerades

anslag för att kompensera för ökade kostnader

för premier för de statliga avtalsförsäkringarna.

En ytterligare ändring görs nu med anledning

av att justeringen inte på ett korrekt sätt tog

hänsyn till de verksamheter som är både

anslags- och avgiftsfinansierade.

Tabell 3.5 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

900 083

Pris- och löneomräkning

5 679

Överföring inom UO6

60 000

Justering av premiekompensation

35 000

Förslag 2001

1 000 762

3.9.6.3 6:3 Materiel, anläggningar samt

forskning och teknikutveckling

Tabell 3.6 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

21 048 023

Anslags-

kredit

889 195

2000

Anslag

23 040 782

1

Utgifts-

prognos

21 082 550

2001

Förslag

23 314 833

2002

Beräknat

20 305 439

2

2003

Beräknat

20 290 930

3

1 Varav 700 000 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 19 759 826 tkr i 2001 års prisnivå.

3 Motsvarar 19 251 826 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar utveckling, anskaffning,

vidmakthållande och avveckling av materiel,

anskaffning, vidmakthållande och avveckling

av anslagsfinansierade anläggningar samt

forskning och teknikutveckling. Anslaget

används också för finansiering av det nationella

flygtekniska forskningsprogrammet.

Anslagsutfallet för 1999 medförde att en

anslagskredit om 889 miljoner kronor

utnyttjades, uteslutande inom

materielområdet. I början av 1999 förelåg en

risk att den beslutade anslagskrediten för året

inte skulle vara tillräcklig. Omfattande

förhandlingar med försvarsindustrin om

förskjutna och minskade materielleveranser

fick dock till följd att utnyttjandet av krediten

kunde begränsas.

Investeringsplan

Regeringens förslag: Förslaget till investeringsplan för Försvarsmakten för

perioden 2001- 2003

godkänns (tabell 3.7).

Tabell 3.7 Investeringsplan

Tusental kronor

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Materiel

20 182 550

22 149 092

19 188 640

19 073 474

Anläggningar

230 000

233 148

203 054

202 909

Forskning och

teknikutveckling

870 000

932 593

913 745

1 014 547

Summa investeringar

21 282 550

23 314 833

20 305 439

20 290 930

Anslag

21 282 550

23 314 833

20 305 439

20 290 930

Summa finansiering

21 282 550

23 314 833

20 305 439

20 290 930

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att i fråga om ramanslaget 6:3

Materiel, anläggningar samt

forskning och teknikutveckling medge beställningar av materiel, anläggningar

samt forskning och

teknikutveckling så att behovet av anslagsmedel efter budgetåret 2001 för dessa

och tidigare

beställningar tillsammans uppgår till högst 77 936 125 000 kronor.

Tabell 3.8 Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

80 186 056

73 886 400

77 891 186

Nya förpliktelser

15 969 523

25 370 052

24 735 121

Infriade förpliktelser*

-22 269 179

-22 735 000

-24 690 182

-22 475 232

-55 460 892

Utestående förpliktelser vid årets slut

73 886 400

76 521 452

77 936 125

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

90 051 400

76 521 452

77 936 125

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till de

verksamheter som är både anslags- och

avgiftsfinansierade.

Tabell 3.9 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

22 340 782

Pris- och löneomräkning

399 815

Överföring inom UO6

587 637

Justering av premiekompensation

-13 401

Förslag 2001

23 314 833

3.10 Det civila försvaret

3.10.1 Omfattning

Det civila försvaret omfattar all

samhällsverksamhet som skall bedrivas i krig. I

fred är civilt försvar verksamhet som

genomförs för att höja samhällets förmåga att

motstå ett väpnat angrepp. Det civila försvaret

är därmed inte en organisation utan

verksamhet som ett flertal aktörer genomför i

syfte att komplettera det fredstida samhällets

förmåga.

För att möjliggöra styrning av de fredstida

beredskapsförberedelserna är civilt försvar

uppdelat i 18 funktioner, dvs. samhällssektorer

som är särskilt viktiga i en krigssituation. För

varje funktion finns en central myndighet som

har ansvar för att bl.a. samordna verksamheten

inom funktionen. Inom respektive funktion

ingår ofta ett antal myndigheter. För att få en

bild av funktionens förmåga måste därför

verksamhet som bedrivs inom flera

myndigheters ansvarsområden vägas samman.

Det är den funktionsansvariga myndigheten

som skall utvärdera funktionens samlade

förmåga.

Det civila försvaret omfattar funktionen

Civil ledning, funktionen Försörjning med

industrivaror, funktionen Befolkningsskydd

och räddningstjänst, funktionen Psykologiskt

försvar, funktionen Ordning och säkerhet,

funktionen Hälso- och sjukvård m.m., funk-

tionen Telekommunikationer m.m.,

funktionen Postbefordran, funktionen

Transporter samt funktionen

Energiförsörjning. Dessa funk-tioner tilldelas

medel för beredskapsändamål inom

utgiftsområde 6 Totalförsvar.

Därutöver ingår funktionen Utrikeshandel,

funktionen Socialförsäkringar, funktionen

Finansiella tjänster, funktionen Skatte- och

uppbördsväsende, funktionen Livsmedels-

försörjning, funktionen Arbetskraft, funk-

tionen Flyktingverksamhet och funktionen

Landskaps- och fastighetsinformation. Dessa

funktioner tilldelas dock inte medel inom

utgiftsområde 6 Totalförsvar. Det civila för-

svaret stöds i vissa fall av delar av de total-

försvarsgemensamma verksamheterna som

redovisas i avsnitt 3.11.

3.10.2 Utgiftsutvecklingen

Den civila ekonomiska planeringsramen

uppgick för 1999 till 2 489 miljoner kronor. I

beloppet ingår medel som utbetalas till

kommunerna för beredskapsåtgärder enligt

lagen (1994:1720) om civilt försvar (ca 166

miljoner kronor).

Under 1999 ändrades inriktningen för det

civila försvaret. Investeringar syftande till

invasionsförsvarets behov minskade avsevärt.

Således ställdes 100 miljoner kronor till

regeringens disposition och 100 miljoner

kronor drogs in som en besparing från årets

tilldelade medel. Utöver detta överfördes 115

miljoner kronor från den civila ramen till

verksamhet inom framför allt

Kustbevakningens och Statens räddningsverks

fredstida verksamhet.

I budgetpropositionen för 2000 föreslog

regeringen att 511 miljoner kronor skulle

överföras från den civila ekonomiska

planeringsramen i huvudsak till

Försvarsmakten. Därmed uppgår den

ekonomiska ramen under 2000 till 1 868

miljoner kronor. Regeringen bedömer att

utgifterna för det civila försvaret kommer att

uppgå till 2 261 miljoner kronor.

Mellanskillnaden skall finansieras via

anslagssparande från tidigare år.

Vid utgången av 1999 redovisade

funktionerna ett samlat anslagssparande om

785 miljoner kronor. Av beloppet får

myndigheterna efter regeringens beslut

disponera 522 miljoner kronor under 2000 och

138 miljoner kronor har dragits in som en

besparing. Resterande anslagssparande om 125

miljoner kronor skall efter regeringens beslut

få disponeras 2001.

Anslagstilldelning och verksamhet har för

försörjningsfunktionerna inte varit i nivå

under försvarsbeslutsperioden. Under

försvarsbeslutsperioden har stora

anslagssparanden inom nämnda funktioner

uppkommit. Riksdagen har därför kunnat

anvisa lägre belopp än vad som verksamheten

krävt, då regeringen beslutat att

anslagssparanden fått användas. Vid ingången

av försvarsbesluts-perioden 2002-2004 skall

dock anslag och verksamhet vara i balans.

Större anslagssparanden beräknas därför inte

uppkomma efter 2001.

3.10.3 Mål

Målet för verksamheten inom det civila

försvaret och för utformningen av resurserna

är enligt prop. 1998/99:74 att

- värna civilbefolkningen, trygga en

livsnödvändig försörjning, säkerställa

de viktigaste samhällsfunktionerna och

bidra till Försvarsmaktens förmåga vid

ett väpnat angrepp och krig i vår

omvärld,

- bidra till fred och säkerhet i omvärlden

och

- stärka samhällets förmåga att

förebygga och hantera svåra

påfrestningar på samhället i fred.

I 1996 års försvarsbeslut angav regeringen

mål för de olika funktionerna (prop.

1996/97:4, bet. 1996/97:UFöU1, rskr.

1996/97:36). Respektive funktionsmål är en

nedbrytning av de ovan angivna målen för

civilt försvar. Enligt funktionsmålen skall

åtgärder vidtas så att verksamhet i tillräcklig

omfattning kan upprätthållas i krig. Målen

anger vidare att de resurser och den beredskap

som skapas inom funktionen skall också kunna

utnyttjas vid svåra påfrestningar på samhället i

fred och för internationella fredsfrämjande och

humanitära insatser. I redovisningen per

funktion som anges nedan redovisas inte

denna del av funktionsmålen.

3.10.4 Resultatbedömning

3.10.4.1 Modell för resultatbedömning

Utifrån målsättningen i 1996 års

totalförsvarsbeslut har ambitionsnivån för

funktionerna fastställts - funktionsmål.

Bedömningen av beredskapsläget för en

funktion sker utifrån förmågan att inom

funktionen kunna lösa sina uppgifter i en

preciserad situation. Redovisade prestationer

för respektive funktion skall därmed successivt

leda till att förmågan förbättras från år till år.

- God: Resurserna (kapaciteten)

motsvarar eller överstiger behovet och

uppgifterna kan lösas,

- Godtagbar: Brister och störningar

nedsätter handlingsförmågan men

uppgifterna kan i huvudsak lösas,

- Icke godtagbar: Svåra brister vilka leder

till att uppgifterna inte kan lösas.

Bedömning av funktionens förmåga sker för

ett nuvarande och för ett tänkt förändrat

omvärldsläge. Påfrestningar i nuvarande

omvärldsläge innebär att funktionerna skall ha

en förmåga att möta ett väpnat angrepp som

antas ske med begränsade styrkor. Angreppet

kan ske mot begränsade geografiska mål eller

mot några vitala samhällsfunktioner och med

högt risktagande från angriparens sida.

Totalförsvaret får en mycket kort förvarning

och någon uthållighet utöver det som finns i

fredssamhället förutsätts inte.

Angreppshot med iståndsatta styrkor i ett

förändrat omvärldsläge innebär också att

uppgifterna enligt 1996 års försvarsbeslut skall

kunna lösas men förutsätter ett angrepp som är

av större omfattning kvantitativt och

eventuellt kvalitativt jämfört med ett angrepp i

nuvarande omvärldsläge. I planeringen mot

detta slag av angrepp ingår en ettårig

anpassningsperiod. Det omställda samhället

skall ha en uthållighet som antas vara någon

månad.

3.10.4.2 Resultat

Överstyrelsens för civil beredskap

bedömning och redovisning vad gäller

gemen-

samma frågor för civilt försvar

Robusta system för överföring av

signalskyddad information är väsentligt för det

civila försvaret. Överstyrelsen för civil

beredskap (ÖCB) har tillsammans med

Försvarsmakten och Post- och telestyrelsen

deltagit i utvecklingen av en GSM-

kryptotelefon. Överstyrelsen bedömer att

förmågan att överföra signalskyddad text, tal

och bild trots vissa brister är godtagbar mellan

aktörerna i det civila försvaret. Dock menar

ÖCB att förmågan att signalskydda

datakommunikation inte är godtagbar.

I syfte att höja datasystemsäkerheten hos

myndigheter inom det civila försvaret har

ÖCB fortsatt med att genomföra analyser av

säkerhetsnivån i samhällsviktiga datasystem.

Myndigheten bedömer att IT-säkerheten inom

det civila försvaret inte är tillfredsställande,

men att den efterhand blir bättre i takt med att

beredskapsmyndigheterna vidtar åtgärder med

anledning av de brister som upptäckts i

analyserna.

Materiel för NBC-skydd har anskaffats

enligt plan och planerad utbildning har

genomförts. Ytterligare förbättring av

funktionernas kunskapsnivå avseende NBC

samt en förbättrad förmåga att samverka och

samordna förberedelserna att möta ett till

karaktären förändrat NBC-hot är fortsatt

angeläget. Som stöd för detta NBC-arbete

utgör nuvarande samverkansformer mellan

myndigheter med uppgifter inom NBC-

området en bra grund och dessa bör kunna

utvecklas ytterligare, menar ÖCB.

Överstyrelsen skall samordna den inter-

nationella förtroendeskapande verksamheten

inom det civila försvaret. Överstyrelsen har

under 1999 deltagit i multilateralt för-

troendeskapande arbete bl.a. inom ramen för

Partnerskap för fred. Inom det bilaterala

samarbetet har ett omfattande nätverk av

kontakter etablerats med länderna i

Östersjöområdet. Seminarier och utbildningar

har genomförts där personer från centrala,

regionala och lokala myndigheter från olika

länder träffas och utbyter praktiska erfaren-

heter. Överstyrelsen har vidare deltagit i

övningar där civil-militära samverkansfrågor

står i fokus, som t.ex. VIKING 99.

Överstyrelsen menar att beredskapen och

kompetensen hos de funktionsansvariga

myndigheterna har stärkts.

Funktionsansvariga myndigheters

bedömning av funktionernas förmågor

Inledning

Bedömningen som ÖCB redovisar är att

funktionernas samlade faktiska förmåga i

nuvarande omvärldsläge var godtagbar vid

utgången av 1999. Samtliga funktioner anger

dock att detta förutsätter att det finns

fungerande energiförsörjning och

telekommunikationer, dvs. dessa faktorer är

gränssättande för funktionens faktiska

förmåga.

Huvuddelen av funktionerna bedöms ha en

godtagbar förmåga vid ett väpnat angrepp i ett

förändrat omvärldsläge. Detta förutsätter dock

att funktionerna har utarbetat genomförbara

planer för att under en period av ett år kunna

höja förmågan. Några funktioner som t.ex.

Telekommunikationer m.m. och Civil ledning

bedöms ha en icke godtagbar förmåga även

efter en sådan anpassningsperiod. Detta beror

på att de beredskapsåtgärder som här måste

vidtas för att höja förmågan inte hinns med

under ett år.

Myndigheternas bedömning vid utgången

av 1999 vad gäller förmågan i nuvarande och

ett förändrat omvärldsläge redovisas enligt

följande:

Funktionens förmåga vid

Funktion

Påfrestningar

i nuvarande

omvärldsläge

Angreppshot

i ett förändrat

omvärldsläge

med

Funktions-

ansvarig

myndighet

Ansva-

rigt

departe-

ment

iståndsatta

styrkor

Civil

ledning

Icke

godtagbar

Icke

godtagbar

Överstyrelsen

för civil

Fö

beredskap

Försörj-

ning med

Godtagbar

Icke

godtagbar

Överstyrelsen

för civil

Fö

industri-

varor

beredskap

Befolk-

nings-

skydd och

Icke

godtagbar

Icke

godtagbar

Statens

räddningsverk

Fö

rädd-

nings-

tjänst

Psyko-

logiskt

försvar

Godtagbar

Godtagbar

Styrelsen för

psykologiskt

försvar

Fö

Ordning

och

säkerhet

Godtagbar

Godtagbar

Rikspolis-

styrelsen

Ju

Hälso-

och

sjukvård

m.m.

Godtagbar

Godtagbar

Socialstyrelsen

S

Tele-

kommu-

nikatio-

ner

Icke

godtagbar

Icke

godtagbar

Post- och

telestyrelsen

N

Post-

befordran

Godtagbar

Godtagbar

Post- och

telestyrelsen

N

Funktionens förmåga vid

Funktion

Påfrestningar

i nuvarande

omvärldsläge

Angreppshot

i ett förändrat

omvärldsläge

med

Funktions-

ansvarig

myndighet

Ansva-

rigt

departe-

ment

iståndsatta

styrkor

Trans-

porter

Godtagbar

Godtagbar

Överstyrelsen

för civil

beredskap

N

Energi-

försörj-

ning

Godtagbar

Godtagbar

Statens energi-

myndighet

N

Utrikes-

handel

Godtagbar

Icke

godtagbar

Kommers-

kollegium

UD

Social-

försäk-

ring

Godtagbar

Godtagbar

Riksförsäk-

ringsverket

S

Finansiel-

la tjänster

Godtagbar

Godtagbar

Finansinspek-

tionen

Fi

Skatte-

och

uppbörds-

Godtagbar

Godtagbar

Riksskatte-

verket

Fi

väsende

Livs-

medels

försörj-

ning

Godtagbar

Godtagbar

Jordbruks-

verket

Jo

Nedan utvecklas ytterligare myndigheternas

bedömningar vad gäller de tio funktioner som

tilldelas medel inom politikområdet.

Civil ledning

Vid utgången av 1998 bedömde ÖCB att

funktionen hade en icke godtagbar förmåga i

både nuvarande och ett förändrat

omvärldsläge.

Verksamheten inom funktionen Civil

ledning skall bedrivas så att ledning kan utövas

under höjd beredskap. Ledning skall härvid

kunna utövas från fredsarbetsplats samt i

förekommande fall även från särskild

krigsuppehållsplats.

För att ledning skall kunna ske från

fredsarbetsplats med hög säkerhet vid höjd

beredskap har en förstärkning av

ledningsförmågan skett vid ytterligare fyra

länsstyrelser genom de åtgärder som ÖCB

vidtagit. Det innebär att 16 länsstyrelser hade

skyddad ledningsplats vid utgången av 1999.

Förstärkningsåtgärder kom-mer att vara

genomförda vid 17 av 21 länsstyrelser vid

utgången av 2000. Vidtagna åtgärder förändrar

inte den sammantagna förmågan inom

funktionen förrän samtliga ledningsplatser på

regional nivå har åtgärdats. Däremot har

förmågan förbättrats i de län där

ledningsplatser har färdigställts.

Robusta system för kommunikation vid

höjd beredskap är en förutsättning för att

ledning skall kunna utövas. Överstyrelsen har

under 1999 fortsatt den tekniska utvecklingen

av ledningsstödssystemet Elvira (Effektiv

ledning från vision till realitet). Den

ursprungliga budgeten som ÖCB redovisat

avseende Elvira inkluderade inte kostnader för

drift och förvaltning. I årsredovisningen har

ÖCB angett att den totala kostnaden för

perioden 1994/95 till och med 1999 har varit

92,6 miljoner kronor. Vidare framgår det av

årsredovisningen att utvecklingen av Elvira för

1999 blev dyrare än beräknat. Under senare

delen av 1999 inledde ÖCB införandet av

Elvira i de fyra kärnkraftslänen Uppsala,

Kalmar, Skåne och Halland. Beroende på vissa

programmeringsfel var inte Elvira i drift under

våren 2000 så som ÖCB hade planerat.

Kommunikationsdelen av systemet slutade att

fungera efter en tids användning. Upptäckta fel

rättades och verifierades efter hand fram till

den slutliga leveransen den 6 juni 2000.

Överstyrelsen framhåller i en skrivelse den 14

augusti 2000 att systemet nu fungerar och att

inga särskilda åtgärder längre behöver vidtas

för att säkerställa driften. Elvira har införts

även i Gävleborgs, Jämtlands och

Västerbottens län. Arbetet med att införa

Elvira i resterande län och kommuner

fortsätter enligt plan under 2000 och 2001.

Ledningsförmågan kommer därmed att höjas

gradvis, menar myndigheten.

Beredskapen inom funktionen Civil ledning

vad avser besluts- och ledningsförmågan vid

inträffade NBC-händelser bygger på de

resurser som byggts upp för att möta ett

väpnat angrepp enligt 1992 och 1996 års

försvarsbeslut. Detta innebär bl.a. att de

regionala ledningsplatser som finns och som

byggs i prioriterade områden har särskilt

skydd. Kompletterande utbildning av andra

utöver nyckelpersonal är f.n. planerad att

genomföras under en anpassningsperiod om

ett år.

Länsstyrelserna har en viktig roll vad gäller

de regionala nätverken. I flera fall har de

utvecklat ett aktivt säkerhetssamarbete med

kommuner, myndigheter och näringsliv i sin

region. Länsstyrelsernas egna förberedelser

inför IT-omställningen 2000 har medfört att

deras beredskap och ledningsförmåga har

förbättrats då länsstyrelserna har gått igenom

viktiga system och beredskapsplaner för sin

verksamhet. Överstyrelsen hade inför skiftet

till 2000 till uppgift att stödja länsstyrelsernas

förberedelser och att vid själva årsskiftet

samordna den regionala lägesrapporteringen

till regeringen. Ett stort antal nätverk och

samarbetsmönster skapades för att lösa

problemen inför 2000-skiftet.

Överstyrelsen har i en rapport den 14 juni

2000 till regeringen redovisat att inom den

verksamhet som länsstyrelserna bedriver på

området civilt försvar kan i framtiden

nedprioriteringar av väsentliga uppgifter

komma att ske om inte trenden med personella

neddragningar bryts. Överstyrelsen anser att

utvecklingen med nya sårbarheter och hot

medför att det sammantaget ställs ökade krav

på sakområdet. Överstyrelsen anser att

länsstyrelserna, för att kunna tillgodose dessa

krav samtidigt som de personella resurserna

minskar, måste ha en organisatorisk flexibilitet

och kompetensutveckla sin personal.

Överstyrelsen kommer att fortsätta att följa

utvecklingen inom verksamhetsområdet.

Överstyrelsen bedriver ett projekt med ett

långsiktigt stöd till länsstyrelserna i syfte att

förbättra kommunernas beredskap, det s.k.

KUB-projektet. En ledningsanalys har

genomförts som en första etapp, vilket har lett

till revidering och uppdatering av lednings-

och informationsplaner i kommunerna.

Gränssättande för funktionens förmåga är

väl fungerande elförsörjning,

telekommunikationer, säkra datasystem samt

skyddade ledningsplatser. Under 1999 har 98

avtal tecknats med kommunerna för bidrag till

reservanordningar för kommunalteknisk

försörjning. Därmed har totalt 75 procent av

landets kommuner fått bidrag. Dessa åtgärder

har lett till att sårbarheten i den

kommunaltekniska försörjningen har minskat,

främst då det gäller reservel.

Civilbefälhavarna har genomfört

verksamhet inom funktionen i form av

operativ planering, utbildning och övning

under året. Detta har medfört att förmågan

inom funktionen och i den civila

ledningsorganisationen i allt väsentligt kunnat

bibehållas.

Verksamheterna övning och utbildning har

under året präglats av att bidra till en högre

beredskap inför skiftet till 2000 vilket också

uppnåtts. Under 1999 har vidare arbetet med

utbyggnaden av ledningsplatserna hos

länsstyrelserna fortsatt. Den operativa

planeringen har varit begränsad till följd av

omställningsarbetet inom Försvarsmakten och

koncentrerats till arbete med den pågående

omställningen av ledningsorganisationen.

Under senare delen av året har vissa

förberedelser vidtagits för kommande

nedläggning i enlighet med riksdagens beslut

(prop. 1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2,

rskr. 1999/2000:168).

Vid utgången av 1999 bedömdes att

funktionen hade en icke godtagbar förmåga i

både nuvarande och ett förändrat

omvärldsläge.

Försörjning med industrivaror

Vid utgången av 1998 bedömdes att

funktionen hade en godtagbar förmåga i

nuvarande omvärldsläge men icke godtagbar

förmåga i ett förändrat omvärldsläge.

Syftet med funktionen Försörjning med

industrivaror är att verksamheten skall

bedrivas så att produktion av varor och tjänster

möjliggörs under en anpassningsperiod inför

ett angreppshot med iståndsatta styrkor.

Grunden för funktionens verksamhet utgörs

av de resurser näringslivet förfogar över i fred

samt de beredskapsförberedelser som

genomförs för att komplettera dessa resurser.

Den säkerhetspolitiskt positiva utvecklingen

gör att förutsättningarna för funktionen

fortsätter att förändras. Överstyrelsen har

under 1999 arbetat med att förändra

verksamheten inom försörjningsberedskapen.

Utförsäljningen av beredskapslagrade rå- och

insatsvaror har fortsatt under 1999 i syfte att

uppnå målet att minska beredskapslagrens

bokförda värde med 300 miljoner kronor

senast vid utgången av innevarande

försvarsbeslutsperiod. Överstyrelsen utför

även inom ramen för uppdragsverksamheten

utförsäljning av varor ur Social-styrelsens

beredskapslager.

Gränssättande för funktionens förmåga är,

utöver väl fungerande elförsörjning och

telekommunikationer samt säkra datasystem,

den internationella integrationen, som bl.a.

genom medlemskapet i EU har gått långt då

det gäller det svenska näringslivet och

industrin. Inom flera branscher är beroendet

av import av rå- och insatsvaror,

specialkomponenter och reservdelar mycket

stort. Tillverkning i Sverige sker ofta endast i

smala, specialiserade segment.

Samtidigt som specialiseringen ökar och

ledtiderna minskar, ökar sårbarheten hos

samhällsviktiga företag. Allt fler storföretag

effektiviserar verksamheten bl.a. med virtuella

marknadsplatser, och elektronisk handel på

Internet. Beroende av IT ökar i och med att

företagen söker minska sin sårbarhet bl.a.

genom ökad satsning på omvärlds- och

marknadsanalyser. Medlemskapet i EU kan

emellertid medföra förbättrade förutsättningar

för funktionen genom den gemensamma

marknaden. Utvecklingen och den förändrade

inriktningen av funktionens verksamhet

medför att ÖCB även framöver behöver

intensifiera arbetet med att bygga upp nätverk

med viktiga företag och organisationer i syfte

att tidigt få signaler om förändringar på

marknaden så att olika beredskapsåtgärder

hinner vidtas.

Antalet beredskapsavtal har minskats från

100 till 40. Ett 20-tal nya samarbetsavtal har

tecknats och ÖCB har vidare lagt ner ett

omfattande arbete på reducering av antalet s.k.

K-företag. I och med att beredskapsavtal

avslutas eller omvandlas samt att

beredskapslager säljs ut ökar dock sårbarheten

inom funktionen. Utveckling av metoder för

omvärldsbevakning, där samarbetsavtalen är en

viktig del, ökar emellertid förmågan att anpassa

beredskapen till en förändrad hotbild, menar

ÖCB. Under 1999 har ÖCB inriktat arbetet

främst på kemi-, elektronik- och

verkstadsområdena.

Kontakten med näringslivet är viktig för

funktionens förmåga. Överstyrelsen har

genomfört kurser tillsammans med Svenska

Arbetsgivareföreningen i syfte att aktörerna

inom funktionen skall ha en god kunskap om

försörjningsfrågor.

Ett stort antal risk management-analyser har

genomförts i syfte att identifiera sårbarheten

hos för samhället viktiga företag. Analyserna är

betydelsefulla för försörjningsberedskapen i

samband med anpassningsproduktion. För att

underlätta samordningen av beredskapsarbetet

inom försörjningsområdet på regional nivå har

funktionen bl.a. ansvarat för en konferens,

vilken genomfördes tillsammans med

Energimyndigheten, Statens jordbruksverk

och Transportenheten vid ÖCB.

Internationella samarbetsavtal har anpassats

till den nya inriktningen, bl.a. de bilaterala

avtalen med Finland och Norge. De har

bidragit till positiva effekter inom funktionen

för erfarenhetsutbyte angående

beredskapsåtgärder.

Överstyrelsen genomförde 1999 en

konferens i Stockholm inom ramen för

Partnerskap för fred och Industrial Planning

Committee som lyder under EAPC (Euro

Atlantic Partnership Council).

Vid utgången av 1999 bedömde ÖCB att

funktionen hade en godtagbar förmåga i

nuvarande omvärldsläge men en icke

godtagbar förmåga i ett förändrat

omvärldsläge.

Befolkningsskydd och räddningstjänst

Vid utgången av 1998 bedömdes att

funktionen hade en icke godtagbar förmåga

både i nuvarande och i ett förändrat

omvärldsläge.

Verksamheten inom funktionen

Befolkningsskydd och räddningstjänst skall

bedrivas så att skador till följd av

krigshandlingar förhindras eller begränsas i

första hand vad gäller människor och i andra

hand vad gäller egendom och miljö.

Planeringen inom funktionen har för 1999

bedrivits så att åtgärder som bedöms kunna

uppskjutas till ett anpassningsperiod om ett år

har identifierats och inplanerats.

Vad avser ledning och samband finns vid

1999 års utgång 108 räddningscentraler som

täcker behovet hos 147 kommuner. Det totala

behovet av räddningscentraler bedöms av

Räddningsverket uppgå till 210-220

anläggningar. Lednings- och

sambandsutredningar har genomförts i 36

kommuner och kommunalförbund. Samtliga

kommuner har idag tillgång till fungerande

sambandssystem. Teknikutvecklingen

inklusive framtagandet av nya standarder gör

dock att det finns ett stort behov av att

modernisera systemen.

Sammanlagt finns nu ca 4 500

totalförsvarspliktiga räddningsmän

färdigutbildade för placering i kommunal

krigsräddningstjänst varav 1 207 utbildats

under 1999. Det totala behovet uppgår enligt

1996 års försvarsbeslut till 15 000

totalförsvarspliktiga räddningsmän.

Räddningsverket har emellertid inte uppfyllt

det angivna målet enligt prop. 1998/99:74 att

utbilda 1 400 totalförsvarspliktiga för

räddningstjänst under 1999. Anledningen till

detta är att om Totalförsvarets pliktverk

(TPV) skall hinna mönstra tillräckligt antal

totalförsvarspliktiga räddningsmän krävs att

Räddningsverket gör sina beställningar två år i

förväg vilket hittills enligt Räddningsverket

varit svårt utifrån de förutsättningar som

gäller.

Totalt finns nu ca 2 700 färdigutbildade

beredskapsmän för krigsplacering i kommunal

krigsräddningstjänst varav 1 506 utbildats

under 1999. Målet att utbilda 1 600 bered-

skapsmän har inte uppnåtts. Anledningen är

även här att beställningarna varit något sena

vilket medfört att TPV inte hunnit mönstra

tillräckligt antal totalförsvarspliktiga bered-

skapsmän. Räddningsverket bedömer att

kvaliteten på civilpliktsutbildningen kan höjas

ytterligare för att vara ett mer attraktivt val vid

mönstringen.

Anskaffning av räddningstjänstmateriel

genomförs enligt fastlagd plan i enlighet med

1996 års försvarsbeslut vilket innebär att

Räddningsverket fördelar

räddningstjänstmateriel som överlämnas till

kommunerna för att de i krig skall kunna

hantera ett visst antal typskador. Angivande av

typskador är en metod att beskriva olika

situationer som räddningstjänsten skall kunna

hantera. Antalet typskador har dock reviderats

till ett lägre antal i den mål- och riskanalys som

slutfördes 1998. Brister noteras dels för

materiel för att hantera oexploderad

ammunition, dels för materiel för skydd mot

kemiska stridsmedel. Viss övertalig materiel

avvecklas och avvecklingen förväntas kunna

slutföras under 2000. Utvärdering av

kommunernas hantering av den statliga

utrustningen har genomförts av

Räddningsverket i 26 kommuner. Inga stora

brister har upptäckts. Räddningsverket

bedömer att kommunerna vårdar och förvarar

den statligt ägda utrustningen på ett bra sätt.

Arbetet med att införa ett nytt system för

skyddade utrymmen har fortsatt med

inventering och registrering av lokaler i ett

mindre antal kommuner. Arbetet har dock

nedprioriterats. Under 1999 har 22 300 nya

platser färdigställts. Kostnaden för skyddsrum

och skyddade utrymmen har uppgått till 207

miljoner kronor varav

skyddsrumsbyggnationen har uppgått till 135

miljoner kronor. Enligt den nya mål- och

riskanalysen uppgick bristen på

skyddsrumsplatser till ca 35 000 platser. Totalt

finns ca 7,2 miljoner platser.

Ett nytt manöversystem för varning utom-

hus har installerats i fem län. Upphandling för

resterande län pågår. Installationen förväntas

vara klar 2003. Avtal har tecknats med Telia

om underhåll och avveckling av det gamla

manöversystemet.

Vid utgången av 1999 bedömde

Räddningsverket att funktionen hade en icke

godtagbar förmåga i både nuvarande och ett

förändrat omvärldsläge.

Psykologiskt försvar

Vid utgången av 1998 bedömde Styrelsen för

psykologiskt försvar (SPF) att funktionen

hade en godtagbar förmåga i både nuvarande

och ett förändrat omvärldsläge.

Syftet med verksamheten inom funktionen

Psykologiskt försvar är att en snabb och

korrekt nyhetsförmedling och en konkret och

fullständig myndighetsinformation säkerställs

genom en god och anpassningsbar

informationsberedskap.

Förmågan inom funktionen Psykologiskt

försvar är beroende av att

informationsberedskapen är god inom

centrala, regionala och lokala myndigheter,

bl.a. när det gäller förekomst av befattning som

informationsansvarig, upprättande och

vidmakthållande av planer för

informationsberedskap samt

övningsverksamhet. Även beredskapsläget

inom medieområdet och hos frivilliga

försvarsorganisationer är av stor vikt för att

SPF skall kunna verka för att funktionsmålen

uppnås.

Under 1999 har SPF genomfört översyner

och uppdateringar av befintliga planer och

åtgärdslistor avseende myndighetens egen

organisationsberedskap.

Styrelsen har genomfört studier avseende

hur olika medborgargruppers rätt till

information tillgodoses, hur medborgarna

skaffar sig information och kunskap, hur

informations- och kommunikationssystem kan

utnyttjas i fientliga avsikter. Studier har också

genomförts där Styrelsen har följt svensk

opinionsutveckling av betydelse för det

psykologiska försvaret samt studier där

inriktningen har varit att följa företeelser i

samhället som kan undergräva medborgarnas

förtroende för samhällsordningen, landets

ledning, samhällsorgan och medier.

Myndigheten har deltagit i arbetet inför

skiftet till 2000 genom att ha medverkat i olika

referensgrupper samt genom beredskapsdagar,

konferenser och seminarier på lokal, regional

och central nivå.

Styrelsen har analyserat beredskapen inom

mediaområdet och utfört studier om

sårbarheter i digital radio och TV, samt

påbörjat arbetet med en datorstyrd interaktiv

multimedieutbildning avseende hantering av

informa-tion vid krissituationer.

Myndigheten anger att den tillsammans med

andra totalförsvarsmyndigheter medverkat till

en förbättring av allmänhetens kunskaper om

totalförsvaret, varvid SPF särskilt inriktat sig

på information till ungdomar genom

deltagande i ungdomsprojekt samt genomfört

utbildningar med elever från gymnasiet.

Vid utgången av 1999 bedömde SPF att

funktionen hade en godtagbar förmåga i både

nuvarande och ett förändrat omvärldsläge.

Ordning och säkerhet

Vid utgången av 1998 bedömde

Rikspolisstyrelsen (RPS) att funktionen hade

en godtagbar förmåga i både nuvarande och ett

förändrat omvärldsläge.

Funktionen syftar till att under höjd

beredskap snabbt kunna ge skydd åt

totalförsvarsviktiga anläggningar, kunna

upprätthålla allmän ordning och säkerhet i

samhället och kunna lämna allmänheten skydd

och hjälp.

Under 1999 har flera funktions- och

ledningsövningar genomförts. Behovet av

skyddade ledningsplatser inom funktionen har

fortsatt att kartläggas och beredskapsplan-

läggningen har inspekterats vid två

polismyndigheter.

Inom den särskilda beredskapspolis-

organisationen har 638 civilpliktiga utbildats.

Totalförsvarets pliktverk beviljade uppskov för

20 procent av de civilpliktiga. Det har enligt

RPS påverkat antalet utbildade på ett olyckligt

sätt. Trots det bedömer RPS att utbild-

ningsnivån är tillräcklig för att nå det mål om 1

500 utbildade civilpliktiga till den särskilda

beredskapspolisorganisationen vid utgången av

2001 som anges i propositionen 1998/99:74.

Själva utbildningen har bedrivits med goda

resultat, väl motsvarande de krav som ställts.

Ledningsförmågan har stärkts genom att

vissa polismyndigheter anslutits till försvarets

telenät. Beredskapsförmågan påverkas av de

begränsade möjligheterna till ledning från

skyddade ledningsplatser. Polismyndigheterna

bedöms ha tillgång till skyddade

ledningsplatser hösten 2001. Bland övriga

gränssättande faktorer nämner RPS att flera

myndigheter ännu inte har tillgång till

avbrottsfri el- och teleförsörjning och att ca

3 000 poliser saknar militär grundutbildning.

Vid utgången av 1999 bedömde RPS att

funktionen hade en godtagbar förmåga i både

nuvarande och ett förändrat omvärldsläge.

Hälso- och sjukvård m.m.

Vid utgången av 1998 bedömde Socialstyrelsen

(SoS) att funktionen hade en godtagbar

förmåga i både nuvarande och ett förändrat

omvärldsläge.

Funktionen syftar till att hälso- och

sjukvård, socialtjänst, miljö- och hälsoskydd

samt smittskydd skall bedrivas så att under

höjd beredskap varje skadad eller sjuk ges

medicinskt acceptabel behandling och vård, de

grundläggande livsbetingelserna tryggas samt

att smittspridning och uppkomst av epidemier

så långt möjligt förebyggs och att verkningarna

av radioaktivt nedfall begränsas.

Funktionen bygger i huvudsak på de

resurser som landstingen och kommunerna

förfogar över i fred samt de

beredskapsförberedelser som Socialstyrelsen

vidtar för att komplettera dessa resurser. Vid

angreppshot i nuvarande omvärldsläge skall

skadade och sjuka ges behandling och vård

med fredskatastrofbered-skapsresurser.

Socialtjänsten skall liksom miljö- och

hälsoskyddet kunna fungera omedelbart med

fredsorganisationens resurser. För

angreppshotet skall genomgående finnas

fredstida uthållighet. Vid angreppshot på lång

sikt skall funktionen kunna anpassa verk-

samheten till ändrade krav på kapacitet,

uthållighet och omställningsförmåga.

Faktorer som påverkat funktionens förmåga

är således den omstrukturering som hälso- och

sjukvården genomgår med bl.a. minskade

vårdplatser. Andra faktorer som påverkar

området är NBC-hot, förändringar i

ledningsstrukturen på såväl civil som militär

sida, personalens kompetens samt beroendet

av fungerande infrastruktur som elförsörjning,

telekommunikationer och IT.

Socialstyrelsen har under 1999, utifrån de

nya planeringsförutsättningarna, arbetat med

att avveckla huvuddelen av beredskapslagren

enligt en särskild avvecklingsplan.

Avvecklingen är förenad med kostnader såväl

för transporter som för försäljning och

destruktion. De ändrade förutsättningarna har

också medfört att en för funktionen nödvändig

uppbyggnad av kunskapscentra har påbörjats

inom områden som katastrofmedicin och

strålningsmedicin vid katastrofer. Vidare

inrättas ett högrisk-laboratorium för hantering

av extremt smittsamma sjukdomar.

Uppbyggnad av resurser för diagnos, vård och

transport av patienter med höggradigt

smittsamma sjukdomar har också fortsatt.

Insatser på området ledning och samband

innebär att förutsättningar har skapats för ett

nationellt IT-baserat ledningssystem för akuta

sjukvårdsinsatser, vilket betyder en ökad

ledningsförmåga för funktionen Hälso- och

sjukvård. Förutsättningar har vidare skapats

för en ny regional planering inom hälso- och

sjukvården avseende väpnat angrepp. Vidtagna

åtgärder för den tekniska funktionssäkerheten

innebär en kontinuerligt ökad förbättring av

sjukhusens reservkraft-, reservvatten- och

reservvärmeförsörjning.

Centrala utbildningar med drygt 400

deltagare har genomförts inom områden där

personal med specialkompetens behövs.

Uppdrag har getts till Försvarets

forskningsanstalt att analysera behovet av

förändringar i hälso- och sjukvårdens planering

med anledning av statsmakternas beslut om

beredskap mot svåra påfrestningar på samhället

i fred. Bidrag har lämnats till

sjukvårdshuvudmännen för utbildning inom

beredskapsområdet (37 800 utbildningsdagar

har genomförts) samt till

frivilligorganisationerna för olika

utbildningsinsatser. Planeringsinriktningen

"Kärntekniska olyckor och katastrofer med

radioaktivt utsläpp -Medicinskt

omhändertagande" har färdigställts. En

handbok för beredskapsåtgärder inom miljö-

och hälsoskydd har även utarbetats. Åtgärder

har vidtagits för att Socialstyrelsen även under

störda förhållanden skall kunna bedriva

totalförsvarsviktig verksamhet från

fredsarbetsplatsen.

Vid utgången av 1999 bedömde

Socialstyrelsen att funktionen hade en

godtagbar förmåga i både nuvarande och ett

förändrat omvärldsläge.

Telekommunikationer m.m.

Vid utgången av 1998 bedömde Post- och

telestyrelsen (PTS) att funktionen hade en icke

godtagbar förmåga i både nuvarande och ett

förändrat omvärldsläge.

Syftet är att verksamheten inom funktionen

Telekommunikationer m.m. skall bedrivas så

att totalförsvarets behov av teletjänster under

höjd beredskap tillgodoses. Funktionen

Telekommunikationer m.m. är prioriterad

enligt inriktningen i 1996 års försvarsbeslut.

Nedtoningen av invasionshotet medför att

särskilda satsningar på skydd av

telekommunikationer i Norrbotten och

Gotland inte längre är lika angelägna. Det finns

dock andra skäl till att satsa på att förbättra

transmissionsmöjligheterna till dessa områden.

Dels ger den kommersiella utvecklingen inte

full tillräcklig säkerhet, dels medför

centralisering av tjänster, stödsystem och

driftledningar till södra halvan av landet ett

ökat behov av säker transmission till dessa

områden.

Affärsverket Svenska kraftnät har påbörjat

optofiberkabelläggning till vissa orter i

Norrland. När denna slutförts under 2000

kommer alternativ transmissionsväg att finnas

till mellersta Norrland.

Under 1998 påbörjades arbetet med

etablering av operatörer i färdigställda

berganläggningar. Detta arbete beräknas pågå

ytterligare något år. En ny berganläggning

färdigställdes i början av 2000. Vid utgången av

2001 beräknas alla nuvarande större

samhällsviktiga teleoperatörers driftledningar

ha utrymme i fullträffskyddade anläggningar

dit de kan flytta vid höjd beredskap. Ungefär

hälften av de tre GSM-operatörernas växlar

kommer att vara fullträffsäkert placerade.

Med de nätåtgärder som påbörjats och som

kommer att slutföras under de närmaste åren

är sårbarheten i transmissionsnäten på väg att

minska i storstäderna.

Under 1999 har slutleverans av drygt 1 600

mobila reservkraftverk skett till olika

operatörer. Leveransen har minskat

sårbarheten vid långa elavbrott.

Berörda teleoperatörer har utrett

konsekvenserna och kostnaderna för ett

införande av ett system som medger

prioritering i deras nät.

En analys av möjligheterna till intrång i

teleoperatörernas styr- och övervakningsnät

har genomförts hos ett teleföretag. Analysen

har tillsammans med den som genomfördes

under 1998 givit underlag för berörda

teleoperatörer att vidta åtgärder för att minska

sårbarheten. Åtgärden har effekt även i

fredstid.

Övningar har genomförts avseende

förmågan att snabbt kunna göra

hopkopplingar mellan Telias och Banverkets

nät samt mellan Telias och försvarets telenät

(FTN). Övningarna har verifierat förmågan att

genomföra hopkopplingar.

Vidare har PTS under året inom sitt

sektorsansvar arbetat med att följa

anpassningsarbetet inför 2000 och regelbundet

bedömt eventuella risker för allvarliga

samhällsstörningar inom teleområdet. Post-

och Telestyrelsen uttalade redan i slutet av

1998 att 2000-problemet inte medförde någon

ökad risk för störningar inom området.

Vid utgången av 1999 bedömde PTS att

funktionens förmåga att motstå väpnat

angrepp i nuvarande omvärldsläge ej var

godtagbar.

Postbefordran

Vid utgången av 1998 bedömde PTS att

funktionen hade en godtagbar förmåga i både

nuvarande och ett förändrat omvärldsläge.

Genom utvecklingen på IT-området

kommer betydelsen av postfunktionen för

samhällsviktiga funktioner och totalförsvaret

att minska. Funktionen är inte gränssättande

för totalförsvarets förmåga i de hotsituationer

som är aktuella under lång tid framöver.

Konsekvensen av ett avlägset invasionshot är

att behovet av att vidmakthålla en särskild

fältpostorganisation och driftvärn inom Posten

inte längre är angeläget.

Gränssättande för funktionens förmåga är

dels att betalningstjänsten vid postkontoren är

beroende av säkra teleförbindelser och därför

är sårbar för elavbrott, dels att Postens flyg och

landsvägstransporter är känsliga för störningar.

Under 1999 har Postens driftvärn övats med

resultatet att förmågan att förhindra och

försvåra sabotage har vidmakthållits. Totalt har

590 personer deltagit under sammanlagt 5 000

timmar. Vidare har nyinvestering i

reservkraftaggregat i samband med

ombyggnad av postterminalen Stockholm-

Årsta genomförts med resultatet att

sårbarheten vid ett eventuellt elbortfall

minskat. Post- och telestyrelsen och Posten

har delat på investeringskostnaderna och

Posten ansvarar för drift och underhåll.

Förmågan att organisera fältpost har

vidmakthållits genom utbildning och övning.

Vid utgången av 1999 bedömde PTS att

funktionens förmåga i nuvarande och i ett

förändrat omvärldsläge var godtagbar.

Transporter

Vid utgången av 1999 bedömde ÖCB att

funktionen hade en godtagbar förmåga vid

påfrestningar i nuvarande omvärldsläge och vid

angreppshot i ett förändrat omvärldsläge.

Verksamheten inom Funktionen Tran-

sporter (transportsamordning, järnvägs-

transporter och banhållning, väghållning,

landsvägstransporter, flygtransporter, sjötrans-

porter) skall bedrivas så att under höjd

beredskap Försvarsmaktens samt totalförsva-

rets behov i övrigt kan tillgodoses.

IT-säkerhetsanalyser med den s.k. ÖCB-

metoden har genomförts vid vissa viktigare

transportföretag. Studier har påbörjats av

tänkta omfattande störningar i kritiska delar av

transportsystemet. Funktionen Transporter

representerar Sverige i de tre civila

transportkommittéerna inom Nato.

Utbildningar och övningar har genomförts

av personal på krigsviktiga befattningar när det

gäller järnvägstransporter och banhållning.

Funktions-, lednings-, fältövningar och en

signalskyddsövning har bl.a. genomförts. Inom

driftvärnet har 700 personer genomgått totalt

ca 2 100 utbildningsdagar och vid Banskolan

har 16 civilpliktiga utbildats till banreparatörer.

Banverket har påbörjat övertagande av

reservbromaterial från Försvarsmakten. Vidare

har anskaffning av reservelverk till SJ:s

verkstäder fortsatt.

Inom landsvägstransporter har bl.a.

övningar genomförts. Överstyrelsen har riktat

insatser mot vägtrafikombuden, bl.a. i

samband med skiftet till 2000. Planläggningen

av transportföretag har anpassats till nya

förutsättningar.

Inom väghållningen har investeringar

genomförts vad gäller broar och

kringutrustning till reservbroar. Reservkraft

har installerats vid flera regioner. Driftvärnet

har vidmakthållit sin krigsduglighet, bl.a.

genom en befälskurs och nio regionala

driftvärnsutbildningar. Tio sårbarhetsanalyser

av datasystem har genomförts.

Anskaffning av test- och verktygsutrustning

har skett och reservkraft har installerats vid

flygplatser och vid Luftfartsverket. Vid civila

flygplatser har skyddade ledningscentraler

gjorts operativa. Det innebär att flygplatserna

kan utnyttja ledningscentralerna för

samordning och ledning vid

beredskapshöjningar. Anskaffning av NBC-

skyddsutrustning har skett och program- och

hårdvara har anskaffats för att stärka IT-skydd.

Förstudier avseende helikopterutrustning för

mörkerseende har påbörjats.

Utbyggnad har skett av verkstadsflygplatsen

i[REDACTED_EFTERNAMN]. Samverkansövningar har genomförts i

fråga om lednings-, flyg-, helikopter- och

marksystem. Cirka 420 totalförsvarspliktiga

har utbildats till flygplatsbrandmän.

Utbildning och övning har skett av driftvärnet.

Övningar med SAS Sverige AB har

genomförts vid två tillfällen. Den ena övningen

genomfördes i samverkan med SWEDINT

och flygtransport av den svenska KFOR

bataljonen.

Genom bemanning av en

transportflygledarbefattning i UN Air

Coordination Centre (UNACC) har

värdefulla erfarenheter vunnits på det

internationella området, vilka bl. a. kan

utnyttjas i samarbete med Försvarsmakten vid

uppbyggnad av internationella

transportledningsstaber.

Signalskyddsövningar har ägt rum med

samtlig sambandspersonal på Sjöfartsverkets

(SjöV) huvudkontor och regionala

lotssamverkanskurser har genomförts med

SjöV:s krigsorganisation. Vidare har SjöV

deltagit i funktionsövningar och i möte med

Nato:s Planning Board for Ocean Shipping.

Ett arbete har påbörjats som bl.a. syftar till att

analysera utvecklingen inom den svenska

handelsflottan.

Vid utgången av 1999 bedömdes att

respektive delfunktion och därmed funktionen

sammantaget hade en godtagbar förmåga i

både nuvarande och ett förändrat

omvärldsläge.

Energiförsörjning

Vid utgången av 1998 bedömde Statens

energimyndighet att funktionen sammantaget

hade en godtagbar förmåga i både nuvarande

och ett förändrat omvärldsläge.

Syftet med funktionen Energiförsörjning är

att verksamheten inom funktionen skall

bedrivas så att under höjd beredskap

totalförsvarets och det övriga samhällets behov

av elkraft och annan energi kan tillgodoses.

Åtgärderna inom funktionen skall säkerställa

Sveriges åtaganden om försörjningsberedskap

inom energiområdet som följer av avtalet om

det Internationella energiprogrammet (IEP)

och medlemskapet i EU.

Förmågan inom funktionen är beroende av

att anläggningar för elproduktion, överföring

och distribution samt anläggningar för

driftövervakning kan hållas intakta och att

resurser finns för bevakning vid och

reparationer av elförsörjningens objekt.

Förmågan inom funktionen är vidare beroende

av fjärrvärmesystemens förmåga att producera

värme vid elbortfall, reservkraft hos

abonnenterna och för drivmedelsdistribution.

I fråga om funktionssamordning har under

året bl.a. arbete med att skapa förutsättningar

för att tidigt kunna föra in beredskapsåtgärder

i främst kraftvärmeverk under ny- och

ombyggnad konkretiserats för att bl.a.

möjliggöra ö-drift, dvs. drift av

elförsörjningssystemet i separata delsystem

liksom dödnätsstart och produktion av el utan

värmedistribution i fjärrvärmenäten. Arbetet

med samordning av beredskapsarbetet inom

funktionen Energiförsörjning har vidare

innefattat konferenser bl.a. för den regionala

nivån med personal från länsstyrelser,

försvarsområden, civilbefälhavare m.fl. och den

årliga försörjningskonferensen för den

regionala nivån som anordnats tillsammans

med ÖCB och Jordbruksverket och som

främst behandlade aktuella försörjningsfrågor

kopplade till utvecklingen inom totalförsvaret.

Energimyndigheten har även medverkat i

andra myndigheters utbildningar och övningar.

Övergången till 2000 passerade utan några

störningar på områdena olja, gas och bensin.

Inte heller fjärrvärmeanläggningarna

påverkades. För elsystemet är erfarenheten

densamma. Produktionssystem, stamnät och

regionala elnät klarade övergången utan

störningar. Uppmärksamheten kring

millennieskiftet har vidare medfört att

datorrelaterade system fått en grundlig

genomgång vilket stärkt beredskapen.

Verksamheten inom delfunktionen Bränsle-

och drivmedel har bedrivits för att säkerställa

att under höjd beredskap totalförsvarets och

det övriga samhällets behov av drivmedel och

bränsle skall kunna tillgodoses. Arbetet med

att minska sårbarheten i värmeförsörjningen

vid långvariga elavbrott har drivits vidare och

förstudier för olika alternativa lösningar har

genomförts bl.a. för att med mobil reservkraft

strömförsörja cirkulationspumpar för

fjärrvärme i bostadsfastigheter. Arbetet avses

fortsätta och resultatet beräknas kunna

redovisas och spridas till Sveriges kommuner

under hösten 2000.

Samarbetet inom ramen för EU och IEA

fortgår vad beträffar åtaganden om

försörjningsberedskap, bl.a. innefattande

beredskapslagring av olja.

Insatser har bedrivits vad gäller

beredskapslagring av oljeprodukter för att

tillgodose totalförsvarets behov och för att

produkter skall finnas tillgängliga för

prioriterade användare i händelse av krig.

Under året har bl.a. anskaffning och

installation av reservkraftsomkopplare, som

möjliggör omkoppling från elnätet till

reservkraft, vid konsumentanläggningar

slutförts och ett centralt register tagits fram.

Verksamhet inom delfunktionen

Elförsörjning har bedrivits för att säkerställa

att under höjd beredskap totalförsvarets och

övriga samhällets behov av elkraft skall kunna

tillgodoses. Insatser har genomförts för att

organisationen för att administrera

beredskapsåtgärderna på central och regional

nivå skall vara fullt etablerad. En

organisationsöversyn av den regionala

planeringsorganisationen har genomförts. Den

nationella ledningens krigsorganisation har

bemannats med nyckelpersonal och

introduktionsutbildning har genomförts med

norra elregionens krigsorganisation.

Ledningsplatser för den nationella ledningen är

förberedda och fyller de krav som ställs för

ledning vid höjd beredskap och ledningsplatser

för den regionala organisationen är

utsedda.Vidtagna åtgärder har medfört att

krigsorganisationen har behållit sin förmåga att

planera, leda och samordna elförsörjningen vid

höjd beredskap.

Ett företagsregister har tagits fram och

arbete med en handbok för

beredskapsplanering vid elföretag har

påbörjats. Insatserna kommer även att

underlätta företagens planering av åtgärder vid

svåra störningar i fredstid. En utredning har

påbörjats om möjligheter till reparation på

plats av tunga komponenter till

produktionsanläggningar. Viss strategisk

ledningsmateriel och reparationsutrustning har

upphandlats, vilket förstärker möjligheterna att

genomföra reparationer på ett effektivt sätt.

Den är också avsedd att kunna användas vid

svåra driftstörningar i fredstid. Likaså pågår

arbete med framtagning av hjälpmedel som

skall försvåra sabotage vid elförsörjningens

anläggningar och med insatser för att

upprätthålla och återupprätta en fungerande

elförsörjning till prioriterade användare i

samband med svåra störningar i

elförsörjningen. En översyn av

elförsörjningens förmåga att möta ett NBC-

hot har påbörjats.

Insatser har genomförts för förutsättningar

för övergång till och upprätthållande av ö-drift.

Ett antal ö-driftsprojekt har startats och

sambandsövningar har genomförts. De åtgär-

der som vidtagits i de olika ö-driftprojekten

minskar elförsörjningens sårbarhet. Beräk-

ningshjälpmedel, simuleringsverktyg och prov-

metoder har utvecklats som möjliggör

identifikation och verifikation av anläggningars

prestanda, vilket förbättrar möjligheterna till

ö-drift. För att säkra tillgång till gasturbiner

och kondensanläggningar för bl.a. ö-drift har

särskilda avtal slutits med anläggningsägarna.

Den avreglerade elmarknaden har medfört att

den elproduktion vid elföretagen som anses

olönsam prioriteras ner vilket försämrat

möjligheterna till ö-drift. Samarbete med

branschorganisationerna om samverkan vid

svåra driftstörningar inom elförsörjningen i

fred har inletts. Under året har den nordiska

beredskaps- och säkerhetsverksamheten fort-

gått avseende möjligheter till harmonisering

och samordning av verksamheter.

Vid utgången av 1999 bedömde Statens

energimyndighet att funktionen sammantaget

hade en godtagbar förmåga i både nuvarande

och ett förändrat omvärldsläge.

3.10.4.3 Analys och slutsatser

Regeringens bedömning av funktionernas

förmågor

Civil ledning

Regeringen bedömer att den verksamhet som

har bedrivits inom funktionen Civil ledning

har genomförts på ett godtagbart sätt.

Förmågan inom funktionen Civil ledning är

beroende av att det hos centrala myndigheter,

länsstyrelser och kommuner finns utbildad och

övad personal samt tillgång till tekniskt

ledningsstöd. Då det gäller tillgång till

skyddade ledningsplatser och robusta system

för kommunikation är förmågan ännu ej

godtagbar, även om den har förbättrats inom

dessa områden under det senaste året.

Funktionen har emellertid en godtagbar

förmåga då det gäller utbildad och övad

personal. Det innebär dock att den

sammantagna förmågan ännu ej är godtagbar

inom funktionen. Regeringen bedömer mot

bakgrund av ÖCB:s redovisningar att en

förbättring av funktionens förmåga har

uppnåtts, men vissa brister finns vad gäller

ledningsplatser och tekniska ledningssystem

samt samhällsviktiga datasystem.

I avsnitt 3.6 har regeringen framhållit

betydelsen av en effektiv projektplanering och

styrning i samband med IT-utvecklingen inom

politikområdet. När det gäller

ledningssystemet Elvira är det således av stor

vikt att den fortsatta planeringen, som bl.a.

avser nya versioner av systemet, utformas så att

det blir möjligt att följa upp att leverans sker i

rätt tid och med ett innehåll som svarar mot

uppställda mål samt att budgeterad

kostnadsram inte överskrids eller riskerar att

överskridas. Regeringen konstaterar att

utvecklingen av Elvira för 1999 blev försenad

och dyrare än beräknat.

Regeringen gör också bedömningen att det

är viktigt att länsstyrelserna har förmåga att

identifiera, förebygga och möta nya

sårbarheter och hot. Det är därför

fortsättningsvis viktigt att följa utvecklingen

inom dessa områden.

Regeringen bedömer att förberedelserna vad

gäller IT-omställningen inför 2000 har medfört

positiva effekter på ÖCB:s, länsstyrelsernas

och kommunernas lednings- och

beredskapsförmåga som är viktiga att tillvarata.

Därtill har utbyggnaden av ledningsplatser

samt länsstyrelsernas och kommunernas

deltagande i KUB-projektet medfört en ökad

förmåga att möta olika situationer.

Regeringen har i propositionen Förändrad

omvärld omdanat försvar anfört att med

utgångspunkt i en grundförmåga skall en

anpassning och därmed uppbyggnad av

förmågan inom det civila försvaret ske inom en

period på fem till tio år (prop. 1998/99:74).

Mot bakgrund av den i propositionen angivna

anpassningsperioden bör ytterligare priorite-

ringar göras av vilka åtgärder som är

nödvändiga för att funktionen skall uppvisa en

godtagbar förmåga vid försvarsbesluts-

periodens slut. Detta gäller främst vilka

investeringar som måste genomföras för att

funktionen skall ha en godtagbar grund-

förmåga. Regeringen anser att de investeringar

som avser det fysiska skyddet kan anstå till en

anpassningsperiod. När det gäller överföring

av signalskyddad information bör en analys

göras av vad som kan anstå till en anpass-

ningsperiod. Det är emellertid av vikt att led-

ningsplatserna vid länsstyrelserna färdigställs

samt att bidrag till den kommunaltekniska

försörjningen fortsätter att betalas ut.

Försörjning med industrivaror

Mot bakgrund av ÖCB:s redovisningar

bedömer regeringen att verksamheten inom

funktionen under 1999 bedrivits så att målen

för året har uppnåtts. Vid påfrestningar i

nuvarande omvärldsläge har funktionen en

godtagbar förmåga. Förmågan består av

industriell kapacitet, kompetens och materiel

som t.ex. elektronikkomponenter för service

och underhåll för vissa prioriterade system

samt den handlingsberedskap som byggts upp

bl.a. genom övningar med

Försörjningskommissionen.

Vid ett angreppshot i ett förändrat

omvärldsläge med iståndsatta styrkor är

förmågan ej godtagbar i förhållande till

totalförsvarsbeslutets mål för 2001. Brister

finns vad gäller IT-, elektronik-, kemi-, plast-

och verkstadsområdena. Dessa områden är i

stor utsträckning beroende av den inter-

nationella marknaden. Funktionen har försökt

minimera konsekvenser av detta genom att

utveckla olika metoder för omvärldsbevakning

och marknadsanalyser. Regeringen bedömer

att det leder till att sannolikheten ökar för att

funktionen skall kunna anpassa beredskapen

till en förändrad hotbild.

Sedan 1970-talet har det funnits en

rådsorganisation knuten till först

Överstyrelsen för ekonomiskt försvar, därefter

till ÖCB. Råd med representanter för bl.a.

näringslivet har funnits för olika

industriområden för att bistå myndigheten vid

beredskapsplaneringen. Rådsorganisationen

har bl.a. behandlats i prop. 1976/77:74 och i

prop. 1984/85:166 och finns reglerad i ÖCB:s

instruktion. Regeringen anser att myndigheten

själv i fortsättningen bör fatta beslut om

förändringar i rådsorganisationen och kommer

att göra ändringar i instruktionen i enlighet

med detta.

Befolkningsskydd och räddningstjänst

Regeringen bedömer utifrån myndighetens

redovisning att funktionens förmåga har ökat.

I förhållande till önskvärd förmåga 2001 är

förmågan dock fortfarande icke godtagbar.

Funktionens förmåga per den 31 december

1999 bedöms vid angreppshot i nuvarande

omvärldsläge som icke godtagbar vad avser

personal- och materieltillgång. Regeringen

delar således Räddningsverkets bedömning.

Vid angreppshot i ett förändrat omvärlds-

läge med iståndsatta styrkor bedöms förmågan

som icke godtagbar. Förmågan förbättras

successivt och inriktningen har ändrats så att

2007 skall en grundförmåga ha uppnåtts och

full förmåga uppnås efter en femårig an-

passningsperiod. Brister redovisas inom rädd-

ningstjänstens förmåga att hantera situationer

med kemiska stridsmedel och oexploderad

ammunition. Befolkningsskyddets förmåga är

godtagbar med en mindre brist på skydds-

rumsplatser i vissa storstadsområden.

Psykologiskt försvar

Funktionen Psykologiskt försvar hade enligt

SPF vid utgången av 1999 en godtagbar

förmåga såväl i nuvarande omvärldsläge som

vid ett förändrat omvärldsläge. Regeringen gör

ingen annan bedömning.

Regeringen bedömer att de åtgärder som

vidtagits för att förbättra funktionens förmåga

har genomförts på ett godtagbart sätt och att

den av SPF redovisade inriktningen av forsk-

ning och studier, informationsberedskap och

information om säkerhetspolitik och total-

försvar under 2001 kan anses vara tillfreds-

ställande. Regeringen anser att en högre

ambitionsnivå för funktionen under 2001 bör

anstå intill det att funktionsgenomgång m.m.

är genomförd.

Ordning och säkerhet

Vid utgången av 1999 bedömde RPS att

funktionen hade en godtagbar

beredskapsförmåga i nuvarande omvärldsläge

och vid angreppshot med iståndsatta styrkor i

ett förändrat omvärldsläge med ett års

anpassning. Regeringen delar den

bedömningen.

Vid utgången av 1999 fanns 1 028 särskilda

beredskapspoliser. Polisväsendet har

därigenom fått en bra resursförstärkning vid

höjd beredskap. Regeringen bedömer att RPS

kommer att klara det i prop. 1998/99:74

angivna målet att utbilda 1 500 civilpliktiga till

den särskilda beredskapspolisorganisationen

vid utgången av 2001.

Regeringen har i prop. 1998/99:74

Förändrad omvärld - omdanat försvar bedömt

att en ominriktning av den särskilda bered-

skapspolisorganisationen är motiverad. Orga-

nisationen bör inriktas mot uppgifter då

samhället utsatts eller riskerar att utsättas för

särskilt svåra och påfrestande situationer från

ordnings- och säkerhetssynpunkt. Ett sådant

arbete har påbörjats. En ändring i för-

ordningen (1986:616) om beredskapspolisen

har inneburit att polisen också har möjlighet

att tillföra enskilda beredskapspolismän som

ingått avtal med RPS om sådan tjänstgöring till

polismyndigheterna även i fred. Inom RPS

utvecklas ett system för sådana avtal. Vid RPS

studeras vidare frågan om förutsättningarna att

använda beredskapspolis i fredsbevarande

insatser.

Rikspolisstyrelsen har bedömt att personal-

och utbildningsläget, ledningsförmåga från

skyddat utrymme och förmågan vid längre el-

och telebortfall inte är godtagbar. Regeringen

avser att särskilt följa effekterna av de åtgärder

som vidtas för att förbättra läget inom dessa

områden.

Hälso- och sjukvård

Under 1999 har verksamheten bedrivits så att

fastställd ambitionsnivå i huvudsak har

uppnåtts. Vidtagna beredskapsåtgärder har

medfört en viss förbättring av funktionens

förmåga i förhållande till 1998. Vid

påfrestningar i nuvarande omvärldsläge har

funktionen en godtagbar förmåga. Förmågan

består av de fredstida resurserna och

uthålligheten är därvid den fredstida. Vid

angreppshot i ett förändrat omvärldsläge med

iståndsatta styrkor är förmågan godtagbar i

förhållande till totalförsvarsbeslutets mål för

2001 och de gränssättande faktorerna.

Regeringen gör ingen annan bedöming.

Det förändrade säkerhetspolitiska läget och

omstruktureringen inom totalförsvaret kom-

mer att påverka landstingens arbete med

planläggningen för väpnat angrepp. Denna

planläggning ligger till grund även vid

katastrofer och svåra påfrestningar på

samhället och kan därför få konsekvenser även

i fred. Strukturförändringar inom hälso- och

sjukvården fortsätter med ytterligare minskade

vårdmarginaler som följd. Till detta kommer

att nya verksamhetsformer, som bolagisering

och privatisering, införs inom vården, varvid

det blir av stor vikt att säkerställa tillgången till

såväl personal som lokaler och utrustning i

händelse av en katastrof eller vid höjd

beredskap. Den ekonomiska utvecklingen

inom landstingen riskerar också att påverka

katastrofberedskapen och den nödvändiga

beredskapsplanläggningen. Socialstyrelsen har

påpekat att vissa av redovisade brister inte

faller inom funktionsansvarig myndighets

mandat att åtgärda, t.ex. de minskade

marginalerna för extraordinära situationer

inom fredssjukvården.

Socialstyrelsen har redovisat vilka åtgärder

som bedöms vara nödvändiga att genomföra

för att funktionen skall ha en god förmåga vid

utgången av försvarsbeslutsperioden.

Åtgärderna omfattar bl.a. lednings- och

informationssystem, omstrukturering av

beredskapslager, kompetensförsörjning,

uppbyggnad av kunskapscentra, teknisk

funktionssäkerhet samt omvärldsanalyser vad

avser krig och svåra påfrestningar på samhället

i fred. Regeringen delar myndighetens

bedömning att de föreslagna åtgärderna är

lämpliga att genomföra.

Telekommunikationer m.m.

Post- och telestyrelsen har bedömt att

funktionens förmåga att motstå väpnat

angrepp i nuvarande omvärldsläge ej var

godtagbar. Funktionens förmåga i ett

förändrat omvärldsläge anses inte heller vara

godtagbar. Denna uppfattning delas av

regeringen samtidigt som regeringen gör

bedömningen att med nuvarande ekonomiska

förutsättningar kommer

telekommunikationernas säkerhet att vara i

huvudsak godtagbar inom några år. Det bör

dock beaktas att utvecklingen inom området

går mycket fort och skyddet kan behöva

anpassas därefter.

Utvecklingen av Internet medför ökad risk

för obehöriga att ta sig in i dåligt skyddade

datasystem. Det finns idag inte tillräckligt

skydd mot kvalificerade intrång. Brandväggar

och lösenord ger bara ett tidsbegränsat skydd.

Sabotage och IT-angrepp i form av intrång och

manipulationer mot vitala telefunktioner kan

vara effektiva åtgärder för att skapa kaos och

försvåra ledning. Det är nödvändigt att följa

upp hur IT-relaterade hot utvecklas.

High Power Microwave (HPM) anses vara

ett tänkbart terroristvapen som dolt kan göra

stor skada på viktiga elektroniska system utan

att skada personal. Dessa elektromagnetiska

vapen är under utveckling.

Gränssättande för funktionens förmåga är

långvariga avbrott i elförsörjningen vilka kan

medföra att telekommunikationerna slutar att

fungera inom mindre eller större områden. Ett

annat allvarligt hot mot telekommunikationer

är väpnat angrepp från luften med

precisionsstyrda robotar och bomber

(fjärrstridsmedel) mot mål med många

funktioner som transmissionsnoder,

tjänstenoder, televäxlar och driftledningar med

stödsystem. Intrång (IT-attacker) i vitala

informationssystem och manipulationer av

vitala telefunktioner är ett potentiellt mycket

allvarligt hot mot teleinfrastrukturen. Det

finns i dag inte tillräckligt bra medel för att

skydda datasystemen mot kvalificerade

intrång. Skador i nät, centralisering av

nätfunktioner och elektromagnetiska vapen

utgör också dessa hot mot

telekommunikationerna.

Postbefordran

Vid utgången av 1999 bedömde PTS att

funktionens förmåga i nuvarande och i ett

förändrat omvärldsläge var godtagbar. Denna

uppfattning delas av regeringen.

Transporter

Överstyrelsen anger som funktionsansvarig

myndighet att funktionen Transporter, i

förhållande till önskvärd förmåga vid utgång av

2001, har en godtagbar förmåga vid utgången

av 1999. Regeringen finner ingen anledning att

göra någon annan bedömning.

Avregleringen som sker inom

järnvägstrafiken har medfört att andra

trafikoperatörer än SJ redan är verksamma på

flera linjer i landet samtidigt som SJ går mot

bolagisering i större utsträckning. Även andra

ägandelösningar finns, exempelvis

Arlandabanans trafik som drivs av ett

konsortium med lång tids trafikeringsrätt. I en

del fall förekommer även inslag av utländskt

ägande. De tekniska systemen inom järnvägen

blir allt mer avancerade, vilket ökar effektivitet

men också sårbarheten.

Beroendet av el, tele och data, framförallt

inom varudistributionen ökar.

Godsterminalerna har inte reservkraft för att

verksamhet skall kunna fortgå vid elavbrott.

Flera åkeriföretag har under senare år fått

utländskt ägande. Ökad konkurrens för

utländska åkare som utför transporter på

Sverige kan på sikt medföra att

svenskregistrerade företag blir färre. Detta

medför viss osäkerhet om vilka resurser som

finns att tillgå i landet vid höjd beredskap.

Trenden inom flyg- och

helikopterbranschen är en fortsatt

internationalisering och konsolidering av

resurser. Detta har ställt ökade krav på

omvärldsbevakning och vidmakthållande av

nära kontakter med marknaden för att

möjliggöra en dialog med aktörerna om

erforderliga beredskapsåtgärder för att

säkerställa förmågan i nuvarande omvärldsläge

och bibehålla handlingsfriheten för ett hot i ett

förändrat omvärldsläge

Den under 1997 och 1998 tilltagande

utflaggningen av svenska fartyg har tydligt

avtagit. Tillgången på lämpligt svenskflaggat

tonnage är emellertid fortfarande begränsad.

Även specialiseringen av den svenska

handelsflottan begränsar i praktiken nyttjandet

av tillgängligt tonnage vid kriser. Så kallade

TAP-avtal, vilka möjliggör att tillfälligt anställa

utländsk personal, kan på sikt medföra

svårigheter att bemanna svenska fartyg vid

höjd beredskap, kriser och krig.

För funktionen Transporter innebär

Försvarsmaktens omdaning från

invasionsförsvar till insatsförsvar att behovet

av stöd från civila transportresurser vid

mobilisering och kraftsamling kan komma att

förändras. Regeringen avser att till ÖCB ge i

uppdrag att senast den 1 mars 2001 i

planeringsunderlaget redovisa behovet av stöd

avseende transportresurser. Regeringen

bedömer att en rad förändringar i omvärlden

påverkar beredskapsförmågan för funktionen.

Energiförsörjning

Enligt myndigheterna har de åtgärder som

vidtagits under 1999 i syfte att förbättra

funktionens förmåga genomförts på ett

godtagbart sätt. Den pågående och planenliga

uppbyggnaden av verksamheten medför för-

bättringar av samordningsförmågan under

störda förhållanden. Den fredstida förmågan

till funktionssamordning är tillfredställande.

Det informations- och erfarenhetsutbyte som

skett mellan delfunktionerna och andra aktörer

inom energisektorn har förbättrat förmågan att

samverka. I samband med förberedelserna som

genomfördes inom energiförsörjningen inför

millennieskiftet kartlades, analyserades och

åtgärdades ett stort antal system inom

energisektorn. Informationsinsatser genom-

fördes och till nyårsnatten vidtogs erforderliga

ledningsförberedelser. Under rådande om-

världsläge gör regeringen bedömningen att

samordningsförmågan är godtagbar.

När det gäller energiförsörjningen

bedömmer myndigheterna att förmågan att

möta en oljekris i fred är god. Oljelagringen

och övriga beredskapsåtgärder uppfyller de

internationella kraven enligt EU:s och IEA:s

regler.Vidare har den befintliga

distributionsorganisationen kapacitet att

förflytta erforderliga mängder drivmedel till

prioriterade stationer som är försedda med

reservkraftsuttag för drift vid elavbrott. De

förbrukningsdämpande åtgärder som finns

förberedda uppfyller de krav som ställs.

Förmågan inom delfunktionen bränsle- och

drivmedelsförsörjning vid påfrestningar i

nuvarande omvärldsläge kan därmed anses vara

godtagbar. Delfunktionens förmåga vid

angreppshot med iståndsatta styrkor i ett

förändrat omvärldsläge bedöms som

sammantaget godtagbar i förhållande till

önskvärd förmåga 2001. Vid höjd beredskap

medför dock avsaknaden av en övad

beredskapsorganisation vissa begränsningar.

Regeringen gör ingen annan bedömning än

myndigheterna då det gäller beredskapen på

oljeområdet.

I fråga om elområdet bedömer

myndigheterna vad beträffar påfrestningar i

nuvarande omvärldsläge att det sammantaget

finns en godtagbar förmåga relaterat till 1996

års försvarsbeslut att producera och distribuera

el. Bristen på bevakningsresurser vid

elförsörjningens skyddsobjekt är dock inte

godtagbar. Elförsörjningens beroende av tele-

och radiokommunikationer är gränssättande

för delfunktionen. Vad beträffar angreppshot i

ett förändrat omvärldsläge gör berörda

bedömningen att det sammantaget finns en

godtagbar förmåga att lösa de viktigaste

uppgifterna i förhållande till önskvärd förmåga

2001. Regeringen gör ingen annan bedömning.

Det är dock inte möjligt att säkerställa en helt

störningsfri elförsörjning. Samtidigt ökar

elberoendet i samhället, bl.a. till följd av ett

ökat beroende av fungerande

telekommunikationer och IT-system.

Samhällsviktig verksamhet som oundgängligen

måste fungera måste därför tillförsäkras

tillgång till el för situationer då den ordinarie

elförsörjningen inte fungerar.

Ansvarig myndighet bedömer att förmågan

inom funktionen är godtagbar. Regeringen

anser för sin del att det finns osäkerheter i

bedömningen. Regeringen vill betona att nivån

på elberedskapen har utslagsgivande betydelse

för det civila försvarets förmåga. Så gott som

alla viktiga samhällsfunktioner är starkt

beroende av en något så när stabil eltillförsel.

Samtidigt är det uppenbart att sårbarheten hos

elsystemet är betydande. Sammantaget innebär

dessa två förhållanden att

beredskapsåtgärderna på elberedskapsområdet

måste ges den allra högsta prioritet. Det gäller

åtgärder såväl på produktions- och

distributionsområdena som hos användarna.

Sammanfattning

Bedömningen av det civila försvarets förmåga

utgår från en bas- eller grundförmåga som

finns i samhället för fredstida händelser. Med

denna fredstida samhällsförmåga som grund

görs sedan en bedömning vad gäller de

kompletterande statliga åtgärdernas effekt på

samhällets förmåga att motstå ett krig.

Bedömningen måste därmed göras av

samhällets grundförmåga och de

kompletteringar som i huvudsak finansieras via

statliga medel, men som genomförs av

myndigheter, kommuner, landsting, företag

etc. Ju sämre förmåga samhället har att klara

fredstida påfrestningar, desto fler åtgärder

måste vidtas för att tillgodose kraven i krig.

De resurser som skapas för krigets krav skall

även kunna utnyttjas vid svåra fredstida

situationer. Mot bakgrund av den relativt långa

anpassningsperioden med neddragning av

beredskapsåtgärder som följd, måste emellertid

samhällets grundförmåga för att klara extrema

fredstida situationer stärkas allt mer. I skr.

1998/99:33 redovisade regeringen de 11

områden där det bör finnas en särskild god

beredskap när det gäller svåra påfrestningar på

samhället i fred.

Utifrån de planeringsförutsättningar som

regeringen angav i bl.a. regleringsbrevet för

1999 anser regeringen att myndigheterna inom

det civila försvaret genomfört verksamheterna

på ett bra sätt. Funktionerna är så beroende av

varandras förmåga och då beroendet av

fungerande elförsörjning,

telekommunikationer och IT är mycket stort

anser dock regeringen att det finns stora

osäkerheter beträffande bedömningen av

funktionernas samlade förmåga. Funktionerna

måste intensifiera arbetet med att analysera

och komma till klarhet över hur detta

beroende verkligen påverkar funktionernas

förmåga i nuvarande och ett förändrat

omvärldsläge. Regeringen bedömer att de s.k.

gränssättande verksamheterna även har stora

effekter på samhällets förmåga att klara olika

fredstida påfrestningar.

Mot bakgrund av förutsättningarna om en

anpassningsperiod om 1 år, 5 år och 10 år

uppdrog regeringen den 16 december 1999 åt

ÖCB att i samverkan med samtliga

funktionsansvariga myndigheter utveckla en

målmodell. Syftet med målmodellen är att

finna en lämplig struktur för arbetet med

funktionsmål för kommande försvarsbeslut.

Överstyrelsen har den 16 maj 2000 redovisat

ett förslag till målmodell som kan sägas bestå

av tre delar. Del ett avser en grundförmåga

som inkluderar förmåga att kunna genomföra

beredskapshöjande åtgärder inom ett år. Del

två och tre i modellen avser den förmåga som

måste finnas hos myndigheten för att de

beredskapshöjande åtgärder som skall

genomföras inom 5 och 10 år verkligen kan

ske.

Regeringen anser att den redovisade

modellen bör kunna medge att en uppföljning

av funktionernas förmåga i olika tidsperspektiv

kan ske på ett tydligare sätt än vad som är fallet

i nuläget. Regeringen bedömer att den

redovisade modellen kommer att utgöra en bra

grund för funktionsmyndigheterna så att de, i

enlighet med regeringens beslut den 16

december 1999, kommer att redovisa tydliga

förslag till funktionsmål för kommande

försvarsbeslutsperiod.

3.10.5 Inriktning för 2001

Den nya inriktningen för totalförsvaret

innebär att hotet om ett större väpnat angrepp

tonas ned medan andra former av hot lyfts

fram, t.ex. IT-relaterade hot (prop. 1998/99:74

och prop. 1999/2000:30). Regeringen har

uppdragit åt en särskild utredare att föreslå

formerna för ett bättre planeringssystem vad

gäller civilt försvar och svåra påfrestningar på

samhället i fred (dir. 1999:63 och 2000:49).

Mot bakgrund av hotet mot IT-system skall

utredaren bl.a. arbeta med frågan om en

tvärsektoriell samordning för IT-säkerhet och

skydd mot informationskrigföring.

Regeringen beslutade den 25 november

1999 att uppdra till PTS att utreda

förutsättningarna för att inrätta en särskild

funktion för IT-incidenthantering. En IT-

incidenthanteringsfunktion syftar till att

motverka angrepp på informations- och

kommunikationstekniska system och

infrastrukturer. Post- och telestyrelsen skall

bl.a. föreslå lämplig ansvarsfördelning mellan

aktörerna, klarlägga behov av samarbete och

kanaler för informationsförmedling m.m. för

en sektorsövergripande funktion för IT-

incidenthantering. Uppdraget skall redovisas

den 1 december 2000.

En kartläggning som ÖCB genomfört visar

att ett stort antal myndigheter bedriver

verksamhet för att höja IT-säkerheten och för

att förbättra skyddet mot

informationsoperationer. Regeringen anser att

myndigheternas arbete med detta bör

intensifieras och att det är en uppgift för varje

myndighet att förbättra säkerheten så att den

verksamhet som myndigheten är ålagd att

genomföra kan ske utan störningar.

Ett allt större teknikberoende ökar

samhällets sårbarhet, vilket gör att åtgärder

även i fortsättningen måste genomföras för att

säkerställa en fungerande elförsörjning,

telekommunikationer samt ledning. Dessa

områden är gränssättande för samtliga

funktioners förmåga i händelse av krig men

även för samhällets beredskap att hantera en

fredstida svår påfrestning.

Regeringen anser att bl.a. den förlängda

anpassningsperioden gör att neddragningar

kan ske inom vissa funktioner inom det civila

försvaret. Funktionerna inom det civila

försvaret har mot bakgrund av den förändrade

hotbilden och förlängda anpassningsperioden

också påbörjat ominriktningen av

verksamheten som t.ex. utförsäljning av lager i

en allt högre takt, neddragning av

civilpliktsutbildning och minskat byggande av

skyddsrum. Förändringsarbetet skall enligt

regeringen fortsätta enligt den inriktning som

regeringen redovisat i propositionerna

Förändrad omvärld - omdanat försvar

(prop.1998/99:74) samt Det nya försvaret

(prop.1999/2000:30). Mot bakgrund av detta

anser regeringen att resterande beredskapslager

som finns inom funktionen Försörjning med

industrivaror skall säljas ut, om marknaden och

målet för funktionen så medger. Funktioner

som arbetar med s.k. gränssättande

verksamhet, dvs. telekommunikation och

energiförsörjning, samt verksamhet kopplat till

de IT-relaterade hoten bör emellertid

prioriteras i än högre grad.

Mot bakgrund av de i prop. 1998/99:74

angivna anpassningsperioderna, den

förändrade hotbilden samt

omvärldsförändringar, bl.a. nya

handelsmönster och produktionsförändringar,

uppdrog regeringen den 16 december 1999 åt

ÖCB samt övriga funktionsansvariga

myndigheter med försörjningsuppgifter att

utarbeta former för användandet av nya

metoder för att trygga försörjningsförmågan,

användandet av reglerande åtgärder i

krissituationer samt analysera hur

försörjningsberedskapen påverkats av

förändrade nationella och internationella

förhållanden. Uppdragen skall redovisas senast

den 1 mars 2001.

Inom funktionen Befolkningsskydd och

räddningstjänst har befolkningsskyddet

nedprioriterats men det är fortfarande viktigt

att ha ett väl fungerande varningssystem. Även

den enskilda människans förmåga bör stärkas

så att allmänheten har en förmåga att agera

rationellt vid störningar i samhället. Det är

vidare väsentligt att räddningstjänsten har en

god ledningsförmåga som vid behov kan

förstärkas med personal och materiel.

Regeringen har den 31 maj 2000 uppdragit

åt ÖCB att genomföra en

funktionsgenomgång av funktionen

Psykologiskt försvar. Uppdraget skall också

utgöra ett underlag till utredningen om

principer för en bättre helhetssyn vid

planeringen för civilt försvar och beredskapen

mot svåra påfrestningar på samhället i fred (dir.

1999:63). Uppdraget skall slutredovisas den 15

december 2000.

Regeringen uppdrog den 19 augusti 1999 åt

ÖCB att genomföra en uppföljning av 1996 års

funktionsgenomgång av funktionen

Telekommunikationer m.m.. Överstyrelsen

skulle enligt regeringens direktiv utreda hur

arbetet med att minska sårbarheten i

funktionen fortskrider. Överstyrelsen skulle

därvid utvärdera nuvarande inriktning och

uppläggning. Uppdraget redovisades till

regeringen den 4 juli 2000. Inom

Regeringskansliet har en beredning av de

förslag som ÖCB presenterat påbörjats.

Forskning

Överstyrelsen skall bl.a. samordna frågor om

gemensam försvarsforskning och på

regeringens uppdrag har ÖCB redovisat en

kunskaps- och forskningsstrategi för det civila

försvaret. Strävan är att få till stånd breda

fleråriga ramforskningsprogram som täcker

stora och för det civila försvaret viktiga

områden. Projekten bereds i dialog med den

eller de forskare som har kontaktats för

uppgiften samt andra intressenter inom det

civila försvaret.

Ett flertal funktionsansvariga myndigheter

inom det civila försvaret har även initierat olika

forskningsprojekt vilket ÖCB redovisat i en

samlad rapport till regeringen. Det rör bl.a.

områden som NBC-stridmedel, IT-hot,

ledningsfrågor och krishantering.

Syftet med forskning som bedrivs för det

civila försvaret är enligt ÖCB

kunskapsuppbyggnad dels som ett underlag

för beslut om en långsiktig inriktning, dels

som ett inslag i olika utbildningar för personal

inom olika funktioner.

Det internationella forskningssamarbetet

som ÖCB initierat avser för närvarande

forskning kring krishantering i ett nationellt

och internationellt perspektiv. Syftet är både

att förbättra den nationella

krishanteringsförmågan och att bidra till en

ökad krishanteringskompetens i vårt

närområde. Forskargrupper har etablerats i

Estland, Lettland, Polen och Ryssland.

Forskningsinriktningen inom det civila

försvaret har utvecklats till att omfatta

betydligt mer än det som av tradition kan anses

utgöra totalförsvarsforskning. Inom ÖCB har

ett arbete påbörjats som syftar till att

myndigheternas redovisning utvecklas så att

sambandet tydligt framgår mellan beställd

forskning och regeringens inriktning av det

civila försvaret. Regeringen anser att detta

arbete bör intensifieras.

Totalförsvarspliktiga uttagna med civilplikt

På regeringens uppdrag redovisade ÖCB den

25 februari 2000 det civila försvarets behov av

totalförsvarspliktiga uttagna med civilplikt

med grundutbildning som är längre än 60

dagar. Redovisningen innebär förslag om en

reducering från dagens årliga utbildningsvolym

om 2 100 totalförsvarspliktiga till en

utbildningsvolym efter 2001 omfattande 900

totalförsvarspliktiga. Regeringen har uppdragit

åt ÖCB att fördjupa analysen avseende

behovet av civilpliktiga avseende funktionen

Energiförsörjning. Uppdraget skall redovisas

senast den 1 oktober 2000. Regeringen avser

att behandla denna fråga i kommande

försvarspolitiska propositioner hösten 2001.

3.10.6 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverkets årliga revision avser den

verksamhet som den enskilda myndigheten

bedriver för de anslagsmedel som tilldelats

verksamheten. För funktionerna inom det

civila försvaret innebär detta att granskningen

avser funktionsansvariga myndigheters egen

verksamhet och inte all verksamhet som

bedrivs inom funktionen.

Myndigheter som i huvudsak bedriver

beredskapsverksamhet och där

Försvarsdepartementet har huvudansvaret är

Överstyrelsen för civil beredskap,

Civilbefälhavarna, Styrelsen för psykologiskt

försvar och Statens räddningsverk. För övriga

myndigheter inom civilt försvar utgör

beredskapsverksamheten endast en del av

myndighetens totala verksamhet. Detta

innebär att revisionens iakttagelser som

redovisas här endast avser den

beredskapsverksamhet som övriga

myndigheter genomfört.

Vad gäller beredskapsverksamhet har

revisionen, med undantag för Statens

räddningsverk, inte haft några invändningar i

revisionsberättelsen för 1999.

Riksrevisionsverket har meddelat följande

invändningar i revisionsrapport för

Räddningsverket: Den interna styrningen och

kontrollen vad avser redovisning av

beredskapstillgångar och de låneskulder som

uppkommer i samband med denna hantering

har inte fungerat tillfredsställande. Vidare

anser RRV att resultatredovisningen inte ger

en rättvisande återrapportering av

verksamhetens kostnader då endast direkta

kostnader redovisas i kommentarer till

verksamhetsmål och att samtliga kostnader

inte fördelats.

Mot bakgrund av ovan nämnda invändning

redogör regeringen under politikområdet

Skydd mot olyckor för de åtgärder

Räddningsverket redovisat samt ger

regeringens syn på myndighetens åtgärder

(avsnitt 4.8).

3.10.7 Budgetförslag

Som regeringen anförde i avsnitt 3.10.2

beräknas inte några större anslagssparanden

inom det civila försvaret uppkomma efter

2001. Regeringen avser dock besluta att vissa

myndigheter inom funktionerna under 2001

får disponera delar av det anslagssparande från

1999 som under 2000 fått användas först efter

beslut av regeringen.

3.10.7.1 6:4 Funktionen Civil ledning

Tabell 3.10 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

508 528

Anslags-

sparande

196 825

2000

Anslag

438 683

Utgifts-

prognos

591 819

2001

Förslag

488 507

2002

Beräknat

536 092

1

2003

Beräknat

549 465

1

1 Motsvarar 522 342 tkr i 2001 års prisnivå.

Inom funktionen Civil ledning har

Överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB),

länsstyrelserna och kommunstyrelserna

uppgifter. Anslaget finansierar från och med

2001 verksamhet som bedrivs av ÖCB som

funktionsansvarig myndighet. Även ÖCB:s

samordningsansvar vad gäller övergripande

frågor för det civila försvaret finansieras av

anslaget samt kvarstående

avvecklingskostnader för civilbefälhavarna.

Investeringsplan

Regeringens förslag: Förslaget till investeringsplan för Överstyrelsen för civil

 beredskap, såvitt avser

Funktionen Civil ledning, för perioden 2001- 2003 godkänns (tabell 3.11).

Tabell 3.11 Investeringsplan

Miljoner kronor

Total kostnad

Anskaffat

t.o.m. 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Skyddade ledningsplatser

252

212

15

26

Telesäkerhetsåtgärder

164

119

13

12

10

10

Elvira

239

99

35

35

35

35

Summa investeringar

655

430

63

73

45

45

Anslag

655

430

63

73

45

45

Summa finansiering

655

430

63

73

45

45

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under 2001, i fråga om

ramanslaget 6:4 Funktionen

Civil ledning, genomföra beställningar av kommunaltekniska anläggningar,

telesäkerhetsåtgärder,

skyddade ledningsplatser och signalskydd så att behovet av anslagsmedel efter

2001 för dessa och

tidigare beställningar uppgår till högst 55 000 000 kronor.

Tabell 3.12 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

100 160

72 690

105 500

Nya förpliktelser

66 370

74 000

37 000

Infriade förpliktelser*

-93 840

-41 190

-91 500

-37 500

-13 500

Utestående förpliktelser vid årets slut

72 690

105 500

51 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

124 000

132 000

55 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Regeringen beslutade den 21 juni 2000 att

ÖCB skall utveckla och från och med den

1 januari 2001 förlägga en teknisk enhet i

Sollefteå. Bakgrunden är regeringens

utvecklingsprogram för kommuner med

särskilda omställningsproblem främst på grund

av strukturomvandlingen inom

Försvarsmakten. Enheten är en utveckling av

delar inom funktionen Civil ledning och skall

uppfylla ett behov som finns hos

ledningsorganen inom det civila försvaret. Det

är av vikt att ledningsorganens förmåga stärks

och att den infrastruktur som bär upp

samhällsviktig verksamhet görs mindre sårbar.

Enheten skall bildas med inledningsvis ca 60

årsarbetskrafter med inriktning mot drift och

förvaltning av tekniska system hos

funktionsansvariga myndigheter, länsstyrelser

och kommuner. Medel för denna enhet har

beräknats under anslaget. Den 15 augusti 2000

redovisade ÖCB ett förslag på enhetens

utformning. Förslaget bereds för närvarande

inom Regeringskansliet.

De tre myndigheterna Civilbefälhavarna

skall avvecklas den 31 december 2000 (prop.

1999/2000:30, bet. 1999/2000:FöU2, rskr.

1999/2000:168). Regeringen har den 29 juni

2000 uppdragit åt ÖCB och Socialstyrelsen att

inom respektive myndighet, från och med den

1 januari 2001, inrätta en central stödresurs

som i första hand skall stödja den regionala

nivån inom det civila försvaret.

Regeringen avser att tilldela medel även

2001 för de frivilliga försvarsorganisationernas

verksamhet i Estland, Lettland, Litauen, Polen

och Ryssland.

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till de

verksamheter som är både anslags- och

avgiftsfinansierade.

Tabell 3.13 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

438 683

Pris- och löneomräkning

6 249

Överföring inom UO6

44 300

Justering av premiekompensation

-725

Förslag 2001

488 507

3.10.7.2 6:5 Funktionen Försörjning med

industrivaror

Tabell 3.14 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

82 279

Anslags-

sparande

93 380

2000

Anslag

57 151

Utgifts-

prognos

99 806

2001

Förslag

40 000

2002

Beräknat

115 123

1

2003

Beräknat

117 535

1

1 Motsvarar 112 937 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar den verksamhet som den

funktionsansvariga myndigheten ÖCB

genomför inom funktionen. Inom funktionen

har även länsstyrelserna uppgifter.

Beredskapsinvesteringar

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

för 2001 låta Överstyrelsen för civil beredskap

disponera en låneram i Riksgäldskontoret för

beredskapsinvesteringar till ett sammanlagt

belopp om 325 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Från och med

1998 övergick ÖCB till att lånefinansiera

beredskapsinvesteringar. Låneramen för 2001

skall täcka tidigare gjorda

beredskapsinvesteringar.

Mot bakgrund av den positiva

säkerhetspolitiska utvecklingen har ÖCB

föreslagit att resterande beredskapslager skall

säljas ut under förutsättning att marknaden så

medger. Regeringen anser att ÖCB bör

fortsätta utförsäljningen av befintliga

beredskapslager med målsättningen att

resterande lager skall vara utsålda vid utgången

av 2002, förutsatt att marknaden medger detta.

Den realisationsvinst som uppstår vid

utförsäljning av beredskapslager redovisas mot

inkomsttitel 2625. Under 1999 levererades

27 miljoner kronor in till statskassan för

försäljningen. Som resultat av övergången till

lånefinansiering av beredskapslagren

inlevererade ÖCB 535 miljoner kronor till

statskassan

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under 2001, i fråga om

ramanslaget 6:5 Funktionen

Försörjning med industrivaror, godkänna avtal om nya beredskapsåtgärder så att

behovet av

anslagsmedel efter 2001 för dessa och tidigare beställningar uppgår till högst

27 000 000 kronor.

Tabell 3.15 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

8 300

13 410

35 990

Nya förpliktelser

8 900

30 300

5 300

Infriade förpliktelser*

-3 790

-7 720

-15 900

-17 800

-7 590

Utestående förpliktelser vid årets slut

13 410

35 990

25 390

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

69 000

36 000

27 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Överstyrelsen har redovisat vilka åtgärder

som bedöms vara nödvändiga att genomföra

för att funktionen så långt som möjligt skall ha

en god förmåga vid utgången av försvars-

beslutsperioden. Åtgärderna omfattar bl.a.

intensifiering av omförhandling av tidigare

tecknade beredskapsavtal, ökade insatser på

omvärldsanalyser samt metod- och modell-

utveckling, branschanalyser med satsning på

kemi-, IT- och verkstadsbranscherna samt en

fortsatt analys av EU-medlemskapets betydel-

se för försörjningsberedskapen.

Regeringen bedömer att de åtgärder som

ÖCB avser att vidta utgör en rimlig avvägning

med hänsyn till den förändrade hotbilden.

Tabell 3.16 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

57 151

Pris- och löneomräkning

819

Överföring inom UO6

-17 970

Förslag 2001

40 000

3.10.7.3 6:6 Funktionen Befolkningsskydd

och räddningstjänst

Tabell 3.17 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

796 484

Anslags-

sparande

134 421

2000

Anslag

696 608

1

Utgifts-

prognos

689 520

2001

Förslag

593 809

2002

Beräknat

831 976

2

2003

Beräknat

852 031

2

1 Varav 4 931 tkr i samband med den ekonomiska vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 811 823 tkr i 2001 års prisnivå.

Statens räddningsverk är funktionsansvarig

myndighet. Anslaget finansierar åtgärder för

tillhandahållande och iordningställande av

skyddsrum och skyddade utrymmen,

tillhandahållande av andningsskydd, åtgärder

för varning, utrymning och inkvartering,

information om självskydd m.m. Anslaget

finansierar även åtgärder inom

räddningstjänsten, främst avseende förmågan

inom den kommunala räddningstjänsten under

höjd beredskap. Viktiga åtgärder inom detta

område är byggande av räddningscentraler,

utbildning av totalförsvarspliktiga

räddningsmän samt anskaffning av materiel för

höjd beredskap.

Anslagssparandet har främst uppkommit på

grund av att myndigheten övergått till

lånefinansiering av beredskapslager och

varningsmateriel samt vissa förseningar i

utbetalningar till frivilligorganisationer. Under

2000 har 90 103 000 kronor av

anslagssparandet förts bort som en indragning.

Beredskapsinvesteringar

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att för 2001 låta Statens

räddningsverk disponera en

låneram i Riksgäldskontoret för beredskapsinvesteringar till ett sammanlagt

belopp om 720 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Från och med 1998 övergick Räddningsverket till

att lånefinansiera

beredskapsinvesteringar. Låneramen för 2001 skall täcka tidigare gjorda

beredskapsinvesteringar

Investeringsplan

Tabell 3.18 Investeringsplan

Miljoner kronor

Total kostnad

Anskaffat

t.o.m. 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Räddningsmateriel

1 109

886

70

61

46

45

Varningsutrustning

183

69

38

28

28

18

Balder redovisningssystem

7

4

2

1

Summa investeringar

1 299

959

110

90

74

63

Lån

982

643

110

90

74

63

Anslag

317

316

Summa finansiering

1 299

959

110

90

74

63

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under 2001, i fråga om

ramanslaget 6:6 Funktionen

Befolkningsskydd och räddningstjänst, medge beställningar av skyddsrum och

ledningsplatser m.m. så

att behovet av anslagsmedel efter 2001 för dessa och tidigare beställningar

uppgår till högst

195 000 000 kronor.

Tabell 3.19 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

446 669

301 639

186 439

Nya förpliktelser

225 000

140 000

160 000

Infriade förpliktelser1

-321 300

-255 200

-203 200

-100 000

-43 239

Utestående förpliktelser vid årets slut

301 6392

186 439

143 239

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

540 000

490 000

195 000

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

2 Utestånde förpliktelser avviker med 48 730 tkr pga. ej ianspråktagna

bemyndiganden

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Räddningsverket skall fortsätta att fullfölja

den beslutade mer begränsade inriktningen för

befolkningsskyddet men även fortsättningsvis

arbeta med att stärka den kommunala

räddningstjänstens förmåga.

Räddningstjänsten behöver stärkas vad gäller

räddningscentraler samt personal- och

materieltillgång. Det är även av vikt att stärka

allmänhetens förmåga att handla rationellt vid

olyckor och vid andra störningar genom

självskyddskurser. Räddningsverket skall även

tillse att samhället har ett fungerande

varningssystem.

Med hänsyn till omvärldsläget är det möjligt

att begränsa åtgärderna inom funktionen och

prioritera fredsverksamheten (anslaget 7:4 i

politikområdet Skydd mot olyckor) inom

räddningstjänstområdet. Regeringen avser att

utreda det framtida behovet av

befolkningsskydd.

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till de

verksamheter som är både anslags- och

avgiftsfinansierade.

Tabell 3.20 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

696 608

Pris- och löneomräkning

8 597

Kompensation för

ålderspensionsavgifter för

totalförsvars-

pliktiga

30

Överföring inom UO6

-110 805

Justering av premiekompensation

-621

Förslag 2001

593 809

3.10.7.4 6:7 Funktionen Psykologiskt försvar

Tabell 3.21 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

19 173

Anslags-

sparande

7 199

2000

Anslag

18 523

Utgifts-

prognos

24 210

2001

Förslag

20 000

2002

Beräknat

22 466

1

2003

Beräknat

22 943

1

1 Motsvarar 22 030 tkr i 2001 års prisnivå.

Styrelsen för psykologiskt försvar är

funktionsansvarig myndighet. Anslaget

finansierar den verksamhet som SPF

genomför, såsom att bedriva verksamhet inom

forskning, beredskapsplanläggning och

utbildning samt information om

säkerhetspolitik och totalförsvar.

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Regeringen har den 31 maj 2000 uppdragit

åt ÖCB att genomföra en

funktionsgenomgång av funktionen

Psykologiskt försvar. Uppdraget skall också

utgöra ett underlag till utredningen om

principer för en bättre helhetssyn vid

planeringen för civilt försvar och beredskapen

mot svåra påfrestningar på samhället i fred (dir.

1999:63). Uppdraget skall slutredovisas den

15 december 2000. I avvaktan på denna

rapportering bedömer regeringen att

ambitionsnivån för funktionen ej bör höjas

utan kvarstå på en nivå motsvarande den som

gällt för 2000. Dock skall uppgifter tillkomma

som SPF övertar i samband med

Civilbefälhavarnas avveckling.

Styrelsen för psykologiskt försvar skall

stödja beredskapsplanering hos radio och TV-

företag. Allmänheten skall kunna nås med

konkret och korrekt myndighetsinformation.

Utöver befintligt VMA-system (viktigt

meddelande till allmänheten), anser regeringen

att SPF bör fortsätta projektarbetet med RDS-

varningar via lokalradiostationer.

Tabell 3.22 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

18 523

Pris- och löneomräkning

271

Överföring inom UO6

1 206

Förslag 2001

20 000

3.10.7.5 6:8 Funktionen Ordning och

säkerhet

Tabell 3.23 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

37 745

Anslags-

sparande

15 940

2000

Anslag

22 276

Utgifts-

prognos

26 972

2001

Förslag

22 841

2002

Beräknat

33 385

1

2003

Beräknat

34 057

1

1 Motsvarar 32 791 tkr i 2001 års prisnivå.

Rikspolisstyrelsen är funktionsansvarig

myndighet. Anslaget finansierar utbildning

och utrustning av den särskilda

beredskapspolisen.

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Rikspolisstyrelsen har bedömt att bl.a.

personal- och utbildningsläget och förmågan

vid längre el- och telebortfall inte är godtagbar.

Regeringen avser att särskilt följa effekterna av

de åtgärder som vidtas för att förbättra läget

inom dessa områden.

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till de

verksamheter som är både anslags- och

avgiftsfinansierade.

Tabell 3.24 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

22 276

Pris- och löneomräkning

-110

Kompensation för

ålderspensionsavgifter för

totalförsvars-

pliktiga

1 000

Överföring inom UO6

834

Justering av premiekompensation

-1 159

Förslag 2001

22 841

3.10.7.6 6:9 Funktionen Hälso- och sjukvård

m.m.

Tabell 3.25 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

186 158

Anslags-

sparande

127 618

2000

Anslag

80 725

Utgifts-

prognos

166 175

2001

Förslag

101 936

2002

Beräknat

170 844

1

2003

Beräknat

174 997

1

1 Motsvarar 166 636 tkr i 2001 års prisnivå.

Socialstyrelsen är funktionsansvarig

myndighet. Anslaget finansierar den

verksamhet som myndigheten genomför inom

funktionen.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under 2001, i fråga om

ramanslaget 6:9 Funktionen

Hälso- och sjukvård m.m., godkänna avtal och beställningar, såvitt avser

beredskapsåtgärder, så att

behovet av anslagsmedel efter 2001 för dessa och tidigare avtal och

beställningar uppgår till högst

12 000 000 kronor.

Tabell 3.26 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

14 900

5 300

15 200

Nya förpliktelser

5 300

15 000

10 000

Infriade förpliktelser*

-14 900

-5 100

-15 200

-5 000

-5 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

5 300

15 200

10 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

25 000

25 000

12 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser

Beredskapsinvesteringar

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att för 2001 låta Socialstyrelsen

disponera en låneram i

Riksgäldskontoret för beredskapsinvesteringar till ett sammanlagt belopp om 220

000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Från och med

1999 övergick Socialstyrelsen till att

lånefinansiera beredskapsinvesteringar.

Låneramen för 2001 skall täcka tidigare gjorda

beredskapsinvesteringar.

Inkomster från utförsäljning av

beredskapslager har redovisats mot

inkomsttitel 2625.

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Socialstyrelsen har redovisat vilka åtgärder

som bedöms vara nödvändiga att genomföra

för att funktionen så långt som möjligt skall ha

en god förmåga vid utgången av

försvarsbeslutsperioden. Åtgärderna omfattar

bl.a. lednings- och informationssystem,

omstrukturering av beredskapslager,

kompetensförsörj-ning, uppbyggnad av

kunskapscentra, teknisk funktionssäkerhet

samt omvärldsanalyser vad avser svåra

påfrestningar på samhället i fred.

Regeringen bedömer mot bakgrund av 1996

års försvarsbeslut att de åtgärder som

Socialstyrelsen avser att vidta är lämpliga med

hänsyn till den förändrade hotbilden.

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till de

verksamheter som är både anslags- och

avgiftsfinansierade.

Tabell 3.27 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

80 725

Pris- och löneomräkning

-404

Överföring inom UO6

22 079

Justering av premiekompensation

-464

Förslag 2001

101 936

3.10.7.7 6:10 Funktionen

Telekommunikationer m.m.

Tabell 3.28 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

249 851

Anslags-

sparande

14 239

2000

Anslag

195 000

Utgifts-

prognos

195 000

2001

Förslag

199 000

2002

Beräknat

202 572

1

2003

Beräknat

206 630

1

1 Motsvarar 199 000 tkr i 2001 års prisnivå.

Post- och telestyrelsen är funktionsansvarig

myndighet för funktionen

Telekommunikationer m.m.. Anslaget

finansierar upphandling för att tillgodose

samhällets behov av uthålliga

telekommunikationer i krig och vad gäller

fredstida hot.

När operatörerna själva vidtar åtgärder i sina

nät kan PTS upphandla kompletterande

beredskapsåtgärder. Detta minskar statens

kostnader totalt sett, men i gengäld belastas

inte alltid anslaget det år uppgiften budgeteras

varvid ett anslagssparande uppstår.

Anslaget skall även kunna användas till

åtgärder för skydd mot

informationsoperationer

Teleberedskapsavgift

Regeringens förslag: Avgiftsuttaget för teleberedskapsavgiften, såvitt avser

Funktionen

Telekommunikationer m.m., fastställs till sammanlagt högst 100 000 000 kronor

under 2001.

Skälen för regeringens förslag: En avgift tas

ut av teleoperatörerna i enlighet med

teleförordningen (1997:339) för finansiering

av åtgärder mot allvarliga fredstida hot och

påfrestningar på telekommunikationsområdet

Investeringsplan

Regeringens förslag: Förslaget till investeringsplan för Post- och

telestyrelsen, såvitt avser Funktionen

Telekommunikationer m.m., för perioden 2001-2003 godkänns (tabell 3.29).

Tabell 3.29 Investeringsplan

Miljoner kronor

Total kostnad

Anskaffat

t.o.m. 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Fullträffskyddade

teleanläggningar

193

87

46

40

10

10

Nätåtgärder

483

132

109

42

100

100

Prioriteringssystem

165

35

70

30

30

Informationssäkerhet och

skydd av IIP-nät

90

30

30

30

Reservkraft

76

25

1

10

20

20

Summa investeringar

1 007

244

191

192

190

190

Anslag

1 007

244

191

192

190

190

Summa finansiering

1 007

244

191

192

190

190

Bemyndiganden

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under 2001, i fråga om

ramanslaget 6:10 Funktionen

Telekommunikationer m.m., godkänna avtal och beställningar, såvitt avser

tjänster, utrustning och

anläggningar för beredskapsåtgärder, så att behovet av anslagsmedel efter 2001

för dessa och tidigare

avtal och beställningar uppgår till högst 150 000 000 kronor.

Tabell 3.30 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

302 5631

89 155

150 000

Nya förpliktelser

18 856

149 223

150 000

Infriade förpliktelser

-230 114

-88 378

-150 000

-90 000

-60 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

89 155

150 000

150 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

130 000

150 000

150 000

1 Infriade förpliktelser avviker med 2 150 tkr från beställt belopp pga.

förändring i betalningsutfallet

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Post- och telestyrelsen har redovisat vilka

åtgärder som bedöms nödvändiga för att höja

telefunktionens förmåga att motstå såväl

väpnat angrepp som svåra påfrestningar på

samhället i fred. Myndigheten planerar

införandet av ett system som möjliggör

prioritet i fasta och mobila nät för

samhällsviktiga funktioner. Vidare planeras

intrångsanalyser och skyddsåtgärder mot

intrång samt skyddsåtgärder för nät som bär

Internettrafik. En fullträffskyddad

teleanläggning i berg kommer att färdigställas

och fortsatt förstärkning av nätstrukturen

kring fullträffskyddade anläggningar i

storstäderna kommer att ske. En fortsatt

satsning måste ske för att öka flexibilitet och

skydd i transmissionsnät som långsiktigt är en

förutsättning för säkerhet åt alla slag av

telekommunikationer. Två till fyra

funktionsövningar kommer att genomföras.

Med den planering som PTS redovisat

bedömer regeringen att

telekommunikationernas förmåga är godtagbar

vid försvarsbeslutsperioden slut.

Tabell 3.31 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

195 000

Pris- och löneomräkning

-975

Överföring inom UO6

4 975

Förslag 2001

199 000

3.10.7.8 6:11 Funktionen Postbefordran

Tabell 3.32 Anslagsberäkning

Tusental kronor

1999

Utfall

13 808

Anslags-

sparande

1 547

2000

Anslag

11 000

Utgifts-

prognos

7 200

2001

Förslag

3 000

2002

Beräknat

8 118

1

2003

Beräknat

8 281

1

1 Motsvarar 7 975 tkr i 2001 års prisnivå.

Post- och telestyrelsen är funktionsansvarig

myndighet för funktionen Postbefordran.

Anslaget finansierar upphandling av tjänster,

utrustning och anläggningar för att trygga

samhällets behov av uthållig postbefordran

under höjd beredskap.

Anslagssparandet beror på att Posten AB

(Posten) under hösten 1999 beslöt att lägga

ned driftvärnet per den 31 december 1999. Det

anslagssparande på ca 4 000 000 kr som

beräknas vid utgången av 2000 beror också på

nedläggningen av driftvärnet.

Anslagsförbrukningen för 2000 inkluderar

avvecklingskostnader för denna nedläggning.

Regeringens överväganden

Regeringens förslag: Målet för Funktionen

Postbefordran är att verksamheten skall

bedrivas så att totalförsvarets behov av postal

kommunikation skall kunna tillgodoses under

höjd beredskap. Verksamheten skall bedrivas

så att de resurser och den beredskap som

skapas skall kunna utnyttjas vid svåra

påfrestningar på samhället i fred.

Skälen för regeringens förslag: Under avsnitt

3.10.4.3 redovisas regeringens bedömning

avseende funktionens förmåga vid utgången av

1999.

Post- och telestyrelsen bör fortsättningsvis

vara funktionsansvarig myndighet för

funktionen Postbefordran.

Postgiroverksamheten ingår enligt 1996 års

försvarsbeslut i funktionen. Postgirot Bank

Aktiebolag, som driver Postgiroverksamheten,

är emellertid ett bankaktiebolag och står

därmed under Finansinspektionens tillsyn.

Postgiroverksamheten bör därför endast

omfattas av funktionen Finansiella tjänster (jfr.

prop. 1996/97:4, s. 263) för vilken

Finansinspektionen är funktionsansvarig

myndighet under höjd beredskap. Mot

bakgrund av detta har målet för funktionen

ändrats.

Post- och telestyrelsen har, på regeringens

uppdrag, redovisat ett förslag till framtida

inriktning inom funktionen Postbefordran.

Myndigheten skulle därvid särskilt belysa

verksamheten fältpost. Post- och telestyrelsen

framhåller att konsekvensen av ett avlägset

invasionshot är att behovet av att vidmakthålla

ett driftvärn inom Posten inte längre är

angeläget. Posten beslutade att avveckla sin

driftvärnsorganisation per den 31 december

1999. Det förslag, avseende fältpost, som PTS

utarbetat tillsammans med Försvarsmakten

och Posten innebär att nuvarande fältpost-

organisation avvecklas. Ett nytt system för

post- och penningförsörjning i fält, som

bygger på samhällets ordinarie post- och

betalningsväsende, utvecklas inom Försvars-

maktens underhållsorganisation.

Regeringen anser att befordran av post så

långt som möjligt bör fungera normalt även

om landet drabbas av långa elavbrott,

störningar av transporter eller skador på

sorteringsanläggningar i samband med väpnat

angrepp. Kompetens avseende hantering av

svåra störningar på postfunktionen måste

finnas inom PTS och hos Posten. En

begränsad planeringsfunktion för

totalförsvarsåtgärder bör härutöver finnas kvar

vid Posten. Post- och telestyrelsen bör även

fortsättningsvis genom upphandling av

åtgärder säkra samhällets behov av postal

kommunikation under höjd beredskap och vid

svåra påfrestningar på samhället i fred.

Försvarsmakten bör själv ansvara för ett

system för post i fält för sina nationella och

internationella förband med stöd av samhällets

ordinarie postdistribution. Till följd av denna

förändrade inriktning för funktionen

tillsammans med nedläggningen av fältpost

och Postens driftvärn kan det årliga

resursbehovet för funktionen reduceras med ca

4 miljoner kronor till ca 8 miljoner kronor.

Tabell 3.33 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

11 000

Pris- och löneomräkning

-55

Överföring inom UO6

-7 945

Förslag 2001

3 000

3.10.7.9 6:12 Funktionen Transporter

Tabell 3.34 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

191 484

Anslags-

sparande

21 508

2000

Anslag

143 023

Utgifts-

prognos

159 288

2001

Förslag

163 000

2002

Beräknat

203 307

1

2003

Beräknat

207 357

1

1 Motsvarar 199 815 tkr i 2001 års prisnivå.

Överstyrelsen för civil beredskap är

funktionsansvarig myndighet. Anslaget

finansierar delfunktionerna Väghållning

(Vägverket), Järnvägstransporter och

Banhållning (Banverket), Sjötransporter

(Sjöfartsverket), Flygtransporter

(Luftfartsverket) och Landsvägstransporter

och Transportsamordning (ÖCB). Dessutom

ingår transporter av farligt gods på väg och

järnväg för vilket Statens räddningsverk

ansvarar.

Anslagssparandet från 1999 beror bl.a. på

beställning av materiel inom funktionen som

betalats först 2000.

Bemyndigande om ekonomiska förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under 2001, i fråga om

ramanslaget 6:12 Funktionen

Transporter, godkänna avtal och beställningar, såvitt avser tjänster, utrustning

 och anläggningar för

beredskapsåtgärder, så att behovet av anslagsmedel efter 2001 för dessa och

tidigare avtal och

beställningar uppgår till högst 25 000 000 kronor.

Tabell 3.35 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

1999

utfall

2000

prognos

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

10 000

5 000

5 000

Nya förpliktelser

5 000

5 000

25 000

Infriade förpliktelser*

-10 000

-5 000

-5 000

-12 500

-12 500

Utestående förpliktelser vid årets slut

5 000

5 000

25 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

115 000

85 000

25 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser

Regeringens överväganden

För Funktionen Transporter innebär Försvars-

maktens omdaning från invasionsförsvar till

insatsförsvar att behovet av stöd från civila

transportresurser kan komma att förändras.

Regeringen avser att till ÖCB ge i uppdrag att

senast den 1 mars 2001 i planeringsunderlaget

redovisa behovet av stöd avseende

transportresurserna.

Överstyrelsen har getts i uppdrag att i

samråd med Vägverket samt länsstyrelser och

Civilbefälhavarkanslier utreda och redovisat

konsekvenser av att överföra delfunktionen

Landsvägstransporter till Vägverket. I lämnad

utredning redovisas förslag att överföra

delfunktionen landsvägstransporter till

Vägverket. Regeringen anser att det finns goda

argument för den föreslagna förändringen och

bedömer att förslaget bör genomföras. Frågan

bereds för närvarande inom Regeringskansliet.

För respektive delfunktion återstår att

arbeta vidare med att utveckla förmågan från

godtagbar till god.

Tabell 3.36 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

143 023

Pris- och löneomräkning

-815

Överföring inom UO6

20 792

Förslag 2001

163 000

3.10.7.10 6:13 Funktionen Energiförsörjning

Tabell 3.37 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

198 740

Anslags-

sparande

181 899

2000

Anslag

211 000

Utgifts-

prognos

301 400

2001

Förslag

220 569

2002

Beräknat

238 290

1

2003

Beräknat

243 202

1

1 Motsvarar 233 950 tkr i 2001 års prisnivå.

Funktionen Energiförsörjning är indelad i två

delfunktioner. Statens energimyndighet är

funktionsansvarig myndighet och ansvarar

även för delfunktionen Bränsle- och

drivmedelsförsörjning. Affärsverket svenska

kraftnät ansvarar för delfunktionen

Elförsörjning.

Anslaget används för beredskapsinsatser

inom energiområdet som syftar till att inför

höjd beredskap dels vidmakthålla och utveckla

handlingsberedskapen för att möta störningar i

energiförsörjningen, dels minska känsligheten

för störningar inom elförsörjningsområdet.

Anslaget används främst för ersättningar som

beslutas enligt elberedskapslagen (1997:288)

och för myndighetsutövning enligt nämnda

lag. Huvudprincipen är att elföretagen är

skyldiga att mot ersättning vidta

beredskapsåtgärder som beslutas med stöd av

elberedskapslagen. Vidare bekostar anslaget

beredskapsinsatser för dammsäkerhet.

Elberedskapsavgift

Regeringens förslag: Avgiftsuttaget för

elberedskapsavgiften, såvitt avser Funktionen

Energiförsörjning, fastställs till sammanlagt

högst 200 000 000 kronor under 2001.

Skälen för regeringens förslag: En avgift tas

ut enligt elberedskapslagen (1997:288) för att

finansiera beredskapsåtgärder som beslutas

med stöd av nämnda lag.

Regeringens överväganden

Under avsnitt 3.10.4.3 redovisas regeringens

bedömning avseende funktionens förmåga vid

utgången av 1999.

Samhällets elberoende och elsystemets

karaktär motiverar fortlöpande aktiva insatser

för att minska sårbarheten. Mot bakgrund av

de överväganden som redovisats av regeringen

i budgetpropositionen för 1999 (prop.

1998/99:1 utg.omr. 6, Totalförsvar,

Funktionen Energiförsörjning) och i

regeringens Förändrad omvärld omdanat

försvar (prop. 1998/99:74, bet. 1998/99:FöU1,

rskr. 1998/99:222) uppdrog regeringen därför i

april 1999 åt ÖCB att genomföra en

funktionsgenomgång av delfunktionen

Elförsörjning. Uppdraget skulle genomföras i

samverkan med Affärsverket svenska kraftnät,

övriga berörda myndigheter och med

företrädare för företagen inom elförsörjningen.

Uppdraget redovisades i december 1999.

Den av ÖCB genomförda

funktionsgenomgången av delfunktionen

Elförsörjning har resulterat i förslag vad gäller

beredskapsverksamhetens inriktning,

organisation, m.m. Vad beträffar ÖCB:s

förslag om översyn av funktionsindelningen

inom det civila försvaret har regeringen

beslutat att överlämna frågan till utredningen

(Fö 1999:04) om principer för en bättre

helhetssyn vid planeringen för civilt försvar

och beredskapen mot svåra påfrestningar på

samhället i fred. Vad gäller ÖCB:s förslag

rörande beredskapsverksamhetens inriktning

avser regeringen bl.a. tillse att en helhetssyn

utvecklas som omfattar beredskapsåtgärder

såväl på den eloperativa sidan som på

användarsidan och att åtgärder bör vägas mot

varandra vad gäller kostnader och effekt.

Vidare kommer de ömsesidiga

beroendeförhållandena som finns mellan

elförsörjningen och telekommunikationerna

vid elavbrott att analyseras närmare.

Möjligheten för investeringar i teknisk

utrustning bör undersökas i syfte att kunna

förbättra att i en krissituation styra knappa

eltillgångar till prioriterade användare.

Utvecklingen på gasturbinsidan bör följas som

en del av bevakningen av tillgång till

reservkraft i syfte att skapa bättre

förutsättningar för ö-drift i en krissituation.

Möjligheterna att bergförlägga eller på annat

sätt effektivt skydda strategisk och

svårreparerad utrustning i stam- och

regionnäten bör studeras. Regeringen avser

bl.a. ställa högre krav på de civila

totalförsvarsfunktionernas analyser av den

egna funktionens elberoende och att väl

fungerande rutiner skapas för att insamla,

sammanställa och vidarerapportera sådana

uppgifter.

Som redovisats ovan överväger regeringen

för närvarande ett antal åtgärder för att minska

sårbarheten inom elförsörjningen, bl.a. utifrån

de konkreta förslag som ÖCB lämnat i sin

rapport i december 1999 från genomgången av

delfunktionen Elförsörjning. Resultatet av

dessa överväganden kommer att redovisas för

riksdagen i ett senare sammanhang.

De flesta totalförsvarsfunktioner är starkt

beroende av en fungerande elförsörjning för

funktionens förmåga att klara sin uppgift.

ÖCB redogör i sitt planeringsunderlag 2001

för det civila försvarets förmåga bedömningar

och föreslår, i enlighet med bl.a. intentionerna i

regeringens prop. 1999/2000:30 Det nya

försvaret, att planeringen inom det civila

försvaret inriktas mot att säkra viktiga

infrastrukturområden. Infrastrukturfunktioner

som t.ex. energiförsörjning prioriteras och

ÖCB föreslår att ökade ekonomiska resurser

avsätts för att minska sårbarheten inom

funktionen. Regeringen delar ÖCB:s

bedömning och har därför i förhållande till

2000 beräknat större ekonomiska resurser för

funktionen Energiförsörjning.

Tabell 3.38 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

211 000

Pris- och löneomräkning

-1 055

Överföring inom UO6

10 624

Förslag 2001

220 569

3.11 Totalförsvarsgemensamma

verksamheter

Omfattning

Verksamheterna har till huvudsaklig uppgift

att stödja övriga verksamheter inom politik-

området Försvarspolitik. De totalförsvars-

gemensamma verksamheterna omfattar

materielförsörjning, personalförsörjning, kom-

petensutveckling, forskning och utveckling

samt signalspaning m.m. Verksamheterna

finansieras till största delen genom avgifter

men även till del av anslag över statsbudgeten.

De totalförsvarsgemensamma

verksamheterna omfattar Försvarets

materielverk, anslaget 6:14 Totalförsvarets

pliktverk, anslaget 6:15 Försvarshögskolan,

anslaget 6:16 Försvarets radioanstalt, anslaget

6:17 Totalförsvarets forskningsinstitut,

anslaget 6:18 Stöd till frivilliga

försvarsorganisationer inom totalförsvaret

samt anslaget 6:19 Vissa mindre nämnder.

3.11.1 Resultatbedömning

Materielförsörjning

Materielförsörjningen stöds av Försvarets

materielverk. För att effektivisera

verksamheten har Materielverket under 1999

bedrivit ett förändringsarbete, det s.k. Athena-

projektet. Resultatet är en ny

processorienterad organisation som inrättats

fr.o.m. den 1 januari 2000. Den nya

organisationsstrukturen kommer att medföra

en personalreduktion om 450 personer. En

årlig kostnadsminskning om 230 miljoner

kronor beräknas kunna uppnås fr.o.m. 2001.

Vidare har Försvarets materielverk genomfört

ett omfattande arbete med 2000-säkringen av

Försvarets materielverk och Försvarsmaktens

system, vilket inneburit att övrig utveckling av

interna informationssystem m.m. inte kunnat

genomföras enligt planerna.

Försvarets materielverks planerings- och

beslutsstöd till totalförsvarsmyndigheter har

främst genomförts som stöd till Försvars-

maktens materielplanering, varvid underlag har

lämnats till Försvarsmakten vid tre tillfällen.

Omförhandlingar med industrin har

genomförts för att frigöra medel för angelägna

investeringar.

Följande har prioriterats vad avser

anskaffning och utveckling av materiel:

Kryptotelefon 710, Stridsfordon 90, JAS 39

Gripen, Ubåt Gotland och Generell Teknisk

Plattform. Omsättningen för Materielverket

har minskat avsevärt till följd av att antalet

beställningar minskat, men hålls uppe av

leveranser inom ett fåtal stora projekt där

serieleveranser pågår (bl.a. JAS 39 Gripen,

Stridsvagn 121/122 och Stridsfordon 90).

Materielverkets milstolpseffektivitet, dvs.

andelen milstolpar som uppfylls inom

överenskommen tid i förhållande till antalet

planerade milstolpar, förbättrades markant

under 1999. Denna utveckling har dock

temporärt brutits under första halvåret 2000,

vilket bl.a. är ett resultat av att Försvarets

materielverk inte hunnit offerera i den takt

som beställningarna inkommit från

Försvarsmakten. Orsaken kan bl.a. härledas till

den omarbetade materielplanen och

rekryteringssvårigheter inom Försvarets

materielverk.

Andelen omförhandlade kundbeställningar

hos Materielverket har minskat något (från 31

procent till 29 procent) men är på en fortsatt

hög nivå. Dessa orsakas bl.a. av

omprioriteringar i materielplanen och ändrat

innehåll i kundbeställningarna.

Personalförsörjning

Personalförsörjningen avseende

totalförsvarspliktig personal stöds av

Totalförsvarets pliktverk. Under 1999

mönstrade och antagningsprövade 48 872

personer, varav 504 kvinnor. Av dessa skrevs

19 308 in till värnplikt och 2 194 till civilplikt.

Övriga skrevs in till utbildningsreserven, var

inte tjänstgöringsskyldiga eller, i samband med

kvinnors antagningsprövning, samtyckte inte

till inskrivning.

Av de totalförsvarspliktiga som skrivs in till

grundutbildning påbörjar 70 procent sin

grundutbildning under följande år. Totalt

24 001 registerkontroller har genomförts i

anslutning till inskrivningen för att hindra

olämplig personal att fullgöra grundutbildning

och 329 kontroller har medfört ändrade

inskrivningsbeslut.

Antalet kvinnor som antagningsprövades

under 1999 har minskat med 110 jämfört med

1998. Även antalet kvinnor som efter

antagningsprövningen skrevs in till

grundutbildning har från 1998 till 1999

minskat från 341 till 242. Antalet

intresseanmälningar av kvinnor för att

genomgå antagningsprövning var större än

tidigare år samtidigt som antalet återtagna

intresseanmälningar också var större än

tidigare år.

Totalförsvarets pliktverk har skrivit in färre

totalförsvarspliktiga som fullgör värnplikt än

vad Försvarsmakten har beställt. Regeringen

beslutade våren 1999 att värnpliktsvolymen för

2000 och 2001 skall reduceras till ca 15 000

totalförsvarspliktiga med anledning av

övergången till ny insatsorganisation och

förändringar i grundorganisationen. Försvars-

makten har däremot inte ändrat sina

beställningar hos Totalförsvarets pliktverk,

som därför medvetet har planerat för en låg

uppfyllnad av Försvarsmaktens beställningar.

Inom det civila försvaret uppgår differensen

till fyra procent vilket beror på för sena

beställningar av utbildningsanordnarna hos

Totalförsvarets pliktverk.

Antalet ändrade inskrivningsbeslut har inte

minskat. Anledningen är förändringarna inom

både det civila och det militära försvaret, vilka

påverkar utbildningsvolymerna av

totalförsvarspliktiga. Andelen avgångar under

grund-utbildning har inte minskat generellt

men Totalförsvarets pliktverk har vid några

garnisoner genomfört riktade åtgärder mot

både totalförsvarspliktiga och befäl. Vid dessa

garnisoner har avgångarna minskat med ca 50

procent.

Totalförsvarets pliktverk har uppfyllt

beställningarna avseende antalet

totalförsvarspliktiga för repetionsutbildning.

På grund av en låg verksamhetsvolym och

höga fasta kostnader redovisar

verksamhetsgrenen en förlust och en kraftigt

ökad timkostnad.

Som framgår av förra årets

budgetproposition (prop. 1999/2000:1,

utgiftsområde 6, avsnitt 6.7) avbröts

utvecklingen av den del av Totalförsvarets

pliktverks informationssystem som skall stödja

krigsplacering och övrig personalredovisning

inom det militära försvaret.

Kompetensutveckling inom totalförsvaret

Kompetensutveckling inom totalförsvaret och

chefsutveckling såväl civilt som militärt stöds

av Försvarshögskolan.

Utbildningsverksamheten inom

Försvarshögskolan består av tre skilda delar:

- Högre chefsutbildning för

totalförsvaret,

- Militär chefs- och specialistutbildning

och

- Civil chefs- och specialistutbildning .

Utbildningen är helt avgiftsfinansierad och

Försvarsmakten är den största beställaren.

Skolans utbildning har utvecklats både till

omfång och innehåll där olika former av

internationell krishantering mot bakgrund av

omvärldsutvecklingen har blivit en viktig

komponent.

Fackprogram har introducerats för att

kunna möta Försvarsmaktens behov av

specialutbildningar för kompetensutveckling

av officerare. Försvarshögskolan pekar dock på

vissa problem med beläggningen. För en

framtida kvantitativt mindre Försvarsmakt är

det av största vikt att finna en balans mellan

behovet av specialkompetens och

kostnadseffektiviteten i att bedriva småskalig

specialistutbildning. Denna avvägning är

avgörande för dimensionering av högre

specialistutbildningar inom totalförsvaret.

Integreringen av forskning och utbildning

har fördjupats för att kvalitetssäkra de

utbildningar som Försvarshögskolan

arrangerar. Skolans anslagsfinansierade

verksamhet omfattar grundforskning som skall

bygga upp vetenskaplig grund för

undervisningen, forskning inom

säkerhetspolitik och militärhistoria samt

informationskrigsföring. Inom

grundforskningen har Försvarshögskolan

eftersträvat fasta forskningsresurser, dvs.

professurer och rekryteringstjänster vid alla

institutioner, för att möjliggöra utveckling av

nya forskningsprojekt och handledning av

doktorander. Tre professorer har anställts i

syfte att stärka skolans vetenskapliga grund.

Samtliga institutioner har därmed antingen en

professor eller en adjungerad professor som

kan leda institutionens vetenskapliga forskning

och utveckling.

Signalspaning m.m.

Försvarets radioanstalt har bidragit med

underrättelser om förhållanden i vår omvärld

som kan påverka vårt land i politiskt,

säkerhetspolitiskt eller militärt avseende.

Försvarets radioanstalt har också bidragit med

underrättelser till stöd för svenskt

utrikespolitiskt agerande.

De säkerhetspolitiska förändringarna under

1990-talet har inneburit att Försvarets

radioanstalts ekonomiska resurser under de

senaste åren har kunnat reduceras.

Myndigheten har anpassat sig till detta och

rationaliserat verksamheten genom att lägga

ned fasta stationer och investera i

automatiserad utrustning. Försvarets

radioanstalt har vidare genomfört en

genomgripande omorganisation under 1999.

Genom omorganisationen samordnas militär

och icke-militär signalspaning på ett effektivare

sätt och möjliggör en bättre beredskap för att

följa upp nya hot och risker.

Forskning och utveckling

De genomgripande förändringar som planeras

för totalförsvaret har i hög grad präglat

forsknings- och utbildningsverksamheten

under 1999. Försvarets forskningsanstalt har

tillsammans med det militära försvaret tagit

fram forsknings- och teknologiplaner och även

förslag till demonstratorer. Samverkan med

universitet och högskolor har vidareutvecklats

och därtill har det internationella samarbetet

vuxit.

Under 1999 utvärderades

Forskningsanstaltens avdelning för vapen och

skydd samt institutionen för kärnvapen och

strålningsvetenskap av internationella

expertgrupper. Utvärderingen visar att den

vetenskapliga kvaliteten är hög och inom vissa

områden i världsklass. Emellertid

konstaterades att vissa organisatoriska

förbättringar kan göras och institutionernas

strategier kan utvecklas.

Arbetet med att öka synergieffekterna av

den militära forskningen har fortsatt och

Forskningsanstalten har ökat sitt kontaktnät

utanför totalförsvaret. Flygtekniska

försöksanstalten har i första hand genom ett

ökat internationellt samarbete tagit tillvara de

synergieffekter som kan uppnås inom

området. Samarbetet har bl.a. syftat till att

uppnå ett rationellt utnyttjande av

provningsanläggningar.

1999 var det femte året av uppdragsstyrning

av Forskningsanstalten och dess

planeringsprocess har givit förbättrade

möjligheter till dialog med Försvarsmakten.

Den affärsmässiga relationen har ytterligare

utvecklats genom införandet av

milstolpsförfarande med betalning vid

leverans.

När det gäller säkerställandet av egen

kompetens för framtida behov har

Forskningsanstalten uttryckt vissa farhågor

angående personalavgångar och rekrytering,

där bl.a. löneutvecklingen har viss betydelse

för myndighetens förmåga att attrahera

kompetent personal. Myndigheten har vidtagit

ett antal åtgärder för att öka beredskapen för

framtida behov, både personellt och

forskningsmässigt.

Flygtekniska försöksanstalten har under

1999 på regeringens uppdrag låtit genomföra

en oberoende utvärdering av

verksamhetsgrenen Aerodynamik. Resultatet

av utvärderingen gav Försöksanstalten ett

mycket gott betyg inom området. Ett par

påpekanden gjordes dock, nämligen att

kompetens bör överföras till yngre

medarbetare och att det bör göras

nyinvesteringar för att modernisera den

utrustning som används i

experimentverksamheten.

Flygtekniska försöksanstalten redovisar att

dess timtaxor varit låga under hela 1990-talet

och att inga förändringar gjordes under 1999.

Myndighetens konkurrenskraft ligger till stor

del i den höga effektiviteten, vilket bl.a. beror

på den låga personaltätheten. Under 1990-talet

har Försöksanstaltens rationaliseringar främst

skett genom personalreduceringar på den

administrativa sidan. Under 1999 har detta

medfört besparingar på 3 - 5 procent.

Nämnder m.m.

Till området hör verksamheter som bedrivs av

Överklagandenämnden för totalförsvaret,

Totalförsvarets chefsnämnd och vissa mindre

nämnder. Nämnderna har redovisat att

verksamheten genomförts enligt uppställda

mål och riktlinjer. Regeringen ger bidrag till

Svenska Röda Korset och Centralförbundet

Folk och Försvar. Dessa har redovisat en

verksamhet under 1999 som motsvarar syftet

med statsbidraget.

Frivillig försvarsverksamhet

Berörda myndigheter redovisar att

verksamheten avseende den frivilliga

försvarsverksamheten har påverkats av

förändringarna i totalförsvaret. Till exempel

har rekryteringen minskat.

Internationell verksamhet

Myndigheternas internationella engagemang

och samarbete tenderar att bli en alltmer

integrerad del av den ordinarie verksamheten.

För vissa av myndigheterna är detta en

förutsättning för att kunna uppnå en

behovsanpassad verksamhet. Merparten av

samarbetet sker inom ramen för bilaterala

respektive multilaterala avtal.

Det internationella engagemanget har i

första hand varit av stor betydelse för materiel-

och forskningsområdet men även inom ramen

för utbildningsrelaterade frågor tenderar det

internationella samarbetet att bli allt mer

betydelsefullt.

Miljöarbete

Flertalet totalförsvarsgemensamma

myndigheter har redovisat goda resultat i

arbetet med införandet av

miljöledningssystem. Myndigheterna har inom

ramen för detta arbete redovisat olika åtgärder

som vidtagits för att öka miljömedvetenheten

hos den egna personalen.

Jämställdhetsarbete

De totalförsvarsgemensamma myndigheterna

har genom olika åtgärder arbetat för att främja

jämställdhet på de egna arbetsplatserna.

Därutöver har Totalförsvarets pliktverk arbetat

aktivt för att få fler kvinnor att fullgöra

grundutbildning. Totalförsvarets pliktverk har

i Östergötlands län genomfört försök för att

öka rekryteringen av kvinnor. En ökning av

inkomna intresseanmälningar kunde noteras

där. En motsvarande ökning märktes dock

även i andra län där dessa åtgärder inte

vidtagits.

Totalförsvarets pliktverk strävar efter att i

minsta möjliga mån ändra kvinnors

inskrivningsbeslut för att få fler kvinnor att

fullgöra grundutbildning.

Försvarsmaktens bedömning

Av Försvarsmaktens bedömningar av

respektive totalförsvarsgemensam myndighets

levererade tjänster och produkter framgår att

dessa myndigheter i allt väsentligt uppfyllt de

kvalitetskrav och behov som Försvarsmakten

har haft. Försvarsmakten har dock framhållit

att olika organisationsstrukturer samt

planerings- och ekonomisystem hos vissa

myndigheter har negativt påverkat

effektiviteten i arbetet. Detta avser berörda

myndigheter nu åtgärda genom att bl.a.

omarbeta ingångna samarbets- och ramavtal.

Regeringens bedömning

Regeringens sammantagna bedömning är att

de totalförsvarsgemensamma myndigheternas

verksamhet och produktion som helhet

bedrivits enligt de krav som regeringen har

ställt. Samtidigt konstaterar regeringen att

myndigheterna i hög grad påverkats av den

förändringsprocess som nu pågår inom

försvaret, vilket i några fall lett till begränsad

måluppfyllnad. De anpassningsåtgärder som

myndigheterna i detta avseende redovisat,

bedömer regeringen vara ändamålsenliga.

Regeringen bedömer att nämndernas

verksamhet och den frivilliga

försvarsverksamheten bedrivs med gott

resultat.

3.11.2 Inriktning

Ominriktningen av försvaret påverkar

inriktningen av den totalförsvarsgemensamma

verksamheten. Nya och förändrade uppgifter

inom politikområdet påverkar i hög

utsträckning även verksamhetsområdet.

Myndigheterna har redan inlett en anpassning

till de förändrade omvärldsförutsättningarna.

Ominriktningen kommer under en längre tid

påverka utformningen av myndigheternas

verksamhet.

Internationaliseringen av politikområdet

och den ökande betydelsen av internationellt

samarbete ställer ökade krav på de

totalförsvarsgemensamma verksamheterna i

form av kompetens inom olika områden. Ett

aktivt deltagande i olika internationella fora är

således av stor betydelse.

Försvarsmaktens omställning ställer

förändrade krav på

materielförsörjningsprocessen, som för

närvarande är föremål för utredning.

Försvarsmaktens omställning innebär bl.a. att

materielinvesteringarna måste inriktas mot

system som klarar informations- och

ledningskrigföring.

Personalförsörjningsområdet måste

anpassas mot ändrade utbildningsvolymer av

totalförsvarspliktiga samt Försvarsmaktens

minskade behov av personalredovisning m.m.

En ytterligare faktor som påverkar

verksamhetsområdet är Pliktutredningens

förslag (SOU 2000:21 Totalförsvarsplikten)

om ett förändrat mönstrings- och

inskrivningssystem. Pliktutredningens

betänkande remissbehandlas för närvarande.

Den framtida Försvarsmakten kommer att

vara mycket kompetensintensiv vilket starkt

påverkar utformningen och inriktningen av

utbildning och forskning. För att tillmötesgå

de framtida behoven är det av stor vikt att

arbetet med att kvalitetssäkra utbildningarna

och stärka den vetenskapliga grunden

fortsätter. Mot denna bakgrund ser

Försvarshögskolan bl.a. över skolans framtida

lokalbehov.

Riksdagen har beslutat att Försvarets

forskningsanstalt och Flygtekniska

försöksanstalten skall läggas ned den 31

december 2000 samt att en ny myndighet för

försvarsforskning skall inrättas den 1 januari

2001 (prop. 1999/2000:97, bet.

1999/2000:FöU6, rskr. 1999/2000:223). En

särskild utredare (Fö 2000:04) förbereder

inrättandet av den nya myndigheten.

Regeringen har den 24 augusti 2000 beslutat

att inrätta den nya myndigheten samt att

myndighetens namn skall vara Totalförsvarets

forskningsinstitut. Den säkerhetspolitiska

utvecklingen och det ökade internationella

samarbetet har inneburit förändringar för

inriktningen av försvarsforskningen. Inom

ramen för målet att anpassa verksamheten till

förändrade förutsättningar är det av särskild

betydelse att den nya myndigheten verkar för

att synergieffekter mellan civil och militär

forskning samt nationell och internationell

forskning tillvaratas. Den nya myndighetens

framtida inriktning och utformning kommer i

flera avseenden att påverkas av resultatet från

utredningarna om forskning och utveckling

inom totalförsvaret (dir. 2000:14) respektive

materielförsörjning för det militära försvaret

(dir. 2000:13).

Regeringen anser att de frivilliga

försvarsorganisationerna genom sitt starka

engagemang och sin breda kompetens inom

skilda områden i samhället utgör en viktig

resurs för landets försvar. Stödet skall även

fortsättningsvis lämnas till de frivilliga

försvarsorganisationerna så att deras

verksamhet främjar försvarsviljan och ger

försvarsverksamheten en bred folklig

förankring. Den närmare inriktningen av de

frivilliga försvarsorganisationerna är beroende

av de resultat som utredningen om den

frivilliga försvarsverksamhetens framtida

inriktning och uppgifter inom totalförsvaret

redovisar (dir. 1999:95). Utredningen skall

lämna sitt betänkande den 28 februari 2001.

Regeringen anser att de olika nämnderna

skall fortsätta sin verksamhet enligt gällande

riktlinjer samt att statsbidraget till Svenska

Röda Korset och Centralförbundet Folk och

Försvar skall bestå.

3.11.3 Revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket har lämnat invändning

mot Totalförsvarets pliktverks årsredovisning

med anledning av myndighetens

avskrivningstid för immateriella tillgångar.

Enligt 19 § bokföringsförordningen

(1979:1212) skall avskrivning ske med skäligt

belopp dock minst en femtedel, om ej på

grund av särskilda omständigheter avskrivning

med en mindre del får anses överensstämma

med god redovisningssed. Riksrevisionsverket

anser inte att Totalförsvarets pliktverks

tillämpade avskrivningstid för investeringar i

informationssystemet PLIS uppfyller detta.

Riksrevisionsverket belyser i sin invändning

en viktig princip i bokföringsförordningen.

Regeringen anser i likhet med

Riksrevisionsverket att den av Totalförsvarets

pliktverks redovisade avskrivningstiden om 12

år inte kan överensstämma med god

redovisningsed. En avskrivningstid om 5 år

kommer dock att innebära ökade kostnader

för Totalförsvarets pliktverk, vilket kommer

att påverka myndighetens verksamhet menligt.

Även om det inte kan anses föreligga sådana

särskilda omständigheter som avses i 19 §

bokföringsförordningen, har regeringen funnit

att informationssystemet bör vara avskrivet vid

utgången av 2007 och beslutat i enlighet med

detta.

3.11.4 Budgetförslag

3.11.4.1 Försvarets materielverk

Försvarets materielverk är en avgiftsfinansierad

myndighet med uppgift att anskaffa,

vidmakthålla och avveckla materiel på uppdrag

av främst Försvarsmakten. Vidare biträder

Försvarets materielverk Försvarsmakten i fråga

om långsiktig materielförsörjningsplanering

samt materielsystemkunskap.

För de enskilda uppdragen utformar

Försvarets materielverk offerter utifrån

Försvarsmaktens fastställda materielplan.

Försvarsmakten lägger sedan kundbeställ-

ningar på Försvarets materielverk. Kund-

beställningarna utgör ett åtagande för

Försvarets materielverk gentemot kunden och

är grunden för uppföljningen av Försvarets

materielverks resultat och måluppfyllnad.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att,

genom en kredit i Riksgäldskontoret om högst

23 000 000 000 kronor, tillgodose Försvarets

materielverks behov av rörelsekapital för

budgetåret 2001.

Skälen för regeringens förslag: Materielverket

behöver ett rörelsekapital för att finansiera

förskott till industrin och övrigt behov av

rörelsekapital. Regeringen föreslår, mot

bakgrund av hittills utnyttjat kreditutrymme

och av det bedömda framtida kreditbehovet att

krediten i Riksgäldskontoret sänks från

30 000 000 000 kronor till högst

23 000 000 000 kronor.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.39 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverk-

samhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt - kostnad)

Utfall 1999

(varav

tjänsteexport)

19 729 000

(7 800)

19 819 000

(7 100)

-90 000

(700)

Prognos 2000

(varav

tjänsteexport)

20 285 000

(15 000)

20 285 000

(14 000)

0

(1 000)

Budget 2001

(varav

tjänsteexport)

22 342 000

(30 000)

22 342 000

(29 000)

0

(1 000)

Försvarets materielverk får disponera

intäkterna från den avgiftsbelagda

verksamheten. Det negativa resultatet under

1999 på ca 90 miljoner kronor beror i

huvudsak på engångskostnader i samband med

omstruktureringen och övergången till en ny

organisation

Investeringsplan

Regeringens förslag: Förslaget till investeringsplan för Försvarets materielverk

 för perioden 2001 - 2003

godkänns (tabell 3.40).

Tabell 3.40 Investeringsplan

Miljoner kronor

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Investeringar > 1 miljon kronor,

varav

- Provplatser

- IT-utveckling

- övrigt

122

48

62

12

141

33

80

28

113

33

74

6

96

33

49

14

Investeringar 

14

17

18

18

Summa investeringar

136

158

131

114

Lån i Riksgäldskontoret

136

158

131

114

Summa finansiering

136

158

131

114

3.11.4.2 6:14 Totalförsvarets pliktverk

Tabell 3.41 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

239 435

Anslags-

sparande

5 395

2000

Anslag

237 834

Utgifts-

prognos

237 834

2001

Förslag

253 140

2002

Beräknat

258 467

1

2003

Beräknat

264 163

1

1 Motsvarar 253 140 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras av Totalförsvarets

pliktverk för mönstring, antagningsprövning,

inskrivning och stöd under grundutbildning

samt enskilda ärenden.

Vidare finansierar anslaget Pliktverkets

verksamhet med att ge myndigheter och andra

som har bemanningsansvar inom totalförsvaret

stöd och service avseende bemanning med

totalförsvarspliktiga som skrivs in för civil-

eller värnplikt och i fråga om redovisning av

annan personal inom totalförsvaret samt lämna

stöd och service till utbildningsanordnarna i

fråga om totalförsvarspliktigas tjänstgöring.

Dessa verksamheter finansieras även till del av

avgiftsinkomster.

Anslagssparandet beräknas bli förbrukat

under 2000.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.42 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverk-

samhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt - kostnad)

Utfall 1999

75 691

73 575

2 116

Prognos 2000

59 200

67 200

-8 000

Budget 2001

55 000

56 000

-1 000

Huvuddelen av den avgiftsbelagda

verksamheten avser tjänster Totalförsvarets

pliktverk lämnar till Försvarsmakten även om

tjänsterna till andra uppdragsgivare har ökat. I

och med den pågående förändringen av

totalförsvaret kommer efterfrågan på den

avgiftsbelagda verksamheten att minska.

Totalförsvarets pliktverk får disponera

intäkterna från den avgiftsbelagda

verksamheten.

Tabell 3.43 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

237 834

Pris- och löneomräkning

3 711

Justering av premiekompensation

11 595

Förslag 2001

253 140

I budgetpropositionen för 2000 justerades

anslag för att kompensera för ökade kostnader

för premier för de statliga avtalsförsäkringarna.

En ytterligare ändring görs nu med anledning

av att justeringen inte på ett korrekt sätt tog

hänsyn till att Pliktverket är både anslags- och

avgiftsfinansierad.

3.11.4.3 6:15 Försvarshögskolan

Tabell 3.44 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

24 463

Anslags-

sparande

5 595

2000

Anslag

27 602

Utgifts-

prognos

28 084

2001

Förslag

31 445

2002

Beräknat

32 024

1

2003

Beräknat

32 676

1

1 Motsvarar 31 445 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget disponeras av Försvarshögskolan för

forskning och utveckling m.m. Dessutom

finansieras verksamheten inom Delegationen

för militärhistorisk forskning från anslaget.

Försvarshögskolan skall genom utbildning

och forskning stödja totalförsvarets

kompetensuppbyggnad samt chefsutveckling

av både civil och militär personal. Det ökande

inter-nationella engagemanget inom

totalförsvaret skall återspeglas i

Försvarshögskolans verksamhet.

Verksamheten finansieras huvudsakligen

genom avgifter.

Av anslaget har regeringen beräknat

18 miljoner kronor för uppbyggnad av

Försvarshögskolans vetenskapliga grund. Det

skall motsvara en professur och en

rekryteringstjänst inom vart och ett skolans

kärnämnen.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.45 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverk-

samhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt - kostnad)

Utfall 1999

267 075

252 269

14 806

Prognos 2000

291 700

291 700

0

Budget 2001

299 100

299 100

0

Försvarshögskolan får disponera intäkterna

från den avgiftsfinansierade verksamheten. Det

redovisade överskottet för 1999 kan i allt

väsentligt härledas till ökade beställningar.

Tabell 3.46 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

27 602

Pris- och löneomräkning

1 463

Justering av premiekompensation

2 380

Förslag 2001

31 445

Anslaget har i budgetpropositionen för 2000

justerats för att kompensera för ökade

kostnader för premier för de statliga

avtalsförsäkringarna. En ytterligare ändring

görs nu med anledning av att justeringen inte

på ett korrekt sätt tog hänsyn till att

Försvarshögskolan är både anslags- och

avgiftsfinansierad.

3.11.4.4 6:16 Försvarets radioanstalt

Tabell 3.47 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

428 114

Anslags-

sparande

3 664

2000

Anslag

439 684

1

Utgifts-

prognos

439 684

2001

Förslag

441 333

2002

Beräknat

450 284

2

2003

Beräknat

460 011

2

1 Varav 11 190 tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 441 333 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar den verksamhet med

signalspaning som Försvarets radioanstalt

bedriver. Anslaget finansierar också utveckling

av teknisk materiel och metoder som behövs

för denna verksamhet.

Verksamheten bedrivs enligt den inriktning

som regeringen, Försvarsmakten och övriga

uppdragsgivare anger.

I budgetpropositionen för 2000 justerades

anslag för att kompensera för ökade kostnader

för premier för de statliga avtalsförsäkringarna.

En ytterligare ändring görs nu med anledning

av att justeringen inte på ett korrekt sätt tog

hänsyn till att Försvarets radioanstalt är både

anslags- och avgiftsfinansierad. I

tilläggsbudgeten i samband med den

ekonomiska vårpropositionen för 2000

tillfördes anslaget 11,2 miljoner kronor med

anledning av detta.

Tabell 3.48 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

439 684

Pris- och löneomräkning

6 169

Övrigt

-4 520

Förslag 2001

441 333

3.11.4.5 6:17 Totalförsvarets forsknings-

institut

Tabell 3.49 Anslagsberäkning

Tusental kronor

1999

Utfall

177 394

1

Anslags-

kredit

361

1

2000

Anslag

168 026

1

Utgifts-

prognos

181 996

1

2001

Förslag

184 893

2002

Beräknat

188 731

2

2003

Beräknat

192 859

2

1 Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten.

2 Motsvarar 184 893 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar försvars- och

säkerhetspolitisk forskning för regeringens

behov, skyddsforskning mot NBC-

stridsmedel samt flygteknisk forskning.

Vidare finansierar anslaget (och till viss del

avgiftsinkomster) Totalförsvarets

forskningsinstituts verksamhet med att

tillgodose totalförsvaret med forskning,

metod- och teknikutveckling samt

utredningsverksamhet. Kompetensen skall

också nyttiggöras utanför totalförsvaret, samt

stödja svensk industri och export av

försvarsmateriel.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 3.50 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverk-

samhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(intäkt -

kostnad)

Utfall 19991

(varav

tjänsteexport)

752 909

(30 375)

740 407

(27 005)

12 502

(3 370)

 Prognos 20001

(varav

tjänsteexport)

789 570

(23 000)

787 334

(21 000)

2 236

(2 000)

Budget 2001

(varav

tjänsteexport)

768 785

(23 000)

768 785

(21 000)

0

(2 000)

1 Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten.

Totalförsvarets forskningsinstitut får

disponera intäkterna från den

avgiftsfinansierade verksamheten.

I budgetpropositionen för 2000 justerades

anslag för att kompensera för ökade kostnader

för premier för de statliga avtalsförsäkringarna.

En ytterligare ändring görs nu med anledning

av att justeringen inte på ett korrekt sätt tog

hänsyn till att Totalförsvarets

forskningsinstitut är både anslags- och

avgiftsfinansierad.

Tabell 3.51 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

168 0261

Pris- och löneomräkning

2 414

Justering av premiekompensation

14 453

Förslag 2001

184 893

1 Anslagen Försvarets forskningsanstalt och Flygtekniska försöksanstalten.

3.11.4.6 6:18 Stöd till frivilliga

försvarsorganisationer inom

totalförsvaret

Tabell 3.52 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

102 395

2000

Anslag

88 265

1

Utgifts-

prognos

88 262

2001

Förslag

88 265

2002

Beräknat

88 265

2

2003

Beräknat

88 265

2

1 Inklusive en minskning med 4 931 tkr på tilläggsbudget i samband med

den ekonomiska vårpropositionen 2000.

2 Motsvarar 88 265 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar utgifter för stöd till den

verksamhet som anges i förordningen

(1994:524) om frivillig försvarsverksamhet. De

frivilliga försvarsorganisationerna, som anges i

bilaga till förordningen, får bidrag för den del

av deras verksamhet som främjar totalförsvaret

och som omfattar ledning och administration,

försvarsupplysning, rekrytering,

funktionärsutbildning för den egna

organisationen samt ungdomsverksamhet.

De frivilliga försvarsorganisationerna får

härutöver uppdragsmedel från anslagen 6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m., 6:4

Funktionen Civil ledning, 6:6 Funktionen

Befolkningsskydd och räddningstjänst samt

6:9 Funktionen Hälso- och sjukvård m.m.

Arbetsmarknadsstyrelsen tilldelas belopp för

frivilligverksamhet under anslaget 6:6

Funktionen Befolkningsskydd och

räddningstjänst.

Tabell 3.53 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

88 265

Förslag 2001

88 265

3.11.4.7 6:19 Nämnder m.m.

Tabell 3.54 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

9 683

Anslags-

sparande

2 337

2000

Anslag

12 359

Utgifts-

prognos

12 250

2001

Förslag

12 019

2002

Beräknat

12 255

1

2003

Beräknat

12 514

1

1 Motsvarar 12 019 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar den verksamhet som

Överklagandenämnden för totalförsvaret,

Totalförsvarets chefsnämnd samt vissa andra,

mindre, nämnder bedriver samt bidrag till

Svenska Röda Korset och till Centralförbundet

Folk och Försvar.

Tabell 3.55 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

12 359

Pris- och löneomräkning

344

Överföring inom UO6

-684

Förslag 2001

12 019

4 Politikområde Skydd mot olyckor

4.1 Omfattning

Politikområdet omfattar förebyggande,

konsekvensbegränsande och skadeavhjälpande

åtgärder avseende olyckor. Med olyckor menas

såväl av människa vållade olyckor som

naturolyckor där skada kan förorsakas på

människa eller egendom eller i miljö.

Politikområdet begränsas till att omfatta

verksamheter som bedrivs av myndigheter

inom sjätte utgiftsområdet. Liknande

verksamheter med motsvarande målsättning

och till del baserade på samma lagstiftning

bedrivs dock även av ett antal statliga

myndigheter inom andra politikområden samt

av kommunerna.

Statens räddningsverk bedriver olycks- och

skadeförebyggande arbete enligt räddnings-

tjänstlagen (1986:1102), ansvarar för

landsvägstransporter av farligt gods enligt

lagen (1982:821) om transport av farligt gods

och samordnar övriga ansvariga myndigheters

verksamhet inom detta område samt ansvarar i

vissa fall för sanering av radiakutsläpp m.m.

Räddningsverket har även tillsynsansvar enligt

lagen (1999:381) om åtgärder för att förebygga

och begränsa följderna av allvarliga

kemikalieolyckor (Sevesolagstiftningen).

Sprängämnesinspektionen har på central

nivå ansvar för frågor enligt lagen (1988:868)

om brandfarliga och explosiva varor och

arbetar för att förebygga att människor,

egendom eller miljö kommer till skada vid

hantering av brandfarliga och explosiva varor.

Kustbevakningens verksamhet inom

politikområdet omfattar miljöräddningstjänst

till sjöss för vilken myndigheten enligt

räddningstjänstlagstiftningen är ansvarig,

sjöräddning samt eftersökning med flyg.

Kustbevakningen medverkar även i sjöfarts-

verkets tillsynsverksamhet inom sjösäkerhets-

området, bl.a. avseende transport av farligt

gods.

Myndighetens verksamhet kommer från

och med 2001 att tillhöra andra politik-

områden men myndigheten har sitt anslag

under utgiftsområde 6 Totalförsvar och

politikområdet Skydd mot olyckor.

I kapitel 5 finns en redovisning av

Kustbevakningens verksamheter utanför

politikområdet Skydd mot olyckor.

olitikområdet omfattar även ersättning till

kommuner för åtgärder som vidtas för att

förebygga jordskred och andra naturolyckor.

Vidare kan ersättning lämnas för uppkomna

merkostnader vid genomförda räddnings-

tjänstinsatser m.m. Denna ersättning kan

lämnas såväl till statliga myndigheter som till

kommuner.

De anslag som ingår i politikområdet

framgår av tabell 4.1

4.2

4.2 Utgiftsutveckling

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1999

Anslag

2000 1

Utgifts-

prognos

2000

Förslag

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Beräknat

anslag

2003

7:1 Kustbevakningen 2

416

440

461

474

505

520

7:2 Statens räddningsverk: Förebyggande åtgärder

mot jordskred och andra naturolyckor m.m.

21

25

30

25

25

25

7:3 Statens räddningsverk: Ersättning för

verksamhet vid räddningstjänst m.m.

10

20

17

13

20

20

7:4 Statens räddningsverk: Samhällets skydd mot

olyckor

418

527

552

555

567

579

7:5 Brandfarliga och explosiva varor

16

16

17

17

17

18

Totalt för politikområde Skydd mot olyckor

881

1 028

1 077

1 084

1 134

1 162

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 2000 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Anslagsnivån avser samtliga Kustbevakningens verksamheter.

4.3 Mål

Regeringens förslag: Målet för den verksamhet

som bedrivs inom politikområdet Skydd mot

olyckor skall vara att skydda människors liv,

säkerhet och hälsa mot olyckor samt att

förhindra eller begränsa skador på egendom

och miljö.

Skälen för regeringen förslag: I enlighet med

vad som anges i föreliggande proposition

(volym 1, avsnitt 7.5) föreslår regeringen mål

för politikområdet Skydd mot olyckor.

4.4 Politikens inriktning

Regeringen anser att det skadeförebyggande

arbetet fortsatt bör prioriteras. Det är mer

kostnadseffektivt att förebygga olyckor än att

behöva vidta konsekvensbegränsande åtgärder

till följd av inträffade olyckor som t.ex.

räddningstjänstinsatser. Den

tillsynsverksamhet avseende

Sevesolagstiftningen, transport av farligt gods

m.m. samt hantering av brandfarliga och

explosiva varor har därvid särskilt stor

betydelse. Vidare anser regeringen att

Räddningsverket skall fortsätta att utveckla

arbetet med brandsyner samt fortsätta

uppbyggnaden av brandstatistik. Även arbetet

när det gäller att stärka den enskilda

människans förmåga att agera rationellt i

samband med vardagsolyckor bör prioriteras.

En förbättrad sådan förmåga har också

betydelse vid större olyckstillbud och kan

minska konsekvenserna av inträffade olyckor.

I den konkurrenspolitiska propositionen

Konkurrenspolitik för förnyelse och mångfald

anförde regeringen att en väsentlig minskning

av regleringen inom sotningsväsendet borde

eftersträvas (prop. 1999/2000:140).

Regeringen har för avsikt att under 2001

återkomma till riksdagen i frågan.

Information och utbildning av lokala

myndigheter är andra viktiga områden med

förebyggande effekt. Därför bör

Sprängämnesinspektionen fortsätta att bygga

upp sitt IT-stöd i syfte att ge en lättillgänglig

rättsinformation till berörda myndigheter,

företag och organisationer.

Myndigheternas nationella och

internationella samverkan bör fortsatt hållas på

en hög nivå. Härigenom uppnås en

kunskapsuppbyggnad och

informationshantering som är nödvändig för

att uppnå en effektiv myndighetsutövning

samt förmåga till operativt samarbete vid

större olyckor.

På det internationella området anser

regeringen vidare att myndigheterna inom

politikområdet bör hålla en hög förmåga att

bistå regeringen, särskilt inför det svenska

ordförandeskapet i EU. I slutsatserna från

mötet med EU:s stats- och regeringschefer i

juni 2000 i Feira har angetts att ett ökat

samarbete skall ske inom civil krishantering.

Den civila krishanteringsförmågan skall

utvecklas och här kan framförallt Räddnings-

verket komma att få en betydande roll.

Regeringen uppdrog den 29 juni 2000 åt

Statskontoret att utreda frågan om hur en

sammanslagning av Sprängämnesinspektionen

lokaliserad till Karlskoga med

Räddningsverket i Karlstad skulle kunna

genomföras, samt konsekvenserna av en sådan

sammanslagning. Uppdraget skall redovisas

senast den 1 oktober 2000.

Mot bakgrund av vad regeringen anfört i

den försvarspolitiska propositionen Det nya

försvaret i frågan om utnyttjande av militära

resurser till stöd för andra myndigheter och

vad sedan riksdagen som sin mening gav

regeringen tillkänna (prop. 1999/2000:30, bet.

1999/2000:FöU2, rskr. 1999/2000:168) har

regeringen den 20 juli 2000 uppdragit åt

Polisen, Försvarsmakten, Kustbevakningen,

Tullverket, Länsstyrelsen i Gotlands län och

Sjöfartsverket att belysa behovet av och

möjligheterna till att samordna sina resurser

vid hantering av allvarliga olyckor och särskilda

samhälleliga kristillstånd på Gotland.

Uppdraget skall redovisas senast

den 31 mars 2001.

Enligt regeringen bör resultatstyrningen

inom politikområdet vidareutvecklas för att

med större säkerhet kunna verifiera att

genomförd verksamhet verkligen haft avsedda

effekter.

4.5 Utveckling av IT-system

Utveckling av IT-system, såväl fristående som

delkomponenter, utgör totalt en stor

utgiftspost i statsbudgeten. Utöver vad som

separat anges under respektive verksamhet vill

regeringen särskilt framhålla betydelsen av en

effektiv projektplanering och styrning i

samband med IT-utveckling inom

politikområdet. Planeringen bör utformas så

att det blir möjligt att följa upp att leveranser

sker i rätt tid och med ett innehåll som svarar

mot att budgeterad kostnadsram inte

överskrids eller riskerar att överskridas.

All anskaffning och utveckling av olika IT-

system skall medföra en klart definierad

verksamhetsnytta och vara kostnadseffektiv

för staten. Detta innebär att samråd mellan

myndigheterna bör ske vid anskaffning och

utveckling så att möjliga samordningseffekter

kan utnyttjas.

Regeringen ämnar i regleringsbrev ställa

återrapporteringskrav på myndigheterna i

enlighet med vad som nu har sagts.

Som redan nämnts i avsnitt 3.6 uppdrog

regeringen åt Statskontoret den

31 augusti 2000 att granska arbetet vid ÖCB

och Räddningsverket vad gäller utvecklingen

av IT-stöd för ledningsinformation och

riskhantering, systemen Elvira och Riskera.

Statskontoret skall särskilt granska i vilken

mån systemen utvecklas med en likartad

funktionalitet och hur utvecklingsarbetet styrs

och samordnas mellan myndigheterna.

Uppdraget skall redovisas senast den

19 januari 2001.

4.6 Insatser

4.6.1 Insatser inom politikområdet

Lagstiftningsarbete

Genom riksdagens beslut den 26 maj 1999

tillträdde Sverige konventionen om

gränsöverskridande effekter av industriolyckor

av den 17 mars 1992 (prop. 1998/99:64, bet.

1998/99:FöU6, rskr. 1998/99:219). Samtidigt

antog riksdagen lagen (1999:381) om åtgärder

för att förebygga och begränsa följderna av

allvarliga kemikalieolyckor. Genom lagen

genomförs rådets direktiv 96/82/EG av den

9 december 1996 om åtgärder för att förebygga

och begränsa följderna av allvarliga

olyckshändelser där farliga ämnen ingår och

konventionen om gränsöverskridande effekter

av industriolyckor.

I enlighet med 22 kap. 4 och 6 §§ i

miljöbalken skall Räddningsverket, när det

behövs, föra talan i miljödomstolsmål för att

tillvarata miljöintressen och allmänna

intressen. Detta är en ny uppgift för

myndigheten som förbättrar dess möjligheter

att påverka samhällsplaneringen vad avser

olycksrisker och dess eventuella

miljökonsekvenser.

Chefen för Försvarsdepartementet

tillkallade med stöd av regeringens

bemyndigande den 18 november 1999 en

särskild utredare med uppgift att lämna förslag

till en reformerad räddningstjänstlagstiftning

(dir. 1999:94). Utredaren skall redovisa sitt

resultat senast den 1 juni 2001.

Inom ramen för EU:s rådgivande kommitté

för insatser mot utsläpp av olja och andra

skadliga ämnen till sjöss (ACPH) har under

1999 tagits fram ett nytt regelverk, en

gemenskapsram för samarbete om oavsiktlig

eller avsiktlig förorening av havet.

Inom FN:s sjöfartsorgan (International

Maritime Organization, IMO) hölls under

2000 en diplomatkonferens för att

slutförhandla och underteckna ett

tilläggsprotokoll till den Internationella

konventionen om beredskap för, insatser vid

och samarbete vid föroreningar genom olja,

1990 (OPRC). Protokollet utvidgar

konventionen så att den även kommer att

omfatta andra skadliga ämnen än olja.

För närvarande bereds inom

Regeringskansliet oljeutsläppsutredningens

betänkande Att komma åt oljeutsläpp (SOU

1998:158).

Utbildningsverksamhet

Såväl Räddningsverket som Sprängämnes-

inspektionen har bedrivit en omfattande

utbildningsverksamhet. Räddningsverket har

även utarbetat en handlingsplan för att

effektivisera utbildningsverksamheten.

Regeringen uppdrog den 18 oktober 1999 åt

Räddningsverket att i samarbete med Svenska

kommunförbundet, kommuner och berörda

fackliga organisationer pröva behovet av

förändrad utbildning av den kommunala

räddningstjänstens personal. Efter

redovisningen i september 2000 kommer

arbetet med utbildningsfrågan fortsatt att

behandlas inom ramen för arbetet med en

reformerad räddningstjänstlagstiftning. Det

nya utbildningssystemet syftar bl.a. till ett

flexiblare utbildningssystem anpassat efter

kommunens behov om att förbättra

förutsättningarna för att de utbildade i högre

grad skall återspegla samhällets

sammansättning när det gäller ursprungsland

och kön.

Räddningsverket har i samråd med

Kustbevakningen lämnat ett förslag till ökad

utbildning avseende oljebekämpning till sjöss

och i strandzon.

Tillsynsverksamhet

Räddningsverket har under 1998 - 1999

genomfört tillsynsbesök vid samtliga

länsstyrelser. Vidare har de myndigheter som

har tillsynsansvar för transporter av farligt

gods arbetat med att förbättra tillsynsarbetet.

Arbete har även bedrivits för att samordna de

berörda myndigheternas föreskrifter inom

ramen för Sevesolagstiftningen.

Det totala antalet tillsyner som

Sprängämnesinspektionen genomfört har

minskat något jämfört med föregående år.

Minskningen beror delvis på att en

omprioritering gjorts till förmån för besök ute

på fältet i samband med tillståndsbesök, vilket

är mer tidskrävande.

Andra olycksförebyggande åtgärder

Räddningsverket har anskaffat materiel till

samtliga sju regionala miljöskyddsförråd som

skall förstärka kommunernas resurser för

bekämpning av kemikalieolyckor. Förråden är

placerade så att insatstiden skall vara mindre än

2,5 timmar för större delen av landet, dvs.

samma förmåga som Kustbevakningen

upprätthåller för olje- och

kemikaliebekämpningen till sjöss. Utbildning

har genomförts av den personal som skall se

till att miljöskyddsförråden vidmakthålls.

Vidare har Räddningsverket examinerat ett

stort antal säkerhetsrådgivare för transport av

farligt gods. Införandet av säkerhetsrådgivare

förväntas öka kunskapen om transport av

farligt gods och ge säkrare transporter.

Utbildnings- och informationsinsatser har

inriktats på att informera om kravet på

säkerhetsrådgivare.

Skadebegränsande åtgärder (operativ

räddningstjänst)

Sverige har under 1999 varit förskonat från

olyckor som varit mer omfattande till sin

karaktär. Räddningsverket har assisterat den

kommunala räddningstjänsten vid ett tiotal

oljesaneringsoperationer. Kustbevakningen har

genomfört ett trettiotal oljeskyddsoperationer.

Kustbevakningens enheter har vidare

genomfört drygt 360 sjöräddningsuppdrag.

Internationell verksamhet

Räddningsverket har under 1999 genomfört

internationella hjälpinsatser exempelvis i

Kosovo, Turkiet och Östtimor. Utöver detta

har insatser som påbörjats i Polen och

Centralamerika fullföljts. Beredskapen för att

kunna genomföra sådana insatser har

förbättrats genom att tiden vid mobilisering av

insatsstyrkan har minskat.

Räddningsverket har fått i uppdrag av

regeringen att inom ramen för ordinarie

verksamhet efter regeringsbeslut kunna ställa

en insatsstyrka på 15 till 20 personer till

förfogande för insats vid indikering och

sanering av samt skydd mot kemiska vapen till

Organization for the Prohibition of Chemical

Weapons (OPCW:s) förfogande. Styrkan skall

kunna avresa med kort varsel. Beredskapen hos

denna styrka har förbättrats under 1999.

Räddningsverket har också personal utlånad

till minröjningscentret Geneva International

Centre for Humanitarian Demining

(GICHD). Verksamheten är en stödresurs till

FN och skall bl.a systematisera och samordna

forskningsresultat på minröjningsområdet.

Samarbetet med de baltiska länderna

fortsatte i enlighet med det program som

fastställts gemensamt av respektive länders

räddningstjänstmyndigheter. Samarbetet med

Ryssland fortsätter.

Kustbevakningen har inom området

miljöräddningstjänst till sjöss deltagit i det

arbete som bedrivs inom IMO, inom ramen

för Arktiska rådet, i EU:s rådgivande

kommitté på området samt i det mer operativt

inriktade arbetet inom tre regionala överens-

kommelser som reglerar frågor om bekämp-

ning av utsläpp till sjöss samt gemensam

flygövervakning, nämligen Köpenhamnsavtalet

(Norden), Helsingfors-konventionen (Öster-

sjön) och Bonnöverenskommelsen (Nord-

sjön). Vidare har Kustbevakningen ett

omfattande samarbete med de baltiska länder-

na.

4.6.2 Insatser utom politikområdet

Viktiga verksamheter utom politikområdet

sådant detta definierats i avsnitt 4.1 men som

har motsvarande målsättning och delvis baseras

på samma lagstiftning omfattar ett antal

statliga myndigheter inom andra

utgiftsområden samt kommunerna. Dessa

insatser redovisas under de politikområden där

respektive myndighet bedriver sin

huvudsakliga verksamhet. Nedan följer en

kortfattad beskrivning av huvudsakligen

berörda myndigheter och verksamheter.

Den mest omfattande verksamheten utanför

politikområdet genomförs av kommunerna

inom ramen för den kommunala

räddningstjänsten.

Polisen har enligt

räddningtjänstlagstiftningen ansvaret för

fjällräddning och efterspaning av försvunna

personer. Sjöfartsverket och Luftfartsverket

ansvarar för sjö- respektive flygräddningen.

Statens haverikommission utreder svårare

olyckor och olyckstillbud. Sveriges

Meteorologiska och Hydrologiska Institut

(SMHI) svarar för flödes- och

driftinformation. Länsstyrelserna har, bl.a.

med bistånd av Statens strålskyddsinstitut,

huvudansvar för insats vid utsläpp av

radioaktiva ämnen.

När det gäller transport av farligt gods har

polismyndigheten tillsynsansvaret för

vägtransporter. Länsstyrelserna styr genom

lokala trafikföreskrifter vägvalet för

transporter på väg. Banverket/Järnvägs-

inspektionen, Sjöfartsverket och

Luftfartsverket har tillsynsansvar för

respektive transportlag. Vidare utövar

tullmyndigheten och Sprängämnes-

inspektionen viss tillsyn.

Banverket/Järnvägsinspektionen, Vägverket,

Sjöfartsverket och Luftfartsverket har ansvar

för förebyggande av trafikolyckor.

Länsstyrelserna och kommunerna har

tillsynsansvar enligt Sevesolagstiftningen.

Arbetarskyddsverket och Kemikalieinspek-

tionen bedriver också olycksförebyggande

verksamheter.

Boverket, Sveriges geologiska undersökning

och Statens geotekniska institut svarar för

utredningar och tillståndsgivning som kan

hänföras till fysisk planering.

4.7 Resultatbedömning

Här redovisas resultatbedömningen avseende

den verksamhet som Räddningsverket,

Sprängämnesinspektionen och

Kustbevakningen bedrivit inom

politikområdet Skydd mot olyckor samt för

myndighetsförvaltningen.

Regelarbete

Regelarbetets andel av Sprängämnesinspek-

tionens totala verksamhet har minskat något

samtidigt som relativt sett mindre resurser

lagts på egna föreskriftsprojekt till förmån för

arbetet med andra myndigheters regelverk.

Även om föreskriftsarbetet minskat i

omfattning bedömer regeringen att

ambitionsnivån att utarbeta regler och bidra till

utformningen av standarder på området har

uppnåtts. Det har inte meddelats eller anmälts

att myndigheten underlåtit att utfärda regler, ej

heller har framkommit några särskilda brister i

hanteringen av det internationella regelarbetet.

Utbildningsverksamhet

Utbildningsverksamheten vid

Räddningsverket har under 1999 varit mer

omfattande än tidigare. Det totala antalet

utbildningsdagar har ökat med 28 procent

jämfört med 1998.

Sprängämnesinspektionen har prioriterat

den externa utbildningen. Efterfrågan uppges

dock fortfarande vara större än vad

myndigheten kan tillgodose. Resultatet av

informationskampanjen har redovisats av

myndigheten den 15 juni 2000 och preliminärt

bedömts som lyckad med positiva effekter på

allmänhetens användning av nöjesfyrverkerier.

Andra olycksförebyggande åtgärder

Insamlandet av erfarenheter till

Räddningsverkets informationsbank (RIB)

sker nu på ett mer heltäckande sätt och i

organiserad samverkan med internationella

organisationer. Informationsbanken är i form

av en CD-rom som innehåller underlag för att

utgöra ett beslutsstöd för kommuner och

myndigheter vid räddningstjänst eller annan

olyckshantering. Nätverket för

informationsinsamling täcker för närvarande

24 länder. Antalet RIB-abonnemang har ökat

från 500 1997 till 868 1999. Bedömningen är

att 95 procent av de kommunala

räddningtjänsterna använder RIB.

Arbetet med att stärka den enskilda

människans förmåga har prioriterats för att

minska vardagsolyckorna samt för att få den

enskilde att agera på rätt sätt även vid större

olyckstillbud och för att kunna minska

konsekvenserna av dessa. Räddningsverket har

under 1998 bildat ett externt nätverk med

representanter för organisationer och

myndigheter som har anknytning till

politikområdet Skydd mot olyckor. Nätverket

omfattar 16 myndigheter och organisationer.

Syftet är att tillvarata erfarenheter och

samordna utbildnings- och informations-

insatser.

Examination av 400 säkerhetsrådgivare

inom området transport av farligt gods har

genomförts. Utbildnings- och

informationsinsatser har inriktats på att

informera om kravet på säkerhetsrådgivare.

Införandet av säkerhetsrådgivare förväntas öka

kunskapen om transporter av farligt gods och

ge säkrare transporter. De 400 utbildade täcker

cirka en femtedel av behoven.

Skadebegränsande åtgärder (operativ

räddningstjänst)

Syftet med miljöräddningstjänsten till sjöss är

att tidigt kunna bekämpa utsläpp för att på så

sätt minimera såväl kostnader för sanering som

skador på den marina miljön. Härutöver skall

Kustbevakningen ha en hög beredskap för

sjöräddning.

Kustbevakningen har ständig beredskap.

Övervakningen har bedrivits dygnet runt

genom ständig närvaro till sjöss av ett 20-tal

fartygsenheter samt övervakningsflygplan.

Kustbevakningen skall vid akut fara för

oljeutsläpp eller efter larm om inträffat

oljeutsläpp till sjöss i enlighet med målen

kunnat påbörja preventiva åtgärder och

bekämp-ningsåtgärder inom fyra respektive

åtta timmar. Vid kemikalieolyckor skall

Kustbevakningen kunna påbörja insats inom

fyra timmar efter larm. Inga kemikalieutsläpp

upptäcktes under 1999.

Kustbevakningen svarade för drygt en

tredjedel av det totala antalet

sjöräddningsinsatser som genomfördes i

svenska vatten under 1999. Myndigheten

svarade därmed för den största delen av statliga

myndigheters insatser. Denna siffra motsvarar

tidigare års fördelning.

Åtgärder efter en olycka (återställning och

återföring av erfarenheter)

Sprängämnesinspektionen redovisar en

kostnad för verksamhetsgrenen olyckor och

utredningar på drygt en miljon kronor.

Verksamheten har totalt sett krävt mindre

resurser än föregående år. Antalet olyckor

tycks generellt ha minskat men det finns ett

mörkertal och en fördröjningseffekt i

rapporteringskedjan.

Övrigt

Kustbevakningen och Försvarsmakten har på

regeringens uppdrag gemensamt utrett

möjligheterna till ökad resurssamverkan

mellan myndigheterna. En delredovisning

överlämnades till regeringen den 19 maj 1999

och uppdraget slutredovisades den

15 november 1999. Samordningsmöjligheter

inom områdena infrastruktur, lednings-

resurser, materiel och teknik, verksamhets-

planering samt personal och utbildning har

genomlysts. Myndigheterna kommer

successivt att inom de områden där

samordningsmöjligheter påvisats vidta åtgärder

för att genomföra dessa. I anslutning till detta

och mot bakgrund av vad regeringen anfört i

den försvarspolitiska propositionen Det nya

försvaret (prop. 1999/2000:30) om bättre

samordning av informations- och

underrättelseverksamheten inom

sjöövervakningen beslutade regeringen den

18 maj 2000 att ge Kustbevakningen ansvaret

att samordna de civila behoven av

sjöövervakning och sjöinformation samt

förmedla denna information till berörda

myndigheter

Räddningsverket och Kustbevakningen har

under de senaste två åren arbetat med att

införa ett miljöledningssystem. Den

1 mars 2000 överlämnade Kustbevakningen

även en miljöutredning till regeringen.

Ekonomiskt resultat

Verksamhetsnivån har under budgetåret 2000

motsvarat drygt en miljard kronor. Inför

budgetåret 2000 gjordes en omföring inom

utgiftsområde 6 om 112 miljoner kronor. Från

den civila ramen fördes 20 miljoner kronor till

Kustbevakningen och 92 miljoner kronor till

Räddningsverkets fredstida verksamhet.

Vid utgången av 1999 uppvisade anslagen

inom politikområdet ett samlat

anslagssparande om knappt 96 miljoner

kronor.

Under 1999 har ca 20,7 miljoner kronor

utbetalats till kommuner för skred- och

översvämningsförebyggande åtgärder.

Vidare har staten betalat ut ca 7,4 miljoner

kronor i ersättning för kostnader i samband

med större kommunala räddningsinsatser samt

för kostnader som uppkommit i samband med

oljeutsläpp eller andra skadliga ämnen i vatten.

Ersättningen avser främst olyckor av typen

skogsbrand, brand i torvmosse, översvämning,

industribrand, jordskred och farligt gods.

Några fall där kommuner överklagat

Räddningsverkets beslut om ersättning prövas

för närvarande i förvaltningsdomstol.

4.7.1 Analys och slutsatser

Kustbevakningen

Miljöräddningstjänsten till sjöss syftar till att

kunna vidta utsläppsbekämpande åtgärder så

tidigt som möjligt. Förutom att minimera de

miljömässiga konsekvenserna är det mer

kostnadseffektivt att bekämpa utsläpp till sjöss

än att sanera föroreningar i land. Korta

insatstider kräver dock en hög beredskap.

Denna beredskap används även vid

sjöräddningsinsatser.

Under 1999 har i förekommande fall utsläpp

förhindrats genom åtgärder ombord eller tagits

omhand till sjöss. Beredskapen för

sjöräddningsinsatser har varit hög. Regeringen

bedömer att målsättningarna har uppfyllts.

Den verksamhet som myndigheten hittills

bedrivit har dock haft utgångspunkt i den

hittillsvarande målstrukturen. Redovisningen

av verksamheten och en bedömning av graden

av måluppfyllelse kommer därför att behöva

vidareutvecklas. Därför är frågan under fortsatt

beredning inom Regeringskansliet.

Huvuddelen av myndighetens uppgifter

styrs helt eller delvis av internationella

åtaganden. Regeringen har under 2000 liksom

föregående år prioriterat den yttre

gränskontrollen och fiskerikontrollen.

Förutom de krav EU-medlemskapet och den

kommande operativa Schengenanslutningen

ställer bedöms behovet av sjötrafikövervakning

och sjösäkerhetstillsyn öka.

Statens räddningsverk

Regeringen anser att målsättningarna för den

verksamhet som Räddningsverket bedriver

inom politikområdet Skydd mot olyckor har

uppfyllts.

Regeringen har emellertid uppmärksammat

att det under 1999 och 2000 framkommit en

del problem när det gäller myndighetens

hantering av den internationella hjälp-

verksamheten och tjänsteexporten. Regeringen

avser att under 2001 följa upp myndighetens

vidtagna åtgärder.

Försvarsmakten har betydande tillgångar

som kan utnyttjas vid större

räddningstjänstinsatser. De stora materiel- och

personalomstruktureringarna som pågår inom

Försvarsmakten kan därför få vissa

konsekvenser för samhällets förmåga i sådana

situationer. Regeringen beslutade den

31 maj 2000 att Försvarsmakten skall kunna

överföra bandvagnar till Räddningsverket.

Regeringen framhåller i propositionen Det

nya försvaret att Försvarsmaktens överskotts-

förnödenheter bl.a bör utnyttjas för

humanitära insatser (prop. 1999/2000:30).

Regeringen har uppdragit åt Räddningsverket

att i samråd med Sida och i samverkan med

Försvarsmakten redovisa behovet av att hos

Räddningsverket lagerhålla Försvarsmaktens

förnödenheter som blivit övertaliga till följd av

Försvarsmaktens omstrukturering.

Förnödenheterna skall kunna användas vid

framtida katastrofinsatser. Försvarsmakten

skall ej finansiera eventuella lagerkostnader för

detta ändamål.

Vad gäller RDS-mottagare (Radio Data

System) för inomhusvarning av allmänheten

kring kärnkraftverken anser regeringen att det

är angeläget att i första hand prioritera inköp

av nya RDS-mottagare för utdelning i Barse

bäcksområdet mot bakgrund av den pågående

avvecklingen av telefonvarningssystemet.

Sprängämnesinspektionen

Regeringen anser att Sprängämnesinspek-

tionens verksamhet under 1999 bedrivits enligt

de krav som ställts. Myndigheten visar en god

förmåga att omprioritera verksamheten efter

de behov som finns. Exempelvis har flera stora

satsningar gjorts med anledning av skiftet till

2000. Medverkan i Pyroteknikutredningen,

utbildning och information av övriga

tillsynsmyndigheter har också getts hög

prioritet under året. Arbetet med föreskrifter

har kunnat ges något lägre prioritet.

Verksamhetens totala kostnader under 1999

har ökat jämfört med 1998. Detta beror bland

annat på omfattande satsningar och

förberedelser inför skiftet till 2000.

4.8 Revisionens iakttagelser

Räddningsverket har fått en revisionsrapport

med invändning. Riksrevisionsverket (RRV)

har meddelat följande invändningar.

Den interna styrningen och kontrollen vad

avser redovisning av beredskapstillgångar och

de låneskulder som uppkommer i samband

med denna hantering har inte fungerat

tillfredsställande. Riksrevisionsverket anser

vidare att resultatredovisningen inte ger en

rättvisande återrapportering av verksamhetens

kostnader då endast direkta kostnader

redovisas i kommentarer till verksamhetsmål

och att samtliga kostnader inte fördelats.

Räddningsverket har den 3 maj 2000 lämnat

en redogörelse till Regeringskansliet med

anledning av RRV:s rapport.

Räddningsverket har genomfört en översyn

av rutiner och redovisning vid upprättandet av

årsbokslut och årsredovisning. Ansvar för

uppgifter har förtydligats och rutiner för

avstämning av redovisning och underliggande

materiel har setts över. Myndigheten har inför

2000 infört en ny redovisningsmodell för

kostnader. Principer för fördelning av

gemensamma kostnader och intäkter kommer

därmed att ses över och förändras så att en

överensstämmelse på alla nivåer kan anges i

årsredovisningen.

Regeringen har emellertid med anledning av

revisionsrapporten samt av RRV tidigare

påtalade brister i den ekonomiadministrativa

hanteringen och bristerna i redovisning och

rutiner för den internationella verksamheten,

den 29 juni 2000 uppdragit åt RRV att granska

och identifiera väsentliga hinder för effektivt

resursutnyttjande inom Räddningsverket.

Styrning och uppföljning är därvid av särskilt

intresse. Resursutnyttjande skall belysas mot

bakgrund av de mål, prioriteringar och

uppgifter som statsmakterna lagt fast. Vidare

skall RRV utarbeta förslag till åtgärder för ett

effektivt resursutnyttjande. Även bristerna i

den internationella verksamheten skall

granskas.

Av bl.a. delårsrapporten framgår att

Räddningsverket vidtagit åtgärder vad avser

bokföring av lånet för

beredskapsinvesteringarna, rutiner för

redovisning av indirekta kostnader samt

redovisningsprinciper vad avser

manöversystem för varningssirener.

Regeringen anser att det är viktigt att även

fortsättningsvis följa hur Räddningsverket

hanterar den ekonomi-administrativa

verksamheten i myndigheten.

4.9 Budgetförslag

4.9.1 7:1 Kustbevakningen

Tabell 4.2 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

416 488

Anslags-

sparande

34 182 3

2000

Anslag

439 996

Utgifts-

prognos

461 000

2001

Förslag

473 764

2002

Beräknat

504 638

1

2003

Beräknat

519 937

2

1Motsvarar 494 334 tkr i 2001 års prisnivå.

2Motsvarar 498 395 tkr i 2001 års prisnivå.

3Av dessa har 12 000 tkr förts bort som en indragning.

Anslaget finansierar Kustbevakningens

verksamhet med att utföra sjöövervakning och

annan kontroll- och tillsynsverksamhet samt

miljöräddningstjänst till sjöss.

Kustbevakningen disponerar under 2000

även 2,5 miljoner kronor under anslaget

7:3 Statens räddningsverk: Ersättning för

verksamhet vid räddningstjänst.

Kustbevakningen bedriver verksamhet inom

politikområdena Skydd mot olyckor, Rätts-

väsende, Skatt, tull och exekutionsväsende,

Livsmedelspolitik, Transportpolitik samt

Miljöpolitik. En redovisning av verksam-

heterna finns i kapitel 5.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Offentligrättslig verksamhet

För 1999 har ca 1,9 miljoner kronor redovisats

mot inkomsttitel 2713

Vattenföroreningsavgifter m.m. Intäkterna

avser oljeskadeersättning som påförs

fartygsägare eller försäkringsgivare för

oljeskador. Det är svårt att prognostisera

kommande intäkter. För att få ut avgiften

krävs ofta att skadevållaren förs inför domstol.

Det kan därför dröja flera år innan statens

fordran säkrats.

Mot inkomsttiteln redovisas även vatten-

föroreningsavgifter som redovisas av Tull-

verket för Kustbevakningens räkning.

Uppdragsverksamhet

Tabell 4.3 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

3 100

16 400

-13 300

(varav tjänsteexport)

-

-

-

Prognos 2000

4 000

10 000

-6 000

(varav tjänsteexport)

-

-

-

Budget 2001

5 000

5 000

0

(varav tjänsteexport)

-

-

-

Myndigheten får disponera intäkterna.

Kustbevakningen utför uppdrags- och

serviceverksamhet åt samverkande

myndigheter samt andra uppdragsgivare och

avnämare. Från och med 2001 avser regeringen

att föreskriva att uppdragsverksamheten skall

bedrivas med full kostnadstäckning.

Investeringsplan

Regeringens förslag: Förslaget till investeringsplan för Kustbevakningen för

perioden 2001-2004

godkänns(tabell 4.4).

Tabell 4.4 Investeringsplan

Miljoner kronor

Total kostnad

Anskaffat

t.o.m. 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Beräknat

2004

KBV 201-202

256

-

-

125

131

-

-

Flygplan

135

-

-

-

10

65

60

Övriga investeringar

192

41

40

34

21

28

27

Summa investeringar

583

41

40

159

162

93

87

Lån

583

41

40

159

162

93

87

Summa finansiering

583

41

40

159

162

93

87

Regeringens överväganden

Regeringens förslag: Följande mål för

Kustbevakningens verksamhet upphör att gälla

från och med 2001:

1. Kustbevakningen skall inom svenskt

sjöterritorium och svensk ekonomisk zon

bedriva övervakningsverksamhet och kontroll i

syfte att begränsa brottsligheten och så att

säkerheten till sjöss liksom respekten för lagar

och andra föreskrifter ökar.

2. Kustbevakningens person- och

varukontroll till sjöss vid den svenska delen av

EU:s yttre gräns skall hållas på en hög nivå

genom en effektiv patrullering. Det skall finnas

förmåga att ingripa mot varje misstänkt

överträdelse av gällande bestämmelser.

3. Kustbevakningen skall bedriva kontroll av

fisket till sjöss samt en samordnad landnings-

och kvalitetskontroll i syfte att säkerställa att

artrelaterade fiskekvoter inte överskrids.

Kontrollen skall vidare ha en preventiv verkan

mot brott mot andra fiskeribestämmelser.

4. Kustbevakningen skall medverka i

internationellt samarbete för att utveckla

gränskontroll, brottsbekämpning till sjöss,

miljöskydd till sjöss och annan sjöövervakning.

Därvid skall särskilt beaktas behov och

möjligheter avseende länderna kring

Östersjön.

5. Kustbevakningen skall bedriva

miljöräddningstjänst till sjöss så att

konsekvenserna till följd av olyckor och

utsläpp till sjöss kan begränsas.

6. Kustbevakningen skall även ha en hög

beredskap för sjöräddningstjänst och bidra till

att säkerheten till sjöss ökar, människor kan

räddas och följderna av personskador

begränsas.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagen har

tidigare beslutat om de effektmål för

Kustbevakningen som anges här ovan vid

punkterna 1-6 (prop. 1996/1997:4, bet.

1996/1997:FöU1, rskr. 1996/1997:109, prop.

1999/2000:1, bet. 1999/2000:FöU1, rskr.

1999/2000:74). Indelningen av statlig

verksamhet i politikområden är ett led i

utvecklingen den ekonomiska styrningen. För

politikområdena föreslår regeringen effektmål

(se vidare volym 1, avsnitt 7.5 och 10.4).

Effektmål för Kustbevakningen bör i

fortsättningen beslutas av regeringen. De

effektmål för myndigheten som riksdagen

tidigare beslutat om bör därför upphöra att

gälla.

Regeringen anser att Kustbevakningens

verksamhet under 1999 bedrivits enligt de krav

som ställts.

Regeringen uppdrog den 9 september 1999

åt Statskontoret att genomföra en granskning

av Kustbevakningen i syfte att identifiera

effektiviserings- och besparingsmöjligheter.

Statskontoret redovisade uppdraget den

25 februari 2000. Slutsatsen är att

Kustbevakningen är en flexibel och effektiv

myndighet. Statskontoret påpekade bl.a.

behovet av att öka rekryteringstakten av

kustbevakningsaspiranter samt av att se över

kommande investeringsbehov. Statskontoret

gav i sin rapport även förslag på vissa

effektiviserings- och besparingsmöjligheter

som kan få genomslag på sikt.

För att myndighetens verksamhet bättre

skall avpassas till tilldelad ekonomisk ram och

mot bakgrund av de slutsatser Statskontoret

dragit i sin utvärdering har regeringen initierat

ett antal åtgärder.

För att bl.a. lösa de problem

linjeorganisationen har med stora vakanser och

en regressiv åldersstruktur har regeringen

beräknat ytterligare 30 miljoner kronor från

och med 2001. Regeringen avser att från och

med budgetåret 2001 föreskriva att

uppdragsverksamheten skall bedrivas med full

kostnadstäckning. I avvaktan på att frågan om

en delvis gemensam grundutbildning för tull,

polis och kustbevakning bereds inom

Regeringskansliet har regeringen genom

ändring av regleringsbrevet den 13 juli 2000

gett Kustbevakningen ett uppdrag som berör

frågan om hur myndighetens

aspirantutbildningsprogram skall finansieras.

Tabell 4.5 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

439 996

Pris- och löneomräkning

6 373

Överföring inom UO6

27 395

Förslag 2001

473 764

4.9.2 7:2 Statens räddningsverk:

Förebyggande åtgärder mot

jordskred och andra naturolyckor

m.m.

Tabell 4.6 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

20 703

Anslags-

sparande

10 8542

2000

Anslag

25 000

Utgifts-

prognos

30 000

2001

Förslag

25 000

2002

Beräknat

25 000

1

2003

Beräknat

25 000

1

1 Motsvarar 25 000 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Under 2000 kommer 5 miljoner kronor av anslagssparandet att användas

och resterande del kommer att användas under 2001.

Från anslaget, som disponeras av Statens

räddningsverk, utbetalas ersättning till

kommuner för åtgärder som vidtas för att

förebygga jordskred och andra naturolyckor.

Kommunerna kan ansöka om statsbidrag

för åtgärder man utfört eller har för avsikt att

genomföra. Ansökan ställs till

Räddningsverket tillsammans med erforderligt

tekniskt underlag. Grundprincipen är att

utbetalningen sker när åtgärderna, för vilka

bidrag beviljats, är genomförda och

slutbesiktigade. För att stimulera kommunerna

att utföra förebyggande åtgärder kan

50 procent av bidraget för planerade men ännu

inte utförda åtgärder betalas ut efter att slutligt

beslut har fattats. Resterande del utbetalas när

åtgärderna har utförts och är slutbesiktigade.

Pengarna betalas ut efter en modell som är

utformad så att efter att kommunens projekt

godkänts av Räddningsverket har kommunen

tre år på sig att genomföra åtgärderna. Det

slutliga bidraget betalas inte ut förrän projektet

är slutbesiktigat vilket medför ständiga

förskjutningar i utbetalningar och att

anslagssparanden därmed uppkommer.

Kommunen kan få ersättning för minst

50 procent av kostnaderna och i enskilda fall

upp till 90 procent. För att ersättning skall

kunna lämnas måste en riskvärdering ha gjorts

i kommunen (prop. 1985/86:150, bet.

1985/86:FöU11, rskr. 1985/86:345, bet.

1985/86:FiU29, rskr. 1985/86:346).

Bemyndigande om ekonomiska

förpliktelser

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att

under 2001, i fråga om ramanslaget 7:2 Statens

räddningsverk: Förebyggande åtgärder mot

jordskred och andra naturolyckor m.m., besluta

om bidrag så att behovet av anslagsmedel efter

2001 exklusive tidigare åtaganden innebär

utgifter på högst 15 000 000 kronor.

Tabell 4.7 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Tusental kronor

2001

beräknat

2002

beräknat

2003

beräknat

Nya förpliktelser

15 000

-

-

Infriade förpliktelser1

-

-10 000

-5 000

Utestående förpliktelser

vid årets slut

15 000

-

-

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

15 000

-

-

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Räddningsverket har inte kunnat redovisa när

förpliktelser som ingåtts före 2001 beräknas

betalas, varför bidrag som beslutats före 2001

exkluderas i förslaget till bemyndigande.

Utgifterna under anslaget 7:2 Statens

räddningsverk: Förebyggande åtgärder mot

jordskred och andra naturolyckor beräknas

därför de kommande åren överstiga de belopp

för infriade förpliktelser som redovisats i tabell

4.7. De bidrag som beslutats före 2001 och

som inte utbetalats uppgår enligt

Räddningsverket till 23 357 000 kronor.

Regeringen har nu beräknat nämnda anslag till

25 000 000 kronor per år under perioden 2001

- 2003.

Tabell 4.8 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

25 000

Förslag 2001

25 000

4.9.3 7:3 Statens räddningsverk:

Ersättning för verksamhet vid

räddningstjänst m.m.

Tabell 4.9 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

9 726

Anslags-

sparande

18 2382

2000

Anslag

20 000

Utgifts-

prognos

16 600

2001

Förslag

13 431

2002

Beräknat

20 000

1

2003

Beräknat

20 000

1

1 Motsvarar 20 000 tkr i 2001 års prisnivå.

2 Under 2000 ställdes 17 639 000 kronor till regeringens disposition

Under anslaget, som disponeras av Statens

räddningsverk, utbetalas vissa ersättningar till

följd av uppkomna kostnader vid genomförda

räddningsinsatser, oljebekämpningsinsatser

m.m. till sjöss samt för utredning av vissa

allvarliga olyckor. Det statliga finansierings-

ansvaret är styrt av räddningstjänstlagen

(1986:1102).

Under 1999 har staten betalat ut

5,3 miljoner kronor i ersättning för kostnader i

samband med större kommunala räddnings-

insatser. Åtta kommuner har erhållit ersättning

under året. Ersättningen fördelar sig på

olyckstyperna skogsbrand, brand i torvmosse,

översvämning, industribrand, jordskred och

olyckor med farligt gods. Flera av besluten har

resulterat i överklaganden och i vissa fall har

kompletterande utbetalningar beviljats. Dessa

ärenden har aktualiserat frågan om vad som

skall betecknas som räddningstjänst och

därmed vara ersättningsberättigat. Frågan är nu

föremål för domstolsprövning.

Ersättning utbetalas även till kommunerna,

samt genom överlåten dispositionsrätt till

Kustbevakningen, för kostnader som

uppkommit i samband med oljeutsläpp eller

utsläpp av andra skadliga ämnen i vatten.

Under 1999 har 2,1 miljoner kronor utbetalats

i detta syfte samt 1,2 miljoner kronor till

Statens haverikommission för utredning av

allvarliga olyckor.

Regeringens överväganden

Regeringen anser att Räddningsverket genom

sina fleråriga utvecklingsplaner på ett gott sätt

utvecklat samarbetet med de baltiska staterna

och att det finns anledning att vidareutveckla

detta samarbete. Regeringen har därför

beräknat högst 1 000 000 kronor per år för att

kunna bistå de baltiska staterna i händelse av

en allvarlig olycka. Avsikten är att i likhet med

nordiskt samarbete skall Sverige och Estland,

Lettland och Litauen ömsesidigt kunna bistå

varandra med räddningstjänstinsatser till lands

i samband med allvarliga olyckor. Detta

samarbete skall regleras i s.k. operativa avtal

mellan respektive länder

Tabell 4.10 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

20 000

Överföring inom UO6

-6 569

Förslag 2001

13 431

4.9.4 7:4 Statens räddningsverk:

Samhällets skydd mot olyckor

Tabell 4.11 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

417 761

Anslags-

sparande

27 246

2000

Anslag

526 489

Utgifts-

prognos

553 200

2001

Förslag

555 449

2002

Beräknat

566 745

1

2003

Beräknat

578 963

1

1 Motsvarar 555 449 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget, som disponeras av Statens

räddningsverk, finansierar verksamhet inom

räddningstjänstområdet inklusive olycks- och

skadeförebyggande åtgärder samt beredskap

för och indirekta kostnader i samband med

internationella insatser.

Anslaget finansierar även ersättning till

länsstyrelserna för tillkommande uppgifter

med anledning av lagen (1999:381) om

åtgärder för att förebygga och begränsa

följderna av allvarliga kemikalieolyckor.

Anslagssparandet från 1999 har uppkommit

på grund av försenade forskningsuppdrag och

utvecklingsprojekt. Anslagssparandet kommer

till största delen att användas till att genomföra

de försenade forskningsuppdragen och

utvecklingsprojekten samt för att täcka delar

av den förlust som uppkom under 1998 inom

den internationella verksamheten.

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 4.12 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1999

202 3951

205 995

-3 600

(varav tjänsteexport)

1 586

6 500

-4 914

Prognos 2000

172 124

172 391

-267

(varav tjänsteexport)

2 800

2 700

100

Budget 2001

75 573

74 590

983

(varav tjänsteexport)

3 000

2 500

500

1 Inklusive internationell hjälpverksamhet som ett eget resultatområde under

2000.

Regeringens förslag: Förslaget till investeringsplan för Statens räddningsverk,

såvitt avser Samhällets

skydd mot olyckor, för perioden 2001 - 2003 godkänns(tabell 4.13).

Tabell 4.13 Investeringsplan

Tusentals kronor

Total kostnad

Anskaffat

t.o.m. 1999

Prognos

2000

Budget

2001

Beräknat

2002

Beräknat

2003

Övriga förvaltningsinvesteringar

579 184

365 4221

61 427

50 316

51 399

50 620

RDS mottagare

13 500

-

-

-

13 500

-

Internationell beredskap

-

11 3602

12 000

12 000

12 000

12 000

Manöversystem

13 415

7 4152

5 000

1 000

-

-

Summa investeringar

606 099

384 197

78 427

63 316

76 899

62 620

Lån

606 099

384 197

66 427

51 316

64 899

50 620

Anslag

-

-

12 000

12 000

12 000

12 000

Summa finansiering

606 099

384 197

78 427

63 316

76 899

62 620

1Ackumulerad anskaffning t.o.m. 1999 inklusive internationell beredskap och

manöversystem

2Anskaffat under 1999

Revisionens iakttagelser

Räddningsverket har fått en revisionsrapport

med invändning. Denna fråga behandlas av

regeringen under avsnitt 3.10.6.

Regeringens överväganden

Under 1999 omorganiserades myndigheten och i

samband med denna omorganisation gjordes

även en översyn av former och kapacitet för

myndighetens verksamhets- och

ekonomistyrning samt förvaltningsmässiga

hantering av verksamheten i övrigt. Det finns

under 2001 anledning för regeringen att följa upp

hur dessa åtgärder påverkat Räddningsverkets

verksamhets- och ekonomistyrning.

Riskhanteringsarbetet har prioriterats och

bedöms av Räddningsverket vara framgångsrikt.

Regeringen anser att detta arbete är ett viktigt

steg i arbetet med att minska olyckstalen och

skadorna av inträffade olyckor genom planering

och analys av olika risker i samhället. Detta

utvecklingsarbete bör fortsätta och utvecklas

vidare.

Räddningsverket skall enligt

22 kap. 4 och 6 §§ miljöbalken handlägga

ärenden från miljödomstolarna. Detta är en ny

uppgift för myndigheten som förbättrar dess

möjligheter att påverka samhällsplaneringen vad

avser olycksrisker och olyckors eventuella

miljökonsekvenser. Räddningsverket bedömer

att arbetet kommer att öka väsentligt i

omfattning. Regeringen har vid beräkningen av

anslaget tagit hänsyn till detta.

Kravet på säkerhetstänkande har ökat i

samhället och det krävs en rad förbättringar

inom området främst vad avser de viktiga

förebyggande åtgärderna. Ytterligare satsningar

bör göras på utvecklingen av brandsyn och

tillsynsverksamhet.

Genomförandet av den nya lagstiftningen vad

avser allvarliga kemikalieolyckor samt

tillsynsansvaret i fråga om transport av farligt

gods kräver ökade resurser. Det är även viktigt

att Räddningsverket prioriterar att samordna

åtgärderna med övriga myndigheter och

organisationer som berörs av införandet av

säkerhetsrådgivare för transporter av farligt gods.

Regeringen anser att Räddningsverkets

verksamhet bidrar till att förbättra den enskilda

människans förmåga att agera på rätt sätt vid

olyckor. Räddningsverket skall i samverkan med

övriga berörda myndigheter och organisationer

arbeta för att ytterligare öka den enskildes

engagemang i samhällets säkerhetstänkande.

Regeringen anser inte att Räddningsverket

inom resultatområdet tjänsteexport uppfyllt de

angivna målen. Tjänsteexport skall bedrivas med

krav på lönsamhet men uppvisar ett ackumulerat

underskott på 4,2 miljoner kronor.

Räddningsverket har vidtagit åtgärder med

anledning av det redovisade underskottet. Det

framstår som något oklart vad som skall ingå i

resultatområdet tjänsteexport varför regeringen

avser att förtydliga detta i regleringsbrevet för

2001.

Med hänsyn till omvärldsläget är det möjligt

att begränsa åtgärderna inom anslaget

6:6 Funktionen Befolkningsskydd och

räddningstjänst och prioritera

fredsverksamheten inom

räddningstjänstområdet. Belopp, som tidigare

beräknats under anslaget 6:6 Funktionen

Befolkningsskydd och räddningstjänst för att

finansiera verksamhet inom områdena

riskhantering inklusive miljöprövning,

brandförebyggande åtgärder, allmänhetens

säkerhet och kemikaliehantering m.m., beräknas

för budgetåret 2001 istället under anslaget

7:4 Samhällets skydd mot olyckor.

Tabell 4.14 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

526 489

Pris- och löneomräkning

11 460

Överföring inom UO6

17 500

Förslag 2001

555 449

4.9.5 7:5 Brandfarliga och explosiva varor

Tabell 4.15 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Utfall

15 932

Anslags-

sparande

5 200

2000

Anslag

16 441

Utgifts-

prognos

16 500

2001

Förslag

17 017

2002

Beräknat

17 382

1

2003

Beräknat

17 769

1

1 Motsvarar 17 017 tkr i 2001 års prisnivå.

Anslaget finansierar verksamhet som avser

förebyggande åtgärder inom området

brandfarliga och explosiva varor.

Anslaget heter t.o.m. budgetåret 2000

Sprängämnesinspektionen. Syftet med den

ändrade benämningen är att ge regeringen

handlingsfrihet när det gäller frågan om en

eventuell sammanslagning av

Sprängämnesinspektionen och Statens

räddningsverk (se nedan).

Budget för avgiftsbelagd verksamhet

Tabell 4.16 Offentligrättslig verksamhet

Tusental kronor

Offentlig-rättslig

verksamhet

Intäkter till inkomsttitel

(Som inte får disponeras)

Utfall 1999

17 794

Prognos 2000

15 150

Budget 2001

15 150

Avgifter som tas ut med stöd av lagen (1988:868)

om brandfarliga och explosiva varor redovisas

mot inkomsttitel 2552 Övriga offentligrättsliga

avgifter.

Tabell 4.17 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Utfall 1999

1 677

Prognos 2000

1 650

Budget 2001

1 620

Ansvarig myndighet utför uppdrags- och

serviceverksamhet åt andra myndigheter,

uppdragsgivare och avnämare. Myndigheten får

disponera intäkterna för denna verksamhet.

Regeringens överväganden

Regeringen överväger att i en proposition föreslå

riksdagen att omlokalisera Sprängämnesinspek-

tionen till Karlskoga. I samband härmed

övervägs även frågan om en sammanslagning av

myndigheten och Statens räddningsverk.

Regeringen har den 29 juni 2000 uppdragit åt

Statskontoret att utreda frågan om hur

sammanslagningen skulle kunna genomföras

samt konsekvenserna av denna. Statskontoret

skall rapportera uppdraget till regeringen senast

den 1 oktober 2000.

En eventuell sammanslagning av

myndigheterna skall inte påverka verksamhetens

inriktning och ändamålet med anslaget utan har

endast betydelse för frågan om ansvarig

myndighet.

Tabell 4.18 Beräkning av anslaget för 2001

Tusental kronor

Anslag 2000

16 441

Pris- och löneomräkning

576

Förslag 2001

17 017

5 Kustbevakningens övriga verksamheter

5.1 Inledning

I detta avsnitt redovisas Kustbevakningens

verksamheter utöver de som tas upp i avsnitt 4

Politikområdet Skydd mot olyckor.

I Kustbevakningens uppgifter ingår att utföra

sjöövervakning och annan kontroll- och

tillsynsverksamhet till sjöss. Detta innebär att

Kustbevakningen svarar för tillträdeskontroll,

polisiär verksamhet och tullverksamhet till sjöss,

sjötrafikövervakning, viss sjösäkerhetstillsyn

samt utför fiskerikontroll såväl till sjöss som vid

landning i hamn. Kustbevakningen har också

ansvar för miljöräddningstjänsten till sjöss.

Verksamheten omfattar dessutom sjöräddning,

för vilken myndigheten har en ständig

beredskap, eftersökning med flyg samt

miljöövervakning. Arbetet utförs i nära

samverkan med andra sektorsansvariga

myndigheter. Kustbevakningen har uppdraget

att samordna de civila behoven av

sjöövervakning och sjöinformation samt

förmedla denna till berörda myndigheter.

Verksamheterna bedrivs på svenskt

territorialvatten samt i olika grad inom svensk

ekonomisk zon och på internationellt vatten.

5.2 Inriktning

Kustbevakningens verksamhet skall bedrivas så

att säkerheten till sjöss liksom respekten för lagar

och andra föreskrifter ökar. Verksamheten skall

bidra till att den negativa miljöpåverkan från

sjöfarten minskar.

Förutom att tillförsäkra den enskilde rätts-

trygghet och rättssäkerhet, skall myndigheten

förebygga och förhindra brott samt se till att den

som har begått brott identifieras och lagförs.

Kustbevakningen skall härvid ansvara för person-

och varukontrollen till sjöss och då speciellt vid

den svenska delen av EU:s yttre gräns. Genom

en effektiv patrullering skall myndigheten

upprätthålla en hög kontrollnivå. I varu-

kontrollen skall insatser mot narkotika,

storskalig illegal införsel av alkohol och tobak

prioriteras. Härvid skall man arbeta för att nå

målet för den svenska narkotikapolitiken genom

att stoppa införseln av narkotika med hjälp av

olika kontrollåtgärder. En nära samverkan

mellan polis, tull, kustbevakning och åklagare är

en förutsättning för en effektiv bekämpning av

narkotikabrott.

EG:s krav på fiskerikontroll skall säkerställas

samt brott mot andra fiskeribestämmelser

förebyggas och upptäckas.

Kustbevakningen skall utveckla förmågan att

analysera och identifiera de faktorer som skall

vara styrande för kontrollverksamhetens

utformning.

Kustbevakningen skall även vidarutveckla

samarbetet med sina utländska motsvarigheter.

5.3 Insatser

Kustbevakningen har, såsom ansvarig för

gränskontrollen till sjöss, i samverkan med

övriga gränskontrollmyndigheter genomfört ett

omfattande förberedelsearbete inför Sveriges

operativa inträde i Schengensamarbetet. Såväl på

central som regional nivå har stora resurser tagits

i anspråk för förberedelsearbetet, bl.a. genom

deltagande i utarbetandet av den nationella

handlingsplanen. En viktig del i detta arbete har

varit att utveckla rutiner så att Kustbevakningen

skall kunna ansvara för den administrativa

kontrollen av handelsfartyg. Förbättrade rutiner

och system för samverkan med polisen har också

införts.

En annan väsentlig del av myndighetens arbete

har varit att inom ramen för gränsbevaknings-

samarbetet Baltic Sea Regional Border Control

Cooperation Conference (BSBRCCC) och

Östersjörådets Task force for Combating

Organized Crime in the Baltic Sea Region

utveckla samarbetet med övriga

gränskontrollmyndigheter i Östersjöregionen.

Kustbevakningen ingår som del av den nya

miljöbrottsorganisationen bl.a. genom

deltagande i det nyligen inrättade

Miljöbrottsrådet. Kustbevakningstjänstemän har

under våren 2000 genomgått särskild

miljöutbildning för att kunna hantera

miljöbrottsärenden. Ett effektivt arbete

förutsätter att myndigheterna samordnar sitt

arbete såväl i konkreta ärenden som i strategiska

frågor. Mot bakgrund av förslagen i

Oljeutsläppsutredningens betänkande Att

komma åt oljeutsläpp (SOU 1998:158), som för

närvarande bereds i Regeringskansliet, har

riksåklagaren, polisen och Kustbevakningen

inlett ett fördjupat samarbete.

Kustbevakningen utför kontroll av fisket till

sjöss samt en samordnad landnings- och

kvalitetskontroll i svenska hamnar.

Fiskerikontrollen skall primärt säkerställa att

fiskekvoter inte överskrids. Övervakning mot

överträdelser av fångstbestämmelser genom

landningskontroller, och då speciellt landning av

osorterad pelagisk fisk, prioriteras därför.

Sjötrafikövervakning är riktad mot såväl

handelssjöfarten som fritidsbåtstrafiken på

svenskt territorialvatten och i viss utsträckning

på internationellt vatten.

Miljöövervakning till sjöss är inriktad på tidig

upptäckt av oljeutsläpp och algblomning samt

tillsyn av djur- och naturskyddsområden.

Samverkan sker bl.a. med Naturvårdsverket och

Sjöfartsverket. Under de senaste åren har även

här en djupare samverkan med polis och åklagare

kommit till stånd.

5.4 Resultatbedömning

Kustbevakningen har i enlighet med regeringens

prioriteringar lagt särskild vikt vid kontroller av

personer och varor vid EU:s yttre gräns.

Myndigheten genomförde under 1999 knappt

14 000 kontroller med en sådan inriktning.

Under de senaste två åren har Kustbevakningen

mot bakgrund av regeringens prioriteringar ökat

antalet kontroller inom detta området. Inom

ramen för BSBRCCC och Östersjörådets Task

Force har Kustbevakningen under 1999 vidare

lett ett antal operationer och aktiviteter inom

gränskontrollverksamheten. Till detta kommer

att Kustbevakningen vid sidan om de beskrivna

strukturerna bidrar till de baltiska staternas

uppbyggnad av en fungerande gränskontroll.

Kustbevakningen genomförde under 1999 ca

17 000 kontroller av yrkesfisket. Av dessa

resulterade ca en procent i att någon form av

förseelse rapporterades.

Under 1999 har Kustbevakningen genomfört

ca 10 000 kontroller inom ramen för

sjösäkerhetstillsynen. Av dessa har ca 15 procent

resulterat i vidare åtgärder. Verksamheten

innefattar tillsyn av fartyg avseende bemanning,

lastning av förpackat farligt gods, lastsäkring av

lastbärare, kontroll av giltiga certifikat och

deklarationer, kontroll av fartygets djupgående

och kontroll av antalet passagerare. Under året

har tillsyn avseende hantering av förpackat farligt

gods prioriterats. Behovet av tillsyn inom detta

område skall bl.a. ses mot bakgrund av de

allvarliga konsekvenser brister i detta hänseende

kan ge upphov till.

Under 1999 har Kustbevakningen upptäckt

drygt 320 oljeutsläpp. Inga kemikalieutsläpp har

upptäckts. Under en lång rad av år ökade antalet

upptäckta oljeutsläpp. De senaste åren har dock

antalet upptäckta utsläpp till sjöss minskat.

Minskningen bedömer Kustbevakningen vara ett

resultat av det arbete myndigheten och

Sjöfartsverket bedrivit. Antalet utsläpp ligger

dock fortfarande på en oacceptabelt hög nivå.

5.5 Analys och slutsatser

Kustbevakningen bedriver en mångfacetterad

verksamhet inom ett antal olika områden.

Huvuddelen av myndighetens uppgifter styrs

helt eller delvis av internationella åtaganden.

Regeringen har under 2000 likt föregående år

prioriterat den yttre gränskontrollen och

fiskerikontrollen. Förutom de krav EU-

medlemskapet och den kommande operativa

Schengenanslutningen ställer bedöms behovet av

sjötrafikövervakning och sjösäkerhetstillsyn öka.

Regeringen anser att såväl den nationella som

den internationella samverkan bör hållas på en

fortsatt hög nivå. Regeringen anser härvid att det

är viktigt att samarbetet mellan Kustbevkaningen

och bl.a. Tullverket utvecklas. Samarbetet är

nödvändigt för att säkerställa en effektiv och

ändamålsenlig gränskontroll. Härigenom uppnås

en kunskapsuppbyggnad och

informationshantering som är nödvändig för att

uppnå en effektiv myndighetsutövning liksom en

ökad förmåga till operativ samverkan. Detta är

inte minst viktigt med anledning av behovet att

bekämpa gränsöverskridande brottslighet.

Fiskerikontrollen har sedan Sveriges inträde i

EU successivt förbättrats. Det är väsentligt att

kontrollen även framledes kan bibehållas på

dagens nivå och vidareutvecklas. Arbetet med att

ta fram system och rutiner för att ytterligare

effektivisera fiskerikontrollen till sjöss och i

hamnar och för att uppnå mer kostnadseffektiva

lösningar bör därför fortsatt ges hög prioritet.

Regeringen anser vidare att

sjösäkerhetsarbetet samt ansträngningarna för att

hålla sjöfartens negativa miljöpåverkan på en så

låg nivå som möjligt även fortsättningsvis skall

vara hög.

Slutligen vill regeringen understryka att den

verksamhet som myndigheten bedrivit har haft

sin utgångspunkt i den hittillsvarande

målstrukturen. Redovisningen av verksamheten

och analys av uppnådd måluppfyllelse kommer

därför att behöva vidareutvecklas under de

kommande åren.

Bilaga 1

Sammanfattning av

genomförd verksamhet

inom materielområdet

under 1999

Under 1999 har bland annat följande större materielsystem tillförts

Försvarsmakten.

- Artillerilokaliseringsradar Arthur (pågående),

- Krigsbro 5 (pågående),

- UAV-system av typ Ugglan (slutlevererad),

- Telesystem 9000 (pågående),

- Personlig fältutrustning och materiel för mörkerstrid (pågående),

- Stridsvagn 121 och 122 med stödutrustning (pågående),

- Brobandvagn 971, pansarbandvagn 501(samtliga pågående),

- Stridsfordon 90 med stödutrusning (pågående),

- IRV-sikten till robotsystem 56 (slutlevererad),

- Materiel till marina lednings- och informationssystem (pågående),

- Vinschar samt prototyp till nytt navigationssystem till helikopter 4

(slutlevererad),

- Ubåtar av Gotlandsklass (slutlevererad),

- Lednings- och lagfartyg (slutlevererad),

- Strids- och transportbåtar (pågående),

- Bevakningsbåt (pågående),

- Serieflygplan till FSR 890 med stödutrustning (pågående),

- Utbildningssimulator för flygstridsledare (slutlevererad),

- JAS 39 Gripen flygplan med stödutrustning (pågående),

- Sambandsmateriel, pansarvärnsrobot- och sjuktransportinredning för

SISU-vagnar,

transportsystem omfattande bl.a. containertruck, sidlastare, rangerutrustning

och rullflak till

förband avsedda för internationella insatser (pågående).

Under 1999 har därutöver studie- och utvecklingsverksamhet bedrivits inom bl.a.

följande områden.

- Vägminröjsystem (pågående),

- Krigsbro 6 (pågående),

- Materiel till televapenförband (pågående),

- Splitterskyddat granatkastarsystem Amos (pågående),

- Måldetekterande artillerigranat Bonus (pågående),

- Luftoberoende maskineri till ubåtssytem (pågående),

- Övningsstörsändare till marina ledning- och underhållsförband (slutlevererad),

- Spanings- och eldledningsradar Arte 740 (pågående),

- Korvett av Visbyklass (pågående),

- Torped 62 (pågående),

- Försvarets telenät (FTN) (pågående),

- Informationssystem för operativ och taktisk ledning (pågående).

Under 1999 har Försvarsmakten efter prövning hos regeringen respektive

Regeringskansliet fått

beställa följande materielsystem.

- Utveckling av nytt lätt bärbart pansarskott (NLAW),

- Anskaffning av bärgningsbandvagn till stridsvagn 121/122 (pågående),

- Anskaffning av fjärrstyrd målmateriel,

- Anskaffning av artilleridemonstrator,

- Fortsatt utveckling av luftvärnsrobotsystem 23 Bamse,

- Anskaffning av normlastbilar samt normpersonbilar,

- Anskaffning av två korvetter av Visbyklass inklusive stödutrustning,

- Halvtidmodernisering av korvett av Stockholmklass,

- Fortsatt utveckling av det nordiska ubåtsprojektet (Viking),

- Anskaffning av ett begagnat lagfartyg,

- Halvtidsmodernisering av ubåt av Västergötlandsklass,

- Utveckling av Arte 740 (pågående),

- Anskaffning av svävare,

- Anskaffning av varnar- och motverkanssystem till JAS 39 Gripen (pågående),

- Anskaffning av taktiskt radiosystem till luftstridskrafterna samt studie för

anpassning av

systemet till internationell standard (Taras).

Under första halvåret 2000 har Försvarsmakten efter prövning hos regeringen

respektive

Regeringskansliet fått beställa följande materielsystem.

- Anskaffning av artillerigranat Bonus,

- Anskaffning av luftvärnsrobotsystem 23 Bamse,

- Anskaffning av underrättelse- och eldledningsenhet (UndE 23) till

luftvärnsrobotsystem

77/97 Hawk,

- Anskaffning av tilläggspaket för internationella insatser till stridsfordon 90

 (pågående),

- Anskaffning av hjulgående splitterskyddade persontransportfordon (Pasi),

- Halvtidsmodernisering av minröjningsfartyg av Landsortsklass,

- Fortsatt utveckling av luftoberoende maskineri till ubåtssystem,

- Serieanskaffning Arte 740 (pågående),

- Anskaffning av spaningskapsel till JAS 39 Gripen (pågående).

Bilaga 2

Objektsramar

I syfte att förbättra styrning och uppföljning av materielförsörjningen har

regeringen infört

objektsramar för större materielinvesteringar. En objektsram innebär inte en

anslagstilldelning utan är

ett sätt för regeringen att styra och följa upp större materielinvesteringar. En

 objektsram skall bestå av

ett väldefinierat materielinnehåll, en ekonomisk ram samt en tidsplan. Dessa tre

 komponenter skall

tillsammans utgöra ramen. Det är regeringen som fastställer objektsramen och

beslutar om

anskaffningar inom varje objektsram. Objektsramarna skall årligen redovisas av

Försvarsmakten till

regeringen. Regeringen informerar årligen riksdagen om utvecklingen inom

respektive objektsram.

Nedan lämnas en redogörelse för de nu aktuella materielprojekten som regeringen

beslutat skall styras

och följas upp med objektsramar. Redogörelsen omfattar även regeringens

bedömning av

utvecklingen inom objektsramarna samt resultatbedömning för de objektsramar som

Försvarsmakten

lämnat årsredovisning för.

Försvarsmakten har lämnat årsredovisning för de under 1999 fastställda

objektsramarna JAS 39

Gripen och Arte 740.

Den ekonomiska planeringsramen som redovisas för varje objektsram består av den

verksamhet

som genomförts t.o.m. år 1999 i löpande priser och den verksamhet som avses bli

genomförd fr.o.m.

år 2000 t.o.m. objektsramens sluttidpunkt i 2000 års prisläge. Om inget annat

sägs under respektive

objektsram så skall varje objektsram innehålla:

- reserver,

- Försvarets materielverks omkostnader,

- räntekostnader för förskott till industrin.

JAS 39 Gripen

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1997 t.o.m. år 2009.

Den ekonomiska planeringsramen skall uppgå till högst 77 260 miljoner kronor.

Objektsramen skall ha följande materiella innehåll och redovisas av

Försvarsmakten i följande

underenheter:

- utvecklingsarbete JAS 39 B,

- utvecklingsarbete delserie 3,

- anpassningsprogram avionik och sensorer,

- anpassningsprogram flygprestanda,

- anpassningsprogram framtida vapen,

- anskaffning av 110 flygplan JAS 39 A och B i delserie 2,

- anskaffning av 64 flygplan JAS 39 A och B i delserie 3,

- anskaffning av underhållssystem,

- anskaffning av sensor- och motmedelssystem,

- anskaffning av kommunikationsutrustning för delserierna 1, 2 och 3,

- anskaffning av planerings- och utvärderingssystem,

- anskaffning av flygutbildningssystem,

- anskaffning av spaningskapsel,

- anskaffning av ammunition till automatkanon,

- anskaffning av jaktvapen,

- anskaffning av attackvapen,

- vidareutveckling och retromodifiering av flygplan ur delserie 1, 2 och 3,

- vidareutveckling av JAS 39B till JAS 39D,

- ränta på Försvarets materielverks rörelsekapital,

- gemensamma kostnader.

JAS 39 Gripen-systemet anskaffas för att Försvarsmakten skall kunna ha

grundberedskap och

beredskap att på kort sikt kunna möta insatser av fjärrstridsmedel och

begränsade luftrörliga styrkor

samt på medellång sikt kunna utveckla förmåga att möta mer omfattande militära

operationer. Vidare

skall systemet bidra till Försvarsmaktens förmåga att upptäcka och ingripa mot

kränkningar av

territoriet. Systemet är flexibelt genom att i samma flygplantyp uppnå förmåga

att lösa jakt-, attack-

och spaningsuppgifter. Det ersätter äldre system i dessa roller. Systemet skall

utvecklas och successivt

anpassas så att det kan bidraga till Försvarsmaktens förmåga mer än 30 år fram i

 tiden.

Resultatbedömning

Försvarsmakten redovisar i huvudsak följande i årsredovisning avseende

objektsram för JAS 39

Gripen.

Till och med den 31 december 1999 har 25 790 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 5 955 miljoner kronor för beställda

och planerade

leveranser inom objektsram JAS 39 Gripen.

Utvecklingsarbetet för den tvåsitsiga JAS 39 B avslutades i huvudsak i maj 1998.

 Under 1999 har

dock kvarstående utvecklingsåtgärder på räddningssystem, luftsystem och radar

genomförts. Enligt en

överenskommelse mellan Försvarets materielverk och industrin skall resterande

delar av dessa åtgärder

vara färdiga senast under 2000.

Vidareutveckling av flygplan ingående i delserie 1, delserie 2 och

utvecklingsarbete för flygplan i

delserie 3 löper väl. Utvecklingsarbetet införs successivt i serieproduktion av

flygplan eller som

modifieringar i levererade flygplan. Alla flygplan kommer att modifieras till en

 grundnivå som

säkerställer en rationell och kostnadseffektiv drift. Däremot kommer inte

flygplanen ingående i

delserie 1 och 2 att modifieras till samma status som flygplan i delserie 3.

Försvarsmakten anmäler

vissa ökade kostnader för vidareutvecklingsprogrammen beroende på försenade

delprogram bland

annat systemdator, färgindikator och ny elektronikenhet.

Den första etappen med flygplan ur delserie 2 är slutlevererad och avslutad

under året till ett lägre

pris än riktpriset. Under året har omförhandling avseende beställningen av

delserie 2 och 3

genomförts med industrin för att skapa utrymme för andra prioriterade delsystem

till JAS 39 Gripen.

Detta har medfört att prisformen ändrats till fast kontraktspris för kommande

etapp 2 och 3 av

flygplan inom delserie 2 samt att leveranstakten sänkts från 18 till 17 flygplan

 per år för delserie 2 och

från 17 till 16 flygplan per år för delserie 3. Under året har 17 flygplan JAS

39 delserie 2, varav två

tvåsitsiga JAS 39 B, levererats. Totalt har 80 flygplan levererats t.o.m. 31

december 1999. Flygplanen i

delserie 2 beräknas vara slutlevererade under första kvartalet 2003.

Slutleverans av flygplanen i delserie

3 beräknas vara genomförd 2007.

Inom anpassningsprogrammet avionik och sensorer har studier genomförts syftande

 till att ta fram

en demonstrator av radar med aktivt elektriskt styrd antenn (AESA). Därutöver

pågår ett

försöksprogram avseende sensorfusion och avancerad programvara inom

telekrigområdet (MIDAS).

Utvecklingen inom anpassningsprogram avionik och sensorer fortgår enligt

planerna. Inom området

anpassning av framtida vapen fortlöper samarbetet med Tyskland, Italien,

Grekland, Norge och

Kanada avseende utveckling av IR-jaktroboten IRIS-T enligt plan.

Grundintegrationsarbetet av

radarjaktrobot Amraam på JAS 39 Gripen har under året slutförts med gott

resultat.

Under året har utveckling och anskaffning av begränsat antal sensor- och

motmedelssystem

beställts. Sensor- och motmedelssystemen i JAS 39 Gripen kommer att till stora

delar vara identiska

med de system som ingår i exportversionen av Gripen. Systemen beräknas levereras

 under åren 2004-

2005. Till flygplan i delserie 1 och 2 pågår leverans av taktisk radio. För

delserie 3 planeras anskaffning

av ett nytt kommunikationssystem benämnt Communication Data Link (CDL 39).

Flygplanen i

delserie 1 och 2 kommer successivt att utrustas med samma kommunikationssystem

som flygplanen i

delserie 3.

Leverans av planerings- och utvärderingssystem (PLA/UTA) pågår till samtliga JAS

 39 Gripen-

förband. Ett nytt integrerat planerings- och utvärderingssystem kallat Mission

Support System (MSS)

planeras enligt Försvarsmaktens redovisning att på sikt ersätta PLA/UTA. Under

året har Försvarets

materielverk erhållit studieuppdrag för att realisera MSS. De hittills

levererade

flygutbildningssimulatorerna har under 1999 kunnat användas för omskolning av

piloter till JAS 39

Gripen-systemet med gott resultat.

Försvarsmaktens uppfattning är att JAS 39 Gripen-systemet utvecklas enligt den

planerade

inriktningen och har förutsättningar att möta framtida krav. Erfarenheterna

hittills visar att systemet

uppfyller ställda förväntningar och krav. Enligt Försvarsmakten är programmets

tekniska säkerhet god

och förbättras fortlöpande. Det finns dock vissa besvärande tekniska problem som

 för närvarande

medför restriktioner i utnyttjandet av flygsystemets fulla kapacitet. Åtgärder

är vidtagna inom

industrin för att komma tillrätta med problemen.

Försvarets materielverks bedömning är att även om vissa problemområden

föreligger kommer den

planerade verksamheten inom JAS-ramen att kunna genomföras.

Regeringens samlade bedömning är att JAS 39 Gripen-systemet fortsätter att

utvecklas enligt den

planerade inriktningen. Erfarenheterna hittills visar att systemet väl uppfyller

 ställda krav och

förväntningar. Programmet som helhet bedöms ha uppnått en god ekonomisk och

teknisk säkerhet.

Regeringen bedömer att den fortsatta inriktningen av planeringen medger sådana

utvecklingsmöjligheter att JAS 39 Gripen-systemet kan möta de krav som framtiden

 ställer.

Regeringen anser det däremot angeläget att industrin och Försvarets materielverk

 snarast vidtar

åtgärder för att successivt komma tillrätta med de problem som innebär

begränsningar i utnyttjandet

av flygsystemet. Regeringen avser särskilt uppmärksamma denna fråga under 2001.

Spanings- och eldledningsradar (Arte 740)

Objektsramen omfattar fortsättningsvis tiden fr.o.m. år 1996 t. o. m. år 2009.

Den ekonomiska

planeringsramen skall uppgå till högst 600 miljoner kronor. Objektsramen skall

ha följande materiella

innehåll och redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- studier,

- utvecklingsarbete,

- anskaffning av serieförberedelser och referensanläggning,

- anskaffning av sex anläggningar.

Arte 740 anskaffas för att Försvarsmakten skall kunna ha grundberedskap och

beredskap att på kort

sikt kunna möta kränkningar av vårt territorium samt hot och begränsade insatser

 med

fjärrstridsmedel. Systemet skall bidra till att utveckla kustförsvarsförbandens

förmåga såväl vad avser

ytspaning som spaning och invisning mot luftmål. Det ersätter äldre system i

båda dessa roller. Arte

740 kommer att tillgodose kraven på såväl spaning och invisning mot luftmål som

ytspaning och

eldledning mot sjömål. Arte 740 är en bepansrad fordonsmonterad radarstation.

Arte 740 organiseras i

amfibiebrigad och kan utnyttjas över hela landet. Systemet avses bli utnyttjat

för spaning och invisning

mot luftmål, underrättelseeldledning av alla typer av luftvärnsenheter, spaning

mot sjömål, eldledning

mot sjö- och markmål samt förbandsledning.

Resultatbedömning

Försvarsmakten redovisar i huvudsak följande i årsredovisning avseende

objektsram för Arte 740.

Till och med den 31 december 1999 har 28 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 134 miljoner kronor för beställda och

 planerade

leveranser inom objektsram Arte 740.

Under året har studier, utvecklingsarbete samt prov och försök med

prototypfordon genomförts.

Därutöver har studier av underrättelseenhet 23 genomförts. Försvarsmaktens

uppfattning är att Arte

740 systemet utvecklas enligt planerad inriktning.

Regeringens samlade bedömning är att genomförd studiefas av Arte 740 samt

pågående prov och

försök med prototypfordonet visar att systemet utvecklas enligt den planerade

inriktningen.

Programmet som helhet bedöms ha en god ekonomisk och teknisk säkerhet.

Erfarenheterna visar att

systemet kommer att uppfylla ställda krav.

Stridsvagn 121/122 Leopard

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1994 t.o.m. år 2008. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 11 261 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- anskaffning och modifiering av 160 stridsvagnar av typmodell 121 inklusive

simulatorer m.m,

- anskaffning av 120 stridsvagnar av typmodell 122 inklusive ledningssystem,

simulatorer m.m,

- anskaffning av systemmateriel,

- anskaffning av 10 bärgningsvagnar av typmodell 120,

- anskaffning av minröjningsutrustning,

- anskaffning av minskydd för internationella insatser.

Stridsvagnssystemet anskaffas för att Försvarsmakten skall ha beredskap att på

kort sikt kunna

möta insatser av begränsade luftrörliga insatsstyrkor och på medellång sikt möta

 mer omfattande

militära landoperationer. Systemet är väsentligt för förbättring av

markstridskrafternas mekanisering

och förmåga till eldkraft, skydd och rörlighet vid insatser i denna operativa

förmåga.

Till och med den 31 december 1999 har 5 144 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 1 767 miljoner kronor för beställda

och planerade

leveranser inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att systemet utvecklas enligt den planerade

inriktningen. Programmet

som helhet bedöms ha uppnått en god ekonomisk och teknisk säkerhet. Till och med

 den 1 september

2000 har samtliga 160 stridsvagnar av modell 121 och 80 stridsvagnar av modell

122 levererats till

Försvarsmakten. Erfarenheterna hittills visar att stridsvagnssystemet kommer att

 uppfylla ställda krav.

Måldetekterande artillerigranat (Bonus)

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1994 t.o.m. år 2006. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 1 215 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- utvecklingsarbete,

- anskaffning av serieförberedelser,

- anskaffning av granater.

Den måldetekterande artillerigranaten Bonus anskaffas för att utveckla

Försvarsmaktens förmåga

att möta insatser av begränsade luftrörliga insatsstyrkor. Systemet innebär en

väsentlig höjning av

markstridskrafternas förmåga att med indirekt eld från artilleripjäser bekämpa

stridsfordon på långa

avstånd och kompletterar därmed våra direktriktade pansarvärnssystem.

Utvecklingen startade 1990

och sker sedan 1993 gemensamt med Frankrike.

Till och med den 31 december 1999 har 443 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 46 miljoner kronor för beställda och

planerade leveranser

inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att utvecklingsfasen av systemet utvisat att

granatsystemet uppfyller

ställda krav. Samarbetet med Frankrike utvecklas väl.

Stridsfordon 90

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1994 t.o.m. år 2007. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 11 818 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- anskaffning av 509 stridsfordon typmodell 90 i olika versioner inklusive

systemmateriel m.m.,

- anskaffning av utbildningsmateriel,

- integrering av robot 55 och robot 56,

- modifiering av luftvärnskanon vagn 90 och stridsledningsvagn 90,

- anskaffning av minröjningsutrustning,

- anskaffning av tilläggsskydd för vagnar avsedda för internationell verksamhet.

Stridsfordon 90 anskaffas för att Försvarsmakten skall kunna ha beredskap att på

 kort sikt möta

insatser av begränsade luftrörliga insatsstyrkor. Systemet medför i grundversion

 ökad förmåga till

transport och strid för infanteriförband. Därutöver finns versioner med

speciella komponenter och

beväpning för främst ledning, indirekt eld och luftvärn.

Till och med 31 december 1999 har 6 450 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 1 467 miljoner kronor för beställda

och planerade

leveranser inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att systemet utvecklats enligt den planerade

inriktningen. Programmet

som helhet bedöms ha uppnått en god ekonomisk och teknisk säkerhet.

Erfarenheterna hittills visar

att stridsfordonssystemet väl uppfyller ställda krav.

Splitterskyddad 120 mm granatkastare (Amos)

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1998 t.o.m. år 2008. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 1 618 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- studier och utveckling,

- anskaffning av 44 bandgående pansarvagnar för granatkastare,

- anskaffning av 24 granatkastartorn för hjulgående splitterskyddade fordon,

- anskaffning av reservdelar,

- anskaffning av utbytesenheter,

- anskaffning av dokumentation,

- anskaffning av maskeringssystem,

- anskaffning av utbildningsanordningar.

Splitterskyddad granatkastare anskaffas för att utveckla Försvarsmaktens förmåga

 att möta insatser

av begränsade luftrörliga insatsstyrkor. Systemet medför förmåga till indirekt

eld från ett fordon som

har både splitterskydd och högre rörlighet när den ersätter dagens 12 cm

granat-kastare. Som

granatkastarfordon kommer de bandgående stridsfordon 90 att användas för de

förband som har dessa

och hjulgående splitterskyddade fordon anskaffas för övriga förband.

Till och med den 31 december 1999 har 0,7 miljoner kronor i löpande priser

miljoner kronor

utbetalats. Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 20 miljoner kronor för

beställda och planerade

leveranser inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att utvecklingsfasen av systemet hittills utvisat att

systemet uppfyller

ställda krav.

Korvett av Visbyklass

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1995 t.o.m. år 2009. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 8 374 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- studier, projektering och utveckling av ytstridsfartyg,

- utveckling och projektering av ubåtsjaktraketer,

- anskaffning av sex fartyg,

- anskaffning av sambandsintegration,

- anskaffning av referensanläggning,

- anskaffning av motmedel,

- anskaffning av utbildningsanläggning,

- anskaffning av kastarsystem,

- anskaffning av övrig vapenmateriel,

- anskaffning av bas- och underhållssystem,

- anskaffning av reservdelar,

- anskaffning av minjaktsmateriel till fartyg 1-4,

- anskaffning av minjaktsmateriel till fartyg 5-6,

- anskaffning av ubåtsjaktraketer,

- anskaffning av integrering av robotsystem 15 MK II till ledningssystemet,

- vidareutveckling av hangar för lätt helikopter på fartyg 1-4,

- vidareutveckling av IR sensorer till fartyg 1-4,

- vidareutveckling av utrustning för kommunikationsspaningsfartyg 1-4,

- vidareutveckling av simulator.

Korvetter av Visbyklass anskaffas för att utveckla Försvarsmaktens förmåga att i

 grund-beredskap

upptäcka och ingripa mot kränkningar av territoriet. Systemet har flexibilitet

att i svår elektronisk

miljö genomföra uppgifterna ubåtsjakt, minröjning och sjömålsbekämpning samt kan

 utföra spanings-

, bevaknings- och övervakningsuppgifter i samtliga konfliktnivåer.

Till och med den 31 december 1999 har 552 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 994 miljoner kronor för beställda och

 planerade

leveranser inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att utvecklingsfasen av systemet hittills utvisat att

systemet uppfyller

ställda krav. Första fartyget bedöms kunna levereras 2001.

Torpeder

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1993 t.o.m. år 2005. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 1 279 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- utveckling av torped 62,

- anskaffning av torped 62,

- anskaffning av systemmateriel för torped 62,

- anskaffning av aktiv målsökare för torped 62,

- anskaffning av bärgningssystem för torpeder,

- vidareutveckling av torped 45,

- vidareutveckling av zonrör till tunga och lätta torpeder.

Torpeder anskaffas för att utveckla Försvarsmaktens förmåga att ingripa mot

kränkningar av

territoriet genom förmåga att från ubåtar och ytstridsfartyg bekämpa sjömål.

Till och med den 31 december 1999 har 433 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för 2001 behov av 151 miljoner kronor för beställda och

 planerade

leveranser inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att utveckling och påbörjad anskaffning av torped 62

hittills utvisat att

torpedsystemet kommer att uppfylla ställda krav. De första tunga torpederna

levereras 2000.

Flygburet radarsystem (FSR 890)

Objektsramen skall omfatta tiden fr.o.m. år 1985 t.o.m. år 2005. Den ekonomiska

planeringsramen

skall uppgå till högst 3 305 miljoner kronor. Objektsramen skall ha följande

materiella innehåll och

redovisas av Försvarsmakten i följande underenheter:

- utveckling av radarsystem,

- anskaffning av sex radarsystem,

- integration och verifiering,

- utprovning,

- anskaffning av sex flygplan typmodell Saab 340,

- anskaffning av underhållssystem.

FSR 890 anskaffas för att Försvarsmakten i grundberedskap skall ha förmåga att

snabbt kunna öka

förmågan att upptäcka, analysera och ingripa mot kränkningar av territoriet samt

 för att möta insatser

med fjärrstridsmedel. Systemet medför väsentlig höjning av förmågan att samla

stridsledningsresurser

vid taktiskt och operativt viktiga situationer och med förbättringar därutöver

vad avser

låghöjdstäckning och förmåga att upptäcka små mål. Det ersätter äldre system i

flera roller och skall

utgöra en integrerad del av luft- och sjöbevakningen i fred och i krig.

Till och med den 31 december 1999 har 2 668 miljoner kronor i löpande priser

utbetalats.

Försvarsmakten redovisar för budgetåret 2001 behov av 107 miljoner kronor för

beställda och

planerade leveranser inom objektsramen.

Regeringens bedömning är att det flygburna radarspaningssystemet uppfyller

ställda krav.

Programmet som helhet bedöms ha uppnått en god ekonomisk och teknisk säkerhet.

Försvarsmaktens IT-system

Objektsramen för IT system skall omfatta tiden fr.o.m. år 2000 t.o.m. år 2004.

Den ekonomiska

planeringsramen skall för den verksamhet som avses bli genomförd fr.o.m. år 2000

 t.o.m. år 2004

totalt uppgå till 1 104 miljoner kronor. Anskaffningen skall redovisas av

Försvarsmakten efter samråd

med Regeringskansliet (Försvarsdepartementet) i följande underenheter:

- utveckling av systemarkitektur, systemdesign och demonstratorer för framtida

ledningssystem,

- utveckling av system för att redovisa krigsförband,

- vidareutveckling av operativa och taktiska informationssystem,

- anskaffning av mjukvarusystem för att sammanhålla gränssnitt mellan

operativsystem,

kommunikationssystem och funktionssystem.

Generellt gäller för materielanskaffning inom Försvarsmakten att IT-system i

ökande grad utgör

väsentliga delar i materielsystemen. I ramen ingår inte informationsteknik som

utgör integrerade delar

i materielsystem såsom kommunikation, stridsteknisk ledning och programvaror i

vapensystem.

Försvarsmakten redovisar för budgetåret 2001 behov av 214 miljoner kronor för

beställda och

planerade leveranser inom objektsramen.

Regeringen bedömer att objektsramen för IT-system medför förbättrad möjlighet

att styra, följa

upp och vid behov förändra pågående utveckling och anskaffning verksamheten inom

 ramen.

Bilaga 3

Förkortningar

Förkortningar och benämningar

Följande förkortningar och benämningar av internationella truppinsatser,

övningar och samarbetsorgan

samt militära vapensystem m.m. används i Försvarsdepartementets del av

Budgetproposition för 2001.

Principer för förkortningar:

Om förkortningen uttalas bokstav för bokstav används versaler (PFF). Det samma

gäller för

förkortningar som uttalas som ett ord och som har en eller två stavelser (PLIS).

I de fall förkortningen uttalas som ett ord och har tre eller fler stavelser

används versal

begynnelsebokstav (Minurso). Under förutsättning att förkortningen är allmänt

känd kan denna

princip även användas för förkortningar med två stavelser och som uttalas som

ett ord (Nato).

Inom Försvarsdepartementets verksamhetsområde är förkortningarna på

internationella övningar

och insatser samt vapensystem att betrakta som allmänt kända. Därför skrivs

sådana förkortningar

med versal begynnelsebokstav även om de endast har två stavelser (Baltbat).

Förkortningar och benämningar

Förkortningar och benämningar

Förklaring

ACPH

EU:s rådgivande kommitté för insatser mot utsläpp av olja och andra skadliga

ämnen till sjöss.

AJS 37

Attack, Jakt- och Spaningsflygplan 37 Viggen.

Amos

Splitterskyddad granatkastare som ger möjlighet till indirekt eld från fordon.

ARTE 740

Spanings- och eldledningsradar.

Baltbat

 Baltic Battalion . En sambaltisk fredsbevarande bataljon för internationella

insatser. Verksamheten stöds

av Sverige

Baltdefcol

 Baltic Defence College . En sambaltisk försvarshögskola. Första kursen

påbörjades i augusti 1999.

Verksamheten stöds av Sverige

Baltron

 Baltic Naval Squadron . En sambaltisk marin styrka i första hand bestående av

förband med

minröjningsförmåga. Verksamheten stöds av Sverige

Bamse

Allväders luftvärnsrobotsystem med medellång räckvidd.

Bonus

Måldetekterande artillerigranat som ger möjlighet att med indirekt eld bekämpa

stridsfordon på långa

avstånd.

BSL4

 Bio Safety Level 4 .

CB

Civilbefälhavaren.

CFF

Centralförbundet Folk och Försvar.

Cimic

 Civil Military Cooperation . Civil och militär samverkan

DGA

Digital gruppantenn.

EAPC

 Euro Atlantic Partnership Council . EAPC utgör ett ramverk i politiska och

säkerhetsrelaterade frågor för

Partnerskap för fred-samarbetet mellan Nato- och partnerländerna

EAPR

 Euro-Atlantiska Partnerskapsrådet . EAPR utgör en ram för Partnerskap för

fred-samarbetet och är ett

forum för konsultationer mellan Nato - och partnerländerna

Elvira

 Effektiv Ledning från Vision till Realitet . Tekniskt ledningssystem för det

civila försvaret

EREA

 European Research Establishments in Aeronautics . Forum för samverkan mellan

europeiska

forskningsinstitut med målsättning att stärka teknologibasen för den europeiska

flygindustrin

FFA

Flygtekniska Försöksanstalten.

Find-gruppen

Försvarsindustrigruppen.

FM

Försvarsmakten.

FOA

Försvarets Forskningsanstalt.

FRA

Försvarets Radioanstalt.

FSR-890

Flygburet Spaningsradarsystem.

FTN

Försvarets Telenät.

Garteur

 Group for Aeronautical Research and Technology in Europe . Forum för samarbete

på regeringsnivå mellan

Frankrike, Storbritannien, Tyskland, Nederländerna, Spanien och Sverige med

målsättning att stärka

samarbetet inom flygteknisk forskning

GICHD

 Geneva International Centre for Humanitarian Demining . Internationellt

minröjningscenter

GSM

Digital mobiltelefoni.

HNS

 Hazardous and Noxious Substances . Skadliga och giftiga ämnen

IEA

 International Energy Agency . Internationellt samarbete inom energiområdet där

de flesta OECD-länderna

deltar

IEP

 International Energy Programme Internationellt energiprogram förvaltat av IEA

IKFN

Ingripande vid Kränkningar av Sveriges territorium i Fred och Neutralitet.

IMO

 International Maritime Organisation . FN:s sjöfartsorgan

ISO 14001

Internationell kvalitetssäkerhetsnorm för varor och tjänster.

ITEP

 International Test and Evaluation Program . Internationellt program för utbyte

och samarbete inom

området för ammunition och minröjningsutrustning

JA 37

Jakt- och Attackflygplan 37 Viggen.

JAS 39

Jakt-, Attack- och Spaningsflygplan 39 Gripen.

JAS 39B

Jakt-, Attack- och Spaningsflygplan 39 Gripen. Tvåsitsig version

KFOR

 Kosovo Force . Natoledd multinationell fredsstyrka i Kosovo

KUB-projektet

 Kommunens Beredskap . Modell för statens stöd till kommunerna

NBC-beredskap

Beredskap för försvar mot anfall med nukleära, biologiska och kemiska vapen.

NBC-vapen

Nukleära, biologiska och kemiska vapen.

NLAW

 New Light Anti-tank Weapon. Bärbart, takslående pansarvärnsvapen

NUTEK

Närings- och Teknikutvecklingsverket.

OHR

 The Office of the High Representative .

OPCW

 Organization for the Prohibition of Chemical Weapons .

OPIL

Operativ Insatsledning.

OPRC

Internationell konvention om beredskap för, insatser och samarbete vid

föroreningar genom olja.

OSSE

 Organisationen för Säkerhet och Samarbete i Europa .

PARP

 Planning and Review Process . Partnerskap för fred-ländernas

försvarsplaneringsprocess för krishantering

och interoperabilitet

PFF

 Partnerskap För Fred . Forum för samarbete mellan Nato-medlemmar och vissa icke

 Nato-medlemmar

PLIS

Totalförsvarets Pliktverks Informationssystem.

PSN

 PfP Simulation Network . Datorstödd ledningsövning med simulerade förband.

Genomfördes vid Nato:s

toppmöte i Washington 1999

PTS

Post och Telestyrelsen.

RIB

Räddningsverkets Informationsbank.

RRV

Riksrevisionsverket.

SACO

Sveriges Akademikers Centralorganisation.

SAF

Svenska Arbetsgivareföreningen.

Sam Marin

Nationell marin övning.

SAR

Search and Rescue.

Sead

Signalsökande robot.

SFOR

 Stabilization Force . Natoledd multinationell fredsstyrka i Bosnien-Hercegovina

SGI

Sveriges Geologiska Institut.

SGU

Sveriges Geologiska Undersökningar.

SJ

Statens Järnvägar.

Sjö V

Sjöfartsverket.

SK 60

Skolflygplan 60.

SMHI

Sveriges Meteorologiska och Hydrologiska Institut.

Sothern Cross

Nationell övning med inriktning på internationell verksamhet. Armé-, marin -,

flyg- och helikopterförband

samt civila myndigheter i Blekinge deltog

Styrelsen för psykologiskt försvar

Styrelsen för Psykologiskt Försvar.

SRK

Svenska Röda Korset.

SSI

Statens Strålskyddsinstitut.

Stril C

Stridsledningscentral.

Stril S

Stridslednings- och luftbevakningsskolan.

SWEDEC

Totalförsvarets ammunitions- och minröjningscentrum.

SWEDINT

 Swedish International command . Sveriges internationella kommando

Swerap

 Swedish rapid reaction force . Den svenska snabbinsatsstyrkan för

internationella truppinsatser

SÄI

Sprängämnesinspektionen.

TARAS

Taktiskt Radiosystem.

TP 84

Transportflygplan Hercules.

TPV

Totalförsvarets Pliktverk.

TS 9000

Telesystem 9000.

UAV-system

 Unmanned Aerial Vehicle . Obemannad luftfarkost

UNACC

 United Nations Air Coordination Centre .

UNESCO

 United Nations Educational, Scientific And Cultural Organisation . FN:s organ

för utbildning, forskning,

kultur och kommunikation

UNHCR

 United Nations High Commissioner for Refuges FN:s flyktingorgan

Unifil

 United Nations Interim Force in Lebanon . FN:s fredsbevarande styrka i Libanon

Unpredep

 United Nations Preventive Deployment Force . FN:s preventiva mission i f.d

jugoslaviska republiken

Makedonien

WEAG

 Western European Armaments Group . Västeropeiska försvarsmaterielgruppen

WEAO

 Western European Armaments Organisation .

ÖCB

Överstyrelsen för Civil Beredskap.

ö-drift

Fortsatt drift av elsystemet i separata delsystem i händelse av att stamnätet

sätts ur funktion.

Östersjömiljarden

En av riksdagen 1996 beslutad satsning för att stärka samarbete och utveckling

i Östersjöområdet.

Bilaga 4

Nya anslagsbeteckningar

Nya anslagsbeteckningar

Av tabellen nedan framgår beteckningar på anslagen 2000 och 2001. Syftet med

tabellen är att

underlätta övergången till de nya beteckningar som följer av att politikområden

införts.

Anslagsbeteckningar 2000 och 2001

Nummer

2000

Nummer

 2001

Anslagets namn

Försvarspolitik

A1

6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m.

A2

6:2

Fredsfrämjande truppinsatser

A3

6:3

Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling

B1

6:4

Funktionen Civil ledning

B2

6:5

Funktionen Försörjning med industrivaror

B3

6:6

Funktionen Befolkningsskydd och räddningstjänst

B4

6:7

Funktionen Psykologiskt försvar

B5

6:8

Funktionen Ordning och säkerhet

B6

6:9

Funktionen Hälso- och sjukvård m.m.

B7

6:10

Funktionen Telekommunikationer m.m.

B8

6:11

Funktionen Postbefordran

B9

6:12

Funktionen Transporter

B10

6:13

Funktionen Energiförsörjning

D1

6:14

Totalförsvarets pliktverk

D2

6:15

Försvarshögskolan

D3

6:16

Försvarets radioanstalt

D4 och D5

6:17

Totalförsvarets forskningsinstitut

D6

6:18

Stöd till frivilliga försvarsorganisationer inom totalförsvaret

C2

6:19

Nämnder m.m.

Skydd mot olyckor

C1

7:1

Kustbevakningen

C3

7:2

Statens räddningsverk: Förebyggande åtgärder mot jordskred och andra

naturolyckor m.m.

C4

7:3

Statens räddningsverk: Ersättning för verksamhet vid räddningstjänst m.m.

C5

7:4

Statens räddningsverk: Samhällets skydd mot olyckor

C6

7:5

Brandfarliga och explosiva varor

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

2

13

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

98

97

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

112

113

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

122

123

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

130

131

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

136

137

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

PROP. 2000/2001:1 UTGIFTSOMRÅDE 6

138

139