Prop.

1994/95:41 Regeringens proposition

1994/95:41

Förändringar i finansieringen av det allmänna pensionssystemet, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 13 oktober 1994

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna Hedborg

 (Socialdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Riksdagen har i beslut den 8 juni 1994 (bet. 1993/94:SfU24, rskr. 1993/94:439)

godkänt de riktlinjer för en reformering av det allmänna ålderspensionssystemet

som föreslagits i regeringens proposition 1993/94:250 Reformering av det

allmänna pensionssystemet. Propositionen upptar förslag till lagstiftning som

med anledning härav bör träda i kraft den 1 januari 1995.

 I propositionen föreslås att en pensionsavgift införs. Avgiften skall tas ut

med 1 % på inkomster uppgående till 7,5 basbelopp och grunda sig på sådana

inkomstslag som ligger till grund för beräkning av pensionsgrundande inkomst

enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Avgiften betalas av den som uppbär

sådana inkomster fr.o.m. den 1 januari 1995. Inbetalda medel skall föras till

Allmänna pensionsfonden. Avgiftsuttaget skall enligt förslaget regleras på samma

sätt som uttaget av avgiften enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift. Vidare föreslås att de båda avgifterna regleras i en ge-

mensam lag och ges benämningen allmänna egenavgifter. Det föreslås även att

sådana avgifter också skall tas ut på inkomster som beskattas enligt lagen

(1958:295) om sjömansskatt samt att detta skall regleras i den lagen.

 I propositionen föreslås vidare att tilläggspensionsavgiften även fort-

sättningsvis skall uppgå till 13,00 %. Procentsatsen för uttag av sådan avgift

anges direkt i lagen (1981:691) om socialavgifter. Vidare föreslås att den del

av inbetalda tilläggspensionsavgifter som kan anses belöpa på inkomstdelar som

överstiger det inkomsttak som berättigar till pensionsförmåner fr.o.m. år 1995

förs till statsbudgeten. Denna andel fastställs schablonmässigt till 7 % för år

1995.

 Därutöver föreslås i propositionen att 11 % av inbetalda tilläggs-

pensionsavgifter fr.o.m. år 1995 placeras på konto hos Riksgäldskontoret för

finansiering av framtida pensioner. På insatta medel skall enligt förslaget

lämnas marknadsmässig ränta. Avsikten med denna särskilda förvaltning är att

medlen skall användas inom det premiereservsystem som enligt de av riksdagen

antagna riktlinjerna skall inrättas inom det allmänna pensionssystemet.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut..................5

2 Lagtext......................................5

 2.1 Förslag till lag om allmänna egenav-

 gifter..................................5

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1958:295) om sjömansskatt..............7

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1962:381) om allmän försäkring........11

 2.4 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1981:691) om socialavgifter...........12

 2.5 Förslag till lag om förvaltning av

 vissa tilläggspensionsavgifter.........14

 2.6 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1983:1092) med reglemente för All-

 männa pensionsfonden...................15

 2.7 Förslag till lag om ändring i kommunal-

 skattelagen (1928:370).................17

 2.8 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1947:576) om statlig inkomstskatt.....18

 2.9 Förslag till lag om ändring i upp-

 bördslagen (1953:272)..................19

 2.10 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1990:325) om självdeklaration och

 kontrolluppgifter......................24

 2.11 Förslag till lag om ändring i taxe-

 ringslagen (1990:324)..................25

 2.12 Förslag till lag om ändring i skatte-

 brottslagen (1971:69)..................26

 2.13 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1993:1536) om räntefördelning vid

 beskattning............................28

3 Ärendet och dess beredning..................29

4 Beslutade riktlinjer för reformeringen av

 det allmänna pensionssystemet...............30

5 Allmän egenavgift för finansiering av pen-

 sionssystemet m.m. .........................34

 5.1 Nuvarande regler för sociala avgifter

 och särskild löneskatt.................34

 5.2 En allmän egenavgift för finansiering

 av pensionssystemet....................36

 5.3 Uttag av allmänna egenavgifter för

 sjömän.................................40

6 Avgiftsuttag på inkomstdelar över förmåns-

 taket samt tilläggspensionsavgift för år

 1995........................................41

 6.1 Uppdelning av influtna medel från

 tilläggspensionsavgiften...............41

 6.2 Tilläggspensionsavgift för år 1995 m.m.44

7 Avsättning och förvaltning av medel inom

 premiereservsystemet........................46

8 Författningskommentar.......................49

 8.1 Förslaget till lag om allmänna egenav-

 gifter.................................49

 8.2 Förslaget till ändring i lagen

 (1958:295) om sjömansskatt.............51

 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1962:381) om allmän försäkring........52

 8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1981:691) om socialavgifter...........53

 8.5 Förslaget till lag om förvaltning av

 vissa tilläggspensionsavgifter.........54

 8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1983:1092) med reglemente för All-

 männa pensionsfonden...................55

 8.7 Övriga lagförslag......................55

Bilaga 1Lagrådsremissens lagförslag ...........56

Bilaga 2Lagrådets yttrande.....................81

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde

den 13 oktober 1994............................82

 4

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1.lag om allmänna egenavgifter,

 2.lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt,

 3.lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring,

 4.lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter,

 5.lag om förvaltning av vissa tilläggspensionsavgifter,

 6.lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för Allmänna

 pensionsfonden,

 7.lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370),

 8.lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 9.lag om ändring i uppbördslagen (1953:272),

 10.lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och kon-

 trolluppgifter,

 11.lag om ändring i taxeringslagen (1990:324),

 12.lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69),

 13.lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid beskattning.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till

Lag om allmänna egenavgifter

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Allmänna egenavgifter skall betalas enligt denna lag. Bestämmelser om

allmänna egenavgifter finns även i lagen (1958:295) om sjömansskatt.

2 § Den som uppbär sådan inkomst som avses i 3 § skall på avgiftsunderlaget för

varje år betala allmänna egenavgifter i form av

 1. pensionsavgift med 1 procent,

 2. sjukförsäkringsavgift med 0,95 procent.

 Avgifterna avrundas var för sig till närmast hela hundratal kronor. Avgift som

slutar på 50 kronor avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

3 § Avgifterna beräknas på sådan inkomst av anställning som avses i 11 kap. 2 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring och sådan inkomst av annat förvärvsarbete

som avses i 11 kap. 3 § nämnda lag om den enskilde är skattskyldig för inkomsten

enligt kommunalskattelagen (1928:370). Inkomst av anställning och inkomst av

annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast lägre

hundratal kronor.

 5

 Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för kostnader som

arbetstagaren haft att bestrida i innehavd anställning, i den mån kostnaderna,

minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger ettusen kronor.

 Avgifterna beräknas på summan av inkomsterna till den del summan inte

överstiger sju och en halv gånger det vid årets ingång gällande basbeloppet

enligt lagen om allmän försäkring.

4 § Avgifter skall inte betalas av den som vid årets ingång har fyllt 65 år.

 Avgifter skall inte heller betalas av den som har sådana inkomster som avses i

3 §, om inkomsterna understiger 25 procent av det vid årets ingång gällande

basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

5 § Avgiftsunderlaget skall för varje år fastställas av skattemyndigheten i

samband med taxeringen till statlig och kommunal inkomstskatt.

6 § Pensionsavgiften används till finansiering av försäkringen för

tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Sjukförsäk-

ringsavgiften används till finansiering av sjukförsäkringen enligt samma lag.

 Pensionsavgiften förs till Allmänna pensionsfonden. Sjukförsäkringsavgiften

förs till staten.

7 § Bestämmelserna i taxeringslagen (1990:324) och uppbördslagen (1953:272)

tillämpas i fråga om avgifter enligt denna lag. I fråga om sjukförsäkringsavgift

tillämpas även 4 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på avgiftspliktig

inkomst som uppbärs från och med den dagen. Omfattar beskattningsåret tid såväl

före som efter utgången av år 1994, skall, om den skattskyldige inte visar

annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter

utgången av år 1994 som svarar mot förhållandet mellan den del av

beskattningsåret som infaller under denna tid och hela beskattningsåret.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1992:1745) om allmän sjukförsäkringsavgift.

Äldre bestämmelser tillämpas dock i fråga om avgift som avser tiden före den 1

januari 1995.

 6

2.2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt

 Härigenom föreskrivs att 1 § 1 mom., 2 och 3 §§, 4 § 1 mom., 7 § 1 mom., 8, 9

a och 11 §§ lagen (1958:295)1 om sjömansskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 1 mom.2 Sjömansskatt 1 mom. Sjömansskatt

enligt denna lag skall samt allmänna egenav-

erläggas av sjöman för gifter i form av pen-

inkomst ombord på sionsavgift och

svenskt handelsfartyg sjukförsäkringsavgift

med en bruttodräktighet enligt denna lag skall

av minst 100, vilket erläggas av sjöman för in-

huvudsakligast nyttjas komst ombord på svenskt

i sådan närfart eller handelsfartyg med en

fjärrfart, som i 2 § sägs.bruttodräktighet av minst

 100, vilket huvudsak-

 ligast nyttjas i sådan

 närfart eller fjärrfart,

 som i 2 § sägs.

 Vad som i denna lag

 sägs om sjömansskatt

 gäller, såvitt inte annat

 särskilt föreskrivs, även

 allmänna egenavgifter.

 Sjömansskatt skall icke erläggas av sjöman ombord på svenskt handelsfartyg i

fart inom landet huvudsakligen i hamnar eller på floder, kanaler eller insjöar

eller inomskärs vid kusterna eller i Kalmarsund (inre fart) utom i fall som

avses i 7 § 2 mom. andra stycket. Sjömansskatt skall icke heller erläggas för

sådan ersättning som avses i lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl. och som inte är undantagna från skatteplikt

enligt 8 § 2 och 3 nämnda lag.

 Den som för redarens räkning tjänstgör som kontrollant under fartygs byggande

eller biträder vid fartygets utrustning för att senare tillträda befattning på

fartyget skall erlägga sjömansskatt för inkomsterna under kontrollant- eller

utrustningstiden.

 2 §3

 I denna lag förstås med

 sjöman: arbetstagare som enligt sjömanslagen (1973:282) anses som sjöman,

 handelsfartyg: fartyg, som nyttjas till handelssjöfart eller resandes fort-

skaffande eller till annat ändamål, som äger gemenskap med handelssjöfarten,

 närfart: linjefart mellan svenska hamnar utanför öppen kust eller utomskärs

vid kusterna samt linjefart mellan svensk och utländsk hamn,

1 Lagen omtryckt 1970:933.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:777.

2 Senaste lydelse 1991:599.

3 Senaste lydelse 1988:1529.

 7

eller mellan utländska hamnar, dock ej linjefart bortom linjen Hanstholm -

Lindesnäs eller bortom Cuxhaven,

 fjärrfart: annan fart än inre fart och närfart,

 inkomst ombord: lön eller annan gottgörelse, som sjöman uppbär på grund av sin

anställning ombord och som skulle hava utgjort intäkt av tjänst enligt

kommunalskattelagen,

 beskattningsbar beskattningsbar

inkomst: inkomst ombord inkomst: inkomst ombord

med undantag för sådan med undantag för sådan fri

fri kost som har be- kost som har beaktats

aktats vid bestämningen vid bestämningen av

av tabellerna i 7 § 1 tabellerna i 7 § 1 mom.

mom. och 8 § samt fri och 8 § samt fri logi, i

logi, i förekommande förekommande fall minskad

fall minskad med med belopp, som har

belopp, som har fastställts genom beslut

fastställts genom beslut om jämkning och, i den mån

om jämkning och, i den det har medgivits av

mån det har medgivits av regeringen eller myn-

regeringen eller myn- dighet som regeringen

dighet som regeringen bestämmer, med belopp som

bestämmer, med belopp enligt avtal mellan

som enligt avtal mellan arbetsgivar- och ar-

arbetsgivar- och betstagarorganisationer

arbetstagarorganisa- utgör krigsrisktillägg

tioner utgör krigs- eller motsvarande

risktillägg eller ersättning, samt med på

motsvarande ersättning, inkomsten belöpande

 allmänna egenavgifter,

 beskattningsår: det kalenderår, under vilket sjömansskatt erlägges.

 (Se vidare anvisningarna.)

 3 §

 Sjömansskatt Sjömansskatt tillfaller

tillfaller staten. staten. Allmänna

 egenavgifter skall använ-

 das på sätt som framgår av

 6 § lagen (1994:000) om

 allmänna egenavgifter.

 4 §

 1 mom.4 Till kommun 1 mom. Till kommun och

och landstingskommun landsting skall på sätt

skall på sätt nedan nedan stadgas årligen utgå

stadgas årligen utgå ersättning av statsmedel

ersättning av statsmedel för minskade

för minskade skattein- skatteintäkter. Den årliga

täkter. Den årliga ersätt-ersättningen skall avse

ningen skall avse sjömansskatt, dock ej

sjömansskatt som inbe- allmänna egenavgifter,

talats under tiden den som inbetalats under

1 mars året före till dentiden den 1 mars året före

1 mars det år då er- till den 1 mars det år då

sättningen utbetalas. ersättningen utbetalas.

Vid beräkning av Vid beräkning av ersätt-

ersättningens storlek ningens storlek tages

tages även hänsyn till även hänsyn till den

den sjömansskatt som sjömansskatt som resti-

restituerats under tuerats under samma tid.

samma tid.

4 Senaste lydelse 1974:777.

 7 §

 1 mom.5 Här i riket bosatt sjöman samt sjöman bosatt i Danmark, Finland,

Island eller Norge skall erlägga sjömansskatt på beskattningsbar månadsinkomst,

 a) vid anställning ombord på fartyg, som huvudsakligast användes i fjärrfart,

enligt vid denna lag fogad tabell F, kolumn S, samt

 b) vid anställning ombord på annat fartyg enligt vid denna lag fogad tabell N,

kolumn S.

 Sjöman som avses i

 första stycket skall

 betala allmänna egenav-

 gifter med de

 procentsatser som anges

 i lagen (1994:000) om

 allmänna egenavgifter. De

 allmänna egenavgifterna

 beräknas på den

 beskattningsbara

 månadsinkomsten före

 avdrag för nämnda avgifter

 till den del inkomsten

 inte överstiger 0,625

 gånger det vid årets ingång

 gällande basbeloppet

 enligt lagen (1962:381)

 om allmän försäkring.

 Avgifter tas ut endast

 om sjömansskatt också

 skall erläggas på

 inkomsten. Avgifter

 skall inte betalas av

 den som vid årets ingång

 fyllt 65 år.

 Skattebelopp enligt Skattebelopp enligt

tabellerna utgår i helt tabellerna och allmänna

krontal, varvid öretal egenavgifter utgår i helt

över femtio avrundas krontal, varvid öretal

uppåt och annat öretal över femtio avrundas uppåt

bortfaller. och annat öretal

 bortfaller.

 Bestämmelserna i 65 § kommunalskattelagen (1928:370) äga motsvarande

tillämpning i fråga om sjömansskatt.

 8 §6

 För sjöman, som icke skall erlägga sjömansskatt enligt 7 § 1 mom. (utländsk

sjöman), skall sjömansskatt utgå på beskattningsbar månadsinkomst

 a) vid anställning ombord på fartyg, som huvudsakligast användes i fjärrfart,

enligt vid denna lag fogad tabell F kolumn U, samt

 b) vid anställning ombord på annat fartyg enligt vid denna lag fogad tabell N

kolumn U.

 Allmänna egenavgifter

 skall betalas enligt

 bestämmelserna i 7 §

 Skatt enligt första 1 mom. andra stycket.

stycket utgår icke, om Skatt enligt första

sjömannen på godtagbart stycket och allmänna

sätt visar, att han är egenavgifter enligt

skattskyldig i annat andra stycket utgår icke,

land för inkomsten om sjömannen på

ombord. godtagbart sätt visar,

5 Senaste lydelse

1990:1433. att han är skattskyldig i

6 Senaste lydelse annat land för inkomsten

1982:420. ombord.

 Bestämmelserna i 7 § Bestämmelserna i 7 §

1 mom. tredje stycket 1 mom. fjärde stycket och

och 7 § 2 mom. tillämpas 7 § 2 mom. tillämpas också

också i fråga om skatt i fråga om skatt enligt

enligt denna paragraf. denna paragraf. Därvid

Därvid skall dock i fall skall dock i fall som

som avses i 7 § 2 mom. avses i 7 § 2 mom. första

första stycket skatt stycket skatt erläggas

erläggas enligt tabell F enligt tabell F kolumn U

kolumn U och i fall som och i fall som avses i

avses i andra stycket andra stycket av samma

av samma lagrum enligt lagrum enligt tabell N

tabell N kolumn U. kolumn U.

 (Se vidare (Se vidare

anvisningarna.) anvisningarna.)

 9 a §7

 Regeringen eller Regeringen eller den

myndighet som rege- myndighet som regeringen

ringen bestämmer bestämmer fastställer, med

fastställer, med ledning ledning av de vid denna

av de vid denna lag lag fogade tabellerna,

fogade tabellerna, de de sjömansskattetabeller

sjömansskattetabeller som behövs för beräkning av

som behövs för beräkning sjömansskatt. Vid

av sjömansskatt. Vid fastställandet av sjömans-

fastställandet av skattetabellerna för år

sjömansskattetabellerna 1980 och senare år skall

för år 1980 och senare århänsyn tas till inträffade

skall hänsyn tas till ändringar i fråga om ut-

inträffade ändringar i taget av statlig

fråga om uttaget av inkomstskatt, uttaget av

statlig inkomstskatt allmänna egenavgifter

och storleken av det enligt lagen (1994:000)

kommunala grundavdraget om allmänna egenavgifter

enligt 48 § 2 och 3 mom. samt storleken av det

kommunalskattelagen kommunala grundavdraget

(1928:370). enligt 48 § 2 och 3 mom.

 kommunalskattelagen

 (1928:370).

 11 §

 Då skatteavdrag Då skatteavdrag

verkställes, skall den verkställes, skall den

innehållna skatten innehållna skatten kvit-

kvitteras. Vid teras. Vid kvitteringen

kvitteringen skall an- skall angivas innehållet

givas innehållet skattebelopp, innehållna

skattebelopp, in- allmänna egenavgifter,

komstens storlek samt inkomstens storlek samt

den tid inkomsten av- den tid inkomsten avser.

ser. (Se vidare

 (Se vidare anvisningarna.)

anvisningarna.)

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Äldre bestämmelser gäller

beträffande inkomster för vilka sjömansskatt har erlagts eller skulle ha

erlagts före ikraftträdandet.

7 Senaste lydelse 1981:1004.

 8

2.3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäkring1

 dels att 19 kap. 3 a § skall upphöra att gälla,

 dels att 19 kap. 1 och 4 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

19 kap.

1 §2

 Om avgifter för Om avgifter för

finansiering av finansiering av

sjukförsäkringen, sjukförsäkringen,

folkpensioneringen och folkpensioneringen och

försäkringen för försäkringen för

tilläggspension tilläggspension föreskrivs

föreskrivs i lagen i lagen (1981:691) om

(1981:691) om socialavgifter. Om

socialavgifter. Om avgifter för finansiering

avgifter för av sjukförsäkringen och

finansiering av försäkringen för

sjukförsäkringen tilläggspension föreskrivs

föreskrivs även i lagen även i lagen (1994:000)

(1992:1745) om allmän om allmänna egenavgifter

sjukförsäkringsavgift. och lagen (1958:295) om

 sjömansskatt.

4 §3

 Avgiftsuttaget till Avgiftsuttaget till

försäkringen för tilläggs-försäkringen för tilläggs-

pension skall vara så pension skall vara så

avvägt att avgifterna i avvägt att avgifterna, i

förening med andra den mån de inte skall

tillgängliga medel föras till staten, i före-

finansierar ning med andra

pensionsutbetalningar, tillgängliga medel

förvaltningskostnader finansierar pensionsut-

och andra utgifter för betalningar,

försäkringen samt den förvaltningskostnader och

fondering som behövs. andra utgifter för försäk-

 ringen samt den

 Beslut om fondering som behövs.

avgiftsuttaget för ett

visst år skall fattas

senast under året

dessförinnan. Riksförsäk-

ringsverket skall vart

femte år föreslå av-

giftsuttag för näst-

följande sju år, i den mån

uttaget inte redan

beslutats.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

 Senaste lydelse av 19 kap. 3 a § 1983:1093.

2 Senaste lydelse 1992:1746.

3 Ändringen innebär bl.a. att andra stycket upphävs.

 9

2.4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 §, 3 kap. 1 § och 4 kap. 3 § lagen

(1981:691) om socialavgifter1 skall ha föjande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

1 §2

 En arbetsgivare skall En arbetsgivare skall

på det avgiftsunderlag på det avgiftsunderlag

som anges i 3 - 5 §§ för som anges i 3 - 5 §§ för

varje år betala varje år betala

 1. sjukförsäkrings- 1. sjukförsäkrings-

avgift med 8,43 procent, avgift med 8,43 procent,

 2. folkpensionsavgift 2. folkpensionsavgift

med 5,86 procent, med 5,86 procent,

 3. tilläggspensions- 3. tilläggspensions-

avgift efter den pro- avgift med 13,00 procent,

centsats som anges i

särskild lag

 4. delpensionsavgift 4. delpensionsavgift

med 0,20 procent, med 0,20 procent,

 5. arbetsskadeavgift 5. arbetsskadeavgift

med 1,38 procent, med 1,38 procent,

 6. arbetsmarknads- 6. arbetsmarknads-

avgift med 2,12 avgift med 2,12 procent,

 7. arbetarskyddsav- 7. arbetarskyddsav-

gift med 0,17 procent, gift med 0,17 procent,

 8. lönegarantiavgift 8. lönegarantiavgift

med 0,20 procent. med 0,20 procent.

 Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skall dock beträffande

ersättning som avses i 11 kap. 2 § första stycket m och femte stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring betala endast tilläggspensionsavgift.

 Staten betalar inte arbetsskadeavgift.

3 kap.

1 §3

 En försäkrad som avses En försäkrad som avses i

i 1 kap. 2 § skall på det1 kap. 2 § skall på det

avgiftsunderlag som avgiftsunderlag som

anges i 3 - 5 §§ för varjeanges i 3 - 5 §§ för varje

år betala år betala

 1. sjukförsäkringsvgift 1. sjukförsäkringsvgift

med 9,12 procent, med 9,12 procent,

 2. folkpensionsavgift 2. folkpensionsavgift

med 6,03 procent, med 6,03 procent,

 3. 3.

tilläggspensionsavgift tilläggspensionsavgift

efter den procentsats med 13,00 procent,

som anges i särskild

lag,

1 Lagen omtryckt

1989:633.

2 Senaste lydelse

1993:1559.

3 Senaste lydelse

1993:1559.

 4. delpensionsavgift 4. delpensionsavgift

med 0,20 procent samt med 0,20 procent samt

 5. arbetsskadeavgift 5. arbetsskadeavgift

med 1,40 procent. med 1,40 procent.

4 kap.

3 §

 Av influtna

Tilläggspensionsavgifter tilläggspensionsavgifter

förs till en fond, förs 7 procent till

benämnd allmänna pen- staten och 11 procent

sionsfonden, med vars placeras på konto hos

tillgångar kostnaderna Riksgäldskontoret.

för försäkringen för Återstoden förs till en

tilläggspension enligt fond, benämnd Allmänna

lagen (1962:381) om pensionsfonden med vars

allmän försäkring skall tillgångar kostnaderna för

täckas. Fonden förvaltas försäkringen för

enligt grunder som tilläggspension enligt

riksdagen fastställer lagen (1962:381) om

särskilt. allmän försäkring skall

 täckas. Fonden förvaltas

 enligt grunder som riks-

 dagen fastställer

 särskilt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 10

2.5 Förslag till

Lag om förvaltning av vissa tilläggspensionsavgifter

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller förvaltningen av de penningmedel som enligt 4 kap. 3 §

lagen (1981:691) om socialavgifter skall placeras på konto hos

Riksgäldskontoret.

 Förvaltade medel skall finansiera framtida pensioner.

2 § Medlen skall placeras på räntebärande konto hos Riksgäldskontoret. Räntan på

medlen skall vara marknadsmässig och läggas till kapitalet.

3 § Riksgäldskontoret skall senast den 31 mars varje år till regeringen lämna

uppgift om ställningen på kontot den 31 december året före och den ränta som

under det året tillgodoräknats kontot.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 11

2.6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

Allmänna pensionsfonden

 Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1983:1092) med reglemente för

Allmänna pensionsfonden1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

1 §2

 De penningmedel som De penningmedel som

enligt 4 kap. 3 § lagen enligt 4 kap. 3 § lagen

(1981:691) om (1981:691) om

socialavgifter skall socialavgifter, 6 § lagen

föras till Allmänna (1994:000) om allmänna

pensionsfonden, skall egenavgifter och 3 §

förvaltas av första - lagen (1958:295) om

femte fondstyrelserna. sjömansskatt skall föras

 till Allmänna pensions-

 fonden, skall förvaltas

 av första - femte fond-

 styrelserna.

 Bestämmelser om första - tredje fondstyrelserna finns i 2 - 16, 21 - 25, 44

och 45 §§ samt om fjärde och femte fondstyrelserna i 26, 28 - 30, 32 - 35, 37,

39, och 43 - 45 §§.

2 §

 Riksförsäkringsverket Riksförsäkringsverket

skall varje år överföra skall varje år överföra

 1. till första 1. till första

fondstyrelsens för- fondstyrelsens för-

valtning valtning till-

tilläggspensionsavgifter äggspensionsavgifter som

som erläggs av staten, erläggs av staten,

kommuner och därmed kommuner och därmed

jämförliga samfälligheterjämförliga samfälligheter

samt av bolag, samt av bolag, föreningar

föreningar och och stiftelser, i vilka

stiftelser, i vilka staten, kommuner eller

staten, kommuner eller därmed jämförliga

därmed jämförliga samfälligheter har ett

samfälligheter har ett bestämmande inflytande,

bestämmande inflytande, 2. till andra

 2. till andra fondstyrelsens för-

fondstyrelsens för- valtning till-

valtning äggspensionsavgifter som

tilläggspensionsavgifter erläggs av andra arbets-

som erläggs av andra givare än som har nämnts

arbetsgivare än som har under 1, såvitt de avser

nämnts under 1, såvitt demånad med ett avgifts-

avser månad med ett underlag som överstiger

avgiftsunderlag som 20 gånger det basbelopp

överstiger 20 gånger det som gäller enligt lagen

basbelopp som gäller (1962:381) om allmän

enligt lagen (1962:381) försäkring samt

om allmän försäkring samt 3. till tredje

 3. till tredje fondstyrelsens för-

fondstyrelsens för- valtning övriga

valtning övriga tilläggspensionsavgifter,

tilläggspensions- 4. till första - tredje

avgifter. fondstyrelsernas för-

 valtning pensionsavgif-

 ter enligt lagen

 (1994:000) om all-

1 Lagen omtryckt

1991:1857.

2 Senaste lydelse

1993:542.

 männa egenavgifter och

 enligt lagen om

 sjömansskatt (1958:295)

 fördelade på respektive

 fondstyrelse med en

 andel som motsvarar den

 andel av tilläggspension-

 savgifterna som förs till

 var och en av fondsty-

 Vad som sägs i första relserna.

stycket 1 - 3 gäller med Vad som sägs i första

den begränsning som stycket 1 - 4 gäller med

följer av bestämmelserna den begränsning som följer

i 26 § om fjärde och av bestämmelserna i 26 §

femte fondstyrelsernas om fjärde och femte fond-

rätt att rekvirera medel styrelsernas rätt att

hos riks- rekvirera medel hos

försäkringsverket. Riksförsäkringsverket.

 Till varje fondstyrelses förvaltning skall också hänföras avkastningen av de

medel som styrelsen förvaltar.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 12

2.7 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 50 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 50 §1

 Den taxerade Den taxerade förvärvsin-

förvärvsinkomsten minskaskomsten minskas med på

med på beskattningsåret beskattningsåret belöpande

belöpande avgift enligt avgifter enligt lagen

lagen (1992:1745) om (1994:000) om allmänna

allmän sjukför- egenavgifter och enligt

säkringsavgift och en- lagen (1993:1441) om

ligt lagen (1993:1441) allmän avgift för finans-

om allmän avgift för iering av kontantförmåner

finansiering av vid arbetslöshet samt

kontantförmåner vid kommunalt grundavdrag i

arbetslöshet samt kom- nu nämnd ordning. Det som

munalt grundavdrag i nu därefter återstår utgör be-

nämnd ordning. Det som skattningsbar

därefter återstår utgör be-förvärvsinkomst.

skattningsbar förvärvsin-

komst.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1442.

 17

2.8 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1 skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §2

 Den taxerade Den taxerade förvärvsin-

förvärvsinkomsten minskaskomsten minskas med på

med på beskattningsåret beskattningsåret belöpande

belöpande avgift enligt avgifter enligt lagen

lagen (1992:1745) om (1994:000) om allmänna

allmän sjukför- egenavgifter och enligt

säkringsavgift och en- lagen (1993:1441) om

ligt lagen (1993:1441) allmän avgift för finan-

om allmän avgift för siering av kontantförmåner

finansiering av vid arbetslöshet samt

kontantförmåner vid statligt grundavdrag i

arbetslöshet samt stat- nu nämnd ordning. Det som

ligt grundavdrag i nu därefter återstår utgör be-

nämnd ordning. Det som skattningsbar för-

därefter återstår utgör värvsinkomst.

beskattningsbar

förvärvsinkomst.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1993:1443.

 18

2.9 Förslag till

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 1 §, 4 § 1 mom., 12 §, 27 § 2 mom. och 43 § 1 mom.

uppbördslagen (1953:272)1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

 Med skatt avses i denna lag, om inte annat anges:

 1. kommunal inkomstskatt,

 2. statlig inkomstskatt,

 3. statlig förmögenhetsskatt,

 4. statlig fastighetsskatt,

 5. skogsvårdsavgift,

 6. egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter,

 7. avkastningsskatt i fall som avses i 2 § första stycket 1 - 5 lagen

(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

 8. särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader,

 9. skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) samt

förseningsavgift enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

 10. mervärdesskatt som redovisas i särskild självdeklaration enligt 14 kap. 3

§ mervärdesskattelagen (1994:200),

 11. annuitet på avdikningslån,

 12. avgift enligt 12. avgifter enligt

lagen (1992:1745) om lagen (1994:000) om

allmän sjukförsäk- allmänna egenavgifter,

ringsavgift,

 13. avgift enligt lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av

kontantförmåner vid arbetslöshet,

 14. skatt enligt lagen (1993:1537) om expansionsmedel.

 Att vad som sägs i denna lag om egenavgifter enligt lagen om socialavgifter

även tillämpas i fråga om skatt enligt 2 § lagen (1990:659) om särskild

löneskatt på vissa förvärvsinkomster följer av 3 § sistnämnda lag.

4 § 1 mom.3 För inkomst av arbete som hänför sig till bestämd tidsperiod och

uppbärs vid regelbundet återkommande tillfällen och arbete som är avsett att

pågå kortare tid än en vecka skall preliminär A-skatt utgå med belopp, som anges

i skattetabeller, om inte annat framgår av 7 eller 7 a § eller av

skattemyndighets beslut. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer

fastställer för varje inkomstår sådana tabeller.

 Tabellerna skall, om inte annat sägs i 2 mom., ange den preliminära skatten

på olika inkomstbelopp, beräknade för en månad eller den

1 Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Senaste lydelse 1994:485.

3 Senaste lydelse 1993:1444.

kortare tid som anges i tabellerna och grundas på följande förutsättningar, näm-

ligen

 att inkomsten är oförändrad under inkomståret,

 att den skattskyldige endast kommer att taxeras för den inkomst som anges i

tabellen,

 att den skattskyldige att den skattskyldige

inte skall betala annan inte skall betala annan

skatt eller avgift som skatt eller avgift som

avses i denna lag än avses i denna lag än

statlig inkomstskatt, statlig inkomstskatt,

kommunal inkomstskatt kommunal inkomstskatt

samt avgift enligt samt avgifter enligt

lagen (1992:1745) om lagen (1994:000) om

allmän sjukförsäkringsav-allmänna egenavgifter och

gift och avgift enligt avgift enligt lagen

lagen (1993:1441) om (1993:1441) om allmän av-

allmän avgift för gift för finansiering av

finansiering av kontantförmåner vid

kontantförmåner vid arbetslöshet,

arbetslöshet, att den skattskyldige

 att den skattskyldige vid taxering för

vid taxering för inkomsten inte erhåller

inkomsten inte erhåller annat avdrag än avdrag för

annat avdrag än avdrag avgifter enligt lagen

för avgift enligt lagen (1994:000) om allmänna

(1992:1745) om allmän egenavgifter och avgift

sjukförsäkringsavgift ochenligt lagen (1993:1441)

avgift enligt lagen om allmän avgift för

(1993:1441) om allmän finansiering av

avgift för finansiering kontantförmåner vid

av kontantförmåner vid arbetslöshet samt

arbetslöshet samt grundavdrag.

grundavdrag. Av tabellerna skall

 Av tabellerna skall framgå hur stor del av

framgå hur stor del av avdragsbeloppet som

avdragsbeloppet som avser allmänna

avser allmän egenavgifter och allmän

sjukförsäkringsavgift ochavgift för finansiering

allmän avgift för finan- av kontantförmåner vid

siering av arbetslöshet.

kontantförmåner vid

arbetslöshet.

 12 §4

 För den som inte skall För den som inte skall

betala avgift enligt betala avgifter enligt

lagen (1992:1745) om lagen (1994:000) om

allmän sjuk- allmänna egenavgifter och

försäkringsavgift och lagen (1993:1441) om

lagen (1993:1441) om allmän avgift för

allmän avgift för finansiering av kontant-

finansiering av förmåner vid arbetslöshet

kontantförmåner vid skall preliminär A-skatt

arbetslöshet skall i fall som avses i 4 § 1

preliminär A-skatt i mom. och 40 § utgå enligt

fall som avses i 4 § 1 de grunder som där anges

mom. och 40 § utgå enligtmed beaktande av att

de grunder som där anges skyldighet att betala

med beaktande av att sådana avgifter och rätt

skyldighet att betala till avdrag för

sådana avgifter och rätt avgifterna inte

till avdrag för föreligger.

avgifterna inte

föreligger.

 I fråga om folkpension och annan ersättning som utbetalas tillsammans med

sådan pension får den utbetalande myndigheten eller inrättningen vid beräkning

av preliminär A-skatt med frångående av bestämmelserna

4 Senaste lydelse 1993:1444.

i 4 och 40 §§ ta hänsyn till att den skattskyldige kan vara berättigad till

särskilt grundavdrag, om därmed bättre överensstämmelse kan uppnås mellan

preliminär och slutlig skatt. Skattemyndighets beslut med stöd av 3 § 2 mom. om

preliminär skatt för den skattskyldige får dock inte frångås.

27 § 2 mom.5 Vid debitering av slutlig skatt skall skattskyldig gottskrivas:

 1. debiterad preliminär F-skatt och debiterad särskild A-skatt;

 2. sådan preliminär A-skatt, som den skattskyldiges arbetsgivare ålagts att

betala enligt 75 §;

 3. annan än under 1 och 2 avsedd preliminär skatt, som har betalats av den

skattskyldige i den mån skatten inte har använts för betalning av innehållen

preliminär skatt enligt bestämmelserna i 52 a § första stycket;

 4. överskjutande ingående mervärdesskatt i den mån skatten inte betalats ut

enligt 45 § 2 mom. andra stycket;

 5. skatt som överförts från stat med vilken Sverige ingått överenskommelse om

uppbörd och överföring av skatt; samt

 6. ett belopp motsvarande 28 procent av en minskning av expansionsmedel enligt

lagen (1993:1537) om expansionsmedel.

 Vid debitering av slutlig skatt skall skattskyldig också gottskrivas särskild

inkomstskatt som betalats enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta samt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl. för tid under beskattningsåret då den

skattskyldige varit bosatt i Sverige eller stadigvarande vistats här.

 Vid gottskrivning av Vid gottskrivning av

preliminär A-skatt som preliminär A-skatt som

innehållits av den innehållits av den

skattskyldiges skattskyldiges

arbetsgivare skall sådan arbetsgivare skall sådana

allmän sjukförsäkringsav-allmänna egenavgifter och

gift och allmän avgift allmän avgift för finan-

för finansiering av siering av kontantförmåner

kontantförmåner vid vid arbetslöshet som

arbetslöshet som arbetsgivaren redovisat

arbetsgivaren redovisat i kontrolluppgift i

i kontrolluppgift i första hand gottskrivas

första hand gottskrivas som sådana avgifter.

som sådan avgift.

 43 §

 1 mom.6 Den som 1 mom. Den som betalar

betalar ut ersättning förut ersättning för arbete

arbete skall vid varje skall vid varje

utbetalningstillfälle utbetalningstillfälle

genom särskilt kvitto genom särskilt kvitto

eller på annat lämpligt eller på annat lämpligt

sätt lämna mottagaren sätt lämna mottagaren

uppgift om det belopp, uppgift om det belopp,

som genom skatteavdrag som genom skatteavdrag

har innehållits på har innehållits på

ersättningen samt, om ersättningen samt, om

avdrag gjorts enligt 4 § avdrag gjorts enligt 4 §

1 mom., hur stor del av 1 mom., hur stor del av

det innehållna beloppet det innehållna beloppet

som avser allmän som avser allmänna

sjukförsäkringsavgift ochegenavgifter och allmän

allmän avgift för avgift för finansiering

finansiering av av kontant-

kontant-

5 Senaste lydelse

1993:1546.

6 Senaste lydelse

1993:1444.

 förmåner vid arbetslöshet.

 Skyldighet att lämna sådan

 uppgift föreligger dock

 inte, om ersättningen

 kvitteras på avlönings-

förmåner vid arbetslöshet.lista, där skatteavdraget

Skyldighet att lämna samt de allmänna egenav-

sådan uppgift föreligger gifterna och den allmänna

dock inte, om ersätt- avgiften för finansiering

ningen kvitteras på av kontantförmåner vid

avlöningslista, där arbetslöshet har an-

skatteavdraget samt den givits. I fråga om folk-

allmänna sjuk- pension och tilläggs-

försäkringsavgiften och pension enligt lagen

den allmänna avgiften för(1962:381) om allmän för-

finansiering av säkring, delpension

kontantförmåner vid enligt lagen (1979:84)

arbetslöshet har om delpensionsförsäkring,

angivits. I fråga om livränta enligt lagen

folkpension och (1954:243) om yrkes-

tilläggspension enligt skadeförsäkring, lagen

lagen (1962:381) om (1976:380) om arbets-

allmän försäkring, skadeförsäkring, lagen

delpension enligt lagen (1977:265) om statligt

(1979:84) om delpen- personskadeskydd eller

sionsförsäkring, livräntalagen (1977:267) om

enligt lagen (1954:243) krigsskadeersättning till

om yrkesskadeförsäkring, sjömän eller annan jämförbar

lagen (1976:380) om ersättning enligt äldre

arbetsskadeförsäkring, lagstiftning behöver

lagen (1977:265) om uppgift om

statligt person- skatteavdragets belopp

skadeskydd eller lagen samt de allmänna egenav-

(1977:267) om gifterna och den allmänna

krigsskadeersättning avgiften för finansiering

till sjömän eller annan av kontantförmåner vid

jämförbar ersättning arbetslöshet dock inte

enligt äldre lag- lämnas om avdraget är lika

stiftning behöver stort som vid det närmast

uppgift om föregående utbetal-

skatteavdragets belopp ningstillfället. Detsamma

samt den allmänna gäller vid utbetalning av

sjukförsäkringsavgiften annan sådan pension eller

och den allmänna livränta som avses i 3 § 2

avgiften för mom. andra stycket om

finansiering av kon- utbetalningen görs av den

tantförmåner vid som har rätt att betala

arbetslöshet dock inte ut sådan ersättning som

lämnas om avdraget är anges i föregående mening

lika stort som vid det eller av försäkringsföretag

närmast föregående utbe- eller understödsförening.

talningstillfället. Det-

samma gäller vid

utbetalning av annan

sådan pension eller

livränta som avses i 3 §

2 mom. andra stycket om

utbetalningen görs av

den som har rätt att

betala ut sådan ersätt-

ning som anges i före-

gående mening eller av

försäkringsföretag eller

understödsförening.

 Har skatteavdrag för kvarstående skatt inte kunnat göras med så stort belopp,

som motsvarar den kvarstående skatten, skall arbetsgivaren vid det

utbetalningstillfälle, som närmast föregår uppbördsmånaden april, underrätta

arbetstagaren om storleken av felande belopp.

 Efter den 18 i uppbördsmånaden april eller, om arbetstagare tidigare har

avslutat sitt arbete, vid arbetets slut skall arbetsgivaren återlämna

skattsedeln på slutlig skatt till arbetstagaren. Har arbetstagaren avslutat sitt

arbete under tid då avdrag för kvarstående skatt skall göras, skall arbetsgiva-

ren lämna arbetstagaren skriftlig uppgift om summan av gjorda skatteavdrag för

sådan skatt och den tid som avdragen avser. Sådan uppgift, som skall vara under-

tecknad eller signerad av arbetsgivaren eller någon hos honom anställd, skall

också omfatta arbetsgivarens namn och adress.

 19

 Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fastställer formulär till

blanketter för uppgifter enligt detta moment. Blanketterna skall kostnadsfritt

tillhandahållas arbetsgivare.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången i

fråga om preliminär skatt för 1995 och slutlig skatt på grund av 1996 års

taxering.

 20

2.10 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 kap.

4 §1 Kontrolluppgifter om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner som

utgör skattepliktig intäkt av tjänst skall lämnas av den som betalat ut beloppet

eller gett ut förmånen.

 Kontrolluppgifter skall lämnas för den som av den uppgiftsskyldige har fått

skattepliktigt belopp eller skattepliktig förmån.

 Uppgiftsskyldighet enligt första och andra styckena föreligger även i fråga om

ersättning eller förmån som mottagaren får för arbete och som för honom utgör

intäkt av näringsverksamhet om inte mottagaren antingen har enbart en

F-skattesedel eller både en F-skattesedel och en A-skattesedel och skriftligen

åberopat F-skattesedeln samt för sådan ersättning från arbetsgivare som enligt 3

§ 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt beskattas som inkomst av

kapital.

 Uppgiftsskyldighet föreligger inte i fråga om ersättning eller förmån som

enligt 2 kap. 24 § skall redovisas i självdeklaration.

 Kontrolluppgift skall Kontrolluppgift skall

ta upp utgiven ta upp utgiven ersättning

ersättning eller förmån eller förmån samt avdragen

samt avdragen preliminär preliminär skatt. Av kon-

skatt. Av kon- trolluppgiften skall

trolluppgiften skall framgå hur stor del av

framgå hur stor del av skatteavdraget som avser

skatteavdraget som allmänna egenavgifter och

avser allmän allmän avgift för finan-

sjukförsäkringsavgift siering av kontantförmåner

och allmän avgift för vid arbetslöshet som den

finansiering av uppgiftsskyldige redo-

kontantförmåner vid visat enligt

arbetslöshet som den bestämmelserna i 43 §

uppgiftsskyldige redo- 1 mom. uppbördslagen

visat enligt (1953:272). I 6 - 12 §§

bestämmelserna i 43 § 1 lämnas närmare föreskrifter

mom. uppbördslagen om vad som skall iakttas

(1953:272). I 6 - 12 §§ när kontrolluppgift

lämnas närmare före- lämnas.

skrifter om vad som

skall iakttas när

kontrolluppgift lämnas.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1445.

 21

2.11 Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 och 2 §§ taxeringslagen (1990:324) skall ha

följande lydelse.

 1 kap.

 1 §1

 Denna lag gäller vid fastställelse av underlaget för att ta ut skatt eller

avgift (taxering) enligt

 1. kommunalskattelagen (1928:370),

 2. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 3. lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt,

 4. lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt,

 5. lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift,

 6. lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i fall som avses i

2 § första stycket 1 - 5 nämnda lag,

 7. lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader,

 8. lagen (1992:1745) 8. lagen (1994:000) om

om allmän allmänna egenavgifter,

sjukförsäkringsavgift,

 9. lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid

arbetslöshet,

 10. lagen (1993:1537) om expansionsmedel.

 Lagen gäller även vid handläggning av ärenden om särskilda avgifter

(skattetillägg och förseningsavgift) om inte annat följer av 5 kap.

 Lagen innehåller bestämmelser som skall gälla vid handläggning av mål om

taxering och särskilda avgifter i allmän förvaltningsdomstol.

 Att bestämmelserna i denna lag gäller även i fråga om förfarandet för

fastställelse av mervärdesskatt i vissa fall framgår av 14 kap. 28 § mer-

värdesskattelagen (1994:200).

 2 §2

 Vad som sägs i denna Vad som sägs i denna

lag om skatt och lag om skatt och

skattskyldig gäller även skattskyldig gäller även

avgift och av- avgift och av-

giftsskyldig enligt giftsskyldig enligt

lagen (1946:324) om lagen (1946:324) om

skogsvårdsavgift, lagen skogsvårdsavgift, lagen

(1992:1745) om allmän (1994:000) om allmänna

sjukförsäkringsavgift ochegenavgifter och lagen

lagen (1993:1441) om (1993:1441) om allmän av-

allmän avgift för finan- gift för finansiering av

siering av kontantför- kontantförmåner vid

måner vid arbetslöshet. arbetslöshet.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1994:219.

2 Senaste lydelse 1993:1446.

 22

2.12 Förslag till

Lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69)

 Härigenom föreskrivs att 1 § skattebrottslagen (1971:69) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelseFöreslagen lydelse

1 §1

 Denna lag gäller i fråga om skatt eller avgift enligt

 1. lagen (1908:128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättig-

heter, lagen (1927:321) om skatt vid utskiftning av aktiebolags tillgångar,

kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1933:395) om ersättningsskatt, lagen

(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift,

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, lagen (1947:577) om statlig förmögen-

hetsskatt, lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1983:219) om tillfällig

vinstskatt, lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt, lagen (1984:1052) om stat-

lig fastighetsskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för

livförsäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen

(1989:346) om särskild vinstskatt, lagen (1989:471) om investeringsskatt för

vissa byggnadsarbeten, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen

(1991:591) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., lagen

(1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader, lagen (1993:1537) om

expansionsmedel,

 2. lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild

varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om

bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen (1964:308),

lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på

spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, vägtrafikskatte-

lagen (1973:601), lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och

kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa

fordon, som icke är registrerade i riket, lagen (1977:306) om dryckesskatt,

lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt

på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen

(1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss

elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper,

lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk,

lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa

dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndig-

heter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om avgift

på gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen

(1984:852) om lagerskatt på viss bensin, fordonsskattelagen (1988:327), lagen

(1988:328) om fordonsskatt på utländska fordon, lagen (1988:1567) om miljö-

skatt på inrikes flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen

(1990:587) om svavelskatt, lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av

kväveoxider vid energiproduktion, lagen (1990:662) om skatt

1 Senaste lydelse 1994:207.

på vissa premiebetalningar, lagen (1990:1087) om lagerskatt på vissa

oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för grupplivförsäkring,

m. m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483) om skatt på

vinstsparande m. m., lagen (1992:1479) om lagerskatt på viss bensin, lagen

(1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter, lagen

(1992:1439) om lagerskatt på dieselolja, mervärdesskattelagen (1994:200),

 3. lagen (1981:691) 3. lagen (1981:691) om

om socialavgifter, socialavgifter, lagen

lagen (1992:1745) om (1994:000) om allmänna

allmän sjuk- egenavgifter och lagen

försäkringsavgift och (1993:1441) om allmän av-

lagen (1993:1441) om gift för finansiering av

allmän avgift för kontantförmåner vid

finansiering av arbetslöshet.

kontantförmåner vid

arbetslöshet.

 Lagen gäller även preliminär skatt, kvarstående skatt och tillkommande skatt

som avses i uppbördslagen (1953:272).

 Lagen tillämpas inte om skatten eller avgiften fastställs eller uppbärs i den

ordning som gäller för tull och inte heller beträffande dröjsmålsavgift,

skattetillägg eller liknande avgift.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Den äldre lydelsen av 1 § gäller

dock fortfarande i fråga om avgift enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift.

 23

2.13 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning

 Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 §1

 Statlig inkomstskatt, Statlig inkomstskatt,

statlig förmögenhets- statlig förmögenhetsskatt,

skatt, kommunal kommunal inkomstskatt,

inkomstskatt, egenavgifter enligt

egenavgifter enligt lagen (1981:691) om

lagen (1981:691) om socialavgifter, särskild

socialavgifter, särskild löneskatt enligt 2 § lagen

löneskatt enligt 2 § (1990:659) om särskild

lagen (1990:659) om löneskatt på vissa

särskild löneskatt på förvärvsinkomster,

vissa förvärvsinkomster, avkastningsskatt enligt

avkastningsskatt enligt 2 § 5 lagen (1990:661) om

2 § 5 lagen (1990:661) avkastningsskatt på

om avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild

pensionsmedel, särskild löneskatt enligt 3 § lagen

löneskatt enligt 3 § (1991:687) om särskild

lagen (1991:687) om löneskatt på

särskild löneskatt på pensionskostnader,

pensionskostnader, statlig fastighetsskatt,

statlig fas- mervärdesskatt som

tighetsskatt, mer- redovisas i särskild

värdesskatt som självdeklaration enligt

redovisas i särskild 14 kap. 3 § mer-

självdeklaration enligt värdesskattelagen

14 kap. 3 § mer- (1994:200), annuitet på

värdesskattelagen avdikningslån, avgifter

(1994:200), annuitet på enligt lagen (1994:000)

avdikningslån, avgift om allmänna egenavgifter,

enligt lagen avgift enligt lagen

(1992:1745) om allmän (1993:1441) om allmän av-

sjukförsäkringsavgift, gift för finansiering av

avgift enligt lagen kontantförmåner vid

(1993:1441) om allmän arbetslöshet samt skatte-

avgift för finansiering tillägg och för-

av kontantförmåner vid seningsavgift enligt

arbetslöshet samt taxeringslagen

skattetillägg och (1990:324) räknas inte

förseningsavgift enligt som tillgång eller skuld.

taxeringslagen

(1990:324) räknas inte

som tillgång eller

skuld.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Den äldre lydelsen av 10 § gäller

dock fortfarande i fråga om avgift enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift.

1 Senaste lydelse 1994:500.

3 Ärendet och dess beredning

Riksdagen beslöt den 8 juni 1994 (bet. 1993/94:SfU24, rskr. 1993/94:439) att

godkänna de förslag till en genomgripande reformering av det allmänna

ålderspensionssystemet som lades fram i regeringens proposition Reformering av

det allmänna pensionssystemet (prop. 1993/94:250). I propositionen angavs

riktlinjer för en reformering av nuvarande system samt förslag till hur ett

reformerat system för allmän ålderspension och övergången till detta skall

utformas.

 Propositionen baserades på de förslag som Pensionsarbetsgruppen lämnade i sitt

betänkande Reformerat pensionssystem (SOU 1994:20) vilket avlämnades i februari

1994. Betänkandet sändes ut på remiss till drygt 100 remissinstanser. En

sammanställning av avlämnade remissyttranden har publicerats i form av en

departementsstencil (Sammanställning av remissyttranden över

Pensionsarbetsgruppens betänkande Reformerat pensionssystem, Ds 1994:82).

 Pensionsarbetsgruppens förslag var resultatet av en överenskommelse som

träffades inom arbetsgruppen mellan företrädare för Socialdemokraterna, Moderata

samlingspartiet, Folkpartiet liberalerna, Centerpartiet och Kristdemokratiska

samhällspartiet. Företrädare för dessa partier deltog också i beredningen av

propositionen och ställde sig bakom de revideringar som, mot bakgrund av

synpunkter som framkommit i remissbehandlingen, gjordes i förhållande till

förslagen i betänkandet.

 Utgångspunkten för propositionen om reformering av det allmänna

pensionssystemet var att lägga fast principerna för det framtida pensions-

systemet. Den upptog därför inte några lagförslag. På några punkter tog

propositionen inte ställning till den slutliga utformningen av reformen, utan

hänvisade till fortsatt beredning.

 Regeringen beslöt den 23 juni 1994 att tillkalla den s.k. Genomförandegruppen

med representanter för de partier som står bakom uppgörelsen. Gruppen har i

uppgift att medverka i den fortsatta beredningen av pensionsreformen och att

vårda överenskommelsen om en reformering av ålderspensionssystemet.

 Avsikten är att under våren 1995 skall förslag till lagstiftning om bl.a.

intjänande och uppräkning av inkomstrelaterad pensionsrätt lämnas till

riksdagen. Det reformerade inkomstrelaterade ålderspensionssystemet är avsett

att träda i kraft den 1 januari 1996. I vissa delar, bl.a. vad beträffar

intjänande av pensionsrätt, har dock reformen betydelse även under år 1995.

 Enligt regeringens bedömning bör vissa förändringar som föranleds av reformen

ske redan med verkan från den 1 januari 1995. Det gäller pensionssystemets

finansiering och avsättning av medel till ett system med individuella

pensionskonton inom ramen för ett premiereservsystem. Förslag i dessa avseenden

lämnas i föreliggande proposition. Den har beretts i samråd med

Genomförandegruppen, som ställt sig bakom dess innehåll. I beredningen har

synpunkter under hand inhämtats från Riksförsäkringsverket, Riksgäldskontoret

och Allmänna pensionsfonden (första-tredje fondstyrelserna).

 Vad avser de föreslagna ändringarna i lagen (1958:295) om sjömansskatt har

synpunkter inhämtats från Riksskatteverket, Kammarrätten i Göteborg samt

Länsrätten respektive Skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län.

Lagrådet

Regeringen beslutade den 15 september 1994 att inhämta Lagrådets yttrande över

de lagförslag som finns i bilaga 1.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

 Lagrådet har lämnat förslagen utan erinran. Efter lagrådsgranskningen har

regleringen av avgiften för kontantförmåner vid arbetslöshet lyfts ut ur den

föreslagna lagen om allmänna egenavgifter och ur förslaget till lag om ändring i

sjömansskattelagen. De aktuella följdändringarna i övriga lagförslag har tagits

bort i anledning härav. Vidare har en redaktionell ändring gjorts i förhållande

till det remitterade förslaget till lag om allmänna egenavgifter.

4 Beslutade riktlinjer för reformeringen av det

allmänna pensionssystemet

Som en bakgrund till förslagen ges i detta avsnitt en kortfattad beskrivning av

syftet med och huvuddragen i reformeringen av det allmänna

ålderspensionssystemet enligt riktlinjerna i prop. 1993/94:250.

 Syftet med reformen är att skapa ett från andra socialförsäkringsgrenar

avskilt inkomstrelaterat ålderspensionssystem. Detta system skall i högre grad

än med dagens ordning vara försäkringsmässigt uppbyggt. Systemet skall vara

avgiftsbaserat i stället för dagens förmånsbestämda. Det innebär att

tillgodoräknade förmåner i princip skall överensstämma med de avgifter som

betalas till systemet. Beräkningen av pensionsförmånerna skall bygga på den s.k.

livsinkomstprincipen, vilket innebär att alla pensionsgrundande inkomster har

betydelse för pensionsnivån och väger lika tungt oberoende av när under livet de

tjänats in.

 På detta sätt åstadkoms inom det allmänna pensionssystemet ett nära samband

mellan förvärvsinkomster och framtida ålderspension. Därigenom stärks de

ekonomiska drivkrafterna för förvärvsarbete. Det medför även att

skatteinnehållet i de avgifter som betalas till pensionssystemet reduceras och

att dessa mer får karaktären av försäkringspremier.

 Den inkomstrelaterade ålderspensionen skall enligt riktlinjerna kompletteras

med ett grundskydd för dem som haft låga eller inte haft några inkomster under

förvärvslivet. Detta, liksom de övriga fördelningsmässiga inslag som bör finnas

i ålderspensionssystemet, tydliggörs genom att finansieras utanför

pensionssystemet.

 Pensionssystemet skall i finansiellt hänseende vara robust mot variationer i

samhällsekonomiska förutsättningar och demografiska förändringar. Det sker genom

att värdet av intjänade pensionsförmåner och utgående pensioner i stället för

att som i dag vara inflationsskyddade knyts till samhällets totala

inkomstutveckling och genom att pensionsnivån påverkas av förväntad livslängd.

Därigenom kan avgiften till pensionssystemet ligga fast, medan förmånerna

anpassas.

 Det reformerade pensionssystemet skall vid full funktion vara utformat enligt

följande.

 Den pensionsrätt som under ett år tillgodoräknas den enskilde skall baseras på

summan av pensionsgrundande inkomster och andra pensionsgrundande belopp upp

till ett förmånstak. De inkomster som enligt dagens regler är pensionsgrundande

skall vara det även i det reformerade systemet.

 I vissa fall skall, av fördelningsskäl, pensionsrätt tillgodoräknas för

pensionsgrundande belopp utöver den faktiska inkomsten. Bland annat skall en

förälder till barn under fyra år få pensionsrätt beräknad på en inkomst som

enligt vissa regler överstiger den inkomst som faktiskt uppburits.

 Förmånstaket skall inledningsvis, i likhet med vad som gäller i dag, vara 7,5

basbelopp. Det skall efter sekelskiftet räknas upp i takt med den allmänna

inkomstutvecklingen.

 Den pensionsrätt som under ett år tillgodoräknas i ålderspensionssystemet

skall utgöra 18,5 % av pensionsgrundande inkomster under samma år. Motsvarande

belopp skall betalas in till pensionssystemet i form av en ålderspensionsavgift.

Denna skall till viss del tas ut som socialavgift i form av

arbetsgivaravgift/egenavgift och till viss del i form av en avgift för vilken

den enskilde individen bär betalningsansvaret.

 Samtliga inkomster som ger pensionsrätt skall, till skillnad från i dag, vara

avgiftsgrundande. Det innebär att även sådana ersättningar som utges vid

sjukdom, arbetslöshet m.m. skall beläggas med avgift till pensionssystemet. Även

för pensionsgrundande belopp utöver faktiska inkomster skall

ålderspensionsavgift betalas till pensionssystemet. Ingen pensionsavgift skall

tas ut på inkomster som inte är förenade med pensionsrätt. Det innebär att

ålderspensionsavgift inte skall tas ut på inkomstdelar som överstiger

förmånstaket.

 I den överenskommelse som träffats mellan de fem partierna ingår att det

samlade avgiftsuttaget på inkomstdelar över förmånstaket dock inte skall

reduceras med hela avgiften till pensionssystemet. Därför är avsikten att

inrätta en särskild avgift, som storleksmässigt motsvarar halva

ålderspensionsavgiften och tas ut på de inkomstdelar som överstiger

förmånstaket. Denna avgift utgör en skatt och intäkterna från den skall föras

till statsbudgeten.

 Av inbetalda avgifter skall huvuddelen, 16,5 procentenheter, användas till att

finansiera utgående pensioner inom ramen för ett fördelningssystem. Motsvarande

del av pensionsgrundande inkomster och andra pensionsgrundande belopp skall

utgöra den enskildes pensionsrätt från fördelningssystemet. Denna pensionsrätt

skall årligen räknas upp med ett index som följer den allmänna inkomstutveck-

lingen i samhället. Vid ålderspensioneringen skall det årliga pensionsbeloppet

fastställas genom att den uppräknade pensionsrätten som successivt under de

förvärvsaktiva åren ackumulerats divideras med ett s.k. delningstal. Detta del-

ningstal skall bestämmas med utgångspunkt i bl.a. den förväntade återstående

livslängden vid den ålder pensionering äger rum.

 Utgående pensioner från fördelningssystemet skall pris- och följsamhetsin-

dexeras så att pensionen behåller sitt realvärde när den allmänna inkomstutveck-

lingen uppgår till en viss norm. Vid avvikelser från denna norm skall realvärdet

av pensionen justeras upp eller ned i motsvarande grad.

 Resterande del av pensionsavgiften - 2 % av de pensionsgrundande inkomsterna -

skall sättas av till ett premiereservsystem. I detta system skall ske en

fondering av inbetalda medel på individuella pensionskonton. Medlen skall

förvaltas av den kapitalförvaltare den enskilde utser eller, om denne avstår

från att göra något aktivt val, av statliga förvaltare. Behållningen på

premiereservkontot kommer att växa med förräntningen på förvaltade medel. Vid

pensionering skall denna del av pensionen bestämmas på försäkringsmässiga

grunder utifrån behållningen i premiereserven.

 Grundtryggheten i det reformerade pensionssystemet skall utformas som en

garantipension som ger en utfyllnad till den inkomstrelaterade pensionen så att

den samlade pensionen uppgår till en viss garantinivå. För att även låga

inkomster skall ge visst utbyte i pensionshänseende skall denna garantinivå vara

beroende av den inkomstrelaterade pensionen.

 Övergången till det reformerade pensionssystemet sker gradvis. För personer

födda före år 1935 skall ålderspension i huvudsak utgå enligt nuvarande regler

för beräkning av pensionsförmåner. De som är födda åren 1935 - 1953 skall få sin

ålderspension beräknad med ett successivt ökande antal 20-delar enligt det

reformerade systemets regler och resterande delar enligt nuvarande regler. För

personer födda år 1954 eller senare skall det reformerade systemets regler gälla

fullt ut. För alla som i någon utsträckning berörs av de nya reglerna skall även

inkomster i förgången tid beaktas vid beräkningen av pensionsrätt.

 Den föreslagna reformen innebär att det kommer att ske omfördelningar av

avgiftsintäkter och betalningsansvar för olika förmåner mellan å ena sidan

pensionssystemet och å andra sidan statsbudgeten och övriga socialförsäkrings-

system. Dessa förändringar skall genomföras successivt under en följd av år och

påbörjas år 1995 i och med de förslag som läggs fram i denna proposition.

 De antagna riktlinjerna innebär att ATP-systemet på sikt omvandlas till ett

system för inkomstrelaterad ålderspension. Finansieringen av de pensioner som

fr.o.m. år 2000 skall börja betalas ut enligt reformerade regler sker, till den

del de härrör från fördelningssystemet, ur Allmänna pensionsfonden.

 Finansieringen av ATP-pensioner i form av förtidspension och efterlevande-

pension förs över från ATP-systemet till statsbudgeten eller organiseras som en

självständig försäkringsgren. Den utfyllnad till inkomstrelaterad pension i form

av garantipension, som införs fr.o.m. sekelskiftet, skall finansieras över

statsbudgeten.

 Tilläggspensionsavgiften avses övergå till att bli den del av ålders-

pensionsavgiften som skall utgå i form av arbetsgivaravgift eller, vad avser

inkomster av annat förvärvsarbete, som egenavgift. Underlaget för denna avgift

breddas fr.o.m. år 1996 till att omfatta alla pensionsgrundande inkomstslag,

dvs. även ersättningar från socialförsäkringen och fiktiva inkomster som ger

pensionsrätt. Däremot skall inte sådan avgift utgå på inkomstdelar över

förmånstaket.

 De av riksdagen beslutade riktlinjerna innebär vidare att det för att

finansiellt förstärka pensionssystemet fr.o.m. år 1995 införs en avgift som för

år 1995 skall uppgå till 1 %. Denna avgift skall utgöra den del av

ålderspensionsavgiften som betalas av den enskilda individen. Förslag till

införande av en sådan avgift lämnas i denna proposition.

 Det sammantagna uttaget av ålderspensionsavgift i form av arbetsgivaravgift

respektive allmän egenavgift kommer därmed att uppgå till 14,0 % år 1995 och

avses successivt under en övergångsperiod höjas till 18,5 %. Detta skall dock

ske inom ramen för ett oförändrat totalt avgiftsuttag till ålderspensionsändamål

genom att folkpensionsavgiften samtidigt avvecklas.

 I Pensionsarbetsgruppens betänkande föreslogs en fördelning av ålders-

pensionsavgiften med hälften på vardera avgiftsform. Förslaget förutsätter att

det sker en avgiftsväxling, så att arbetsgivaravgiften reduceras och den avgift

den enskilde själv betalar höjs med motsvarande belopp. Om detta skall ske utan

förlust för den enskilde löntagaren måste det kostnadsutrymme som sänkta

arbetsgivaravgifter skapar användas till att höja bruttolönen.

 Tveksamhet om en avgiftsväxling av detta slag kan genomföras på ett neutralt

sätt medförde att frågan om formerna för det framtida uttaget av

ålderspensionsavgift hölls öppen i prop. 1993/94:250. Där angavs dock att om det

skall ske en avgiftsväxling, bör denna äga rum vid ett tillfälle. Vid detta

tillfälle skulle således den individuella avgiften höjas till 9,25 %, samtidigt

som arbetsgivaravgiften skulle komma att reduceras och bruttolönerna höjas med

motsvarande belopp. Den fortsatta infasningen av ålderspensionsavgiften skulle

därefter ske genom höjning av arbetsgivaravgiftsdelen i ålderspensionsavgiften

tills även denna avgift uppgår till 9,25 %.

 I propositionen anförs att om Genomförandegruppen bedömer att komplikationerna

med en avgiftsväxling är för stora och enighet uppnås därom, kvarstår den

individuella avgiften på 1 % och ålderspensionsavgiften fasas in genom höjning

av arbetsgivaravgiftsdelen tills denna uppgår till 17,5 %. Om enighet inte kan

nås i fråga om avgiftsväxling, skall Pensionsarbetsgruppens förslag till växling

mellan arbetsgivaravgifter och allmänna egenavgifter ligga till grund för

kommande beslut.

 Enligt de antagna riktlinjerna i prop. 1993/94:250 skall den ovan nämnda

särskilda avgiften på inkomstdelar över förmånstaket fr.o.m. år 1995 ersätta

uttaget av tilläggspensionsavgift på dessa inkomstdelar. Den skall

inledningsvis uppgå till 13,00 % och successivt reduceras till 9,25 %.

Denna avgift skall fasas in på det sätt som Pensionsarbetsgruppen föreslagit

oavsett om det sker avgiftsväxling mellan arbetsgivaravgift och allmän

egenavgift eller ej.

5 Allmän egenavgift för finansiering av

pensionssystemet m.m.

5.1 Nuvarande regler för sociala avgifter och särskild

löneskatt

Den allmänna försäkringens utgifter finansieras med intäkter från sociala

avgifter, allmänna skattemedel samt avkastning på fonderade medel. Sociala

avgifter tas ut i tre olika former: arbetsgivaravgifter, egenavgifter samt

allmänna avgifter. Därtill utgår i vissa fall särskild löneskatt i stället för

sociala avgifter.

 Arbetsgivare är enligt lagen (1981:691) om socialavgifter skyldiga att betala

arbetsgivaravgifter baserade på summan av vad denne under året betalat som

kontant lön eller annan ersättning för utfört arbete.

 Vid fastställande av underlaget för arbetsgivaravgifterna bortses från bl.a.

ersättning till en och samme arbetstagare som under året understiger 1 000 kr,

liksom i viss utsträckning ersättning som motsvarar kostnader i arbetet som

arbetstagaren skall täcka med uppburen ersättning.

 Ersättningar till arbetstagare som vid årets ingång fyllt 65 år skall inte

räknas in i avgiftsunderlaget. Vidare undantas i vissa fall ersättningar från

uttag av arbetsgivaravgift, som t.ex. viss ersättning till utländska artister

eller forskare, idrottsutövare, barn som arbetar i arbetsgivarens verksamhet

m.m.

 Av tabell 1 framgår vilka lagstadgade arbetsgivaravgifter som tas ut under år

1994. Dessa avgifter debiteras på summan av utbetald ersättning från en

arbetsgivare utan någon uppdelning på de enskilda individer som uppburit

ersättningen.

Tabell 1 Lagstadgade arbetsgivaravgifter år 1994

Avgift Procentsats

Sjukförsäkringsavgift 8,43

Folkpensionsavgift 5,86

Tilläggspensionsavgift 13,00

Delpensionsavgift 0,20

Arbetsskadeavgift 1,38

Arbetsmarknadsavgift 2,12

Arbetarskyddsavgift 0,17

Lönegarantiavgift 0,20

Summa: 31,36

För arbetsgivare som sysselsätter sjömän tillkommer en sjömanspensionsavgift på

1,20 %. Dessutom bestäms sjukförsäkringsavgiften och folkpensionsavgiften för

sjömän på annat sätt än för andra arbetstagare. Riksförsäkringsverket

fastställer efter regeringens bemyndigande dessa avgifter. För sjömän uppgår

sjukförsäkringsavgiften till 6,18 % och folkpensionsavgiften till 4,30 % under

år 1994.

 Egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter betalas av den enskilde

inkomsttagaren och motsvarar arbetsgivaravgifter vid inkomster av annat

förvärvsarbete, vilket bl.a innefattar inkomster av aktiv näringsverksamhet och

tillfälliga förvärvsinkomster av självständigt bedriven verksamhet. Egenavgifter

betalas inte för inkomster som uppbärs året efter det då den försäkrade fyllt 65

år.

Tabell 2 Lagstadgade egenavgifter år 1994

Avgift Procentsats

Sjukförsäkringsavgift 9,12

Folkpensionsavgift 6,03

Tilläggspensionsavgift 13,00

Delpensionsavgift 0,20

Arbetsskadeavgift 1,40

Summa: 29,75

Enligt lagen (1990:659) om särskild löneskatt på vissa förvärvsinkomster, är

arbetsgivaren skyldig att betala sådan skatt på lön och annan ersättning till

arbetstagare som vid årets början är 65 år eller äldre. Särskild löneskatt utgår

vidare på inkomster av passiv näringsverksamhet och för inkomster av aktiv

näringsverksamhet för den som före årets ingång fyllt 65 år. Den särskilda

löneskatten träder således i stället för arbetsgivar- och egenavgifter för

inkomsttagare som är äldre än 65 år. Den särskilda löneskatten uppgår för

närvarande till 17,89 % av underlaget.

 Allmänna avgifter betalas av den enskilde. Underlaget utgörs av summan av

samtliga inkomster från anställning eller annat förvärvsarbete enligt 11 kap. 2

och 3 §§ lagen (1962:381) om allmän försäkring till den del den inte överstiger

sju och en halv gånger det vid årets ingång gällande basbeloppet. Allmän avgift

utgår inte om den samlade inkomsten understiger 25 % av basbeloppet.

 Allmänna avgifter utgår även på sådana ersättningar som i pensionshänseende

likställs med inkomst av anställning t.ex. sjukpenning, föräldrapenning,

dagpenning inom arbetslöshetsförsäkringen, utbildningsbidrag m.m. Uppbörden av

de allmänna avgifterna är samordnad med uppbörden av inkomstskatten. Avgifterna

tas ut i samband med preliminärskatten och bestäms slutligt vid taxeringen för

inkomståret.

 För närvarande finns det två allmänna avgifter. Den allmänna sjukför-

säkringsavgiften infördes den 1 januari 1993 och uppgår till 0,95 % av

avgiftsunderlaget. Den skall bidra till finansieringen av sjukförsäkringen. Den

allmänna avgiften för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet infördes

den 1 januari 1994 och utgör 1 % av avgiftsunderlaget för år 1994.

5.2 En allmän egenavgift för finansiering av

pensionssystemet

Regeringens förslag: En pensionsavgift införs

fr.o.m. den 1 januari 1995 för finansiering av

pensionssystemet. Avgiften betalas av den

enskilde och uppgår till 1 % av avgiftsunderlaget.

Detta utgörs av summan av sådana inkomster som

avses i 11 kap. 2 och 3 §§ lagen (1962:381) om

allmän försäkring, till den del denna summa under-

stiger 7,5 gånger det vid årets ingång gällande

basbeloppet. Vid beräkning av inkomst av

anställning görs avdrag för kostnader som

arbetstagaren fått stå för i sin anställning om

kostnaderna, minskade med eventuell

kostnadsersättning, överstiger 1 000 kr. Avgiften

tas inte ut av den som vid årets ingång fyllt 65 år.

Den tas ej heller ut då summan av nämnda inkomster

understiger 25 % av basbeloppet.

 Underlaget för avgiften bestäms av

skattemyndigheten i samband med taxering till

statlig och kommunal inkomstskatt. Skattemyndig-

heten skall därvid dra av den på inkomståret

belöpande avgiften vid beräkning av beskattningsbar

inkomst. Preliminär avgift debiteras under

inkomståret i anslutning till uppbörden av

preliminär skatt.

 Inkomsterna från pensionsavgiften förs till

Allmänna pensionsfonden. Förvaltningen av influtna

medel fördelas mellan första, andra och tredje

fondstyrelserna med en andel som motsvarar den

andel av tilläggspensionsavgifterna som förs till

var och en av fondstyrelserna.

 Pensionsavgiften och den nuvarande allmänna

avgiften som regleras i lagen (1992:1745) om

allmän sjukförsäkringsavgift regleras i en gemensam

lag och ges benämningen allmänna egenavgifter.

 Skälen för regeringens förslag: Under de senaste åren har utgifterna för

ålders- och förtidspensioner vuxit betydligt snabbare än de inkomster ur vilka

pensionerna skall finansieras. Det finns därför ett stort underskott mellan

intäkterna från de avgifter som är destinerade för pensionsändamål och de totala

pensionsutgifterna. Under år 1993 svarade avgiftsintäkterna för ca 70 % av

finansieringen av pensionsutgifterna.

 Under de närmaste decennierna kommer, även med en förhållandevis god ekonomisk

tillväxt, detta gap mellan avgiftsintäkter och pensionsutgifter att kvarstå om

inga åtgärder vidtas. Det kommer bl.a. att medföra att Allmänna pensionsfondens

avkastning och behållning i växande utsträckning får tas i anspråk till löpande

pensionsutbetalningar och att fonden så småningom töms.

 I prop. 1993/94:250 anfördes att det finns argument för att det allmänna

pensionsskyddet i högre grad än vad som är fallet i dag skall finansieras med

avgifter som betalas av den enskilde genom direkta inbetalningar. Förmånerna är

i grunden individuella men de är, med undantag för den som betalar egenavgifter,

inte förenade med någon avgift som individen betalar. Sett ur individens

synvinkel utgör finansieringen en kostnad för arbetsgivaren, även om den på sikt

bärs av den enskilde genom ett reducerat löneutrymme.

 Det finns också administrativa motiv för finansiering med avgifter som betalas

av den enskilde. Genom en individuell debitering kan underlaget för

avgiftsuttaget begränsas till att avse de inkomster som understiger det s.k.

förmånstaket och därmed ger pensionsrätt. En sådan överensstämmelse mellan

avgift och förmån är administrativt svårare att uppnå om avgiften tas ut som

arbetsgivaravgift.

 Mot denna bakgrund bör det enligt regeringens mening fr.o.m. den 1 januari

1995 ske en finansiell förstärkning av pensionssystemet och den bör utformas så

att det införs en avgift till pensionssystemet för vilken den enskilde individen

bär betalningsansvaret. Denna pensionsavgift skall utgöra en del av den framtida

ålderspensionsavgift som skall finansiera det reformerade ålderspensionssyste-

met. I enlighet med de av riksdagen antagna riktlinjerna i prop. 1993/94:250

skall avgiften för år 1995 uppgå till 1 % av avgiftsunderlaget.

 Underlaget för pensionsavgiften bör vara detsamma som för den allmänna

sjukförsäkringsavgiften, nämligen summan av inkomster av tjänst och inkomster av

annat förvärvsarbete som dessa inkomster definieras i 11 kap. 2 och 3 §§ lagen

(1962:381) om allmän försäkring. Avgift skall beräknas på summan av dessa inkom-

ster till den del den inte överstiger 7,5 gånger det vid årets ingång gällande

basbeloppet.

 Avgift skall inte betalas av den som under ett år har sammanlagda inkomster

som understiger 25 % av det vid årets ingång gällande basbeloppet. Detta

motiveras med att deklarationsplikt inträder först då inkomsten överstiger denna

nivå. Samma inkomstgräns avses bli gällande vid fastställande av

pensionsgrundande inkomst inom det reformerade systemet.

 Tilläggspensionsavgift betalas inte, i likhet med andra sociala avgifter, på

ersättningar som uppbärs av den som vid årets ingång fyllt 65 år. Samma

åldersgräns gäller för uttag av den allmänna sjukförsäkringsavgiften. Enligt

regeringens mening bör motsvarande åldersgräns gälla även pensionsavgiften.

 Enligt riktlinjerna för det reformerade pensionssystemet skall nuvarande övre

åldersgräns för intjänade av pensionsrätt tas bort och ny inkomstrelaterad

pensionsrätt skall kunna tjänas in utan någon åldersbegränsning. Detta avses

gälla för dem som är födda år 1935 eller senare, dvs. fyller 65 år under år

2000. De som är födda dessförinnan omfattas av nuvarande regelsystem. I

konsekvens med principen att avgift till pensionssystemet skall tas ut på alla

inkomster som ger pensionsrätt avses åldersgränsen för betalning av

pensionsavgiften tas bort med verkan från sekelskiftet.

 Arbetsgivaravgifter, liksom egenavgifter, läggs ovanpå den bruttoinkomst som

utgör underlag för inkomstbeskattning. Det kan också uttryckas som att

arbetsgivaravgifterna utgår på en del av det totala löneutrymmet som är

obeskattat. En höjning av arbetsgivaravgifterna medför, efter en tids

anpassning, lägre bruttolöner.

 Om en allmän egenavgift till ålderspensionen skall ha samma finansiella effekt

som skulle blivit fallet om avgiftshöjningen i stället tagit formen av en

arbetsgivaravgift bör den, i likhet med den allmänna sjukförsäkrinsgavgiften,

dras ifrån vid beräkning av beskattningsbar inkomst. Även principiella skäl

talar för att avgiften inte skall vara belagd med inkomstskatt. Eftersom

förmånerna från pensionssystemet är beskattade skulle det, om avgiften inte

drogs ifrån vid beräkning av beskattningsbar inkomst, medföra ett visst mått av

dubbelbeskattning, eftersom pensionerna då skulle finansieras ur beskattade in-

komster.

 Den allmänna egenavgiften i form av pensionsavgift bör ingå såväl i den

debiterade preliminära skatten som i sådan preliminär skatt som betalas genom

skatteavdrag. Vid fastställande av preliminärskattetabeller bör hänsyn således

tas till pensionsavgiften och att den dras ifrån vid beräkning av

beskattningsbar inkomst. Avgiften skall fastställas i samband med taxeringen

till statlig och kommunal inkomstskatt. Avgiften bör för att den

betalningsskyldige klart skall kunna skilja den från inkomstskatten, redovisas

vid sidan av denna.

 För att underlätta för den som betalar avgiften och för att avgiften skall

kunna hanteras av skattemyndigheten inom ramen för den förenklade

självdeklarationen, bör debiterad avgift dras av från den taxerade inkomsten av

skattemyndigheten. Den avgiftsskyldige behöver på detta sätt inte själv räkna ut

och yrka avdrag för avgiften utan detta hanteras av skattemyndigheten på samma

sätt som grundavdraget.

 Intäkterna från pensionsavgiften skall föras till Allmänna pensionsfonden.

Omföringen avses senare bli reglerad i förordning. Förvaltningen av influtna

medel bör fördelas mellan första, andra och tredje fondstyrelserna med en andel

som motsvarar den andel av medlen från tilläggspensionsavgiften som förs till

var och en av fondstyrelserna.

 För år 1995 beräknas intäkterna från pensionsavgiften uppgå till knappt 7,5

mdr kr. Genom att erlagda avgifter skall dras ifrån vid beräkning av den

beskattningsbara inkomsten medför införandet av pensionsavgiften minskade

intäkter från den statliga och kommunala inkomstbeskattningen. Sammantaget

beräknas minskningen av skatteintäkterna uppgå till knappt 3 mdr kr år 1995.

Härav utgör ca 2,5 mdr kr minskade kommunala skatteintäkter. De ekonomiska

konsekvenserna för kommunsektorn bör beaktas vid den bedömning av det

samhällsekonomiska utrymmet för skattefinansierad verksamhet som görs vid nästa

tillfälle då ramen för statsbidragen till kommunerna fastställs.

 Enligt de av riksdagen godkända riktlinjerna för reformeringen av

pensionssystemet är avsikten att finansiellt förstärka ålderspensionssystemet

genom att successivt höja ålderspensionsavgiften till 18,5 % och bredda

avgiftsunderlaget på det sätt som redogörs för i avsnitt 4. Med utgångspunkt i

att pensionsreformen genomförs enligt riktlinjerna möjliggör den höjning av det

samlade avgiftsuttaget som den föreslagna pensionsavgiften innebär en för

statsbudgeten mer förmånlig infasning av det reformerade ålderspensionssystemet.

På sikt kommer därför pensionsavgiften att minska den belastning på

statsbudgeten som pensionsreformen medför.

 Pensionavgiften kommer att regleras på samma sätt som gäller för den allmänna

sjukförsäkringsavgiften. Det har därför bedömts lämpligt att dessa avgifter förs

samman i en lag.

 Vid såväl beredningen av ålderspensionsreformen som i den allmänna debatten

har begreppet egenavgift kommit att användas som beteckning på en avgift för

vilken den enskilde individen är betalningsskyldig. I gällande lagstiftning

däremot benämns en sådan individuell avgift som tas ut av den enskilde på såväl

inkomster av anställning som inkomster av annan förvärvsverksamhet allmän

avgift.

 I lagen om socialavgifter och annan lagstiftning betecknar begreppet

egenavgift sådana avgifter som betalas vid inkomst av annat förvärvsarbete, dvs.

de sociala avgifter som t.ex. egenföretagare betalar.

 Det föreligger således en skillnad mellan hur begreppet egenavgift har kommit

att användas i samband med pensionsreformen och i den allmänna debatten och vad

det betecknar i lagstiftningen. Enligt regeringens bedömning har begreppet

egenavgift som beteckning på en individuell avgift blivit så etablerat att det

bör användas även i lagtext.

 Enligt regeringens bedömning bör en avgift för vilken den enskilde är

avgiftsskyldig och underlaget utgörs av alla inkomstslag benämnas allmän

egenavgift. För att undvika missförstånd bör det nuvarande begreppet egenavgift

ändras eller preciseras, så att det tydliggörs att dessa avgifter tas ut på

sådana inkomster som inte är belagda med arbetsgivaravgift. Med hänsyn till att

en sådan förändring leder till behov av en rad lagtekniska och administrativa

följdändringar bedömer regeringen att denna fråga bör beredas ytterligare. Det

medför således att för den som under år 1995 uppbär inkomst av annat

förvärvsarbete, t.ex. ett eget företag, utgår således såväl egenavgifter enligt

nuvarande innebörd, som allmänna egenavgifter.

 I de lagförslag som lämnades till Lagrådet (se bilaga 1) föreslogs att den

allmänna avgiften för finansiering av kontantförmåner vid arbetslöshet skulle

behandlas på samma sätt som den allmänna sjukförsäkringsavgiften och således

föras in i lagen om allmänna egenavgifter respektive i lagen om sjömansskatt.

Regeringen avser emellertid att senare lämna förslag till förändringar i

arbetslöshetsförsäkringen, som bl.a. berör dess finansiering. Av detta skäl har

denna avgift lyfts bort från de lagförslag som upptas i denna proposition.

Vidare anges i förslaget till lag om allmänna egenavgifter att sjukförsäkrings-

avgift skall betalas med samma procentsats som i den nu gällande lagen

(1992:1745) om allmän sjukförsäkringsavgift. Regeringen avser att senare lämna

förslag som kan innebära att denna procentsats ändras.

 30

5.3 Uttag av allmänna egenavgifter för sjömän

Regeringens förslag: Allmänna egenavgifter i form

av pensionsavgift med 1 % och sjukförsäkringsavgift

med 0,95 % skall betalas även på sådan inkomst som

beskattas enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt.

 Skälen för regeringens förslag: Sjömän som tjänstgör ombord på svenska

handelsfartyg beskattas för närvarande enligt lagen (1958:295) om sjömansskatt

(sjömansskattelagen) för sin inkomst ombord. Denna skatt är en definitiv

källskatt som tas ut i stället för statlig och kommunal inkomstskatt. Någon

taxering av sjöinkomster sker alltså inte. Sjömansskatten är progressiv och den

är olika hög beroende på om fartyget i fråga går i fjärrfart eller närfart. Den

är emellertid generellt sett lägre än den vanliga inkomstskatten.

 Det sker ingen sammanläggning av sjöinkomst och inkomster som skall beskattas

enligt de vanliga inkomstskattereglerna utan den som uppbär båda typerna av

inkomst taxeras i sin hemkommun för sin landinkomst utan beaktande av eventuell

sjöinkomst. Detta kan innebära att skatten totalt sett blir lägre än om all

inkomst uppburits som inkomst i land.

 Sjömansskattesystemet är sedan en tid tillbaka föremål för översyn.

 På inkomst för vilken betalas sjömansskatt betalas i dag ingen allmän

sjukförsäkringsavgift. Att denna avgift hittills inte tagits ut av sjömän beror

inte på något principiellt ställningstagande om att sådan avgift inte skall tas

ut på sjöinkomst utan på att den tekniska utformningen av införandet av en sådan

avgiftsskyldighet krävt ytterligare beredning.

 Frågan om införandet av allmänna egenavgifter har utretts av Sjömans-

skattekontoret i Göteborg. Sjömansskattekontorets slutsats är att eftersom

beskattningen av sjömän i dag sker enligt ett helt fristående system bör ett

införande av egenavgifter på sjöinkomst ske helt inom detta system. Regeringen

delar denna åsikt.

 Att ta ut de allmänna avgifterna inom sjömansskattesystemet utan någon

samordning kan i vissa fall leda till att den som har både sjöinkomst och

inkomst i land eller sjöinkomst från olika redare som tillsammans överstiger 7,5

basbelopp får betala egenavgifter även på inkomst över denna gräns. Mot detta

bör dock vägas att ett av de främsta skälen för sjömansskattesystemet är att man

oberoende av eventuell inkomst i land skall kunna ta ut en definitiv källskatt

på sjöinkomst utan något särskilt taxeringsförfarande. En samordning med

inkomsterna i land skulle medföra samordningsproblem av olika slag och stora

administrativa nackdelar med bl.a. behov av en manuell samordning för samtliga

sjömän. Det bör också som tidigare nämnts beaktas att sjömän har skattemässiga

förmåner genom att det inte görs någon sammanläggning av sjöinkomster och övriga

inkomster vare sig vid beräkning av sjömansskatt eller vid taxeringen till

statlig och kommunal inkomstskatt.

 De allmänna egenavgifterna på sjöinkomst bör därför, åtminstone i avvaktan på

ett slutligt ställningstagande i fråga om sjömansskattesystemets fortsatta

utformning, tas ut inom detta.

 Sjukförsäkringen omfattar sjömän. Sjukförsäkringsavgift bör därför tas ut även

på sjöinkomst. Det förslag som nu läggs fram om en allmän egenavgift i form av

pensionsavgift med 1 % bör enligt regeringens mening även omfatta sådan inkomst

som beskattas enligt sjömansskattelagen eftersom även sjömännen omfattas av det

allmänna pensionssystemet.

6 Avgiftsuttag på inkomstdelar över förmånstaket

samt tilläggspensionsavgift för år 1995

6.1 Uppdelning av influtna medel från

tilläggspensionsavgiften

Regeringens förslag: Av influtna medel från

tilläggspensionsavgiften förs till statsbudgeten

den andel som är hänförlig till inkomstdelar som, för

den enskilde inkomsttagaren, överstiger förmånstaket

i pensionssystemet. Omföring till statsbudgeten

skall ske löpande under året med en schablon som för

år 1995 sätts till 7 % av summan av inbetalda

avgifter. Eventuell skillnad mellan

schablonmässigt omfört belopp och slutligt

fastställt belopp skall beaktas vid kommande års

fördelning av avgiftsmedel mellan statsbudget och

pensionssystem.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt de av riksdagen antagna riktlinjerna i

prop. 1993/94:250 skall ålderspensionerna efter det att reformen är genomförd i

sin helhet finansieras med en ålderspensionsavgift som tas ut på alla inkomster

som ligger till grund för beräkning av pensionsrätt. Vidare skall

ålderspensionsavgift utgå endast på inkomster som är förenade med pensionsrätt.

Underlaget för och nivån på ålderspensionsavgiften skall därmed sammanfalla med

summan av pensionsgrundande inkomster och andra pensionsgrundande belopp

respektive tillgodoräknad pensionsrätt.

 Ålderspensionsavgift skall i enlighet härmed inte tas ut på den del av den

samlade inkomsten under ett år som för en enskild inkomsttagare överstiger

förmånstaket i pensionssystemet, eftersom dessa inkomstdelar inte är förenade

med några förmåner. Som framgår av föregående avsnitt skall den del av

ålderspensionsavgiften som betalas som allmän egenavgift inte heller tas ut på

sådana inkomstdelar. Inriktningen är alltså att underlaget för

ålderspensionsavgiften skall begränsas till inkomster under förmånstaket även

vad beträffar den del som tas ut som arbetsgivaravgift.

 Detta innebär en grundläggande förändring i uttaget av arbetsgivaravgift

eftersom dagens arbetsgivaravgifter debiteras kollektivt på hela den summa som

en arbetsgivare betalar i lön, oberoende av om denna hos den enskilde är förenad

med pensionsrätt eller ej. Att genomföra en sådan förändring kan vara förenad

med administrativa problem, i synnerhet i de fall den enskilde individens

samlade inkomster från flera olika arbetsgivare överstiger förmånstaket.

 I den politiska överenskommelse som träffades i Pensionsarbetsgruppen ingick

att det vid sidan av ålderspensionsavgiften skall finnas en särskild löneavgift

som, när reformen genomförts fullt ut, skall uppgå till 9,25 %. Underlaget för

en sådan avgift avsågs vara den del av den enskildes inkomst under ett år som

överstiger förmånstaket. I det fall ålderspensionsavgiften blir tudelad mellan

arbetsgivar- respektive allmän egenavgift kommer procentsatsen för den särskilda

avgiften att vara densamma som för den del av ålderspensionsavgiften som tas ut

som arbetsgivaravgift. Därmed kan uppbörden av den särskilda avgiften och den

ålderspensionsavgift som arbetsgivaren skall betala samordnas och de

administrativa problem som är förenade med att ta ut arbetsgivaravgifter med en

begränsning som hänför sig till den enskilde individens samlade inkomster under

förmånstaket undvikas.

 Enligt överenskommelsen skall dock den särskilda avgiften uppgå till högst

9,25 % även om slutsatsen i den fortsatta beredningen av pensionsreformen blir

att avgiftsväxling mellan arbetsgivaravgift och allmän egenavgift inte bör

genomföras och arbetsgivaravgiften således blir 17,5 %. I detta fall måste

systemet för uppbörd av arbetsgivaravgift anpassas så att det möjliggör en sådan

begränsning av avgiftsuttaget.

 Enligt riktlinjerna i prop. 1993/94:250 avsågs införandet av den särskilda

avgiften ske fr.o.m. år 1995 genom att tilläggspensionsavgiften delades upp i

två separata avgifter - en ålderspensionsavgift och en särskild avgift.

Avgiftssatsen skulle under år 1995 vara lika för båda avgifterna. Eftersom den

särskilda avgiften skulle tas ut på den del av inkomsten på vilken det inte

utgår någon arbetsgivaravgift, skulle uppbörden kunna samordnas eftersom

avgifterna skulle ha samma nivå.

 En uppdelning av tilläggspensionsavgiften i två separata avgifter är

emellertid inte enbart förenad med uppbördstekniska och administrativa utan även

med betydande lagtekniska problem. Enligt lagen (1981:691) om socialavgifter

utgår tilläggspensionsavgift på summan av utbetald lön till samtliga anställda

utan någon individuell uppdelning. Takbegränsningen vad avser pensionsförmåner

regleras i lagen om allmän försäkring och avser den enskilde löntagarens

inkomster från samtliga arbetsgivare denne haft under året samt andra inkomster

denne haft från annan förvärvsverksamhet eller ersättningar från

socialförsäkringen.

 Det är därför svårt att inom ramen för det befintliga regelsystemet i lagen om

socialavgifter föra in en entydig avgränsning av avgiftsunderlaget för den

arbetsgivaravgift som skall finansiera pensionssystemet respektive för den

särskilda avgiften. Hur en uppdelning i två separata avgifter lagtekniskt bör

utformas kan även komma att påverkas av huruvida den i Pensionsarbetsgruppens

betänkande föreslagna avgiftsväxlingen skall ske eller ej och därmed om nivåerna

på dessa avgifter även framgent kommer att ligga på olika eller samma nivå.

 Mot denna bakgrund och med hänsyn till den korta tid som återstår fram till

den 1 januari 1995 finner regeringen därför att tilläggspensionsavgiften tills

vidare bör kvarstå i sin nuvarande utformning både vad avser arbetsgivaravgift

och egenavgift.

 Däremot bör de influtna medlen från tilläggspensionsavgiften delas upp på ett

sådant sätt att den del av avgiftsintäkterna som kan beräknas vara hänförliga

till inkomster över förmånstaket förs till statsbudgeten. På detta sätt uppnås i

praktiken samma effekt som var syftet med den uppdelning i två separata avgifter

som aviserades i prop. 1993/94:250.

 Förändringen berör inte direkt den avgiftsskyldige, utan innebär en

omfördelning mellan statsbudget och pensionssystem. Den markerar att den del av

avgiften som tas ut på inkomstdelar överstigande förmånstaket är av en annan

karaktär än den del av avgiften som har en motsvarighet i intjänande av

pensionsrätt. En sådan uppdelning av avgiftsmedlen innebär att finansieringen av

pensionssystemet tar ett steg närmare den struktur på finansieringen som

pensionsreformen syftar till.

 Medelsöverföring till statsbudgeten bör ske löpande under inkomståret. Enligt

4 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter, som reglerar till-

äggspensionsavgiftens användning, skall Riksförsäkringsverket årligen föra över

intäkterna från tilläggspensionsavgiften till Allmänna pensionsfonden. I

praktiken sker sådan överföring löpande varje månad. Regeringens förslag innebär

att fr.o.m. den 1 januari 1995 skall Riksförsäkringsverket i stället föra en

viss andel av avgiftsmedlen till en särskild inkomsttitel på statsbudgeten.

 Denna andel föreslås bli fastställd schablonmässigt mot bakgrund av en

uppskattning av hur stor del av underlaget för tilläggspensionsavgiften som, hos

de enskilda inkomsttagarna, kommer att ligga över förmånstaket.

 Som tidigare konstaterats utgår emellertid inte för närvarande tilläggs-

pensionsavgift på samtliga de inkomstslag som ger pensionsrätt. Detta kommer

inte heller att vara fallet under år 1995. En enskild individ kan därför ha

samlade inkomster över 7,5 basbelopp medan summan av sådana inkomster som har

föranlett inbetalning av tilläggspensionsavgift understiger 7,5 basbelopp.

Beräkningar visar att av de sammanlagda inkomsterna utgörs ca en femtedel av

olika ersättningar som inte är avgiftsbelagda. Det är därför inte självklart hur

stor del av inbetalda tilläggspensionsavgifter som skall anses härröra från den

del av individens inkomster som överstiger förmånstaket.

 Enligt regeringens mening bör dock inkomstdelar över förmånstaket i sin helhet

räknas till sådana inkomster som är belagda med tilläggspensionsavgift. Av dem

som har inkomster som till betydande del utgörs av icke avgiftsbelagda

inkomster, dvs. främst ersättningar från socialförsäkringen torde det vara

relativt få som kommer upp i inkomster på en nivå som överstiger förmånstaket.

Det är därför rimligt att hänföra hela den del av inkomstsumman som ligger över

förmånstaket till sådana inkomster för vilka det utgår tilläggspensionsavgift.

Andelen av inkomsterna över förmånstaket varierar mellan åren. Enligt

beräkningar från senast tillgänglig statistik avseende inkomståren 1991 och 1992

låg 6,2 % respektive 5,7 % av den totala summan av sådana inkomster som ger pen-

sionsrätt över förmånstaket på 7,5 basbelopp.

 Den andel av de samlade pensionsgrundande inkomsterna som, hos de enskilda

inkomsttagarna, överstiger förmånstaket kan för år 1995 uppskattas till ca 6 %.

Satt i relation till det beräknade underlaget för tilläggspensionsavgift under

år 1995 motsvarar dessa inkomstdelar ca 7 %. Enligt regeringens mening bör

därför 7 % av intäkterna från tilläggspensionsavgiften under år 1995 föras till

statsbudgeten. Detta beräknas medföra en förstärkning av statsbudgetens

inkomster med ca 6 mdr kr. Allmänna pensionsfondens intäkter minskar med samma

belopp.

 När inkomststatistik för år 1995 föreligger efter taxering för detta in-

komstår, kan det visa sig att denna schablonmässigt bestämda andel baserats på

en under- eller överskattning av hur stor andel av de samlade inkomsterna som

legat över förmånstaket och att en för liten respektive för stor andel av

influtna medel från tilläggspensionsavgiften förts till statsbudgeten. I sådant

fall bör det enligt regeringens mening ske någon form av reglering mellan

statsbudgeten och Allmänna pensionsfonden. En sådan reglering åstadkoms

lämpligen genom att fördelningen av influtna avgifter kommande år justeras med

hänsyn till detta. Den exakta utformningen av en sådan slutreglering kommer att

bli föremål för fortsatt beredning.

6.2 Tilläggspensionsavgift för år 1995 m.m.

Regeringens förslag: Tilläggspensionsavgiften för

tiden fr.o.m. den 1 januari 1995 skall uppgå till

13,00 %.

 Riksförsäkringsverkets åliggande att vart femte år

föreslå avgiftsuttag för försäkring om tilläggspension

slopas.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 2 kap. 1 § första stycket 3 respektive

3 kap. 1 § 3 lagen om socialavgifter utgår tilläggspensionsavgift efter den

procentsats som anges i särskild lag. Enligt lagen (1989:634) om procentsats för

uttag av avgift för åren 1990-1994 till försäkringen för tilläggspension skall

denna procentsats uppgå till 13,00 % för åren 1990-1994. Avgiftsnivån för år

1995 och framåt är således inte fastställd.

 Enligt 19 kap. 4 § lagen om allmän försäkring skall avgiftsuttaget till

försäkringen för tilläggspension vara så avvägt att avgifterna i förening med

andra tillgängliga medel finansierar pensionsutbetalningar, förvaltningskostna-

der och andra utgifter för försäkringen samt den fondering som behövs. Det

åligger Riksförsäkringsverket att vart femte år föreslå avgiftsuttag för näst-

följande sjuårsperiod. Ett sådant förslag lämnades av RFV i en skrivelse till

regeringen i december 1992. RFV:s slutsats var att med oförändrade regler borde

avgiftsuttaget successivt höjas med fyra procentenheter under loppet av 1990-

talet för att klara ATP-systemets långsiktiga finansieringsbehov.

 Den reformering av pensionssystemet vars principer riksdagen ställt sig bakom

innebär i sig en finansiell förstärkning av pensionssystemet. De beräkningar som

gjordes i anslutning till prop. 1993/94:250 visade att med en

ålderspensionsavgift på 18,5 % som tas ut på samtliga pensionsgrundande

inkomster genereras inkomster som med betryggande marginal räcker för att

uppfylla gjorda åtagande vad gäller ålderspension samt att finansiera de

pensionsrätter som intjänas i framtiden. Den koppling av värdet av

pensionsförmåner till den samhällsekonomiska utvecklingen som är en central del

av reformen medför att ett avgiftsuttag på den föreslagna nivån bör vara

tillräckligt oavsett den framtida samhällsekonomiska utvecklingen. Vidare kommer

det reformerade systemet att vara ett avgiftsbestämt system, vilket innebär att

förmånerna bestäms av inbetalda avgifter. Det skall därför inte uppstå något

behov av att justera avgiften till ålderspensionssystemet eller i annan form

tillföra extra medel.

 Som redovisas i prop. 1993/94:250 avses ålderspensionsavgiften fasas in

successivt under en följd av år, för att så småningom uppgå till 18,5 %. I

avvaktan på förslag om den konkreta utformningen av denna infasning bör

tilläggspensionsavgiften även under 1995 uppgå till 13,00 %. Detta är också i

överensstämmelse med riktlinjerna i prop. 1993/94:250.

 En konsekvens av pensionsreformen blir att det inte kommer att finnas behov av

att med återkommande mellanrum justera avgiftsuttaget till ålderspensionssyste-

met. Därmed bortfaller motiven för Riksförsäkringsverkets uppdrag att lämna

förslag till avgiftsuttag. Enligt regeringens mening finns därmed inte heller

anledning att reglera avgiftsuttaget i särskild lag utan procentsatsen för

tilläggspensionsavgiften bör skrivas in i lagen (1981:691) om socialavgifter.

7 Avsättning och förvaltning av medel inom

premiereservsystemet

Regeringens förslag: Avsättning till den

reformerade ålderspensioneringens

premiereservsystem påbörjas inkomståret 1995 genom

att 11 % av influtna medel från

tilläggspensionsavgiften löpande överförs till

särskild förvaltning.

 Överförda medel placeras på räntebärande konto hos

Riksgäldskontoret. Räntan på medlen skall vara

marknadsmässig och läggas till kapitalet.

Riksgäldskontoret åläggs att senast den 31 mars

varje år till regeringen lämna uppgifter om kontots

ställning per den 31 december året före och den ränta

som under det året tillgodoräknats kontot.

 Skälen för regeringens förslag: Det reformerade pensionssystemet avses träda i

kraft den 1 januari 1996. Reformeringen skall dock ske stegvis med början år

1995. Enligt regeringen bör den del av den reformerade ålderspensioneringen som

premiereservsystemet avses utgöra börja gälla redan för de inkomster som

intjänas under år 1995. Avsättningar bör därför göras i syfte att tillföra

premiereservsystemet medel redan för år 1995.

 Avsättningar till premiereservsystemet skall, enligt de av riksdagen godkända

riktlinjerna, när systemet trätt i full funktion göras med 2 procentenheter av

den totala ålderspensionsavgiften om 18,5 % av avgiftsunderlaget. Detta gäller

för personer födda år 1954 och senare. För personer födda åren 1939 - 1953 skall

avsättningar göras med kvotdelar. För en person född år 1939 skall avsättning

ske med 0,5 % av avgiftsunderlaget till premiereservsystemet och med 18 % av

avgiftsunderlaget till fördelningssystemet. För personer födda år 1953 är

motsvarande siffror 1,9 % resp. 16,6 %. För varje sådan årsklass som omfattas av

premiereservsystemet sker således fr.o.m årsklass 1939 en ökning av den andel

som skall avsättas till det systemet med 0,1 procentenhet och en motsvarande

minskning av den andel som skall avsättas till fördelningssystemet.

 De riktlinjer för ett reformerat ålderspensionssystem som antagits av

riksdagen anger att avgifter skall betalas på samtliga inkomster som ger

pensionsrätt. Detta avses gälla fr.o.m. år 1996. Till skillnad mot vad som

gäller inom dagens tilläggspensionssystem skall avgifter då betalas på

socialförsäkringsersättningar och andra liknande ersättningar som anges i 11

kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring. Därutöver skall i vissa fall

avgifter betalas för fiktiva inkomster som också kommer att ge pensionsrätt inom

det reformerade systemet.

 Som angetts i det föregående föreslår regeringen att avsättningar i syfte att

tillföra premiereservsystemet medel påbörjas redan fr.o.m. den 1 januari 1995.

De intjänanderegler som avses gälla från den 1 januari 1996 skall enligt de av

riksdagen fastslagna riktlinjerna i vissa delar få verkan även för år 1995.

Det är emellertid oklart om samtliga de uppgifter som är nödvändiga för att

fastställa pensionsrätt enligt de nya intjänandereglerna kommer att finnas

tillgängliga när denna skall fastställas i samband med 1996 års taxering.

 Det är administrativt sett förenat med betydande fördelar att beräkningen av

1995 års avsättningar utgår från nuvarande regler om pensionsgrundande inkomst i

11 kap. lagen (1962:381) om allmän försäkring. Underlaget för avsättning i syfte

att tillföra premiereservsystemet medel bör därför utgöras av pensionsgrundande

inkomst enligt 11 kap. 5 § samma lag med tillägg för där avräknat basbelopp.

 Med utgångspunkt i uppgifter från tidigare år har gjorts en uppskattning av

hur underlaget för avsättningar till premiereservsystemet, bestämt på det sätt

som angivits ovan kommer att fördelas mellan olika åldersgrupper under år 1995.

En beräkning har gjorts av hur stora avsättningar som därvid blir aktuella för

varje berörd åldersklass. Denna beräkning ger vid handen att den samlade

avsättningen för år 1995 torde komma att uppgå till ca 10 mdr kr.

 Enligt regeringens bedömning bör avsättningar av denna storleksordning göras i

syfte att tillföras premiereservsystemet. Detta bör ske genom att en viss andel

av influtna medel från tilläggspensionsavgiften löpande förs över till en

särskild förvaltning i stället för att föras till Allmänna pensionsfonden.

 Beräkningar visar att denna andel bör uppgå till knappt 11 % för att det under

året skall ackumuleras en behållning som motsvarar de samlade avsättningarna

till premiereservsystemet. Enligt regeringens mening bör därför 11 % av influtna

tilläggspensionsavgifter löpande föras över till en särskild förvaltning enligt

vad som anges i det följande. Beräkningarna är gjorda utifrån de förhållanden

som förväntas gälla under 1995. Det kan därför bli nödvändigt att inför 1996

ompröva storleken på avsättningarna till premiereservsystemet.

 Premiereservsystemet avses få en sådan konstruktion att den enskilde kan få

medel överförda till sitt individuella pensionskonto först i samband med att

dennes pensionsrätt fastställs vid taxeringen året efter det år medel avsatts

till särskild förvaltning. Genom ett sådant system undviks de problem som kan

uppkomma om medlen i stället skulle avsättas kontinuerligt och överföras till

kapitalförvaltarna i takt med att avgifter betalas in, t.ex. att storleken på

löpande inbetalda avgifter avviker från den enskildes slutligen fastställda

pensionsrätt. Det kommer därför att även i fortsättningen behövas en tillfällig

förvaltning av medel inom premiereservsystemet.

 En särskild utredare har bl.a. fått till uppgift att lämna förslag på ut-

formningen av en sådan kapitalförvaltning (dir. 1994:96). De huvudalternativ som

skall utredas är förvaltning hos Riksgäldskontoret och Allmänna pensionsfonden

(första-tredje fondstyrelserna). Även Riksförsäkringsverket kan komma i fråga

som förvaltare. Utredaren har även som uppgift att överväga vilken interimistisk

förvaltning av medlen som är att föredra innan premiereservsystemet trätt i full

funktion.

 Tills vidare bör enligt regeringens mening de medel som skall avsättas till

förvaltning inom ramen för det premiereservsystem som avses bli infört, placeras

på konto hos Riksgäldskontoret. På detta sätt får man en enkel förvaltningsform

som inte kräver några omfattande administrativa åtgärder.

 På kontot hos Riksgäldskontoret läggs de avsatta medlen samman utan uppdelning

på individer. Skälet till detta är att storleken på den avsättning som skall

göras för varje individ som omfattas av premiereservsystemet kan fastställas

först vid taxeringen året efter avgiftsåret i samband med att pensionsrätten

fastställs.

 På insatta medel bör utgå ränta. Enligt de riktlinjer för inlåning i Riks-

gäldskontoret som riksdagen slagit fast, skall denna ske på marknadsmässiga

villkor (prop. 1990/91:29 s. 15 och 16, bet. 1990/91:FiU4, rskr. 1990/91:38).

Ränta på inlånade medel är då avhängig den tid under vilken medlen skall vara

placerade på konto hos Riksgäldskontoret och vilken marknadsmässig ränta som

gäller beroende på inlåningstid. Med hänsyn härtill bör det på medlen inom

premiereservsystemet utgå marknadsmässig ränta.

 För att få insyn i Riksgäldskontorets förvaltning av pensionsmedlen bör

kontoret varje år lämna en redogörelse för kontots behållning den 31 december

föregående år och för den ränta som tillgodoräknats kontot under året. Det är

lämpligt att redogörelsen lämnas i samband med årsredovisningen och detta bör

därför ske senast den 31 mars året efter det år uppgifterna avser.

 När pensionsrätt fastställs i samband med taxeringen året efter intjänandeåret

avses insatta medel föras till individuella pensionskonton i premiereservsyste-

met. När medel förs över till dessa konton, måste det göras en beräkning av hur

stort kapital som tillsammans med avkastning skall belöpa på resp. konto. För-

slag på hur denna beräkning bör göras ingår i uppdraget för den särskilde

utredaren. Regeringen lägger därför inte nu fram något förslag i denna del.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om allmänna egenavgifter

1 §

I denna inledningsparagraf anges att allmänna egenavgifter skall betalas enligt

lagen. En upplysning lämnas vidare om att bestämmelser om allmänna egenavgifter

också finns i lagen (1958:295) om sjömansskatt. Som framgår av avsnitt 5.3,

föranleder de särskilda regler som gäller för beskattning och uppbörd av skatter

och avgifter för sjömansinkomster att även allmänna egenavgifter som skall

betalas av sjömän regleras i särskild ordning.

2 §

I paragrafens första stycke föreskrivs att det för varje år skall betalas

allmänna egenavgifter i form av pensionsavgift och sjukförsäkringsavgift.

Avgifterna tas ut på inkomst som närmare anges i 3 §. Med år avses

beskattningsår. Avgifterna utgör 1 respektive 0,95 procent av det avgifts-

underlag som anges i 3 §.

 Sjukförsäkringsavgift betalas i dag enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift. Som framgår av ikraftträdande- och övergångsbe-

stämmelserna föreslås att denna lag upphävs. Någon ändring i sak i fråga om vad

som i dag gäller den allmänna sjukförsäkringsavgiften har inte gjorts i lagför-

slaget med undantag av vad som föreslås i 3 § andra stycket.

 I paragrafens andra stycke ges en avrundningsregel. Avgifterna skall var för

sig avrundas till närmast hela hundratal kronor. Avgifter som slutar på femtio

kronor avrundas därvid till närmast lägre hundratal.

3 §

I paragrafens första stycke anges hur underlaget, som är detsamma för de båda

avgifterna, skall bestämmas. Underlaget utgörs av summan av sådan inkomst av

anställning som avses i 11 kap. 2 § lagen (1962:381) om allmän försäkring och

sådan inkomst av annat förvärvsarbete som avses i 11 kap. 3 § samma lag. Något

basbeloppsavdrag som vid fastställande av pensionsgrundande inkomst skall inte

göras. Inkomsten beaktas även om pensionsgrundande inkomst inte skall

fastställas enligt 11 kap. 1 § andra stycket nämnda lag, t.ex. för den som före

65 års ålder uppbär hel ålderspension. I paragrafen fastslås vidare att endast

inkomster för vilka den som uppbär inkomsten är skattskyldig enligt

kommunalskattelagen (1928:370) skall ingå i beräkningsunderlaget för avgifterna.

Detta medför bl.a. att den som endast är skattskyldig enligt lagen (1958:295) om

sjömansskatt eller lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands

bosatta inte blir avgiftsskyldig enligt denna lag. För den som är skattskyldig

enligt lagen om sjömansskatt föreslås särskilda regler om skyldigheten att

betala allmänna egenavgifter i den lagen.

 I paragrafens andra stycke föreslås en bestämmelse om att det vid beräkning av

inkomst av anställning skall göras avdrag för kostnader som arbetstagaren haft

att bestrida i innehavd anställning, i den mån kostnaderna, minskade med

erhållen kostnadsersättning, överstiger ettusen kronor. Bestämmelsen har sin

motsvarighet i 4 § tredje stycket lagen (1959:551) om beräkning av pensions-

grundande inkomst enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 Av tredje stycket framgår att den del av summan som överstiger sju och en halv

gånger det vid årets ingång gällande basbeloppet enligt lagen om allmän

försäkring inte ingår i beräkningsunderlaget.

4 §

Av paragrafen framgår att avgift inte skall betalas av den som vid be-

skattningsårets ingång fyllt 65 år. Befriad från avgiftsskyldighet är även den

som har en inkomst enligt 3 § som understiger 25 procent av det vid årets ingång

gällande basbeloppet enligt lagen om allmän försäkring. Den vars inkomst

överstiger den nämnda gränsen skall däremot debiteras avgift för hela summan av

inkomsterna upp till sju och en halv gånger basbeloppet, alltså även för den del

som ligger under 25 procent av basbeloppet.

5 §

Av lagrummet framgår att avgiftsunderlaget för varje år skall fastställas av

skattemyndigheten i samband med taxeringen.

6 §

I denna paragraf ges föreskrifter om vad de båda avgifterna skall finansiera.

Vidare slås i paragrafen fast att pensionsavgiften skall föras till Allmänna

pensionsfonden och sjukförsäkringsavgiften till staten.

7 §

I paragrafen anges att bestämmelserna i taxeringslagen och uppbördslagen skall

tillämpas i fråga om avgifter enligt den nya lagen samt att i fråga om

sjukförsäkringsavgift även 4 kap. 1 § lagen om socialavgifter skall tillämpas.

Det innebär bl.a. att i fråga om rätt till omprövning, överklagande m.m. gäller

samma regler som vid inkomsttaxeringen samt att sjukförsäkringsavgift enligt

denna lag skall användas på samma sätt som sjukförsäkringsavgiften enligt lagen

om socialavgifter.

8.2 Förslaget till ändring i lagen (1958:295) om

sjömansskatt

1 § 1 mom.

I första stycket införs en bestämmelse om att allmänna egenavgifter i form av

pensionsavgift och sjukförsäkringsavgift skall tas ut på sådan inkomst som

beskattas enligt sjömansskattelagen.

 Vidare införs i ett nytt andra stycke en bestämmelse som innebär att, om inte

annat särskilt föreskrivs, det som i lagen sägs om sjömansskatt även skall gälla

de allmänna egenavgifterna. Detta innebär att t.ex. reglerna om skattskyldighet

till sjömansskatt och om uppbörd och redovisning av sjömansskatt blir

tillämpliga även på de allmänna egenavgifterna.

2 §

I paragrafen definieras bl.a. vad som avses med beskattningsbar inkomst. Genom

den föreslagna lydelsen framgår att vid beräkningen av den beskattningsbara

inkomsten som sjömansskatten skall beräknas på skall avdrag göras för på

inkomsten belöpande allmänna egenavgifter.

3 §

I paragrafen stadgas att sjömansskatt tillfaller staten. I den föreslagna

lydelsen tillkommer en särskild bestämmelse avseende de allmänna egenavgifterna

som anger att dessa skall användas på det sätt som framgår av 6 § i den

föreslagna lagen om allmänna egenavgifter.

4 §

Ändringen i 4 § innebär en specialreglering avseende de allmänna egenavgifterna.

När ersättningen till kommunerna för minskade skatteintäkter räknas fram skall

de allmänna egenavgifterna inte räknas in i underlaget.

7 §

I denna paragraf finns bestämmelser om sjömansskattens storlek. Genom det

föreslagna nya andra stycket och den nya lydelsen av tredje stycket framgår att

sjömansskattetabellerna inte är tillämpliga på de allmänna egenavgifterna.

Egenavgifterna skall i stället utgå med samma procentsatser som de som gäller

enligt lagen om allmänna egenavgifter.

 Bestämmelsen om att avgifterna inte tas ut på den del av inkomsten som

överstiger 0,625 basbelopp (en tolftedel av basbeloppet) motsvarar bestämmelsen

i lagen om allmänna egenavgifter om att avgifter inte tas ut på den del av

inkomsten som överstiger 7,5 basbelopp. Med hänsyn till att man i

sjömansskattesystemet räknar skatten på den beskattningsbara månadsinkomsten och

inte som i landskattesystemet den beskattningsbara årsinkomsten måste taket för

avgiftsuttaget anpassas härtill. Av praktiska skäl måste även den nedre gränsen

för uttag av avgifter enligt sjömansskattelagen särregleras. Detta innebär att

allmänna egenavgifter inte tas ut på sådana inkomster som inte når upp till

gränsen för uttag av sjömansskatt.

 I paragrafen stadgas också att avgifter inte skall tas ut av den som vid årets

ingång fyllt 65 år.

8 §

I paragrafen, som behandlar skatteuttaget för utländsk sjöman, införs ett nytt

andra stycke där det stadgas att även den som är skattskyldig enligt denna

paragraf skall erlägga allmänna egenavgifter och att detta skall ske enligt

bestämmelserna i 7 § 1 mom. andra stycket.

 I fjärde stycket görs en redaktionell ändring.

9 a §

I denna paragraf föreskrivs att regeringen eller den myndighet regeringen

bestämmer fastställer de sjömansskattetabeller som behövs för beräkning av

sjömansskatt. Vid fastställandet av skattetabellerna skall beaktas inträffade

förändringar i fråga om uttag av statlig inkomstskatt och storleken av det

kommunala grundavdraget. Här läggs till en bestämmelse som medför att även

förändringar av uttaget av allmänna egenavgifter enligt lagen om allmänna

egenavgifter skall beaktas vid fastställandet av sjömansskattetabellerna.

11 §

I paragrafen föreskrivs att då skatteavdrag verkställs skall den innehållna

skatten kvitteras. Här införs en bestämmelse om att vid kvitteringen skall anges

även innehållna allmänna egenavgifter. Den som betalar en avgift skall själv

kunna se hur mycket han betalar i pensionsavgift osv.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1962:381) om

allmän försäkring

19 kap.

1 §

Med anledning av förslaget om införande av en allmän egenavgift som en del av

finansieringen av pensionssystemet och till att de allmänna egenavgifterna

föreslås bli sammanförda i en gemensam lag görs i förevarande paragraf en

hänvisning till den föreslagna nya lagen. En hänvisning görs också till lagen

(1958:295) om sjömansskatt med anledning av de regler om allmänna egenavgifter

som föreslås bli införda i den lagen.

3 a §

I denna paragraf föreskrivs att försäkringen för tilläggspension finansieras,

förutom genom avgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter, av vinstskatt

enligt lagen (1983:219) om tillfällig vinstskatt samt vinstdelningsskatt enligt

lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt. De nämnda skatteförfattningarna har

upphört att gälla. Bestämmelsen borde därför ha utgått ur kapitlet. Så har inte

skett. Paragrafen bör därför nu upphävas.

4 §

I paragrafens första stycke anges ramen för avgiftsuttaget till försäkringen för

tilläggspension. Med hänsyn till förslaget om att sju procent av influtna

tilläggspensionsavgifter skall föras till staten, införs i detta stycke en

bestämmelse som innebär att detta skall beaktas vid avvägningen av

avgiftsuttaget.

 I andra stycket anges att beslut om avgiftsuttaget till försäkringen för

tilläggspension för ett visst år skall fattas senast under året dessförinnan.

Vidare anges att Riksförsäkringsverket vart femte år skall föreslå avgiftsuttag

för nästföljande sju år, i den mån uttaget inte redan beslutats. Nu gällande

bestämmelse för avgiftsuttagets storlek regleras i lagen (1989:634) om

procentsats för uttag av avgift för åren 1990-1994 till försäkringen för

tilläggspension. Lagen gäller således fram till utgången av år 1994. Med hänsyn

till de av riksdagen godkända principerna för det reformerade pensionssystemets

finansiering (prop. 1993/94:250 s. 206 f.) finns det inte anledning att ha kvar

den nuvarande särregleringen om fastställande av procentsats för uttag av

socialavgifter till tilläggspensioneringen. Paragrafens andra stycke föreslås

därför upphävt.

8.4 Förslaget till lag om ändring i lagen (1981:691) om

socialavgifter

2 kap.

1 §

En arbetsgivare skall enligt paragrafens nuvarande lydelse betala

tilläggspensionsavgift efter den procentsats som anges i särskild lag, se

kommentaren till 19 kap. 4 § lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 Nu gällande bestämmelse för avgiftsuttagets storlek regleras i lagen

(1989:634) om procentsats för uttag av avgift för åren 1990-1994 till

försäkringen för tilläggspension. Lagen gäller således fram till utgången av år

1994. Som framhålls i kommentaren till 19 kap. 4 § lagen om allmän försäkring

finns inte anledning att ha kvar den nuvarande särregleringen. Procentsatsen för

tilläggspensionsavgiften föreslås därför införd i förevarande paragraf liksom i

3 kap. 1 § i fråga om egenavgifter. Storleken på procentsatsen föreslås bli

oförändrad.

3 kap.

1 §

Procentsatsen för egenavgifterna till tilläggspensioneringen föreslås införd i

denna paragraf på samma sätt som gäller arbetsgivaravgifterna i 2 kap. 1 § i

enlighet med vad som anges i motiveringen till sistnämnda paragraf.

4 kap.

3 §

Tilläggspensionsavgifterna förs i dag till Allmänna pensionsfonden. Fondens

tillgångar skall täcka kostnaderna för försäkringen för tilläggspension enligt

lagen (1962:381) om allmän försäkring.

 Av influtna tilläggspensionsavgifter föreslås nu sju procent föras till

staten. Denna del beräknas för år 1995 motsvara den sammanräknade inkomsten över

sju och ett halvt basbelopp. En ändring med denna innebörd görs i förevarande

paragraf.

 I paragrafen införs också en regel om att elva procent av influtna

tilläggspensionsavgifter skall placeras på konto hos Riksgäldskontoret. Medlen

är, som framgår av avsnitt 7, avsedda för framtida placering på individuella

pensionskonton inom premiereservsystemet avseende dem som är födda år 1939 och

senare och som enligt riktlinjerna för reformen avses bli omfattade av det nya

systemet. Hur avsättning av medel till denna särskilda förvaltning räknats fram

framgår av samma avsnitt. Avsikten är, som där sägs, att de avsatta medlen skall

förvaltas interimistiskt enligt särskilda regler. När den slutliga reformen av

ålderspensionssystemet i enlighet med de av riksdagen godkända riktlinjerna trä-

der i kraft, avses de avsatta medlen inkl. avkastningen på dessa föras över på

de individuella pensionskontona, som skall förvaltas i särskild ordning.

Återstoden av de influtna tilläggspensionsavgifterna, 82 procent, skall föras

till Allmänna pensionsfonden.

8.5 Förslaget till lag om förvaltning av vissa

tilläggspensionsavgifter

1 §

I paragrafens första stycke anges att denna lag gäller förvaltningen av de

penningmedel som enligt 4 kap. 3 § lagen (1981:691) om socialavgifter skall

placeras på konto hos Riksgäldskontoret.

 I paragrafens andra stycke anges att förvaltade medel skall finansiera

framtida pensioner. Avsikten är att medlen skall användas inom ramen för den

reformerade ålderspensioneringens premiereservsystem enligt vad som närmare

beskrivs i avsnitt 7.

2 §

Bestämmelsen har behandlats i den allmänna motiveringen, se avsnitt 7.

3 §

I paragrafen föreskrivs att Riksgäldskontoret senast den 31 mars varje år till

regeringen skall lämna en särskild redogörelse för behållningen på kontot per

den 31 december året före och den ränta som under det året tillgodoförts kontot.

Denna skyldighet för Riksgäldskontoret innebär således att kontoret dels skall

lämna uppgift om kontots ställning den 31 december inklusive den under året

upplupna räntan, dels skall lämna uppgift om storleken på den ränta som under

året tillgodoräknats kontot. Denna uppgiftsskyldighet för Riksgäldskontoret

inträder första gången år 1996. Tidsramen för att fullgöra skyldigheten att

lämna redogörelsen sammanfaller med Riksgäldskontorets skyldighet att avlämna

årsredovisning.

8.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:1092) med

reglemente för Allmänna pensionsfonden

1 §

I överensstämmelse med förslaget om att allmänna egenavgifter i form av

pensionsavgifter enligt den nya lagen om allmänna egenavgifter skall föras till

Allmänna pensionsfonden införs i förevarande paragraf en hänvisning till den

lagen. Motsvarande hänvisning görs till lagen (1958:295) om sjömansskatt.

2 §

I första stycket i denna paragraf införs en ny punkt, 4. I denna punkt

föreskrivs att Riksförsäkringsverket skall till första - tredje fondstyrelsernas

förvaltning varje år överföra pensionsavgifter enligt den föreslagna lagen om

allmänna egenavgifter och lagen (1958:295) om sjömansskatt. De medel som

inflyter enligt nämnda lagar skall fördelas på respektive fondstyrelse på så

sätt att den andel av medlen som förs till varje fondstyrelse motsvarar den

andel tilläggspensionsavgifter som förs till samma fondstyrelse.

8.7 Övriga lagförslag

Med anledning av att den tidigare allmänna sjukförsäkringsavgiften tillsammans

med den nya pensionsavgiften förs samman i en ny gemensam lag har följdändringar

gjorts i övriga lagar.

Lagrådsremissens lagförslag

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till

Lag om allmänna egenavgifter

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om allmänna egenavgifter. Bestämmelser om

allmänna egenavgifter finns även i lagen (1958:295) om sjömansskatt.

2 § Den som uppbär sådan inkomst som avses i 3 § skall på avgiftsunderlaget för

varje år betala allmänna egenavgifter i form av

 1. pensionsavgift med 1 procent,

 2. sjukförsäkringsavgift med 0,95 procent,

 3. avgift för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshet med 2 procent.

 Avgifterna avrundas var för sig till närmast hela hundratal kronor. Avgift som

slutar på 50 kronor avrundas till närmast lägre hundratal kronor.

3 § Avgifterna beräknas på sådan inkomst av anställning som avses i 11 kap. 2 §

lagen (1962:381) om allmän försäkring och sådan inkomst av annat förvärvsarbete

som avses i 11 kap. 3 § nämnda lag om den enskilde är skattskyldig för inkomsten

enligt kommunalskattelagen (1928:370). Inkomst av anställning och inkomst av

annat förvärvsarbete skall därvid var för sig avrundas till närmast lägre

hundratal kronor.

 Vid beräkning av inkomst av anställning skall avdrag göras för kostnader som

arbetstagaren haft att bestrida i innehavd anställning, i den mån kostnaderna,

minskade med erhållen kostnadsersättning, överstiger ettusen kronor.

 Avgifterna beräknas på summan av inkomsterna till den del summan inte

överstiger sju och en halv gånger det vid årets ingång gällande basbeloppet

enligt lagen om allmän försäkring.

4 § Avgifter skall inte betalas av den som vid årets ingång har fyllt 65 år.

 Avgifter skall inte heller betalas av den som har sådana inkomster som avses i

3 §, om inkomsterna understiger 25 procent av det vid årets ingång gällande

basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring.

5 § Avgiftsunderlaget skall för varje år fastställas av skattemyndigheten i

samband med taxeringen till statlig och kommunal inkomstskatt.

6 § Pensionsavgiften används till finansiering av försäkringen för

tilläggspension enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring. Sjukförsäk-

ringsavgiften används till finansiering av sjukförsäkringen enligt samma lag.

 Avgiften för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshet används för

finansiering av arbetslöshetsersättning enligt lagen (1973:370) om

arbetslöshetsförsäkring och av kontant arbetsmarknadsstöd enligt lagen

(1973:371) om kontant arbetsmarknadsstöd.

 Pensionsavgiften förs till Allmänna pensionsfonden. Sjukförsäkringsavgiften

och avgiften för finansiering av kontantförmån vid arbetslöshet förs till

staten.

7 § Bestämmelserna i taxeringslagen (1990:324) och uppbördslagen (1953:272)

tillämpas i fråga om avgifter enligt denna lag. I fråga om sjukförsäkringsavgift

tillämpas även 4 kap. 1 § lagen (1981:691) om socialavgifter.

 1. Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas på avgiftspliktig

inkomst som uppbärs från och med den dagen. Omfattar beskattningsåret tid såväl

före som efter utgången av år 1994, skall, om den skattskyldige inte visar

annat, så stor del av beskattningsårets inkomst anses hänförlig till tiden efter

utgången av år 1994 som svarar mot förhållandet mellan den del av

beskattningsåret som infaller under denna tid och hela beskattningsåret.

 2. Genom lagen upphävs lagen (1992:1745) om allmän sjukförsäkringsavgift och

lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av kontantförmåner vid

arbetslöshet. Äldre bestämmelser tillämpas dock i fråga om avgifter som avser

tiden före den 1 januari 1995.

2.2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1958:295) om sjömansskatt

 Härigenom föreskrivs att 1 § 1 mom., 2 och 3 §§, 4 § 1 mom., 7 § 1 mom., 8, 9

a och 11 §§ lagen (1958:295)1 om sjömansskatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

 1 mom.2 Sjömansskatt 1 mom. Sjömansskatt

enligt denna lag skall samt allmänna egenav-

erläggas av sjöman för gifter i form av pen-

inkomst ombord på sionsavgift,

svenskt handelsfartyg sjukförsäkringsavgift

med en bruttodräktighet och avgift för

av minst 100, vilket finansiering av kontant-

huvudsakligast nyttjas förmån vid arbetslöshet

i sådan närfart eller enligt denna lag skall

fjärrfart, som i 2 § sägs.erläggas av sjöman för in-

 komst ombord på svenskt

 handelsfartyg med en

 bruttodräktighet av minst

 100, vilket

 huvudsakligast nyttjas i

 sådan närfart eller fjärr-

 fart, som i 2 § sägs.

 Vad som i denna lag

 sägs om sjömansskatt

 gäller, såvitt inte annat

 särskilt föreskrivs, även

 allmänna egenavgifter.

 Sjömansskatt skall icke erläggas av sjöman ombord på svenskt handelsfartyg i

fart inom landet huvudsakligen i hamnar eller på floder, kanaler eller insjöar

eller inomskärs vid kusterna eller i Kalmarsund (inre fart) utom i fall som

avses i 7 § 2 mom. andra stycket. Sjömansskatt skall icke heller erläggas för

sådan ersättning som avses i lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl. och som inte är undantagna från skatteplikt

enligt 8 § 2 och 3 nämnda lag.

 Den som för redarens räkning tjänstgör som kontrollant under fartygs byggande

eller biträder vid fartygets utrustning för att senare tillträda befattning på

fartyget skall erlägga sjömansskatt för inkomsterna under kontrollant- eller

utrustningstiden.

 2 §3

 I denna lag förstås med

 sjöman: arbetstagare som enligt sjömanslagen (1973:282) anses som sjöman,

 handelsfartyg: fartyg, som nyttjas till handelssjöfart eller resandes fort-

skaffande eller till annat ändamål, som äger gemenskap med handelssjöfarten,

 närfart: linjefart mellan svenska hamnar utanför öppen kust eller utomskärs

vid kusterna samt linjefart mellan svensk och utländsk hamn,

1 Lagen omtryckt 1970:933.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:777.

2 Senaste lydelse 1991:599.

3 Senaste lydelse 1988:1529.

eller mellan utländska hamnar, dock ej linjefart bortom linjen Hanstholm -

Lindesnäs eller bortom Cuxhaven,

 fjärrfart: annan fart än inre fart och närfart,

 inkomst ombord: lön eller annan gottgörelse, som sjöman uppbär på grund av sin

anställning ombord och som skulle hava utgjort intäkt av tjänst enligt

kommunalskattelagen,

 beskattningsbar beskattningsbar

inkomst: inkomst ombord inkomst: inkomst ombord

med undantag för sådan med undantag för sådan fri

fri kost som har be- kost som har beaktats

aktats vid bestämningen vid bestämningen av

av tabellerna i 7 § 1 tabellerna i 7 § 1 mom.

mom. och 8 § samt fri och 8 § samt fri logi, i

logi, i förekommande förekommande fall minskad

fall minskad med med belopp, som har

belopp, som har fastställts genom beslut

fastställts genom beslut om jämkning och, i den mån

om jämkning och, i den det har medgivits av

mån det har medgivits av regeringen eller myn-

regeringen eller myn- dighet som regeringen

dighet som regeringen bestämmer, med belopp som

bestämmer, med belopp enligt avtal mellan

som enligt avtal mellan arbetsgivar- och ar-

arbetsgivar- och betstagarorganisationer

arbetstagarorganisa- utgör krigsrisktillägg

tioner utgör krigs- eller motsvarande

risktillägg eller ersättning, samt med på

motsvarande ersättning, inkomsten belöpande

 allmänna egenavgifter,

 beskattningsår: det kalenderår, under vilket sjömansskatt erlägges.

 (Se vidare anvisningarna.)

 3 §

 Sjömansskatt Sjömansskatt tillfaller

tillfaller staten. staten. Allmänna

 egenavgifter skall använ-

 das på sätt som framgår av

 6 § lagen (1994:000) om

 allmänna egenavgifter.

 4 §

 1 mom.4 Till kommun 1 mom. Till kommun och

och landstingskommun landsting skall på sätt

skall på sätt nedan nedan stadgas årligen utgå

stadgas årligen utgå ersättning av statsmedel

ersättning av statsmedel för minskade

för minskade skattein- skatteintäkter. Den årliga

täkter. Den årliga ersätt-ersättningen skall avse

ningen skall avse sjömansskatt, dock ej

sjömansskatt som inbe- allmänna egenavgifter,

talats under tiden den som inbetalats under

1 mars året före till dentiden den 1 mars året före

1 mars det år då er- till den 1 mars det år då

sättningen utbetalas. ersättningen utbetalas.

Vid beräkning av Vid beräkning av ersätt-

ersättningens storlek ningens storlek tages

tages även hänsyn till även hänsyn till den

den sjömansskatt som sjömansskatt som resti-

restituerats under tuerats under samma tid.

samma tid.

4 Senaste lydelse 1974:777.

 7 §

 1 mom.5 Här i riket bosatt sjöman samt sjöman bosatt i Danmark, Finland,

Island eller Norge skall erlägga sjömansskatt på beskattningsbar månadsinkomst,

 a) vid anställning ombord på fartyg, som huvudsakligast användes i fjärrfart,

enligt vid denna lag fogad tabell F, kolumn S, samt

 b) vid anställning ombord på annat fartyg enligt vid denna lag fogad tabell N,

kolumn S.

 Sjöman som avses i

 första stycket skall

 betala allmänna egenav-

 gifter med de

 procentsatser som anges

 i lagen (1994:000) om

 allmänna egenavgifter. De

 allmänna egenavgifterna

 beräknas på den

 beskattningsbara

 månadsinkomsten före

 avdrag för nämnda avgifter

 till den del inkomsten

 inte överstiger 0,625

 gånger det vid årets ingång

 gällande basbeloppet

 enligt lagen (1962:381)

 om allmän försäkring.

 Avgifter tas ut endast

 om sjömansskatt också

 skall erläggas på

 inkomsten. Avgifter

 skall inte betalas av

 den som vid årets ingång

 fyllt 65 år.

 Skattebelopp enligt Skattebelopp enligt

tabellerna utgår i helt tabellerna och allmänna

krontal, varvid öretal egenavgifter utgår i helt

över femtio avrundas krontal, varvid öretal

uppåt och annat öretal över femtio avrundas uppåt

bortfaller. och annat öretal

 bortfaller.

 Bestämmelserna i 65 § kommunalskattelagen (1928:370) äga motsvarande

tillämpning i fråga om sjömansskatt.

 8 §6

 För sjöman, som icke skall erlägga sjömansskatt enligt 7 § 1 mom. (utländsk

sjöman), skall sjömansskatt utgå på beskattningsbar månadsinkomst

 a) vid anställning ombord på fartyg, som huvudsakligast användes i fjärrfart,

enligt vid denna lag fogad tabell F kolumn U, samt

 b) vid anställning ombord på annat fartyg enligt vid denna lag fogad tabell N

kolumn U.

 Allmänna egenavgifter

 skall betalas enligt

 bestämmelserna i 7 §

 Skatt enligt första 1 mom. andra stycket.

stycket utgår icke, om Skatt enligt första

sjömannen på godtagbart stycket och allmänna

sätt visar, att han är egenavgifter enligt

skattskyldig i annat andra stycket utgår icke,

land för inkomsten om sjömannen på

ombord. godtagbart sätt visar,

5 Senaste lydelse

1990:1433. att han är skattskyldig i

6 Senaste lydelse annat land för inkomsten

1982:420. ombord.

 Bestämmelserna i 7 § Bestämmelserna i 7 §

1 mom. tredje stycket 1 mom. fjärde stycket och

och 7 § 2 mom. tillämpas 7 § 2 mom. tillämpas också

också i fråga om skatt i fråga om skatt enligt

enligt denna paragraf. denna paragraf. Därvid

Därvid skall dock i fall skall dock i fall som

som avses i 7 § 2 mom. avses i 7 § 2 mom. första

första stycket skatt stycket skatt erläggas

erläggas enligt tabell F enligt tabell F kolumn U

kolumn U och i fall som och i fall som avses i

avses i andra stycket andra stycket av samma

av samma lagrum enligt lagrum enligt tabell N

tabell N kolumn U. kolumn U.

 (Se vidare (Se vidare

anvisningarna.) anvisningarna.)

 9 a §7

 Regeringen eller Regeringen eller den

myndighet som rege- myndighet som regeringen

ringen bestämmer bestämmer fastställer, med

fastställer, med ledning ledning av de vid denna

av de vid denna lag lag fogade tabellerna,

fogade tabellerna, de de sjömansskattetabeller

sjömansskattetabeller som behövs för beräkning av

som behövs för beräkning sjömansskatt. Vid

av sjömansskatt. Vid fastställandet av sjömans-

fastställandet av skattetabellerna för år

sjömansskattetabellerna 1980 och senare år skall

för år 1980 och senare århänsyn tas till inträffade

skall hänsyn tas till ändringar i fråga om ut-

inträffade ändringar i taget av statlig

fråga om uttaget av inkomstskatt, uttaget av

statlig inkomstskatt allmänna egenavgifter

och storleken av det enligt lagen (1994:000)

kommunala grundavdraget om allmänna egenavgifter

enligt 48 § 2 och 3 mom. samt storleken av det

kommunalskattelagen kommunala grundavdraget

(1928:370). enligt 48 § 2 och 3 mom.

 kommunalskattelagen

 (1928:370).

 11 §

 Då skatteavdrag Då skatteavdrag

verkställes, skall den verkställes, skall den

innehållna skatten innehållna skatten kvit-

kvitteras. Vid teras. Vid kvitteringen

kvitteringen skall an- skall angivas innehållet

givas innehållet skattebelopp, innehållna

skattebelopp, in- allmänna egenavgifter,

komstens storlek samt inkomstens storlek samt

den tid inkomsten av- den tid inkomsten avser.

ser. (Se vidare

 (Se vidare anvisningarna.)

anvisningarna.)

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Äldre bestämmelser gäller

beträffande inkomster för vilka sjömansskatt har erlagts eller skulle ha

erlagts före ikraftträdandet.

7 Senaste lydelse 1981:1004.

 57

2.3 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1962:381) om allmän försäkring

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1962:381) om allmän försäkring1

 dels att 19 kap. 3 a § skall upphöra att gälla,

 dels att 19 kap. 1 och 4 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

19 kap.

1 §2

 Om avgifter för Om avgifter för

finansiering av finansiering av

sjukförsäkringen, sjukförsäkringen,

folkpensioneringen och folkpensioneringen och

försäkringen för försäkringen för

tilläggspension tilläggspension föreskrivs

föreskrivs i lagen i lagen (1981:691) om

(1981:691) om socialavgifter. Om

socialavgifter. Om avgifter för finansiering

avgifter för av sjukförsäkringen och

finansiering av försäkringen för

sjukförsäkringen tilläggspension föreskrivs

föreskrivs även i lagen även i lagen (1994:0000)

(1992:1745) om allmän om allmänna egenavgifter

sjukförsäkringsavgift. och lagen (1958:295) om

 sjömansskatt.

4 §3

 Avgiftsuttaget till Avgiftsuttaget till

försäkringen för tilläggs-försäkringen för tilläggs-

pension skall vara så pension skall vara så

avvägt att avgifterna i avvägt att avgifterna, i

förening med andra den mån de inte skall

tillgängliga medel föras till staten, i före-

finansierar ning med andra

pensionsutbetalningar, tillgängliga medel

förvaltningskostnader finansierar pensionsut-

och andra utgifter för betalningar,

försäkringen samt den förvaltningskostnader och

fondering som behövs. andra utgifter för försäk-

 ringen samt den

 fondering som behövs.

 Beslut om

avgiftsuttaget för ett

visst år skall fattas

senast under året

dessförinnan. Riksförsäk-

ringsverket skall vart

femte år föreslå av-

giftsuttag för näst-

följande sju år, i den mån

uttaget inte redan

beslutats.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Lagen omtryckt 1982:120.

 Senaste lydelse av 19 kap. 3 a § 1983:1093.

2 Senaste lydelse 1992:1746.

3 Ändringen innebär att andra stycket upphävs.

 58

2.4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1981:691) om socialavgifter

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 1 §, 3 kap. 1 § och 4 kap. 3 § lagen

(1981:691) om socialavgifter1 skall ha föjande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

1 §2

 En arbetsgivare skall En arbetsgivare skall

på det avgiftsunderlag på det avgiftsunderlag

som anges i 3 - 5 §§ för som anges i 3 - 5 §§ för

varje år betala varje år betala

 1. sjukförsäkrings- 1. sjukförsäkrings-

avgift med 8,43 procent avgift med 8,43 procent,

 2. folkpensionsavgift 2. folkpensionsavgift

med 5,86 procent, med 5,86 procent,

 3. tilläggspensions- 3. tilläggspensions-

avgift efter den pro- avgift med 13,00 procent,

centsats som anges i

särskild lag,

 4. delpensionsavgift 4. delpensionsavgift

med 0,20 procent, med 0,20 procent,

 5. arbetsskadeavgift 5. arbetsskadeavgift

med 1,38 procent, med 1,38 procent,

 6. arbetsmarknads- 6.arbetsmarknads-

avgift med 2,12 procent, avgift med 2,12 procent,

 7. arbetarskyddsavgift 7. arbetarskyddsavgift

med 0,17 procent, med 0,17 procent,

 8. lönegarantiavgift 8. lönegarantiavgift

med 0,20 procent. med 0,20 procent.

 Arbetsgivare som avses i 1 kap. 2 § andra stycket skall dock beträffande

ersättning som avses i 11 kap. 2 § första stycket m och femte stycket lagen

(1962:381) om allmän försäkring betala endast tilläggspensionsavgift.

 Staten betalar inte arbetsskadeavgift.

3 kap.

1 §3

 En försäkrad som avses En försäkrad som avses i

i 1 kap. 2 § skall på det 1 kap. 2 § skall på det

avgiftsunderlag som avgiftsunderlag som

anges i 3 - 5 §§ för varjeanges i 3 - 5 §§ för varje

år betala år betala

 1. sjukförsäkringsvgift 1. sjukförsäkringsvgift

med 9,12 procent, med 9,12 procent,

 2. folkpensionsavgift 2. folkpensionsavgift

med 6,03 procent, med 6,03 procent,

 3. 3.

tilläggspensionsavgift tilläggspensionsavgift

efter den procentsats med 13,00 procent,

som anges i särskild

lag,

1 Lagen omtryckt

1989:633.

2 Senaste lydelse

1993:1559.

3 Senaste lydelse

1993:1559.

 4. delpensionsavgift 4. delpensionsavgift

med 0,20 procent samt med 0,20 procent samt

 5. arbetsskadeavgift 5. arbetsskadeavgift

med 1,40 procent. med 1,40 procent.

 4 kap.

 3 §

 Av influtna

Tilläggspensionsavgifter tilläggspensionsavgifter

förs till en fond, förs 7 procent till

benämnd allmänna pen- staten och 11 procent

sionsfonden, med vars placeras på konto hos

tillgångar kostnaderna Riksgäldskontoret.

för försäkringen för Återstoden förs till en

tilläggspension enligt fond, benämnd Allmänna

lagen (1962:381) om pensionsfonden med vars

allmän försäkring skall tillgångar kostnaderna för

täckas. Fonden förvaltas försäkringen för

enligt grunder som tilläggspension enligt

riksdagen fastställer lagen (1962:381) om

särskilt. allmän försäkring skall

 täckas. Fonden förvaltas

 enligt grunder som riks-

 dagen fastställer

 särskilt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2.5 Förslag till

Lag om förvaltning av vissa tilläggspensionsavgifter

 Härigenom föreskrivs följande.

1 § Denna lag gäller förvaltningen av de penningmedel som enligt 4 kap. 3 §

lagen (1981:691) om socialavgifter skall placeras på konto hos

Riksgäldskontoret.

 Förvaltade medel skall finansiera framtida pensioner.

2 § Medlen skall placeras på räntebärande konto hos Riksgäldskontoret. Räntan på

medlen skall vara marknadsmässig och läggas till kapitalet.

3 § Riksgäldskontoret skall senast den 31 mars varje år till regeringen lämna

uppgift om ställningen på kontot den 31 december året före och den ränta som

under det året tillgodoräknats kontot.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2.6 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för

Allmänna pensionsfonden

 Härigenom föreskrivs att 1 och 2 §§ lagen (1983:1092) med reglemente för

Allmänna pensionsfonden1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

 De penningmedel som De penningmedel som

enligt 4 kap. 3 § lagen enligt 4 kap. 3 § lagen

(1981:691) om (1981:691) om

socialavgifter skall socialavgifter, 6 § lagen

föras till Allmänna (1994:000) om allmänna

pensionsfonden, skall egenavgifter och 3 §

förvaltas av första - lagen (1958:295) om

femte fondstyrelserna. sjömansskatt skall föras

 till Allmänna pensions-

 fonden, skall förvaltas

 av första - femte fond-

 styrelserna.

 Bestämmelser om första - tredje fondstyrelserna finns i 2 - 16, 21 - 25, 44

och 45 §§ samt om fjärde och femte fondstyrelserna i 26, 28 - 30, 32 - 35, 37,

39, och 43 - 45 §§.

2 §

 Riksförsäkringsverket Riksförsäkringsverket

skall varje år överföra skall varje år överföra

 1. till första 1. till första

fondstyrelsens för- fondstyrelsens för-

valtning valtning till-

tilläggspensionsavgifter äggspensionsavgifter som

som erläggs av staten, erläggs av staten,

kommuner och därmed kommuner och därmed

jämförliga samfälligheterjämförliga samfälligheter

samt av bolag, samt av bolag, föreningar

föreningar och och stiftelser, i vilka

stiftelser, i vilka staten, kommuner eller

staten, kommuner eller därmed jämförliga

därmed jämförliga samfälligheter har ett

samfälligheter har ett bestämmande inflytande,

bestämmande inflytande, 2. till andra

 2. till andra fondstyrelsens för-

fondstyrelsens för- valtning till-

valtning äggspensionsavgifter som

tilläggspensionsavgifter erläggs av andra arbets-

som erläggs av andra givare än som har nämnts

arbetsgivare än som har under 1, såvitt de avser

nämnts under 1, såvitt demånad med ett avgifts-

avser månad med ett underlag som överstiger

avgiftsunderlag som 20 gånger det basbelopp

överstiger 20 gånger det som gäller enligt lagen

basbelopp som gäller (1962:381) om allmän

enligt lagen (1962:381) försäkring samt

om allmän försäkring samt 3. till tredje

 3. till tredje fondstyrelsens för-

fondstyrelsens för- valtning övriga

valtning övriga tilläggspensionsavgifter

tilläggspensions- 4. till första - tredje

avgifter. fondstyrelsernas för-

 valtning pensionsavgif-

 ter enligt lagen

 (1994:000) om all-

 männa egenavgifter och

 enligt lagen om

 sjömansskatt (1958:295)

 fördelade på respektive

 fondstyrelse med en

 andel som motsvarar den

 andel av tilläggspension-

 savgifterna som förs till

 var och en av fondsty-

 Vad som sägs i första relserna.

stycket 1 - 3 gäller med Vad som sägs i första

den begränsning som stycket 1 - 4 gäller med

följer av bestämmelserna den begränsning som följer

i 26 § om fjärde och av bestämmelserna i 26 §

femte fondstyrelsernas om fjärde och femte fond-

rätt att rekvirera medel styrelsernas rätt att

hos riks- rekvirera medel hos

försäkringsverket. Riksförsäkringsverket.

 Till varje fondstyrelses förvaltning skall också hänföras avkastningen av de

medel som styrelsen förvaltar.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

1 Lagen omtryckt 1991:1857

2 Senaste lydelse 1993:542

2.7 Förslag till

Lag om ändring i kommunalskattelagen (1928:370)

 Härigenom föreskrivs att 50 § kommunalskattelagen (1928:370) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 50 §1

 Den taxerade Den taxerade förvärvsin-

förvärvsinkomsten minskaskomsten minskas med på

med på beskattningsåret beskattningsåret belöpande

belöpande avgift enligt avgifter enligt lagen

lagen (1992:1745) om (1994:000) om allmänna

allmän sjukför- egenavgifter och

säkringsavgift och en- kommunalt grundavdrag i

ligt lagen (1993:1441) nu nämnd ordning. Det som

om allmän avgift för därefter återstår utgör

finansiering av beskattningsbar

kontantförmåner vid förvärvsinkomst.

arbetslöshet samt kom-

munalt grundavdrag i nu

nämnd ordning. Det som

därefter återstår utgör be-

skattningsbar förvärvsin-

komst.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1442.

2.8 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt

 Härigenom föreskrivs att 9 § lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt1 skall

ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 9 §2

 Den taxerade för- Den taxerade förvärvsin-

värvsinkomsten minskas komsten minskas med på

med på beskattningsåret beskattningsåret belöpande

belöpande avgift enligt avgifter enligt lagen

lagen (1992:1745) om (1994:000) om allmänna

allmän sjukför- egenavgifter och

säkringsavgift och en- statligt grundavdrag i

ligt lagen (1993:1441) nu nämnd ordning. Det som

om allmän avgift för därefter återstår utgör be-

finansiering av skattningsbar

kontantförmåner vid förvärvsinkomst.

arbetslöshet samt stat-

ligt grundavdrag i nu

nämnd ordning. Det som

därefter återstår utgör

beskattningsbar

förvärvsinkomst.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:770.

2 Senaste lydelse 1993:1443.

2.9 Förslag till

Lag om ändring i uppbördslagen (1953:272)

 Härigenom föreskrivs att 1 §, 4 § 1 mom., 12 §, 27 § 2 mom. och 43 § 1 mom.

uppbördslagen (1953:272)1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

 Med skatt avses i denna lag, om inte annat anges:

 1. kommunal inkomstskatt,

 2. statlig inkomstskatt,

 3. statlig förmögenhetsskatt,

 4. statlig fastighetsskatt,

 5. skogsvårdsavgift,

 6. egenavgifter enligt lagen (1981:691) om socialavgifter,

 7. avkastningsskatt i fall som avses i 2 § första stycket 1 - 5 lagen

(1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel,

 8. särskild löneskatt enligt lagen (1991:687) om särskild löneskatt på

pensionskostnader,

 9. skattetillägg och förseningsavgift enligt taxeringslagen (1990:324) samt

förseningsavgift enligt fastighetstaxeringslagen (1979:1152),

 10. mervärdesskatt som redovisas i särskild självdeklaration enligt 14 kap. 3

§ mervärdesskattelagen (1994:200),

 11. annuitet på avdikningslån,

 12. avgift enligt 12. avgifter enligt

lagen (1992:1745) om lagen (1994:000) om

allmän sjukför- allmänna egenavgifter,

säkringsavgift,

 13. avgift enligt

lagen (1993:1441) om

allmän avgift för

finansiering av 13. skatt enligt lagen

kontantförmåner vid (1993:1537) om

arbetslöshet, expansionsmedel.

 14. skatt enligt

lagen (1993:1537) om

expansionsmedel.

 Att vad som sägs i denna lag om egenavgifter enligt lagen om socialavgifter

även tillämpas i fråga om skatt enligt 2 § lagen (1990:659) om särskild

löneskatt på vissa förvärvsinkomster följer av 3 § sistnämnda lag.

4 § 1 mom.3 För inkomst av arbete som hänför sig till bestämd tidsperiod och

uppbärs vid regelbundet återkommande tillfällen och arbete som är avsett att

pågå kortare tid än en vecka skall preliminär A-skatt utgå med belopp, som anges

i skattetabeller, om inte annat framgår av 7 eller 7 a § eller av

skattemyndighets beslut. Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer

fastställer för varje inkomstår sådana tabeller.

1 Lagen omtryckt 1991:97.

 Senaste lydelse av lagens rubrik 1974:771.

2 Senaste lydelse 1994:485.

3 Senaste lydelse 1993:1444.

 Tabellerna skall, om inte annat sägs i 2 mom., ange den preliminära skatten på

olika inkomstbelopp, beräknade för en månad eller den kortare tid som anges i

tabellerna och grundas på följande förutsättningar, nämligen

 att inkomsten är oförändrad under inkomståret,

 att den skattskyldige endast kommer att taxeras för den inkomst som anges i

tabellen,

 att den skattskyldige att den skattskyldige

inte skall betala annan inte skall betala annan

skatt eller avgift som skatt eller avgift som

avses i denna lag än avses i denna lag än

statlig inkomstskatt, statlig inkomstskatt,

kommunal inkomstskatt kommunal inkomstskatt

samt avgift enligt och avgifter enligt

lagen (1992:1745) om lagen (1994:000) om

allmän sjukförsäkringsav-allmänna egenavgifter,

gift och avgift

enligt lagen

(1993:1441) om allmän

avgift för finansiering att den skattskyldige

av kontantförmåner vid vid taxering för

arbetslöshet, inkomsten inte erhåller

 att den skattskyldige annat avdrag än avdrag för

vid taxering för avgifter enligt lagen

inkomsten inte erhåller (1994:000) om allmänna

annat avdrag än avdrag egenavgifter och

för avgift enligt lagen grundavdrag.

(1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift och

avgift enligt lagen

(1993:1441) om allmän Av tabellerna skall

avgift för finansiering framgå hur stor del av

av kontantförmåner vid avdragsbeloppet som

arbetslöshet samt avser allmänna

grundavdrag.

 Av tabellerna skall egenavgifter.

framgå hur stor del av

avdragsbeloppet som

avser allmän

sjukförsäkringsavgift och

allmän avgift för finan-

siering av

kontantförmåner vid

arbetslöshet.

 12 §4

 För den som inte skall För den som inte skall

betala avgift enligt betala avgifter enligt

lagen (1992:1745) om lagen (1994:000) om

allmän sjuk- allmänna egenavgifter

försäkringsavgift och skall preliminär A-skatt

lagen (1993:1441) om i fall som avses i 4 § 1

allmän avgift för mom. och 40 § utgå enligt

finansiering av de grunder som där anges

kontantförmåner vid med beaktande av att

arbetslöshet skall skyldighet att betala

preliminär A-skatt i sådana avgifter och rätt

fall som avses i 4 § 1 till avdrag för

mom. och 40 § utgå enligtavgifterna inte

de grunder som där anges

med beaktande av att föreligger.

skyldighet att betala

sådana avgifter och rätt

till avdrag för

avgifterna inte

föreligger.

 I fråga om folkpension och annan ersättning som utbetalas tillsammans med

sådan pension får den utbetalande myndigheten eller inrättningen vid beräkning

av preliminär A-skatt med frångående av bestämmelserna

i 4 och 40 §§ ta hänsyn till att den skattskyldige kan vara berättigad till

särskilt grundavdrag, om därmed bättre överensstämmelse kan uppnås mellan

preliminär och slutlig skatt. Skattemyndighets beslut med stöd av 3 § 2 mom. om

preliminär skatt för den skattskyldige får dock inte frångås.

4 Senaste lydelse 1993:1444.

 27 §

2 mom.5 Vid debitering av slutlig skatt skall skattskyldig gottskrivas:

 1. debiterad preliminär F-skatt och debiterad särskild A-skatt;

 2. sådan preliminär A-skatt, som den skattskyldiges arbetsgivare ålagts att

betala enligt 75 §;

 3. annan än under 1 och 2 avsedd preliminär skatt, som har betalats av den

skattskyldige i den mån skatten inte har använts för betalning av innehållen

preliminär skatt enligt bestämmelserna i 52 a § första stycket;

 4. överskjutande ingående mervärdesskatt i den mån skatten inte betalats ut

enligt 45 § 2 mom. andra stycket;

 5. skatt som överförts från stat med vilken Sverige ingått överenskommelse om

uppbörd och överföring av skatt; samt

 6. ett belopp motsvarande 28 procent av en minskning av expansionsmedel enligt

lagen (1993:1537) om expansionsmedel.

 Vid debitering av slutlig skatt skall skattskyldig också gottskrivas särskild

inkomstskatt som betalats enligt lagen (1991:586) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta samt enligt lagen (1991:591) om särskild inkomstskatt för

utomlands bosatta artister m.fl. för tid under beskattningsåret då den

skattskyldige varit bosatt i Sverige eller stadigvarande vistats här.

 Vid gottskrivning av Vid gottskrivning av

preliminär A-skatt som preliminär A-skatt som

innehållits av den innehållits av den

skattskyldiges skattskyldiges

arbetsgivare skall sådan arbetsgivare skall sådana

allmän sjukförsäkringsav-allmänna egenavgifter som

gift och allmän avgift arbetsgivaren redovisat

för finansiering av i kontrolluppgift i

kontantförmåner vid första hand gottskrivas

arbetslöshet som som sådana avgifter.

arbetsgivaren redovisat

i kontrolluppgift i

första hand gottskrivas

som sådan avgift.

 43 §

 1 mom.6 Den som 1 mom. Den som betalar

betalar ut ersättning förut ersättning för arbete

arbete skall vid varje skall vid varje

utbetalningstillfälle utbetalningstillfälle

genom särskilt kvitto genom särskilt kvitto

eller på annat lämpligt eller på annat lämpligt

sätt lämna mottagaren sätt lämna mottagaren

uppgift om det belopp, uppgift om det belopp,

som genom skatteavdrag som genom skatteavdrag

har innehållits på har innehållits på

ersättningen samt, om ersättningen samt, om

avdrag gjorts enligt 4 § avdrag gjorts enligt 4 §

1 mom., hur stor del av 1 mom., hur stor del av

det innehållna beloppet det innehållna beloppet

som avser allmän som avser allmänna

sjukförsäkringsavgift ochegenavgifter. Skyldighet

allmän avgift för att lämna sådan uppgift

finansiering av föreligger

kontant-

5 Senaste lydelse

1993:1546.

6 Senaste lydelse

1993:1444.

 dock inte, om

 ersättningen kvitteras på

 avlöningslista, där

 skatteavdraget och de

 allmänna egenavgifterna

förmåner vid arbetslöshet.har angivits. I fråga om

Skyl-dighet att lämna folkpension och tilläggs-

sådan uppgift föreligger pension enligt lagen

dock inte, om ersätt- (1962:381) om allmän

ningen kvitteras på försäkring, delpension en-

avlöningslista, där ligt lagen (1979:84) om

skatteavdraget samt den delpensionsförsäkring,

allmänna sjuk- livränta enligt lagen

försäkringsavgiften och (1954:243) om yrkes-

den allmänna avgiften förskadeförsäkring, lagen

finansiering av (1976:380) om arbets-

kontantförmåner vid skadeförsäkring, lagen

arbetslöshet har (1977:265) om statligt

angivits. I fråga om personskadeskydd eller

folkpension och lagen (1977:267) om

tilläggspension enligt krigsskadeersättning till

lagen (1962:381) om sjömän eller annan jämförbar

allmän försäkring, ersättning enligt äldre

delpension enligt lagen lagstiftning behöver

(1979:84) om delpen- uppgift om

sionsförsäkring, livräntaskatteavdragets belopp

enligt lagen (1954:243) och de allmänna egenav-

om yrkesskadeförsäkring, gifterna dock inte lämnas

lagen (1976:380) om om avdraget är lika stort

arbetsskadeförsäkring, som vid det närmast före-

lagen (1977:265) om gående utbetal-

statligt person- ningstillfället. Detsamma

skadeskydd eller lagen gäller vid utbetalning av

(1977:267) om annan sådan pension eller

krigsskadeersättning livränta som avses i 3 § 2

till sjömän eller annan mom. andra stycket om

jämförbar ersättning utbetalningen görs av den

enligt äldre lag- som har rätt att betala

stiftning behöver ut sådan ersättning som

uppgift om anges i föregående mening

skatteavdragets belopp eller av försäkringsföretag

samt den allmänna eller understödsförening.

sjukförsäkringsavgiften

och den allmänna

avgiften för

finansiering av kon-

tantförmåner vid

arbetslöshet dock inte

lämnas om avdraget är

lika stort som vid det

närmast föregående utbe-

talningstillfället. Det-

samma gäller vid

utbetalning av annan

sådan pension eller

livränta som avses i 3 §

2 mom. andra stycket om

utbetalningen görs av

den som har rätt att

betala ut sådan ersätt-

ning som anges i före-

gående mening eller av

försäkringsföretag eller

understödsförening.

 Har skatteavdrag för kvarstående skatt inte kunnat göras med så stort belopp,

som motsvarar den kvarstående skatten, skall arbetsgivaren vid det

utbetalningstillfälle, som närmast föregår uppbördsmånaden april, underrätta

arbetstagaren om storleken av felande belopp.

 Efter den 18 i uppbördsmånaden april eller, om arbetstagare tidigare har

avslutat sitt arbete, vid arbetets slut skall arbetsgivaren återlämna

skattsedeln på slutlig skatt till arbetstagaren. Har arbetstagaren avslutat sitt

arbete under tid då avdrag för kvarstående skatt skall göras, skall

arbetsgivaren lämna arbetstagaren skriftlig uppgift om summan av gjorda

skatteavdrag för sådan skatt och den tid som avdragen avser. Sådan uppgift, som

skall vara undertecknad eller signerad av arbetsgivaren eller någon hos honom

anställd, skall också omfatta arbetsgivarens namn och adress.

 Regeringen eller myndighet som regeringen bestämmer fastställer formulär till

blanketter för uppgifter enligt detta moment. Blanketterna skall kostnadsfritt

tillhandahållas arbetsgivare.

___________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången i

fråga om preliminär skatt för 1995 och slutlig skatt på grund av 1996 års

taxering.

2.10 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 4 § lagen (1990:325) om självdeklaration och

kontrolluppgifter skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 3 kap.

 4 §1

Kontrolluppgifter om lön, arvode, andra ersättningar eller förmåner som

utgör skattepliktig intäkt av tjänst skall lämnas av den som betalat ut beloppet

eller gett ut förmånen.

 Kontrolluppgifter skall lämnas för den som av den uppgiftsskyldige har fått

skattepliktigt belopp eller skattepliktig förmån.

 Uppgiftsskyldighet enligt första och andra styckena föreligger även i fråga om

ersättning eller förmån som mottagaren får för arbete och som för honom utgör

intäkt av näringsverksamhet om inte mottagaren antingen har enbart en

F-skattesedel eller både en F-skattesedel och en A-skattesedel och skriftligen

åberopat F-skattesedeln samt för sådan ersättning från arbetsgivare som enligt 3

§ 3 mom. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt beskattas som inkomst av

kapital.

 Uppgiftsskyldighet föreligger inte i fråga om ersättning eller förmån som

enligt 2 kap. 24 § skall redovisas i självdeklaration.

 Kontrolluppgift skall Kontrolluppgift skall

ta upp utgiven ta upp utgiven ersättning

ersättning eller förmån eller förmån samt avdragen

samt avdragen preliminär preliminär skatt. Av kon-

skatt. Av kon- trolluppgiften skall

trolluppgiften skall framgå hur stor del av

framgå hur stor del av skatteavdraget som avser

skatteavdraget som allmänna egenavgifter som

avser allmän den uppgiftsskyldige

sjukförsäkringsavgift ochredovisat enligt

allmän avgift för finan- bestämmelserna i 43 §

siering av 1 mom. uppbördslagen

kontantförmåner vid (1953:272). I 6 - 12 §§

arbetslöshet som den lämnas närmare föreskrifter

uppgiftsskyldige re- om vad som skall iakttas

dovisat enligt när kontrolluppgift

bestämmelserna i 43 § 1 lämnas.

mom. uppbördslagen

(1953:272). I 6 - 12 §§

lämnas närmare

föreskrifter om vad som

skall iakttas när

kontrolluppgift lämnas.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

1 Senaste lydelse 1993:1445.

2.11 Förslag till

Lag om ändring i taxeringslagen (1990:324)

 Härigenom föreskrivs att 1 kap. 1 och 2 §§ samt 5 kap. 1 § taxeringslagen

(1990:324) skall ha följande lydelse.

 1 kap.

 1 §1

Denna lag gäller vid fastställelse av underlaget för att ta ut skatt eller

avgift (taxering) enligt

 1. kommunalskattelagen (1928:370),

 2. lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt,

 3. lagen (1947:577) om statlig förmögenhetsskatt,

 4. lagen (1984:1052) om statlig fastighetsskatt,

 5. lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift,

 6. lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel i fall som avses i 2

§ första stycket 1 - 5 nämnda lag,

 7. lagen (1991:687) om särskild löneskatt på pensionskostnader,

 8. lagen (1992:1745) 8. lagen (1994:000) om

om allmän allmänna egenavgifter,

sjukförsäkringsavgift,

 9. lagen (1993:1441)

om allmän avgift för

finansiering av 9. lagen (1993:1537)

kontantförmåner vid om expansionsmedel.

arbetslöshet,

 10. lagen (1993:1537)

om expansionsmedel.

 Lagen gäller även vid handläggning av ärenden om särskilda avgifter

(skattetillägg och förseningsavgift) om inte annat följer av 5 kap.

 Lagen innehåller bestämmelser som skall gälla vid handläggning av mål om

taxering och särskilda avgifter i allmän förvaltningsdomstol.

 Att bestämmelserna i denna lag gäller även i fråga om förfarandet för

fastställelse av mervärdesskatt i vissa fall framgår av 14 kap. 28 § mer-

värdesskattelagen (1994:200).

 2 §2

 Vad som sägs i denna Vad som sägs i denna

lag om skatt och lag om skatt och

skattskyldig gäller även skattskyldig gäller även

avgift och av- avgift och av-

giftsskyldig enligt giftsskyldig enligt

lagen (1946:324) om lagen (1946:324) om

skogsvårdsavgift, lagen skogsvårdsavgift och

(1992:1745) om allmän lagen (1994:000) om

sjukförsäkringsavgift ochallmänna egenavgifter.

lagen (1993:1441) om

allmän avgift för finan-

siering av kontantför-

måner vid arbetslöshet.

1 Senaste lydelse 1994:219.

2 Senaste lydelse 1993:1446.

5 kap.

1 §3 Har en skattskyldig i självdeklaration eller annat skriftligt meddelande,

som han under förfarandet avgett till ledning för taxeringen, lämnat uppgift som

befinns oriktig, skall en särskild avgift (skattetillägg) påföras honom.

Detsamma gäller om den skattskyldige har lämnat en sådan uppgift i mål om

taxering och uppgiften inte har godtagits efter prövning i sak.

 Skattetillägg enligt Skattetillägg enligt

första stycket tas ut första stycket tas ut med

med tjugo procent av tjugo procent av den

den mervärdesskatt och mervärdesskatt och med

med fyrtio procent av fyrtio procent av sådan

sådan skatt som avses i skatt som avses i 1 kap.

1 kap. 1 § första stycket1 § första stycket 1 - 4,

1 - 4, 6, 7 och 10 som, 6, 7 och 9 som, om den

om den oriktiga upp- oriktiga uppgiften hade

giften hade godtagits, godtagits, inte skulle

inte skulle ha påförts ha påförts den

den skattskyldige eller skattskyldige eller hans

hans make eller, i fråga make eller, i fråga om

om förmögenhetsskatt, förmögenhetsskatt, någon

någon annan person som annan person som sam-

samtaxeras med honom, taxeras med honom,

eller, vad gäller eller, vad gäller

mervärdesskatt, mervärdesskatt, felaktigt

felaktigt skulle ha skulle ha tillgodoräknats

tillgodoräknats honom. honom. Skulle den orik-

Skulle den oriktiga tiga uppgiften, om den

uppgiften, om den hade hade godtagits, ha med-

godtagits, ha medfört fört sådant underskott i

sådant underskott i förvärvskälla i inkomst-

förvärvskälla i inkomst- slaget näringsverksamhet

slaget näringsverksamhet eller tjänst som inte

eller tjänst som inte utnyttjas taxeringsåret,

utnyttjas taxeringsåret, skall skattetillägg i

skall skattetillägg i stället beräknas på ett

stället beräknas på ett underlag som utgör en

underlag som utgör en fjärdedel av den

fjärdedel av den minskning av under-

minskning av under- skottet som rättelsen av

skottet som rättelsen av den oriktiga uppgiften

den oriktiga uppgiften medfört.

medfört.

 Avgiftsberäkning enligt andra stycket sker efter tjugo procent eller, vad

gäller mervärdesskatt, tio procent av underlaget när

 1. den oriktiga uppgiften har rättats eller hade kunnat rättas med ledning av

kontrollmaterial som normalt är tillgängligt för skattemyndigheten och som varit

tillgängligt för myndigheten före utgången av november taxeringsåret,

 2. den oriktiga uppgiften avser periodisering eller därmed jämställd fråga.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995 och tillämpas första gången vid

1996 års taxering.

3 Senaste lydelse 1993:1562.

2.12 Förslag till

Lag om ändring i skattebrottslagen (1971:69)

 Härigenom föreskrivs att 1 § skattebrottslagen (1971:69) skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §1

 Denna lag gäller i fråga om skatt eller avgift enligt

 1. lagen (1908:128) om bevillningsavgifter för särskilda förmåner och rättig-

heter, lagen (1927:321) om skatt vid utskiftning av aktiebolags tillgångar,

kommunalskattelagen (1928:370), lagen (1933:395) om ersättningsskatt, lagen

(1941:416) om arvsskatt och gåvoskatt, lagen (1946:324) om skogsvårdsavgift,

lagen (1947:576) om statlig inkomstskatt, lagen (1947:577) om statlig förmögen-

hetsskatt, lagen (1958:295) om sjömansskatt, lagen (1983:219) om tillfällig

vinstskatt, lagen (1983:1086) om vinstdelningsskatt, lagen (1984:1052) om stat-

lig fastighetsskatt, lagen (1986:1225) om tillfällig förmögenhetsskatt för liv-

försäkringsbolag, understödsföreningar och pensionsstiftelser, lagen (1989:346)

om särskild vinstskatt, lagen (1989:471) om investeringsskatt för vissa bygg-

nadsarbeten, lagen (1990:661) om avkastningsskatt på pensionsmedel, lagen

(1991:586) om särskild inkomstskatt för utomlands bosatta, lagen (1991:591) om

särskild inkomstskatt för utomlands bosatta artister m.fl., lagen (1991:687) om

särskild löneskatt på pensionskostnader, lagen (1993:1537) om expansionsmedel,

 2. lagen (1928:376) om skatt på lotterivinster, lagen (1941:251) om särskild

varuskatt, lagen (1957:262) om allmän energiskatt, lagen (1961:372) om

bensinskatt, lagen (1961:394) om tobaksskatt, stämpelskattelagen (1964:308),

lagen (1972:266) om skatt på annonser och reklam, lagen (1972:820) om skatt på

spel, lagen (1973:37) om avgift på vissa dryckesförpackningar, vägtrafikskatte-

lagen (1973:601), lagen (1973:1216) om särskild skatt för oljeprodukter och

kol, bilskrotningslagen (1975:343), lagen (1976:338) om vägtrafikskatt på vissa

fordon, som icke är registrerade i riket, lagen (1977:306) om dryckesskatt,

lagen (1978:69) om försäljningsskatt på motorfordon, lagen (1978:144) om skatt

på vissa resor, lagen (1982:691) om skatt på vissa kassettband, lagen

(1982:1200) om skatt på videobandspelare, lagen (1982:1201) om skatt på viss

elektrisk kraft, lagen (1983:1053) om skatt på omsättning av vissa värdepapper,

lagen (1983:1104) om särskild skatt för elektrisk kraft från kärnkraftverk,

lagen (1984:351) om totalisatorskatt, lagen (1984:355) om skatt på vissa

dryckesförpackningar, lagen (1984:404) om stämpelskatt vid inskrivningsmyndig-

heter, lagen (1984:405) om stämpelskatt på aktier, lagen (1984:409) om avgift på

gödselmedel, lagen (1984:410) om avgift på bekämpningsmedel, lagen (1984:852)

om lagerskatt på viss bensin, fordonsskattelagen (1988:327), lagen (1988:328)

om fordonsskatt på utländska fordon, lagen (1988:1567) om miljöskatt på inrikes

flygtrafik, lagen (1990:582) om koldioxidskatt, lagen (1990:587) om svavelskatt,

lagen (1990:613) om miljöavgift på utsläpp av kväveoxider vid energiproduktion,

lagen (1990:662) om skatt på vissa premiebetalningar, lagen (1990:1087) om

lagerskatt på vissa oljeprodukter, lagen (1990:1427) om särskild premieskatt för

grupplivförsäkring, m. m., lagen (1991:1482) om lotteriskatt, lagen (1991:1483)

om skatt på vinstsparande m. m., lagen (1992:1479) om lagerskatt på viss bensin,

lagen (1992:1438) om dieseloljeskatt och användning av vissa oljeprodukter,

lagen (1992:1439) om lagerskatt på dieselolja, mervärdesskattelagen (1994:200),

 3. lagen (1981:691) 3. lagen (1981:691) om

om socialavgifter, socialavgifter och lagen

lagen (1992:1745) om (1994:000) om allmänna

allmän sjuk- egenavgifter.

försäkringsavgift och

lagen (1993:1441) om

allmän avgift för

finansiering av

kontantförmåner vid

arbetslöshet.

 Lagen gäller även preliminär skatt, kvarstående skatt och tillkommande skatt

som avses i uppbördslagen (1953:272).

 Lagen tillämpas inte om skatten eller avgiften fastställs eller uppbärs i den

ordning som gäller för tull och inte heller beträffande dröjsmålsavgift,

skattetillägg eller liknande avgift.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Den äldre lydelsen av 1 § gäller

dock fortfarande i fråga om avgift enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift och lagen (1993:1441) om allmän avgift för finansiering av

kontantförmåner vid arbetslöshet.

1 Senaste lydelse 1994:207

2.13 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning

 Härigenom föreskrivs att 10 § lagen (1993:1536) om räntefördelning vid

beskattning skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 §1

 Statlig inkomstskatt, Statlig inkomstskatt,

statlig för- statlig förmögenhetsskatt,

mögenhetsskatt, kommunal kommunal inkomstskatt,

inkomstskatt, egenavgifter enligt

egenavgifter enligt lagen (1981:691) om

lagen (1981:691) om socialavgifter, särskild

socialavgifter, särskild löneskatt enligt 2 § lagen

löneskatt enligt 2 § (1990:659) om särskild

lagen (1990:659) om löneskatt på vissa

särskild löneskatt på förvärvsinkomster,

vissa förvärvsinkomster, avkastningsskatt enligt

avkastningsskatt enligt 2 § 5 lagen (1990:661) om

2 § 5 lagen (1990:661) avkastningsskatt på

om avkastningsskatt på pensionsmedel, särskild

pensionsmedel, särskild löneskatt enligt 3 § lagen

löneskatt enligt 3 § (1991:687) om särskild

lagen (1991:687) om löneskatt på

särskild löneskatt på pensionskostnader,

pensionskostnader, statlig fastighetsskatt,

statlig fas- mervärdesskatt som

tighetsskatt, mer- redovisas i särskild

värdesskatt som självdeklaration enligt

redovisas i särskild 14 kap. 3 § mer-

självdeklaration enligt värdesskattelagen

14 kap. 3 § mer- (1994:200), annuitet på

värdesskattelagen avdikningslån, avgifter

(1994:200), annuitet på enligt lagen (1994:000)

avdikningslån, avgift om allmänna egenavgifter

enligt lagen samt skattetillägg och

(1992:1745) om allmän förseningsavgift enligt

sjukförsäkringsavgift, taxeringslagen

avgift enligt lagen (1990:324) räknas inte

(1993:1441) om allmän som tillgång eller skuld.

avgift för finansiering

av kontantförmåner vid

arbetslöshet samt

skattetillägg och

förseningsavgift enligt

taxeringslagen

(1990:324) räknas inte

som tillgång eller

skuld.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995. Den äldre lydelsen av 10 § gäller

dock fortfarande i fråga om avgift enligt lagen (1992:1745) om allmän

sjukförsäkringsavgift och lagen (1993:1441) om allmän avgift för finanseriering

av kontantförmåner vid arbetslöshet.

1 Senaste lydelse 1994:500.

Lagrådet

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-09-27

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bengt Hamdahl, justitierådet Bo[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Arne Baekkevold.

Enligt en lagrådsremiss den 15 september 1994 (Socialdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om allmänna

egenavgifter, m.m.

 Förslagen har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorerna Kjell

Rempler och Ulla Werkell samt hovrättsassessorn Lennart Östblom.

 Lagrådet lämnar förslagen utan erinran.

 81

Socialdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 13 oktober 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Anna Hedborg

Regeringen beslutar proposition 1994/95:41 Förändringar i finansieringen av det

allmänna pensionssystemet, m.m.

 82