Regeringens proposition 1992/93:233

om godkännande av en överenskommelse mellan Sverige och Ryska federationen på fiskets område

1992/93:233

Regeringen föreslår riksdagen att anta det förslag som har tagits upp i bifo­gade utdrag ur regeringsprotokollet den 18 mars 1993.

På regeringens vägnar

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

Karl Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

1 propositionen föreslås att riksdagen godkänner överenskommelsen som reg­lerar de framtida fiskerelationema meUan Sverige ckU

Ryska federationen.

1  Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr 233

Jordbruksdepartementet

pp- 

1992/93:233

Utdrag ur protokoU vid regeringssammanttäde den 18 mars 1993

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Laurén, Hömlund,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel, Thur(Un, HellsvUc,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om godkännande av en överenskommelse mellan Sverige och Ryska federationen på fiskets område

Inledning

Sedan mitten av 1970-talet, dä de nationella fiskezonerna i bl.a. Östersjön utvidgades, har fiskerinäringen genomgått stora förändringar. Det internatio­nella beroendet har ökat markant samtidigt som tyngdpunkten i det svenska havsfisket har förskjutits från Västerhavet till Östersjön. De dominerande ar-tema i den relativt artfattiga svenska Östersjözonen är sill/sttömming, skaip-sill, torsk och lax. Torsken i Östersjön, som stått för mer än 40 % av det svenska fiskets samlade inkomster har under senare år kraftigt minskat i om­fattning. Det gäller också den naturlekande laxen. Marknaden för sill (Kh sttömming, som fmns i stor omfatming, är svag. Miljöförändringar i havet är ytterligare en faktor som påverkar fisket liksom hychografiska förhållanden. I synnerhet Östersjötorsken, som lever i sitt biologiska gränsområde, påverkas starkt av sådana förändringar. Det överfiske på torsk som ägde ram i den f d. vita zonen, så länge området var oreglerat, är också en viktig orsak tiU den nu­varande däUga beståndssimationen för detta fiskslag.

Fisket i Östersjön regleras vid årliga kvotförhandlingar. Dessa inleds i sep­tember med förhandlingar inom ramen för Fiskerikommissionen för Öster­sjön om det totala uttaget av fisk. Inför dessa möten utfärdar Internationella havsfoiskningsrådet rekommendationer, vilka ligger till grand för förhand­lingama. Fiskerikommissionen fastställer genom överenskommelser totala tiUåma fångstuttag för siU, skarpsill, torsk (Kh lax (Kh kvotema fördelas mel­lan de olika strandstatema. Överenskommelsen har form av rekommendatio­ner, som efter viss tid bltt bindande för medlemsstatema. Efter mötet med Fiskerikommissionen förs bilaterala förhandlingai mellan Sverige och de sta­ter med viUca Sverige viU ha utbyte av kvoter i syfte att öka flexibiliteten i det svenska fisket.

Vid omväxlande bilaterala CKh multilaterala fiskeförhandlingar mellan Prop. 1992/93:233 Sverige, å ena sidan CKh Estiand, Lettiand, Litauen resp. Ryssland, å den andra, den 22-24 januari 1992 framförde Sverige önskemål om bilaterala överenskommelser med var och en av de fyra stater som, enligt svensk uppfattning, har övertagit Sovjetunionens rättigheter CKh skyldigheter på fiskets område. Likalydande förslag tiU bilaterala ramavtal på fiskets område tillställdes därefter Ryssland och de baltiska statema. Förhandlingarna fortsatte under slutet av är 1992 och böljan av år 1993.

Den II december 1992 undertecknades ett ramavtal som reglerar Sverige och Rysslands framtida relationer pä fiskets område. Texten tUl överenskom­melsen, som är upprättad pä svenska och ryska språken, bör fogas till proto­koUet i detta ärende som bilaga.

I den nu undertecknade överenskommelsen med Ryssland regleras bl.a. rätten till fiske i den andra partens ekonomiska zon, fastställandet av högsta tillåtna fångstkvoter, rapporteringsskyldighet, licensiering av fartyg, tillämp­ning av lagstiftning och genomförandet av beständsbevarande åtgärder vid fiske i den andra partens ekonomiska zon samt avtalets giltighetstid. Dess­utom föreskrivs att bilaterala överläggningar skall ske årligen för att fastställa utbyte av kvoter. Genom undertecknandet av överenskommelsen upphör över­enskommelsen mellan Sovjetunionen och Sverige om ömsesidiga relationer på fiskets område (22 december 1977, SÖ 1977:80) samt överenskommelsen mellan Sovjetunionen och Sverige om ömsesidiga relationer på fiskets områ­de i det tidigare omtvistade området i Östersjön (18 april 1988, SÖ 1988:39) att gäUa.

1988 års fiskeöverenskommelse är knuten till 1988 ärs principöverenskom­melse mellan Sverige cKh Sovjetunionen om avgränsningen av det tidigare omtvistade området i Östersjön. De inbördes avgränsningama i Östersjön mel­lan de baltiska statema och Ryssland är ännu inte klara. Enligt folkrättsUga principer ligger emeUertid den tidigare svensk-sovjetiska avgränsningen i Östersjön fast meUan Sverige och de fyra nya statema.

Enligt fiskeöverenskommelsen från år 1988 tilldelades Sovjetunionen rät­ten att i den svenska delen av det ticUgare omtvistade området (vita zonen) fiska 18 000 ton fisk om året, varav 240 ton lax, medan Sverige under sam­ma period tilldelades rätten att inom den sovjetiska delen av nämnda omiåde fiska 6 000 ton fisk/år, varav 80 ton lax. Dessa fiskerättigheter skulle gälla under en period av 20 år, varefter de skulle omförhandlas. De fasta kvotema i det tidigare omtvistade området har inneburit att den svenska delen har fått bilda ett särskilt förvaltningsområde inom den svenska ekonomiska zonen. De fasta kvoterna har orsakat allt störte olägenheter genom den försämrade beståndssituationen för torsken och den långtgående kvoteringen av laxfisket 11988 års fiskeöverenskommelse är kopplingen tUl rådande beständssituation vag. Därför är det av stor betydelse att överenskommelsen har sagts upp. Det är vidare väidefuUt att ett fortsatt fiskeutbyte kan äga ram mellan Sverige och Ryssland inom ramen för en ny bilateral fiskeöverenskommelse.

I* Riksdagen 1992/93. 1 saml. Nr233

Den nya överenskommelsen

pp- 

1992/93:233

I förordet tiU den nya överenskommelsen bekräftar de avtalsslutande partema sin ömsesidiga sDvan att säkerställa bevarandet av de levande tUlgångama i havet, särskilt vad avser Östersjön och Bälten. Enligt förordet beaktar över­enskommelsen syftet i Förenta nationemas havsrättskonvention av den 10 de­cember 1982 att ästadkomma ändamålsenlig hushållning med dessa tillgång­ar. Vidare tar överenskommelsen hänsyn tiU partemas tracUtionella fiske i den anch partens ekonomiska zon. Partemas vägledning till överenskommelsen är en sttävan att utveckla och stäika vänskapen cKh samarbetet dem emellan.

Artikel 1.1 överenskommelsen ges de avtalsslutande parterna rätt till fiske i den andra partens ekonomiska zon utanför tolv nautiska mil från baslinjerna på de vUlkor som anges i överenskommelsen.

Artikel 2. Vardera parten skall varje år för sin ekonomiska zon fastställa högsta tUlätna fängstmängd för enskilda fiskbestånd eller grapper av bestånd under beaktande av beständens ömsesidiga beroende, bästa tillgängliga veten­skapliga data, rekoinmendationer från Fiskerikommissionen för Östersjön och andra relevanta faktorer.

Artikel 3. Överenskommelsen föreskriver att vardera parten efter samräd med den andra parten ärligen skall fastställa dels de fångstmängder som den andra parten fär fånga och dels de omräden där dessa mängder fär fångas. Vid oföratsedda omständigheter såsom när brådskande åtgärder för bevaran­de måste vidtas, skaU fångstmängden ändras. Vid fastställandet av fångsdcvo-ter för den andra partens fiskefartyg skall den andra partens ttaditioneUa fiske i området samt övriga faktorer av betydelse beaktas. Vardera parten skall för den andra partens fiskefartyg faststäUa sådana fångstkvoter, som är nödvän­diga för att balansera dess fiskerättigheter i den egna ekonomiska zonen.

Artikel 4.1 överenskommelsen anges att den ena parten, dä dennes fångst­mängd enligt artikel 2 överstiger fängstkapaciteten, kan tilldela den andra par­tens fiskefartyg en fångstkvot av överskottskvantiteter fisk. Detta skall i sä faU ske pä den förstnämnda partens villkor (Kh efter vederböriiga konsulta­tioner med beaktande av den andra partens behov och andra relevanta fakto­rer.

Artikel 5. Partema ätar sig vid fiske i den andra partens ekonomiska zon att genomföra beståndsbevarande åtgärder samt underkasta sig detta lands lag­stiftning på fiskets område. I artikeln preciseras närmare en del av de regler och bestämmelser som måste iakttas vid fiske i den andra partens ekonomiska zon. Bl.a. måste fiskefartyg medföra loggbok, vari vissa specificerade upp­gifter skall införas. Vidare skall rapporter lämnas per radio när fiske påbörjas och avslutas. I överenskommelsen föreskrivs en informationsplikt till den andra parten avseende fångster, fängsttider, nya lagar CKh andra föreskrifter.

Artikel 6. Artikeln behandlar frågor om licensiering. För att fä fiska i den andra partens ekonomiska zon mäste varje fartyg ha licens, viUcen kosmads­fritt utfäidas av den andia partens behöriga myndigheter. För att möjliggöra detta skall parternas behöriga myndigheter ge nödvändig information om de

fartyg som är aktueUa. Information skaU också lämnas om de underhälls- och    Prop. 1992/93:233 hjälpfartyg som medföljer sädana fiskefartyg.

Artikel 7. Panema åtar sig att se till att dess fartyg följer bestämmelsema i denna överenskommelse och andra tillämpliga föreskrifter. Vardera parten ges i sin ekonomiska zon rätt att vidta de ätgärder som enligt intemationeU rätt kan vara nödväncUga för att säkerställa att den andra partens fiskefartyg följer bestämmelsema i denna överenskommelse.

Artikel 8. ArtUceln återknyter till förordet. Partema ätar sig att samarbeta direkt och genom mtemationeUa organisationer för att säkerställa en tillfreds­ställande hushållning med och bevarande av de levande tillgångarna i havet, särskilt i Östersjön CKh Bälten.

Artikel 9. Vid ikraftttädandet av den nya överenskommelsen upphör över­enskommelsen den 22 december 1977 meUan Sovjetunionen (Kh Sverige om ömsesidiga relationer pä fiskets område samt överenskommelsen den 18 april 1988 mellan Sovjemnionen och Sverige om ömsesidiga relationer pä fiskets område i det tidigare omtvistade området i Östersjön art gälla mellan partema.

Denna överenskommelse skall inte påverka andra överenskommelser mel­lan partema eUer multUaterala konventioner som partema tillträtt. Överenskom­melsen skall inte heller påverka någondera partens uppfattning i havsrättsliga frågor.

Artikel 10. Avslutningsvis finns bestämmelser om ikiaftttädande samt om giltighetstid. Överenskommelsen skall tillämpas provisoriskt frän dagen för dess undertecknande (Kh gälla för en tidsperiod av tio år. Om den inte sägs upp minst tolv månader före periodens slut, förlängs den automatiskt i perio­der om sex är ät gängen.

Hemställan

Med hänvisning tiU vad jag nu har anfört hemstäUer jag att regeringen föreslåi riksdagen

att godkänna överenskommelsen den 11 december 1992 mellan Sverige (Kh Ryska federationen pä fiskets område.

Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden (Kh beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag som förechaganden har lagt fram.

Prop. 1992/93:233 Bilaga

Överenskommelse mellan Konungariket Sveriges regering och Ryska Federationens regering på fiskets område

Konungariket Sveriges regering och Ryska Fe­derationens regering,

som på nytt bekräftar sin ömsesidiga strävan att säkerställa bevarandet av havets levande tillgångar, särskilt de levande tillgångarna i de vatten, som omfattas av konventionen rö­rande fisket och bevarandet av de levande till­gångarna i Östersjön och Bälten undertecknad den 13 september 1973 i Gdansk och ett ända­målsenligt hushållande och utnyttjande av dessa tillgångar,

som beaktar Förenta Nationernas havsrätts­konvention av den 10 december 1982, särskilt de delar därav som reglerar utnyttjande och bevarande av de levande tillgångarna,

som beaktar vardera avtalsslutande partens traditionella fiske i det område som omfattas av den andra avtalsslutande partens fiskeri-jurisdiktion,

som vägleds av en ständig strävan att ut­veckla och stärka vänskapen och samarbetet dem emellan,

har överenskommit om följande:

COrjIAUIEHHE

Me>Kfly  IlpaBHTejibCTBOM  KopojiescxBa

lllBeitHM H OpaBHTejIbCTBOM PoCCHHCKOH

ejtepaitnH

b oöjihcth pbiöoJiOBCTsa

npaBHTCJlbCTBO KopOJlCBCTBa UlBeUHH H 

npaBHTClbCTBO PocCHHCKOH eflepauHH,

BHOBb nOflTBCpjKflaSI BSaUMHOe CTpCMJlCHHe

oöecneHHTb   coxpaiieHHe   jKHBbix   pecypcoB

MOpH, B MaCTHOCTH, 5KHBbIX pCCypCOB BOA pa-

iiOHa, Ha KOTOpbiH pacnpocTpaHHCTCH achct-

BHe KoHECHttHH O pblÖOJlOBCTBC H COXpaHCHMH

>KHBbix pecypcoB B BajiTuftcKOM Mope H Bejib-rax, saKjuoHCHHOH 13 cemaöpa 1973 roAa b FflaHbCKc, pauHonajibHoe ynpaBUCHHe sthmm pecypcaMH h hx aKcnjiyaxauHio;

npHHHMaa bo BHHMaHHe KoHBeHUHio OOH no MopcKOMy npasy

ot 10 AeKaöpa 1982 röna, ocoöcHHO Tc ec HacTH, KOTopbie peryjiHpyHDT HcnojibsoBaHHc H coxpaHCHHe >KHBbix pecyp- cob;

npHHHMaa bo BHHMaHHe TpaAHUHOHHOe pbl-

öojioBCTBO Ka>KA0ii HoroBapHBaiomeHCH Cto-

pOHbl   B   paiiOHC   pblÖOJlOBHOH   lOpHCnHKUHH

npyroH floroBapHBaiomeHCJi Cropoubi;

pyKOBOnCTByjICB      nOCTOHHHbIM      CTpeMJie-

HHCM pasBHBaTb H yKpenjiHTb flpyjKÖy h cot- pyflHHHecTBO MOKfly hmmh; corjiacHJiHCb o HH)KecjieflyiomeM:

Artikel 1

Vardera avtalsslutande parten skall tillåta den andra avtalsslutande partens fiskefartyg att bedriva fiske inom område under dess fiskeri-jurisdiktion i Östersjön utanför tolv nautiska mil från de baslinjer från vilka territorialhavet mäts, enhgt de föreskrifter och på de viUkor som anges i denna överenskommelse.

CraTba 1

Ka>Kflaa floroBapHBaiomaHca CxopoHa paa-pemacT ptiöojiOBHbiM cynaM flpyroii floroBa-pMBaiomeiicsi CTopoubi ocymecTBjiHTb pbi5-HbiH npoMbiceji B npeflcnax pafloHa ee pbiöo-

JlOBHOft lOpHCAHKUHH B BajITHHCKOM MOpC 33

npenenaMH flBenaAuaTM MopcKMx MHjib ot hc-

XOAHblX JlHHHli, OT KOTOpblX HSMCpHCTCH TCp-

pHTopHa.ibHoe Mope, b nopjiAKe h na ycjio-BHsix, ycTaHOBJieHHbix HacToaiuHM Corjiame-

HHeM.

Artikel 2

Vardera avtalsslutande parten skall årligen för område under sin fiskerijurisdiktion fastställa högsta tillåtna fångstmängd för enskilda be-

CraTbH 2

Ka>KAa5i floroBapHBaromaacH CropoHa e>Ke-rojiHo onpeHejiaex HJia paftoHa cBoeit pwöo-

JIOBHOH     lOpHCflHKIlHM    06mHH     nOnyCTHMblH

Prop. 1992/93:233 Bilaga

stånd eller grupper av bestånd med beaktande av beståndens ömsesidiga beroende, bästa till­gängliga vetenskapliga data, rekommendatio­ner från Fiskerikommissionen för Östersjön och andra relevanta faktorer.

yjiOB fljiH OTACJibHbix sanacoB hjih kom- njiexcoB 3anacoB yicTOM hx BsaHMOsaBHCH-

MOCTH,  HMemUtHXCH B paCHOpjOKCHHH HaHÖO-

jiee AOCTOBcpHbix Haynubix Aauubix, pexoMCH-flauHH MoKflynapoAHOH komhcchh no pbiöo-jiOBCTBy B Ba,nTHiicK0M Mope h npyrnx coot-

BCTCTByiOLUMX (jiaKTOpOB,

Artikel 3

1, Vardera avtalsslutande parten skall årligen efter samråd med den andra avtalsslutande parten fastställa fångstkvoter för denna avtals­slutande parts fiskefartyg och de områden där dessa kvoter får fångas. Dessa fångstkvoter skall ändras i fall av oförutsedda omständighe­ter, i synnerhet för att genomföra brådskande åtgärder för bevarande, på grundval av bästa tillgängliga vetenskapliga data.

2,

Vid fastställande av fångstkvoter för den andra avtalsslutande partens fiskefartyg skall beaktas den andra avtalsslutande partens tra­ditionella fiske i aktuellt område och övriga faktorer av betydelse,

3,

Vardera avtalsslutande parten skall för den andra avtalsslutande partens fiskefartyg fastställa sådana fångstkvoter, som

a)

är nödvändiga för att balansera dess fis­kerättigheter i det område som ligger under den förstnämnda avtalsslutande partens fiske­rijurisdiktion

b)

kan ges i enlighet med artikel 4 i denna överenskommelse.

CTaTbH 3

1, Ka>Kfla5i JloroBapHBaioLuaHCH Cropona OKeroAHO onpcAenaeT nocjie KOHcynbTauHH c ApyroH      JloroBapHBaiomeHCH      CropoHOH

KBOTbI BblJlOBa AJia pblÖOJlOBHblX CyAOB 3T0H

floroBapHBaromcHCfl CTopoubi h panoHbi, b, npeflcjiax KOTopbix sth kbotbi Moryx öbiTb Bbiöpaubi, TaxHc kbotbi BbiJiOBa noHUOKaT

KOppCKTHpOBKC B CJiyMaC HenpeflBHACHHblX OÖCTOaTCJlbCTB, B HaCTHOCTH, npH HeOÖXOflH-MOCTH npHMeHCHHH HeOTIIO>KHbIX MCp COXpa-HCHHH,   OCHOBaHHblX   Ha   HaHÖOJlCC flOCTOBCp-

HblX HayHHbix naHHbix,

2,    HpH onepACJicHHH kbot

BbiJiOBa Ana pbi-

öoJiOBHbix cyflOB Apyroii floroBapHBaromeHca

CTOpOHbl JtOJOKHbl ÖblTb npHHHTbl BO BHHMa­HHe TpåflHUHOHHoe pbiöojioBCTBO npyroH Jlp-FOBapHBaiomeHca Cxoponbi b flauHOM pafloHC

H ApyPHC COOTBCTCTByiOmHe (|)aKT0pbI,

3,    KajKflaa JloroBapHBaiomaacsi CTopona

onpenensieT ajih pbiöojiOBHbix cynoB flpyrofl

JloroBapHBaiomeiicH Croponbi kbotbi bbi- JiOBa, KOTopbie

a) oöecncHMBaKiT cöanaHCHpoBaHHbifi yner ee pbiöojiOBHbix npaB

b paiiOHe cBoeft pbiöo-

JlOBHOii JOpHCflHKLtHH H

6) MoryT öbiTb npcflocTaBjiCHbi b coot- BCTCTBHH CO CTaTbcii 4 HacToauicro Cor-jiameHHa,

Artikel 4

Om avtalsslutande parts fastställande av högsta tillåtna fångstmängd enligt artikel 2 i denna överenskommelse visar, att denna fångstmängd överstiger denna avtalsslutande parts fångstkapacitet, kan den andra partens

CTaTbH 4

B cnynae ecuH onpeAeJienne floroBapHBaK)-meflcH CropoHOH oömero AonycTHMoro yjiOBa corjiacHO CTaxbe 2 HacToamero Cor-,nameHH5i noKasbiBaer, hto stot y,noB npe-BbimaeT npoMbicjiOBbie

bosmoxchocth 3toh

Prop. 1992/93:233 Bilaga

fiskefartyg tilldelas en fångstkvot av sådana överskottskvantiteter fisk i ordning och på vill­kor som fastställs av den avtalsslutande part, som tillhandahåller sådant överskott, efter ve­derbörliga konsultationer, med beaktande av den andra avtalsslutande partens behov och andra relevanta faktorer

floroBapHBaromeHCJi CropoHbi, Moxex öbiTb paspemen AOCTyn k Bbiöopy

kbotbi tbkhx h3-

JlHmHHX KOJlHMCCTB pblÖbl B HOpflAKC H Ha yC-

JiOBHHX, onpeACJieHHbix floroBapHBaromcHCJi CTopoHoii, npeAocTaBJiaiomeH Taxne h3- JiHmKH, nocjie cooTBeTCTByjoiUHX KOHcyjibra-

UHH,    npHHHMaH   BO   BHHMaHHC   HOTpeÖHOCTH

ApyroH JloroBapHBaiomeHCH CTopoHbi h Apy-rue COOTBCTCTByiOmHe cJiaKTopbi,

Artikels

1, Avtalsslutande parts fiskefartyg skall vid fiske på område under den andra avtalsslu­tande partens fiskerijurisdiktion i enlighet med denna överenskommelse genomföra be­ståndsbevarande åtgärder och iakttaga andra föreskrifter, som fastställts för sådant fiske, och skall omfattas av denna avtalsslutande parts lagar och regler avseende fiske.

2, Vardera avtalsslutande partens fiskefar­tyg skall dagligen i loggböcker införa relevanta data om fiskeområde, fiskeansträngning och fångst. Dessa loggböcker skall under hela vis­telsen i område under den andra avtalsslu­tande partens fiskerijurisdiktion vara tillgäng­liga för inspektion.

Varje fiskefartyg skall pä radio ge medde­lande om fiskets början och slut på områden som omfattas av den andra avtalsslutande par­tens fiskerijurisdiktion samt om annan rele­vant verksamhet på sådant sätt och vid sådan tid som må föreskrivas av denna avtalsslu­tande part. Vardera avtalsslutande partens be­höriga myndigheter skall förse den andra av­talsslutande partens behöriga myndigheter de­taljerade redogörelse för fångst, fisketider och annan för saken relevant information på så­dant sätt och vid sådan tid som må föreskrivas av denna avtalsslutande part. Bestämmelserna i denna punkt är utan förfång för punkt 1,

CTaTbH 5

I, PbiöojioBHbie cyAa oahoh

floroBapHBaio-meiica CTopoHbi npn BeACHHH npoMbicjia b npcACJiax pafioHa pbiöojioBHoii iophcahkuhh ApyroH JloroBapHBaiomeHCJi CTopoHbi

b cooTBCTCTBHH C HacTOHmHM Cor,nameHHeM coÖJiioAaiOT Mepbi no coxpanenHio 3anacoB h

rpyrne ycnoBHJi, ycTaHOB,neHHbie aP"

Taxoro npoMbicjia, H noAnaAaioT hoa

neftcTBHe 3aKo-HOB H npaBH,! 3T0H flopoBapHBaiomeHCH Cto-

pOHbl B OTXOHCHHH pblÖOTIOBCTBa,

2. PbiöojioBHbie cyAa Ka>KAOH JloroaapH-

BaiOmeiiCSI   CTOpOHbl   OKCAHCBHO  

3aHOCHT   B

npoMbicjioBbie jKypnajTibi cooTBeTCTByromHC AauHbie o panoHe npoMbicjia, pbiöojiOBHOM ycHJiHH H BbiJiOBe, 3th xypnajibi Ha ace speMH peiica B paHone pbiöojioBHoii iophcahkuhh

ApyroH   JloroBapMBaromeHca   CTopoHbi   ao-

Jl>KHbI ÖblTb AOCTynHbl AJIH HHcnexuHH,

KaKAoe pbi6o,noBHoe cyAHO cooömaer no paAHO O Hanajie h kohuc

npoMbicjia b npcAe-Jiax paftoHa pbiöojiOBHoii iophcahkuhh Apyroii floroBapHBaiomeHCH  CropoHbi,  a TaK>Ke o

ApyPHX COOTBCTCTByiOmHX AeHCTBHHX TaKHM 

OÖpa30M   H   B   TaKOe   BpeMH,   KaK   3T0   M0>KeT

öbiTb onpcAcneno sxoii floroBapuBaiomeHCH

ClOpOHOH, KOMnCTCHTHbie BJiaCTH OAHOii JXo-

roBapHBaiomeHCH CTopoHbi npeACTaBJiJUOT KOMncTCHTHbiM BJiacTHM ApyroH J],oroBapH-

BaiOLUeHCfl   CTOpOHbl   nOApOÖHbie   OTHCTbl   O

BbiJiOBax, cpoKax npoMbicjia h npyryio otho- CHiuyiocsi K neny HHCjiopMauHK) raKHM o6pa-

30M  H  B XaKOe  BpCMJI,   KaK  3T0 M0>KeT ÖblTb

onpeAdCHO 3T0H JloroBapHBaiomeHc» Cto-

POHOH, nOJlOJKeHHH AaHHOFO HyHKTa HC HaHO-

cflT ymepöa nyHKTy 1,

Prop. 1992/93:233 Bilaga

3, Vid antagande av nya lagar, regler eller villkor, vilka har särskild betydelse för den andra avtalsslutande partens fiske, skall ve­derbörlig underrättelse lämnas i god tid.

3. B cjiynae npHHSiTHH hobbix 3aK0H0B, npa-BHji H ycnoBHM, HMetOLUHx ocoöoe SHaieHHe AJiH pbiöojioBCTBa ApyroH floroBapHBaio-meftc» CTopoHbi, 3a6jiaroBpeMeHHo aojijkho öbiTb Aauo cooTBCTCTByiomee yBCAOMJicHHe,

Artikel 6

1. Vardera avtalsslutande partens behöriga myndigheter skall underrätta den andra av­talsslutande partens behöriga myndigheter om beteckning, registreringsnummer, fångstred­skap som anses komma till användning och andra relevanta karaktäristika för varje fiske­fartyg från den avtalsslutande parten, som av­ser bedriva fiske på område under den andra avtalsslutande partens fiskerijurisdiktion i en­lighet med artikel 1, Sådan underrättelse skall också ges för varje underhålls- och hjälpfartyg som medföljer sådana fiskefartyg.

2, Vardera avtalsslutande partens behöriga myndigheter skall avgiftsfritt på ömsesidig ba­sis för varje fiskefartyg från den andra avtals­slutande parten utfärda vederbörliga licenser, vilka tillåter bedrivande av sådant fiske.

CTaTba 6

1,   KoMHCTCHTHbie  BJiaCTH OAHOH JlOFOBapH-

BaiomeHCH CTopoHbi yBCAOMJiaiOT komhc- TCHTHbie BJiacTH ApyroH JloroBapHBaiomeHCH

CxOpOHbl   o   HaHMCHOBaHHH,   pefHCTpaUHOH-

HOM HOMepe, npeAno,(iaraeMbix opyAHHX ,rioBa H Apy iHX cooTBeTCTByrouiMX xapaKTepHCTHKax jiioöoro pbiöojiOBHoro cyAua floroBapHBaio-meiicji CropoHbi, KOTopaa HaMcpcHa bccth pbiöHbiH npoMbiceji B npeAeJiax paflona pbiöo-JIOBHOH lopHCAHKUHH ApyfOii JloroBapHBaK)-

WfiiiCa CTOpOHbl B COOTBeTCTBHH CO CTaTbCll

1. TaKoe yBCAOMjiCHHe

hojixho TaK;«e Ha-npaBnaTbCH B oTHomeHHH jiioöoro BcnoMora-TCJibHoro cyAHa hjih cyAua cnaöjKCHHa, koto- pbie conpoBOjKAaioT TaKHC pbiöojiOBHbie cyAa.

2, KoMHCTCHTHbie   BJiaCTH   OAHOH  flofOBa-

pHBaiomeflca CropoHbi na BsaHMHon ochobc öecnjiaTHO BbiAaiOT cooTBCTCTByiomHe jih- ueH3HH KaxAOMy pbiöojioBHOMy cyAuy ApyroH

florOBapHBaKDUlCHCa CTOpOHbl, n03BOJ151K)-mut BeCTH TaKOH npOMblCCJl,

Artikel 7

Vardera avtalsslutande parten skall garantera att dess fartyg iakttar bestämmelserna i denna överenskommelse samt övriga tillämpliga föreskrifter,

2. Vardera avtalsslutande parten får på det område som ligger under dess fiskerijurisdik­tion vidtaga de åtgärder i överensstämmelse med internationell rätt som kan vara nödvän­diga för att säkerställa att den andra avtalsslu­tande partens fartyg iakttar bestämmelserna i denna överenskommelse.

CTaTba 7

1, KaiKAaa floroBapuBaioiuaaca CTOpoHa oöecnemiBaeT coÖJiioaeHHe ee cyaaMH no-JiOÄCHHH HacToamero CorjiamcHHa, a raxKe apyrux cooTBCTCTByiomHx npaBH,ri,

2, Ka>KAaa floroBapHBaioiuaacfl CTopona b npeACJiax paflona CBoefl pbiöojioBHOfi lopHc-

AHKUHH M0>KeT, B COOTBCTCTBHH C Me)KAyHa-pOAHblMnpaBOM, npHHHMaTb TaKHC Mepbi, KO­Topbie MoryT ÖblTb HeoöxoAHMbi AJii o6e-cncHCHHa coÖAioAeHHa cyAaMH ApyroH Jforo-BapHBaiomcHca CropoBbi nojioxeHHii nac-Toamero ComamcHHa,

Prop. 1992/93:233 Bilaga

Artikel 8

De avtalsslutande parterna förbinder sig att samarbeta såväl direkt som genom behöriga internationella organisationer för att säker­ställa ett erforderligt hushållande med havets levande tillgångar och deras bevarande, sär­skilt med avseende på bestånd inom det om­råde som omfattas av konventionen rörande fisket och bevarandet av de levande tillgång­arna i Östersjön och Bälten undertecknad den 13 september 1973 i Gdansk.

CTaTba 8

JloroBapHBaiomHeca Croponbi o6a3yioTca coTpyAHHMaTb KaK HenocpeACTBeHHO, raK h Hepe3 cooTBCTCTByioiHHe MejKAynapoAHb/e opraHH3auHH, b uejiax oöecncMCHHa uaAnoKa-mero ynpaBjienna jkhebimh pecypcaMu Mopa h

HX COXpaHCHUa,

b OCOÖCHHOCTH, b OTHOmCHMH

3anacoB, naxOAamuxca

b npcACAax pa

ä

oHa

KoHBeUUHH   o   pblÖOJlOBCTBC    H    COXpaHCHHH

jKHBbix pecypcoB B BajiTMHCKOM Mope H Bejib-Tax, aaKjiioMeHHoii b FAaHbCKe 13 ceuTaöpa 1973 roAa,

Artikel 9

1 och med denna överenskommelses ikraftträ­dande skall överenskommelsen den 22 decem­ber 1977 mellan De Socialistiska Rådsrepubli­kernas Unions regering och Konungariket Sveriges regering om ömsesidiga relationer på fiskets område och överenskommelsen den 18 april 1988 mellan De Socialistiska Rådsrepub­likernas Unions regering och Konungariket Sveriges regering om ömsesidiga relationer på fiskets område i det tidigare omtvistade områ­det i Östersjön upphöra att gälla mellan de av­talsslutande parterna.

2, Denna överenskommelse är utan förfång för andra överenskommelser mellan de avtals­slutande parterna eller föreliggande multilate­rala konventioner vilka de har tillträtt. Den är likaså utan förfång för någondera partens upp­fattning i havsrättsliga frågor.

CraTba 9

1, C BCTynjTCHHeM b

CH,riy nacToautero Cor-jiamcHHa CorjriamcHHe ot 22 ACKaöpa 1977 roAa Me>KAy OpaBHTejibcTBOM KopojiCBCTBa

IUbcumh m npaBHTejibCTBOM Coiosa Cobct- cKHx CounajiHCTHHecKHX PecnyöAHK o BaauM-

HblX OTHOmCHHaX B OÖAaCTH pblÖOJIOBCTBa H

CorjiamcHHe or 18 anpejia 1988 roAa Me>KAy

OpaBHTejIbCTBOM    KopOJICBCTBa    UlBeUHH    H

IlpaBHTejibCTBOM Coiosa Cobctckux Couna-

JlHCTHMeCKHX    PccnyÖJlHK    o    B3aHMHbIX    OT-

HomcHHax b oönacTu pbiöojioBCTsa b öbismeM cnopHOM paiioHe BajiTHiicKoro Mopa npeKpa-maioT CBoe neiicTBHe Me>KAy floroBapHBaio-mHMHca CxopoHaMH,

2, HacToamee CorjiamcHHe ne HauocHT ymepöa ApyiHM HMCioumMca corJiameunaMH MCiKAy oöcHMH JloroBapHBaiomHMHca Cropo-

HaMH HJIH CymeCTByiomHM MHOrOCTOpOHHHM KOHBeHUHaM, yMaCTHHXaMH KOTOpblX OHH aB-

jiaioTca, Oho TaK:«e ne HawocHT ymepöa to4- KaM spcHHa juoöoii hs JloroBapHBaiomHxca CropoH B OTHomeHHH MopcKoro npaBa,

Artikel 10

1, Denna överenskommelse skall ratificeras eller godkännas och träda i kraft den dag do­kument utväxlas om ratificering eller godkän­nande. Överenskommelsen skall tillämpas provisoriskt från dagen för dess underteck­nande.

CTaTbH 10

1, HacToautee Corjiamenne noAJie>KHT paTH-

CJDHKaUHH HJIH OAOÖpeHHK) H BCTyOaCT B CHJiy B ACHb OÖMCHa AOKyMCHTaMH O paTH(|3HKaL(HH

HJIH   OAoöpcHHH,   CorjiamcHHC  öyACT  Bpe-MeHHO npHMCHaTbca c Aarbi ero nOAnHcaHua,

10

Prop. 1992/93:233 Bilaga

2, Denna överenskommelse skall förbli i kraft under tio år. Om överenskommelsen icke uppsäges av någondera avtalsslutande parten minst tolv månader före utgången av denna period, skall den fortsätta att gälla för ytterli­gare tidsperioder om sex år såvida den icke uppsäges tolv månader före utgången av nå­gon sådan sexårsperiod.

Som skedde i Stockholm den 11 december 1992 i tvä exemplar på ryska och svenska språ­ken, vilka texter åsa samma ijiltiohet.

För Konungariket Sveriges regering

För Ryska Federa­tionens regering

2, HacToauj,ee Corjiamenne öyAex ocTasa-Tbca B cMJie B TeMCHMe 10 JieT, B cjivMae, ecjiH ACHCTBHe CorjiauieHHa hc öyAex npeKpamcHO KaKOH-jiHÖo JloroBapHBaiomeHca CxopoHoii nyxcM yBCAOMJicHHa no KpanHeii Mepe 3a abc- HaAUaxb MecaucB ao HcxeMeuna 3xoro ne-pHOAa, OHO öyACT ocxaaaxbca

b chjic b tcmc- HHC AajibHCiimHx mecTHJiexHMx nepHOAOB, ecjTH yBeAOM,neHHe o npeKpameHHH ero ACiicxBMa He öyAex HanpaBJiCHO 3a ABenaA-uaxb MecaucB ao HcxeMCHHa Jiioöoro xaKoro meCTMjieTHero nepHOAa.

CoBcpmeHO b r. CxoKrojibMe » 

II 

» Ae-Kaöpa 1992 roAa b AByx 3K3eMnjiapax, Ka>K-Abiii Ha mBCACKOM

h pyccKOM asbiKax, npHMCM oöa xcKcxa

hmciox OAHHaKOByio ciijiy,

3a ripaBHxejibCXBO

3a OpasHxejibcxBO

KopojicBCXBa UlBeuHH   PoccHiiCKOii eAepa-

UHH

11

gotab   43136, Stockholm 1993