Regeringens proposition

2000/01:100

2001 års ekonomiska vårproposition

Förslag till riktlinjer för den ekonomiska politiken, utgiftstak,

ändrade anslag för budgetåret 2001, skattefrågor, kommunernas

ekonomi m.m.

Regeringens proposition

2000/01:100

2001 års ekonomiska vårproposition

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 29 mars 2001

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

Bosse[REDACTED_EFTERNAMN]

(Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Propositionen innehåller regeringens förslag till riktlinjer för den ekonomiska

politiken. Regeringen föreslår ett utgiftstak för staten på 877 miljarder kronor

 2004 samt ett mål för det finansiella sparandet i offentlig sektor på 2,0

procent av BNP 2004. Regeringen aviserar inom ramen för budgetmålen en politik

för utveckling och rättvisa. Regeringen redovisar även en bedömning av

kommunsektorns ekonomiska utveckling m.m. samt lämnar förslag till

tilläggsbudget för år 2001.

Innehållsförteckning

1 Finansplan 15

1.1 Utveckling och rättvisa 15

1.2 Det ekonomiska läget 17

1.2.1 Internationell ekonomisk utveckling 17

1.2.2 Svensk ekonomisk utveckling 17

1.2.3 Kalkyler för 2003 och 2004 19

1.3 Den ekonomiska politiken 20

1.3.1 Sunda offentliga finanser 20

1.3.2 Stabila priser och låga räntor 22

1.3.3 En väl fungerande lönebildning 23

1.4 Den ekonomiska politiken i EU 24

1.5 En politik för full sysselsättning 25

1.5.1 Den demografiska utmaningen 25

1.5.2 En politik för ökat utbud av arbetskraft 26

1.6 En god välfärd 28

1.6.1 Skola, vård och omsorg 28

1.6.2 En politik för barn och ungdomar 29

1.6.3 En politik för utbildning och forskning 29

1.6.4 De äldre 30

1.6.5 Den generella välfärden 31

1.6.6 En politik för boende 32

1.6.7 Internationell solidaritet 32

1.7 Rättvisa skatter 32

1.8 Ett ekologiskt hållbart Sverige 34

1.9 Ett Sverige för alla 35

2 Förslag till riksdagsbeslut 41

3 Lagförslag 49

3.1 Förslag till lag om ändring av riksdagsordningen 49

3.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:506) om överlåtelse av en

förvaltningsuppgift till en övervakningskommitté m.m. 54

3.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:756) om tilldelning av

spårkapacitet 55

4 Budgetpolitiska mål och statsbudgeten 59

4.1 Budgetpolitiska mål 59

4.1.1 Utgiftstak för staten 60

4.1.2 Beräkning av den offentliga sektorns utgifter 62

4.1.3 Överskott i offentliga sektorns finanser 62

4.2 Makroekonomiska förutsättningar 63

4.3 Politiska prioriteringar 64

4.4 Statsbudgetens utveckling 2001-2004 69

4.4.1 Statsbudgetens utfall 2000 70

4.4.2 Statsbudgetens inkomster 71

4.4.3 Statsbudgetens utgifter 72

4.4.4 Statsbudgetens saldo, statens finansiella sparande och

statsskulden 74

4.5 Kommunsektorns finanser 79

4.6 Ålderspensionssystemet 79

4.7 Den offentliga sektorns finanser 80

4.8 Budgeteringsmarginalen och utnyttjande av saldoutrymme 81

5 Inkomster 85

5.1 Inledning 85

5.1.1 Antaganden om den makroekonomiska utvecklingen m.m. 86

5.1.2 Regeländringar 86

5.1.3 Osäkerheten i skatteberäkningarna 87

5.2 Offentliga sektorns skatter - periodiserad redovisning 88

5.2.1 Inkomstskatt hushåll 88

5.2.2 Inkomstskatt företag 91

5.2.3 Socialavgifter och allmän pensionsavgift 92

5.2.4 Egendomsskatter 93

5.2.5 Skatt på varor och tjänster 94

5.2.6 Restförda skatter m.m. 97

5.3 Offentliga sektorns inkomster enligt nationalräkenskaperna 98

5.4 Statsbudgetens inkomster - kassamässig redovisning 99

5.4.1 Skatter 99

5.4.2 Övriga inkomster 101

5.5 Kommunskatter 102

5.6 Skattekvoten 103

6 Utgifter 107

6.1 Utgiftsprognos 2001 107

6.2 Takbegränsade utgifter 2001 107

6.2.1 Prognoser för takbegränsade utgifter 2001 och utgifter per utgiftsområde

 108

6.3 Utgifternas fördelning på utgiftsområden 2002-2004. 111

6.3.1 De takbegränsade utgifternas förändring jämfört med budgetpropositionen

för 2001 113

6.4 Större ramförändringar 2001-2004 115

6.5 Byte av vissa anslags utgiftsområdestillhörighet m.m. 117

6.6 Genomgång av enskilda utgiftsområden 117

7 Skattefrågor 137

7.1 Inledning 137

7.2 Riktlinjer för skattepolitiken 137

7.2.1 Mål och uppgifter 137

7.2.2 Internationaliseringens betydelse 138

7.2.3 Beskattningen av förvärvsinkomster 139

7.2.4 Beskattning av sparande och realkapitalbildning 140

7.2.5 Fastighetsbeskattning 141

7.2.6 Indirekt beskattning av varor och tjänster 142

7.2.7 Skattekontroll 143

7.3 Skatteåtgärder för sjöfarten 143

7.4 Yrkesfiskaravdrag 144

8 Tilläggsbudget 147

8.1 Förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för 2001 147

8.1.1 Utgiftsområde 1 Rikets styrelse 147

8.1.2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 149

8.1.3 Utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd 151

8.1.4 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet 152

8.1.5 Utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och internationell samverkan 153

8.1.6 Utgiftsområde 6 Totalförsvar 154

8.1.7 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd 156

8.1.8 Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar 156

8.1.9 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 157

8.1.10 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och

handikapp 158

8.1.11 Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom 159

8.1.12 Utgiftsområde 13 Arbetsmarknad 160

8.1.13 Utgiftsområde 14 Arbetsliv 161

8.1.14 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning 161

8.1.15 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 163

8.1.16 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

164

8.1.17 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling 166

8.1.18 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 167

8.1.19 Utgiftsområde 21 Energi 167

8.1.20 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 168

8.1.21 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande

näringar 172

8.1.22 Utgiftsområde 24 Näringsliv 174

8.1.23 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 176

9 Kommunal ekonomi 180

9.1 Viktiga förändringar 180

9.2 Utvecklingen inom den kommunala sektorn 181

9.2.1 Den kommunala ekonomin 181

9.2.1 De kommunala verksamheterna 182

9.3 Förutsättningar för de närmaste åren 183

9.3.3 Sammanfattande bedömning 184

9.4 Satsningar på kommuner och landsting 184

9.4.2 Särskilda insatser i vissa kommuner och landsting 186

9.4.3 Satsningar inom andra utgiftsområden 186

9.4.4 Beräkning av ramen för utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner

187

9.5 Övrigt 188

Bilagor

 Bilaga 1 Svensk ekonomi

 Bilaga 2 Avstämning om målet om en halverad arbetslöshet till år

2000

 Bilaga 3 Redovisning av skatteavvikelser

 Bilaga 4 Fördelningspolitisk redogörelse

 Bilaga 5 Finans- och penningpolitiskt bokslut för 1990-talet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 mars 2001

Tabellförteckning

1.1 Nu föreslagna reformer 16

1.2 Försörjningsbalans 18

1.3 Nyckeltal 18

1.4 Sysselsättning, arbetslöshet och löneutveckling 19

1.5 De tre kalkylerna 19

1.6 Offentliga finanser 21

1.8 Sveriges befolkning 1970-2030 26

1.10 En politik för barn och ungdom 29

1.11 Skolsatsningen 30

1.12 Biståndet 32

1.13 Gröna nyckeltal 35

2.1 Specifikation av ändrade ramar för utgiftsområden samt ändrade och

nya anslag för budgetåret 2001 44

4.1 Utgiftstak för staten 60

4.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande 60

4.3 Av riksdagen beslutade budgetpolitiska mål 60

4.4 Utgiftstak för staten 61

4.5 Utgiftstak för offentlig sektor 62

4.6 Makroekonomiska förutsättningar 64

4.7 Nu föreslagna utgifts- och inkomstförändringar 2002-2004 66

4.8 Tidigare beslutade och nu föreslagna eller aviserade inkomst- och

utgiftsförändringar 68

4.8 (fortsättning) Tidigare beslutade och nu föreslagna eller aviserade

inkomst- och utgiftsförändringar. 69

4.9 Statsbudgetens utfall 2000 71

4.10 Statsbudgetens inkomster 71

4.11 Statsbudgetens utgifter 2000-2004 72

4.12 Utgifter som omfattas av utgiftstaket för staten 2000-2004 73

4.13 Budgeteringsmarginalen och förändring av takbegränsade utgifter

jämfört med föregående år 73

4.14 Statsbudgetens saldo och statsskulden 75

4.15 Statsbudgetens saldo samt justering för större engångseffekter 77

4.16 Statsbudgetens saldo och statens finansiella sparande 78

4.17 Kommunsektorns finanser 79

4.18 Ålderspensionssystemet 80

4.19 Den offentliga sektorns finanser 81

4.20 Saldoutrymme och budgeteringsmarginal 2002-2004. 82

5.1 Offentliga sektorns periodiserade skatter, offentliga sektorns

inkomster enligt NR och statsbudgetens inkomster 85

5.2 Differenser jämfört med budgetpropositionen för offentliga sektorns

periodiserade skatter, offentliga sektorns inkomster enligt NR samt

statsbudgetens inkomster 86

5.3 Antaganden och förändringar jämfört med budgetpropositionen 86

5.4 Bruttoeffekter av regeländringar 87

5.5 Kommunal inkomstskatt: årlig förändring 1999-2002 87

5.6 Offentliga sektorns skatteintäkter 1999-2004 89

5.7 Prisutveckling på småhus 93

5.8 Fastighetsskatt fördelat på fastighetstyp 94

5.9 Införselkvoter 2001-2004 96

5.10 Skatt på energi 96

5.11 Nedsatta och restförda skatter m.m. 98

5.12 Periodiserade skatter, skatter enligt NR samt skattekvoten 98

5.13 Offentliga sektorns totala inkomster 98

5.14 Statsbudgetens skatter 99

5.15 Statsbudgetens inkomster 2000-2004 100

5.16 Utvecklingen av skatteunderlaget 1999-2004 103

5.17 Skattekvoten 1998, förändring av skattekvoten 1990-1998

samt skattepliktiga transfereringars inverkan på skattekvoten för ett

urval av OECD-länder 104

5.18 Skattekvot enligt nationalräkenskaperna (NR) och periodiserad

skattekvot 104

6.1 Statsbudgetens utgifter 2001 107

6.2 Takbegränsade utgifter 2001 108

6.3 Prognos för takbegränsade utgifter 2001 110

6.4 Större omflyttningar av utgifter under utgiftstaket 2002-2003 111

6.5 Preliminär fördelning på utgiftsområden 2002-2004 112

6.6 Förändring av takbegränsade utgifter mellan budgetpropositionen för 2001

och 2001 års ekonomiska vårproposition till följd av utgiftsreformer m m.

115

6.7 Anslagsflyttningarnas konsekvenser för ramarna för berörda utgiftsområden

117

6.8 Kassa- och kostnadsmässiga statsskuldsräntor 133

8.1 Investeringsplan 155

9.1 Resultat före extraordinära poster i kommuner och landsting 1995-2000

181

9.2 Kommunsektorns finanser 2000-2004 183

9.3 Årets resultat i kommuner och landsting 2000-2003 184

9.4 Tillskott till kommuner och landsting 1997-2004 185

9.5 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner åren 2002-2004 187

Diagramförteckning

1.1 Utgiftstaket 1997-2004 22

1.2 Ränteskillnad mellan en tioårig svensk och tysk obligation 22

1.3 Kronans växelkurs gentemot euron och ett vägt genomsnitt 23

1.4 Äldrekvoten i OECD 26

1.5 Förändring för inkomstgrupper till följd av ändrade regler 37

1.6 Förändringar för kvinnor och män till följd av ändrade regler 37

4.1 Statsbudgetens utveckling 1989-2004 69

4.2 Statsskulden i miljarder kronor och som andel av BNP 78

5.1 Beskattningsbara realisationsvinster och 3 procent av BNP 1998-2004 90

5.2 Mervärdesskatt uppdelad efter användning 95

5.3 Hushållens konsumtionsutgifter uppdelade i varugrupper 95

5.4 Kommun- och landstingsskatter 103

6.2 Större ramförändringar 2001-2004 115

1

Finansplan

1 Finansplan

1.1 Utveckling och rättvisa

Med drygt ett år till mandatperiodens slut har en rad beslut som ökar rättvisan

fattats.

Statsskulden minskar. Sysselsättningen stiger och målet om en halverad öppen

arbetslöshet har uppnåtts. Det anställs fler i skolan, vården och omsorgen. Det

satsas mer på högre utbildning. Barnbidragen, pensionerna och bostadstilläggen

har höjts. Riksdagen har fattat beslut om att införa maxtaxor på dagis och

fritids nästa år.

Med omtanke om framtiden går vi vidare.

Utveckling och rättvisa skall prägla Sverige. Med en stark ekonomisk grund kan

politiken åter inriktas på att förbättra välfärden och fördjupa demokratin. Den

ekonomiska politiken syftar till att understödja och förlänga de senaste årens

goda ekonomiska utveckling. Tre uppdrag står i fokus:

Ordning och reda i svensk ekonomi

Svensk ekonomi är i gott skick. Tillväxten är balanserad, inflationen är låg och

 de offentliga finanserna liksom bytesbalansen visar överskott. Men, mot slutet

av 2000 och i början av 2001 har den internationella ekonomiska utvecklingen

försvagats. Sverige är en liten och öppen ekonomi och påverkas av denna

utveckling.

Sverige står dock starkt inför en internationell avmattning. Den stabila

makroekonomiska grunden i form av låg inflation och sunda offentliga finanser

gör att svensk ekonomi kan växa med 2,7 procent i år trots orosmolnen i

omvärlden. Även efter avmattningen förblir tillväxten betydligt högre än den

genomsnittliga under de senaste decennierna.

Minska arbetslösheten och öka sysselsättningen

Trots att den svenska tillväxten mattades av något mot slutet av året präglades

2000 av den starkaste sysselsättningsökningen på decennier. Målet om 4 procents

öppen arbetslöshet uppnåddes förra året enligt uppsatt tidsplan. Sverige har

inte råd med det slöseri som arbetslöshet och annan utslagning från arbetslivet

innebär.

Nu riktas kraften mot att också uppnå målet att 80 procent av den vuxna

befolkningen skall vara reguljärt sysselsatt 2004. Det långsiktiga målet om full

 sysselsättning ligger fast. Alla människors vilja till arbete skall tas

tillvara. Regeringen föreslår därför en rad åtgärder för att öka

arbetskraftsutbudet och sysselsättningen.

Regeringens tillväxtfrämjande arbete bedrivs på flera områden. Det gäller

regelförenklingar, väl fungerande konkurrens samt information, service och

rådgivning till småföretagare i syfte att stimulera ett gott näringslivsklimat,

goda möjligheter för nya företag att etableras och befintliga företag att växa.

En väl fungerande infrastruktur är av avgörande betydelse för näringslivets

utvecklingsmöjligheter. Regionalpolitikens inriktning är att skapa

förutsättningar för tillväxt och rättvisa, så att medborgarna i hela landet kan

få likvärdiga levnadsvillkor.

Reformer för rättvisa och välfärd

1990-talet med dess nedskärningar och skattehöjningar för att häva den

ekonomiska krisen är förbi.

De senaste åren av ekonomisk tillväxt har ett antal reformer genomförts syftande

 till rättvisa. Än finns det dock fortfarande stora fördelningspolitiska och

regionalpolitiska utmaningar kvar.

Regeringens arbete inriktas nu på att öka sysselsättningen och rättvisan i

samhället. Som en följd av detta skall antalet socialbidragsberoende ha

halverats mellan 1999 och 2004. Levnadsvillkoren skall fortsätta att förbättras

och den offentliga skulden skall fortsätta att amorteras. Ett utgiftstak för

2004 föreslås, som innebär utrymme för både utgiftsökningar och skattesänkningar

 samtidigt som den offentliga skulden amorteras.

De reformer som tidigare presenterats skall förverkligas. Reformer för barn och

ungdomar står i förgrunden. Maxtaxan i förskoleverksamheten och

skolbarnsomsorgen genomförs, föräldraförsäkringen förlängs och skolan tillförs

ökade resurser. Vården och omsorgen prioriteras.

Vår tid präglas av snabba förändringar. Den fortgående internationaliseringen

ställer nya krav och ger nya möjligheter. Företag och branscher stöps om i allt

snabbare takt. Arbetslivet förändras. Allt färre människor i aktiv ålder måste i

 framtiden försörja allt fler äldre.

I en värld av snabba förändringar öppnas det nya möjligheter till kreativitet

och utveckling, liksom det krävs satsningar på ökad trygghet och rättvisa.

Trygga människor vågar anta nya utmaningar. Trygga människor vågar utbilda sig.

Därför presenterar regeringen en rad nya reformer för trygghet och rättvisa:

 Arbetsskadeförsäkringen reformeras.

 Golvet och taket i arbetslöshetsersättningen höjs.

 Särskilt stöd för att minska deltidsarbetslösheten.

 Tillgängligheten i vården förbättras.

 Nya resurser till kommuner och landsting med befolkningsminskning.

 Ett förbehållsbelopp införs i äldreomsorgen.

 Ett stöd införs för äldre invandrare.

 Förbättrade villkor för asylsökande.

 Resurser avsätts för att motverka långtidssjukskrivningar.

 Bostadstillägget till pensionärer höjs.

 Tandvården tillförs ytterligare resurser.

 Ny modell för statens ersättningar till landstingen för läkemedel.

 Garantinivån i föräldraförsäkringen höjs.

 Antalet månader som gymnasieungdomar får studiebidrag utökas.

 Ytterligare resurser tillförs högskolan.

 För att öka produktionen av hyreslägenheter införs ett investeringsbidrag.

 Konsumentområdet tillförs ökade resurser.

 Polis- och rättsväsendet samt skatteförvaltning och tull tillförs ytterligare

resurser.

 Biståndet höjs.

 Kulturområdet tillförs ökade resurser.

Detta sker samtidigt som den offentliga skulden minskas. I år beräknas den

offentliga sektorns nettoskuld försvinna. Bruttoskulden mätt enligt

Maastrichtreglerna är fortfarande över 50 procent av BNP. Nu handlar det om att

förbereda samhällsekonomin för de påfrestningar som den demografiska utmaningen

för med sig. Det måste skapas ett utrymme för ökade utgifter för pensioner,

sjukvård och äldreomsorg i takt med att andelen äldre ökar efter 2010. Då bör

ränteutgifterna på gamla skulder ha minskat betydligt.

Tabell 1.1 Nu föreslagna reformer

Miljarder kronor

2002

2003

2004

Internationell solidaritet

0,03

0,03

1,86

Socialt utsatta

1,34

2,50

2,58

Miljö

0,54

0,51

2,97

Djurskydd

0,02

0,03

0,04

Kultur

0,12

0,12

0,12

Arbetsliv

1,65

2,15

2,15

Vård och hälsa

3,20

4,10

5,00

Bostäder

0,10

0,60

0,60

Summa övrigt

1,35

1,08

2,11

Summa totalt samtliga reformer

8,35

11,11

17,41

Ekologisk omställning

Utvecklingen mot ett långsiktigt hållbart samhälle kräver en ekologisk

omställning. För att denna skall bli verklighet bedriver regeringen ett arbete

inom många politikområden: en grön skatteväxling, syftande till att stimulera

ökad miljöstyrning och energieffektivitet, skall genomföras under den närmaste

tioårsperioden. Höstens infrastrukturproposition kommer att innehålla ett ökat

finansiellt utrymme för järnvägsinvesteringar, anslagen på miljöområdet höjs

kraftigt. Målet är att Sverige inom en generation skall utvecklas till ett

ekologiskt hållbart samhälle.

En politik för samarbete

Regeringen har under mandatperioden försökt skapa största möjliga uppslutning

för en politik för full sysselsättning och avser att fortsätta med detta arbete.

 Arbetsmarknadens parter har en viktig roll i detta sammanhang. Den ekonomiska

vårpropositionen bygger på en överenskommelse mellan den socialdemokratiska

regeringen, vänsterpartiet och miljöpartiet, vilka står bakom riktlinjerna för

den ekonomiska politiken, budgetpolitiken, utgiftstaken och tilläggsbudgeten för

 2001.

Samarbetet berör fem områden - ekonomi, sysselsättning, rättvisa, jämställdhet

och miljö - och innefattar både konkreta förslag och åtaganden inför framtiden.

Genom detta samarbete bekräftas att det finns en politisk majoritet för en

ekonomisk politik som är inriktad på full sysselsättning, ett offentligt

överskott om 2 procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel och

prisstabilitet. Politiken syftar vidare till jämlikhet, jämställdhet och

ekologisk hållbarhet.

1.2 Det ekonomiska läget

I Förenta Staterna beräknas tillväxten i år bli en tredjedel av vad den var

förra året. Som en följd av detta försvagas hela världsekonomin. Sverige står

starkt inför denna avmattning men påverkas naturligtvis som en liten och öppen

ekonomi. Sverige går därmed från en högkonjunktur mot en normalkonjunktur.

1.2.1 Internationell ekonomisk utveckling

År 2000 blev BNP-tillväxten i världen historiskt höga 4,7 procent. I år väntas

dock den globala tillväxten mattas av till 3,3 procent, framförallt som en följd

 av utvecklingen i Förenta staterna och Japan. Nästa år förutses en viss

återhämtning leda till att tillväxten i världsekonomin uppgår till nära 4

procent.

I Förenta staterna bedöms BNP mattas av från 5 procents tillväxt förra året till

 1,7 procent i år. Under nästa år väntas BNP-tillväxten återhämta sig till ca 3

procent. Avgörande för denna utveckling är att hushållens konsumtion fortsätter

att utvecklas positivt.

Osäkerheten kring den fortsatta utvecklingen av den japanska ekonomin har ökat.

Efter en mycket svag tillväxt under hela 1990-talet är situationen allvarlig.

Utrymmet för vidare finanspolitiska åtgärder har minskat. Penningpolitikens

utformning blir därmed än mer central och bör kunna bära en större börda. De

strukturella problemen i ekonomin är samtidigt fortsatt stora. BNP-tillväxten

förutses uppgå till 0,5 procent i år och ca 1 procent nästa år.

I EU bedöms BNP-tillväxten dämpas från 3,3 procent förra året till 2,7 procent i

 år och nästa år. Den måttliga avmattningen i EU-området kan förklaras av dels

relativt begränsade direkta handelsflöden med Förenta staterna, dels av en

fortsatt god arbetsmarknadsutveckling. Samtidigt förutses emellertid

skillnaderna i BNP-tillväxt öka mellan enskilda medlemsstater.

De nordiska länderna befinner sig i olika konjunkturfaser. Efter att tillväxten

i Finland uppgått till 5,7 procent under 2000 väntas den falla till ca 4 procent

 i år och nästa år. I Norge förutses fortsatt höga räntenivåer hålla tillbaka

tillväxten även framöver. BNP väntas öka med ca 1,5 procent i år och något mer

nästa år. Den danska ekonomin bedöms växa med drygt 2 procent såväl under

innevarande år som nästa år.

Den dämpade internationella konjunkturen och utsikterna framöver innebär att

förutsättningarna för svensk export försämrats betydligt. I år förutses nära nog

 en halvering av marknadstillväxten för svensk export - från nära 12 procent

förra året till drygt 6 procent i år.

1.2.2 Svensk ekonomisk utveckling

Svensk ekonomi utvecklades gynnsamt år 2000. Den samlade produktionen ökade med

3,6 procent, sysselsättningen steg kraftigt och den öppna arbetslösheten sjönk

till omkring 4 procent i slutet av året. Inflationen enligt konsumentprisindex

(KPI) var, trots ett högt oljepris, i genomsnitt 1,3 procent.

Tabell 1.2 Försörjningsbalans

Mdkr

Procentuell volymförändring

2000

2000

2001

2002

Hushållens

konsumtionsutgifter1

1 051

3,0

2,5

2,4

Offentliga

konsumtionsutgifter1

548

0,1

1,3

0,4

Fasta

bruttoinvesteringar

356

4,5

6,2

5,8

Lagerbidrag2

17

0,6

-0,2

0,0

Export

987

9,8

6,4

6,5

Import

876

9,7

6,7

6,8

BNP

2 083

3,6

2,7

2,6

1 Utvecklingen 2000 påverkas av att Svenska kyrkan fr.o.m. 2000 ingår i

hushållssektorn. Siffrorna visar utvecklingen exklusive denna effekt.

2Bidrag till BNP-tillväxten

Källor: Statistiska centralbyrån och Finansdepartementet

Det finns en stor osäkerhet om utvecklingen i år och nästa år, framför allt om

den globala tillväxten. Som en liten och öppen ekonomi påverkas Sverige av

detta. Trots detta väntas tillväxten i svensk ekonomi förbli god till följd av

den starka inhemska ekonomin. BNP-tillväxten beräknas uppgå till ca 2,7 procent

i år och till ca 2,6 procent nästa år.

Orderingången till den svenska exportindustrin föll kraftigt i slutet av förra

året. Framöver väntas dock efterfrågan på svenska exportvaror öka tack vare ett

i utgångsläget gynnsamt konkurrensläge för industrin.

Den snabba försämringen av industrikonjunkturen till följd av den

internationella utvecklingen har lett till en viss lageruppbyggnad. Dessa lager

väntas avvecklas i år, vilket dämpar tillväxten.

Under hösten har det inkommit signaler om en något långsammare tillväxt i

hushållens konsumtion. Dämpningen i detaljhandelns omsättning och i

försäljningen av bilar har varit kraftigare än väntat.

Även hushållens framtidsoptimism har försvagats de senaste månaderna. Detta sker

 dock från en historiskt sett hög nivå. Hushållens förväntningar om den egna

ekonomin är för närvarande relativt höga. Det starka arbetsmarknadsläget samt

hushållens generellt sett goda ekonomiska situation med stigande disponibla

inkomster bedöms därför medföra en fortsatt stark konsumtionsökning även om

sparkvoten väntas öka.

Den förhållandevis svaga utvecklingen av den offentliga konsumtionen de närmaste

 åren förklaras till viss del av neddragningar inom försvaret. Inom den

kommunala sektorn bedöms det finnas ett utrymme för en konsumtionsökning på

drygt 1 procent per år inom ramen för balanskravet.

Investeringarna bedöms både i år och nästa år öka med ca 6 procent.

Tabell 1.3 Nyckeltal

Förändring från föregående år i procent, om annat ej anges

2000

2001

2002

KPI1

1,3

1,5

1,6

Kostnadstimlön

3,8

3,5

3,5

Öppen arbetslöshet2

4,7

3,9

3,7

Arbetsmarknadspolitiska program2

2,6

2,4

2,2

Antal sysselsatta

2,2

1,6

0,7

Real disponibel inkomst3

2,6

5,4

2,7

Hushållens nettosparkvot, nivå3

2,0

4,6

5,0

Bytesbalans4

2,7

2,7

2,9

Tysk ränta 10-års statsobligation1

5,3

4,8

4,9

Svensk ränta 10-års statsobligation1

5,4

4,8

5,0

TCW-index4

125

127

124

1 Årsgenomsnitt

2 Andel av arbetskraften, årsgenomsnitt

3 Utvecklingen 2000 påverkas av att svenska kyrkan fr.o.m. 2000 ingår i

hushållssektorn. Siffrorna visar utvecklingen exklusive denna effekt. I

sparkvoten ingår sparande i avtalspensioner.

4 Procent av BNP

Källor: Statstiska centralbyrån, Arbetsmarknadsstyrelsen, Riksbanken och

Finansdepartementet

Sysselsättning och arbetslöshet

År 2000 kommer att gå till historien som ett av de bästa åren vad gäller antalet

 nya jobb under de senaste decennierna. Detta trots att ekonomin mattades av i

slutet av året. Under loppet av 2000 ökade sysselsättningen med ca 134 000

personer, av dessa var 73 000 män och 61 000 kvinnor. Den öppna arbetslösheten

föll i säsongrensade termer från 5,6 procent till 4,0 procent under året. Målet

om 4 procents öppen arbetslöshet under år 2000 uppnåddes därmed. Samtidigt som

sysselsättningen steg kraftigt var löneökningarna måttliga och inflationstakten

låg.

Under 2001 förväntas utvecklingen på arbetsmarknaden mattas av. I år beräknas

antalet sysselsatta öka med ca 65 000 personer och nästa år med ca 28 000

personer mätt som årsgenomsnitt. De flesta nya jobb kommer i näringslivet.

Tabell 1.4 Sysselsättning, arbetslöshet och löneutveckling

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

Antal sysselsatta1

3 986

3 963

3 922

3 979

4 068

4 159

4 224

4 252

 varav näringslivet1

2 697

2 698

2 695

2 735

2 805

2 888

2 953

2 975

 varav offentliga myndigheter1

1 287

1 263

1 223

1 240

1 260

1 264

1 265

1 271

Andelen reguljärt sysselsatta mellan 20 och 64 år2

74,8

74,7

73,9

74,6

75,9

77,2

78,1

78,4

Öppen arbetslöshet3

7,7

8,1

8,0

6,5

5,6

4,7

3,9

3,7

Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program3

4,6

4,7

4,5

4,1

3,3

2,6

2,4

2,2

Kostnadstimlön4

3,3

6,0

4,5

3,8

3,4

3,8

3,5

3,5

Produktivitetsutveckling i näringslivet4

2,5

1,3

3,9

2,9

1,8

2,2

1,5

2,3

Anm. I AKU fördes anställda i kyrkan över från kommunala myndigheter till

näringslivets tjänstesektor först i år. Till följd av detta är antalet

sysselsatta i offentlig sektorn överskattat med ca 22 000 personer år 2000.

1 Tusental personer

2 Reguljärt sysselsatta i åldern 20-64 år i procent av befolkningen i den

årsgruppen

3 I procent av arbetskraften

4 Årlig procentuell förändring

Källor: Statistiska centralbyrån, Arbetsmarknadsstyrelsen och

Finansdepartementet

Regeringen har satt upp som mål att andelen reguljärt sysselsatta bland personer

 mellan 20 och 64 år 2004 skall uppgå till 80 procent. Enligt prognosen beräknas

 den reguljära sysselsättningsgraden stiga från 77,2 procent 2000 till 78,4

procent 2002. Målet för 2004 ligger inom räckhåll men kräver att den ekonomiska

politiken med all kraft riktas in mot full sysselsättning.

Ett positivt bidrag till arbetskraftsutbudet uppkommer genom att antalet

deltagare i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program och i

kunskapslyftet minskar framöver. Samtidigt skapas fler platser vid högskolor och

 universitet vilket på kort sikt i viss mån dämpar utbudsökningen. Den öppna

arbetslösheten väntas fortsätta att falla och i genomsnitt uppgå till 3,9

procent i år och 3,7 procent nästa år.

Det mer normala konjunkturläget innebär att risken för överhettning har minskat.

 Årets avtalsrörelse förefaller så här långt inte innebära några större risker

för en löne-prisspiral, även om det finns risker med löneglidningen.

1.2.3 Kalkyler för 2003 och 2004

För åren 2003 och 2004 görs inga prognoser, utan istället görs ett antal

kalkyler. I baskalkylen beräknas BNP öka med ca 2 procent per år, vilket bedöms

vara en långsiktigt hållbar takt. Tillväxten förklaras till största delen av

ökad produktivitet medan sysselsättningen bedöms växa med endast 0,3-0,4 procent

 per år.

Den demografiska utvecklingen verkar återhållande på sysselsättningstillväxten

på grund av att andelen personer i åldrarna 16-19 år respektive 55-64 år ökar.

Dessa åldersgrupper har betydligt lägre sysselsättningsgrad än genomsnittet.

Samtidigt minskar dock antalet deltagare i kunskapslyftet och i

arbetsmarknadspolitiska program.

Den öppna arbetslösheten beräknas ligga på 4,0 procent 2004.

Sysselsättningsgraden för befolkningen mellan 20 och 64 år uppgår då till 78,5

procent, dvs. något under regeringens mål om 80 procent. Regeringen avser att

fortsätta att bedriva en politik inriktad på tillväxt och rättvisa så att

sysselsättningsmålet uppnås.

Två sidokalkyler redovisas. I högtillväxtkalkylen kan svensk ekonomi växa i en

högre takt utan överhettningsproblem då arbetsmarknaden fungerar bättre än i

baskalkylen. Därmed uppnås det av regeringen uppsatta sysselsättningsmålet.

Tabell 1.5 De tre kalkylerna

2001

2002

2003

2004

BNP, procentuell förändring

Baskalkyl

2,7

2,6

2,3

2,1

Lågtillväxtkalkyl

1,2

0,3

2,3

2,9

Högtillväxtkalkyl

3,4

3,3

2,6

2,2

Reguljär sysselsättningsgrad1

Baskalkyl

78,1

78,4

78,5

78,5

Lågtillväxtkalkyl

76,9

75,8

75,9

76,5

Högtillväxtkalkyl

78,6

79,5

79,8

80,0

Offentligt finansiellt sparande, % av BNP

Baskalkyl

3,6

3,1

3,1

3,6

Lågtillväxtkalkyl

3,0

1,6

1,5

2,5

Högtillväxtkalkyl

3,9

3,7

3,7

4,3

1 Antalet sysselsatta i åldern 20-64 år, exklusive sysselsatta i

konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program, i procent av befolkningen i

den åldersgruppen

I lågtillväxtkalkylen blir den internationella utvecklingen betydligt svagare.

Detta medför att Sverige går in i en internationellt betingad lågkonjunktur.

Utvecklingen förutses bemötas med lägre korträntor medan finanspolitiken

kalkylmässigt förutsätts förbli oförändrad. Räkneexemplet visar dock att svensk

ekonomi klarar en betydande nedgång utan att de offentliga finanserna skadas

allvarligt. Sysselsättningsmålet uppnås dock inte.

Svensk ekonomi står idag fundamentalt starkare än den gjorde under 1990-talet.

De senaste årens ekonomiska politik har bidragit till att minska den svenska

ekonomins sårbarhet för internationella konjunkturnedgångar. Hushållens

balansräkningar är starka och stora förändringar av hushållssparandet av det

slag vi såg i början av 1990-talet ter sig ganska osannolika.

Bytesbalansen visar till skillnad från slutet av 1980-talet betydande överskott.

 Även de offentliga finanserna visar stora överskott. Därmed kan besparingar

undvikas om konjunkturen vänder nedåt och ändå klaras målet om ett överskott på

2 procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel.

1.3 Den ekonomiska politiken

Målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning och ökat välstånd

genom en god och uthållig ekonomisk tillväxt. Sunda offentliga finanser, stabila

 priser och en väl fungerande lönebildning är grunden för att nå dessa mål.

1.3.1 Sunda offentliga finanser

Två övergripande mål styr finans- och budgetpolitiken. De offentliga finanserna

skall uppvisa ett överskott på 2 procent av BNP i genomsnitt över en

konjunkturcykel och utgifterna skall inte överstiga de uppsatta utgiftstaken.

Saldomålen

En god välfärd kräver starka offentliga finanser. De kommande årtiondena innebär

 stora demografiska utmaningar. Andelen äldre kommer att öka kraftigt i

framtiden. Därmed ökar utgifterna för pensioner, vård och omsorg, samtidigt som

inkomsterna ökar långsammare till följd av en lägre andel i arbetsför ålder.

Erfarenheterna från 1990-talets krisår är att det bör finnas en

säkerhetsmarginal i de offentliga finanserna så att finanspolitiken kan dämpa

konjunktursvängningarna. Alltför stora underskott i en lågkonjunktur kan minska

förtroendet för den ekonomiska politiken och därmed leda till tillväxthämmande

ränteuppgångar.

Den demografiska utmaningen och önskan att kunna bedriva en aktiv

stabiliseringspolitik leder till slutsatsen att de offentliga finanserna skall

uppvisa ett överskott i genomsnitt över en konjunkturcykel. För att undvika att

underskottet under dåliga tider blir större än 3 procent av BNP och för att

bygga upp reserver inför kommande utmaningar har regering och riksdag ställt sig

 bakom målet om att de offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott på 2

procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel.

Utifrån detta långsiktiga mål fastställs preciserade mål för varje år.

Regeringens bedömning är att det fortfarande finns lediga resurser i ekonomin

som kan tas i anspråk utan att inflationen tar fart. I budgetpropositionen

fastslogs att målet för överskottet i de offentliga finanserna för 2001 skulle

vara 2,5 procent av BNP för att minska risken för överhettning. Samtidigt

påpekades att om tillväxten av konjunkturmässiga skäl väsentligt skulle avvika

från den beräknade skall motsvarande avvikelse från överskottsmålet tolereras.

Trots den internationella konjunkturavmattningen bedöms överskottet innevarande

år överstiga det uppsatta målet. Överskottet beräknas 2001 till 3,6 procent av

BNP. Skillnaden mellan utfallet och det uppsatta målet förstärker den offentliga

 sektorns finansiella förmögenhet bl.a. genom avbetalningen på statsskulden.

För 2002 beräknas överskottet till 3,1 procent av BNP. För 2002 och 2003 ligger

överskottsmålet om 2,0 procent av BNP fast. Regeringen föreslår nu att det

budgetpolitiska målet för överskott i de offentliga finanserna 2004 skall vara

2,0 procent av BNP. Regeringen prövar i samband med budgetpropositionen målet

för överskottet i de offentliga finanserna för det kommande året.

Tabell 1.6 Offentliga finanser

Procent av BNP

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

Utgiftskvot

64,3

62,3

60,5

58,0

57,6

55,4

54,0

53,5

Inkomstkvot

56,7

59,3

58,9

60,1

59,3

59,5

57,6

56,7

Skattekvot1

48,3

51,3

51,7

52,9

52,9

53,4

52,3

51,2

Finansiellt sparande

-7,7

-3,1

-1,6

2,1

1,7

4,1

3,6

3,1

Överskottsmål

-3,0

0,0

0,5

2,0

2,5

2,0

Nettoskuld

26,1

26,6

24,0

20,6

10,4

1,4

-3,5

-5,72

Konsoliderad bruttoskuld3

76,2

76,0

74,5

71,8

65,2

55,6

51,1

50,22

1 Inklusive skatter till EU

2 För 2002 är nettoskuld och konsoliderad bruttoskuld beräknade utifrån

antagandet om 2 procent överskott i de offentliga finanserna.

3 Mätt enligt de s.k. Maastrichtreglerna

Källor: Statistiska centralbyrån och Finansdepartementet

Den offentliga sektorn består av tre delar: ålderspensionssystemet, staten och

den kommunala sektorn. I den sistnämnda ingår både kommunerna och landstingen.

Sammantaget visar de offentliga finanserna stora överskott. Detta för med sig

att den offentliga sektorns finansiella nettoställning förstärks. I år ersätts

nettoskulden av en nettoförmögenhet.

Inom den offentliga sektorn är sparandet dock inte jämnt fördelat. Den kommunala

 sektorn uppvisar i stort sett balans, pensionssystemet uppvisar ett stort

överskott medan staten har ett underskott. Fördelningen av sparandet mellan

staten och pensionssystemet (AP-fonderna och PPM) påverkas av pensionsreformen.

Reformen innebär en omfördelning av sparandet från staten till pensionssystemet.

 Ålderspensionssystemet beräknas under de kommande åren att uppvisa ett

överskott på mer än 2 procent av BNP. Detta är en följd av pensionsreformen och

förbereder samhällsekonomin för de demografiska förändringar som sker från

omkring 2010.

Statsskulden påverkas förutom av statens finansiella sparande även av

försäljningar av statliga bolag och engångsöverföringar från pensionssystemet.

Statsskulden väntas mellan 1998 och 2002 minska med ca 340 miljarder kronor,

från ca 1 450 till ca 1 110 miljarder kronor. Statsskulden fortsätter att minska

 som andel av BNP och väntas 2002 understiga 50 procent av BNP.

Utgiftstaken

En bidragande orsak till saneringen av de offentliga finanserna - och därmed den

 goda ekonomiska utvecklingen - har varit reformeringen av budgetprocessen.

Enligt den nya budgetprocessen föreslår regeringen i den ekonomiska

vårpropositionen ett tak för de statliga utgifterna. Detta tak får inte

överskridas. Utgiftstaken bestäms tre år i förväg och har sedan de infördes 1997

 klarats samtliga år.

Systemet med utgiftstak har på det hela taget fungerat väl. I utvärderingen av

budgetprocessen (SOU 2000:61) görs bedömningen att den nya bugetprocessen har

inneburit en ökad långsiktighet i budgetpolitiken genom att beslut om tak och

ramar för budgetarbetet tas tidigt i processen och att den har medfört en bättre

 utgiftskontroll. Utredningen pekar samtidigt på två problem med den nya

processen. Det ena är att systemet med budgeteringsmarginal har fungerat mindre

väl. Det andra problemet är att det bedrivs två snarlika budgetarbeten per år.

Det senare problemet har även lyfts fram i Riksdagskommitténs utvärdering av

budgetprocessen (2000/01:RS1). Regeringen avser att återkomma till riksdagen med

 förslag till hur budgetprocessen kan förbättras ytterligare. Utgångspunkten för

 regeringens fortsatta utveckling av budgetprocessen är att principerna om

budgetdisciplin i de offentliga finanserna inte får försämras i förhållande till

 de principer som för närvarande gäller.

Regeringens bedömning är att utgiftstaket 2001 kommer att klaras med viss

marginal. Regeringen följer dock noga utvecklingen och avser att återkomma med

förslag om så skulle krävas. Utgiftstaken skall hållas.

Mellan 2001 och 2002 höjs utgiftstaket enligt tidigare beslut med 25 miljarder

kronor. Utrymmet används bl.a. för satsningar på rättsväsendet, en

studiemedelsreform, utbyggnad av högskolan, skolsatsningen, maxtaxan och ökade

resurser till vården.

Mellan 2002 och 2003 höjs utgiftstaket enligt tidigare beslut med 30 miljarder

kronor. Utrymmet används bl.a. för ett höjt bistånd, höjda pensioner, en utbyggd

 föräldraförsäkring, allmän förskola och ytterligare satsningar på skolan,

vården och omsorgen.

Regeringen föreslår nu ett utgiftstak för 2004 som ligger 33 miljarder kronor

över 2003 års utgiftstak. Det innebär att utgiftstaket stabiliseras som andel av

 BNP. Utrymmet 2004 används bl.a. till höjt bistånd, miljösatsningar och

ytterligare satsningar på vården.

Diagram 1.1 Utgiftstaket 1997-2004

Procent av BNP

Tabell 1.1 visade inriktningen på de reformer som nu föreslås. Det statliga

utgiftstaket (rensat från tekniska förändringar) ökar med 131 miljarder kronor

mellan 1997, då det infördes, och 2004. Samtidigt har det som andel av BNP

minskat från 41 procent till 36 procent. Med en prioritering av reformer som

syftar till tillväxt, rättvisa och ökad sysselsättning har detta möjliggjort

både stora utgiftsreformer och skattesänkningar samtidigt som stora

avbetalningar på den offentliga skulden kunnat göras.

1.3.2 Stabila priser och låga räntor

Stabila priser är en grundläggande förutsättning för en framgångsrik ekonomisk

politik. Hög inflation försämrar förutsättningarna för en uthålligt hög tillväxt

 och därmed också för en stabilt hög sysselsättning. En hög och svårförutsedd

inflation har dessutom negativa fördelningseffekter.

Den av riksdagen fastlagda övergripande uppgiften för penningpolitiken är

prisstabilitet. Riksbanken bedriver penningpolitiken självständigt. Riksbanken

har definierat prisstabilitet som att ökningen av konsumentprisindex skall

begränsas till 2 procent med en tolerans på 1 procentenhet uppåt och nedåt.

Regeringen stöder penningpolitikens inriktning och står bakom inflationsmålet.

Inflationen är fortsatt låg trots att de senaste åren präglats av en stark

efterfrågeökning. Såväl i år som nästa år beräknas inflationen enligt KPI uppgå

till omkring 1,5 procent. Riksbanken har förtydligat att det för närvarande i

huvudsak är bedömningen av UND1X på upp till två års sikt som avgör utformningen

 av penningpolitiken. UND1X är ett inflationsmått där de direkta effekterna av

förändrade räntor, skatter och subventioner har exkluderats från KPI. Både i år

och nästa år beräknas UND1X öka med 1,6 procent.

Räntan

De internationella räntorna har fallit sedan början av 2000. Den 10-åriga räntan

 i Förenta staterna har gått ned med drygt 1,5 och de europeiska med ca 1

procentenhet. Svenska räntor har i stort sett följt den internationella trenden.

Den svenska långräntan har sedan maj 2000 legat på ungefär samma nivå som den

tyska. De starka offentliga finanserna och förtroendet för den ekonomiska

politiken har medfört att Sverige inte längre har ett räntegap gentemot

Tyskland. För sex år sedan var räntegapet drygt 4 procentenheter.

Diagram 1.2 Ränteskillnad mellan en tioårig svensk och tysk obligation

Procentenheter

Från våren 1999 fram till 2001 höjde den amerikanska och den europeiska

centralbanken sina styrräntor med 1,75 respektive 2,25 procentenheter. Under

samma period höjde Riksbanken sin styrränta med 1,1 procentenheter.

Sverige har kunnat kombinera en stark efterfrågeökning med låg inflation. Det

finns en rad orsaker till det. Svensk ekonomi har sedan mitten av 1990-talet

genomgått stora förändringar. Budgetsanering, låginflationspolitik, ökad

konkurrensutsättning och satsningar på utbildning och företagande är några

förklaringar till att svensk ekonomi utvecklas väl. Arbetsmarknadspolitikens

inriktning på aktivitet framför passivitet är en annan viktig förklaring.

I början av 2001 sänkte den amerikanska centralbanken sin styrränta vid ett

flertal tillfällen mot bakgrund av den vikande konjunkturen. Inflationsriskerna

i Europa och Sverige har också minskat i takt med att den internationella

konjunkturen dämpats.

Kronan

Efter en stark utveckling under våren 2000 försvagades kronan successivt under

sommaren och hösten.

Diagram 1.3 Kronans växelkurs gentemot euron och ett vägt genomsnitt

TCW-index SEK/EUR

De fallande aktiekurserna under hösten har spelat en viktig roll. Raset för

teknologiaktier har minskat den utländska efterfrågan på aktier i svenska

teknologi- och IT-företag. En fortsatt diversifiering av svenska placerares

portföljer kan också ha haft viss inverkan.

I takt med att de tillfälliga effekterna upphör förväntas kronan stärkas.

Huvudorsaken till detta är de stora överskotten i bytesbalansen, den låga

inflationen och de starka offentliga finanserna. Svensk ekonomi står stark.

EMU

Införandet av EU:s gemensamma valuta euron utgör ett historiskt och

betydelsefullt steg i den europeiska integrationen. Valutaunionen påverkar i hög

 grad Sverige både ekonomiskt och politiskt, även då vi som hittills står

utanför.

Den 1 januari 2002 kommer sedlar och mynt i euro att införas i valutaunionen.

Sverige bidrar som ordförande i EU:s ministerråd till att ett effektivt

införande säkerställs. Bland annat har det under Sveriges ordförandeskap nåtts

en politiskt överenskommelse om en förordning om åtgärder mot förfalskning av

eurosedlar och mynt. Det är viktigt för tillväxten och stabiliteten i hela

Europa att EMU-projektet blir en framgång.

Sverige har valt att inte delta i valutaunionen från starten. Sverige håller

dock dörren öppen för ett senare inträde. Ett beslut om deltagande måste ha ett

brett folkligt stöd och skall underställas svenska folket för prövning i en

folkomröstning.

En utredning har tillsatts om stabiliseringspolitikens förutsättningar vid ett

svenskt deltagande i valutaunionen. Denna utredning analyserar särskilt

finanspolitikens roll och instrument. Bl.a. utreds behovet av s.k. buffertfonder

 för att öka stabiliseringspolitikens möjligheter.

Det är för närvarande inte aktuellt att delta i det europeiska

växelkurssamarbetet ERM2.

1.3.3 En väl fungerande lönebildning

En väl fungerande lönebildning är av avgörande betydelse för en fortsatt god

sysselsättningsutveckling. De nominella löneökningarna måste förbli måttliga

trots att den öppna arbetslösheten har fallit kraftigt och efterfrågan på

arbetskraft stigit.

Målet är att sysselsättningsgraden bland personer i åldrarna 20-64 år skall öka

från 77,2 procent 2000 till 80 procent 2004. Måttliga nominella löneökningar

skapar goda förutsättningar för att målet skall uppnås.

Med alltför höga totala lönekostnadsökningar i ekonomin riskerar arbetslösheten

istället att åter stiga.

Under de senaste 5 åren har reallönerna i genomsnitt ökat med knappt 4 procent

per år. Det kan jämföras med 1980-talet då reallönerna i princip var

oförändrade. Samtidigt har den nominella löneökningstakten under de senaste 5

åren endast varit ungefär hälften så stor som på 1980-talet. De senaste årens

utveckling har visat att måttliga nominella löneökningar och ett ökat

ansvarstagande av arbetsmarknadens parter skapar goda förutsättningar att förena

 stigande sysselsättning och fallande arbetslöshet med en god

reallöneutveckling.

Medvetenheten om de samband som finns mellan sysselsättning,

produktivitetstillväxt och reallöneutveckling har ökat. Ingen löntagare behöver

längre riskera att de löneökningar som förhandlas fram gröps ur av en

okontrollerad inflationsutveckling. Dessutom har konkurrensen på många marknader

 skärpts och företagen har blivit allt mer medvetna om de begränsningar som

finns vad gäller möjligheterna att övervältra kostnaderna på konsumenterna.

De institutionella ramarna för lönebildningen har förändrats på ett gynnsamt

sätt under de senaste åren. Inom flera avtalsområden har samarbetsavtal tecknats

 där parterna bland annat kommit överens om nya förhandlingsregler. Ett nytt

medlingsinstitut har inrättats. Förändringar har genomförts i det legala ramverk

 inom vilket förhandlingarna bedrivs.

Det är av stor vikt att samtliga parter på arbetsmarknaden på alla nivåer fullt

ut tar tillvara de förbättrade förutsättningarna för en väl fungerande

lönebildning. Det samlade utfallet av den nu pågående avtalsrörelsen kommer att

få en avgörande betydelse för den framtida utvecklingen på arbetsmarknaden. Det

kommer också att ha stor betydelse för de möjligheter som nu finns att för

framtiden åter skapa en svensk modell i dess bästa mening med uthålligt hög

tillväxt, god reallönetillväxt, rättvis fördelning och stabilt låg arbetslöshet.

Förutsättningarna för en väl fungerande lönebildning har även förbättrats genom

de insatser som regeringen gjort inom arbetsmarknads- och utbildningspolitikens

område.

Arbetsmarknadspolitiken har i ökad utsträckning inriktats på att minska risken

för flaskhalsar samtidigt som speciella insatser görs för att de personer som

under lång tid varit utan arbete skall komma tillbaks till den reguljära

arbetsmarknaden. Betydande satsningar har dessutom genomförts inom

utbildningsområdet i syfte att öka tillgången på kvalificerad arbetskraft.

Trots de insatser som gjorts för att öka utbudet av arbetskraft kan trycket

uppåt på lönerna bli stort, särskilt för de mest eftertraktade grupperna på

arbetsmarknaden och i de snabbast växande regionerna. De problem som det kan

medföra måste kunna hanteras av arbetsmarknadens parter utan att den totala

löneökningen hotar stabiliteten i samhällsekonomin.

Lönebildningen har en stor påverkan på många områden. Parterna har ett speciellt

 ansvar för att motverka löneskillnader på grund av kön. Det är en av

jämställdhetspolitikens viktigaste frågor. Ett viktigt instrument är

jämställdhetslagen, som under året har skärpts.

1.4 Den ekonomiska politiken i EU

Vid Europeiska rådets möte i Lissabon i mars 2000 satte stats- och

regeringscheferna som mål att EU skall vara världens mest konkurrenskraftiga,

dynamiska och kunskapsbaserade ekonomi 2010. Målet är också full sysselsättning

och social sammanhållning. Vårmötet i mars i Stockholm 2001 utgjorde det första

i raden av toppmöten där EU:s väg mot detta mål följs upp. Vid mötet slog stats-

 och regeringscheferna bl.a. fast att:

 EU har goda förutsättningar att möta den internationella

konjunkturförsvagningen under 2001 med en väl balanserad ekonomisk politik.

Finanspolitiken skall inriktas på att nå målet om balans eller överskott i de

offentliga finanserna. Härigenom möjliggörs en penningpolitik som främjar hög

tillväxt och sysselsättning.

 För att uppnå målet måste ytterligare strukturreformer genomföras. Full

sysselsättning i EU skall nås genom att medlemsländerna höjer ambitionen för en

ökad sysselsättningsgrad. År 2005 skall denna ha stigit till 67 procent i

Unionen som helhet och år 2010 till 70 procent. Särskilda mål finns dessutom för

 kvinnors och äldres sysselsättning. För att uppfylla dessa mål är det

nödvändigt att tillväxten i genomsnitt kan uppgå till ca 3 procent på medellång

sikt. Marginaleffekter som uppkommer av utformningen av skatte- och

bidragssystemen skall minska.

 Den inre marknaden måste stärkas. Ekonomiska reformer skall påskyndas för att

öppna upp el- och gasmarknaderna samt öka konkurrensen på transport- och

postmarknaderna. En integrerad marknad skall genomföras för värdepapper senast

2003 och för finansmarknaderna i sin helhet 2005, i enlighet med handlingsplanen

 för finansiella tjänster. För att EU snabbare skall nå framgång på detta område

 krävs en reformerad process för lagstiftning på värdepappersområdet. En

resolution antogs därför vid mötet som innebär att en ny process med åtskillnad

mellan ramlagstiftning och tillämpningsföreskrifter inrättas.

 Ambitionerna skall höjas för att möta den demografiska utmaningen i EU. En

aktiv och konsekvent politik för ökad sysselsättningsgrad, långsiktigt uthålliga

 statsfinanser och en minskad skuldbörda samt reformerade pensionssystem skall

påbörjas i hela unionen under 2001. Kvalitet i arbetet skall bidra till

arbetsplatser där de anställda utvecklas och inte slås ut.

 Den ekonomiska politiken inom EU skall vara ekologiskt uthållig.

1.5 En politik för full sysselsättning

Målet för den ekonomiska politiken är full sysselsättning och ökat välstånd

genom en god och uthållig ekonomisk tillväxt. Som ett delmål satte regeringen

1997 upp målet om att den öppna arbetslösheten år 2000 skulle halveras till 4

procent. Detta mål uppnåddes i slutet av 2000.

Detta är en positiv utveckling, men inte tillräcklig. Regering och riksdag har

därför satt upp som ett ytterligare delmål att den reguljära sysselsättningen år

 2004 skall vara 80 procent av befolkningen i åldrarna 20 till 64 år.

Det finns en rad orsaker till att full sysselsättning är av avgörande betydelse

för Sverige. Med full sysselsättning utnyttjas den viktigaste resursen som ett

land har - nämligen folkets vilja till arbete. Med en hög andel sysselsatta kan

Sverige möta de demografiska utmaningar som landet står inför. En hög andel

sysselsatta främjar jämställdheten.

Det skall vara lätt att starta och driva företag. Det förenklingsarbete som

pågår drivs vidare med kraft.

Regeringen planerar också insatser för att främja kvinnligt företagande samt

invandrares företagande. Dessutom avsätts ytterligare resurser för lokala

kooperativa utvecklingscentra.

Regeringen kommer i höst att presentera en proposition om hur

transportinfrastrukturen skall utvecklas under den kommande tioårsperioden.

Regeringen anser att det finns ett behov av ambitionshöjningar inom

infrastrukturområdet och att detta skall komma till uttryck i höstens

inriktningsproposition. Regeringen anser att vissa av dessa ambitionshöjningar

kan ske i närtid, dvs. redan innan nästa planeringsperiod träder i kraft.

Regeringen avser att föreslå ett utökat finansiellt utrymme för

järnvägsinvesteringar bl.a. för att ge godstrafiken bättre förutsättningar.

Hela Sveriges resurser i form av arbetskraft och kapital skall tas tillvara på

ett sätt som främjar den sammanlagda tillväxten. Den ojämna utvecklingen i vissa

 avseenden mellan olika delar av Sverige riskerar att skapa ökade klyftor mellan

 människor och regioner. En av regeringen tillsatt parlamentarisk kommitté, med

uppgift att lämna förslag om den framtida inriktningen och utformningen av den

svenska regionalpolitiken, lämnade under hösten 2000 sitt slutbetänkande (SOU

2000:87). Betänkandet har remissbehandlats och regeringen avser att lägga fram

en proposition för riksdagen under hösten 2001.

Regeringen har föreslagit att sjöfartsstödet skall utvidgas så snart som

möjligt, dock senast den 1 januari 2002.

Framtidens arbetsmarknad kommer att ställa allt större krav på ett livslångt

lärande. Regeringen bereder för närvarande ett utredningsförslag om individuellt

 kompetenssparande.

Utgångspunkter för regeringens arbete i arbetstidsfrågan är att det är angeläget

 att korta arbetstiderna och att öka individernas inflytande över arbetstidens

förläggning. Frågan är för närvarande föremål för en parlamentarisk utredning.

1.5.1 Den demografiska utmaningen

Sverige står inför stora demografiska förändringar. Enligt Statistiska

centralbyråns senaste prognos beräknas år 2030 antalet personer över 65 år vara

700 000 fler än i dag. En ökad medellivslängd är ett uttryck för god hälsa och

bra levnadsvillkor. Problemet är emellertid att antalet personer i

yrkesverksamma åldrar samtidigt kommer att vara 100 000 färre.

Tabell 1.8 Sveriges befolkning 1970-2030

Tusental personer

Åldersgrupp

Antal år 2000

Förändring

1970-2000

Förändring

2000-2030

0-19 år

2047

-78

-22

20-64

5208

474

-97

Över 65

1531

417

718

Totalt

8786

813

598

Källa: Statistiska centralbyrån

Det är en stor skillnad jämfört med utvecklingen under de senaste 30 åren.

Personer över 64 år svarade då endast för hälften av befolkningsökningen.

En ökad andel äldre i förhållande till dem som är i arbetsför ålder påverkar

möjligheterna att upprätthålla de offentliga välfärdssystemen i form av t.ex.

pensioner, sjukvård och äldreomsorg. År 1970 fanns det på 100 personer i åldern

20-64 år, 24 personer som är 65 år och äldre. År 2000 hade det ökat till 29

personer. År 2030 väntas det öka till 44 personer över 64 år.

Diagram 1.4 Äldrekvoten i OECD

Antal personer över 64 år i förhållande till antal personer 20-64 år.

Flera faktorer förklarar prognosen. Den kraftiga ökningen av antalet pensionärer

 de kommande åren beror på de höga födelsetalen under och närmast efter kriget

och på en stigande medellivslängd. Mellan 1970 och 2000 ökade medellivslängden

med 5 år och mycket talar för att denna positiva utveckling fortsätter även i

framtiden.

Samtidigt som detta sker har de relativt höga födelsetalen vid 1990-talets

början vänts till relativt låga tal i slutet på 1990-talet. De svenska

födelsetalen hade en positiv utveckling under perioden 1975-1992, till skillnad

från i många andra länder inom OECD. Regeringen ser allvarligt på utvecklingen

av barnafödandet. Därför har regeringen tillsatt en arbetsgrupp med uppdrag att

analysera mekanismerna bakom födelsetalsutvecklingen.

De ekonomiska konsekvenserna av den demografiska utvecklingen är betydande. Från

 ca 2010 och framåt ökar utgifterna för pensioner, sjukvård och äldreomsorg.

Samtidigt försvagas de offentliga inkomsterna till följd av en lägre andel

personer i arbetsför ålder. Politiken inriktas därför redan nu på att förbereda

Sverige inför denna utmaning.

Överskotten i de offentliga finanserna måste upprätthållas de närmaste åren. En

fortsatt amortering på den offentliga skulden minskar den framtida räntebördan

och frigör utrymme för en bibehållen kvalitet i välfärdssystemen.

För att möta den demografiska utmaningen måste alla människors erfarenheter och

kompetens tillvaratas. Sysselsättningen behöver öka så att fler kan hjälpa till

att försörja dem som inte jobbar. Arbetsmarknadens parter har ett stort ansvar

för att reformera arbetslivet så att fler kan och vill arbeta längre. Det

innebär att den faktiska pensionsåldern kan höjas. Det är särskilt viktigt att

sysselsättningsgraden kan ökas för kvinnor, äldre och invandrare. Samtidigt

behövs insatser för att göra det enklare att kombinera lönearbete med

föräldraskap. Att sysselsättningsmålet nås är av central betydelse för att

mildra konsekvenserna av den förändrade åldersstrukturen.

Denna demografiska utmaning är inte ett specifikt svenskt fenomen (se diagram

1.4). Ökningen av andelen äldre i Sverige är snarast mer begränsad än i flera

andra OECD-länder även om den svenska nivån är jämförelsevis hög i utgångsläget.

 Den mest dramatiska ökningen väntas uppkomma i Japan där antalet äldre i

förhållande till personer i yrkesverksamma åldrar ökar till 0,50.

1.5.2 En politik för ökat utbud av arbetskraft

För ett år sedan presenterade regeringen en offensiv för ökad tillväxt och

rättvisa. Den innehöll en rad åtgärder för ökad sysselsättning och ökat

arbetskraftsutbud. Bland dessa kan nämnas:

 En maxtaxa införs inom förskoleverksamheten och skolbarnsomsorgen. Reformen

som träder i kraft den 1 januari 2002 minskar marginaleffekterna och främjar

därmed arbete.

 Arbetslöshetsförsäkringen har reformerats i syfte att stärka dess roll som

omställningsförsäkring. Rättssäkerheten för den enskilde stärks, kraven på den

arbetslöse tydliggörs, en mer strukturerad sökprocess införs och rundgången

mellan öppen arbetslöshet och arbetsmarknadspolitiska program bryts.

 Marginalskatterna för låg- och medelinkomsttagarna har sänkts genom

kompensationen för hälften av egenavgifterna.

 Andelen personer som betalar statlig skatt har minskat genom att grundavdraget

 och nedre skiktgränsen för statlig skatt har höjts.

 Ett program för att öka sysselsättningen bland invandrare genomförs under

perioden 2001 till 2003.

Trots dessa förslag krävs ytterligare åtgärder för att målet om en reguljär

sysselsättning om 80 procent skall kunna uppnås.

Åtgärder som höjer kompetensen och ger alla goda motiv till arbete är den

viktigaste vägen för att motverka risken för att människor stängs ute. Men det

måste samtidigt ske en mobilisering av grupper som idag har låg

sysselsättningsgrad. Att inte tillvarata denna resurs innebär såväl ett

ekonomiskt som mänskligt slöseri.

 Det gäller personer som idag är långtidssjukskrivna och förtidspensionerade.

En återgång till arbetslivet ger en möjlighet att försörja sig på egen hand och

därmed ökad självkänsla. En lägre andel sjukskrivna och förtidspensionerade

frigör dessutom såväl mänskliga som ekonomiska resurser som kan användas för

andra ändamål.

 Det gäller personer med utländsk bakgrund, i synnerhet kvinnor, och andra

grupper som står långt ifrån den reguljära arbetsmarknaden. Den

samhällsekonomiska vinsten av en ökad integration på arbetsmarknaden är stor.

Med en ökad integration och en minskad diskriminering skapas ett rättvisare

samhälle och bättre tillväxtförutsättningar.

 Det handlar också om att enskilda skall kunna stanna kvar i arbetslivet och

inte lämna arbetskraften i förtid. Det är viktigt att skapa ett arbetsliv där

enskilda vill och kan bidra med sina kunskaper och färdigheter längre än idag.

 Det handlar vidare om att bryta upp den könsuppdelade arbetsmarknaden, öka

kvinnors arbetskraftsdeltagande och motverka ofrivillig deltidsarbetslöshet.

Regeringen föreslår därför ett antal åtgärder som syftar till att öka

sysselsättningen och tillväxten i alla delar av landet:

 En aktiv rehabilitering skall bidra till att långtidssjukskrivna får en väg

tillbaka till arbetslivet.

 Informationsinsatser skall genomföras om möjligheterna till vilande

förtidspension för förtidspensionärer som vill pröva sina möjligheter att

arbeta.

 Alla förtidspensionärer skall kunna utnyttja sin resterande arbetsförmåga

fullt ut. Marginaleffekterna av förtidspensionärernas arbetsinkomster bör

reduceras. En aktiv uppföljning och efterkontroll av beviljade förtidspensioner

bör göras.

 Regler i syfte att stoppa risken för rundgång mellan aktivitetsgarantin och

öppen arbetslöshet skall träda ikraft kring årsskiftet 2001/2002.

 Mot bakgrund av det förbättrade arbetsmarknadsläget skall övergången från

lönebidrag till osubventionerad anställning öka i syfte att frigöra utrymme för

fler arbetshandikappade att få ett fotfäste på arbetsmarknaden.

 En förändrad organisation för Arbetsmarknadsverket (AMV) och en ny

tillsynsmyndighet för tillsyn och kontroll av arbetslöshetsförsäkringen, skall

införas.

 I syfte att motverka eventuella flaskhalsar på arbetsmarknaden ges

Högskoleverket i uppdrag att analysera hur högskolesektorns utbildningsutbud i

ökad utsträckning kan fås att svara mot arbetsmarknadens behov.

 De 700 miljoner kronor som Arbetsmarknadsverket de senaste åren fått använda

för tillfällig personal vid arbetsförmedlingarna permanentas fr.o.m. år 2002.

Förstärkningen ger AMV förutsättningar för att utveckla arbetet med

arbetsgivarkontakter, kvalitén i aktivitetsgarantin och de individuella

handlingsplanerna. Under 2002 skall 165 miljoner kronor av dessa medel användas

för att särskilt stärka ställningen på arbetsmarknaden för personer med utländsk

 bakgrund.

 En försöksverksamhet inleds med lokala diskrimineringsombud. Det

antirasistiska arbetet förstärks med 10 miljoner kronor per år fr.o.m. 2002.

Medlen skall bl.a. användas till stöd för organisationer som bedriver

antirasistiskt arbete.

 Regeringen avsätter 100 miljoner kronor per år under 2002-2004 för insatser

för att minska deltidsarbetslösheten.

1.6 En god välfärd

Sverige skall vara ett jämlikt och jämställt land. Välfärdspolitikens

huvuduppgift är att ge människor trygghet och möjligheter till utveckling.

Därmed skapas förutsättningar för ett stigande välstånd både för den enskilde

individen och för samhället som helhet.

Välfärden byggs ut i den takt som samhällsekonomin medger. De reformer som

tidigare presenterats genomförs nu. Nu föreslås dessutom en rad nya reformer för

 ökad rättvisa.

1.6.1 Skola, vård och omsorg

Regeringen har sedan 1994 konsekvent prioriterat vård, skola och omsorg. I takt

med att ekonomin förbättrats har resurser tillförts kommuner och landsting. Den

goda tillväxten har dessutom medfört att den kommunala sektorn har fått

betydande ökningar av de egna skatteintäkterna under de senaste åren. Denna

utveckling väntas fortgå.

Skolan, vården och omsorgen är välfärdens kärna.

Även om den kommunala sektorn i sin helhet nu börjar få en stark ekonomi finns

det en grupp kommuner och landsting som fortfarande har problem med att nå

ekonomisk balans. Bidragande orsaker kan vara befolkningsminskning och en

fortsatt svag regional utveckling.

Regeringen har därför beslutat om tillfälligt ekonomiskt stöd till vissa

kommuner och landsting på sammanlagt 1,3 miljarder kronor för åren 2002-2003.

Stödets syfte är att underlätta för dessa kommuner och landsting att genomföra

rekonstruktiva och långsiktigt hållbara åtgärder för att nå ekonomisk balans.

Ansvaret för genomförandet av de åtgärder som krävs för att nå ekonomisk balans

åvilar respektive kommun eller landsting. Dessutom riktas ett särskilt

statsbidrag till kommuner och landsting med befolkningsminskning under

2003-2004.

Under perioden 2001 till 2004 satsas 9 miljarder kronor på vård och omsorg,

varav 8 miljarder kronor frigjorts genom neddragningar i försvarsmakten. Av

dessa betalas en miljard kronor ut såväl i år som nästa år. År 2003 ökar de till

 3 miljarder kronor, och året därpå ökar de till 4 miljarder kronor.

Satsningarna syftar till att utveckla primärvården, sjukvårdsinsatserna i

äldreomsorgen och i psykiatrin.

Regeringen avser nu även att föreslå ytterligare satsningar på sjukvården. I

syfte att åstadkomma kortare väntetider och förbättra tillgängligheten till

behandlingar avsätts 1,25 miljarder kronor. Denna reform är särskilt angelägen

med hänsyn till ohälsotalen. Dessutom överförs 400 miljoner kronor av de s.k.

Dagmarpengarna till de generella statsbidragen för landstingen.

I syfte att likställa läkemedelsbehandling med andra behandlingsmetoder inom

hälso- och sjukvården samt få kontroll över kostnadsutvecklingen i

läkemedelsförmånen har staten och Landstingsförbundet träffat en överenskommelse

 om en ny modell för statens ersättning till landstingen. Modellen innebär att

landstingens incitament att arbeta med kostnadsutvecklingen i läkemedelsförmånen

 förbättras avsevärt. Samtidigt åtar sig staten att ge landstingen ett större

inflytande över läkemedelsförmånen så att de har möjlighet att påverka

kostnadsutvecklingen. Till följd av överenskommelsen utökas ramarna för

läkemedelskostnaderna med 1,7 miljarder kronor 2001, 2,6 miljarder kronor 2003

och 3,5 miljarder kronor 2004.

Regeringen föreslår även ett nationellt förbehållsbelopp. Förbehållsbeloppet

innebär att personer som betalar avgift för äldre- och handikappomsorg

garanteras att en viss summa pengar skall finnas kvar efter det att avgiften är

betald. Frågan om en s.k. maxtaxa i äldreomsorgen bereds vidare.

Regeringen avser att ta upp en diskussion med Landstingsförbundet om

finansieringen av asylsökandes rätt till akutsjukvård.

Ett antal problem har konstaterats när det gäller kommunkontosystemet. Det

gäller bland annat systemets omfördelande effekter, dess belastning på den

kommunala ekonomin, brister vad gäller neutralitet, samt vissa kontrollfrågor.

För att belysa dessa frågor har en rad utredningsinsatser initierats.

Regeringen har också tillsatt en intern arbetsgrupp med uppgift att se över

systemet som helhet. Utgångspunkter är bland annat att föreslå alternativa

lösningar till dagens system, i syfte att minimera de omfördelande effekter som

dagens system har samtidigt som konkurrensneutraliteten bibehålls mellan

verksamhet som bedrivs i egen regi och verksamhet som bedrivs på entreprenad.

För att lösa problemen kring kommunkontosystemet avser regeringen att återkomma

i budgetpropositionen för 2002 med förslag till nytt system för de kommunala

momsavdragen. Regeringen kommer därvid att överväga lösningen med en statlig

finansiering av systemet och samtidigt reducera nivån på de generella

statsbidragen till kommunerna och landstingen. Det är regeringens målsättning

att ett nytt system skall kunna introduceras från den 1 januari 2002.

1.6.2 En politik för barn och ungdomar

Sverige skall vara ett land där barn och ungdomar får en bra uppväxt. Under de

närmaste åren görs därför betydande satsningar på barnfamiljer. Sammantaget

uppgår tillskotten till barnfamiljerna till ca 10 miljarder kronor 2003 jämfört

med 2000.

Barnbidraget och studiebidraget höjdes den 1 januari 2001 med ytterligare 100

kronor i månaden. Barnbidraget och studiebidraget är idag 950 kronor per barn

och månad, den högsta nivån sedan dess införande både nominellt och realt.

Flerbarnstilläggen har också höjts i motsvarande mån. Vidare har adoptionsstödet

 höjts.

En bred familje- och utbildningspolitisk reform införs nu stegvis, med början

den första juli i år. Barn till arbetslösa ges då rätt till förskoleverksamhet.

Samtidigt återinförs de så kallade kontaktdagarna i den tillfälliga

föräldrapenningen för barn mellan 6 och 11 år.

En maxtaxa i barnomsorgen införs 2002 och medel tillförs kommunerna för att

kvalitetssäkra denna verksamhet. Maxtaxan är satt till 3 procent av inkomsten,

högst 1 140 kronor i månaden för att ha ett barn på förskola.

Föräldraförsäkringen förlängs nästa år med en månad. Inom ramen för den

förlängda föräldraförsäkringen reserveras två månader för mamman respektive

pappan. Detta innebär att ytterligare en s.k. pappa- och mammamånad införs i

föräldraförsäkringen. Dessutom införs rätt till barnomsorg för barn till

föräldrar som är föräldralediga med annat syskon. Allmän förskola för 4- och

5-åringar införs 2003.

Tabell 1.10 En politik för barn och ungdom

Nivå, miljoner kronor

2001

2002

2003

2004

Maxtaxa m.m.

150

4 400

5 600

5 600

Mamma/pappamånad

1 000

1 000

Barnbidragshöjning

2 500

2 500

2 500

2 500

Kontaktdagar

60

160

280

280

Höjd garantiersättning i föräldraförsäkringen

200

300

400

Studiebidraget

300

300

Summa reformer

2 710

7 260

9 980

10 080

Regeringen föreslår nu ytterligare åtgärder för att stärka barns och

barnfamiljernas situation.

Garantinivån i föräldraförsäkringen föreslås höjas från 60 till 120 kronor per

dag fr.o.m. den 1 januari 2002. Vidare föreslår regeringen ytterligare höjningar

 till 150 kronor år 2003 och till 180 kronor per dag fr.o.m. 2004. Höjningen

avser den del av försäkringen som ger ersättning enligt sjukpenninggrundande

inkomst.

Dessutom föreslås att studiebidraget från 2003 utökas till att utgå i 10 månader

 i stället för 9 månader som i dag. Studiebidraget går till ungdomar mellan 16

och 20 år som studerar i gymnasieskolan.

Regeringen föreslår även att asylsökande barn och barn som beviljas

tidsbegränsade uppehållstillstånd ges tillgång till förskoleverksamhet,

skolbarnomsorg och utbildning på i huvudsak samma villkor som för barn bosatta i

 landet.

Statens totala ekonomiska stöd till barnfamiljerna uppgick till ca 51 miljarder

kronor år 2000. Från 2000 till 2004 beräknas utgifterna öka med drygt 14

miljarder kronor eller drygt 27 procent. En stor del av ökningen, omkring 10

miljarder kronor, förklaras av beslutade eller aviserade reformer.

1.6.3 En politik för utbildning och forskning

Sverige skall vara en framstående kunskapsnation. Internationellt framstående

utbildning och livslångt lärande för alla - från förskolan till högskolan och i

arbetslivet - är kraftfulla verktyg för jämlikhet och utveckling.

Förstärkningen av förskolans pedagogiska uppdrag markerar dess uppgift i det

livslånga lärandet. Allmän förskola för fyra- och femåringar, maxtaxa i

förskoleverksamheten och utökad rätt till förskola för barn till arbetssökande

och föräldralediga ger fler tillgång till förskola.

Svensk skola uppvisar goda resultat i internationella jämförelser. Samtidigt

står skolan inför betydande utmaningar. Det nya betygssystemet har tydliggjort i

 vilken utsträckning eleverna når målen. Mer än var tionde elev som slutar

grundskolan är inte behörig till gymnasieskolan. Detta är inte acceptabelt.

Regeringen har därför föreslagit ökade resurser till skolan de kommande åren.

Redan i år tillförs skolan 0,5 miljarder kronor. Därefter ökar tilldelningen med

 en miljard kronor per år fram till dess att nivån 5 miljarder kronor är nådd.

Tabell 1.11 Skolsatsningen

Nivå, miljarder kronor

2001

2002

2003

2004

2005

2006

0,5

1,5

2,5

3,5

4,5

5,0

Bidraget ska förbättra förutsättningarna för att höja elevernas resultat genom

att tillföra mer personal. En ytterligare åtgärd för bättre måluppfyllelse är

att den garanterade undervisningstiden utökas på samtliga gymnasieprogram från

och med höstterminen i år.

Regeringen har även givit i uppdrag åt Skolverket att särskilt arbeta med att

utveckla verkets former för att stödja skolutvecklingen. Skolverket skall bl.a.

genom riktade insatser aktivt verka för att kommuner och skolor där målen inte

nås ges stöd att utveckla verksamheten. Målet är att förbättra resultaten i

skolan.

Satsningen på vuxenutbildningen fortsätter. I propositionen om vuxnas lärande

har regeringen lämnat förlag om ett statsbidrag för vuxenutbildningen som

motsvarar ca 54 000 platser. Regeringen lägger även förslag om mål och en

strategi för utveckling av vuxenutbildning i ett samhälle präglat av livslångt

lärande.

Expansionen av högskolan fortsätter. Det långsiktiga målet är att 50 procent av

en årskull skall ha börjat på högskolan vid 25 års ålder. År 1997 var det 35

procent. Läsåret 1999/00 har andelen ökat till nästan 40 procent. Som ett led i

denna strategi ökar antalet permanenta utbildningsplatser med ca 100 000 mellan

1997 och 2003.

Utbyggnaden har haft sin tyngdpunkt mot naturvetenskap och teknik men har nu

fått en bredare inriktning. Vårdhögskoleutbildningarna får ett nytt

huvudmannaskap och byggs ut. En reformerad lärarutbildning införs.

Regeringen föreslår ökade resurser för att höja kvaliteten på grundutbildningen

inom humaniora, teologi, juridik och samhällsvetenskap. Satsningen, i form av en

 ökning av ersättningsbeloppen för helårsstudenter och helårsprestationer, ger

möjlighet till att bl.a. öka lärarstödet på dessa utbildningar. Denna reform

understöds av det förstärkta systemet för kvalitetsutvärdering av all utbildning

 vid universitet och högskolor som införs i år.

Studiestödssystemet reformeras och studiebidragets andel av studiemedlen höjs

från och med 1 juli i år från 27,8 procent till 34,5 procent av totalbeloppet.

Dessutom höjs fribeloppet och bidragsdelen blir pensionsgrundande.

Från och med 2003 införs ett nytt vuxenstudiestöd som ersätter det särskilda

utbildningsbidraget. Det nya stödet riktas till personer som är eller riskerar

att bli arbetslösa samt till vissa funktionshindrade.

Sverige använder sammantaget närmare fyra procent av BNP till forskning och

utveckling (FoU). Det är mer än något annat land i världen. Staten har ett

särskilt ansvar för att garantera forskningens frihet och att stödja vital

grundforskning och forskarutbildning. Regeringen har tidigare aviserat höjningar

 av de statliga anslagen till grundforskning och forskarutbildning med ca 1,3

miljarder kronor under perioden 2000 till 2003. Forskarutbildningen är

strategiskt viktig eftersom behovet av forskarutbildade ökar både inom högskolan

 och i det övriga samhället. Extra resurser tillförs för forskning om biologisk

mångfald och ekologiskt hållbar utveckling.

1.6.4 De äldre

Sverige skall vara ett land som kännetecknas av solidaritet mellan olika

individer, grupper och generationer. De sämst ställda pensionärernas ekonomi

måste förbättras ytterligare. Regeringen föreslår en fortsatt uppjustering av

bostadstillägget till pensionärer.

För att ge de personer som behöver äldreomsorg pengar över när avgifterna är

betalda föreslår regeringen att ett förbehållsbelopp införs i äldreomsorgen.

Detta förbehållsbelopp kommer att vara den lägsta summa som pensionären ska ha

kvar att leva på när äldreomsorgsavgiften är betald.

Äldre invandrare som ej uppfyller bosättningskravet för oavkortad folkpension är

 idag i stor utsträckning hänvisade till socialbidrag. Regeringen föreslår

därför att ett nytt stöd införs för denna grupp, ett så kallat

äldreförsörjningsstöd.

Tandvårdsstödet har i år förstärkts med 100 miljoner kronor för att förbättra

skyddet mot höga behandlingskostnader, särskilt för äldre patienter. Årets

resursförstärkning är emellertid inte tillräcklig, därför höjs tandvårdsstödet

med ytterligare 300 miljoner kronor nästa år och med ytterligare 300 miljoner

kronor 2003. Den samlade nivåhöjningen av tandvårdsstödet uppgår då till 700

miljoner kronor.

1.6.5 Den generella välfärden

Målet för den generella välfärdspolitiken är rättvisa och jämlika livsvillkor

för kvinnor och män. Den generella välfärden minskar klyftor och gränser mellan

olika samhällsgrupper och fungerar som en sammanhållande kraft.

Social- och arbetsmarknadsförsäkringarna ger trygghet mot inkomstbortfall vid

sjukdom, arbetsskada etc. Försäkringarnas koppling till förvärvsarbete skapar

drivkrafter till arbete och främjar ett högt arbetskraftsdeltagande.

Den goda ekonomiska utvecklingen och den låga inflationen har medfört att

reallönerna har ökat kraftigt under slutet av 1990-talet och början av

2000-talet. Som en följd av detta har antalet personer som får ersättning med 80

 procent av inkomstbortfallet i sjuk- och föräldraförsäkringarna minskat. I år

beräknas ca 36 procent av de heltidsarbetande ha inkomster över 7,5 basbelopp.

Det är angeläget att bevara och utveckla den generella välfärden. Regeringen

avser därför att se över ersättningsnivåerna i försäkringssystemen och återkomma

 till frågan i budgetpropositionen för 2002.

Regeringen avser att höja den högsta dagpenningen i a-kassan med 100 kronor

under de första hundra dagarna från och med den 1 juli i år. Samtidigt kommer

golvet i a-kassan att höjas från 240 kronor till 270 kronor. Nästa år skall

ersättningen i a-kassan höjas ytterligare, under förutsättning att det

statsfinansiella läget så tillåter. Regeringen avser att följa upp och utvärdera

 effekterna av förslagen i prop. 1999/2000:139 inför en eventuell förändring.

Arbetslöshetsförsäkringar skiljer sig från de andra försäkringarna genom dess

unika roll som en omställningsförsäkring mellan två arbeten.

De senaste åren har antalet sjukskrivningar ökat dramatiskt. Ökningen är

särskilt stor bland kvinnor i offentlig sektor. I december 2000 tillsatte

regeringen en särskild utredare för uppgiften att utarbeta en handlingsplan för

ökad hälsa i arbetslivet. Den särskilda utredaren har hittills pekat på ett

antal olika insatser som enligt honom kan bidra till att såväl det förebyggande

arbetet mot ohälsan som rehabiliteringen av de långtidssjuka effektiviseras.

Enligt utredaren bör bl.a. en förlängd sjuklöneperiod samt en förstärkt

ställning för företagshälsovården prövas.

Regeringen avser att tillsammans med arbetsmarknadens parter finna vägar som

underlättar både förebyggande av skador och sjukdomar i arbetet och

rehabilitering av de långtidssjuka. Dessutom bör vikten av ett ökat

arbetsgivaransvar lyftas fram i syfte att minska antalet sjukskrivna och

därigenom minska kostnaderna.

För att de långtidssjuka skall kunna få en rimlig möjlighet till återgång till

arbete krävs särskilda insatser. Således avser regeringen att i samarbete med de

 offentliga arbetsgivarna genomföra försök att förbättra det förebyggande

arbetsmiljöarbetet och minska sjukfrånvaron och öka återgången till arbete.

Vidare avser regeringen att föreslå att 100 miljoner kronor avsätts för att

motverka långtidssjukskrivningar.

En annan viktig arbetslivsreform rör arbetsskadeförsäkringen. Regeringen

föreslår att arbetsskadeförsäkringen tillförs en halv miljard kronor 2002 och en

 miljard kronor per år fr.o.m. 2003. Reformen tar sikte på att bl.a. förändra

bevisreglerna för att få arbetsskadeersättning.

Det finns en omfattande kritik mot dagens bevisregler med innebörden att det är

svårt att bevisa att en viss sjukdom eller skada är arbetsskada i det

individuella fallet. Bland annat tyder en del på att kvinnor har det svårare än

män att få arbetsskador godkända. Regeringen avser att återkomma till riksdagen

med förslag om reformering.

Sverige skall vara ett land med låg brottslighet. Orsakerna till brott måste

bekämpas genom investeringar i bra social och ekonomisk välfärd och goda

möjligheter till utbildning och utveckling för alla människor. Samtidigt måste

befintlig brottslighet bekämpas med kraft. Alla har rätt att känna trygghet mot

brott.

Polis och rättsväsende ska ha rimliga resurser för att kunna sköta sitt uppdrag.

 Den kraftiga ökningen av resurserna till rättsväsendet fortsätter därför.

Enligt tidigare beslut och nu föreslagna åtgärder tillförs rättsväsendet 2,3

miljarder kronor under en treårsperiod. Även skatte- och tullväsendet föreslås

tillföras ökade medel.

1.6.6 En politik för boende

Bostaden är en viktig del av välfärden. Kärnan i den sociala bostadspolitiken är

 att alla skall ha rätt till en god bostad till ett rimligt pris, med modern

utrustning och av den storlek som motsvarar familjens behov.

För att klara en god tillväxt, undvika flaskhalsar och för att tillfredsställa

ett ökat behov av bostäder behöver bostadsbyggandet i områden med bostadsbrist

öka. Särskilt gäller det hyresbostäder till rimliga kostnader.

Regeringen föreslår därför ett tidsbegränsat investeringsbidrag på 2,5 miljarder

 kronor under fem år. Syftet är att uppnå en ökad produktion av främst små och

medelstora hyresbostäder som kan efterfrågas av ungdomar och mindre hushåll. Vid

 utformningen av bidraget bör beaktas önskemålen om skälig produktionskostnad

och skälig boendekostnad samt att lägenheterna förmedlas i samarbete med

kommunerna. Det är viktigt att ekologiska aspekter beaktas.

Regeringen föreslår att nuvarande anslag för radonsanering ökas med 13 miljoner

kronor 2002 och 26 miljoner kronor per år fr.o.m. 2003.

1.6.7 Internationell solidaritet

Regeringen har ambitionen att Sverige åter skall uppnå enprocentsmålet för

biståndet när de statsfinansiella förutsättningarna för detta föreligger.

I år ökar biståndet med 1,6 miljarder kronor. Nästa år höjs biståndet med

ytterligare 0,7 miljarder kronor. År 2002 ökar biståndets andel av

bruttonationalinkomster (BNI) från 0,73 procent till 0,74 procent. 2003 ökar

andelen ytterligare till 0,81 procent.

Tabell 1.12 Biståndet

Miljarder kronor

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

Procent av BNI

0,7

0,7

0,705

0,72

0,73

0,74

0,81

0,861

Biståndsramen

12

12

13

14

16

17

19

21

1 Därutöver tillförs 200 miljoner kronor.

Regeringen föreslår nu att biståndet år 2004 skall höjas till 0,86 procent av

BNI, därutöver tillförs biståndet 200 miljoner kronor. Därmed tas ännu ett

betydande steg mot enprocentsmålet.

Regeringen föreslår även att samarbetsprogrammet med Central- och Östeuropa

permanentas från 2004 på en nivå om 400 miljoner kronor per år. Samarbetet med

Central- och Östeuropa har pågått sedan 1989 i form av treåriga tidsbegränsade

program och har varit framgångsrikt.

1.7 Rättvisa skatter

Skatternas främsta syfte är att finansiera välfärden. För att kunna erbjuda alla

 en bra skola, vård och omsorg måste skatterna vara relativt höga. Ytterst är

det medborgarnas vilja att betala för en gemensam välfärd som bestämmer

skattenivån.

Ett välfärdssamhälle är inte starkare än den grund det står på i form av

skattefinansiering. Utvecklingen under början av 1990-talet visar tydligt

effekten av vad ofinansierade skattesänkningar och utgiftsökningar medför.

Utformningen av skattesystemet har stor betydelse. Ur rättvisesynpunkt är det

rimligt att den som har större inkomster också bidrar med en högre andel av sin

inkomst i skatt. Skatt efter bärkraft är en grundläggande princip i ett

välfärdssamhälle. Skattepolitiken är rätt använd ett viktigt verktyg för att

minska klassklyftorna i samhället.

Skattepolitiken kan också användas som styrmedel. Gröna skatter på till exempel

energi kan snabba på omställningen av Sverige till ett ekologiskt hållbart

samhälle.

Därutöver måste skattesystemet kontinuerligt analyseras och utvärderas utifrån

hur skatterna i kombination med offentliga trygghetssystem påverkar människors

olika val i livet. När vi går emot en utveckling där allt färre i aktiv ålder

ska försörja allt fler pensionärer är det till exempel viktigt att analysera hur

 människors vilja att arbeta, spara och utbilda sig påverkas av skatter och

bidrag.

Internationaliseringens betydelse

Den fortgående internationaliseringen ställer det svenska skattesystemet inför

betydande utmaningar. Kunskaperna om hur de svenska skattebaserna påverkas av en

 alltmer internationaliserad omvärld är dock låga och behöver förbättras.

Regeringen har därför tillsatt en utredning för att analysera

internationaliseringens betydelse för olika skattebaser.

Därutöver är det viktigt att ta politiska initiativ till samarbete mellan länder

 för att undvika skadlig skattekonkurrens. Av denna anledning bedriver

regeringen ett aktivt arbete i bl.a. EU. I november uppnåddes en första

överenskommelse om en gemensam syn på beskattningen av sparande. Den innebär att

 alla medlemsländer antingen ska ta ut källskatt eller lämna upplysningar om

EU-medborgares banktillgodohavanden från 2003. Under Sveriges ordförandeskap har

 EU påbörjat förhandlingar med andra länder utanför EU för att undvika

skatteflykt.

Denna överenskommelse visar att det är möjligt att samarbeta politiskt mellan

länder för att lösa en del av de utmaningar som internationaliseringen medför.

Sänkta skatter för låg- och medelinkomsttagare

Under mandatperioden har regeringen inlett en inkomstskattereform, som syftar

till att sänka skatterna för framförallt låg- och medelinkomsttagare. Denna

reform har möjliggjorts tack vare en god ekonomisk utveckling där arbetslösheten

 har pressats tillbaka.

Två steg av inkomstskattereformen har nu genomförts genom att en skattereduktion

 har införts som kompenserar för 50 procent av egenavgifterna. Förutom att öka

köpkraften för medborgarna bidrar denna reform till att minska

marginaleffekterna och därmed stimulera till ett ökat utbud av arbete. Dessutom

har den bra fördelningspolitisk profil då egenavgifterna utgör en tyngre börda

för låg- och medelinkomsttagarna.

Regeringen avser att i budgetpropositionen hösten 2001 göra en bedömning av det

samhällsekonomiska utrymmet för sänkta skatter på förvärvsinkomster för 2002 och

 framåt.

Fastighetstaxering

Fastighetsskatten är en del av kapitalbeskattningen och är en viktig

inkomstkälla för staten. Den beräknas i år ge intäkter på 23 miljarder kronor

som bidrar till att finansiera den offentliga välfärden.

Fastighetsbeskattningens utformning har analyserats av

Fastighetsbeskattningskommittén. Kommitténs slutbetänkande har remissbehandlats

och regeringen fortsätter beredningen av de olika förslagen.

Uttaget av fastighetsskatt har genom en rad beslut de senaste åren begränsats.

Taxeringsvärdena har i princip varit oförändrade sedan 1997. Dessutom sänktes

skattesatsen 1998 från 1,7 till 1,5 procent. För bostadshyreshusen har

skattesatsen sänkts ytterligare till 1,2 procent under 2000.

De senaste åren har priserna på villor och andra bostäder ökat kraftigt på många

 håll i Sverige. I år kommer taxeringsvärdena till följd av detta att stiga

kraftigt i de områden där huspriserna har stigit som mest. För att minska

effekterna av de höga taxeringsvärdena har riksdagen beslutat om att sänka

skatten på småhus från 1,5 till 1,2 procent och skatten på hyreshus från 1,2

till 0,7 procent. De minskade skattesatserna medför att statens inkomster av

fastighetsskatten 2001 förblir på 2000 års nivå.

Resultatet blir att ungefär hälften av svenskarna får lägre skatt på sitt boende

 medan den andra hälften får höjd skatt. Den största skattehöjningen sker i

tillväxtregioner medan den största skattesänkningen sker i glesbygdsregioner.

För att undvika att personer med låg inkomst som bor i attraktiva områden skall

drabbas har regeringen aviserat en begränsningsregel. Förslaget är för

närvarande på remiss. Det innebär att hushåll i normala inkomstlägen inte skall

behöva betala mer än 5 procent av sin inkomst i fastighetsskatt. Förslaget avses

 gälla retroaktivt från den 1 januari i år.

Övrigt

I budgetpropositionen för år 2001 föreslogs att beskattningen av arbetsmaskiner

skall ses över. Regeringen avser därför att låta den tidigare aviserade

utredningen om en översyn av vägtrafikbeskattningen med förtur göra en översyn

av denna fråga under 2001.

1.8 Ett ekologiskt hållbart Sverige

Sverige skall vara ett mönsterland för en ekologiskt hållbar utveckling. Målet

är ett ekologiskt hållbart Sverige. Omvandlingen av Sverige omfattar alla

politikområden. Med en framåtsyftande sysselsättnings-, skatte-, energi- och

miljöpolitik kan Sverige bli det första landet som bygger det ekologiskt

hållbara samhället.

Regeringen föreslår nu en rad åtgärder för att ytterligare öka takten i den

ekologiska omställningen:

 Regeringen kommer under våren 2001 att lämna förslag till hur de av riksdagen

föreslagna miljökvalitetsmålen skall uppnås. Med anledning av de insatser som

kommer att föreslås i propositionen förstärks miljöområdet med 1,5 miljarder

kronor 2004 genom att tidigare satsningar inom utgiftsområde 20 förlängs och nya

 resurser tillförs.

 Dessutom görs stora satsningar på marksanering och biologisk mångfald. År 2002

 tillförs ytterligare 325 miljoner kronor, 2003 275 miljoner kronor och 2004 ca

825 miljoner kronor.

 140 miljoner kronor per år avsätts under åren 2002-2003 och 160 miljoner

kronor 2004 för forskning om biologisk mångfald och ekologiskt hållbar

utveckling.

 Ett klimatinvesteringsprogram inrättas och tillförs 400 miljoner kronor 2004

för stöd till investeringar som leder till minskade koldioxidutsläpp och som

främjar energihushållning.

 En ny djurskyddsmyndighet införs. Dessutom ges centrala försöksdjursnämnden

ytterligare medel för att bevilja stöd till forskningsprojekt som främjar

utvecklingen av alternativa metoder.

 Omställningen av energisystemet intensifieras genom prioriterade satsningar på

 ny teknik, bl.a. i form av nya samverkansprogram med näringslivet avseende

vindkraft för elproduktion och biogas för fordonsdrift.

 Resurserna till biotopskydd ökas.

 Statens livsmedelsverk ges ökade resurser för en central kontroll av

genmodifierade livsmedel.

 Resurser tillförs för att främja användandet av ekologiska livsmedel.

Regeringen aviserade i regeringsförklaringen hösten 2000 att de så kallade

gödselskatterna - skatt på bekämpningsmedel och kväve i handelsgödsel - kommer

att återföras till jordbruksnäringen i lämplig form. Regeringen avser att ta upp

 ytterligare diskussioner med näringen och EU-kommissionen om hur återföringen

skall ske.

Gröna nyckeltal

Sedan 1999 års ekonomiska vårproposition redovisas gröna nyckeltal som ett

komplement till de ekonomiska nyckeltalen. Syftet med gröna nyckeltal är att

spegla den nationella utvecklingen för viktiga miljöproblem på ett enkelt och

informativt sätt.

Under senare hälften av 1990-talet har den totala energianvändningen ökat till

följd av den återhämtning och tillväxt av ekonomin som ägt rum. Till stor del

beror variationer i energianvändningen mellan enstaka år på

konjunktursvängningar samt temperaturskillnader och andra väderleksvariationer.

Över tiden har det skett en successiv energieffektivisering uttryckt i termer av

 energianvändning relaterad till BNP.

Till följd av energieffektivisering, strukturomvandling inom industrin, ökad

användning av förnybar energi och utbyggnad av kärnkraften minskade

koldioxidutsläppen under 1980-talet. Under 1990-talet har utsläppen ökat något

bl.a. beroende på ökade transporter. Räknat per invånare har Sverige alltjämt

bland de lägsta koldioxidutsläppen inom OECD.

Under hösten 2001 planerar regeringen att lägga en klimatproposition med bl.a.

nya mål för de klimatpåverkande utsläppen. Vid slutet av 1990-talet låg

utsläppen, inklusive bunkring för internationell luft- och sjöfart, över 1990

års nivå. Skillnaden är dock mindre om utsläppen räknas exklusive bunkring.

Sedan 1980 har utsläppen av svaveldioxid minskat kraftigt. Riksdagens mål om en

80-procentig minskning mellan 1980 och 2000 ser därmed ut att nås med god

marginal. Utsläppen av kväveoxider har också minskat under 1980- och 1990-talen,

 dock inte i samma omfattning. De främsta orsakerna till minskningen av de

försurande utsläppen är bättre reningsteknik, ökad energihushållning, minskat

svavelinnehåll i olja och övergång från olja till el. Nya mål för de försurande

utsläppen håller på att tas fram för perioden fram till år 2010 i samband med

regeringens miljömålsproposition. Till följd av redan fattade beslut bedöms de

svenska försurande utsläppen fortsätta att minska.

Tabell 1.13 Gröna nyckeltal

Energianvändning (TWh respektive Wh/kr)

1980

1985

1990

1995

1999

Total användning1

439

443

437

469

475

Energieffektivitet2

327

301

263

274

249

Utsläpp till luft (tusentals ton)3

1980

1985

1990

1995

1999*

Klimatpåverkan

Koldioxid

82 438

67 587

59 650

63 475

63 560

Försurning

Svaveldioxid

508

266

136

94

80

Kväveoxider

448

426

388

354

302

Belastning på haven (tusentals ton)4

1987

1990

1992

1995

1998

Övergödning

Fosfor

5,8

4,6

4,2

4,8

4,9

Kväve

148,2

122,9

132,5

134,5

152,6

Påverkan på luftkvalitet (mikrogram per kubikmeter)

1992/93

1994/95

1996/97

1998/99

1999/00

Bensen5

4,3-10,4

2,4-6,2

1,9-5,1

1,9-4,9

1,4-3,5

1 Total energianvändning exklusive energiomvandlingsförluster i kärnkraftverk.

2 Energieffektiviteten mäts som total energianvändning i relation till BNP i

fasta priser.

3 Inkluderar bunkring för internationell luft- och sjöfart, skiljer sig därför

något i förhållande till redovisningen inom ramen för den internationella

klimatkonventionen och konventionen om långväga gränsöverskridande

luftföroreningar.

4 Data tas fram vartannat år, vilket innebär att data för 1999 inte finns.

5 Bensenhalt i luften, vinterhalvårsmedelvärden i olika tätorter (11, 24, 25,

31, resp. 39 orter).

* Uppgifterna är inte jämförbara med tidigare år p.g.a. en översyn av

beräkningsmetodiken. Beräkningar av utsläpp med den nya metodiken för åren

1990-1998 pågår och kommer att redovisas senare under våren 2001.

Källor: Statens energimyndighet, Naturvårdsverket och Statistiska centralbyrån

Under år 2000 har beräkningsmetodiken för utsläpp till luft setts över.

Översynen innebar att värden har justerats och på grund av detta kan inte

direkta jämförelser göras mellan 1999 och tidigare år. Beräkningar av utsläpp

1990 till 1998 med den nya metodiken pågår och kommer att offentliggöras under

våren 2001.

Fram till mitten av 1990-talet minskade belastningen på haven av fosfor och

kväve. Den totala belastningen har därefter ökat något, trots att utsläppen från

 punktkällor har fortsatt att minska. Detta förklaras huvudsakligen av ökad

nederbörd. Några nya uppgifter för belastningen på haven av fosfor och kväve

finns inte att tillgå för 1999, då statistiken endast tas fram vartannat år.

Under 1990-talet har luftkvaliteten i tätorter förbättrats markant. Den

genomsnittliga bensenhalten 1999/00 har mer än halverats jämfört med 1992/93 års

 nivå. Under vinterhalvåret ligger den dock fortfarande över lågrisknivån i alla

 tätorter där mätningar genomförs.

Regeringen avser under 2001 lämna förslag till delmål och åtgärder för att uppnå

 de femton fastställda miljökvalitetsmålen. Regeringen avser att föreslå ett

uppföljningssystem där riksdagen regelbundet får en redovisning av arbetet med

att nå miljökvalitetsmålen i form av indikatorer och gröna nyckeltal.

Resurseffektiviseringsutredningen lade fram sitt betänkande vid årsskiftet (SOU

2001:2). Betänkandet remissbehandlas under våren.

Utöver det arbete på miljöområdet som äger rum inom Regeringskansliet utarbetar

Statistiska centralbyrån för närvarande ett indikatorsystem för alla dimensioner

 i begreppet hållbar utveckling. En första rapport kommer i maj 2001 och i de

fall det är möjligt kommer indikatorerna att knyta an till de svenska

miljökvalitetsmålen.

1.9 Ett Sverige för alla

Ekonomisk tillväxt är en förutsättning, men ingen garanti, för ökad rättvisa.

Tillväxten är nödvändig för att skapa utvecklingsmöjligheter och arbete. Men för

 att minska klyftorna i samhället behövs en aktiv rättvisepolitik.

Målet är att människors livsval inte skall begränsas av deras bakgrund och kön.

Fördelningspolitiken inriktas därför på att minska klyftorna och antalet

ekonomiskt marginaliserade. Alla ska ha samma rätt och möjlighet till vård,

utbildning och omsorg.

Alla former av diskriminering i samhället måste upphöra. Invandrare, flyktingar

och de som bott i Sverige i många generationer ska ges likartade livschanser.

Barnen i skolan skall ges stöd så att klass- eller etnisk bakgrund inte avgör

skolresultaten. Arbetsplatser är ett av de sammanhang som kan bidra till

förståelse, respekt och ömsesidig integration mellan människor. Därför är det

för de flesta utländska vuxna avgörande att få ett jobb.

De invandrare som kommer till Sverige måste ha möjligheter bli fullt delaktiga i

 samhället. Strukturer och system som finns inom olika samhällsområden kan

förbättras i detta syfte. Regeringen har därför tagit initiativ till ett arbete

för att öka förutsättningarna för en långsiktigt hållbar integration. Inom bl.a.

 utbildnings- och arbetsmarknadsområdet pågår nu en rad olika insatser för att

öka invandrarnas möjligheter att delta i arbetslivet som t.ex. förbättrad

introduktion och svenskundervisning, kompletteringsutbildning, validering av

utländsk yrkeskompetens m.m.

Även samverkan mellan myndigheter som har särskild betydelse för integrationen

skall förstärkas och effektiviseras.

De senaste åren av ekonomisk tillväxt har ett antal reformer genomförts syftande

 till rättvisa. Än finns dock stora utmaningar kvar. Barnfamiljer och särskilt

ensamstående föräldrar, ungdomar och invandrare har det fortfarande relativt

sett sämre ställt än i början av 90-talet. Årets vårproposition innehåller

därför ytterligare ett steg för att förbättra levnadsvillkoren för dessa

grupper.

En politik för ökad rättvisa måste vara långsiktig och aktiv. Den måste motverka

 de strukturella faktorer som gör att vissa samhällsgrupper har större tillgång

än andra till utbildning, höga inkomster och en god välfärd. Det är fortfarande

betydligt vanligare att barn till föräldrar med högre utbildning studerar

vidare, än att barn till föräldrar med lägre utbildning gör det. Regeringens

satsningar på ökat antal högskoleplatser och ett reformerat studiemedelssystem

syftar till att bryta det mönstret.

Även under saneringsåren valde regeringen att satsa resurser på att utöka

antalet utbildningsplatser i kunskapslyftet på högskolor och universitet. Nu ger

 det resultat i form av höjd allmän utbildningsnivå och stigande sysselsättning.

 Utbildning och kunskaper har blivit jämnare fördelade i Sverige. Detta är

särskilt viktigt i en tid där kravet på kunskaper och färdigheter ökar och där

den snabba teknologiska utvecklingen driver upp efterfrågan på personer med hög

utbildning.

Den ekonomiska politikens inriktning mot full sysselsättning motverkar

orättvisor och klyftor i samhället. Långtidsarbetslöshet skapar marginalisering

och maktlöshet. Ett högt ohälsotal innebär ett oacceptabelt utanförskap. När

stora grupper står utanför arbetsmarknaden under långa perioder minskar

jämlikheten. Full sysselsättning är ett av de effektivaste medlen att öka

rättvisan.

Under den senare delen av 90-talet ökade lönespridningen något, efter att ha

minskat något sedan mitten av 70-talet. Under den ekonomiska krisen i början av

90-talet marginaliserades vissa grupper, men Sverige har ändå lyckats bevara en

av de jämnaste inkomstfördelningarna bland OECD-länderna.

För att minska klyftorna i samhället måste fattigdomsfällor och utanförskap

kraftigt motarbetas. Regeringens långsiktiga strategi för att minska

marginaleffekterna gör att det lönar sig bättre att studera och arbeta. Därmed

är risken mindre för att människor fastnar i socialbidragsberoende och

långtidsarbetslöshet. I år ges barn till arbetssökande rätt till

förskoleverksamhet. Beslut har fattats om en maxtaxa i förskoleverksamheten och

skolbarnomsorgen. Samtidigt har marginalskatterna sänkts genom en höjning av den

 nedre skiktgränsen för statlig skatt och en kompensation för egenavgifterna har

 påbörjats. Ett arbete för att minska marginaleffekterna i de familjeekonomiska

stöden pågår.

I den fördelningspolitiska redogörelsen (bilaga 4) visas att den ökade

spridningen av faktorinkomster under 1990-talet har motverkats av skatters och

bidrags omfördelande effekt. Den ekonomiska utvecklingen medför dessutom

ytterligare en kraftig förbättring av de genomsnittliga inkomsterna för personer

 i förvärvsaktiva åldrar.

Marginaleffekterna minskar successivt efter 1996 men är fortfarande höga för

många hushåll. Den ekonomiska utvecklingen med minskad arbetslöshet och minskad

omfattning av socialbidrag och bostadsbidrag bidrar till lägre marginaleffekter.

 De åtgärder som vidtagits i skatte- och bidragssystemen efter år 1998 bidrar

starkt till att marginaleffekterna minskar. Den enskilda åtgärd som haft störst

betydelse är den hittills genomförda skattereduktionen för att kompensera för

löntagarnas egenavgifter.

Fördelningspolitisk analys

När alla personer delas in i 10 lika stora grupper (decilgrupper) med hänsyn

till inkomsterna kan förändringen för de med lägst standard, näst lägst standard

 och så vidare till de med högst standard visas. I decil 1 finns de med lägst

standard. I decil 10 finns de med högst standard. De reformer som införs från

årsskiftet eller som nu föreslås för kommande år har en gynnsam

fördelningspolitisk profil vilket framgår av diagram 1.5. Den sammanlagda

effekten av maxtaxan i förskoleverksamhet och skolbarnsomsorg, pappamånad,

kontaktdagar och höjd garantinivå i föräldraförsäkringen, höjt golv och tak i

arbetslöshetsförsäkringen, studiebidrag i 10 månader, äldreförsörjningsstöd för

invandrare som inte har 40 bosättningsår innan pensionering samt ökat

bostadstillägg för pensionärer är positiv för framför allt personer med låga

inkomster och medelinkomsttagare. Förslagen gynnar kvinnor mer än män.

Diagram 1.5 Förändring för inkomstgrupper till följd av ändrade regler

Procentuell förändring

Diagram 1.6 Förändringar för kvinnor och män till följd av ändrade regler

Procentuell förändring

2

Förslag till

riksdagsbeslut

2 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

såvitt avser den ekonomiska politiken och utgifts-taket

1. godkänner de allmänna riktlinjer för den ekonomiska politiken som regeringen

förordar (kapitel 1),

2. fastställer målet för det finansiella sparandet i den offentliga sektorn till

 2,0 procent av bruttonationalprodukten för år 2004 (avsnitt 4.1.3),

3. fastställer utgiftstaket för staten inklusive ålderspensionssystemet vid

sidan av statsbudgeten för år 2004 till 877 miljarder kronor (avsnitt 4.1.1),

4. godkänner den preliminära fördelningen av utgifterna på utgiftsområden för

åren 2002-2004 enligt tabell 6.5 som riktlinje för regeringens budgetarbete,

5. godkänner beräkningen av de offentliga utgifterna för åren 2002-2004 (avsnitt

 4.1.2),

6. godkänner den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som skall

innefattas i utgiftsområde 1 Rikets styrelse respektive utgiftsområde 5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan (avsnitt 6.4.2),

7. godkänner den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som skall

innefattas i utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning respektive

utgiftsområde 14 Arbetsliv (avsnitt 6.4.2),

8. godkänner den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som skall

innefattas i utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd respektive

utgiftsområde 4 Rättsväsendet (avsnitt 6.4.2),

9. godkänner den föreslagna ändringen av ändamål och verksamheter som skall

innefattas i utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård respektive

utgiftsområde 22 Kommunikationer (avsnitt 6.4.2),

10. antar regeringens förslag till lag om ändring i riksdagsordningen (avsnitt

3.1och avsnitt 6.4.2),

såvitt avser tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret 2001

11. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1996:506) om

överlåtelse av en förvaltningsuppgift till en övervakningskommitté m.m. (avsnitt

 3.2 och 8.1.17),

12. antar regeringens förslag till lag om ändring i lagen (1997:756) om

tilldelning av spårkapacitet (avsnitt 3.3 och 8.1.20),

13. bemyndigar regeringen att för budgetåret 2001 besluta om krediter för

myndigheters räntekonton i Riksgäldskontoret intill ett belopp av 16 900 000 000

 kronor (avsnitt 8.1),

14. bemyndigar regeringen att för budgetåret 2001 besluta om lån i

Riksgäldskontoret för investeringar i anläggningstillgångar som används i

statens verksamhet intill ett belopp av 20 300 000 000 kronor (avsnitt 8.1),

15. godkänner den föreslagna ändringen av reglerna för presstöd (avsnitt 8.1.1),

16. godkänner den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning uppförda ramanslaget 2:9 Bidrag till

kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken (avsnitt 8.1.2),

17. bemyndigar regeringen att överta aktierna i Vasallen AB genom utdelning

eller annat förfarande (avsnitt 8.1.2),

18. bemyndigar regeringen att avveckla Brisingen Holding AB (avsnitt 8.1.2),

19. bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter om avgifter för ansökan om

uppehålls- och arbetstillstånd enligt de riktlinjer som föreslås (avsnitt

8.1.5),

20. godkänner den förslagna användningen av det under utgiftsområde 6

Totalförsvar uppförda ramanslaget 6:4 Funktionen Civil ledning (avsnitt 8.1.6),

21. godkänner förslaget till ny investeringsplan för Kustbevakningen för

perioden 2001-2004 (avsnitt 8.1.6),

22. bemyndigar regeringen att under år 2001, såvitt avser det under

utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg uppförda ramanslaget 16:3

Statsbidrag till vårdartjänst m.m., ingå ekonomiska förpliktelser som inklusive

tidigare gjorda åtaganden innebär utgifter på högst 90 000 000 kronor efter år

2001 (avsnitt 8.1.9),

23. bemyndigar regeringen att under 2001, såvitt avser det under utgiftsområde 9

 Hälsovård, sjukvård och social omsorg uppförda ramanslaget 17:1 Stimulansbidrag

 och åtgärder inom äldrepolitiken, ingå ekonomiska förpliktelser som inklusive

tidigare gjorda åtaganden innebär utgifter på högst 60 000 000 kronor efter år

2001 (avsnitt 8.1.9),

24. godkänner den föreslagna användningen av medel i folkpensioneringsfonden

(avsnitt 8.1.10),

25. godkänner regeringens förslag i fråga om erbjudande av plats inom

aktivitetsgarantin (avsnitt 8.1.12),

26. bemyndigar regeringen att under år 2001, såvitt avser det under

utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande föreslagna

nya ramanslaget 31:12 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder, besluta

 om stöd som inklusive tidigare gjorda åtaganden innebär utgifter på högst 1 300

 000 000 kronor under åren 2002-2004 (avsnitt 8.1.16),

27. godkänner den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 19 Regional

 utjämning och utveckling uppförda ramanslaget 33:4 Ersättning för nedsättning

av socialavgifter (avsnitt 8.1.17),

28. bemyndigar regeringen att för 2001 ge Affärsverket svenska kraftnät de

finansiella befogenheter som föreslås (avsnitt 8.1.19),

29. godkänner att ansvaret för delfunktionen Landsvägstransporter i det civila

försvaret förs över från Överstyrelsen för civil beredskap till

Vägverket(8.1.20),

30. godkänner den föreslagna användningen av den av riksdagen fastställda

låneramen för Göteborgsöverenskommelsen (avsnitt 8.1.19),

31. bemyndigar regeringen att låta Vägverket ta upp lån i Riksgäldskontoret

intill ett belopp av 100 000 000 kronor för att inleda utbyggnaden av väg E6 del

 Hogdal - Nordby (avsnitt 8.1.20),

32. bemyndigar regeringen att vidta de åtgärder i fråga om aktieägartillskott

till Svensk-Danska Broförbindelser AB:s (Svedab) som föreslås (avsnitt 8.1.20),

33. godkänner den förslagna användningen av den av riksdagen för år 2001

beslutade låneramen i Riksgäldskontoret för Banverkets investeringar (avsnitt

8.1.20),

34. godkänner den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 23 Jord-

och skogsbruk, fiske med anslutande näringar uppförda ramanslaget 43:1 Statens

jordbruksverk och redovisningen av djurregisteravgifter (avsnitt 8.1.21),

35. godkänner den föreslagna användningen av det under utgiftsområde 23 Jord-

och skogsbruk, fiske med anslutande näringar uppförda ramanslaget 43:5

Arealersättningar och djurbidrag m.m.(avsnitt 8.1.21),

36. bemyndigar regeringen att under 2001 ikläda staten betalningsansvar intill

ett belopp av högst 175 000 000 000 kronor för exportkreditgarantier (avsnitt

8.122),

37. för budgetåret 2001 godkänner ändrade ramar för utgiftsområden samt anvisar

ändrade och nya anslag i enlighet med specifikation i tabell 2.1.

1.

Tabell 2.1 Specifikation av ändrade ramar för utgiftsområden samt ändrade och

nya anslag för budgetåret 2001

Tusental kronor

UTGIFTSOMRÅDE

ANSLAGS-

NUMMER

BELOPP ENLIGT STATSBUDGETEN 2001

FÖRÄNDRING AV RAM/ANSLAG

NY RAM/

NY ANSLAGSNIVÅ

1

Rikets styrelse

5 316 203

29 050

5 345 253

45:1

Sametinget, ramanslag

14 703

1 600

16 303

46:1

Allmänna val, ramanslag

25 000

1 400

26 400

46:5

Valmyndigheten, ramanslag

Nytt

3 450

3 450

90:5

Regeringskansliet m.m., ramanslag

3 269 649

22 600

3 292 249

2

Samhällsekonomi och finansförvaltning

1 307 655

3 700

1 311 355

1:6

Statistiska centralbyrån, ramanslag

376 303

3 700

380 003

2:2

Finansinspektionen, ramanslag

130 186

6 300

136 486

2:4

Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader, ramanslag

256 402

-2 300

254 102

2:7

Avgift för Stadshypotekskassans grundfond, ramanslag

9 400

-4 000

5 400

3

Skatteförvaltning och uppbörd

6 206 948

-2 700

6 204 248

3:1

Riksskatteverket, ramanslag

442 682

-3 450

439 232

3:2

Skattemyndigheterna, ramanslag

4 593 878

750

4 594 628

4

Rättsväsendet

23 973 166

773 000

24 746 166

4:1

Polisorganisationen, ramanslag

12 298 318

770 000

13 068 318

4:6

Kriminalvården, ramanslag

4 148 078

3 000

4 151 078

4:10

Brottsoffermyndigheten, ramanslag

16 852

3 000

19 852

4:11

Ersättning för skador på grund av brott, ramanslag

74 500

-3 000

71 500

5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

2 908 385

11 400

2 919 785

5:1

Utrikesförvaltningen, ramanslag

1 816 068

11 400

1 827 468

6

Totalförsvar

46 530 105

-4 000

46 526 105

6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m., ramanslag

18 266 092

703 700

18 969 792

6:2

Fredsfrämjande truppinsatser, ramanslag

1 000 762

81 000

1 081 762

6:3

Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling, ramanslag

23 314 833

-787 000

22 527 833

7:4

Statens räddningsverk: samhällets skydd mot olyckor, ramanslag

555 449

-1 700

553 749

7

Internationellt bistånd

14 966 011

-107 000

14 859 011

8:1

Biståndsverksamhet, reservationsanslag

13 603 884

-107 000

13 496 884

8

Invandrare och flyktingar

4 941 878

38 000

4 979 878

10:3

Kommunersättningar vid flyktingmottagande,

ramanslag

2 238 565

-200 000

2 038 565

12:1

Migrationsverket, ramanslag

446 031

27 000

473 031

12:2

Mottagande av asylsökande, ramanslag

1 039 335

168 000

1 207 335

12:4

Utlänningsnämnden, ramanslag

70 483

5 000

75 483

12:7

Från EU-budgeten finansierade insatser för

asylsökande, ramanslag

Nytt

38 000

38 000

9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

29 373 625

1 000

29 374 625

13:5

Hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd, ramanslag

23 407

-1 570

21 837

14:3

Bidrag till Nordiska hälsovårdshögskolan, ramanslag

16 896

1 970

18 866

14:10

Alkoholsortimentsnämnden, ramanslag

401

-400

1

UTGIFTSOMRÅDE

ANSLAGS-

NUMMER

BELOPP ENLIGT STATSBUDGETEN 2001

FÖRÄNDRING AV RAM/ANSLAG

NY RAM/

NY ANSLAGSNIVÅ

10

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

101 949 802

3 100 000

105 049 802

19:1

Sjukpenning och rehabilitering m.m., ramanslag

38 425 000

3 000 000

41 425 000

19:8

Allmänna försäkringskassor, ramanslag

5 049 296

100 000

5 149 296

11

Ekonomisk trygghet vid ålderdom

33 779 600

30 000

33 809 600

20:2

Efterlevandepensioner till vuxna, ramanslag

13 141 000

30 000

13 171 000

20:3

Bostadstillägg till pensionärer, ramanslag

10 264 000

-120 000

10 144 000

20:4

Delpension, ramanslag

177 600

120 000

297 600

13

Arbetsmarknad

63 030 635

-818 632

62 212 003

22:2

Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd, ramanslag

38 962 000

-474 864

38 487 136

22:3

Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga

kostnader, ramanslag

5 761 086

-343 768

5 417 318

14

Arbetsliv

8 541 971

-19 000

8 522 971

1:2

Statliga tjänstepensioner m.m., ramanslag

7 500 000

-19 000

7 481 000

16

Utbildning och universitetsforskning

34 845 518

-150 000

34 695 518

25:5

Statens institut för handikappfrågor i skolan, ramanslag

125 292

88 656

213 948

25:7

Specialskolemyndigheten och resurscenter, ramanslag

411 774

-73 656

338 118

25:8

Särskilda insatser på skolområdet, ramanslag

278 526

-15 000

263 526

25:10

Maxtaxa i barnomsorgen m.m.

150 000

-150 000

0

25:70

Särskilda utgifter inom universitet och högskolor m.m., ramanslag

362 066

-20 000

342 066

25:76

Centrala studiestödsnämnden, ramanslag

351 995

17 500

369 495

25:77

Överklagandemyndigheten, ramanslag

5 000

2 500

7 500

17

Kultur, medier, trossamfund och fritid

7 806 918

16 766

7 823 684

28:2

Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt

kulturarbete och samarbete, ramanslag

224 463

18 916

243 379

28:14

Bidrag till Svenska språknämnden och Sverigefinska språknämnden, obetecknat

anslag

4 569

176

4 745

28:19

Bidrag till bild- och formområdet, ramanslag

29 234

74

29 308

28:29

Centrala museer: Stiftelser, obetecknat anslag

192 919

-514

192 405

28:31

Bidrag till vissa museer, obetecknat anslag

30 500

264

30 764

28:38

Stöd till trossamfund, ramanslag

50 750

-2 150

48 600

30:1

Stöd till idrotten, ramanslag

457 240

-400

456 840

30:4

Stöd till friluftsorganisationer, obetecknat anslag

13 000

400

13 400

18

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

1 634 740

-513 000

1 121 740

21:1

Bostadsbidrag, ramanslag

4 760 000

-500 000

4 260 000

31:5

Bidrag till fonden för fukt- och mögelskador, ramanslag

50 000

-10 000

40 000

31:12

Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder, ramanslag

Nytt

1 000

1 000

34:1

Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet, ramanslag

1 364 500

-4 000

1 360 500

20

Allmän miljö- och naturvård

2 200 522

4 000

2 204 522

34:1

Naturvårdsverket, ramanslag

303 138

4 000

307 138

UTGIFTSOMRÅDE

ANSLAGS-

NUMMER

BELOPP ENLIGT STATSBUDGETEN 2001

FÖRÄNDRING AV RAM/ANSLAG

NY RAM/

NY ANSLAGSNIVÅ

22

Kommunikationer

24 690 313

-10 000

24 680 313

34:1

Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut m.m., ramanslag

203 077

20 000

223 077

36:1

Vägverket: Administration, ramanslag

1 044 730

-257 600

787 130

36:2

Väghållning och statsbidrag, ramanslag

13 662 925

230 000

13 892 925

36:3

Banverket: Administration, ramanslag

749 849

-2 400

747 449

36:8

Bidrag till sjöfarten, ramanslag

409 000

105 000

514 000

36:10

Ersättning till Statens järnvägar i samband med utdelning från AB Swedcarrier,

ramanslag

140 000

-90 000

50 000

36:12

Rikstrafiken: Trafikupphandling, ramanslag

790 000

-15 000

775 000

23

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

13 677 015

-10 500

13 666 515

25:1

Sveriges lantbruksuniversitet, ramanslag

1 199 121

1 000

1 200 121

26:1

Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning och

kollektiv forskning, ramanslag

240 263

-6 000

234 263

42:1

Statens veterinärmedicinska anstalt, ramanslag

93 706

5 000

98 706

43:1

Statens jordbruksverk, ramanslag

300 456

-3 400

297 056

43:7

Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m., ramanslag

79 700

-2 100

77 600

43:16

Åtgärder inom livsmedelsområdet, ramanslag

25 000

-3 000

22 000

44:4

Stöd till jordbrukets rationalisering m.m., ramanslag

20 000

-2 000

18 000

24

Näringsliv

3 517 539

-56 240

3 461 299

26:2

Verket för innovationssystem: Forskning och utveckling, ramanslag

1 005 949

-89 960

915 989

38:1

Myndigheten för företagsutveckling: Förvaltningskostnader, ramanslag

183 537

20 000

203 537

38:6

Sveriges geologiska undersökning: Geovetenskaplig forskning, ramanslag

4 924

4 000

8 924

38:10

Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll: Bidrag till riksmätplatser,

ramanslag

13 947

2 700

16 647

38:12

Bidrag till standardisering, provnings och mätteknisk FoU m.m., ramanslag

80 388

-1 000

79 388

38:14

Rymdverksamhet, ramanslag

535 809

-1 700

534 109

39:3

Exportfrämjande verksamhet, ramanslag

173 656

-5 000

168 656

39:5

Investeringsfrämjande, ramanslag

51 357

14 720

66 077

40:1

Marknadsdomstolen, ramanslag

5 112

500

5 612

40:2

Konsumentverket, ramanslag

92 972

-2 000

90 972

40:3

Allmänna reklamationsnämnden, ramanslag

16 691

1 500

18 191

25

Allmänna bidrag till kommuner

99 362 633

140 280

99 502 913

91:1

Generellt statsbidrag till kommuner och landsting, ramanslag

78 105 500

150 000

78 255 500

91:2

Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting,

reservationsanslag

2 066 200

-9 720

2 056 480

Summa anslagsförändring på tilläggsbudget

2 455 124

3

Lagförslag

3 Lagförslag

Regeringen har följande förslag till lagtext.

3.1 Förslag till lag om ändring av riksdagsordningen

Härigenom föreskrivs att tilläggsbestämmelserna 4.6.1-4.6.4, 4.6.6, 4.6.12,

4.6.13, 4.6.15 och 5.12.1 riksdagsordningen1 skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4.6.12

Konstitutionsutskottet skall, utöver sina uppgifter enligt 4 §, bereda ärenden

om lagstiftning i konstitutionella och allmänt förvaltningsrättsliga ämnen,

ärenden om press- eller partistöd, lagstiftning om radio, television och film

liksom andra ärenden som angår yttrandefrihet, opinionsbildning och

religionsfrihet, övriga ärenden om riksdagen, Riksdagens ombudsman och

riksdagens myndigheter utom Riksbanken och Riksdagens revisorer, ärenden om

medgivande från riksdagen att väcka talan mot riksdagsledamot eller att ingripa

i hans personliga frihet samt ärenden av allmän betydelse för den kommunala

självstyrelsen.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 1. Rikets styrelse tillhör

konstitutionsutskottets beredning.

Konstitutionsutskottet skall, utöver sina uppgifter enligt 4 §, bereda ärenden

om lagstiftning i konstitutionella och allmänt förvaltningsrättsliga ämnen,

ärenden om press- eller partistöd, lagstiftning om radio, television och film

liksom andra ärenden som angår yttrandefrihet, opinionsbildning och

religionsfrihet, övriga ärenden om riksdagen, Riksdagens ombudsman och

riksdagens myndigheter utom Riksbanken och Riksdagens revisorer, ärenden om

medgivande från riksdagen att väcka talan mot riksdagsledamot eller att ingripa

i hans personliga frihet, ärenden om Sveriges representation i utlandet samt

ärenden av allmän betydelse för den kommunala självstyrelsen.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 1. Rikets styrelse tillhör

konstitutionsutskottets beredning.

4.6.23

Finansutskottet skall, utöver sina uppgifter enligt 5 § första stycket, bereda

ärenden om penning-, kre-dit-, valuta- och statsskuldspolitiken, kredit och

fondväsendet, det affärsmässiga försäkringsväsendet samt Riksdagens revisorer.

Det skall vidare bereda ärenden av allmän betydelse för den kommunala ekonomin

samt ärenden om statlig statistik, redovisning, revision och rationalisering, om

 statens egendom och upphandling i allmänhet och förvaltningsekonomiska ärenden

i övrigt som icke rör enbart visst ämnesområde. Utskottet skall även bereda

budgettekniska ärenden, granska beräkning av statens inkomster samt sammanställa

 statsbudgeten.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 2. Samhällsekonomi och finansförvaltning,

 25. Allmänna bidrag till kommuner, 26. Statsskuldräntor m.m. samt 27. Avgiften

till Europeiska gemenskaperna tillhör finansutskottets beredning.

Finansutskottet skall, utöver sina uppgifter enligt 5 § första stycket, bereda

ärenden om penning-, kre-dit-, valuta- och statsskuldspolitiken, kredit och

fondväsendet, det affärsmässiga försäkringsväsendet, samt Riksdagens revisorer.

Det skall vidare bereda ärenden av allmän betydelse för den kommunala ekonomin

samt ärenden om statlig personalpolitik, statlig statistik, redovisning,

revision och rationalisering, om statens egendom och upphandling i allmänhet och

 förvaltningsekonomiska ärenden i övrigt som icke rör enbart visst ämnesområde.

Utskottet skall även bereda budgettekniska ärenden, granska beräkning av statens

 inkomster samt sammanställa statsbudgeten.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 2. Samhällsekonomi och finansförvaltning,

 25. Allmänna bidrag till kommuner, 26. Statsskuldräntor m.m. samt 27. Avgiften

till Europeiska gemenskaperna tillhör finansutskottets beredning.

4.6.34

Skatteutskottet skall, utöver sina uppgifter enligt 5 § andra stycket, bereda

ärenden om taxering, uppbörd och folkbokföring.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 3. Skatteförvaltning och uppbörd tillhör

skatteutskottets beredning.

Skatteutskottet skall, utöver sina uppgifter enligt 5 § andra stycket, bereda

ärenden om taxering, uppbörd och folkbokföring samt ärenden som rör

exekutionssväsendet.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 3. Skatt, tull och exekution tillhör

skatteutskottets beredning.

4.6.45

Justitieutskottet skall bereda ärenden som rör domstolarna, arrendenämnderna och

 hyresnämnderna, åklagarväsendet, polisväsendet, utsökningsväsendet,

rättsmedicinen och kriminalvården samt ärenden rörande brottsbalken,

rättegångsbalken och lagar som ersätter eller har nära samband med föreskrifter

i dessa balkar.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 4. Rättsväsendet tillhör justitieutskottets

 beredning.

Justitieutskottet skall bereda ärenden som rör domstolarna, arrendenämnderna och

 hyresnämnderna, åklagarväsendet, polisväsendet, rättsmedicinen och

kriminalvården samt ärenden rörande brottsbalken, rättegångsbalken och lagar som

 ersätter eller har nära samband med föreskrifter i dessa balkar.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 4. Rättsväsendet tillhör justitieutskottets

 beredning.

4.6.66

Utrikesutskottet skall bereda ärenden om rikets förhållande till och

överenskommelser med andra stater och mellanfolkliga organisationer, Sveriges

representation i utlandet och bistånd till annat lands utveckling samt ärenden i

 övrigt om utrikes handel och internationellt ekonomiskt samarbete, allt i den

mån ärendena icke tillhör annat utskotts beredning.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 5. Utrikesförvaltning och internationell

samverkan samt 7. Internationellt bistånd tillhör utrikesutskottets beredning.

Utrikesutskottet skall bereda ärenden om rikets förhållande till och

överenskommelser med andra stater och mellanfolkliga organisationer, bistånd

till annat lands utveckling samt ärenden i övrigt om utrikes handel och

internationellt ekonomiskt samarbete, allt i den mån ärendena icke tillhör annat

 utskotts beredning.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 5. Internationell samverkan och 7.

Internationellt bistånd tillhör utrikesutskottets beredning.

4.6.127

Trafikutskottet skall bereda ärenden om järnvägar, post, telegraf, telefon,

vägar, vägtrafik, sjöfart, luftfart och väderlekstjänst.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 22. Kommunikationer tillhör

trafikutskottets beredning.

Trafikutskottet skall bereda ärenden om järnvägar, post, telegraf, telefon,

vägar, vägtrafik, sjöfart och luftfart.

Ärenden om anslag inom utgiftsområde 22. Kommunikationer tillhör

trafikutskottets beredning.

4.6.138

Miljö- och jordbruksutskottet skall bereda ärenden om jordbruk, skogsbruk,

trädgårdsnäring, jakt och fiske. Det skall även bereda ärenden om kärnsäkerhet,

naturvård samt ärenden om miljövård i övrigt som icke tillhör annat utskotts

beredning.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 20. Allmän miljö- och naturvård samt 23.

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar tillhör miljö- och

jordbruksutskottets beredning.

Miljö- och jordbruksutskottet skall bereda ärenden om jordbruk, skogsbruk,

trädgårdsnäring, jakt och fiske samt värderlekstjänst. Det skall även bereda

ärenden om kärnsäkerhet, naturvård samt ärenden om miljövård i övrigt som icke

tillhör annat utskotts beredning.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 20. Allmän miljö- och naturvård samt 23.

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar tillhör miljö- och

jordbruksutskottets beredning.

4.6.159

Arbetsmarknadsutskottet skall bereda ärenden om arbetsmarknadspolitik,

arbetsrätt, arbetstid, semester, arbetsmiljö, statlig personalpolitik samt

jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 13. Arbetsmarknad och 14. Arbetsliv

tillhör arbetsmarknadsutskottets beredning.

Arbetsmarknadsutskottet skall bereda ärenden om arbetsmarknadspolitik,

arbetsrätt, arbetstid, semester, arbetsmiljö samt jämställdhet mellan kvinnor

och män i arbetslivet.

Ärenden om anslag inom utgiftsområdena 13. Arbetsmarknad och 14. Arbetsliv

tillhör arbetsmarknadsutskottets beredning.

5.12.110

Statsutgifterna skall hänföras till följande utgiftsområden: 1. Rikets styrelse,

 2. Samhällsekonomi och finansförvaltning, 3. Skatteförvaltning och uppbörd, 4.

Rättsväsendet, 5. Utrikesförvaltning och internationell samverkan, 6.

Totalförsvar, 7. Internationellt bistånd, 8. Invandrare och flyktingar, 9.

Hälsovård, sjukvård och social omsorg, 10. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och

handikapp, 11. Ekonomisk trygghet vid ålderdom, 12. Ekonomisk trygghet för

familjer och barn, 13. Arbetsmarknad, 14. Arbetsliv, 15. Studiestöd, 16.

Utbildning och universitetsforskning, 17. Kultur, medier, trossamfund och

fritid, 18. Samhällsplanering bostadsförsörjning och byggande, 19. Regional

utjämning och utveckling, 20. Allmän miljö- och naturvård, 21. Energi, 22.

Kommunikationer, 23. Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar, 24.

Näringsliv, 25. Allmänna bidrag till kommuner, 26. Statsskuldräntor m.m. och 27.

 Avgiften till Europeiska gemenskaperna.

Statsutgifterna skall hänföras till följande utgiftsområden: 1. Rikets styrelse,

 2. Samhällsekonomi och finansförvaltning, 3. Skatt, tull och exekution, 4.

Rättsväsendet, 5. Internationell samverkan, 6. Totalförsvar, 7. Internationellt

bistånd, 8. Invandrare och flyktingar, 9. Hälsovård, sjukvård och social omsorg,

 10. Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp, 11. Ekonomisk trygghet vid

ålderdom, 12. Ekonomisk trygghet för familjer och barn, 13. Arbetsmarknad, 14.

Arbetsliv, 15. Studiestöd, 16. Utbildning och universitetsforskning, 17. Kultur,

 medier, trossamfund och fritid, 18. Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

byggande, 19. Regional utjämning och utveckling, 20. Allmän miljö- och

naturvård, 21. Energi, 22. Kommunikationer, 23. Jord- och skogsbruk, fiske med

anslutande näringar, 24. Näringsliv, 25. Allmänna bidrag till kommuner, 26.

Statsskuldräntor m.m. och 27. Avgiften till Europeiska gemenskaperna.

Denna lag träder i kraft den 1 september 2001 och tillämpas första gången i

fråga om statsbudgeten för år 2002.

3.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1996:506) om överlåtelse av en

förvaltningsuppgift till en övervakningskommitté m.m.

Härigenom föreskrivs att lagen (1996:506) om överlåtelse av en

förvaltningsuppgift till en övervakningskommitté m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Regeringen får överlåta till en övervakningskommitté att fullgöra

förvaltningsuppgifter i den omfattning som framgår av ett fastställt samlat

programdokument eller ett fastställt operativt program. Uppgifter som får

överlåtas får innefatta myndighetsutövning.

Övervakningskommittéerna skall vara inrättade i enlighet med artikel 25 i rådets

 förordning (EEG) nr 4253/88 av den 1 december 1988 om tillämpningsföreskrifter

för förordningen (EEG) nr 2052/88 vad gäller samordningen av de olika

strukturfondernas verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska

investeringsbanken och andra befintliga finansieringsorgans verksamhet.

Överlåtelse enligt första stycket får även ske till en interregional

beslutsgrupp, vilken inrättats för genomförande av ett operationellt program för

 att öka gränsregionalt samarbete.

Regeringen får överlåta till en övervakningskommitté att fullgöra

förvaltningsuppgifter i den omfattning som framgår av ett fastställt samlat

programdokument, ett fastställt operativt program eller ett fastställt program

för gemenskapsinitiativ. Uppgifter som får överlåtas får innefatta

myndighetsutövning.

Övervakningskommittéerna skall vara inrättade i enlighet med artikel 35 i rådets

 förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om allmänna bestämmelser för

strukturfonderna vad gäller samordningen av de olika strukturfondernas

verksamhet dels inbördes, dels med Europeiska investeringsbanken och andra

befintliga finansieringsorgans verksamhet.

Överlåtelse enligt första stycket får även ske till en styrkommitté, vilken

inrättats för genomförande av ett program för gemenskapsinitiativ för att öka

gränsregionalt samarbete, eller till ett organ i ett annat medlemsland inom EU

vilket i ett program för gemenskapsinitiativ har utsetts att vara

förvaltningsmyndighet eller utbetalande myndighet för det programmet i enlighet

med artikel 9 i rådets förordning (EG) nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om

allmänna bestämmelser för strukturfonderna.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

3.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1997:756) om tilldelning av

spårkapacitet

Härigenom föreskrivs att 2 § lagen (1997:756) om tilldelning av spårkapacitet

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

 2 §

I denna lag avses med

statens spåranläggningar: de spåranläggningar som tillhör staten och som drivs

av och förvaltas av Banverket,

spårinnehavare: företag som är ansvarigt för att anlägga och underhålla

spåranläggningen, liksom för att sköta kontroll- och säkerhetssystemen,

trafikutövare: varje privat eller offentligt företag vars huvudsakliga

verksamhet är gods- eller passagerarbefordran på spåranläggningar och som

disponerar dragfordon för denna trafik,

Tågtrafikledningen: en enhet inom Banverket med ansvar för bl.a. banfördelning,

trafikledning och tilldelning av tåglägen,

Tågtrafikledningen: en enhet inom Banverket med ansvar för bl.a. banfördelning

och tilldelning av tåglägen,

tågläge: ett tågs planerade läge i tidtabellen.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 2001.

4

Budgetpolitiska mål och statsbudgeten

4 Budgetpolitiska mål och statsbudgeten

I detta kapitel redovisas de av riksdagen beslutade budgetpolitiska målen för

staten för åren 2002-2003. I kapitlet finns även regeringens förslag till

utgiftstak för staten samt mål för den offentliga sektorns finansiella sparande

för 2004. För åren 2001-2003 redovisas reviderade beräkningar av den offentliga

sektorns utgifter. Vidare redogörs för makroekonomiska förutsättningar,

politiska prioriteringar, statsbudgetens och statsskuldens utveckling samt den

offentliga sektorns finanser.

4.1 Budgetpolitiska mål

På senare år har budgetpolitiken inriktats på två övergripande och fleråriga

mål, dels utgiftstaket för staten, dels den offentliga sektorns finansiella

sparande (saldomålet). Hittills har de uppsatta målen klarats. De

budgetpolitiska mål som riksdagen har beslutat ligger fast. Målen kan

sammanfattas på följande sätt:

 De takbegränsade utgifterna skall rymmas inom beslutade utgiftstak för staten.

 Den offentliga sektorns finansiella sparande skall uppgå till 2 procent av

bruttonationalprodukten (BNP) i genomsnitt över en konjunkturcykel.

Den demografiska utvecklingen kan förväntas leda till ökade resurskrav på den

offentliga sektorn under kommande decennier. Med ett överskott på 2 procent av

BNP ökar den offentliga nettoförmögenheten de närmaste åren, vilket förbättrar

möjligheterna att möta sådana krav.

Utgiftstaket ger budgetpolitiken en långsiktig inriktning och underlättar

möjligheten att nå de uppsatta överskottsmålen för den offentliga sektorn.

Riksdagen fastställer utgiftstaket tre år i förväg, vilket sätter en gräns för

nivån på statens utgifter. Utgiftstaket för staten omfattar dels de egentliga

utgifterna på statsbudgeten exklusive statsskuldsräntor (utgiftsområde 1-25 samt

 27), dels utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten samt

 en budgeteringsmarginal. De utgifter som utgiftstaket omfattar kallas

takbegränsade utgifter och utgörs av faktiskt förbrukade anslagsmedel, vilket

innebär att myndigheternas utnyttjande av anslagssparande och anslagskredit

också ingår. Skillnaden mellan utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna

utgör budgeteringsmarginalen.

Budgeteringsmarginalen skall utgöra en buffert mot såväl makroekonomisk

osäkerhet som den osäkerhet som finns kring redan fattade ekonomiska beslut.

Prognososäkerheten är betydande och ökar med avståndet till prognoshorisonten.

Om budgeteringsmarginalen tas i anspråk innebär det att överskottet i de

offentliga finanserna försämras i motsvarande mån.

Utgiftstaket för staten är ett mycket viktigt budgetpolitiskt åtagande för

regeringen och främjar trovärdigheten i den ekonomiska politiken.

Budgetpolitiken blir mer långsiktig och mer förutsägbar genom att ramen för

statens utgifter bestäms för tre år framåt i tiden. Därigenom kan utgiftstaken

förhindra att tillfälligt högre inkomster används för att finansiera varaktigt

högre utgifter. Genom utgiftstaket ges riksdag och regering förbättrad kontroll

och styrning över anvisade medel och utgiftsutvecklingen. Utgiftstaket för

staten innebär även att behovet av prioriteringar mellan utgiftsområden

tydliggörs, att en utveckling där skatteuttaget måste höjas till följd av

bristfällig utgiftskontroll förebyggs och att Regeringskansliets interna

budgetarbete kan styras mer effektivt. Dessutom stärks omvärldens tilltro till

den svenska budgetpolitiken.

Ett tak för statens utgifter infördes i samband med den nya budgetprocessen

1997. Utgiftstaket har klarats under samtliga år, även om vissa

utgiftsbegränsande åtgärder under åren 1998-2000 varit nödvändiga för att

undvika ett överskridande. I tabell 4.1 redovisas fastställda utgiftstak för

åren 1997-2000 och utfallet för de takbegränsade utgifterna. År 2000 blev

utgifterna 5 miljarder kronor lägre än det fastställda utgiftstaket.

Tabell 4.1 Utgiftstak för staten

Miljarder kronor

1997

1998

1999

2000

Utgiftstak för staten

723

720

753

765

Takbegränsade utgifter (utfall)

698,9

718,0

751,5

760,0

Det andra budgetpolitiska målet, som avser den offentliga sektorns finansiella

sparande, omfattar hela den offentliga sektorn som den definieras i

nationalräkenskaperna. Förutom staten ingår även ålderspensionssystemet och

kommunsektorn. Den offentliga sektorns finansiella sparande visar den förändring

 i den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet som beror på reala

transaktioner. Finansiella transaktioner, såsom köp och försäljning av aktier

och andra finansiella tillgångar, påverkar således inte det finansiella

sparandet. Detsamma gäller värdeförändringar av tillgångar och skulder.

Tabell 4.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande

Procent av BNP

1997

1998

1999

2000

Mål för den offentliga sektorns finansiella sparande

-3,0

0,0

0,5

2,0

Utfall

-2,0

2,1

1,7

4,1

Målen för den offentliga sektorns sparande har hittills överträffats med god

marginal. En anledning till det gynnsamma utfallet är att svensk ekonomis

potentiella produktionsnivå har underskattats och BNP-tillväxten har därmed

blivit högre än väntat utan att det hotat inflationsmålet. År 2000 uppgick

överskottet för den offentliga sektorns finanser preliminärt till ca 85

miljarder kronor eller till 4,1 procent av BNP, vilket var betydligt högre än

målet på 2 procent.

Regeringen kan konstatera att erfarenheterna av de preciserade budgetmålen är

mycket goda. De utgiftstak för staten och de årsvisa mål för den offentliga

sektorns finansiella sparande som riksdagen tidigare fastställt för åren

2000-2003 ligger fast och redovisas i tabell 4.3. Vidare föreslås nivåer för

utgiftstaket för staten och för målet för överskottet i de offentliga finanserna

 för 2004 (avsnitt 4.1.1 och 4.1.3).

Tabell 4.3 Av riksdagen beslutade budgetpolitiska mål

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

Utgiftstak för staten

765

789

814

844

Offentliga sektorns finansiella sparande, procent av BNP

2,0

2,5

2,0

2,0

4.1.1 Utgiftstak för staten

Regeringens förslag: För 2004 fastställs utgiftstaket för staten inklusive

ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till 877 miljarder kronor.

Regeringen föreslår att utgiftstaket för 2004 fastställs till 877 miljarder

kronor. Utgiftstak för 2004 innebär en avvägning mellan behovet av

skattesänkningar och utrymmet för utgiftsreformer detta år. Utrymme skapas för

både utgiftsökningar och skattesänkningar samtidigt som den offentliga sektorns

nettoskuld kan minska.

Enligt regeringens bedömning bör nivån på utgiftstaket sättas på en sådan nivå

att en real ökning av utgifterna under taket möjliggörs mellan 2003 och 2004 och

 att ett utrymme ges för de reformer för utveckling och rättvisa som presenteras

 i avsnitt 4.3. Dessutom bör utrymme finnas för en återstående

budgeteringsmarginal som syftar till att möta osäkerhet i utgiftsutvecklingen,

främst till följd av osäkerhet i den makroekonomiska utvecklingen.

Utgiftstaket bör inte sättas på en nivå som befrämjar en utveckling med en

trendmässigt växande utgiftskvot för den offentliga sektorn. Ett viktigt skäl

för detta är att konsekvensberäkningar av den offentliga sektorns utgifter visar

 att den demografiska utvecklingen, med en åldrande befolkning, kan komma att

leda till en växande utgiftskvot efter 2010. Utrymmet för utgiftsreformer kommer

 därför att vara begränsat under den senare delen av innevarande decennium, om

inte skatterna åter höjs eller omfattande besparingar genomförs för att undvika

underskott när det demografiska utgiftstrycket ökar. Detta bör avspeglas i den

framtida nivån på de statliga utgiftstaken.

Regeringens förslag till utgiftstak för 2004 innebär att detta ökar med 33

miljarder kronor i förhållande till nivån för 2003 (se tabell 4.4). Därmed ökar

nivån på utgiftstaket något mer än åren dessförinnan. Utgiftstaket ökar med 1,7

procent i fasta priser mellan 2003 och 2004, vilket är marginellt högre än

ökningen 2002-2003. Förslaget till utgiftstak innebär vidare att utgiftskvoten

för den offentliga sektorn och utgiftstaket som andel av BNP i princip är

oförändrade mellan 2003 och 2004, vid en trendmässig nivå på tillväxten. Under

perioden beräknas utgiftstakets andel av BNP minska från 36,7 procent 2000 till

35,6 procent 2004 eller med ca 1 procentenhet.

Betydande förändringar i förutsättningarna sedan utgiftstaket fastställdes för

första gången, kan föranleda tekniska justeringar av utgiftstaket. Efter den

tekniska justeringen bör utgiftstaket utgöra en lika stram restriktion för den

offentliga sektorns konsoliderade utgifter som före de förändrade

förutsättningar som föranledde justeringen.

Utgiftstaket har tekniskt justerats vid flera tillfällen. I samband med 2000 års

 ekonomiska vårproposition höjdes utgiftstaket för åren 2001-2002 dels till

följd av ett ökat EU-återflöde, dels till följd av införandet av pensionsrätt

för studier och totalförsvarsplikt. I budgetpropositionen för 2001 sänktes sedan

 utgiftstaket när statsbidraget till kommunsektorn minskade som en effekt av

vissa skatteförändringar. Tidigare tekniska justeringar av utgiftstaket har

orsakats av förändringar som inte har någon effekt på utgifterna för den

offentliga sektorn, men som ändå påverkar storleken på de takbegränsade

utgifterna. Regeringen föreslår i denna proposition att de tidigare fastställda

nivåerna på utgiftstaken för åren 2002-2003 kvarstår.

Det kommunala utjämningssystemet omfattas av det statliga utgiftstaket.

Utjämningssystemet innebär att en omfördelning sker mellan kommuner respektive

landsting genom avgifter till och bidrag från staten. Under förutsättning att

avgifter och bidrag balanserar påverkas den konsoliderade offentliga sektorns

utgifter, enligt nationalräkenskapernas definition, inte av förändringar i

systemet. Väsentliga förändringar av det kommunala utjämningssystemet skulle

därför kunna motivera en beräkningsteknisk justering av utgiftstaket. Aktuella

prognoser pekar på en ökning med 1,7 miljarder kronor. Prognosen är dock

förnärvarande osäker. Det kan vidare finnas skäl att föreslå beräkningstekniska

förändringar av utgiftstaket med anledning av regeringens förslag i

skattepolitiska frågor i samband med budgetpropositionen för 2002. Regeringen

vill behandla eventuella beräkningstekniska justeringar i ett sammanhang och

återkommer därför med en samlad bedömning i budgetpropositionen.

Svensk ekonomi har under de senaste åren haft en tillväxt som överstiger den

trendmässiga på omkring 2 procent per år. Även under innevarande år och 2002

förutses en sådan utveckling. Att utgiftstaket minskar i relation till BNP

bidrar till en successivt minskande utgiftskvot i den offentliga sektorn. De

offentliga utgifterna som andel av BNP beräknas minska från 55 procent 2000 till

 53 procent 2004. Genom att minska den offentliga sektorns utgifter som andel av

 BNP när ekonomin växer snabbt, skapas förutsättningar för en långsiktigt stabil

 tillväxt och en bibehållen statsfinansiell styrka vid konjunkturnedgångar.

Jämfört med beräkningen i budgetpropositionen för 2001 har utgiftstakets andel

av BNP innevarande år ökat något till följd av det sämre konjunkturläge som nu

förutses. Även för 2002 är utgiftstakets andel av BNP något högre jämfört med

beräkningarna i budgetpropositionen.

Tabell 4.4 Utgiftstak för staten

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

2004

Utgiftstak för staten1

765

789

814

844

877

Procent av BNP

36,7

36,5

36,0

35,7

35,6

Takbegränsade utgifter

760,0

785,8

811,7

839,9

861,2

Budgeteringsmarginal

5,0

3,2

2,3

4,1

15,8

1I enlighet med tidigare praxis avrundas utgiftstaket till hela miljarder

kronor.

Budgeteringsmarginalerna för åren 1998-2000 har varit små. Även åren 2001 till

2003 är budgeteringsmarginalerna knappa. Om det visar sig bli nödvändigt för att

 klara utgiftstaket, kommer regeringen därför i ett senare skede att besluta om

eller föreslå utgiftsbegränsade åtgärder för dessa år.

I juni 2000 överlämnades betänkandet Utvärdering och vidareutveckling av

budgetprocessen (SOU 2000:61) till regeringen. Utredaren konstaterar att den nya

 budgetprocessen på det hela taget fungerat väl, men att systemet med

budgeteringsmarginal fungerat mindre väl. Betänkandet har remissbehandlats.

Regeringen avser att återkomma till riksdagen med förslag till hur

budgetprocessen kan förbättras ytterligare. Utgångspunkten för regeringens

fortsatta arbete med utvecklingen av budgetprocessen är att budgetdisciplinen

och de offentliga finanserna inte skall försämras.

4.1.2 Beräkning av den offentliga sektorns utgifter

Regeringens förslag: Den offentliga sektorns utgifter beräknas till 1 154

miljarder kronor 2002, 1 211 miljarder kronor 2003 och 1 260 miljarder kronor

2004.

I tabell 4.5 redovisas beräkningen av utgiftstaket för den offentliga sektorn.

Principen om kommunalt självstyre innebär att kommuner och landsting själva

fattar beslut om sina utgifter. Detta medför att riksdagen inte fastställer ett

utgiftstak för den offentliga sektorn utan endast godkänner en beräkning. Nivån

på utgiftstaket för den offentliga sektorn är på sikt avgörande för

skatteuttaget.

Utgiftstaket för den offentliga sektorn utgörs av utgiftstaket för staten samt

beräknade utgifter i kommunsektorn. Räntor på statsskulden ingår därmed inte i

beräkningen. Eliminering görs även för interna transaktioner mellan staten och

kommunsektorn och mellan staten och ålderspensionssystemet vid sidan av

statsbudgeten. Den största delen av de interna transaktionerna utgörs av det

generella statsbidraget och de specialriktade statsbidragen till kommunsektorn

samt statliga ålderspensionsavgifter.

Riksdagen godkände senast en beräkning av utgiftstaket för den offentliga

sektorn i samband med förslaget i budgetpropositionen för 2001. I förhållande

till denna beräkning blev utfallet för 2000 knappt 3 miljarder kronor högre,

vilket främst förklaras av att kommunsektorns konsumtion blev högre än beräknat.

 För åren 2001 till 2003 beräknas utgiftstaket för den offentliga sektorn bli 8,

 7 respektive 11 miljarder kronor högre än beräkningen i budgetpropositionen för

 2001. Ökningen av utgifterna förklaras av högre konsumtion i kommunsektorn.

Som andel av BNP minskar utgiftstaket för den offentliga sektorn med 0,5

procentenheter mellan 2000 och 2004.

Tabell 4.5 Utgiftstak för offentlig sektor

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

2004

Staten inkl. ålderspensionssystemet

765

789

814

844

877

Kommunsektorn

483

501

524

544

564

Interna transaktioner

-173

-175

-184

-177

-181

Summa

1075

1115

1154

1211

1260

Procent av BNP

51,6

51,5

51,1

51,3

51,1

Anm: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

4.1.3 Överskott i offentliga sektorns finanser

Regeringens förslag: Målet för det finansiella sparandet i den offentliga

sektorn fastställs till 2,0 procent av bruttonationalprodukten för år 2004.

Riksdagen har beslutat att de offentliga finanserna skall visa ett samlat

överskott på 2 procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. Överskottet

är av central betydelse för att minska den offentliga räntebördan och därigenom

öka möjligheterna att bibehålla de offentliga välfärdsystemen, trots den

förväntade demografiska utvecklingen under de närmaste decennierna med allt fler

 äldre och allt färre i yrkesverksamma åldrar. Dessutom krävs en

säkerhetsmarginal för att de offentliga budgetarnas stabiliserande effekter

skall kunna verka fullt ut i en lågkonjunktur, utan att underskottsgränsen på 3

procent av BNP i Stabilitets- och tillväxtpakten överskrids.

Vilka överskott som är lämpliga varje enskilt år är framför allt beroende av

konjunkturläget. I en högkonjunktur, när BNP överstiger den långsiktigt hållbara

 produktionsnivån, skall överskotten överstiga 2 procent av BNP. Det motsatta

bör gälla i en lågkonjunktur.

I budgetpropositionen för 2001 föreslogs ett överskottsmål på 2,5 procent av

BNP. Ett mål för det enskilda året som är högre än överskottsmålet över

konjunkturcykeln på 2 procent av BNP motiverades i budgetpropositionen för 2001

med att en alltför stor nedgång av överskottet mellan 2000 och 2001 skulle kunna

 leda till en alltför kraftig stimulans av ekonomin och en risk för överhettning

 och press på priserna. I budgetpropositionen för 2001 bedömdes också att

utfallet av lönerörelsen 2001 föranledde en viss försiktighet.

Riksdagen har tidigare beslutat om ett överskottsmål på 2,0 procent av BNP för

2002 och 2003. Regeringen föreslår att överskottsmålet även 2004 fastställs till

 2,0 procent av BNP. För åren 2003 och 2004 redovisas nu ingen

konjunkturprognos, utan BNP antas sammanfalla med den långsiktigt hållbara

produktionsnivån. Målet om ett överskott på 2,0 procent i genomsnitt under en

konjunkturcykel innebär därmed att överskottet bör uppgå till 2,0 procent för

dessa år. Den framtida konjunktursituationen kan medföra att dessa mål behöver

omprövas, vilket i sådant fall sker i budgetpropositionen för respektive år.

Aktuella beräkningar visar att överskottsmålet sannolikt överträffas åren

2002-2004. Kalkylerna är emellertid osäkra. Regeringen avser därför att i

budgetpropositionen för 2002 återkomma till frågan om överskottsmålet för 2002

och hur överskottet skall disponeras.

4.2 Makroekonomiska förutsättningar

De offentliga finanserna påverkas av hur makroekonomin utvecklar sig i Sverige

och i utlandet. En högre BNP-nivå leder normalt till ökade skatteinkomster,

eftersom viktiga skattebaser såsom utbetald lönesumma och hushållens

konsumtionsutgifter är relaterade till BNP. De totala utgifterna påverkas i

mindre utsträckning och reduceras vanligen av en högre BNP, eftersom exempelvis

utgifterna för arbetslöshetsersättning minskar vid en högre aktivitet i

ekonomin. Om BNP-nivån däremot blir lägre minskar skatteinkomsterna samtidigt

som transfereringsutgifterna tenderar att öka. En tumregel är att 1 procent

högre BNP medför att den offentliga sektorns finansiella sparande som andel av

BNP förbättras med 0,75 procentenheter eller med i storleksordningen 15

miljarder kronor. Det motsatta gäller vid en lägre BNP.

De statliga utgifterna är känsliga för förändringar av arbetslöshet och priser.

En höjning av den öppna arbetslösheten med 1 procentenhet ökar utgifterna under

det statliga utgiftstaket med drygt 5 miljarder kronor. Utgifterna för

transfereringar och förvaltningsändamål är också känsliga för förändrade priser

och löner. En ökning av pris- och lönenivån med en procent medför att utgifterna

 under utgiftstaket ökar med minst en halv procent eller motsvarande ca 4

miljarder kronor.

I tabell 4.6 framgår de centrala makroekonomiska förutsättningarna för

budgetberäkningarna. De makroekonomiska förutsättningarna finns i sin helhet

återgivna i bilaga 1 Svensk ekonomi. Som framgår av tabellen fortsätter ekonomin

 att växa relativt starkt de närmaste åren. I förhållande till bedömningen i

budgetpropositionen för 2001 revideras BNP-tillväxten ner med 0,8 procentenheter

 för 2001. Åren därefter revideras dock BNP-tillväxten upp i förhållande till

beräkningen i budgetpropositionen för 2001.

I förhållande till bedömningen i budgetpropositionen för 2001 ser

arbetsmarknadsläget ljusare ut. Sysselsättningsgraden ökar samtidigt som

volymerna för arbetsmarknadspolitiska program minskar (se not 9 till tabell

4.6).

Den svagare tillväxtprognosen för 2001 bidrar till att såväl korta som långa

marknadsräntor bedöms bli lägre än vad som beräknades i budgetpropositionen för

2001.

Tabell 4.6 Makroekonomiska förutsättningar

Värden från budgetpropositionen för 2001 anges inom parentes

2000

2001

2002

2003

2004

BNP1

3,6

(3,9)

2,7

(3,5)

2,6

(2,1)

2,3

(2,1)

2,1

BNP i nivå2

2 083

(2 067)

2 164

(2 183)

2 260

(2 271)

2 362

(2 365)

2 465

BNI i nivå2

2057

(2 032)

2 143

(2 150)

2 243

(2 243)

2 345

(2 339)

2 451

Prisbas-belopp3

36,6

(36,6)

36,9

(36,9)

37,4

(37,4)

37,9

(38,0)

38,5

KPI4

1,3

(1,2)

1,5

(1,4)

1,6

(1,9)

1,9

(2,0)

2,0

Hushållens konsumtionsutgifter5

3,0

(3,7)

2,5

(3,4)

2,4

(2,1)

2,3

(2,1)

2,1

Timlön6

3,8

(3,5)

3,5

(3,5)

3,5

(3,5)

3,5

(3,5)

3,5

Utbetald

lönesumma6

6,5

(6,0)

4,9

(4,7)

4,2

(3,9)

3,9

(3,9)

3,8

Sysselsättningsgrad7

77,2

(77,0)

78,1

(77,7)

78,4

(77,8)

78,5

(78,0)

78,5

Öppen

arbetslöshet8

4,7

(4,6)

3,9

(3,8)

3,7

(3,9)

3,9

(4,0)

4,0

Arbetsmarknadspolitiska program9

2,6

(2,6)

2,4

(2,6)

2,2

(2,3)

2,0

(2,0)

1,7

Ränta 5 år10

5,2

(5,4)

4,6

(5,3)

4,9

(5,1)

5,0

(5,0)

5,0

Ränta

6 månader10

4,1

(4,2)

4,2

(4,6)

4,3

(4,7)

4,5

(4,6)

4,6

1 Årlig procentuell förändring i fasta priser.

2 Miljarder kronor i löpande priser. BNI avser definition enligt ENS 95.

3 Tusental kronor.

4 Procentuell förändring, årsgenomsnitt.

5 Årlig procentuell förändring i fasta priser. Förändring mellan 1999 och 2000

är korrigerad för att Svenska kyrkan institutionellt överfördes till

hushållssektorn fr.o.m. 2000. Utan nämnda korrigering är ökningen 4,1 procent

2000.

6 Årlig procentuell förändring i löpande priser.

7 Andel av befolkningen mellan 20 och 64 år i reguljär sysselsättning.

8 Andel av arbetskraften.

9 Andel av arbetskraften. En definitionsändring fr.o.m. 2001 gör att denna och

kommande beräkningar även omfattar arbetsinriktad rehabilitering, vilket höjer

andelen i arbetsmarknadspolitiska program med 0,2 procentenheter eller 7000

platser/år.

10 Årsgenomsnitt.

4.3 Politiska prioriteringar

De senaste åren har regeringen föreslagit en rad åtgärder för tillväxt,

sysselsättning och rättvisa samt ökad jämställdhet och förbättrad miljö. Såväl

utgiftsökningar som skattesänkningar har genomförts och ytterligare reformer

kommer att realiseras de närmaste åren. Dessa insatser har kunnat ske inom ramen

 för de budgetpolitiska målen.

Svensk ekonomi utvecklas väl. Tillväxten är hög och arbetslösheten har

reducerats väsentligt samtidigt som sysselsättningen väntas stiga ytterligare

framöver. De offentliga finanserna beräknas visa fortsatta överskott de närmaste

 åren. Regeringen föreslår nu ytterligare satsningar för utveckling och

rättvisa, utan att de långsiktiga målen om sunda statsfinanser och en ekonomi i

balans hotas.

Regeringens förslag omfattar nya reformer både på budgetens utgifts- och

inkomstsida (nytt sjöfartsstöd). För en närmare beskrivning av förslagen på

utgiftssidan hänvisas till texterna under respektive utgiftsområde i kapitel 6.

Större välfärdsreformer föreslås inom områdena vård och hälsa, arbetsliv,

familjepolitik samt för pensionärer. Fortsatta betydande reformer föreslås på

miljöområdet liksom för biståndet. Nödvändiga satsningar på bostäder läggs också

 fram, samtidigt som resursförstärkningar föreslås för vissa delar av

statsförvaltningen. Det gäller skatteförvaltning, polisväsendet och

Regeringskansliet. Infrastruktursatsningar aviseras.

Staten och Landstingförbundet är överens om en ny modell för statens ersättning

för läkemedel till landstingen. Modellen innebär att landstingens incitament att

 motverka kostnadsutvecklingen i läkemedelsförmånen förbättras avsevärt.

Samtidigt åtar sig staten att ge landstingen ett större inflytande över

läkemedelsförmånen så att de har möjlighet att påverka kostnadsutvecklingen.

Till följd av läkemedelsreformen utökas ramarna under utgiftsområde 9 med 1,6

miljarder kronor 2002, 2,6 miljarder kronor 2003 samt 3,5 miljarder kronor 2004.

Tillgängligheten i sjukvården skall förbättras. För att detta mål skall kunna

nås tillförs landstingen drygt 1,2 miljarder kronor per år. Tandvården tillförs

ytterligare 0,2 miljarder kronor.

Den totala ramen för arbetsskadeförsäkringen höjs gradvis från och med 2002.

Reformen är inte beslutad, men den tar sikte på att förändra reglerna för

arbetsskadeförsäkringen. Bakgrunden till reformen är att omfattande kritik har

framförts mot dagens bevisregler, som leder till att det är svårt att i det

enskilda fallet bevisa att en viss sjukdom eller skada är arbetsskada.

Regeringen har också för avsikt att föreslå att 0,1 miljarder kronor tillförs

utgiftsområde 10 för försöksverksamhet i syfte att motverka

långtidssjukskrivningar.

Regeringen avser att höja den högsta dagpenningen i A-kassan med 100 kronor

under det första 100 dagarna från och med den 1 juli i år. Samtidigt kommer

golvet i A-kassan att höjas från 240 kronor till 270 kronor. Regeringen föreslår

 nu att medel skjuts till från och med 2002 för att delvis täcka kostnaderna för

 höjningen av arbetslöshetsersättningen. Den huvudsakliga finansieringen av

höjningen skall ske genom de av riksdagen redan beslutade förändringarna i

försäkringen. Nästa år skall ersättningen i A-kassan höjas ytterligare under

förutsättning att det statsfinansiella läget tillåter det. Regeringen avser att

följa upp effekterna av förslagen i prop. 1999/2000:139 inför en eventuell

förändring.

Regeringen föreslår också reformer inom det familjepolitiska området. Totalt

uppgår satsningarna till 0,7 miljarder kronor 2004. Garantinivån i

föräldraförsäkringen, som varit oförändrad sedan 1987, föreslås nu successivt

höjas från 60 kronor per dag till 180 kronor 2004. Föräldrapenning enligt

garantinivå utges till föräldrar som saknar eller har en låg inkomst eller inte

uppfyller kvalifikationskraven inom föräldraförsäkringen.

Vidare föreslås att studiebidraget för gymnasieungdomar utökas till 10 månader

mot nuvarande 9 månader. Dessutom föreslås att medel avsätts för

kvalitetsfrämjande insatser inom vissa utbildningsområden inom högskolan.

Regeringen föreslår att ett förbehållsbelopp införs i äldreomsorgen från den 1

januari 2002. Förbehållsbelopp kommer att vara den lägsta summa som pensionären

skall ha kvar när äldreomsorgsavgiften är betald.

Äldre invandrare som ej uppfyller bosättningskravet i pensionssystemet är idag

hänvisade till socialbidrag. Regeringen föreslår därför att ett nytt stöd införs

 för äldre invandrare som ej uppfyller bosättningskravet

(äldreförsörjningsstöd). För att finansiera denna reform tillförs från och med

2003 0,71 miljarder kronor. Regeringen avser också att föreslå förbättringar av

bostadstillägget till pensionärer.

Utgiftsområde 20 Allmän miljö och naturvård tillförs ytterligare ca 0,4

miljarder kronor 2000-2003 och ca 2,5 miljarder kronor 2004 i förhållande till

tidigare beslut. Förstärkningarna omfattar i första hand marksanering och

åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden.

Regeringen föreslår att biståndet för 2004 skall höjas till 0,86 procent av BNI

samt därutöver 200 miljoner kronor. Biståndet har redan höjts i ett antal

omgångar. Regeringen har ambitionen att Sverige skall uppnå enprocentsmålet för

biståndet när de statsfinansiella förutsättningarna finns. Programmet för

samarbete med Central- och Östeuropa föreslås permanentas på en nivå på 0,4

miljarder kronor 2004. Sammantaget medför reformerna att ramen för utgiftsområde

 7 Internationellt bistånd höjs med drygt 1,8 miljarder kronor 2004 i

förhållande till tidigare beslut.

Ett tidsbegränsat investeringsbidrag på 0,6 miljarder kronor per år införs för

byggande av hyreslägenheter i tillväxtregionerna.

Efter förslag i budgetpropositionen för 2001 tillfördes skatteförvaltningen från

 och med 2001 ett resurstillskott om 0,125 miljarder kronor. Tillskottet är

avsett att användas för att höja skattekontrollnivån i riktning mot 1997 års

nivå. Detta arbete har påbörjats men ytterligare resurser är nödvändiga för att

arbetet skall kunna fullföljas och skattekontrollen återställas till den

eftersträvade nivån. Ytterligare 0,175 miljarder kronor tillförs därför

skatteförvaltningen från och med 2002.

I budgetpropositionen för 2001 föreslogs att polisorganisationen skulle

tillföras 0,575 miljarder kronor 2001, 1,180 miljarder kronor 2002 samt 1,25

miljarder kronor 2003. Rättsväsendet tillförs nu ytterligare 0,6 miljarder

kronor 2004 för att säkerställa att fler poliser kan anställas och målen för

polisväsendets utveckling uppnås. Satsningen på den lokala polisen -

närpolisreformen - och utvecklingen av det kunskapsbaserade polisarbetet skall

fortsätta. Kvaliteten i brottsutredningarna skall höjas. Ytterligare en

polishögskola startas.

Med anledning av regeringens ställningstagande till rapporten om

Regeringskansliets långsiktiga dimensionering Vad kostar det att regera? En

studie av Regeringskansliets dimensionering nu - och i framtiden (Ds 2000:27)

föreslås Regeringskansliets förvaltningsanslag höjas med 0,16 miljarder kronor

2002, 0,24 miljarder kronor 2003 och 0,34 miljarder kronor 2004.

Inom utgiftsområde 22, Kommunikationer, påverkas ramen av förslaget om en ny

utformning av stödet till den svenska sjöfarten. Det nuvarande sjöfartstödet tas

 bort från utgiftsområdet samtidigt som ett nytt stöd införs på budgetens

inkomstsida. Området tillförs samtidigt nya resurser varvid de totala resurserna

 inom andra verksamheter i stort är oförändrad.

Skatterna på handelsgödsel och bekämpningsmedel skall återföras till jordbruket.

 Återföringen beräknas till ca 0,38 miljarder kronor.

I tabell 4.7 återfinns en sammanställning av förslagens budgeteffekter i

relation till oförändrade regler och anslagsnivåer. Totalt medför de i denna

proposition föreslagna utgiftsreformerna inklusive finansiering en ökning av de

takbegränsade utgifterna på 7,0 miljarder kronor 2002, på 9,8 miljarder kronor

2003 och på 16,1 miljarder kronor 2004, i förhållande till de utgifter som

följer av en oförändrad politik. Flertalet satsningar innebär en permanent

ökning av utgifterna i frånvaro av nya beslut. Sammantaget innebär de föreslagna

 förändringarna en permanent ökning av utgifterna på ca 14,5 miljarder kronor.

Tabell 4.7 Nu föreslagna utgifts- och inkomstförändringar 2002-2004

Miljoner kronor. Nettoförsvagning av offentliga finanser och effekter på

takbegränsade utgifter i förhållande till budgetpropositionen för 2001.

Miljoner kronor

2002

2003

2004

Permanent effekt

UO 1 Regeringskansliet

160

240

340

340

UO 1 Finansiering

-24

-24

-24

-24

UO 3 Skatteförvaltning, skattekontroll

185

185

185

185

UO 4 Rättsväsendet

600

600

UO 7 Central - och Östeuropa

400

400

UO 7 Bistånd, 0,86% av BNI , samt därutöver 200 mkr.

1425

1425

UO 8 Antirasistiskt arbete

10

10

10

10

UO 8 Regional diskrimineringsombudsman

4

4

4

4

UO 8 Asylsökandes skolgång

40

50

50

50

UO 8 Finansiering integrationsverket

-10

-10

-10

-10

UO 8 Finansiering av äldreförsörjningsstöd

-20

-330

-330

UO 8 EU asylfond

32

32

32

32

UO 9 Statens institutionsstyrelse

20

30

30

30

UO 9 Tobaksprevention

30

30

30

UO 9 Hemlösa

10

10

10

UO 9 Tandvård

200

200

200

200

UO 9 Alternativmedicin

3

3

3

UO 9 Läkemedelsreform

1 663

2 563

3 463

3 463

UO 9 Bidrag hälso- och sjukvård, överföring till bl.a. UO 25

-450

-450

-450

-450

UO 10 Arbetsskadeförsäkring

500

1 000

1 000

1 000

UO 10 Långtidssjuka

100

100

100

UO 10 Administration av äldreförsörjningsstödet

21

7

7

UO 11 Äldreförsörjningsstöd

710

710

710

UO 11 Pensionärer, höjt bostadstillägg

160

160

160

160

UO 12 Föräldraförsäkringen, höjd garantinivå till 180 kr

200

300

400

400

UO 13 Höjda nivåer i A-kassan

500

500

500

500

UO 13 Deltidsarbetslösa

100

100

100

UO 13 Arbetsmarknadsverket, stärkt platsförmedling

700

700

700

700

UO 15 Studiebidrag 10 månader

300

300

300

UO 16 Kvalitetsfrämjanden inom vissa högskoleutbildningar

100

200

200

200

UO 16 Miljöforskningssatsningar

50

50

50

UO 17 Kultur

120

120

120

120

UO 18 Bostäder, investeringsbidrag

100

600

600

UO 18 Radon

13

26

26

26

UO 18 Klimatinvesteringsprogram

400

UO 20 Miljö

1480

1480

UO 20 Sanering

150

100

550

550

UO 20 Miljöforskningssatsningar

80

80

90

UO 20 Biologisk mångfald

175

175

275

275

UO 22 Infrastruktursatsningar

200

200

UO 22 Bidrag till sjöfart

-400

-400

-400

-400

UO 23 Återföring av gödselskatter

380

380

380

380

UO 23 Centrala försöksdjursnämnden

5

10

15

15

UO 23 Miljöforskningssatsningar

10

10

20

UO 23 Djurskyddsmyndighet

13

20

20

20

UO 23 Biotopskydd

45

50

50

UO 23 Statens livsmedelsverk

5

5

5

5

UO 24 Företagande

9

14

19

19

UO 24 Ekologi, konsument ochlokala, kooperativa

utvecklingscentra

10

15

20

20

UO 25 Tillgänglighet

1 250

1 250

1 250

1 250

UO 25 Pensionärer, förbehållsbelopp

650

650

650

650

UO 25 Finansiering, minskning av särskilda insatser

-500

-500

UO 25 Finansiering av äldreförsörjningsstöd

-635

-305

-305

UO 25 Befolkningsminskning

200

200

UO 25 Tillförda medel från bidrag hälso- och sjukvård

400

400

400

400

Övrigt

50

50

50

50

Summa ökning av takbegränsade utgifter

7 048

9 814

16 110

14 457

Bidrag till sjöfart

1 300

1 300

1 300

1 300

Summa inkomstminskning, netto

1 300

1 300

1 300

1 300

Nettoförsvagning av den offentliga sektorns finanser

8 348

11 114

17 410

15 757

I en rapport som överlämnades till regeringen i december 2000 föreslås en ny

utformning av stödet till den svenska sjöfarten i internationell trafik. Stödet

föreslås utvidgas till att även omfatta svensk internationell färjetrafik.

Modellen innebär att man till rederiernas skattekonton återför ett belopp som

motsvarar skatteavdrag och arbetsgivaravgifter på sjömännens löner. Förslaget

bereds för närvarande inom Regeringskansliet och regeringen avser att lämna ett

förslag till nytt sjöfartsstöd i samband med budgetpropositionen för 2002,

vilket bör kunna tillämpas från och med nästa år. Budgetens inkomster har i

beräkningen reducerats med 1,3 miljarder kronor till följd av den aviserade

förändringen av skattereglerna.

Reformer 2002-2004

I de senaste årens ekonomiska vår- och budgetpropositionerna har en rad åtgärder

 för ökad rättvisa och tillväxt föreslagits för åren 2001-2004. De starka

offentliga finanserna har möjliggjort betydande reformer på såväl utgifts- som

på inkomstsidan. Stora satsningar görs inom områdena vård, skola och omsorg

samtidigt som barnfamiljer och pensionärer får ökade resurser.

I tabell 4.8 redovisas budgeteffekterna i förhållande till föregående budgetår

av större tidigare beslutade eller aviserade reformer och utgiftsminskningar

samt de nu föreslagna reformerna på budgetens utgifts- inkomstsida. De reformer

som visas i tabellen innebär att statens utgifter 2004 är ca 40 miljarder högre

jämfört med 2001. Under perioden 2001-2004 genomförs också utgiftsminskningar på

 totalt ca 12 miljarder kronor till följd av finansiering av vissa

utgiftsreformer och av att vissa temporära utgiftsprogram upphör. Inkomsterna

beräknas under samma period minska med 1,3 miljarder kronor till följd av nya

skatteregler och andra beslut. Därtill kommer förändringar av budgetens

inkomster och utgifter till följd av bland annat den makroekonomiska

utvecklingen, pris- och löneomräkning m.m.

Tabell 4.8 Tidigare beslutade och nu föreslagna eller aviserade inkomst- och

utgiftsförändringar

Miljarder kronor. Budgeteffekt i förhållande till föregående år.

2002

2003

2004

Utgiftsreformer

UO 1 Regeringskansliet

0,16

0,08

0,10

UO 3 Skatteförvaltning, skattekontroll

0,19

UO 4 Rättsväsendet

0,50

0,10

0,60

UO 7 Internationellt bistånd

0,22

1,90

1,43

varav Höjt biståndsmål

0,22

1,60

1,43

 Samarbete med Central- och Östeuropa

0,30

UO 8 Asylsökande, regional diskrimineringsombudsman

0,14

0,01

UO 9 Hälso- och sjukvård

2,03

1,21

0,90

Varav Läkemedelsreform

1,66

0,90

0,90

 Tandvård

0,30

0,30

UO 10 Arbetsskadeförsäkring m.m.

0,60

0,52

-0,01

UO 11 Pensioner m.m.

0,16

2,00

varav Höjd garantipension

1,29

UO 12 Familjer och barn

0,30

1,22

0,10

varav Föräldraförsäkring: mamma-/pappamånad

1,00

UO 13 Arbetslöshet

0,60

UO 15 Studiestöd

3,49

0,90

varav Studiemedelsreform

2,70

0,60

UO 16 Utbildning och forskning

6,56

3,30

Varav Maxtaxa m.m.

4,20

 Skola och förskola

1,00

2,20

 Utbyggnad av högskolan

0,90

0,50

UO 17 Kultur

0,12

UO 18 Bostäder inkl.klimatinvesteringsprogram

0,11

0,51

0,40

UO 19 IT-infrastruktur

0,20

UO 20 Miljösatsningar, sanering, biologisk mångfald m.m.

0,41

-0,05

2,04

UO 22 Infrastrukturförändringar exkl. sjöfartstöd

-0,10

0,50

-0,20

UO 23 Jord- och skogsbruk

0,46

0,12

0,02

varav Återföring av gödselskatt

0,38

UO 24 Ekologi/företagande

0,02

0,01

0,01

UO 25 Allmänna bidrag till kommuner

2,65

2,20

1,00

varav Vårdsatsningar

1,00

2,00

1,00

 Pensionärer, förbehållsbelopp

0,65

 Tillgänglighet

1,25

Summa utgiftsreformer

19,25

14,73

6,38

Inkomstreformer

 Nytt sjöfartstöd

1,30

Summa utgifts- och inkomstreformer

20,55

14,73

6,38

Tabell 4.8 (fortsättning) Tidigare beslutade och nu föreslagna eller aviserade

inkomst- och utgiftsförändringar.

Miljarder kronor. Budgeteffekt i förhållande till föregående år.

2002

2003

2004

Finansiering, m.m.

UO 1 Regeringskansliet, minskning efter ordförandeskap

-0,47

UO 1 Delfinansiering av kultur

-0,02

UO 6 Försvarsomställning

-1,00

-2,00

-1,00

UO 6 Fredsfrämjande insatser

-0,25

UO 7 Samarbete med Central- och Östeuropa

-0,50

UO 8 Storstadssatsning upphör efter 2003

-0,45

-0,23

UO 8 Delfinansiering av diskrimineringsombudsman, antirasistiskt arbete från

Integrationsverket

-0,01

UO 8 Delfinansiering av äldreförsörjningsstöd

-0,02

-0,31

UO 9 Bidrag hälso- och sjukvård till bl.a. UO 25

-0,45

UO 16 IT i skolan

-0,50

-0,20

UO 18 Investeringsbidrag för studentbostäder

-0,15

-0,13

UO 18 Lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet

-0,24

-0,30

-0,83

UO 19 Tillfälliga medel för försvarsomställning upphör

-0,10

UO 19 Nedsättning av sociala avgifter i vissa områden upphör

-0,20

UO 21 Vissa energieffektiviseringsprogram upphör

-0,74

UO 22 Bidrag till sjöfarten

-0,40

UO 23 Biotopskydd

-0,10

UO 25 Delfinansiering av äldreförsörjningsstöd

-0,64

0,33

UO 25 Särskilda insatser, finansiering av bl.a. vård

-1,56

-0,45

0,61

Summa finansiering, m.m.

-5,80

-4,45

-2,05

Utgiftsreformer inkl. finansiering, m.m.

13,45

10,25

4,35

Reformer inkl. finansiering, m.m.

14,75

10,25

4,35

4.4 Statsbudgetens utveckling 2001-2004

Statsbudgetens saldo överensstämmer sedan 1997 med statens lånebehov. Ett

budgetöverskott innebär följdaktligen ett lika stort negativt lånebehov och att

staten har möjlighet att amortera på statsskulden.

Diagram 4.1 Statsbudgetens utveckling 1989-2004

Miljarder kronor

Anm. statens lånebehov med omvänt tecken för åren 1989-1996

Som framgår av diagram 4.1 belastades statsbudgeten av ett underskott under

perioden 1990-1997. Från 1990 växte budgetunderskottet kraftigt fram till 1993,

då kulmen nåddes med ett lånebehov på 250 miljarder kronor.

Konsolideringsprogrammet och den ekonomiska återhämtningen innebar att

underskotten reducerades markant de följande åren. År 1998 uppvisade

statsbudgeten ett positivt saldo och staten amorterade nära 10 miljarder kronor

på statsskulden, som då uppgick till 1 449 miljarder kronor. Statsbudgetens

saldo förbättrades ytterligare 1999 till 82 miljarder kronor, främst till följd

av engångseffekter i form av överföringar från AP-fonden och inbetalningar av

premiepensionsmedel (se vidare avsnitt 4.4.4). Förra året uppgick

budgetöverskottet till 102 miljarder kronor. Även fjolårets goda utfall var till

 stor del en följd av engångseffekter i form av överföringar från AP-fonden samt

 försäljning av statligt aktieinnehav.

Under 2001 beräknas överskottet minska till 69 miljarder kronor. Fortfarande är

engångseffekterna betydande. För åren 2002-2004 beräknas statens budgetsaldo bli

 negativt. Riksdagen har fastslagit att saldomålet för den offentliga sektorns

finansiella sparande skall vara 2 procent av BNP för 2002 och 2003. Regeringen

föreslår att målet skall vara 2 procent även för 2004. Givet saldomålet och det

förväntade finansiella sparandet inom ålderspensionssystemet och kommunsektorn

antas statens finansiella sparande och statens budgetsaldo anpassas för att nå

det uppsatta saldomålet. Detta sker genom att det överskjutande överskottet,

dvs. det belopp som överstiger 2 procent av BNP, beräkningstekniskt används till

 förändringar på budgetens inkomst- eller utgiftsida som försämrar statens

finansiella sparande i motsvarande grad. På vilket sätt de överskjutande medlen

kommer att användas, kommer regeringen att återkomma till. Om överskottsmålen

överträffas kommer statsbudgetens saldo att förbättras i förhållande till de

redovisade beräkningarna.

4.4.1 Statsbudgetens utfall 2000

Uppföljningen av budgetåret 2000 sker i regeringens skrivelse Årsredovisning för

 staten 2000 (skr. 2000/2001:101) som i år lämnas samtidigt som den ekonomiska

vårpropositionen. Denna uppföljning visar sammanfattningsvis följande.

Utgiftstaket för staten 2000 klarades med bred marginal. Riksdagen fastställde

våren 1997 utgiftstaket för 2000 till 744 miljarder kronor.

Budgeteringsmarginalen beräknades till 20,0 miljarder kronor. Riksdagen har

därefter höjt utgiftstaket till 765 miljarder kronor, med anledning av tekniska

justeringar och beslut om sänkt fastighetsskatt våren 1999. I 1999 års

ekonomiska vårproposition gjorde regeringen bedömningen att utgiftstaket för

staten för 2000 var hotat. Regeringen genomförde därför ett antal

utgiftsbegränsande åtgärder för att undvika ett överskridande.

I budgetpropositionen för 2000 beräknades de takbegränsade utgifterna till 763,5

 miljarder kronor. Budgeteringsmarginalen beräknades därmed till 1,5 miljarder

kronor. Statsbudgetens utfall visar att de takbegränsade utgifterna uppgick till

 760,0 miljarder kronor. Därmed underskreds utgiftstaket med 5,0 miljarder

kronor. Statens utgifter, exklusive statsskuldsräntor, blev 4,1 miljarder kronor

 lägre än vad som beräknades i statsbudgeten för 2000. Den främsta anledningen

är att utgifterna för anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder blev ca 4

miljarder kronor lägre än budgeterat, vilket främst förklaras av låga

åtgärdsvolymer till följd av det goda arbetsmarknadsläget. Utfallet för

ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten blev 0,7 miljarder kronor

högre än beräknat i budgetpropositionen för 2000.

Statsbudgetens saldo 2000 uppvisade ett överskott på 101,9 miljarder kronor och

möjliggjorde därmed en amortering av statsskulden. I förhållande till budgeten

innebar utfallet en förbättring med 19,4 miljarder kronor. Det högre

budgetsaldot beror främst på högre skatteinkomster än beräknat i statsbudgeten.

Budgetöverskottet för 2000 beror till stor del på engångseffekter på sammantaget

 knappt 90 miljarder kronor i form av överföringar från AP-fonden (45 miljarder

kronor), försäljning av statliga bolag m.m. (74 miljarder kronor) samt in- och

utbetalningar av premiepensionsmedel till Riksgäldskontoret (netto -31 miljarder

 kronor). Justerat för dessa extraordinära budgeteffekter uppgick det

underliggande saldot på statsbudgeten till cirka 14 miljarder kronor.

Statsbudgetens inkomster beräknades i statsbudgeten till 782 miljarder kronor.

Utfallet blev 800 miljarder kronor, vilket är 18 miljarder kronor högre än

beräknat. Skillnaden förklaras främst av att skatteinkomsterna blev 56 miljarder

 kronor högre än beräknat, medan inkomster av försåld egendom blev 33 miljarder

kronor lägre än beräknat.

Statsbudgetens utgifter m.m., inklusive Riksgäldskontorets nettoutlåning och

överföring från AP-fonden, blev förra året knappt 2 miljarder kronor lägre än

vad som tidigare beräknats i statsbudgeten. Denna utgiftsminskning hänför sig

till större och mindre avvikelser på ett stort antal olika poster på

statsbudgeten.

Tabell 4.9 Statsbudgetens utfall 2000

Miljarder kronor

SB

TB

SB+

TB1)

Utfall

Skillnad mot SB

Inkomster

782,3

782,3

800,0

17,7

Varav skatteinkomster

617,1

617,1

672,8

55,7

Utgifter m.m.

699,8

9,0

708,8

698,1

-1,7

Varav utgifter exkl. statsskuldsräntor

623,52)

9,0

632,5

619,4

-4,1

Varav RKG:s nettoutlåning m.m. 3)

-5,5

-5,5

-11,5

-6,0

Budgetsaldo

82,5

-9,0

73,5

101,9

19,4

1) SB = Statsbudget, TB = Tilläggsbudget

2) Inkl. posten Minskning av anslagsbehållningar med 6 miljarder kronor

3) Inkl. kassamässig korrigering och finansiell överföring från AP-fonden till

Riksgäldskontoret

4.4.2 Statsbudgetens inkomster

Statsbudgetens inkomster kan delas upp i skatter och avgifter samt övriga

inkomster. Av statsbudgetens totala inkomster utgör skatter och avgifter normalt

 ca 90 procent och övriga inkomster ca 10 procent. Statsbudgetens

skatteinkomster redovisas kassamässigt. Skatteinbetalningarna avser i många fall

 skatter på inkomster som intjänats föregående år eller flera år tillbaka i

tiden. Detta gör att de kassamässiga skatteinkomsterna är särskilt svåra att

prognostisera och analysera.

Av tabell 4.10 framgår att de totala inkomsterna beräknas minska med ca 19

miljarder kronor mellan 2000 och 2004. Inkomstminskningen förklaras till stor

del av de extraordinärt stora försäljningsinkomster som uppkom förra året till

följd av försäljning av statligt aktieinnehav i Telia AB. Under perioden

2000-2004 antas skatteinkomsterna öka med ca 42 miljarder kronor. Mellan 2000

och 2001 beräknas dock skatteinkomsterna att minska, vilket bl.a. förklaras av

det andra steg i inkomstskattereformen som genomförs i år.

Tabell 4.10 Statsbudgetens inkomster

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

2004

Skatteinkomster

672,8

660,8

661,7

682,4

715,2

Övriga inkomster

127,2

74,5

66,0

66,3

66,0

Totala inkomster

800,0

735,3

727,7

748,7

781,1

Procent av BNP

Skatteinkomster1

32,3

30,5

29,3

28,9

29,0

Totala inkomster

38,4

34,0

32,2

31,7

31,7

Differens mot budgetpropositionen för 2001

Skatteinkomster

19,5

9,6

-3,9

-9,2

Övriga inkomster

-1,1

8,5

-0,2

1,6

Totala inkomster

18,4

18,1

-4,1

-7,6

Anm: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

1Denna kvot skall inte förväxlas med skattekvoten för hela offentliga sektorn.

I förhållande till beräkningen i budgetpropositionen för 2001 beräknas nu

statsbudgetens skatteinkomster bli 10 miljarder kronor högre 2001 men 4

respektive 9 miljarder kronor lägre 2002 och 2003. En snabbare ökning av

lönesumman, jämfört med bedömningen i budgetpropositionen för 2001, ökar de

statliga skatteinkomsterna samtliga år. För 2001 förklaras även de uppreviderade

 skatteinkomsterna av större beräknade reavinstskatter.

Åren 2002 och 2003 förklaras nedrevideringen i huvudsak av lägre mervärdeskatt

till följd av en nedrevidering av hushållens konsumtionsutgifter samt lägre

skatteinkomster från juridiska personer.

Förklaringen till att övriga inkomster ökar med knappt 9 miljarder kronor 2001

jämfört med beräkningen i budgetpropositionen för 2001 är att

Riksbanksfullmäktige i februari föreslog en extra utdelning på 20 miljarder

kronor i år till följd av bankens överkapitalisering. Hälften av överföringen

antas i beräkningen bestå av likvida medel som inlevereras på inkomsttitel medan

 den andra hälften antas bestå av statspapper som skrivs av mot statsskulden (se

 skulddispositioner, avsnitt 4.4.4). Beslut om extrautdelningens sammansättning

och storlek fattas av riksdagen under våren. En utförlig redovisning av

statsbudgetens och den offentliga sektorns inkomster görs i kapitel 5.

4.4.3 Statsbudgetens utgifter

Statsbudgetens utgiftssida indelas i 27 utgiftsområden, minskning av

anslagsbehållningar11, myndigheters m.fl. in- och utlåning i Riksgäldskontoret

samt överföring från AP-fonden.

De primära utgifterna på statsbudgeten, dvs. utgifterna exklusive

statsskuldsräntor, beräknas öka med 81 miljarder kronor under perioden

2000-2004. I relation till BNP minskar dock de primära utgifterna från 30 till

28 procent. Ränteutgifterna minskar kraftigt mellan 2000 och 2001. Från och med

2002 stabiliseras statsskuldsräntorna på nivån 50-60 miljarder kronor. Som en

följd av lägre statsskuldsräntor ökar de totala utgifterna för statsbudgetens

samtliga 27 utgiftsområden (summa utgifter) med endast 48 miljarder kronor

mellan 2000 och 2004. I relation till BNP beräknas summa utgifter minska från 34

 procent 2000 till knappt 31 procent 2004. På statsbudgetens utgiftssida

redovisas även myndigheters m.fl. in- och utlåning i Riksgäldskontoret och

överföring från AP-fonden. Under dessa poster redovisas bl.a. Centrala

studiestödsnämdens nettoutlåning till studerande samt de extraordinära effekter

på statsbudgeten som sammanhänger med infasningen av det reformerade

ålderspensionssystemet.

Tabell 4.11 Statsbudgetens utgifter 2000-2004

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

2004

Utgifter exkl. statsskuldsräntor1

619,4

641,1

661,2

687,4

700,7

Statsskuldsräntor2

90,2

66,0

60,4

53,8

56,7

Summa utgifter

709,6

707,1

721,6

741,2

757,4

Riksgäldskontorets nettoutlåning m.m.3

-11,5

-40,9

-3,1

-5,7

4,3

Summa utgifter m.m.

698,1

666,2

718,5

735,5

761,8

Procent av BNP

Utgifter exkl. statsskuldsräntor

29,7

29,6

29,3

29,1

28,4

Statsskuldsräntor2

4,3

3,0

2,7

2,3

2,3

1 Inklusive minskning av anslagsbehållningar.

2 Avser utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m.

3 Inklusive kassamässig korrigering och finansiell överföring från AP-fonden

till Riksgäldskontoret.

Takbegränsade utgifter 2000-2004

I tabellen 4.12 redovisas de beräknade utgifterna för 2001-2004 och utfallet för

 2000. Ålderspensionssystemets utgifter beräknas öka med ca 20 miljarder kronor

under perioden 2000-2004. Tillsammans med ökningen av statsbudgetens primära

utgifter på 81 miljarder kronor under perioden uppgår den beräknade ökningen av

de takbegränsade utgifterna till 101 miljarder kronor, vilket motsvarar en

genomsnittlig ökning på 3,2 procent per år.

Tabell 4.12 Utgifter som omfattas av utgiftstaket för staten 2000-2004

Miljarder kronor

2000 Utfall

2001 Prognos

2002 Beräknat1

2003 Beräknat1

2004 Beräknat1

Summa utgifter exkl. statsskuldsräntor1

619,4

641,1

661,2

687,4

700,7

Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten

140,7

144,7

150,5

152,5

160,5

Takbegränsade utgifter

760,0

785, 8

811,7

839,9

861,2

Budgeteringsmarginal

5,0

3, 2

2,3

4 ,1

15,8

Utgiftstak för staten2

765

789

814

844

877

Anm: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

1 Inklusive beräknad förbrukning av anslagsbehållningar och utnyttjande av

anslagskredit

2 För åren 2000-2003 är utgiftstaket fastställt av riksdagen. Utgiftstaket för

2004 avser regeringens förslag till utgiftstak 2004

De takbegränsade utgifterna beräknas i år bli ca 26 miljarder kronor högre än

2000. Ungefär hälften av denna ökning förklaras av utgiftsreformer som träder i

kraft i år, bl.a. höjda barnbidrag, en studiemedelsreform, satsningar på de

sämst ställda pensionärerna samt vård, skola och omsorg. Eftersom de

takbegränsade utgifterna ökar något mer än taket mellan 2000 och 2001 beräknas

budgeteringsmarginalen i år bli något mindre än den marginal på 5 miljarder

kronor som erhölls 2000. Under kommande år beräknas de takbegränsade utgifterna

öka från 786 miljarder kronor 2001 till 861 miljarder kronor 2004 eller med

sammantaget 75 miljarder kronor. Utgifterna under taket beräknas öka med 26

miljarder kronor 2002, 28 miljarder kronor 2003 och 21 miljarder kronor 2004.

Utgiftstakets årliga ökning uppgår till 25 miljarder kronor 2002 och 30

miljarder kronor 2003. För 2004 föreslår regeringen att utgiftstaket ökar med 33

 miljarder kronor jämfört med 2003. Eftersom de beräknade utgifterna ökar nästan

 lika snabbt som utgiftstaket 2001-2003 beräknas budgeteringsmarginalen bli

relativt liten även för åren 2002 och 2003, vilket föranleder regeringen att

noga följa utgiftsutvecklingen. För 2004 beräknas budgeteringsmarginalen till 16

 miljarder kronor.

I tabell 4.13 redovisas en uppskattning av de huvudsakliga faktorerna bakom

utgiftsutvecklingen från 2001.

Tabell 4.13 Budgeteringsmarginalen och förändring av takbegränsade utgifter

jämfört med föregående år

Miljarder kronor

2002

2003

2004

2001-2004

Utgiftstak

814

844

877

88

Takbegränsade utgifter

812

840

861

75

Budgeteringsmarginal

2

4

16

13

Förändring av takbegränsade utgifter

26

28

21

75

varav

Pris- och löneomräkning (PLO)

4

4

4

11

Effekter av övriga makroekonomiska förutsättningar på statsbudgetens utgifter

4

6

6

16

Reformer

19

15

6

40

Finansiering/utfasning av tidsbegränsade program

-6

-4

-2

-12

Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten

6

9

8

23

Övrigt (volymer, förändring av förbrukning av anslagsbehållningar m.m.)

-1

-1

-1

-3

Anm. Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

Pris- och löneomräkning av berörda anslag höjer utgifterna med omkring 11

miljarder kronor under perioden 2001-2004.12 Makroekonomiska effekter på

statsbudgetens utgifter såsom lägre volymer inom arbetsmarknadspolitiska

program, högre prisbasbelopp, högre timlön och högre bruttonationalinkomst (BNI)

 förklarar ca 16 miljarder kronor av ökningen av utgifterna på statsbudgeten

under perioden.

Beslutade och aviserade reformer höjer utgifterna med omkring 40 miljarder

kronor under perioden (de enskilda reformernas budgeteffekter redovisas i tabell

 4.8, avsnitt 4.3). Besparingar inom bl.a. totalförsvaret och utfasning av olika

 tidsbegränsade program innebär en utgiftsminskning på omkring 12 miljarder

kronor under samma period.

Utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten ökar under

perioden 2001 till 2004 med ca 16 miljarder kronor. Överföringen av

bosättningsbaserade folkpensioner från ålderspensionssystemet till statsbudgeten

 uppgår till ca 7 miljarder kronor 2003. Justerat för denna överföring uppgår

ökningen under perioden till 23 miljarder kronor. Denna utgiftsökning kan till

hälften förklaras av indexeringen av pensionerna och till resterande del av

ökningen av genomsnittliga ATP-poäng. Under perioden övergår indexeringen

successivt från att pensionerna räknas upp med prisutvecklingen till att dessa i

 princip följer inkomstutvecklingen.

4.4.4 Statsbudgetens saldo, statens finansiella sparande och statsskulden

Statsbudgetens saldo

Enligt lagen (1996:1059) om statsbudgeten skall statsbudgeten omfatta alla

inkomster och utgifter samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov.

Statsbudgetens saldo visade ett överskott på 102 miljarder kronor 2000. I år

beräknas statsbudgetens saldo uppgå till 69 miljarder kronor.

Vid oförändrad politik beräknas statsbudgetens saldo minska till 9 miljarder

kronor 2002 för att sedan öka till närmare 20 miljarder kronor i slutet av

beräkningsperioden.

Vid en oförändrad politik kommer emellertid det beräknade överskottsmålet i de

offentliga finanserna för de kommande åren att överstiga de årsvisa målen för

överskottet i de offentliga finanserna. Målet för den offentliga sektorns

finansiella sparande uppgår till 2 procent av BNP för åren 2002 och 2003. Även

för 2004 föreslår regeringen ett överskottsmål på 2 procent av BNP. Den framtida

 konjunktursituationen kan medföra att dessa mål behöver omprövas, vilket sker i

 budgetpropositionen för respektive år.

Under perioden 2002 till 2004 beräknas det finansiella sparandet i

ålderspensionssystemet uppgå till närmare 3 procent av BNP samtidigt som

kommunsektorn beräknas vara i balans. Mer än hela överskottsmålet för de

offentliga finanserna kommer således att ligga i pensionssystemet. Det höga

finansiella sparandet i ålderspensionssystemet innebär att statens budgetsaldo

kommer att uppvisa ett underskott på 10-20 miljarder kronor under de kommande

åren under förutsättning att överskottsmålet uppnås exakt. I beräkningen av

statsbudgetens saldo och statsskulden har det överskjutande överskottet på 26

miljarder kronor för åren 2002 och 2003 samt 40 miljarder kronor för 2004,

beräkningstekniskt använts till förändringar på statsbudgetens inkomst- eller

utgiftssida så att målet om ett överskott i de offentliga finanserna på 2

procent av BNP uppnås exakt. På vilket sätt de överskjutande medlen kommer att

användas kommer regeringen att återkomma till. Om överskottsmålet överträffas

kommer statsskulden bli lägre än i de redovisade beräkningarna.

Tabell 4.14 Statsbudgetens saldo och statsskulden

Miljarder kronor

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

Inkomster

706,3

725,1

800,0

735,3

727,7

748,7

781,1

Utgifter exkl. statsskuldsräntor1

585,7

615,3

619,4

641,1

661,2

687,4

700,7

Statsskuldsräntor m.m.2

113,4

89,9

90,2

66,0

60,4

53,8

56,7

Riksgäldskontorets nettoutlåning

-2,8

-17,9

23,9

5,5

5,6

8,0

8,2

varav Kommunmomssystemet

1,5

1,2

-3,8

 In-/utlåning från myndigheter (räntekonto) 3

2,6

-3,0

-8,7

 Inbetalning av premiepensionsmedel inkl. ränta

-13,7

-26,1

-24,9

-21,2

-24,0

-24,8

-25,6

 Utbetalning av premiepensionsmedel

56,0

19,6

20,9

23,0

24,0

 Lönegarantifonden, inkl. ränta

-0,9

-0,4

 CSN, studielån

10,1

11,0

11,3

11,2

10,7

10,7

10,7

 Insättningsgaranti

-2,1

-2,3

-2,3

-0,7

-0,7

-0,8

-0,8

 Övrigt, netto4

-0,3

1,6

-3,7

-3,4

-1,3

-0,1

0,0

Kassamässig korrigering

0,4

-44,15

-35,45

0,0

0,0

0,0

0,0

Överföring från AP-fonden

-46,4

-8,7

-13,7

-3,9

Statsbudgetens saldo före beräkningsteknisk överföring

9,7

82,0

101,9

69,1

9,2

13,1

19,4

Beräkningsteknisk överföring

25,9

25,6

39,9

Statsbudgetens saldo efter beräkningsteknisk överföring

9,7

82,0

101,9

69,1

-16,7

-12,5

-20,5

Skulddispositioner m.m.

26,4

7,3

7,0

-104,46

-8,3

-5,6

-1,1

Statsskuldsförändring

16,8

-74,7

-95,0

-173,5

8,4

6,9

19,4

Statsskuld vid årets slut efter beräkningsteknisk överföring

1 448,9

1374,2

1 279,2

1105,7

1 114,1

1121,0

1 140,4

Procent av BNP

76,1

68,9

61,4

51,1

49,3

47,5

46,3

Anm: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

1 Inklusive minskning av anslagsbehållningar.

2 Avser hela utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m.

3 Normalt görs inga prognoser på in/utlåning från myndigheter (räntekonto) utan

här redovisas endast utfallet.

4 Varav individuellt kompetenssparande -1,35 mdkr 2000 och -1,15 mdkr 2001.

5 Varav -45 mdkr överföring från AP-fonden.

6 Varav nedskrivning av statsskulden p.g.a. överföringen av statsobligationer

från AP-fonden på 68,8 mdkr samt 10 mdkr (av totalt 20 mdkr) av den föreslagna

extrautdelningen från Riksbanken.

För att statsbudgetens saldo skall överensstämma med statens lånebehov redovisas

 Riksgäldskontorets nettoutlåning och en kassamässigkorrigering på

statsbudgeten.

Riksgäldskontorets nettoutlåning

Riksgäldskontorets (RGK) nettoutlåning utgörs av förändringen av kontorets ut-

och inlåning till myndigheter, affärsverk, statliga bolag och vissa fonder. De

största delposterna utgörs av förändringar av myndigheternas

räntekontobehållningar, in- och utbetalningar av premiepensionsmedel,

insättningsgarantiavgifter samt Centrala studiestödsnämndens (CSN)

nettoupplåning för finansiering av studielån.

Sedan 1995 har medel för premiepensionen tillfälligt placerats i RGK. För åren

2000-2004 beräknas de årliga inbetalningarna till drygt 20 miljarder kronor.

Inbetalningarna inklusive ränta överförs till Premiepensionsmyndigheten (PPM)

med två års fördröjning. Utbetalningen under 2000, som avsåg premiepensionsmedel

 för åren 1995-1998, bidrog till att RGK:s nettoutlåning ökade med ca 42

miljarder kronor mellan 1999 och 2000.

RGK:s nettoutlåning till CSN beräknas uppgå till omkring 11 miljarder kronor per

 år under perioden 2000-2004.

Det ackumulerade underskottet i det kommunala momssystemet uppgick vid det

senaste årsskiftet till 3,8 miljarder kronor. Staten skrev av denna fordran som

annars skulle återbetalats av kommunsektorn via en högre momsavgift.

Kassamässig korrigering och överföring från AP-fonden

Beräkningsposten kassamässig korrigering är nödvändig för att budgetsaldot skall

 bli identiskt med lånebehovet (med omvänt tecken). En kassamässig korrigering

kan dels uppstå om betalningen respektive anslagsavräkningen sker olika

budgetår, dels kan det förekomma transaktioner över statsverkets checkräkning

som inte har sin motsvarighet på anslag eller inkomsttitlar. Ett sådant exempel

är de överföringar från AP-fonden som gjordes 1999 och 2000.

Effekten av AP-fondsöverföringen 2001 på statsbudgetens saldo särredovisas i

tabell 4.14. I statsbudgetens utfall redovisas dessa belopp under den

kassamässiga korrigeringen.

När pensionsreformen är fullt genomförd kommer statsfinanserna försvagas med ca

60 miljarder kronor per år. För att delvis motverka denna försvagning överfördes

 45 miljarder kronor per år från AP-fonden till statsbudgeten under åren 1999

och 2000. Under 2001 har ytterligare en överföring ägt rum bestående av stats-

och bostadsobligationer till ett marknadsvärde på 155 miljarder kronor. Effekten

 på statsbudgetens saldo av överföringen 2001 är dock endast 46 miljarder

kronor. Förklaringen är att den del av överföringen som består av

statsobligationer skrivs av direkt mot statsskulden med obligationernas

nominella värde (69 miljarder kronor). Därigenom påverkar inte överföringen av

statobligationerna lånebehovet mer än indirekt via de lägre ränteutgifter som

följer av den lägre statsskulden. Den del av överföringen som består av

bostadsobligationer kommer att påverka lånebehovet under hela perioden, dels

genom att de olika obligationslånen genererar ränteavkastning, dels när

obligationerna förfaller till betalning. Av tabell 4.14 och 4.15 framgår att

budgetsaldot förstärks med 46 miljarder kronor 2001, 9 miljarder kronor 2002, 14

 miljarder kronor 2003 och 4 miljarder kronor 2004 till följd av överföringen av

 bostadsobligationerna. Till skillnad från statsbudgetens saldo påverkas statens

 finansiella sparande fullt ut av hela överföringen på 155 miljarder kronor

2001. Statsbudgetens saldo och statens finansiella sparande uppvisar därför en

stor diskrepans 2001. Enligt pensionsöverenskommelsen skall det slutliga

överföringsbeloppet fastställas vid en kontrollstation 2004 och den slutliga

överföringen äga rum 2005.

Obligationsportföljens sammansättning visade sig avvika från vad som antogs i

budgetpropositionen för 2001, där statsobligationer till ett nominellt värde på

75 miljarder kronor förväntades överföras från AP-fonden 2001. Även

bostadsobligationernas sammansättning avseende löptid har förändrats i

förhållande till antagandena i budgetpropositionen.

Statsbudgetens saldo justerat för större engångseffekter

I tabell 4.15 redovisas statsbudgetens saldo justerat för större

engångseffekter. Vid beräkningen av det justerade budgetsaldot 2002-2004

förutsätts att den del av överskottet i de offentliga finanserna som överstiger

de årsvisa överskottsmålen, beräkningstekniskt kommer att utnyttjas till

förändringar som försvagar statens finansiella sparande i motsvarande grad. Om

överskottsmålen överträffas kommer statsbudgetens saldo att förbättras i

förhållande till redovisade beräkningar.

Tabell 4.15 Statsbudgetens saldo samt justering för större engångseffekter

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

2004

Statsbudgetens saldo före beräkningsteknisk överföring

102

69

9

13

19

Statsbudgetens saldo efter beräkningsteknisk överföring

102

69

-17

-12

-21

Större engångseffekter

88

79

24

29

19

 Varav försäljning av statligt aktieinnehav

741

15

15

15

15

 Överkonsolidering Alecta

8

 Överföring från AP- fonden2

45

46

9

14

4

 Föreslagen extrautdelning från Riksbanken3

10

 Premiepensionsmedel, nettoinbetalningar

-31

Statsbudgetens saldo efter beräkningsteknisk överföring och justerat för större

engångseffekter

14

-10

-40

-41

-39

1 Beloppet inkluderar aktieutdelning och inbetalning av reavinstskatt från

Stattums försäljning av Pharmacia "Vad kostar det att regera? En

studie av Regeringskansliets dimensionering nu och i framtiden (Ds 2000:27) ökar

 anslaget med 160 miljoner kronor 2002, 240 miljoner kronor 2003 och 340

miljoner kronor 2004. För 2002 ökar därutöver beräknade resurser för

utgiftsområdet, främst till följd av ny pris- och löneomräkning, med 98 miljoner

 kronor i jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. I

detta belopp ingår den ovan nämnda överföringen från utgiftsområde 1 till

utgiftsområde 17.

Regeringen har i budgetpropositionen för 2000 aviserat att i 2001 års ekonomiska

 vårproposition återkomma till frågan om en sammanslagning av anslagen 90:5

Regeringskansliet m.m. under utgiftsområde 1 och anslaget 5:1

Utrikesförvaltningen under utgiftsområde 5, som är planerad att äga rum den 1

januari 2002.

Utrikesutskottet har i sitt betänkande 1999/2000:UU1 kommenterat den i

budgetpropositionen för 2000 aviserade sammanslagningen av de båda anslagen.

Regeringen vill med anledning av sitt förslag om sammanslagningen anföra

följande.

Regeringskansliet utgör sedan den 1 januari 1997 en myndighet. Dess verksamhet

finansieras dock från två skilda anslag, nämligen anslaget 90:5

Regeringskansliet m.m. under utgiftsområde 1 och anslaget 5:1

Utrikesförvaltningen under utgiftsområde 5.

För att fullfölja ombildandet av Regeringskansliet till en myndighet har

regeringen föreslagit att de båda förvaltningsanslagen slås samman till ett för

myndigheten gemensamt anslag fr.o.m. den 1 januari 2002. En sammanslagning av

förvaltningsanslagen är en naturlig fortsättning på utvecklingen sedan 1997 och

underlättar styrningen inom myndigheten Regeringskansliet, vilket även skapar en

 möjlighet till en effektivare resursanvändning.

Regeringskansliet bedriver ett långsiktigt och kontinuerligt förändringsarbete.

En av de mest omfattande förändringarna både vad gäller personal och finansiella

 resurser, genomfördes den 1 januari 2000 i och med sammanslagningen av de två

IT-organisationerna, den inom utrikesdepartementet och den för övriga

Regeringskansliet, till en gemensam organisation.

Som en viktig del av förberedelsearbetet inför de planerade

anslagssammanslagningen har arbete lagts ned på att utforma en för hela

Regeringskansliet reformerad och gemensam verksamhetsplanering, som också bl.a.

syftar till en bättre anpassning till budgetprocessen. Ett samlat anslag innebär

 att kopplingen mellan mål, resultat och resurser kan tydliggöras bättre och

därmed ökar förutsättningarna för att uppnå det övergripande målet för

Regeringskansliet, dvs. att vara ett effektivt och kompetent stöd för regeringen

 i dess uppgift att styra riket och förverkliga sin politik.

Regeringen föreslår att anslaget för utrikesförvaltningen flyttas från

utgiftsområde 5 till utgiftsområde 1. Detta föranleder ändringar i

tilläggsbestämmelserna 4.6.1, 4.6.6 och 5.12. i riksdagsordningen 1. Frågan

behandlas under lagförslag (avsnitt 3.1).

Regeringen kommer i samband med budgetpropositionen för 2002 att återkomma med

förslag till ändringar av ramen för utgiftsområdet till följd av den nu

föreslagna förändringen.

Förslaget innebär att ändamålet för anslaget Regeringskansliet, utgiftsområde 1

Rikets styrelse utvidgas till att även omfatta utrikesförvaltningen.

Utrikesförvaltningens verksamhet kommer inte längre att finansieras inom

utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och internationell samverkan. I detta

sammanhang vill regeringen anföra att det är särskilt angeläget att

vidareutveckla formerna för dialogen med riksdagen när det gäller Sveriges

representation i utlandet.

Under förutsättning att Riksdagen godkänner vad som nu föreslås innebär detta

att den beräknade ramen för utgiftsområde 1 ökar med 1 814 miljoner kronor för

2002. Utgiftsområde 5 minskar med motsvarande belopp. Frågan behandlas under

lagförslag (avsnitt 43.1).

Regeringen avser att i budgetpropositionen för 2002 föreslå höjningar av

presstödet i enlighet med förslag i tilläggsbudget. Regeringen överväger även

ytterligare insatser inom presstödsområdet.

Från den 1 juli 2001 inrättas en ny myndighet, Valmyndigheten, inom

utgiftsområde 1, politikområde Demokrati. Frågan behandlas på tilläggsbudget.

Verksamheten var tidigare en del av Riksskatteverkets ansvarsområde.

Utgiftsområde 2:

Samhällsekonomi och finansförvaltning

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

1 503

1 308

1 435

1 367

1 328

1 333

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Effektiv statsförvaltning samt

Finansiella system och tillsyn.

Utgiftsområdet omfattar bland annat Riksrevisionsverket, Ekonomistyrningsverket,

 Statskontoret, Statistiska centralbyrån, Konjunkturinstitutet,

Riksgäldskontoret, Kammarkollegiet och Finansinspektionen. För 2001 uppgår de

totala anslagen enligt statsbudgeten till 1 308 miljoner kronor.

Från 2002 minskar beräknade resurser för utgiftsområdet med 5 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. Ramen för

utgiftsområdet föreslås uppgå till 1 367 miljoner kronor 2002.

Regeringen föreslår att verksamheter som hör till politikområdet Effektiv

statsförvaltning flyttas från utgiftsområde 14 Arbetsliv till utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning. Bakgrunden till att Arbetsgivarverket och

 Statens pensionsverk (SPV) redovisats under utgiftsområde 14 och

verksamhetsområdet Staten som arbetsgivare har haft med utskottsbehandlingen att

 göra. Verksamheterna har inte haft sina övergripande mål relaterade till

utgiftsområde 14 utan till utgiftsområde 2, eftersom de är ett av flera medel

för att effektivisera statsförvaltningen.

Statliga arbetsgivarfrågor har en begränsad lagstiftning. SPV:s verksamhet

bygger på kollektivavtal och den statliga arbetsrätten har en begränsad

särlagstiftning.

En konsekvens av regeringens förslag om förändring av vilket ändamål och vilka

verksamheter som skall innefattas i utgiftsområde 2 är att anslagen 1:1

stabsuppgifter vid Arbetsgivarverket och 1:2 statliga tjänstepensioner m.m.

under utgiftsområde 14 Arbetsliv flyttas till utgiftsområde 2 Samhällsekonomi

och finansförvaltning. Detta föranleder ändringar i tilläggsbestämmelserna i

Riksdagsordningen 4.6.2 och 4.6.15.

Under förutsättning att riksdagen godkänner förslagen innebär detta att den

beräknade ramen för utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning ökar

med 7 383 miljoner kronor för 2002. Utgiftsområde 14 Arbetsliv minskar med 7 383

 miljoner kronor. Frågan om ändring av riksdagsordningen behandlas under

lagförslag (avsnitt 3.1).

Utgiftsområde 3:

Skatteförvaltning och uppbörd

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

6 170

6 207

6 529

6 635

6 765

6 902

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Skatt, tull och exekution. Utgiftsområdet

 omfattar Riksskatteverket, Skattemyndigheterna samt Tullverket.

Från 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 297 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. Förändringen

består dels av en ökning med 175 miljoner kronor i syfte att återställa

skattekontrollen till 1997 års nivå, dels en ökning med 10 miljoner kronor i

syfte att höja effektiviteten inom tullverksamheten. Från 2002 ökar beräknade

resurser för utgiftsområdet till följd av ny pris- och löneomräkning med 112

miljoner kronor i jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för

2001.

I riksdagen är det olika utskott, skatteutskottet respektive justitieutskottet,

som bereder ärenden om politikområdets anslag inom respektive utgiftsområde.

Anslagen för Riksskatteverket och skattemyndigheterna ingår i utgiftsområde 3

och bereds av skatteutskottet medan anslaget för kronofogdemyndigheterna ingår i

 utgiftsområde 4 och bereds av justitieutskottet.

En samordning av handläggningen skulle ge bättre överensstämmelse mellan de

olika myndigheternas anslag. Riksskatteverkets anslag bör även fortsättningsvis

beredas av skatteutskottet. Det framstår därför som lämpligt att flytta anslaget

 3:1 Kronofogdemyndigheterna.

Exekutionsväsendet kommer således ej längre att i detta sammanhang behandlas som

 en del av rättsväsendet. Detta är en följd av den nuvarande

myndighetsstrukturen.

Regeringen föreslår därför att anslaget för kronofogdemyndigheterna flyttas från

 utgiftsområde 4 Rättsväsendet till utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och

uppbörd. Detta föranleder ändringar i tilläggsbestämmelserna 4.6.3 och 4.6.4

riksdagsordningen.

Ändringen medför inte någon ändring av ansvaret för beredningen av den

materiella regleringen vid utsökning. Denna del kommer, liksom tidigare, att

beredas av lagutskottet.

I samband med att ansvaret flyttas till skatteutskottet föreslår regeringen

också att benämningen utsökningsväsendet ändras till exekutionsväsendet för att

uppnå en bättre överensstämmelse med den terminologi som i övrigt används och

som är väl inarbetad.

Regeringen föreslår även att utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd bör

byta benämning till Skatt, tull och exekution för att namnet bättre skall spegla

 innehållet i utgiftsområdet. Detta föranleder ändring i tilläggsbestämmelsen

5.12.1 riksdagsordningen.

Regeringen kommer i samband med budgetpropositionen att återkomma med förslag

till förändringar av ramen för utgiftsområdet till följd av den nu föreslagna

förändringen. Under förutsättning att riksdagen godkänner ett sådant beslut

innebär detta att den beräknande ramen för utgiftsområde 3 ökar med 1 395

miljoner kronor för 2002. Utgiftsområde 4 minskar med motsvarande belopp.

Frågan om ändring av riksdagsordningen behandlas under lagförslag (avsnitt

3.1.).

Utgiftsområde 4:

Rättsväsendet

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

23 317

23 973

24 592

24 905

25 494

26 620

Utgiftsområdet omfattar polisen, åklagarväsendet, domstolsväsendet,

rättshjälpen, kriminalvården, exekutionsväsendet, Brottsförebyggande rådet,

Rättsmedicinalverket, Gentekniknämnden och Brottsoffermyndigheten. Från 2002

minskas beräknade resurser för utgiftsområdet till följd av ny pris- och

löneomräkning med 181 miljoner kronor i jämförelse med den beräknade ramen i

budgetpropositionen för 2001. På grund av vissa oklarheter i samband med

beräkningen av pris- och löneomräkningen för 2002 och 2003 kommer regeringen att

 återkomma med en slutlig bedömning om resursnivån i samband med

budgetpropositionen. Detta för att säkerställa att fler poliser kan anställas

och målen för polisväsendets utveckling uppnås.

Rättsväsendet tillförs 600 miljoner kronor för 2004. Medlen skall användas till

en fortsatt förstärkning av polisen. Satsningen på att utveckla den lokala

polisen - närpolisreformen - skall fullföljas. Ytterligare en polishögskola

startas. Fler specialister anställs för att säkerställa utvecklingen av det

kunskapsbaserade polisarbetet och höja kvaliteten i brottsutredningarna.

Polisväsendets metoder för verksamhetsuppföljning och redskap för en effektiv

budgetkontroll måste vidareutvecklas.

Arbetet med att reformera och utveckla rättsväsendet fortsätter och skall leda

till ett rationellt strukturerat rättsväsende som utifrån en helhetssyn på

myndigheternas verksamhet uppfyller medborgarnas berättigade krav på snabbhet,

rättssäkerhet och hög kvalitet. Mål och prioriteringar för rättsväsendet ligger

fast. Rättsväsendet skall bl.a. förbättra sin effektivitet och sin förmåga att

förebygga och bekämpa både mängdbrottslighet och grövre kriminalitet. Det gäller

 inte minst våldsbrott (särskilt våld mot kvinnor och barn), narkotikabrott,

ekobrottslighet inklusive miljöbrott, brott med homofobiska inslag och brott med

 rasistiska eller extremistiska förtecken. Bland andra viktiga inslag kan nämnas

 att konsolidera och utveckla det omfattande reformarbete som genomförts inom

åklagarväsendet, fullfölja reformeringen av domstolsväsendet och ge

kriminalvården förutsättningar att möta ett ökat platsbehov och fortsätta

utveckla verksamheten. Ett mycket viktigt inslag i detta är att ytterligare

utveckla kompetensen inom hela rättsväsendet.

Redan fattade beslut samt regeringens förslag i denna proposition innebär

sammantaget den största satsningen på rättsväsendet någonsin. Regeringen avser

även fortsättningsvis att noga följa rättsväsendets verksamhet och resultat och

att, efter analys av vidtagna effektiviseringsåtgärder, återkomma till riksdagen

 om de ytterligare insatser som erfordras för att fullfölja statsmakternas

intentioner för utvecklingen av rättsväsendet.

Regeringen föreslår att ansvaret för anslaget 3:1 Kronofogdemyndigheterna med

tillhörande frågor flyttas till utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution. Under

 förutsättning att Riksdagen godkänner ett sådant beslut innebär detta att den

beräknande ramen för utgiftsområde 3 i så fall ökar med 1 395 miljoner kronor

för 2002. Utgiftsområde 4 minskar med motsvarande belopp.

Frågan om ändring av riksdagsordningen behandlas under lagförslag (avsnitt

3.1.).

Utgiftsområde 5:

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

2 984

2 908

2 989

2 901

2 941

2 984

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Utrikes- och säkerhetspolitik och det

avser bidrag till vissa internationella organisationer, fredsfrämjande

verksamhet, information om Sverige i utlandet, nedrustnings- och

säkerhetspolitiska frågor samt Europainformation.

För 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 20 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. Ökningen

förklaras främst av ny pris- och löneomräkning.

Regeringen har i budgetpropositionen för 2000 aviserat att i 2001 års ekonomiska

 vårproposition återkomma till frågan om en sammanslagning av anslagen 90:5

Regeringskansliet m.m. under utgiftsområde 1 och anslaget 5:1

utrikesförvaltningen under utgiftsområde 5, som är planerad att äga rum den 1

januari 2002.

Regeringen föreslår att anslaget för utrikesförvaltningen flyttas från

utgiftsområde 5 till utgiftsområde 1. Detta föranleder ändringar i

tilläggsbestämmelserna i riksdagsordningen 4.6.1, 4.6.6 och 5.12.1. Regeringen

kommer i samband med budgetpropositionen att återkomma med förslag till

ändringar av ramen för utgiftsområdet till följd av den nu föreslagna

förändringen.

Under förutsättning att riksdagen godkänner detta förslag innebär det att den

beräknade ramen för utgiftsområde 5 minskar med 1 814 miljoner kronor för 2002

och utgiftsområde 1 ökar med motsvarande belopp. Frågan behandlas under

utgiftsområde 1 samt under lagförslag (avsnitt 3.1).

Utgiftsområde 6:

Totalförsvar

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

46 165

46 530

46 003

45 804

44 751

44 764

Utgiftsområdet omfattar verksamheter inom det militära och det civila försvaret,

 Kustbevakningen, Statens räddningsverk, Sprängämnesinspektionen, nämnder samt

stödverksamhet till det militära och det civila försvaret. I utgiftsområdet

ingår även internationell fredsfrämjande verksamhet med svensk trupp utomlands.

Riksdagens beslut med anledning av prop. 1999/2000:30 Det nya försvaret innebär

att totalförsvaret ominriktas mot ett insatsförsvar. Hösten 2001 skall

statsmakterna fatta det försvarspolitiska beslutet för åren 2002-2004. Detta

kommer att göras med utgångspunkt i bl.a. Försvarsberedningens, Sårbarhets- och

säkerhetsutredningens samt andra utredningars förslag. Den nationella

krishanteringens framtida utformning kommer i huvudsak redovisas i en

proposition våren 2002.

År 2003 skall EU:s krishanteringsförmåga vara fullt utbyggd. Försvarsutskottet

har i betänkande 1999/2000:FöU2 utgått från att regeringen snarast återkommer

med förslag till riksdagen efter vilka principer som utlandsinsatser bör

finansieras. Regeringen avser i budgetpropositionen för 2002 föreslå att de

nuvarande anslagen 6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m. och 6:2

Fredsfrämjande truppinsatser slås samman till ett anslag. Härigenom skapas en

större flexibilitet i planeringen och användningen av resurserna när avvägningar

 mellan internationella insatser och förbandsverksamhet skall göras.

Utgiftsområde 7:

Internationellt bistånd

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

15 317

14 966

16 483

15 375

18 037

19 780

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Internationellt utvecklingssamarbete

samt Samarbete med Central- och Östeuropa.

Biståndsramen för 2002 uppgår till 0,74 procent av BNI, vilket med nuvarande

BNI-prognos beräknas till 16,6 miljarder kronor. Ramen för 2003 uppgår till 0,81

 procent av BNI. Regeringen föreslår nu att biståndet 2004 skall höjas till 0,86

 procent av BNI, därutöver tillförs biståndet 200 miljoner kronor. Därmed tas

ännu ett betydande steg mot enprocentsmålet. Regeringen har ambitionen att

Sverige åter skall uppnå enprocentsmålet för biståndet när de statsfinansiella

förutsättningarna för detta föreligger.

Från biståndsramen avräknas vissa asylkostnader, medel för EU:s gemensamma

bistånd, vissa FN-bidrag samt administration. För 2002 uppgår de totala anslagen

 enligt statsbudgeten till 15,4 miljarder kronor, varav 14,8 miljarder kronor

till Internationellt utvecklingssamarbete och 0,6 miljarder kronor till

Samarbete med Central- och Östeuropa.

År 2002 minskas beräknade resurser för utgiftsområdet med 195 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. Detta beror

på att avräkningarna från biståndsramen har ökat med 195 miljoner kronor, vilket

 minskar biståndsanslaget i motsvarande mån.

I en proposition om samarbetet med Central- och Östeuropa som lämnas till

riksdagen den 17 april 2001 föreslås ett nytt program för perioden 2002-2003.

För 2002 beräknas 600 miljoner kronor och för 2003 beräknas 900 miljoner kronor.

 Därefter övergår programmet i ett permanent anslag på en nivå av 400 miljoner

kronor för 2004.

Utgiftsområde 8:

Invandrare och flyktingar

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

4 472

4 942

4 988

4 827

4 850

4 330

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Migrationspolitik, Integrationspolitik,

Storstadspolitik och Minoritetspolitik.

Beräknade resurser för utgiftsområdet ökar med 144 miljoner kronor för 2002 och

133 miljoner kronor för 2003 jämfört med de beräknade ramarna i

budgetpropositionen för 2001. Förändringen förklaras huvudsakligen av att

regeringen har beräknat att utgiftsområdet tillförs 40 miljoner kronor 2002 och

50 miljoner kronor från 2003 för asylsökande barns tillgång till

förskoleverksamhet, skolbarnomsorg och utbildning på i huvudsak samma villkor

som gäller för barn som är bosatta i landet.

Regeringen beräknar öka utgiftsområdesramen med 32 miljoner kronor från 2002 för

 europeiska flyktingfonden. Motsvarande belopp redovisas under inkomsttitel.

Det är viktigt att stödja grupper, organisationer och institutioner som har en

tydlig målsättning att värna det demokratiska samhället mot rasism,

främlingsfientlighet, homofobi och diskriminering. Det antirasistiska arbetet

förstärks därför och 10 miljoner kronor beräknas fr.o.m. 2002. Insatserna ska

vara långsiktiga och samordnas med det arbete som bedrivs av frivillig

organisationer, myndigheter, arbetsmarknadens parter och forskare. Samordning

bör också ske med de arbete som bedrivs av internationella organ och inom EU.

Insatserna skall bl.a. inriktas mot att identifiera och kartlägga problemområden

 och på verksamheter som behövs för att värna det demokratiska samhället. En

försöksverksamhet inleds med lokala och regionala diskrimineringsombud. För

detta ändamål tillförs 4 miljoner kronor fr.o.m. 2002.

De föreslagna medlen till antirasistiskt arbete och

antidiskrimineringsverksamhet finansieras delvis genom att 10 miljoner kronor av

 resurserna för Integrationsverkets nuvarande verksamhet omfördelas.

År 2003 beräknar regeringen minska ramen för utgiftsområdet med 20 miljoner

kronor och ytterligare 310 miljoner kronor år 2004 för att finansiera förslag

som innebär att ett äldreförsörjningsstöd inrättas för personer över 65 år som

inte uppfyller bosättningskravet i pensionssystemet.

Regeringens arbete för att förstärka rättssäkerheten i utlänningsärenden

fortsätter.

Riksdagen har tillkännagivit för regeringen att regeringen i samband med 2001

års ekonomiska vårproposition 2001 bör redovisa ett sätt att möjliggöra

flexiblare utnyttjande av anslagen på migrationsområdet, då i första hand

anslagen 12:1 Migrationsverket och 12:2 Mottagande av asylsökande (bet.

2000/01:SfU2).

För det första kan konstateras att nuvarande anslagssystem är konstruerat så att

 flexibilitet finns inbyggd i systemet. I första hand skall flexibilitet finnas

inom anslagen genom möjligheten att utnyttja anslagskredit respektive

anslagssparande. Om dessa möjligheter inte är tillräckliga kan regeringen två

gånger per år i tilläggsbudgeten föreslå omprioriteringar.

För det andra är det en viktig princip att förvaltningsanslag och sakanslag

skall hållas åtskilda. Syftet med detta är att underlätta styrningen av

förvaltningen och att anslagets ändamål skall vara tydliga för såväl riksdag som

 regering. En strävan bör därmed vara att sakanslag hålls så rena som möjligt

och inte belastas med förvaltningskostnader. Finansutskottet (bet. 2000/01:FiU2,

 sid. 10) har också uttryckt kritik mot att regeringen inom ett och samma

politikområde blandar transfereringsutgifter med förvaltningsutgifter. Utskottet

 konstaterar att det strider mot intentionerna bakom den nuvarande indelningen i

 utgiftsområden och hänvisar till att de realekonomiska effekterna av dessa

utgifter är väsentligt olika och därför av analysskäl bör hållas åtskilda.

Anslagsstrukturen inom migrationsområdet är konstruerad så att myndigheternas

förvaltningsutgifter och övriga utgifter hålls isär. Från anslaget 12:1

Migrationsverket finansieras Migrationsverkets centrala administration och

prövning av uppehållstillstånd och medborgarskap. Från anslaget 12:2 Mottagande

av asylsökande finansieras all den verksamhet som rör mottagandet av

asylsökande. Det handlar om bistånd i form av bostadsersättning, dagersättning

och särskilt bidrag. Från anslaget finansieras också ersättning till kommuner

och landsting för kostnader för skola, hälso- och sjukvård m.m.

Anslagsutbetalningarna styrs i stor utsträckning av lagar och förordningar.

Därutöver finansieras från anslaget kostnader för anläggningsboende för

asylsökande och lokaler samt för personal som arbetar med organiserad verksamhet

 för asylsökande och vissa andra verksgemensamma kostnader.

Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att det nu inte finns behov av att

lägga fram förslag till särskilda åtgärder med anledning av

Socialförsäkringsutskottets initiativ.

Utgiftsområde 9:

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

28 573

29 374

29 850

31 793

34 285

35 907

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Hälso- och sjukvårdspolitik,

Folkhälsopolitik, Barnpolitik, Handikappolitik, Äldrepolitik,

Socialtjänstpolitik och Forskningspolitik.

Från 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 1 484 miljoner kronor i

 jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001.

Statens utgifter för Hälso- och sjukvårdspolitik, Folkhälsopolitik, Barnpolitik,

 Handikappolitik, Äldrepolitik och Socialtjänstpolitik utgör en mindre del av de

 samlade resurserna för dessa politikområden. Huvudmannaskapet för dessa

verksamheter ligger huvudsakligen hos kommuner och landsting. Statens stöd till

den kommunala sektorn utgår till största delen från utgiftsområde 25 Allmänna

bidrag till kommuner.

I syfte att likställa läkemedelsbehandling med andra behandlingsmetoder inom

hälso- och sjukvården samt få kontroll över kostnadsutvecklingen i

läkemedelsförmånen träffade staten 1996 en överenskommelse med

Landstingsförbundet om villkoren för det särskilda statsbidraget till

landstingen för läkemedelsförmånens kostnader. Staten och Landstingförbundet är

nu överens om en ny modell för statens ersättning till landstingen. Modellen

innebär att landstingens incitament att arbeta med kostnadsutvecklingen i

läkemedelsförmånen förbättras avsevärt. Samtidigt åtar sig staten att ge

landstingen ett större inflytande över läkemedelsförmånen så att de har

möjlighet att påverka kostnadsutvecklingen. Överenskommelsen innebär en årlig

kostnadsökning i läkemedelsförmånen på fem procent, vilket skall jämföras med

den historiska ökningen som uppgår till knappt tio procent. Till följd av

överenskommelsen utökas ramarna under utgiftsområdet med 1 663 miljoner kronor

2002, 2 563 miljoner kronor 2003 och 3 463 miljoner kronor 2004.

Regeringen anser att väntetiderna till vissa behandlingar i dag är oacceptabelt

långa, vilket gör att det inte är möjligt att säga att hälso- och sjukvården har

 en acceptabel tillgänglighet. Åtgärder krävs inom detta område. Staten och

landstingen är överens om att tillskjuta resurser i syfte att förbättra

tillgängligheten till behandlingar. För att nå detta tillförs landstingen från

den 1 januari 2002 ett resurstillskott om 1 250 miljoner kronor under

utgiftsområdet 25 Allmänna bidrag till kommuner. En förutsättning för

resurstillskottet är att detta regleras i ett avtal mellan staten och

Landstingsförbundet. Mot bakgrund av att Dagmaruppgörelserna bland annat syftat

till att öka tillgängligheten bedömer regeringen att anslaget Bidrag till hälso-

 och sjukvård kan minskas med 450 miljoner kronor. Medlen används främst för att

 förstärka det generella statsbidraget till landstingen.

I syfte att ytterligare förbättra den ekonomiska situationen för äldre- och

funktionshindrade inom vård och omsorg föreslår regeringen att ett

förbehållsbelopp i äldre- och handikappomsorgen införs från och med den 1

januari 2002. För att kompensera kommunsektorn tillförs 650 miljoner kronor

under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner.

Regeringen avser att i en särskild proposition återkomma med förslag som innebär

 att ett äldreförsörjningsstöd inrättas för personer över 65 år som inte

uppfyller bosättningskravet i pensionssystemet. Medel för ändamålet tillförs

utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom. Till följd av att

äldreförsörjningsstödet avlastar socialbidragskostnaderna i kommunerna

omfördelas vissa medel från utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner samt

utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar till utgiftsområde 11 Ekonomisk

trygghet vid ålderdom. Utöver dessa medel föreslår regeringen att utgiftsområde

11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom tillförs ytterligare 75 miljoner kronor för

detta ändamål. För att administrera äldreförsörjningsstödet tillförs Allmänna

försäkringskassorna under utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och

handikapp 21 miljoner kronor 2003 och 7 miljoner kronor årligen från 2004.

Regeringen avser att tillföra tandvården ytterligare 200 miljoner kronor per år

från 2002 och framåt. Detta tillskott läggs till de stora satsningar som

tidigare har gjorts.

Mot bakgrund av den svåra ekonomiska situation som Statens institutionsstyrelse

befinner sig i avser regeringen att tillföra myndigheten 20 miljoner kronor 2002

 och 30 miljoner kronor per år från 2003 och framåt.

Regeringen avser att tillföra Folkhälsoinstitutet 30 miljoner kronor årligen

under perioden 2002 till och med 2004 för att förstärka arbetet med

tobaksprevention.

Försöksverksamheten med insatser för hemlösa förlängs till 2004. Totalt avsätts

10 miljoner kronor per år för detta ändamål.

Vidare avser regeringen att stödja alternativ medicin med 3 miljoner kronor

årligen fram till och med 2004.

Utgiftsområde 10:

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

97 937

101 950

106 744

110 711

117 738

120 821

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Ersättning vid arbetsoförmåga.

Från 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med cirka 6 209 miljoner

kronor för 2002 och 10 853 miljoner kronor för 2003 i jämförelse med de

beräknade ramarna i budgetpropositionen för 2001. För 2001 visar prognosen att

utgifterna inom utgiftsområdet ökar med 4 794 miljoner kronor, varav merparten

av ökningen härrör från anslaget för sjukpenning och rehabilitering m.m.

Ökningarna beror huvudsakligen på att antagandena om antalet sjukskrivna och

antalet förtidspensionärer har höjts. Prognosen för antalet nettodagar med

sjukpenning har ökat med ca 13 procent för innevarande år jämfört med

bedömningen som gjordes i budgetpropositionen för 2001. För 2003 förklaras

knappt 3 miljarder kronor av ökningen sedan budgetpropositionen för 2001 av att

det särskilda grundavdraget för folkpensionärer (SGA) slopas.

Regeringen avser att föreslå riksdagen att arbetsskadeförsäkringen reformeras

vilket beräknas medföra utgiftsökningar med högst 500 miljoner kronor 2002 och

en varaktig årlig utgiftsökning på högst 1 000 miljoner kronor från och med

2003. Regeringen har också för avsikt att föreslå att 100 miljoner kronor

tillförs utgiftsområdet för försöksverksamhet för att motverka

långtidssjukskrivingar.

Sjukförsäkringssystemet ersätter idag 80 procent av den sjukpenninggrundande

inkomsten upp till ett inkomsttak om 7,5 prisbasbelopp. Allt fler

förvärvsarbetande har inkomster över inkomsttaket. Det är angeläget att bevara

och utveckla den generella välfärden. Regeringen avser därför att se över

ersättningsnivåerna i socialförsäkringssystemen och återkomma till frågan i

budgetpropositionen för 2002.

Regeringen överlämnade den 22 mars 2001 propositionen 2000/01:96

Sjukersättningen och aktivitetsersättning istället för förtidspension till

riksdagen. I propositionen redovisar regeringen förslag till ett reformerat

förtidspensionssystem, vilket till stor del är en konsekvens av att ett nytt

ålderspensionssystem har införts. Det är i huvudsak fråga om nya

beräkningsregler. Ändringarna avses träda i kraft den 1 januari 2003.

Ett viktigt inslag i reformeringen av förtidspensionssystemet är att det

särskilda grundavdraget (SGA) avskaffas. För att försäkringens nettoersättningar

 skall vara oförändrade måste bruttobeloppen höjas. Bruttoutgifterna för

anslaget Förtidspensioner har således ökats med ca 2,9 miljarder kronor från och

 med 2003. Härigenom ökar det kommunala skatteunderlaget. Kommunsektorns ökade

skatteinkomster innebär att det generella statsbidraget till kommuner och

landsting inom utgiftsområde 25 reduceras med ca 2,8 miljarder kronor fr.o.m.

2003. Beloppet kan komma att revideras då den slutliga justeringen sker i

budgetpropositionen för 2003.

Utgiftsområde 11:

Ekonomisk trygghet vid ålderdom

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

33 538

33 780

33 774

33 241

51 615

51 201

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Ekonomisk äldrepolitik.

För 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 91 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. Ökningen

beror i huvudsak på att 160 miljoner kronor föreslås tillskjutas utgiftsområdet

med anledning av nedanstående förslag om en höjning av bostadstillägget till

pensionärer. Denna utgiftsökning motverkas dock till viss del av nedreviderade

prognoser varför nettoeffekten blir 91 miljoner kronor.

Den kraftiga utgiftsökningen mellan åren 2002 och 2003 beror dels på att

utgifterna för den bosättningsbaserade folkpensionen till pensionärer som även

uppbär ATP flyttas från ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten till

utgiftsområde 11, dels på att det särskilda grundavdraget (SGA) avskaffas 2003.

Då SGA avskaffas omvandlas denna skatteförmån tillsammans med nuvarande

bosättningsbaserade folkpension samt pensionstillskott till en beskattad

garantipension på budgetens utgiftssida.

I och med att SGA höjdes den 1 januari 2001 beräknas kostnaderna för

garantipensionen bli cirka 385 miljoner kronor högre för 2003 och framöver,

jämfört med vad som beräknades i budgetpropositionen för 2001.

Regeringen avser vidare föreslå förbättringar inom bostadstillägget till

pensionärer (BTP). Idag ersätter BTP boendekostnader upp till 4 500 kronor med

90 procent av kostnaden. Regeringen avser att i budgetpropositionen för 2002

föreslå att ersättningsnivån höjs till 91 procent. Förändringen innebär en

förbättring för pensionärer med BTP på i genomsnitt ca 400 kronor per år och som

 mest med 540 kronor per år.

Äldre invandrare som inte uppfyller bosättningskravet för svensk folkpension är

idag hänvisade till socialbidrag för sin försörjning. Regeringen avser att i en

särskild proposition ändra på detta förhållande genom att föreslå att ett

äldreförsörjningsstöd (ÄFS) riktat till dessa personer införs 2003.

Utgiftsområdet tillförs 710 miljoner kronor från och med 2003 för att finansiera

 denna reform. En stor del av dessa ökade kostnader på utgiftsområde 11

motsvaras dock av minskade kostnader för socialbidrag till gruppen äldre

invandrare. Därmed kan neddragningar ske i enlighet med den kommunala

finansieringsprincipen. Neddragningar har gjorts med sammantaget 635 miljoner

kronor inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner samt utgiftsområde 8

Invandrare och flyktingar. Det belopp som kommer de äldre invandrarna tillgodo

som en standardförbättring är således ca 75 miljoner kronor. I

budgetpropositionen för 2003 avser regeringen föreslå att ett nytt anslag

anvisas för äldreförsörjningsstödet.

Utgiftsområde 12:

Ekonomisk trygghet för familjer och barn

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

44 596

47 747

47 986

49 645

51 619

52 529

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Ekonomisk familjepolitik.

Beräknade resurser för utgiftsområdet ökar med 714 miljoner kronor för 2002 och

862 miljoner kronor för 2003 i jämförelse med de beräknade ramarna i

budgetpropositionen för 2001. Ökningarna förklaras till större delen av högre

utgifter för föräldraförsäkringen, vilket framför allt beror på ett högre

antagande om antalet födda barn och den höjning av garantiersättningen som

regeringen föreslår i denna proposition.

Föräldrapenning enligt garantinivå utges till föräldrar som saknar inkomst, har

låg inkomst eller inte uppfyller kvalifikationskraven inom föräldraförsäkringen.

 Garantiersättningen har varit oförändrad sedan 1987 och uppgår till 60 kronor

per dag. Om hänsyn tas till inflation skulle garantinivån i dag uppgå till ca 95

 kronor. Regeringen avser att höja garantinivån i föräldraförsäkringen med 60

kronor till 120 kronor per dag fr.o.m. den 1 januari 2002. Vidare avser

regeringen att höja garantinivån till 150 kronor 2003 och till 180 kronor per

dag fr.o.m. 2004. Höjningen avser den del av försäkringen som utger ersättning

motsvarande förälderns sjukpenninggrundande inkomst, dvs. 390 dagar fr.o.m. den

1 januari 2002. I ramen för utgiftsområdet har utgiftsökningar i

föräldraförsäkringen med anledningen av höjningen av garantiersättningen

beaktats med 200 miljoner kronor 2002, 300 miljoner kronor 2003 och 400 miljoner

 kronor 2004.

I dag uppgår inkomsttaket i föräldraförsäkringen till 7,5 prisbasbelopp vilket

motsvarar en månadslön på drygt 23 000 kronor. Allt fler förvärvsarbetande har

inkomster över inkomsttaket. Det är angeläget att bevara och utveckla den

generella välfärden. Regeringen avser därför att se över ersättningsnivåerna i

socialförsäkringssystemet och återkomma till frågan i budgetpropositionen för

2002.

Utgiftsområde 13:

Arbetsmarknad

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

33 224

63 031

59 775

59 199

59 959

59 593

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Arbetsmarknadspolitik.

För 2002 minskas ramen för utgiftsområdet med 2 330 miljoner kronor och för 2003

 med 1 508 miljoner kronor i jämförelse med de beräknade ramarna i

budgetpropositionen för 2001. Förändringarna i förhållande till

budgetpropositionen för 2001 förklaras främst av lägre volymer i

arbetsmarknadspolitiska program.

För att de lediga platserna snabbt skall kunna tillsättas och säkerställa

kvaliteten i insatserna inom aktivitetsgarantin bedömer regeringen att behovet

av personalresurser vid arbetsförmedlingen kommer att vara oförändrat de

närmaste åren. Framför allt handlar det om att förstärka det företagsinriktade

arbetssättet och utveckla arbetet med de individuella handlingsplanerna. Det ger

 även arbetsförmedlingen möjligheter att i ökad utsträckning arbeta med

aktivitetsgarantin och bl.a. äldre arbetslösa vilkas situation på

arbetsmarknaden inte förbättrats i samma utsträckning som för andra grupper.

Regeringen avser att i budgetpropositionen för 2002 återkomma med ett förslag

att de 700 miljoner kronor som AMV fått använda för tillfälliga

personalförstärkningar permanent överförs för personalresurser vid

arbetsförmedlingen, varav 165 miljoner för att särskilt stärka ställningen på

arbetsmarknaden för personer med utländsk bakgrund.

Försöksverksamheten Kulturarvs IT pågår under åren 1999-2001. Verksamheten har

nyligen utvärderats och regeringen avser att i budgetpropositionen föreslå en

förlängning av verksamheten till utgången av 2002.

Regeringen avser att ändra sysselsättningskravet för Samhall AB innevarande år.

Detta mot bakgrund av försämrade marknadsförutsättningar. Antalet arbetade

timmar som Samhall AB skall uppnå sänks därför från 31,9 miljoner till 31

miljoner.

Regeringen beräknar 100 miljoner kronor per år 2002-2004 för insatser för att

minska deltidsarbetslösheten. Regeringen återkommer i budgetpropositionen för

2002 med utformning av satsningen.

Regeringen avser att höja de lägsta och högsta nivåerna i

arbetslöshetsersättningen fr.o.m. den 1 juli 2001. Den högsta ersättningen under

 de första 100 dagarna av en ersättningsperiod höjs från 580 kronor per dag till

 680 kronor per dag. Samtidigt höjs grundbeloppet från 240 kronor per dag till

270 kronor per dag under hela ersättningsperioden. Motsvarande höjning kommer

att ske av aktivitetsstödet. Finansieringen sker i huvudsak genom de

regelförändringar som föreslogs i prop. (1999/2000:139) En rättvisare och

tydligare arbetslöshetsförsäkring. Från 2002 har 500 miljoner kronor tillförts

utgiftsområdet för att delvis finansiera dessa höjningar. Nästa år skall

ersättningen i a-kassan höjas ytterligare, under förutsättning att det

statsfinansiella läget så tillåter. Regeringen avser att följa upp och utvärdera

 effekterna av förslagen i prop. (1999/2000:139) inför en eventuell förändring.

Utgiftsområde 14:

Arbetsliv

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

41 067

8 542

8 735

8 456

8 425

8 445

Utgiftsområdet omfattar politikområdena arbetsliv, jämställdhet och effektiv

statsförvaltning.

Från 2002 minskas beräknade resurser för utgiftsområdet med 10 miljoner kronor i

 jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001.

För att politikområdet effektiv statsförvaltning skall kunna utgöra en helhet

föreslår regeringen att ansvaret för anslagen 1:1 Stabsuppgifter vid

Arbetsgivarverket och 1:2 Statliga tjänstepensioner m.m. med tillhörande frågor

flyttas till utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning. Under

förutsättning att riksdagen godkänner ett sådant beslut innebär detta att den

beräknade ramen för utgiftsområde 14 minskar med 7 383 miljoner kronor får 2002,

 utgiftsområde 2 ökar med motsvarande belopp. Frågan behandlas under

utgiftsområde 2 samt föranleder ändringar i riksdagsordningen (se avsnitt 3.1).

Utgiftsområde 15:

Studiestöd

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

19 681

21 622

19 572

22 493

23 387

24 092

Samtliga anslag under utgiftsområdet tillhör politikområdet Utbildningspolitik

som redovisas under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning.

För 2002 minskas ramen för utgiftsområdet med 1 872 miljoner kronor och för 2003

 med 1 340 miljoner kronor i jämförelse med de beräknade ramarna i

budgetpropositionen för 2001. Förändringarna av utgiftsområdesramarna i

förhållande till budgetpropositionen för 2001 förklaras främst av lägre

studerandevolymer inom vuxenutbildning och eftergymnasial utbildning. Jämfört

med budgetpropositionen för 2001 görs även ett lägre antagande om ränta och

prisbasbelopp vilket medför lägre utgifter för studiemedelsräntor respektive

studiemedel.

Från och med 2003 beräknas ökade utgifter med 300 miljoner kronor till följd av

att studiebidraget till gymnasiestuderande i denna proposition föreslås utgå

under tio månader mot nuvarande nio månader. Från och med 2003 beräknas även

resurser inom utgiftsområdet för ett nytt, obeskattat vuxenstudiestöd. Det

särskilda utbildningsbidraget (UBS ) avvecklas.

Utgiftsområde 16:

Utbildning och universitetsforskning

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

31 363

34 846

34 215

41 739

42 970

44 743

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Utbildningspolitik, Forskningspolitik

samt del av politikområdet Storstadspolitik.

För 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 938 miljoner kronor och

för 2003 minskas beräknade resurser med 283 miljoner kronor i jämförelse med den

 beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001.

Förändringarna av utgiftsområdesramarna i förhållande till budgetpropositionen

för 2001 förklaras av flera faktorer;

Resurser för de lagstadgade delarna av maxtaxereformen, 500 miljoner kronor för

2002 och 1 700 miljoner kronor fr.o.m. 2003, beräknas i stället under

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner. Utgiftsområdesramen har minskats

 med 345 miljoner kronor 2002 och 400 miljoner kronor fr.o.m. 2003 med anledning

 av att ändamålet för de medel som tidigare beräknats för s.k.

NT/svux-utbildningar successivt upphör. Vidare beräknas, med anledning av

propositionen Nytt huvudmannaskap för vårdhögskoleutbildningar (prop.

2000/01:71) som regeringen överlämnade till riksdagen den 19 mars 2001, 1 420

miljoner kronor under detta utgiftsområde. Dessa resurser beräknades tidigare

under utgiftsområde 25. I utgiftsområdesramarna har vidare beräknats 100

miljoner kronor 2002 och 200 miljoner kronor fr.o.m. 2003 för kvalitetsfrämjande

 åtgärder inom humanistiskt, teologiskt, juridiskt och samhällsvetenskapligt

utbildningsområde. För 2002-2004 avsätts 50 miljoner kronor per år för forskning

 om biologisk mångfald och ekologiskt hållbar utveckling. Till följd av pris-

och löneomräkning ökar utgiftsområdesramen med ca 200 miljoner kronor 2002.

Utgiftsområde 17:

Kultur, medier, trossamfund och fritid

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

7 589

7 807

7 877

8 061

8 167

8 353

I utgiftsområdet ingår politikområdena Kulturpolitik, Ungdomspolitik och

Folkrörelsepolitik samt delar av politikområdena Mediepolitik, Finansiella

system och tillsyn, Utbildningspolitik och Forskningspolitik.

Från 2002 ökar beräknade resurser för utgiftsområdet med 96 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001.

Regeringen föreslår att utgiftsområdet tillförs ytterligare 120 miljoner kronor

fr.o.m. 2002. Regeringen kommer att föreslå att 40 miljoner kronor av dessa

medel används för ökade insatser för kulturmiljövård. Regeringen avser vidare

att tillföra ytterligare medel för centrala och regionala kultursatsningar.

Regeringen återkommer i budgetpropositionen med den närmare fördelningen av

tillskottet. Av de 120 miljoner kronorna finansieras 24 miljoner kronor från

utgiftsområde 1.

I budgetpropositionen för 2001 (prop. 2000/01:1) beräknades under utgiftsområdet

 ett samlat belopp på 78 miljoner kronor för justering av statsbidragen till

teater-, dans- och musikinstitutioner med anledning av att premierna för

tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring anpassas till de faktiska

kostnaderna. Det ökade premieuttaget innebär att också den särskilda löneskatten

 höjs. Utgiftsområdet ökar med 19,3 miljoner kronor som kompensation för den

ökade löneskatten.

Från 2002 minskar beräknade resurser för utgiftsområdet med 44 miljoner kronor

till följd av dels ny pris- och löneomräkning, dels en minskning till följd av

minskade inleveranser från Fastighetsverket till statsbudgeten.

Ramen för utgiftsområdet föreslås uppgå till 8 061 miljoner kronor 2002.

Efter en översyn av kulturinstitutionernas lokalkostnader anser regeringen att

kostnadsbaserade i stället för marknadsanpassade hyror bör tillämpas för ett

antal äldre byggnader som i hög grad formats för sitt ändamål och kommit att bli

 symboler för en kulturinstitutions verksamhet. Dessa fastigheter är Operans,

Dramatens, Nationalmuseums, Naturhistoriska riksmuseets och Historiska museets

huvudbyggnader. Åtgärden beräknas minska hyreskostnaden med 19,1 miljoner

kronor.

Regeringen anser också att Fastighetsverket, med de begränsningar som följer av

verkets ansvar för en fastighets långsiktiga och kulturhistoriska värde, skall

visa beredvillighet att tillmötesgå en hyresgästs önskemål om hur ansvaret för

drift och underhåll av fastigheten ska fördelas.

Regeringen har också noterat en brist i det underlag som används för

prisomräkning av lokalkostnaderna i vissa anslag. Statskontoret kommer därför

att ges i uppdrag att lämna det underlag som är nödvändigt för att en

tillfredsställande prisomräkning skall kunna göras av anslagen i samband med att

 hyresavtalen för kulturinstitutioners ändamålslokaler tecknas om.

Regeringen är beredd att under åren 2002 till och med 2004 bidra till

finansieringen av de initialkostnader som uppstår om det permanenta sätet för

Världsantidopningsbyrån (WADA) förläggs till Stockholm.

Utgiftsområde 18:

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

11 867

11 635

11 089

10 292

10 373

10 003

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Bostadspolitik och Regional

samhällsorganisation samt del av politikområdena Ekonomisk familjepolitik och

Miljöpolitik.

Beräknade resurser för utgiftsområdet minskar med 720 miljoner kronor för 2002

och 241 miljoner kronor för 2003 jämfört med de beräknade ramarna i

budgetpropositionen för 2001. Förändringen 2002 förklaras huvudsakligen av att

utgifterna för bostadsbidrag beräknas minska med 670 miljoner kronor och

utgifterna för räntebidrag beräknas minska med 155 miljoner kronor.

Utgiftsområdesramen förändras också till följd av att 100 miljoner kronor

beräknas tillföras utgiftsområdet 2002 och 600 miljoner kronor från 2003 för

stöd till bostadsbyggande. Medlen avser ett femårigt investeringsbidrag för

byggande av hyreslägenheter i områden med bostadsbrist (avsnitt 8.1.16).

Regeringen beräknar tillföra utgiftsområdet 13 miljoner kronor 2002 och 26

miljoner kronor från 2003 för åtgärder mot radon i bostäder.

År 2004 beräknar regeringen att tillföra 400 miljoner kronor till utgiftsområdet

 för stöd till investeringar som minskar klimatpåverkande utsläpp. Regeringen

avser att under hösten 2001 överlämna en proposition till riksdagen med förslag

till en svensk klimatstrategi, där den närmare inriktningen på

investeringsstödet presenteras.

Utgiftsområde 19:

Regional utjämning och utveckling

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

3 006

 4 214

3 549

3 351

3 451

 3 451

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Regionalpolitik respektive delar av IT,

tele och post.

I jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001 är

resurserna oförändrade.

En av regeringen tillsatt parlamentarisk kommitté, med uppgift att lämna förslag

 om den framtida inriktningen och utformningen av den svenska regionalpolitiken,

 lämnade under hösten 2000 sitt betänkande Regionalpolitiska utredningens

slutbetänkande (SOU 2000:87). Betänkandet har remissbehandlats och regeringen

avser att lägga fram en proposition för riksdagen under hösten 2001.

Utgiftsområde 20:

Allmän miljö- och naturvård

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

1 701

2 201

2 295

2 802

2 937

3 847

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Miljöpolitik och del av politikområdet

Forskningspolitik.

I juni 2000 överlämnade Miljömålskommittén betänkandet Framtidens miljö - allas

ansvar (SOU 2000:52) till regeringen. Regeringen avser att under våren 2001

överlämna en proposition till riksdagen baserat på kommitténs förslag. I

propositionen kommer regeringen att redovisa förslag till delmål,

åtgärdsstrategier, styrmedel och uppföljningssystem för att inom en generation

uppnå de miljökvalitetsmål riksdagen fastslagit.

Regeringen bedömer att de insatser som kommer att föreslås i propositionen

medför behov av ytterligare förstärkningar av utgiftsområdet. Därför föreslår

regeringen att utgiftsområdet tillförs 405 miljoner kronor 2002 och 355 miljoner

 kronor 2003. För 2004 föreslår regeringen att tidigare satsningar om ca 1 170

miljoner kronor förlängs samt att utgiftsområdet tillförs ytterligare 910

miljoner kronor jämfört med 2003. Utgiftsområdesramen beräknas därmed till 3 847

 miljoner kronor 2004. Förstärkningarna omfattar i första hand marksanering,

åtgärder för att bevara den biologiska mångfalden och ett miljöforskningsprogram

 för biologisk mångfald och ekologiskt hållbar utveckling. Medel för detta

miljöforskningsprogram finns också avsatta inom utgiftsområde 16 och

utgiftsområde 23. Arbetet för att uppnå miljömålen kommer att bedrivas inom alla

 samhällssektorer och vid många myndigheter. Regeringen avser därför att i

budgetpropositionen för 2002 föreslå att en del av de medel som här beräknas för

 miljömålsarbetet inom utgiftsområde 20 överförs till andra utgiftsområden.

En konsekvens av regeringens förslag om förändring av vilka ändamål och

verksamheter som skall innefattas i utgiftsområde 20 är att anslaget 34:1 Bidrag

 till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut under utgiftsområde 22

Kommunikationer flyttas till utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. Detta

 föranleder ändring i tilläggsbestämmelserna i riksdagsordningen 4.6.12 och

4.6.13 (se avsnitt 6.4.2). Under förutsättning att riksdagen godkänner

regeringens förslag innebär det att den beräknade ramen för utgiftsområde 20

ökar med 207 miljoner kronor från och med 2002. Utgiftsområde 22 minskar med

motsvarande belopp.

Utgiftsområde 21:

Energi

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

1 731

2 262

2 289

2 132

1 352

1 372

Utgiftsområdet omfattar politikområdet Energipolitik.

En målmedveten satsning på utveckling av förnybar, miljövänlig och

konkurrenskraftig energi är en väsentlig del i regeringens energipolitiska

strategi. Det långsiktiga arbetet är inriktat på att främja energiforskning och

introduktion av ny energiteknik. I dessa utvecklingsskeden är statliga insatser

som mest kostnadseffektiva när det gäller att snabbt få ut ny teknik på

marknaden. Inom ramen för dessa insatser avser regeringen prioritera

demonstration av elproduktion från vindkraft och biogas som drivmedel.

År 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 48 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001. Även 2003 och

 2004 ökas de beräknade resurserna med 26 respektive 20 miljoner kronor i

jämförelse med de beräknade ramarna i budgetpropositionen för 2001. Ökningen

beror på pris- och löneomräkning varav huvuddelen rör en teknisk justering av

anslaget 35:11 Ersättning för vissa kostnader vid avveckling av en reaktor i

Barsebäcksverket i enlighet med avtal från 1999. Anslaget uppräknas med

nettoprisindex från basåret 1999.

Utgiftsområde 22:

Kommunikationer

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

25 345

24 690

24 657

24 967

25 913

26 180

Utgiftsområdet omfattar politikområdena IT, tele och post respektive

Transportpolitik, samt del av politikområdet Miljöpolitik.

Av hög prioritet inom området är att säkerställa och underhålla nuvarande

infrastruktur samt utveckla den i förhållande till de transportpolitiska målen.

Säkerhets- och miljöfrågor har fortsatt hög prioritet. Regeringen kommer i höst

att presentera en proposition om hur transportinfrastrukturen skall utvecklas

under den kommande tioårsperioden. Regeringen anser att det finns ett behov av

ambitionshöjningar inom infrastrukturområdet och att detta skall komma till

uttryck i höstens inriktningsproposition. Regeringen anser att vissa av dessa

ambitionshöjningar kan ske i närtid, d.v.s. redan innan nästa planeringsperiod

träder i kraft. Regeringen avser att föreslå ett utökat finansiellt utrymme för

järnvägsinvesteringar bl.a. för att ge godstrafiken bättre förutsättningar. En

gemensam arbetsgrupp mellan socialdemokraterna, vänsterpartiet och miljöpartiet

skall bereda frågan inför budgetpropositionen och därvid också undersöka olika

finansieringsalternativ. Gotlandstrafiken kommer vid nuvarande ambitionsnivå att

 finansieras inom befintlig utgiftsområdesram.

Utgiftsområdesramen från och med 2002 påverkas av förslaget om en utvidgning av

sjöfartsstödet. Det utvidgade sjöfartsstödet skall införas så snart som möjligt,

 dock senast den 1 januari 2002.

Regeringen har för avsikt att förlänga avtalet mellan staten och Posten AB till

den 31 december 2001. Regeringen har även för avsikt att i samband med

budgetpropositionen för 2002 se över anslagsnivån med utgångspunkt från bl.a. en

 precisering av de tjänster som ingår i den grundläggande kassaservicen och

Posten AB:s särredovisning av kostnaderna för kassaserviceverksamheten.

Regeringen föreslår i denna proposition att ärenden om väderlekstjänsten

överförs till ut-giftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård. En konsekvens av

förslaget är att anslaget 34:1 Bidrag till Sveriges meteorologiska och

hydrologiska institut under utgiftsområde 22 flyttas till utgiftsområde 20

Allmän miljö- och naturvård. Detta föranleder ändring i riksdagsordningen. Under

 förutsättning att riksdagen godkänner regeringens förslag innebär det att den

beräknade ramen för utgiftsområde 22 minskar med 207 miljoner kronor från och

med 2002. Utgiftsområde 20 ökar med motsvarande belopp. Frågan behandlas under

lagförslag (avsnitt 3.1).

Utgiftsområde 23:

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

9 739

13 677

13 954

14 312

14 406

14 287

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Skogspolitik, Djurpolitik,

Livsmedelspolitik, Landsbygdspolitik, Samepolitik samt delar av

Forskningspolitik och Utbildningspolitik.

År 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 429 miljoner konor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001.

Regeringen aviserade i regeringsförklaringen hösten 2000 att de så kallade

gödselskatterna - skatt på bekämpningsmedel och kväve i handelsgödsel - kommer

att återföras till jordbruksnäringen i lämplig form. Regeringen avser att ta upp

 ytterligare diskussioner med näringen och EU-kommissionen om hur återföringen

skall ske. Återföringen uppskattas till ca 380 miljoner kronor vilket innebär

att utgiftsområdet kommer att ökas med motsvarande anslagsbelopp fr.o.m. 2002.

För att uppnå ett bättre biotopskydd tillförs anslaget för insatser för

skogsbruket 45 miljoner kronor 2002 samt 50 miljoner kronor per år 2003 och

2004.

I betänkandet Ett förbättrat djurskydd (SOU 2000:108) har föreslagits

förändringar i organisationen av djurskyddet. Betänkandet remissbehandlas för

närvarande. För en ny myndighetsorganisation för djurskyddet har beräknats ett

tillkommande medelsbehov på 13 miljoner kronor 2002 samt 20 miljoner kronor per

2003 och 2004.

För att ge ArtDatabanken en möjlighet att förstärka kompetensen och utveckla

verksamheten, i syfte att ta fram en nationell fauna och flora, föreslår

regeringen att 10 miljoner kronor tillförs utgiftsområdet såväl 2002 som 2003

samt 20 miljoner kronor 2004.

För att främja utvecklingen av alternativa försökdjursmetoder avsätts 5 miljoner

 kronor 2002, 10 miljoner kronor 2003 och 15 miljoner kronor 2004 till Centrala

försökdjursnämnden.

I syfte att förbättra kunskapen om i vilken utsträckning olika grupper av

livsmedel innehåller genetiskt modifierade substanser avser regeringen förstärka

 resurserna till Statens livsmedelsverk med 5 miljoner kronor per år perioden

2002-2004.

I enlighet med regeringens intentioner att öka återflödet från EU kommer Sverige

 att ansöka om kompensationsstöd till jordbrukssektorn för valutaförändringar

med ca 47 miljoner kronor till följd av märkbar revalvering. Mottagandet av

stödet förutsätter en nationell medfinansiering med motsvarande belopp.

Utgiftsområde 24:

Näringsliv

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

3 819

3 518

3 689

3 278

3 256

3 309

Utgiftsområdet omfattar politikområdena Näringspolitik, Utrikeshandel, export-

och investeringsfrämjande samt Konsumentpolitik. Inom utgiftsområdet finns också

 anslag som ingår i politikområde Forskningspolitik.

Regeringen har genomfört en omstrukturering av centrala myndighetsfunktioner

inom näringslivsområdet. De nya myndigheterna är Verket för

näringslivsutveckling, Institutet för tillväxtpolitiska studier och Verket för

innovationssystem.

Regeringen planerar att lägga fram en konsumentpolitisk proposition för

riksdagen under våren 2001. Propositionen kommer dels innehålla förslag till mål

 och inriktning för konsumentpolitiken, dels tjäna som nationellt

handlingsprogram för konsumentpolitiken under perioden 2001-2005.

Regeringen planerar att tillföra Konsumentverket 5 miljoner kronor årligen för

att främja ekologisk livsmedelsanvändning. Dessutom avsätts för Lokala

kooperativa utvecklingscentra ytterligare 5 miljoner kronor 2002, 10 miljoner

kronor för 2003 och 15 miljoner kronor för 2004.

Regeringen planerar också insatser för att främja kvinnors och invandrares

företagande med 9 miljoner kronor 2002, 14 miljoner kronor för 2003 och 19

miljoner kronor för 2004. Den närmare fördelningen av dessa medel kommer att

specificeras i budgetpropositionen för 2002.

Genom den i Näringsdepartementet särskilda enheten för regelförenklingsarbete -

SimpLex-enheten, ska insatserna för förenkling och genomarbetade regler för

småföretag fortsätta och intensifieras.

Utgiftsområde 25:

Allmänna bidrag till kommuner

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

97 535

99 363

98 911

100 218

90 861

92 951

Utgiftsområdet omfattar merparten av statens utgifter för bidrag till kommuner

och landsting. Målet för utgiftsområdet är att skapa goda och likvärdiga

ekonomiska förutsättningar för kommuner respektive landsting att uppnå de

nationella målen inom olika verksamheter.

För 2002 ökas beräknade resurser för utgiftsområdet med 880 miljoner kronor i

jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen för 2001.

Regeringen föreslår en satsning för att förbättra tillgängligheten till

behandling inom sjukvården. Det generella statsbidraget höjs därför med 1 250

miljoner kronor från och med 2002. Reformen finansieras med 500 miljoner kronor

per år 2002 och 2003 från anslaget Bidrag till särskilda insatser i vissa

kommuner och landsting.

Regeringen avser att våren 2001 lämna en proposition med förslag om

förbehållsbelopp inom äldre- och handikappomsorgen. Från och med 2002 tillförs

därför utgiftsområdet 650 miljoner kronor.

Från utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning förs 500 miljoner

kronor 2002 med anledning av att kommunerna får en lagstadgad skyldighet att

tillhandahålla delar av reformen gällande maxtaxa inom barnomsorgen. För 2003

och 2004 förs av samma anledning ytterligare 1 200 miljoner kronor från

utgiftsområde 16.

Från och med 2002 tillförs utgiftsområdet 400 miljoner kronor från de så kallade

 Dagmarpengarna inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg för

att förstärka de generella statsbidragen till landstingen.

För 2003 och 2004 avsätts 200 miljoner kronor per år till ett särskilt

statsbidrag för kommuner och landsting med befolkningsminskning.

Det kommunala skatteunderlaget ökar till följd av reformeringen av

förtidspensionssystemet, varför ramen för utgiftsområdet justeras ned med 2 800

miljoner kronor från och med 2003 (se Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid

sjukdom och handikapp).

Från och med 2002 övertar staten huvudmannaskapet för vårdhögskolorna, vilket

medför att 1 420 miljoner kronor förs till utgiftsområde 16 Utbildning och

universitetsforskning.

Prognosen för utjämningsbidraget är osäker. Skattemyndigheten beslutar i april

om det definitiva beloppet för 2001. I samband med budgetpropositionen för 2002

kommer frågan åter behandlas vilket kan leda till att justeringar behöver göras

för perioden 2002 och framåt.

Utgiftsområde 26:

Statsskuldsräntor m.m.

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

90 213

70 925

65 976

60 423

53 791

56 692

Utgiftsområdet omfattar utgifter för räntor på statsskulden, oförutsedda

utgifter samt Riksgäldskontorets provisionskostnader i samband med upplåning och

 skuldförvaltning.

Utgiftsområdet Statsskuldsräntor m.m. ingår inte under utgiftstaket för staten

eftersom regeringen och riksdagen endast i begränsad omfattning kan påverka

dessa utgifter på kort sikt. Ränteutgifternas storlek är beroende av ett flertal

 faktorer. På lång sikt är statsskuldens storlek och utvecklingen av lånebehov

samt ränte- och valutakurser avgörande. Enskilda år kan ränteutgifterna även

påverkas av vilken upplåningsteknik Riksgäldskontoret använder sig av.

Åren 1999 och 2000 uppgick ränteutgifterna på statsskulden till 90 miljarder

kronor vartdera år. Från och med 2001 beräknas ränteutgifterna minska kraftigt.

Den viktigaste förklaringen till att ränteutgifterna minskar med 24-36 miljarder

 kronor kommande år är lägre statsskuld, återköp av obligationslån med höga

kupongräntor under 2000 samt höga kursförluster 2000.

I förhållande till beräkningen i budgetpropositionen för 2001 minskar både

kassa- och kostnadsmässiga statsskuldsräntor med ca 5 miljarder kronor per år.

Minskningen beror dels på att korta och långa räntenivåer nu bedöms bli lägre än

 tidigare, dels på att statsskulden nu bedöms minska kraftigare 2001 än

tidigare.

Tabell 6.8 Kassa- och kostnadsmässiga statsskuldsräntor1

Miljarder kronor

2000

2001

2002

2003

2004

Kassamässiga

statsskuldsräntor

90

66

60

54

57

Kostnadsmässiga

statsskuldsräntor

77

56

56

53

54

1 Kassamässiga statsskuldsräntor avräknas statsbudgeten och påverkar

statsbudgetens saldo medan kostnadsmässiga statsskuldsräntor påverkar statens

finansiella sparande. Skillnaden dem emellan är förutom att de kostnadsmässiga

räntorna är periodiserade även att valuta- och kurs vinster/förluster inte

inräknas i de kostnadsmässiga statsskuldsräntorna. De kostnadsmässiga

statsskuldsräntorna definieras i nationalräkenskaperna.

Utgiftsområde 27:

Avgiften till Europeiska gemenskapen

Miljoner kronor

Utfall

Anslag

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

22 295

23 804

23 407

23 779

24 210

24 281

Utgiftsområdet avser Sveriges avgift till Europeiska gemenskapernas budget.

Avgiften beräknas på grundval av EU-budgeten för 2001, uppräknad med

utgiftsutvecklingen enligt det finansiella perspektivet och antaganden om den

ekonomiska utvecklingen. Beräknade resurser för 2002 ökar för utgiftsområdet med

 146 miljoner kronor i jämförelse med den beräknade ramen i budgetpropositionen

för 2001, främst beroende på ändrade antaganden om den ekonomiska utvecklingen.

Beräkningen av resursbehovet kommer att revideras i budgetpropositionen på

grundval av kommissionens förslag avseende EU-budgeten för 2002, inklusive

reviderade avgiftsbaser för samtliga medlemsstater.

Ålderpensionssystemet vid sidan av statsbudgeten

Miljoner kronor

Utfall

Beräknat

Prognos

Beräknat

2000

2001

2001

2002

2003

2004

140 658

144 579

144 725

150 486

152 476

160 474

Utgiftsområdet omfattar ålderspension i form av allmän tilläggspension (ATP) och

 ålderspension i form av folkpension till pensionärer som även uppbär ATP.

Vidare ingår från och med 2001 reformerad tilläggspension, inkomstpension och

premiepension.

Utgifterna för ålderspensionerna ökar årligen. Detta beror dels på att den

genomsnittliga ATP-nivån trendmässigt stiger, dels på indexeringen av

pensionerna som styrs av förändringar i prisbasbeloppet (t.o.m. 2001) respektive

 inkomstbasbeloppet (fr.o.m. 2002).

År 2003 förs kostnaderna för den bosättningsbaserade folkpensionen till

pensionärer som också uppbär ATP, från ålderspensionssystemet till

garantipensionsanslaget på utgiftsområde 11. Denna överföring av kostnader

uppgår till ca 7,5 miljarder kronor och justerat för denna tekniska förändring

är utgiftsökningen för ålderspensionssystemet således kraftigare än vad

ovanstående tabell visar.

7

Skattefrågor

7 Skattefrågor

7.1 Inledning

Regeringen redovisar här riktlinjer för skattepolitiken. Vidare aviseras vissa

skatteåtgärder för sjöfarten samt kommenteras den fortsatta beredningen av

förslag om yrkesfiskaravdrag.

7.2 Riktlinjer för skattepolitiken

Efter en redovisning av mål och uppgifter för skattepolitiken kommenteras de

krav internationaliseringen ställer på politikens utformning. Därefter behandlas

 förvärvsinkomstbeskattningen, beskattningen av sparande och kapitalbildning,

fastighetsbeskattningen, den indirekta beskattningen och skattekontrollen.

7.2.1 Mål och uppgifter

Skattesystemets främsta uppgift är att på ett varaktigt och stabilt sätt

finansiera olika gemensamma åtaganden. En varaktig finansiering förutsätter

bl.a. att skatteuttaget skall baseras på uthålliga och därmed kontrollerbara

skattebaser i en värld där ekonomierna i allt större utsträckning integreras med

 varandra. En stabil finansiering handlar om att skatteuttaget skall utformas så

 att det bidrar till samhällsekonomisk balans och till balans i de offentliga

finanserna.

Det totala skatteuttaget har i grunden att göra med den avvägning medborgarna

via det politiska systemet gör mellan offentligt och privat finansierad

välfärd. Skatter har därmed inget egenvärde samtidigt som utrymmet för

skattesänk-ningar hela tiden måste bedömas mot bakgrund av medborgarnas önskemål

 om en offentligt finansierad välfärd och de uppsatta budgetpolitiska målen.

Skattesystemet skall också, tillsammans med utformningen av offentligt

finansierade verksamheter och transfereringar till medborgarna, bidra till en

rättvis fördelning. Det gäller förhållandet mellan individer med olika

inkomstförhållanden, s.k. vertikal rättvisa, men också förhållandet mellan

individer och företag med samma inkomstförhållanden, s.k. horisontell rättvisa.

Den vertikala rättvisan tillgodoses i första hand genom beskattningen av

förvärvsinkom-ster, särskilt skatteskalans utformning, men även kapitalinkomst-

och förmögenhetsskatterna är betydelsefulla. Den horisontella rättvisan är en

central uppgift för alla delar av skattesystemet.

En rättvis fördelning av skatteuttaget bidrar till att upprätthålla

skattesystemets legitimitet. För Sverige, där de offentliga utgifterna är större

 än i flertalet andra länder, ställs höga krav på att skatteuttaget skall

uppfattas som rättvist och legitimt.

Skattesystemet skall också ge goda förutsättningar för tillväxt och

sysselsättning. För Sverige med en stor gemensam sektor förutsätter detta att

man i särskilt stor utsträckning eftersträvar breda skattebaser. På alla

skatteområden är det därför angeläget att motverka undantags- och särregler för

att undvika att skattebaserna urholkas. Särregler i skattelagstiftningen är i

många fall att likställa med bidrag på budgetens utgiftssida och bör också i

budgetpolitiskt hänseende behandlas som vanliga utgifter. Därigenom åstadkoms en

 likabehandling av olika slag av utgifter samtidigt som det bidrar till att möta

 kraven på enkla skatteregler. För att belysa förekomsten av undantags- och

särregler på skatteområdet har regeringen sedan år 1996 redovisat dessa s.k.

skatteavvikelser i en bilaga till den ekonomiska vårpropositionen (jfr. bilaga

3). Regeringen eftersträvar en fortsatt integration av skatteavvikelserna i

budgetarbetet bl.a. som ett led i en förstärkt uppföljning av olika särregler.

Enkla och likformiga skatteregler bidrar till att stärka skattesystemets

legitimitet. Men de innebär också låga hanteringskostnader för skatt-skyldiga

och skatteförvaltning och förbättrar den samhällsekonomiska effektiviteten genom

 en bättre användning av våra reala resurser. Enkla och likformiga regler är i

allmänhet inte utsatta för det förändringstryck som många gånger är fallet

beträffande mer komplicerade regelverk. Detta leder till ökad säkerhet om

reglernas framtida utformning och därmed om skatteuttaget på olika aktiviteter,

vilket i sin tur underlättar för individer och företag att fatta ekonomiskt

riktiga beslut.

Kraven på enkelhet och likformighet sammanfaller i allmänhet med övriga önskemål

 på skattesystemet. För att åstadkomma ett materiellt korrekt skatteuttag kan

det dock i vissa fall vara nödvändigt med komplicerade skatteregler och den

exakta avvägningen får avgöras från fall till fall.

I önskemålen om likformiga skatteregler ligger också en strävan att

skattereglerna så långt möjligt skall vara neutrala i sin påverkan på individers

 och företags ekonomiska beslut. I några avseenden används dock skattereglerna

uttryckligen för att påverka beteendet. Sedan lång tid tillbaka gäller detta

alkohol- och tobaksskatterna som skall bidra till att begränsa de

samhällsekonomiskt och socialt negativa skadeverkningarna av alkohol- och

tobakskonsumtion. Men det gäller också miljöområdet där de miljörelaterade

punktskatterna bidrar till att minska negativ miljöpåverkan bl.a. i form av

utsläpp av olika slag. Den fortsatta gröna skatteväxlingen med en höjning av de

miljörelaterade punktskatterna och en sänkning av skatterna på arbete förstärker

 politiken på detta område.

7.2.2 Internationaliseringens betydelse

I förhållande till omvärlden har Sverige höga skatter som en följd av större och

 mer generellt utformade, offentligt finansierade välfärdssys-tem. Samtidigt

blir den svenska ekonomin alltmer öppen i förhållande till omvärlden. Sedan lång

 tid tillbaka gäller detta varumarknaden men under senare decennier även

tjänste-, arbets- och kapitalmarknaderna. Denna integration påverkar de

underliggande skattebaserna. Utvecklingen kommer att förstärkas under de

närmaste decennierna och detta innebär en utmaning för skattepolitiken.

Problemets omfattning och anpassningskraven på det svenska skattesystemet, såväl

 skatteuttagets nivå som skattestrukturen, kan emellertid inte beskrivas på

något enkelt sätt.

Ibland jämförs det totala skatteuttaget i Sverige, relaterat till BNP, med det i

 andra OECD-länder. Detta slag av jämförelser ger dock ingen större vägledning

eftersom olika länder har valt att utforma sina transfererings- och skattesystem

 på olika sätt. Exempelvis tillämpas i Sverige sedan början av 1970-talet en

ordning med beskattning av transfereringar (bl.a. sjukpenning och pensioner).

Många andra länder arbetar i stället med skattefria transfereringar eller har

valt att stödja individer och hushåll med olika skatteavdrag. I avsnitt 5.6

redovisas vad dessa faktorer betyder för skattekvotens storlek i olika länder.

En rättvisande jämförelse mellan länder på en aggregerad nivå kräver också att

hänsyn tas till skillnader i utgiftsnivåer, i dag och i framtiden.

Utgiftskvoten, de totala offentliga utgifterna i relation till BNP, är ett mer

relevant mått på den sanna skattekvoten eftersom exempelvis underskott i de

offentliga finanserna förr eller senare alltid måste finansieras.

En annan viktig faktor är skillnader i ålderssammansättning mellan länder. Dessa

 innebär att kraven på framtida utgiftshöjningar kan variera från land till

land. Därmed kommer kraven på framtida skatteförändringar att skilja sig åt -

under förutsättning att man i de olika länderna bibehåller omfattningen av de

offentliga systemen.

Även efter korrigering för bokföringsmässiga, demografiska och saldomässiga

skillnader skulle det dock finnas kvar en skillnad mellan Sverige och andra

länder. Därmed finns utmaningen kvar, nämligen hur den svenska skattestrukturen

skall utformas i en värld med internationaliserade marknader för varor, tjänster

 och produktionsfaktorer samtidigt som de välfärdspolitiska ambitionerna bevaras

 på dagens nivå.

För att analysera dessa frågor arbetar sedan hösten 2000 den s.k.

Skattebasutredningen (dir. 2000:51). Utredningen kommer bl.a. att analysera

förskjutningar och rörlighet hos de svenska skattebaserna under de senaste

decennierna. Man har även engagerat ett antal utländska experter för att få

underlag för en framtidsinriktad bedömning. Utredningen beräknas vara klar under

 första kvartalet 2002.

Utan att föregripa utredningens kommande bedömningar finns anledning att erinra

om en av de centrala frågor som står på dagordningen. Den handlar om möjliga

framtida spänningar mellan å ena sidan kraven på inhemskt likformiga regler och

olika former av internationellt tryck på olika skattebaser.

Ett första exempel kan hämtas från inkomstskatteområdet. I likhet med övriga

nordiska länder tillämpar Sverige ett dualt inkomstskattesys-tem. Flertalet

andra länder tillämpar sammanhållna system där arbets- och kapitalinkomster

beskattas enligt en gemensam skatteskala. Det svenska duala systemet innebär att

 personliga kapitalinkomster (räntor, utdelningar och kapitalvinster) beskattas

separat med en proportionell skattesats medan förvärvsinkomster beskattas enligt

 en progressiv skatteskala. Systemet motiveras bl.a. av behovet av att i en

internationell miljö tillämpa en lägre (nominell) skattesats för det lättrörliga

 finansiella kapitalet. Tyskland har i sin nyligen genomförda skattereform rört

sig i denna riktning genom att en fast kvotdel (50%) av personliga

kapitalinkomster skall beskattas tillsammans med arbetsinkomster.

Det duala systemet erbjuder en möjlighet att förena krav på en internationellt

konkurrenskraftig kapitalinkomstbeskattning och kraven på en progressiv

beskattning av förvärvsinkomster. Samtidigt nödvändiggör systemet spärregler som

 förhindrar skattemässig inkomstomvandling - från högre beskattade

arbetsinkomster till lägre beskattade kapitalinkomster. Dessa regler skall

samtidigt ge rimliga skattemässiga villkor för investeringar i småföretag. En

översyn av avvägningen mellan dessa önskemål görs av en särskild utredning,

3:12-utredningen.

Möjligheten att i framtiden upprätthålla ett tillfredsställande skatteuttag på

personliga kapitalinkomster är alltså en central fråga för utformningen av hela

inkomstskattesystemet. Det handlar om att förena en progressiv

förvärvsinkomstbeskattning med goda skattemässiga villkor för småföretag och

samtidigt förhindra skattemässig omvandling av inkomster. Den skatte-mässiga

omvandlingen av inkomster har en klar internationell dimension i och med att

bolagsinkomster genererade i Sverige under vissa förutsättningar kan

tillgodogöras i utlandet efter utflyttning.

I detta perspektiv får arbetet inom EU med det s.k. skattepaketet - och

motsvarande strävanden inom OECD - betydelse för den framtida svenska

skattepolitiken. Skyddsnät bl.a. i form av information om svenskars

kapitalinkomster i andra länder är en viktig förutsättning för att angelägna

skattepolitiska mål skall kunna uppfyllas.

Energi- och koldioxidskatterna utgör ett annat exempel på

internationaliseringens betydelse för möjligheten att tillämpa likformiga

skatteregler. Skilda energiskattesatser tillämpas för energi som används för

uppvärmning respektive för transporter. En annan differentiering gäller för

energi som används för uppvärmning i industrin, växthus- och jordbruksnäringen.

Differentieringen motiveras med att underliggande skattebaser i olika

utsträckning är rörliga. Man arbetar i dessa verksamheter i internationell

konkurrens medan övriga sektorer är mer skyddade. Ett ökat skatteuttag på

konkurrensutsatta sektorer kan, vid internationellt bestämda varupriser och en i

 allt väsentligt utifrån given efterfrågan, leda till att produktion och

skattebas rör sig till andra länder.

Även koldioxidskatten är differentierad med ett lägre skatteuttag för industri

m.m. Denna differentiering är främst motiverad av konkurrensskäl; ett ökat

skatteuttag på konkurrensutsatta sektorer kan medföra att produktion flyttas

till andra länder. I vissa fall kan detta också leda till miljömässigt sämre

energianvändning med negativa effekter på den globala miljön. Detta förhållande

gäller så länge världens länder inte ingått sådana bindande överenskommelser med

 anledning av det s.k. Kyotoprotokollet som skulle medföra en marginell kostnad

för ytterligare utsläppsbegränsning motsvararande vår skattenivå.

7.2.3 Beskattningen av förvärvsinkomster

Den inkomstskattereform som inleddes år 2000 innebär en gradvis utbyggd

kompensation för allmän pensionsavgift och en minskning av antalet skattskyldiga

 som betalar statlig skatt på förvärvsinkomster. Fullt genomförd kommer reformen

 att innebära att 85 procent av de skattskyldiga med förvärvsinkomster enbart

kommer att betala kommunalskatt medan resterande del därutöver betalar statlig

inkomstskatt på inkomster över en viss gräns. Den genomsnittliga kommunalskatten

 motsvarar ungefär skattesatsen för kapitalinkomster vilket var ett uttalat

önskemål för 1990 års skattereform.

Kompensationen för allmän pensionsavgift innebär att marginalskatter och

genomsnittsskatter sänks på ett förhållandevis likformigt sätt för personer med

inkomster under taket för uttag av allmän pensionsavgift, vilket ger ett

tillfredsställande fördelningspolitiskt utfall. Uppflyttningen av den nedre

skiktgränsen för statlig inkomstskatt bidrar till att sänka marginaleffekterna i

 det berörda inkomstskiktet. De sänkta marginalskatterna förstärker även

arbetslinjen och förbättrar, tillsammans med maxtaxereformen, förutsättningarna

för arbetsutbudet. Detta är angeläget inte minst i nuvarande situation på

arbetsmarknaden.

Reformens effekter på arbetsutbudet är en av de faktorer som skall beaktas när

regeringen i höst tar ställning till inkomstskattereformens fortsättning. Liksom

 tidigare gäller att fortsatta steg också blir beroende av utvecklingen av de

offentliga finanserna och den allmänna ekonomiska utvecklingen.

Inkomstskattereformen bidrar till att sänka nivån för det totala skatteuttaget

på arbete i förhållande till vad som gällde i början av 1990-talet, efter

genomförandet av 1990 års skattereform. Detta förklaras av att uttaget av

socialavgifter, däribland uttaget av arbetsgivaravgifter, sjunkit med 5-6

procentenheter under 1990-talet (även om bl.a. införandet av sjuklöneperiod

beaktas) samtidigt som uttaget av skatter på konsumtion uppskattningsvis varit

oförändrat. Efter en fullt genomförd inkomstskattereform kommer de skattemässiga

 villkoren för arbete att vara bättre än för tio år sedan.

Samtidigt sker förändringar i omvärlden som också innebär sänkta skatter på

arbete. Detta kan på lång sikt påverka rörlighet över gränserna för vissa delar

av arbetskraften. Detta är en av de frågor som Skattebasutredningen skall

behandla.

Det framtida skatteuttaget på arbete kommer också att påverkas av det fortsatta

genomförandet av den i budgetpropositionen för 2001 presenterade strategin för

grön skatteväxling. Strategin innebär att man successivt höjer skatteuttaget på

miljöskadlig verksamhet och sänker skatteuttaget på arbete utan att det totala

skatteuttaget påverkas.

7.2.4 Beskattning av sparande och realkapitalbildning

I varje diskussion om beskattningen av kapitalinkomster och förmögenheter i små

öppna ekonomier som den svenska är det nödvändigt att skilja mellan å ena sidan

de skatter som i första hand verkar på realinvesteringarna, å andra sidan de

skatter som i första hand påverkar hushållens sparande.

I den svenska ekonomin är kapitalmarknaden starkt internationellt integrerad.

Detta medför att den del av kapitalbeskattningen som sker genom uttag av

bolagsskatt i första hand blir en skatt på realinvesteringar medan beskattningen

 av personliga kapitalinkomster - och av förmögenheter - blir en skatt på

sparande. I tekniskt avseende kan den totala skattekilen på kapitalinkomster -

skillnaden mellan avkastningen före skatter och avkastningen efter företagsskatt

 samt personlig kapitalskatt och förmögenhetsskatt hos individerna - delas upp i

 två delar. Den första delen - skattekilen på investeringar - ges av skillnaden

mellan avkastningen före företagsskatt och en internationellt bestämd räntenivå

(och internationellt bestämda börskurser). Den andra delen - skattekilen på

sparande - ges av skillnaden mellan den internationella räntan och avkastningen

efter personlig kapitalskatt m.m.

För mindre företag kan hävdas att åtskillnaden mellan skatter på investeringar

och skatter på sparande inte går att upprätthålla fullt ut. De mindre företagens

 möjligheter till finansiering på de internationella kapitalmarknaderna kan vara

 begränsade. Detta har också motiverat de särskilda lättnadsregler som gäller

för beskattningen av utdelningar och kapitalvinster på onoterade aktier.

Den svenska bolagsbeskattningen är internationellt sett konkurrenskraftig genom

kombinationen av låg skattesats och förhållandevis generösa reserveringsregler.

Detta gäller fortfarande även om utvecklingen i vår omvärld, bl.a. den tyska

skattereformen, inneburit en viss förändring. I detta sammanhang kan erinras om

att Utredningen om vissa företagsskattefrågor bl.a. har föreslagit en modell med

 skattefrihet för kapitalvinster på näringsbetingade aktier inom bolagsssektorn.

 En åtgärd av detta slag skulle underlätta omstruktureringar inom näringslivet.

Förslaget remissbehandlas för närvarande.

Den del av skatten på kapitalinkomster som tas ut av individerna bygger på en

uttalad likformighetsprincip. Det är angeläget att ha samma skatteuttag för

olika slag av kapitalinkomster; räntor, utdelningar och kapitalvinster. Ett

oenhetligt skatteuttag skapar risker för inkomstomvandling av det slag som var

mycket frekvent före 1990 års skattereform.

I detta perspektiv skulle en isolerad lättnad i beskattningen av avkastningen på

 aktieplaceringar - exempelvis genom skattefrihet för utdelningsinkomster och

genom partiell skattelättnad för kapitalvinster av det slag som gällde 1994 -

innebära en subventionering av visst slag av sparande. För den lilla öppna

ekonomin skulle detta ske med högst begränsade effekter på investeringar och

sysselsättning. Visserligen skulle förmodligen de svenska hushållens ägande av

svenska företag öka vid i övrigt lika förhållanden. De förändringar som skett av

 ägarandelen under senare år kan dock inte med någon automatik hänföras till de

svenska skattereglerna. Det saknas systematiska studier om sambandet mellan

skatteregler och ägarandelar. Det finns dock indikationer på att länder av samma

 storlek som Sverige och med en stor andel multinationellt verksamma företag men

 med särskilda lättnader i ägarbeskattningen uppvisar samma utveckling som

Sverige med en ökad andel utlandsägande. Även andra krafter än skattereglerna

verkar alltså på detta område.

Ett införande av generella lättnader i aktiebeskattningen på ägarnivå, med

förebild i de avräkningssystem som förekommer i Europa, skulle också medföra att

 de svenska skattereglerna skulle innebära en särbehandling till förmån för

investeringar i Sverige och till förmån för sven-ska ägare. Det kan starkt

ifrågasättas om ett sådant system är förenligt med EG-rätten. Detta slag av

överväganden har haft viss betydelse för utformningen av den nyligen beslutade

tyska skattereformen. Denna reform innebär att man övergivit det tidigare

avräkningssystemet där bolagsskatten beaktades vid beräkningen av skatten på

ägarnivå. Man har i stället infört ett s.k. klassiskt system för beskattning av

bolagsinkomster, dvs. det system som Sverige tillämpar.

Åtskillnaden mellan skatter på sparande och skatter på investeringar har att

göra med strukturen på den svenska kapitalinkomstbeskattningen.

Kapitalinkomstskattens nivå är en annan fråga. För regeringen är det en

självklar utgångspunkt att eventuella framtida förändringar i skatteuttaget sker

 med bibehållen likformighet. Det är då också angeläget att bevara en

sammanhållen syn på inkomstbeskattningen i stort. Beskattningen av

kapitalinkomster kan inte ses isolerat från beskattningen av förvärvsinkomster.

7.2.5 Fastighetsbeskattning

Fastighetsskatt på egnahem och bostadsrättsfastigheter samt skatt på

kapitalvinster vid avyttring av sådan egendom utgör en del av

kapitalinkomstbeskattningen.

Frågan om fastighetsbeskattningens utformning har analyserats av

Fastighetsbeskattningskommittén som redovisat sitt slutbetänkande Likformig och

neutral fastighetsbeskattning (SOU 2000:34). Betänkandet har remissbehandlats

och regeringen fortsätter beredningen av de olika förslagen.

För att tillgodose kravet på horisontell rättvisa anser regeringen det

väsentligt att fastighetsskatten baseras på taxeringsvärden som speglar

fastigheternas marknadsvärden. Det omräkningsförfarande som infördes år 1996

syftade till att uppnå en mer kontinuerlig anpassning av taxeringsvärdena till

förändringar i fastigheternas marknadsvärden. Delvis i avvaktan på de förslag

som Fastighetstaxeringsutredningen och Fastighetsbeskattningskommittén skulle

komma att lägga fram har detta förfarande inte tillämpats. Taxeringsvärdena har

i princip varit oförändrade sedan år 1997. Det har lett till att

taxeringsvärdena alltmer kommit att avvika från marknadsvärdena. I

budgetpropositionen för 2001 ansåg därför regeringen att frysningen av

taxerings-värdena borde upphöra från och med år 2001.

Eftersom taxeringsvärdena har varit oförändrade under flera år resulterar detta

i kraftiga höjningar av taxeringsvärdena på många håll. För att begränsa

effekterna av dessa höjningar av skatteuttaget föreslog regeringen en sänkning

av fastighetsskatten från och med år 2001 för både småhus och hyreshus. Därtill

föreslogs höjningar av fribeloppet i förmögenhetsbeskattningen.

Uttaget av fastighetsskatt kan ge upphov till problem för vissa fastighetsägare.

 Det gäller framförallt en mindre grupp hushåll som trots låga inkomster äger

och är bosatta i småhus med höga taxeringsvärden. I budgetpropositionen för 2001

 uttalade regeringen att det för dessa hushåll finns behov av en regel som i

vissa fall kan lindra uttaget av fastighetsskatt. I Finansdepartementet har

utarbetats en promemoria med ett förslag till en begränsningsregel för

fastighetsskatten genom skattereduktion. Förslaget bygger delvis på ett

motsvarande förslag som ursprungligen redovisades i

Fastighetsbeskattningskommitténs delbetänkande Begränsad fastighetsskatt (SOU

1999:59). De i promemorian föreslagna bestämmelserna innebär att hushåll med

normal inkomst och förmögenhet inte skall betala mer än fem procent av inkomsten

 i fastighetsskatt för sin permanentbostad. Promemorian har remitterats och

remisstiden går ut i början av maj 2001. Avsikten är att en proposition skall

kunna behandlas av riksdagen under hösten 2001 samt att en begränsningsregel

skall gälla retroaktivt från och med den 1 januari 2001.

7.2.6 Indirekt beskattning av varor och tjänster

Sedan 1990 års skattereform har mervärdesskatten förändrats i många avseenden.

Ett flertal tekniska förändringar har skett som en följd av vårt medlemskap i

EU. Skatteuttaget har också differentierats på olika sätt och för närvarande

tillämpas tre skattesatser. Därmed har systemet blivit mer komplicerat, vilket

medfört ökade hanteringskostnader för skattskyldiga och skatteförvaltning.

Trycket från olika grupper på ytterligare förändringar har också ökat. Olika

skattesatser påverkar också konsumenters och producenters val mellan olika

alternativ. På lång sikt är det angeläget att söka åstadkomma ett mer enhetligt

skatteuttag. Eventuella förändringar bör emellertid göras i ett större

sammanhang med beaktande av situationen för individer, företag och verksamheter.

För framtida förändringar i energi- och kol-dioxidskatterna har riksdagen efter

förslag i den senaste budgetpropositionen fastlagt en strategi för grön

skatteväxling under den närmaste tioårsperioden. Vid ett oförändrat totalt

skatteuttag sänks skatterna på arbete medan de höjs på energi och miljöskadliga

aktiviteter.

Som en del av strategin - och som en viktig förutsättning för dess fulla

genomförande - sker en översyn av systemet för energi- och koldi-oxidskatten

utifrån den principskiss som presenterades av Skatteväxlingskommittén. Tidigare

i vår presenterades som ett första steg i denna översyn en

departementspromemoria med bl.a. tekniska analyser av vissa hypotetiska

förändringar. Ett antal utredningar kommer att börja ett arbete, bl.a. med

alternativa former av nedsättningar av skatteuttaget. För Sveriges framtida

möjligheter att tillämpa differentierade system kommer utvecklingen inom EU att

bli betydelsefull. I avvaktan på det utredningsarbete som har aviserats om en

fortsatt skatteväxling återkommer rege-ringen i budgetpropositionen för 2002

till frågan om omfattningen av och inriktning på åtgärder för år 2002.

I budgetpropositionen för år 2001 föreslogs att beskattningen av arbetsmaskiner

skall ses över. Regeringen avser därför att låta den tidigare aviserade

utredningen om en översyn av vägtrafikbeskattningen med förtur göra en översyn

av denna fråga under 2001.

För att stimulera en fortsatt introduktion av alternativa drivmedel, dvs. andra

drivmedel än bensin och diesel, avser regeringen att till sommaren 2001

fastlägga en strategi för hur skattenedsättning för dessa drivmedel skall ske.

Strategin skall bygga på i förväg särskilt uppställda kriterier, såsom att de

aktuella projekten skall avse teknologisk utveckling och resultera i processer

eller produkter som är miljövänliga alternativ till konventionella drivmedel.

Nedsättningarna skall ske genom en begränsning av det sam-manlagda uttaget av

energi- och koldioxidskatt. De skall på ett kostnadseffektivt sätt bidra till

ökad miljönytta och till samhällsekonomiskt effektiva lösningar på området. I

första hand bör strategin tillämpas för kalenderåren 2002-2006. Erfarenheterna

av nedsättningen bör löpande följas upp och också bli föremål för en samlad och

bred utvärdering efter år 2006.

Det finns två alternativa vägar att medge undantag. Det första alternativet är

att använda sig av mineraloljedirektivets bestämmelser om pilotprojekt som

återfinns i lagen om skatt på energi. Det andra är möjligheten till s.k.

8.4-undantag enligt samma EG-direktiv. Den fortsatta analysen får visa vilket

förfarande som kan anses vara mest lämpligt att använda för beviljandet av

skattenedsättning för alternativa drivmedel. Oavsett vilket alternativ som väljs

 aktualiseras en prövning enligt EG:s statsstödsregler, vilket innebär att

programmet för skattelättnad skall anmälas till EU-kommissionen för granskning.

För de närmaste åren sker en successiv anpassning av de införselkvoter som

gäller på alkoholområdet. År 2004 kommer de allmänna EU-reglerna att gälla.

Regeringen kommer under denna anpassningsprocess - och med hänsyn till vad som

sker i vår närmaste omvärld - att följa utvecklingen.

7.2.7 Skattekontroll

Skattekontrollen är viktig för att beskattningen skall vara effektiv och

likformig. Den skall förebygga och åtgärda fel och fusk och den skall åstadkomma

 en preventiv effekt så att individens förtroende för skattesystemet

upprätthålls. En av utgångspunkterna bör vara att de flesta skattebetalare vill

göra rätt för sig. Den frivilliga medverkan skall understödjas av väl utbyggd

service och information. Den kontrollpolicy som tillämpas inom

skatteförvaltningen bygger på dessa principer.

Medan den direkta beloppsmässiga effekten av kontrollinsatserna är långt ifrån

oväsentlig är den preventiva effekten av en synlig kontroll ännu mycket

viktigare. Individen måste vara medveten om att risken för upptäckt är stor vid

försök till fusk.

Om nivån på skattekontrollen sjunker minskar ofrånkomligen den preventiva

effekten och lojaliteten mot skattesystemet. Det leder i sin tur till att

behovet av kontroll blir större. Detta i kombination med ökade krav på allt mer

avancerade kontroller gör att konsekvenserna kan bli förödande. Undersökningar

visar att en mycket stor del av de skattskyldiga är villiga att betala sin skatt

 så länge som de vet att nästan alla andra också tvingas att göra det. Om detta

grundläggande förtroende rubbas finns risker för betydande och successivt ökande

 skadeverkningar på betalningsviljan. Förtroendet blir sedan svårt att

återställa. Därför är den drastiska nedgången i skattekontrollen, bland annat

vad avser antalet utförda revisioner, allvarlig.

Allt fler skattskyldiga blir ekonomiskt aktiva och de internationella

transaktionerna ökar. Revisorernas utredningar blir allt mer avancerade samt mer

 omfattande och tidskrävande. För att kunna möta detta bör skatteförvaltningen

ligga steget före både när det gäller kunskap och teknik. Behovet av en mer

avancerad kontrollfunktion ställer också högre krav på personalen.

Det är av särskild vikt att kunna utöka kontrollen inom branscher där ungdomar

verkar för att på sikt få den bästa preventiva effekten och för att bibehålla

lojaliteten mot skattesystemet. Undersökningar tyder på att inställningen till

att arbeta svart är mera tolerant bland yngre personer än bland äldre. En

intensifiering av kontrollen mot svartarbeten ligger väl i linje med regeringens

 övriga satsningar för att motverka svartarbeten.

Riksskatteverket har nyligen i en rapport (RSV Rapport 2001:1) uppmärksammat hur

 skattebetalare genom att utnyttja luckor i skattekontrollen försöker få igenom

avdrag som de inte har rätt till. Riksskatteverket har utvärderat möjligheten

till avdrag för övriga kostnader under inkomstslaget tjänst, hur skattebetalarna

 beter sig och hur framgångsrikt skatteförvaltningen kontrollerar.

Undersökningen tyder på att det är framförallt de yngre som är mest benägna att

testa gränserna för vad som går att hänföra till begreppet "övriga kostnader".

Det är därför av stor vikt att kontrollnivån inte fortsätter sjunka och att den

preventiva effekten upprätthålls.

Kapitalskatteområdet är ett annat område där satsningar behöver göras bland

annat med inriktning på internationella transaktioner. Kontrollen av

kapitalvinster vid avyttring av fastigheter samt av delägarrätter och

fordringsrätter behöver också intensifieras.

Även på mervärdesskatteområdet är ökningen av internationella transaktioner

märkbar och där behövs ytterligare kontrollinsatser. Inom EU-arbetet ges uttryck

 för en allmän oro hos medlemsstaterna över de angrepp som systemen för

indirekta skatter är utsatta för. Den så kallade karusellhandeln inom EU är ett

exempel på detta.

Regeringen har tidigare konstaterat att det krävs resurstillskott till

skatteförvaltningen för att upprätthålla kontrollintensiteten på önskvärd nivå

och för att skapa ett visst utrymme för särskilda satsningar när läget så

kräver. De resurser som har tillförts skatteförvaltningen har bidragit till att

förbättra situationen. Utöver allmänna resurstillskott har RSV under de senaste

åren erhållit 15,5 miljoner kronor inom ramen för regeringens särskilda

kontrollsatsning (Kontrollprojektet). För år 2002 tillförs nu ytterligare

resurser i syfte att återställa skattekontrollen till 1997 års nivå.

7.3 Skatteåtgärder för sjöfarten

I december 2000 överlämnade en arbetsgrupp i Regeringskansliet en rapport om den

 svenska sjöfartspolitiken till regeringen. Rapporten har remissbehandlats och

en hearing om förslagen har anordnats.

I rapporten föreslås att stödet till den svenska internationella sjöfarten

utformas på ett annat sätt än tidigare. För det första att stödet skall höjas så

 att det svarar mot skatteavdrag och arbetsgivaravgifter på sjömännens löner.

För det andra att stödet utvidgas till svensk internationell färjetrafik.

Slutligen föreslås att stödet krediteras arbetsgivarens skattekonto så att

likviditeten i företaget blir mindre belastad och att stödet blir effektivare

och lättare att administrera.

Förslagen bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Regeringen avser att

lämna ett förslag till nytt sjöfartsstöd som har sin utgångspunkt i rapportens

förslag. Stödet bör införas så snart som möjligt, dock senast den 1 januari

2002.

7.4 Yrkesfiskaravdrag

I budgetpropositionen (prop. 2000/01:1 s.236) redovisade regeringen sin avsikt

att senare under hösten införa ett särskilt s.k. yrkesfiskaravdrag för att

förbättra yrkesfiskets konkurrenssituation. En offentligfinansiell ram om 20

miljoner kronor avsattes för ändamålet. Vidare angavs att ett yrkesfiskaravdrag

utöver lagrådsgranskning kräver godkännande av EU-kommissionen enligt

statsstödsreglerna. Inom Regeringskansliet har tagits fram ett förslag till s.k.

 yrkesfiskaravdrag som regeringen avser att lägga fram i år under förutsättning

att EU-kommissionen godkänner förslaget.

8

Tilläggsbudget

8 Tilläggsbudget

8.1 Förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten för 2001

Enligt 9 kap. 5 § regeringsformen kan riksdagen för löpande budgetår på

tilläggsbudget göra en ny beräkning av statsinkomster samt ändra och anvisa nya

anslag. De förändringar av gällande statsbudget som nu kan överblickas och andra

 frågor som regeringen anser bör tas upp, redovi-sas i det följande.

Anslagsförändringarna i detta förslag till tilläggsbudget innebär att anvisade

medel ökar med 2 456 miljoner kronor netto. De föreslagna ökningarna av anslagen

 uppgår till 5 791 miljoner kronor och de föreslagna minskningarna uppgår till 3

 335 miljoner kronor.

Efter de föreslagna åtgärderna uppgår budgeteringsmarginalen till 3,2 miljarder

kronor för år 2001.

Finansiering av investeringar och rörelsekapital

Regeringens förslag: Regeringen får för budget-året 2001 besluta om krediter för

 myndigheters räntekonton i Riksgäldskontoret intill ett belopp av 16 900 000

000 kronor.

Regeringen får vidare för budgetåret 2001 be-sluta om lån i Riksgäldskontoret

för investering-ar i anläggningstillgångar som används i statens verksamhet

intill ett belopp av 20 300 000 000 kronor.

Bakgrund: Enligt lagen (1996:1059) om statsbudgeten fastställer riksdagen

årligen en kreditram inom vilken regeringen får besluta att rörelsekapital i

statens verksamhet skall finansieras med krediter i Riksgäldskontoret(21 §).

Vidare fastställer riksdagen årligen en total låneram i Riksgäldskontoret för

investeringar som används i statens verksamhet (20 §).

Skälen för regeringens förslag: För att tillgodose statliga myndigheters behov

av rörelsekapital föreslås att den totala kreditramen höjs med 2 300 000 000

kronor. Höjningen är bl.a. en följd av att Premiepensionsmyndighetens (PPM)

behov av rörelsekapital tidigare finansierats med lån avseende

anläggningstillgångar. PPM skall på sikt bli helt avgiftsfinansierat. Under

uppbyggnadsskedet finansieras dock myndigheten genom krediter och lån i

Riksgäldskontoret.

Den totala låneramen för investeringar i an-läggningstillgångar föreslås sänkas

med 600 mil-joner kronor jämfört med den av riksdagen för 2001 fastställda

låneramen. Förslaget om mins-kad låneram är föranledd av att PPM:s

rörelseka-pital i stället skall tillgodoses från ramen för rän-tekontokrediter.

Att den föreslagna minskningen av låneramen för investeringar inte blir större

är en följd av att en renodling av vissa andra myndigheters krediter också bör

genomföras i sammanhanget.

8.1.1 Utgiftsområde 1

Rikets styrelse

27:2 Presstöd

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 539 029 000 kronor.

Regeringens förslag: Reglerna för presstöd ändras så att stödbeloppen för

driftsstödet höjs med 12 procent och örestalen för distributionsstödet med 5

procent fr.o.m. den 1 januari 2001. Höjningarna motsvarar ca 48 miljoner kronor

och finansieras inom ramen för anslaget 27:2 Presstöd.

Skälen för regeringens förslag: Efter en översyn avseende dagspressens

ekonomiska situation gör regeringen bedömningen att det behövs ökade statliga

insatser för att bibehålla mångfalden på dagstidningsmarknaden. Utan ökat

statligt stöd föreligger en risk för att många tidningar tvingas lägga ner eller

 minska utgivningen under de närmaste åren. Därför föreslås en generell höjning

av driftsstödet med 12 procent fr.o.m. den 1 januari 2001. Tillsammans med den

höjning av driftsstödet med 3 procent fr.o.m. 2001 som riksdagen redan beslutat

om (prop. 2000/01:1, bet. 2000/01:KU1, rskr. 2000/01:65) kan en ytterligare

höjning bidra till att lösa många andratidningars akuta ekonomiska problem. En

höjning av stödet bör dessutom kunna bidra till att skapa förutsättningar för en

 förbättrad ekonomisk situation för dessa tidningar även på längre sikt.

Höjningen sker genom att stödbeloppen höjs med 12 procent.

Samdistributionen bidrar till en effektiv distribution och en bred spridning av

dagstidningar. Nivån på distributionsstödet har trots ökade kostnader för

distributionen varit oförändrad sedan 1997 då örestalen för stödet skrevs upp

med 6 procent. Distributionsstödets andel av de totala distributionskostnaderna

har minskat under en följd av år. Om distributionsstödets andel av de totala

distributionskostnaderna minskar ytterligare uppstår en risk för att stora

tidningsföretag väljer att avstå från distributionsstödet. De kan då överge den

s.k. likaprisprincipen och ta ut ett högre pris av de mindre tidningarna för

distributionen. Mot denna bakgrund föreslås en höjning av distributionsstödet

med 5 procent fr.o.m. den 1 janauri 2001. Höjningen sker genom att örestalen för

 stödet skrivs upp med 5 procent.

Med utgångspunkt från ett oförändrat antal stödberättigade tidningar beräknas

utgifterna för presstödet öka med ca 48 miljoner kronor under 2001, varav

höjningen av driftsstödet motsvarar ca 44 miljoner kronor och höjningen av

distributionsstödet motsvarar ca 4 miljoner kronor. De ökade utgifterna ryms

inom det av riksdagen för 2001 anvisade anslaget.

45:1 Sametinget

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 14 703 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 45:1 Sametinget ökas med 1 600 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering

m.m. under utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

minskas.

Skälen för regeringens förslag: Sametinget har under perioden 1996-1999 varit

ansvarigt för genomförandet av de samiska utvecklingsprogrammen inom MÅL 6,

Interreg Nordkalotten och Nordens Gröna Bälte. Den nya programperioden 2001-2006

 har inletts och behovet av ytterligare anslagsmedel är större än tidigare då

bl.a. andelen tekniskt stöd i vissa fall blir lägre och kostnaderna också blir

högre på grund av start och organisering. För att programmen skall kunna

genomföras bör anslaget 45:1 Sametinget ökas med 1 600 000 kronor. Finansiering

sker genom att anslaget 44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m. inom

utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar minskas.

46:1 Allmänna val

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 25 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 46:1 Allmänna val ökas med 1 400 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 3:2 Skattemyndigheterna under utgiftsområde

 3 Skatteförvaltning och uppbörd minskas.

Skälen för regeringens förslag: Från och med den 1 juli 2001 överförs ansvaret

för drift och förvaltning av det IT-stöd som avses användas vid valen från och

med 2002 från Riksskatteverket till den nyinrättade Valmyndigheten. Kostnaderna

för driften och förvaltningen av detta IT-stöd har hittills belastat anslaget

3:2 Skattemyndigheterna under utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd. Den

 särskilde utredare som fått i uppdrag att förbereda och genomföra bildandet av

den nya myndigheten (dir. 2001:4) har föreslagit att kostnaderna för driften och

 förvaltningen av IT-stödet som används vid valen i fortsättningen i stället

skall belasta anslaget 46:1 Allmänna val. Regeringen föreslår att anslaget 46:1

Allmänna val ökas med 1 400 000 kronor. Finansieringen sker genom att anslaget

3:2 Skattemyndigheterna under utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd

minskas med motsvarande belopp.

46:5 Valmyndigheten

Något anslag för detta ändamål finns inte uppfört i statsbudgeten för

innevarande år.

Regeringens förslag: Ett nytt ramanslag 46:5 Valmyndigheten anvisas med 3 450

000 kronor. Finansieringen sker genom att det under utgiftsområde 3

Skatteförvaltning och uppbörd uppförda anslaget 3:1 Riksskatteverket minskas.

Skälen för regeringens förslag: En särskild utredare har utrett frågan om att

flytta funktionen som central valmyndighet från Riksskatteverket till en annan

myndighet. Utredaren har i denna fråga föreslagit att en ny myndighet inrättas.

Regeringen avser att inrätta en ny Valmyndighet den 1 juli 2001. Valmyndigheten

skall ha formen av en nämndmyndighet och vara central valmyndighet enligt

vallagen (1997:157). Regeringen har tillsatt en särskild utredare för att

förbereda och genomföra bildandet av den nya myndigheten.

För Valmyndighetens verksamhet bör ett nytt ramanslag 46:5 Valmyndigheten

uppföras under utgiftsområde 1 Rikets styrelse. Medlen avser myndighetens

förvaltningskostnader. Regeringen föreslår därför att ett nytt anslag uppförs på

 statsbudgeten för detta ändamål och att 3 450 000 kronor anvisas för 2001.

Finansiering sker genom att det under utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och

uppbörd uppförda anslaget 3:1 Riksskatteverket minskas med motsvarande belopp.

90:5 Regeringskansliet m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 3 269 649 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 90:5 Regeringskansliet m.m. ökas med 22 600 000

kronor. Finansiering sker genom att anslag under utgiftsområde 5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan och utgiftsområde 6 Totalförsvar

 minskas.

Skälen för regeringens förslag: Utökade bemanningskrav för Försvarsdepartementet

 utomlands har lett till större utgifter än vad regeringen tidigare beräknat.

Regeringen anser därför att 22 600 000 kronor behöver tillföras anslaget 90:5

Regeringskansliet m.m.

Finansiering sker genom att anslag inom utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och

internationell samverkan och utgiftsområde 6 Totalförsvar minskas med

sammantaget motsvarande belopp.

8.1.2 Utgiftsområde 2

Samhällsekonomi och finansförvaltning

1:6 Statistiska centralbyrån

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 376 303 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 1:6 Statistiska centralbyrån ökas med 3 700 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Statistiska centralbyrån (SCB) ansvarar för

äktenskapsregistret. Kostnaderna för verksamheten finansieras genom att de

sökande betalar avgifter hos tingsrätterna som dessa redovisar mot en

inkomsttitel. Riksskatteverket har därefter från inkomsttitel överfört medel

till SCB motsvarande kostnaderna för verksamheten. Riksrevisionsverket har

påpekat att detta förfarande kan sakna författningsstöd. Regeringen föreslår att

 SCB:s anslag istället tillförs medel motsvarande ett genomsnitt av de senaste

årens kostnader för driften av äktenskapsregistret. Anslaget 1:6 Statistiska

centralbyrån bör av detta skäl ökas med 3 700 000 kronor.

2:2 Finansinspektionen

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 130 186 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 2:2 Finansinspektionen ökas med 6 300 000 kronor.

 Finansiering sker genom att anslaget 2:4 Riksgäldskontoret:

Förvaltningskostnader minskas med 2 300 000 kronor och genom att anslaget 2:7

Avgift för statshypotekskassans grundfond minskas med 4 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: International Organization of Securities

Commissions (IOSCO) arrangerar sitt årsmötet under 2001 i Stockholm. I IOSCO

ingår ett stort antal tillsynsmyndigheter, flera börser och marknadsplatser som

anslutna medlemmar. Värdepappersföretag och branschorganisationer ingår som

observatörer. Årsmötet förväntas samla ca 800 deltagare från närmare 100 länder.

 Finansinspektionen skall stå som värd för årsmötet i samarbete med OM

Stockholmsbörsen. IOSCO:s årsmöte kommer nu liksom tidigare att finansierats via

 deltagaravgifter, statsbidrag och några utvalda sponsorer. Konferensen i

Stockholm beräknas totalt kosta ca 15 - 17 miljoner kronor och genomförs och

redovisas helt avskild från inspektionens övriga löpande verksamhet.

Finansinspektionen har på regeringens uppdrag utrett förutsättningarna för att

införa ett internt graderingssystem för stabiliteten i de finansiella instituten

 efter ett antal kriterier. Systemet syftar till att vidareutveckla det

nuvarande systemet avseende tillsyn för de väsentliga instituten och resultera i

 en årlig samlad riskbedömning. Det interna graderingssystemet utgör också ett

steg till att anpassa tillsynen till de ökade insatserna som de nya planerade

reglerna för kapitaltäckning förutsätter. Finansutskottet har i betänkande

2000/01:FiU2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning, också berört

 frågan om det interna graderingssystemet (rskr. 2000/01:123).

Finansieringsåtgärderna har ingen inverkan på den verksamhet som bedrivs inom

ramen för anslaget 2:4 Riksgäldskontoret: Förvaltningskostnader och anslaget 2:7

 Avgift för statshypotekskassans grundfond.

2:9 Bidrag till kapitalet i Europeiska utvecklingsbanken

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 60 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 2:9 Bidrag till kapitalet i Europeiska

utvecklingsbanken får även användas för årlig medlemsavgift till Europarådets

utvecklingsbank.

Skälen för regeringens förslag: Uppgiften för att finansiera medlemsavgiften

till Europarådets utvecklingsbank har förts från det under utgiftsområde 5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan uppförda anslaget 5:4 Bidrag

till vissa internationella organisationer till utgiftsområde 2 Samhällsekonomi

och finansförvaltning. Den årliga medlemsavgiften till Europarådets

utvecklingsbank på 36 526 euro är för liten för att motivera ett eget anslag.

Närmaste anslagsändamål är 2:9 Bidrag till kapitalet i Europeiska

utvecklingsbanken, där ett ekonomiskt utrymme finns som medger betalning av

denna medlemsavgift. Finansieringsåtgärden påverkar inte möjligheten att

medverka till kapitalhöjningen i EBRD.

Ägande av Vasallen AB

Regeringens förslag: Regeringen övertar aktierna i Vasallen AB genom utdelning

eller annat förfarande.

Bakgrund: Riksdagens godkände regeringens förslag (prop. 1996/97:4, bet.

1996/97:FöU1, rskr. 1996/97:109) att vissa organisationsenheter inom

Försvarsmakten skulle läggas ner före den 1 januari 1999 och att alla

avvecklingsåtgärder skall vara genomförda före den 1 januari 2000. Enligt

regeringens förslag skulle genomförandet av avvecklingen påbörjas direkt efter

riksdagens beslut och slutföras så snabbt som möjligt. Regeringen avsåg att

lämna närmare anvisningar om genomförandet till Försvarsmakten. Ett antal

organisationsenheter skulle läggas ner enligt riksdagsbeslutet.

I 1997 års ekonomiska vårpropositionen (prop. 1996/97:150, bet. 1996/97:FiU20,

rskr. 1996/97:284) redogjorde regeringen för att ett aktiebolag skulle bildas

för att utveckla försvarsfastigheter som skulle avvecklas genom 1996 år

försvarsbeslut. För att utveckla och förädla före detta försvarsfastigheter för

ny användning och för att slutligen sälja fastigheterna på kommersiella villkor

bildades fastighetsbolaget Vasallen AB i september 1997. Det nybildade bolaget

blev då ett dotterbolag till Civitas Holding AB, tidigare Vasakronan Holding AB.

 Från starten förvärvade Vasallen AB ett antal fastigheter i olika kommuner från

 Fortifikationsverket.

För att säkerställa den finansiella uthålligheten i bolaget ansåg regeringen att

 det då var en fördel att inordna bolaget i en större fastighetskoncern som

dessutom har kompetens och erfarenhet av liknande utvecklingsprojekt.

Skälen för regeringen förslag: Vasallen AB har efter det senaste

försvarsbeslutet år 2000 förvärvat ytterligare fastigheter från staten genom

Fortifikationsverket.

Regeringen avser nu att skilja ut dotterbolaget Vasallen AB ur Civitaskoncernen.

 Bolaget föreslås tills vidare ägas direkt av staten. Den finansiella säkerheten

 och kompetensen finns numera i Vasallen AB. Ett direktägande av aktierna i

Vasallen AB innebär vidare att bolaget följs på nära håll och täta dialoger kan

genomföras mellan ägare och bolag. Avskiljandet av Vasallen AB skall också ses

som ytterligare ett led i en renodling av Civitaskoncernens fastighetsbestånd.

Mot denna bakgrund föreslås att regeringen, genom utdelning eller på annat sätt

får överta aktierna i Vasallen AB.

Avveckling av Brisingen Holding AB

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att avveckla Brisingen Holding AB.

Bakgrund: Genom Finansdepartementet köpte Staten den 10 juli 1997 ett vilande

bolag, Securum Lagerbolag 19 AB från Securum Aktier AB. Bolaget namnändrades

till Brisingen Holding AB. Köpeskilling var 50 000 kronor och utgiften belastade

 anslaget B6 Värdering av aktier i Värdepapperscentralen AB (prop. 1996/97:150,

bet. 1996/97:FiU20, rskr. 1996/97:284). Bolaget förvärvades i syfte att kunna

utnyttjas vid vissa infrastruktuella åtgärder.

Skälen för regeringens förslag: Det har nu visat sig att det fortfarande vilande

 bolaget Brisingen Holding AB inte behövs för några infrastruktuella åtgärder

och att staten i övrigt inte heller har behov av att äga bolaget. Bolaget har

heller inte efter förvärvet haft någon verksamhet eller några anställda.

Regeringen föreslås därför bemyndigas att avveckla bolaget. Inkomster från

avvecklingen skall redovisas mot inkomsttitel 3312 Övriga inkomster av försåld

egendom.

8.1.3 Utgiftsområde 3

Skatteförvaltning och uppbörd

3:1 Riksskatteverket

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 442 682 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 3:1 Riksskatteverket minskas med 3 450 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 3:1 Riksskatteverket minskas med 3 450

00 kronor för att finansiera det under utgiftsområde 1 Rikets styrelse upptagna

anslaget 46:5 Valmyndigheten.

3:2 Skattemyndigheterna

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 4 593 878 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 3:2 Skattemyndigheterna ökas med 750 000 kronor.

Finansiering sker genom att det under utgiftsområde 17 Kultur, medier,

trossamfund och fritid uppförda anslaget 28:38 Stöd till trossamfund minskas.

Vidare skall anslaget 3:2 Skattemyndigheterna minska för att finansiera ökningen

 av det under utgiftsområde 1 Rikets styrelse uppförda anslaget 46:1 Allmänna

val.

Skälen för regeringens förslag: Skattemyndigheterna skall kompenseras för

administrationskostnaderna för uttag av avgifter till registrerade trossamfund

(prop. 1998/99:124 avsnitten 4.5.1 och 7.1). Förberedelsekostnaderna har

beräknats till 75 000 kronor per samfund. Kostnaderna i övrigt kan beräknas till

 21 kronor per person. Regeringen har beslutat om uppbördshjälp för sju

trossamfund. Enligt uppgift från Riksskatteverket kommer skattemyndigheterna att

 2001 svara för uppbörden avseende 77 363 personer. Kostnaderna härför beräknas

till 2 150 000 kronor. Regeringen föreslår därför att anslaget 3:2

Skattemyndigheterna ökas med 2 150 000 kronor. Finansiering sker genom att det

under utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid uppförda anslaget

28:38 Stöd till trossamfund minskas med motsvarande belopp. Vidare skall

anslaget 3:2 Skattemyndigheterna minskas med 1 400 000 kronor för att finansiera

 ökningen av det under utgiftsområde 1 Rikets styrelse uppförda anslaget 46:1

Allmänna val.

8.1.4 Utgiftsområde 4

Rättsväsendet

4:1 Polisorganisationen

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 12 298 318 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 4:1 Polisorganisationen ökas med 770 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Polisens ekonomiska situation är fortsatt

bekymmersam. Vid ingången av 2001 hade polisen utnyttjat en anslagskredit på 304

 miljoner kronor. I år beräknas förbrukningen överstiga anslaget med 406

miljoner kronor. Det leder till ett underskott på drygt 700 miljoner kronor vid

årets slut. Polisen måste fortsätta att arbeta aktivt för att effektivisera

resursanvändningen. För att inte äventyra verksamheten är dock ett

resurstillskott för innevarande år nödvändigt. Regeringen föreslår därför att

anslaget tillförs 770 000 000 kronor.

4:6 Kriminalvården

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 4 148 078 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 4:6 Kriminalvården ökas med 3 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 1:2 Statliga tjänstepensioner m.m. under

utgiftsområde 14 Arbetsliv minskas.

Skälen för regeringens förslag: Kostnader för författningsreglerade personskador

 inom kriminalvården har hittills finansierats genom att det under utgiftsområde

 14 Arbetsliv upptagna anslaget 1:2 Statliga tjänstepensioner m.m. belastats.

Från och med i år tillämpas en premiebaserad försäkringsteknisk lösning i

Kammarkollegiets regi. I och med detta föreslås att anslaget 1:2 Statliga

tjänstepensioner m.m. minskas och anslaget 4:6 Kriminalvården ökas.

Överföringsbeloppet motsvarar ett genomsnitt av kostnaderna för intagna m.fl.

enligt lagen 1977:266 om statlig ersättning vid ideell skada m.m. under de tre

senaste åren. Anslaget 4:6 Kriminalvården bör av detta skäl ökas med 3 000 000

kronor.

4:10 Brottsoffermyndigheten

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 16 852 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 4:10 Brottsoffermyndigheten ökas med 3 000 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget 4:11 Ersättning för skador på grund

 av brott minskas med 3 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: I regeringens proposition Stöd till brottsoffer

(prop. 2000/01:79) föreslås ett flertal åtgärder som syftar till att förbättra

omhändertagandet av och stödet till brottsoffer. Förutom författningsändringar

föreslås ett antal myndighetsgemensamma uppdrag. Brottsoffermyndigheten har en

central roll i flera av dessa uppdrag, särskilt vad gäller uppdragen rörande

utbildning om brottsofferfrågor och vittnesstödsverksamhet vid landets

tingsrätter. Anslaget bör därför tillföras 3 000 000 kronor. Finansiering sker

genom att anslaget 4:11 Ersättning för skador på grund av brott minskas med

motsvarande belopp.

8.1.5 Utgiftsområde 5

Utrikesförvaltning och internationell samverkan

5.1 Utrikesförvaltningen

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 816 068 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 5:1 Utrikesförvaltningen ökas med 11 400 000

kronor.

Finansieringen sker genom att avgifter tillförs inkomsttitel.

Skälen för regeringens förslag: Den nya och processinriktade organisationen för

hantering av utlänningsärenden, som infördes under 1999, innebär att en större

del av tillstånds- och ärendehantering koncentrerats till svenska

utlandsmyndigheter. Avsikten är att de skall arbeta direkt mot Migrationsverket

i Norrköping. För detta ändamål har ett omfattande IT-stöd utvecklats. På grund

av tekniska svårigheter under utvecklingsarbetet samt ökade tekniska krav när

det gäller säkerhet och snabbhet i dataförbindelserna för att undvika långdragna

 tillståndsprocesser, har projektkostnaderna ökat för såväl utrikesförvaltningen

 som Migrationsverket jämfört med vad som tidigare planerats. Regeringen anser

därför att ytterligare 14 000 000 kronor behöver tillföras utrikesförvaltningen.

Finansieringen av det ökade anslaget till utrikesförvaltningen sker genom att

avgifter, som kommer att tas ut för ansökningar om uppehålls- och

arbetstillstånd vid utlandsmyndigheterna, som beräknas uppgå till 14 000 000

kronor, tillförs en inkomsttitel.

Anslaget ska samtidigt minskas med 2 600 000 kronor till följd av ändrat

kostnadsansvar för försvarsattachéers kanslilokaler.

Ansökningsavgifter för uppehålls- och arbetstillstånd

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att meddela föreskrifter om avgifter

för ansökan om uppehålls- och arbetstillstånd som görs av andra än personer som

i Sverige söker uppehållstillstånd hos Migrationsverket på grund av skyddsbehov

eller anhöriga som söker uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning till

personer som fått uppehållstillstånd enligt 3 kap. utlänningslagen eller på

grund av humanitära skäl. Undantag görs också för personer som omfattas av

EES-avtalet eller andra internationella överenskommelser samt för personer som

tas ut på den s.k. flyktingkvoten för vidarebosättning i Sverige.

Avgifterna skall redovisas mot inkomsttitel 2511.

Skälen för regeringens förslag: Enligt 1 kap. 4 § utlänningslagen (1989:529)

skall en utlänning som vistas i Sverige mer än tre månader ha

uppehållstillstånd, om inte utlänningen är medborgare i Danmark, Finland, Island

 eller Norge. En utlänning skall i princip också ha tillstånd för att arbeta i

Sverige på grund av anställning här eller utomlands (1 kap. 5 §

utlänningslagen). En utlänning som vill ha uppehålls- eller arbetstillstånd i

Sverige skall normalt ha utverkat ett sådant tillstånd före inresan i landet (2

kap. 5 och 6§§ utlänningslagen). En rad undantag finns från denna huvudregel.

Exempelvis gäller den inte för personer som beviljas tillstånd såsom

skyddsbehövande. Inte heller gäller huvudregeln för personer som omfattas av

EES-avtalet. En ansökan om uppehållstillstånd skall enligt 3 kap. 7 §

utlänningsförordningen (1989:547) ges in till en svensk beskickning eller ett

svenskt konsulat i sökandens hemland. En ansökan av en utlänning som vistas i

Sverige ges in till Migrationsverket. Detsamma gäller en ansökan om

arbetstillstånd, som dessutom kan ges in till länsarbetsnämnden i det län där

utlänningen huvudsakligen vistas (4 kap. 10 § utlänningsförordningen).

I 7 kap. utlänningsförordningen regleras i vilka fall avgifter tas ut i ärenden

enligt den förordningen. Av 7 a § framgår att avgift tas ut för utfärdande av

främlingspass, förlängning av giltighetstiden för främlingspass samt beviljande

av nödfallsvisering och sjömansvisering. I fråga om ansökningsavgiftens storlek

gäller 9-14 §§ avgiftsförordningen (1992:191). Utlandsmyndigheterna tar ut

ansökningsavgifter och andra avgifter i vissa fall enligt förordningen

(1997:691) om avgifter vid utlandsmyndigheterna. I dag tas avgifter ut för olika

 ärenden, t.ex för ansökningar om skilda typer av viseringar och pass. För

närvarande finns inte någon möjlighet att ta ut avgifter för ansökningar om

uppehålls- och arbetstillstånd. Även hanteringen av dessa tillståndstyper medför

 dock kostnader. I princip saknas skäl att behandla denna typ av ärenden

annorlunda i avgiftshänseende.

Som jämförelse kan framhållas situationen i några andra länder. Finland,

Danmark, Österrike och Nederländerna, som också har ett system med ansökningar

om uppehålls- och arbetstillstånd vid en utlandsmyndighet, tar ut avgifter för

dessa tillstånd. Norge ser för närvarande över sitt system för avgifter i detta

hänseende.

Enligt regeringens uppfattning bör avgifter kunna tas ut även för uppehålls- och

 arbetstillstånd. Vissa undantag från möjligheten att ta ut avgifter måste dock

finnas för t.ex. personer i särskilt utsatta situationer. Detta gäller framför

allt personer som i Sverige söker asyl eller skydd, hos Migrationsverket, enligt

 3 kap. utlänningslagen och personer som tas ut på den sk. flyktingkvoten för

vidarebosättning i Sverige. Vidare skall undantag göras för utlänningar som

söker uppehållstillstånd på grund av familjeanknytning till en utlänning som

beviljats uppehållstillstånd med stöd av 3 kap. utlänningslagen eller på grund

av humanitära skäl. Vad gäller medborgare och anhöriga till medborgare i ett

land som ingår i Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (EES) måste dessa

undantas enligt EG-rätten. Utlänningar som omfattas av de s.k. Europa-avtalen

bör också undantas. Detsamma bör gälla personer som omfattas av avtalet mellan

Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater å ena sidan och Schweiz å andra

sidan om fri rörlighet för personer. Avtalet har undertecknats men ännu inte

trätt i kraft. De föreslagna avgifterna för ansökan för uppehålls- och

arbetstillstånd är offentligrättsliga avgifter, varför riksdagens bemyndigande

skall inhämtas. Regeringen föreslår därför att riksdagen med stöd av 8 kap. 9 §

andra stycket regeringsformen bemyndigar regeringen att meddela föreskrifter om

ansökningsavgifter för arbets- och uppehållstillstånd.

Avgifterna skall redovisas mot inkomsttitel 2511.

8.1.6 Utgiftsområde 6

Totalförsvar

6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 18 266 092 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m. ökas med

 703 700 000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 6:3 Materiel,

anläggningar samt forskning och teknikutveckling minskas.

Skälen för regeringens förslag: Under 2000 uppstod en obalans i Försvarsmaktens

ekonomi och fördelningen av utgifter för verksamhet mellan anslagen 6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m. och 6:3 Materiel, anläggningar samt

forskning och teknikutveckling. Utgifterna på anslaget 6:1 Förbandsverksamhet

och beredskap m.m. blev mer än 700 000 000 kronor högre än vad som hade

planerats. Regeringen anser att 703 700 000 kronor bör tillföras anslaget 6:1

Förbandsverksamhet och beredskap m.m. för att skapa förutsättningar för att

verksamheten skall kunna genomföras enligt den planerade inriktningen.

Finansiering sker genom att anslaget 6:3 Materiel, anläggningar samt forskning

och teknikutveckling minskas.

Riksrevisionsverket har i sin revisionsrapport bekräftat regeringens uppfattning

 att det finns allvarliga brister i Försvarsmaktens styrning och uppföljning av

förbandsverksamheten. Regeringen följer noggrant utvecklingen för ovan nämnda

anslag, särskilt utvecklingen inom förbandsverksamheten och

värnpliktsutbildningen, och avser vid behov att återkomma till riksdagen i

samband med budgetpropositionen för 2002 med eventuell ytterligare överföring av

 medel mellan anslagen 6:3 och 6:1.

Den föreslagna ökningen av anslaget 6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m.

utgör för överskådlighetens skull en nettoförändring som motiveras av några

olika förändringar. Utöver den stora överföringen från anslaget 6:3 Materiel,

anläggningar samt forskning och teknikutveckling ligger bakom denna förändring

också en överföring från anslaget 1:2 Statliga tjänstepensioner m.m. under

utgiftsområde 14 Arbetsliv till följd av ändrat kostnadsansvar för

personskadeskydd. Vidare ingår en överföring från anslaget 5:1

Utrikesförvaltningen under utgiftsområde 5 Utrikesförvaltning och internationell

 samverkan motiverad av ändrat kostnadsansvar för försvarsattachéers

kanslilokaler. Slutligen finns en beräkningsmässig överföring till anslaget 90:5

 Regeringskansliet m.m. under utgiftsområde 1 Rikets styrelse för att finansiera

 ökade utgifter utomlands för Försvarsdepartementet.

6:2 Fredsfrämjande truppinsatser

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 000 762 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 6:2 Fredsfrämjande truppinsatser ökas med 81 000

000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 6:3 Materiel, anläggningar samt

 forskning och teknikutveckling minskas.

Skälen för regeringens förslag: Försvarsmakten har beslutat att höja lönerna för

 anställda i utlandsstyrkan med 20 procent fr.o.m. den 1 januari 2001. Anslaget

6:2 Fredsfrämjande truppinsatser behöver därför ökas med 81 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 6:3 Materiel, anläggningar samt forskning

och teknikutveckling minskas.

6:3 Materiel, anläggningar samt forskning och teknikutveckling

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 23 314 833 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 6:3 Materiel, anläggningar samt forskning och

teknikutveckling minskas med 787 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: På anslaget 6:3 Materiel, anläggningar samt

forskning och teknikutveckling finns ett stort anslagssparande. Anslaget minskas

 för att finansiera utgiftsökningar på andra anslag, främst inom utgiftsområdet.

6:4 Funktionen Civil ledning

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 488 507 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 6:4 Funktionen Civil ledning får användas även för

 Finansinspektionens verksamhet med att förbättra skyddet mot

informationsoperationer hos de större finansiella företagen.

Skälen för regeringens förslag: Enligt budgetpropositionen för 2001

utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning, anslaget 2:2

Finansinspektionen skall Överstyrelsen för civil beredskap avsätta 1 000 000

kronor av anslaget 6:4 Funktionen Civil ledning för Finansinspektionens

verksamhet med att förbättra skyddet mot informationsoperationer hos de större

finansiella företagen. I regeringens beskrivning i budgetpropositionen för 2001

av ändamålet med anslaget 6:4 Funktionen Civil ledning framgår inte detta,

vilket det rätteligen borde ha gjort. Regeringen föreslår därför nu att

riksdagen godkänner denna användning av anslaget.

7:1 Kustbevakningen

Riksdagen har för innevarande år godkänt en investeringsplan för

Kustbevakningen.

Regeringens förslag: Förslag till ny investeringsplan för Kustbevakningen för

perioden 2001-2004 godkänns.

Skälen för regeringens förslag: I Kustbevakningens investeringsplan ingår köp av

 två kombinationsfartyg. I budgetpropositionen för 2001 beräknades ett av

fartygen levereras under 2001 och ett under 2002. Av Kustbevakningens

budgetunderlag för 2002 framgår att båda fartygen kommer att levereras under

2001. En ny investeringsplan bör därför godkännas.

Tabell 8.1 Investeringsplan

Miljoner kronor

Budget

Beräknat

Totalt

2001

2002

2003

2004

KBV 201-202

256

256

0

0

0

Flygplan

135

10

65

60

Övriga

investeringar

110

34

21

28

27

Summa

investeringar

501

290

31

93

87

Lån

501

290

31

93

87

Summa

finansiering

501

290

31

93

87

7:4 Statens räddningsverk: Samhällets skydd mot olyckor

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 555 449 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 7:4 Statens räddningsverk: Samhällets skydd mot

olyckor minskas med 1 700 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 7:4 Statens räddningsverk: Samhällets

skydd mot olyckor minskas med 1 700 000 kronor för att finansiera det under

utgiftsområde 1 Rikets styrelse upptagna anslaget 90:5 Regeringskansliet m.m.

8.1.7 Utgiftsområde 7

Internationellt bistånd

8:1 Biståndsverksamhet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett

reservationsanslag på 13 603 884 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 8:1 Biståndsverksamhet minskas med 107 000 000

kronor. Det innebär att avräkningen från biståndsramen för flyktingkostnader

ökar med 107 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Inströmningen av asylsökanden har ökat

betydligt, framförallt för flyktingar från Kosovo och Bosnien. Prognosen har mot

 den bakgrunden reviderats upp med 107 000 000 kronor och därigenom ökar

avräkningarna från biståndsramen. Regeringen föreslår att anslaget 8:1

Biståndsverksamhet minskas med 107 000 000 kronor.

8.1.8 Utgiftsområde 8

Invandrare och flyktingar

10:3 Kommunersättningar vid flyktingmottagande

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 2 238 565 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 10:3 Kommunersättningar vid flyktingmottagande

minskas med 200 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Aktuella prognoser visar att antalet personer

som kommer att tas emot av kommuner blir färre än vad som beräknats. Anslaget

10:3 Kommunersättningar för flyktingmottagande kan därför minskas. Denna

minskning används för att finansiera ökningar på andra anslag inom

utgiftsområdet.

12:1 Migrationsverket

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 446 031 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 12:1 Migrationsverket ökas med 27 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 10:3 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande minskas.

Skälen för regeringens förslag: Antalet asylsökande under innevarande år kommer

enligt aktuella prognoser att överstiga tidigare gjorda bedömningar främst på

grund av kriserna i provinsen Kosovo i Förbundsrepubliken Jugoslavien och

Bosnien-Hercegovina. För att inte handläggningstiderna och de långa väntetiderna

 i Migrationsverkets mottagningssystem ska öka bör anslaget förstärkas.

Därutöver har Migrationsverket även ökade kostnader för uppbyggnaden av ett

IT-system för att hantera administrativa rutiner rörande viseringar, asyl- och

migrationsärenden. Anslaget 12:1 Migrationsverket behöver därför ökas med 27 000

 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 10:3 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande minskas.

12:2 Mottagande av asylsökande

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 039 335 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 12:2 Mottagande av asylsökande ökas med 168 000

000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 10:3 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande minskas.

Skälen för regeringens förslag: Inströmningen av asylsökande har ökat till följd

 av främst kriserna i provinsen Kosovo i Förbundsrepubliken Jugoslavien och i

Bosnien-Hercegovina. Sammantaget har detta medfört att fler personer än beräknat

 tas om hand i Migrationsverkets mottagandesystem. Kostnaderna för mottagande av

 asylsökande under innevarande år kommer att överstiga anslagna medel. Anslaget

12:2 Mottagande av asylsökande behöver därför ökas med 168 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 10:3 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande minskas.

12:4 Utlänningsnämnden

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 70 483 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 12:4 Utlänningsnämnden ökas med 5 000 000 kronor.

 Finansiering sker genom att anslaget 10:3 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande minskas.

Skälen för regeringens förslag: Antalet asylsökande under innevarande år kommer

enligt aktuella prognoser att överstiga tidigare gjorda bedömningar främst på

grund av kriserna i provinsen Kosovo i Förbundsrepubliken Jugoslavien och

Bosnien-Hercegovina. Som en följd av regeringens förslag att utöka

Migrationsverkets förvaltningsanslag anser regeringen det även motiverat att öka

 Utlänningsnämndens resurser för att minska handläggningstiderna hos nämnden och

 därmed minskade väntetider i Migrationsverkets mottagandesystem. Anslaget 12:4

Utlänningsnämnden bör därför öka med 5 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 10:3 Kommunersättningar vid

flyktingmottagande minskas.

12:7 Från EU-budgeten finansierade insatser för asylsökande och flyktingar

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål inte uppfört något

anslag.

Regeringens förslag: Ett nytt ramanslag 12:7 Från EU-budgeten finansierade

insatser för asylsökande och flyktingar förs upp i statsbudgeten. Anslaget

anvisas med 38 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: EU-kommissionen har inrättat en europeisk

flyktingfond som skall underlätta för EU-länderna att ta emot asylsökande och

flyktingar. Medlen skall användas för att utveckla mottagningssystemet för

asylsökande, för integrationsinsatser och för att hjälpa personer att återvända

eller återvandra till sitt hemland. Målet för fonden är att ge Europa en

gemensam grund och en liknande struktur för arbetet med asylsökande och

flyktingar. Fonden skall verka under fem år.

Anslagsbeloppet motsvarar EU:s finansiering av projekten. Under 2001 beräknas

svenska projekt erhålla 38 000 000 kronor i bidrag från den europeiska

flyktingfonden. Bidraget administreras av Migrationsverket i samarbete med

Integrationsverket. Bidraget redovisas under inkomsttiteln 6911 Övriga bidrag

från EU.

8.1.9 Utgiftsområde 9

Hälsovård, sjukvård och social omsorg

14:3 Bidrag till Nordiska hälsovårdshögskolan

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 16 896 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 14:3 Bidrag till Nordiska hälsovårdshögskolan

ökas med 1 970 000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 13:5 Hälso- och

sjukvårdens ansvarsnämnd minskas med 1 570 000 kronor och anslaget 14:10

Alkoholsortimentsnämnden minskas med 400 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Nordiska ministerrådet fastställer varje år en

total ekonomisk ram för Nordiska hälsovårdhögskolans (NHV) verksamhet och en

garantinivå för finansieringen. Utgifter för verksamheten inom garantinivån

fördelas mellan de nordiska länderna efter samma proportioner som gäller för den

 ordinarie nordiska budgeten. NHV budget för 2001 fastställdes dock först i

november 2000. Dessutom tillkom en utgift för Sverige på 3 500 000 kronor

avseende avräkning för 1999. I budgetpropositionen för 2001 bedömde regeringen

att medelsbehovet skulle kunna klaras genom att utnyttja befintlig

anslagskredit. Vid ingången av år 2001 har det dock visat sig att anslaget och

anslagskrediten inte räcker för att finansiera den i november 2000 uträknade

avgiften för år 2001.

Regeringen kommer under våren att lägga fram ett förslag till Nordiska

ministerrådet om ändrade finansieringsprinciper för NHV:s verksamhet för att

möjliggöra en bättre prognostisering av Sveriges andel av kostnaderna för NHV.

Med hänsyn till det nu gällande nordiska avtalet för finansieringen av NHV:s

verksamhet föreslår regeringen att anslaget 14:3 Nordiska hälsovårdshögskolan

ökas med 1 970 000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 14:10

Alkoholsortimentsnämnden minskas med 400 000 kronor och anslaget 13:5 Hälso- och

 sjukvårdens ansvarsnämnd minskas med 1 570 000 kronor.

16:3 Statsbidrag till vårdartjänst m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 172 470 000 kronor. Vidare har regeringen ett bemyndigande att ingå

ekonomiska förpliktelser på högst 60 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att ifråga om ramanslaget 16:3

Statsbidrag till vårdartjänst m.m. under år 2001 besluta om ingå ekonomiska

förpliktelser som inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter på högst 90 000

000 kronor efter 2001.

Skälen för regeringens förslag: Det nuvarande bemyndigandet innebär att

regeringen får ingå ekonomiska förpliktelser som innebär utgifter på högst 60

miljoner kronor efter 2001. Regeringen föreslår att summan höjs med 30 miljoner

kronor till sammanlagt 90 miljoner kronor. Det nuvarande bemyndigandet gäller

den del av anslaget som rör bidrag till omvårdnadsinsatser vid riksgymnasier för

 svårt rörelsehindrade ungdomar. Höjningen gäller den del av anslaget som täcker

 kostnader för vårdartjänst åt studerande med funktionshinder vid folkhögskola.

Till skillnad från vad som hittills varit fallet kommer folkhögskolorna fr.o.m

2001 att lämna en bidragsansökan som gäller ett helt läsår, höst- och vårtermin,

 varför det finns behov av att höja bemyndiganderamen på anslaget.

17:1 Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett

ramanslag på 251 946 000 kronor. Något bemyndigande för regeringen att ingå

ekonomiska förpliktelser har inte begärts.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att ifråga om ramanslaget 17:1

Stimulansbidrag och åtgärder inom äldrepolitiken under år 2001 besluta om stöd

till FoU center inom äldreområdet som, inklusive tidigare gjorda åtaganden,

innebär utgifter på högst 60 000 000 kronor efter 2001.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har tidigare inom ramen för den

Nationella handlingsplanen för äldrepolitiken beviljat stimulansbidrag till 15

regionala FoU-centra inom äldreområde under åren 2000 till 2001. Regeringen

avser bevilja fortsatt stöd till uppbyggnad av regionala FoU center även under

perioden 2002-2004 med sammanlagt 60 miljoner kronor i enlighet med vad som

redovisas i budgetpropositionen för 2001. Regeringen föreslår därför att

riksdagen medger att regeringen för anslaget 17:1 Stimulansbidrag och åtgärder

inom äldrepolitiken får besluta om bidrag som inklusive tidigare åtaganden

innebär utgifter på högst 60 miljoner kronor efter 2001.

8.1.10 Utgiftsområde 10

Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp

19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 38 425 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. ökas med

3 000 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Sjukfrånvaron fortsätter att öka vilket får till

 följd att utgifterna för sjukpenning ökar även för 2001. De medel som anvisades

 på statsbudgeten för 2001 har därför visat sig vara otillräckliga.

De prognoser som ligger till grund för regeringens bedömning för år 2001 är dock

 osäkra och kan komma att justeras under året. Regeringen kommer att följa

utvecklingen noga för att göra bedömning av om den föreslagna ökningen är

tillräcklig.

Anslaget 19:1 Sjukpenning och rehabilitering m.m. behöver nu ökas med 3 000 000

000 kronor.

19:8 Allmänna försäkringskassor

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 5 049 296 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 19:8 Allmänna för-säkringskassor ökas med 100 000

000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: På grund av den kraftigt ökade sjukfrånvaron

under de senaste åren har utgifterna för sjukpenning och även kostnaderna för

att handlägga och kontrollera ärendena ökat. Regeringen framförde i

budget-propositionen för 2001 avsikten att vid behov tillskjuta medel för

administrationsändamål på tilläggsbudget i samband med 2001 års ekono-miska

vårproposition. Regeringens bedömning är nu att anslaget 19:8 Allmänna

försäkringskas-sor behöver ökas med 100 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Om så erfordras får kostnader på högst 30 000 000 kronor,

som uppstår i samband med lokaliseringen av Stockholms läns allmänna

försäkringskassas utlandskontors pensionsenhet till Gotlands läns allmänna

försäkringskassa, finansieras med medel från folkpensioneringsfonden.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har beslutat den 29 mars 2001 att

Stockholms läns allmänna försäkringskassas utlandskontors pensionsenhet skall

omlokaliseras till Gotlands läns allmänna försäkringskassa. Verksamheten vid

enheten skall fr.o.m. den 1 januari 2002 bedrivas på Gotland. Regeringen har

samtidigt beslutat att 12 000 000 kronor skall belasta det under utgiftsområde

19 Regional utjämning och utveckling upptagna anslaget 33:9 Utgifter för

lokalisering av statliga arbetstillfällen till vissa kommuner för att täcka en

del av de kostnader som uppstår i samband med omlokaliseringen.

Folkpensioneringsfonden bildades i samband med 1913 års lag om allmän

pensionsförsäkring och regeringen beslutade 1983 att fonden skulle avvecklas.

Fonden finns emellertid kvar och förvaltas sedan 1999 av Kammarkollegiet efter

att tidigare ha förvaltats av Riksförsäkringsverket. Fonden utgör i dag inte

någon källa för finansiering av någon löpande verksamhet. I samband med

inrättandet av ett försäkringsmedicinskt centrum (prop. 1998/99:76, bet.

1998/99:SfU 8, rskr. 1998/99:232) beslutade riksdagen att kostnader som uppstod

när den nya verksamheten bildades skulle finansieras från

folkpensioneringsfonden. Fondens tillgångar uppgår till cirka 78 miljoner kronor

 den 30 mars 2001.

De kostnader som uppstår i samband med omlokaliseringen av Stockholms läns

allmänna försäkringskassas utlandskontors pensionsenhet till Gotlands läns

allmänna försäkringskassa bör till viss del kunna finansieras från

folkpensioneringsfonden. Regeringen föreslår att högst 30 000 000 kronor av

folkpensionsfondens medel får användas för detta ändamål. Därefter fyller fonden

 inte något praktiskt syfte och regeringen avser därför att avveckla

folkpensioneringsfonden senast den 30 juni 2002.

8.1.11 Utgiftsområde 11

Ekonomisk trygghet vid ålderdom

20:2 Efterlevandepensioner till vuxna

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 13 141 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 20:2 Efterlevandepensioner till vuxna ökas med 30

000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: När regeringen fattade beslut om

budgetpropositionen för 2001 var vissa förhållanden som påverkar utgifterna inte

 kända varför ett för lågt belopp föreslogs för anslaget efterlevandepensioner

till vuxna.

Regeringen föreslår därför att anslaget 20:2 Efterlevandepensioner till vuxna nu

 ökas med 30 000 000 kronor.

20:4 Delpension

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 177 600 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 20:4 Delpension ökas med 120 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 20:3 Bostadstillägg till pensionärer

minskas med 120 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget för delpensioner är under avveckling

och fr.o.m. den 1 januari 2001 beviljas inga nya delpensioner. De sista

utbetalningarna sker under 2004. Under 2000 nybeviljades ett oväntat stort antal

 delpensioner och belastningen på anslaget blir därmed större än anslaget på

statsbudgeten.

Regeringen föreslår att anslaget 20:4 Delpension ökas med 120 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 20:3 Bostadstillägg till pensionärer

minskas med 120 000 000 kronor.

8.1.12 Utgiftsområde 13

Arbetsmarknad

22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och aktivitetsstöd

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett

ramanslag på 38 962 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 22:2 Bidrag till arbetslöshetsersättning och

aktivitetsstöd minskas med 474 863 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen bedömer att antalet deltagare i

konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program blir lägre än antagandena i

budgeten för 2001. Antalet deltagare beräknades till i genomsnitt 121 500

personer per månad (inklusive arbetslivsinriktad rehabilitering). Regeringen

bedömer nu behovet av programplatser till i genomsnitt 107 000 personer per

månad. Regeringen föreslår därför att anslaget minskas med 474 863 000 kronor.

22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga kostnader

I statsbudgeten för innevarande budgetår finns för detta ändamål uppfört ett

ramanslag på 5 761 086 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 22:3 Köp av arbetsmarknadsutbildning och övriga

kostnader minskas med 343 768 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen bedömer att antalet deltagare i

konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska program blir lägre än antagandena i

budgeten för 2001. Antalet deltagare beräknades till i genomsnitt 121 500

personer per månad (inklusive arbetslivsinriktad rehabilitering). Regeringen

bedömer nu behovet av programplatser till i genomsnitt 107 000 personer per

månad. Regeringen föreslår därför att anslaget minskas med 343 768 000 kronor.

Erbjudande av plats inom aktivitetsgarantin

Regeringens förslag: Den som har fyllt 20 år och är eller riskerar att bli

långtidsinskriven vid arbetsförmedlingen bör senast inom 27 månader från

arbetslöshetens inträde erbjudas en heltidsaktivitet inom ramen för

aktivitetsgarantin.

Bakgrunden till regeringens förslag: Riksdagen har på regeringens förslag i

propositionerna Förnyad arbetsmarknadspolitik för delaktighet och tillväxt

(prop. 1999:2000:98, bet. 1999/2000:AU7, rskr. 1999/2000: 230) och En rättvisare

 och tydligare arbetslöshetsförsäkring (prop. 1999/2000:139, bet. 2000/2001:AU

5, rskr. 2000/2001:102) beslutat om tidpunkter för när personer skall erbjudas

heltidsaktiviteter inom aktivitetsgarantin. Till aktivitetsgarantin kan personer

 som är eller riskerar att bli långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingen anvisas.

 Den som har fyllt 20 år och är eller riskerar att bli långtidsinskriven skall

senast inom 27 månader från arbetslöshetens inträde erbjudas en heltidsaktivitet

 inom ramen för aktivitetsgarantin.

Skälen för regeringens förslag: Riksdagens beslut med anledning av prop.

1999/2000:139 innebar bl.a. att förslagen i propositionen skulle träda i kraft

den 5 februari 2001. Så har också skett utom i ett avseende, nämligen förslaget

i fråga om när en arbetslös skall erbjudas en heltidsaktivitet inom ramen för

aktivitetsgarantin.

Redan vid årsskiftet 2000/2001 blev det uppenbart att arbetsförmedlingen skulle

vara tvungen att den 5 februari 2001 erbjuda ett så stort antal arbetslösa plats

 inom aktivitetsgarantin att kvalitetskravet i åtgärden inte skulle kunna

upprätthållas.

Regeringen bedömde därför att ett ikraftträdande den 5 februari 2001 av

förslaget om när en arbetslös skall erbjudas plats inom aktivitetsgarantin inte

var möjligt. I stället tillämpas för närvarande en ordning som innebär att de

arbetslösa som bäst behöver det och som uppfyller kraven på att vara

långtidsinskrivna eller riskera långtidsinskrivning prioriteras vid erbjudande

av plats i aktivitetsgarantin. Likaså prioriteras de arbetslösa som riskerar

utförsäkring från arbetslöshetsförsäkringen. Genom denna ordning har antalet

personer som erbjuds plats i aktivitetsgarantin kunnat begränsas samtidigt som

kvaliteten har kunnat upprätthållas och även förstärkas.

Regeringen anser att denna mer flexibla ordning för erbjudande av plats inom

aktivitetsgarantin är att föredra framför den mer strikta ordning som

föreslagits i prop. 1999/2000:139. Som framgått ovan innebär tidigare

riksdagsbeslut att erbjudande om heltidsaktivitet inom ramen för

aktivitetsgarantin skall ske senast inom 27 månader från arbetslöshetens

inträde. Genom att ändra skall erbjudas till bör erbjudas uppnås den

flexibilitet som krävs för att aktivitetsgarantin skall kunna fungera med god

kvalitet.

Riksdagen bör därför upphäva sitt tidigare beslut i denna fråga och i stället

besluta i enlighet med regeringens nu föreliggande förslag.

8.1.13 Utgiftsområde 14

Arbetsliv

1:2 Statliga tjänstepensioner m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 7 500 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 1:2 Statliga tjänstepensioner m.m. minskas med 19

000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 1:2 Statliga tjänstepensioner m.m.

minskas med 19 000 000 kronor för att finansiera ökningen av det under

utgiftsområde 4 Rättsväsendet upptagna anslaget 4:6 Kriminalvården med 3 000 000

 kronor samt ökningen av det under utgiftsområde 6 Totalförsvar upptagna

anslaget 6:1 Förbandsverksamhet och beredskap m.m. med 16 000 000 kronor.

8.1.14 Utgiftsområde 16

Utbildning och universitetsforskning

25:5 Statens institut för handikappfrågor i skolan

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 125 292 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 25:5 Statens institut för handikappfrågor i skolan

 ökas med 88 656 000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 25:7

Specialskolemyndigheten och resurscenter minskas med 73 656 000 kronor samt att

anslaget 25:8 Särskilda insatser på skolområdet minskas med 15 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: I enlighet med riksdagens beslut med anledning

av proposition om Elever med funktionshinder - ansvar för utbildning och stöd

(prop. 1998/99:105, bet. 1999/2000:UbU4, rskr. 1999/2000:14) skall Statens

institut för handikappfrågor i skolan ombildas till en ny myndighet. Den nya

myndigheten, Specialpedagogiska institutet, skall inrättas den 1 juli 2001.

Ekeskolans, Hällsboskolans, Tomtebodaskolans och Åsbackaskolans resurscenter

skall inordnas i den nya myndigheten och upphör därmed att vara egna

myndigheter. Till den nya myndigheten skall också föras de statliga bidragen för

 vissa kunskapscenter och datapedagogerna vid de regionala dataresurscentren, de

 s.k. REDAH-centren. De medel som finns beräknade för denna verksamhet under

anslagen 25:7 Specialskolemyndigheten och resurscenter och 25:8 Särskilda

insatser på skolområdet förs i stället upp under anslaget 25:5 Statens institut

för handikappfrågor i skolan.

25:10 Maxtaxa i barnomsorgen m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 150 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 25:10 Maxtaxa i barnomsorgen m.m. minskas med 150

000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: För att finansiera höjningen av anslaget 91:1

Generellt statsbidrag till kommuner och landsting under utgiftsområde 25

Allmänna bidrag till kommuner minskas anslaget 25:10 Maxtaxa i barnomsorgen m.m.

 med 150 000 000 kronor. Fr.o.m. 1 juli 2001 blir kommunerna skyldiga att

erbjuda plats i förskoleverksamhet för barn med arbetslösa föräldrar. De

kompenseras därför genom en ökning av det generella statsbidraget.

25:70 Särskilda utgifter inom universitet och högskolor m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 362 066 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 25:70 Särskilda utgifter inom universitet och

högskolor m.m. minskas med 20 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: För att finansiera ökningar av anslag inom

utgiftsområdet minskas anslaget 25:70 Särskilda utgifter inom universitet och

högskolor m.m. med 20 000 000 kronor.

25:76 Centrala studiestödsnämnden

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 351 995 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 25:76 Centrala studiestödsnämnden ökas med 17 500

000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 25:70 Särskilda utgifter inom

universitet och högskolor m.m. minskas.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen har uppdragit åt Centrala

studiestödsnämnden (CSN) att inrätta ett servicecenter för studiestöd

lokaliserat till Kiruna. Uppdraget utgör ett led i arbetet med att effektivisera

 CSN:s verksamhet och ingår också som en åtgärd i regeringens utvecklingsprogram

 för kommuner med särskilda omställningsproblem främst på grund av

strukturomvandlingar inom försvarsmakten. Centret skall från hösten omfatta

minst 80 årsarbetsplatser. En förutsättning är att CSN:s resurser förstärks med

sammanlagt 70 miljoner kronor under åren 2001-2003.

Finansiering sker genom att anslaget 25:70 Särskilda utgifter inom universitet

och högskolor m.m. minskas.

Den 1 maj 2001 inrättas den överklagandenämnd för studiestödsärenden som skall

finnas enligt studiestödslagen (1999:1395). Inrättandet av myndigheten förväntas

 innebära en minskad arbetsbelastning för CSN och därför kan CSN:s

administrativa resurser minskas.

Med beaktande härav anser regeringen att anslaget 25:76 Centrala

studiestödsnämnden behöver ökas med 17 500 000 kronor.

25:77 Överklagandemyndighet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 5 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 25:77 Överklagandemyndighet ökas med 2 500 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget 25:70 Särskilda utgifter inom

universitet och högskolor m.m. minskas.

Skälen för regeringens förslag: Den 1 maj 2001 inrättas den överklagandenämnd

för studiestödsärenden som skall finnas enligt studiestödslagen (1999:1395).

Kostnadsberäkningar visar att myndighetens anslag behöver tillföras ytterligare

2 500 000 kronor för att nämnden skall kunna fullgöra sina uppgifter när det nya

 studiestödssystemet träder i kraft den 1 juli 2001.

8.1.15 Utgiftsområde 17

Kultur, medier, trossamfund och fritid

28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet, utveckling samt internationellt

kulturutbyte och samarbete

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 224 463 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 28:2 Bidrag till allmän kulturverksamhet,

utveckling samt internationellt kulturutbyte och samarbete ökas med 18 916 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 ingår medel för att

justera statsbidragen till teater-, dans- och musikinstitutioner med anledning

av att premierna för tjänstepension och tjänstegrupplivförsäkring anpassas till

de faktiska kostnaderna. Det ökade premieuttaget innebär att också den särskilda

 löneskatten höjs. Regeringen, som anser att institutionerna bör kompenseras

även för detta, föreslår att anslaget ökas med 18 916 000 kronor. Höjningen

motsvaras av en ökning av inkomster på inkomsttitel.

28:14 Bidrag till Svenska språknämnden och Sverigefinska språknämnden

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett

obetecknat anslag på 4 569 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 28:14 Bidrag till Svenska språknämnden och

Sverigefinska språknämnden ökas med 176 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 gjordes en teknisk

justering av anslaget för att kompensera för ändringen i sättet att beräkna

premier för de statliga avtalsförsäkringarna. Justeringen var preliminär och det

 har visat sig att anslaget tillfördes en för låg kompensation. Regeringen

föreslår därför att ytterligare 176 000 kronor anvisas för att täcka de ökade

kostnaderna för premierna för de statliga avtalsförsäkringarna.

Finansiering sker genom att anslaget 28:29 Centrala museer: Stiftelser minskas

med motsvarande belopp.

28:19 Bidrag till bild- och formområdet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 29 234 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 28:19 Bidrag till bild- och formområdet ökas med

74 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 gjordes en teknisk

justering av anslaget för att kompensera för ändringen i sättet att beräkna

premier för de statliga avtalsförsäkringarna. Justeringen var preliminär och det

 har visat sig att anslaget tillfördes en för låg kompensation. Regeringen

föreslår därför att ytterligare 74 000 kronor anvisas för att täcka de ökade

kostnaderna för premierna för de statliga avtalsförsäkringarna.

Finansiering sker genom att anslaget 28:29 Centrala museer: Stiftelser minskas

med motsvarande belopp.

28:29 Centrala museer: Stiftelser

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett

obetecknat anslag på 192 919 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 28:29 Centrala museer: Stiftelser minskas med 514

000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 gjordes under detta

anslag en teknisk justering för att kompensera för ändringar i sättet att

beräkna premier för de statliga avtalsförsäkringarna. Justeringen var preliminär

 och det har nu visat sig att anslaget tillfördes en för hög kompensation.

Regeringen föreslår därför att anslaget 28:29 Centrala museer: Stiftelser

minskas med 514 000 kronor för att finansiera motsvarande ökningar på andra

anslag inom utgiftsområdet.

28:31 Bidrag till vissa museer

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett

obetecknat anslag på 30 500 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 28:31 Bidrag till vissa museer ökas med 264 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 gjordes en teknisk

justering av anslaget för att kompensera för ändring i sättet att beräkna

premier för de statliga avtalsförsäkringarna. Justeringen var preliminär och det

 har nu visat sig att anslaget tillfördes en för låg kompensation. Regeringen

föreslår därför att ytterligare 264 000 kronor anvisas för att täcka de ökade

kostnaderna för premierna för de statliga avtalsförsäkringarna.

Finansiering sker genom att anslaget 28:29 Centrala museer: Stiftelser minskas

med motsvarande belopp.

28:38 Stöd till trossamfund

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 50 750 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 28:38 Stöd till trossamfund minskas med 2 150 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Minskningen motsvarar kostnader för avgiftshjälp

 som räknas av från trossamfundens statsbidrag. En mer utförlig beskrivning

finns under det på utgiftsområde 3 Skatteförvaltning och uppbörd uppförda

anslaget 3:2 Skattemyndigheterna.

Av detta skäl minskas anslaget 28:38 Stöd till trossamfund med 2 150 000 kronor

för att finansiera ökade utgifter på det under utgiftsområde 3 Skatteförvaltning

 och uppbörd uppförda anslaget 3:2 Skattemyndigheterna.

30:4 Stöd till friluftsorganisationer

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 13 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 30:4 Stöd till friluftsorganisationer ökas med 400

 000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 30:1 Stöd till idrotten

minskas med 400 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Av statsmakternas beslut med anledning av

propositionen En idrottspolitik för 2000-talet - folkhälsa, folkrörelse och

underhållning (prop. 1998/99:107, bet. 1999/2000:KrU3, rskr. 1999/2000:52)

framgår att många frilufts- och främjandeorganisationer, som får bidrag från

anslaget Stöd till idrotten, bedriver en verksamhet som erbjuder människor i

alla åldrar spännande och lärorika upplevelser i naturen och därigenom goda

möjligheter att utveckla ett livslångt intresse för hälsa och friluftsliv.

Under 2000 har ett antal organisationer som bedriver frilufts- och

främjandeverksamhet bildat samarbetsorganet FRISAM. Denna organisation har till

ändamål att bevara och utveckla förutsättningarna för friluftsliv och rekreation

 i vid bemärkelse.

Regeringen föreslår att anslaget 30:4 Stöd till friluftsorganisationer ökas med

400 000 kronor för att göra det möjligt för FRISAM att genomföra projekt som

syftar till att belysa bland annat friluftslivets betydelse för folkhälsan samt

för besöksnäringen/turismen och friluftsorganisationerna som en del av den

sociala ekonomin. Finansiering sker genom att anslaget 30:1 Stöd till idrotten

minskas med motsvarande belopp.

8.1.16 Utgiftsområde 18

Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

21:1 Bostadsbidrag

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 4 760 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 21:1 Bostadsbidrag minskas med 500 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Utgifterna för bostadsbidrag är beroende av hur

hushållens in-komster, bostadskostnader och sysselsättnings-grad utvecklas. Den

gynnsammare utvecklingen av sysselsättningen och reallönerna medför att

utgifterna för bostadsbidraget minskar. Mot bakgrund av den ekonomiska

bedömningen som regeringen nu gör kan anslaget 21:1 Bostadsbi-drag minskas med

500 000 000 kronor.

31:5 Bidrag till Fonden för fukt- och mögelskador

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 50 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 34:5 Bidrag till Fonden för fukt- och mögelskador

minskas med 10 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 34:5 Bidrag till Fonden för fukt- och

mögelskador minskas för att bidra till att finansiera ökningen av anslaget 34:1

Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut under

utgiftsområde 22 Kommunikationer.

31:12 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål inte uppfört något

anslag eller något bemyndigande att ingå ekonomiska förpliktelser.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under år 2001 inom utgiftsområde

18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande besluta om stöd till

investeringar för nybyggnad av hyresbostäder i områden med bostadsbrist som

innebär utgifter på högst 1 300 000 000 kronor under åren 2002-2004.

Ett nytt ramanslag 31:12 Investeringsbidrag för nybyggnad av hyresbostäder på 1

000 000 kronor anvisas.

Skälen för regeringens förslag: Ett investeringsbidrag för byggande av

hyresbostäder om sammanlagt 2,5 miljarder kronor skall kunna lämnas under fem

år. Bostadsbristen har ökat i landet sedan mitten av 1990-talet. Idag råder

bostadsbrist i 61 kommuner med tillsammans 45 procent av landets befolkning. I

tillväxtregionerna beräknas sysselsättningen öka kraftigt och befolkningen öka

med totalt 250 000 personer fram till år 2010. Det låga bostadsbyggandet

riskerar att begränsa den ekonomiska tillväxten i såväl tillväxtregionerna som i

 landet som helhet. Flera prognoser pekar nu på ett ökat byggande de kommande

åren. Andelen hyresrätter i nyproduktionen sjunker dock. Ombildningar från

hyresrätt till bostadsrätt i storstadsregionerna minskar ytterligare tillgången

på hyresrätter i bostadsbeståndet. Det är angeläget att eftersträva en blandning

 av upplåtelseformer vid nyproduktion av bostäder.

I ett kort perspektiv framstår den låga nyproduktionen av hyresbostäder som

efterfrågas av bredare hushållsgrupper, inte minst ungdomar, mest angelägen att

komma till rätta med. Regeringen föreslår därför att ett tillfälligt

investeringsbidrag lämnas för anordnande av hyresbostäder i områden med

bostadsbrist. Vid utformningen av bidraget bör beaktas önskemålen om skälig

produktionskostnad och skälig boendekostnad. Det är däremot angeläget att inte

stimulera exklusiva hyresbostäder med höga produktionskostnader och höga hyror.

Bidraget bör därför villkoras så att det inte omfattar sådan produktion. Syftet

är att uppnå en ökad produktion av främst små eller medelstora lägenheter. Genom

 en konsekvent kostnadskontroll och återhållsamhet vad gäller inredningsdetaljer

 och extrautrustning bör det vara möjligt att producera bostäder till rimliga

kostnader. Om också kommunerna bidrar med effektiv markpolitik kan även

markkostnaderna begränsas. Byggkostnadsdelegationen har visat att det med vilja,

 kompetens och noggranna förberedelser går att få ner hyresnivåerna så att en

nyproducerad tvårumslägenhet inte överstiger 4 000 - 5 000 kronor per månad.

Bidraget är inte avsett för olika typer av kategoribostäder. Bidraget bör lämnas

 för hyresbostäder som tillkommer genom stöd enligt förordningen (1992:986) om

statlig bostadsbyggnadssubvention. Bidrag bör kunna lämnas från båda

förordningarna för samma projekt. Det är viktigt att ekologiska aspekter

beaktas. Därför skall bidraget också kunna lämnas utan hinder av att bidrag

enligt förordningen (2000:1389) om statligt stöd till bostadsinvesteringar som

främjar ekologisk hållbarhet lämnas för samma projekt. Länsstyrelserna föreslås

bereda och besluta om bidragen baserat på föreskrifter utfärdade av Boverket.

Bidraget avser enbart nyproduktion av hyresrätt. Mottagaren av bidraget skall

därför förbinda sig att använda de bostäder som bidraget avser för det ändamål

och med de villkor som förutsätts när bidraget beviljades. Som ytterligare

villkor bör gälla att de bostäder som byggs med stödet skall förmedlas via den

kommunala bostadsförmedlingen eller i samarbete med kommunen.

Investeringsbidraget bör kunna lämnas för nyproduktionsprojekt av hyresbostäder

som påbörjas under tiden den 17 april 2001-31 december 2004 och färdigställs

inom två år från påbörjandet. Det bör ankomma på regeringen att utforma närmare

bestämmelser för den föreslagna bidragsgivningen.

För 2001 föreslås att den myndighet som regeringen beslutar bemyndigas att

besluta om stöd som innebär utgifter om högst 100 miljoner kronor under 2002,

600 miljoner kronor under 2003 och 600 miljoner kronor under 2004. Regeringen

avser att återkomma i frågan i budgetpropositionen för 2002.

Utbetalning av stöd avses inte komma att ske under 2001. Ett nytt anslag med ett

 formellt anslagsbelopp bör dock anvisas för 2001 för att ge bemyndigandet en

lämplig anknytning till statsbudgeten.

34:1 Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 364 500 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 34:1 Stöd till lokala investeringsprogram för

ekologisk hållbarhet minskas med 4 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: För att finansiera höjningen av anslaget 34:1

Naturvårdsverket under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård minskas

anslaget 34:1 Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet med

4 000 000 kronor.

8.1.17 Utgiftsområde 19

Regional utjämning och utveckling

Regeringens förslag: Regeringen får när det gäller strukturfondsprogram för

gemenskapsinitiativ överlåta uppgiften som förvaltningsmyndighet och utbetalande

 myndighet till ett organ i ett annat medlemsland inom EU som deltar i

programmet.

Skälen för regeringens förslag: Den nya programperioden för EG:s strukturfonder

startade år 2000 och pågår t.o.m. år 2006. Antalet målområden under den

innevarande perioden är tre och antalet gemenskapsinitiativ är fyra. För svensk

del omfattar målprogrammen ca 16,3 miljarder kronor och gemenskapsinitiativen ca

 2,5 miljarder kronor i bidrag från EU. Av de fyra gemenskapsinitiativen är

Interreg III det största. Syftet med Interreg III är att stärka samarbetet över

nationsgränser och programmen genomförs med andra länder. Principerna för

verksamhetsansvar och utbetalningsansvar när det gäller strukturfondsperioden

2000-2006 redovisades i budgetpropositionen för 2000.

I EG:s regelverk, främst i rådets förordning nr 1260/1999 av den 21 juni 1999 om

 allmänna bestämmelser för strukturfonderna artikel 9, fastställs att det för

den innevarande strukturfondsperioden skall finnas en förvaltningsmyndighet per

program samt en eller flera nationella, regionala eller lokala utbetalande

myndigheter. Programmen inom Interreg skall således enligt regelverket förvaltas

 gemensamt av länderna.

Inför medlemsländernas förhandlingar med kommissionen om innehållen i programmen

 har de medlemsländer det gäller kommit överens om att vissa av de program som

Sverige deltar i kommer att förvaltas av en svensk myndighet och andra av ett

organ i ett annat medlemsland i enlighet med rådets förordning.

Den nuvarande svenska lagstiftningen medger att regeringen får överlåta

förvaltningsuppgift till en övervakningskommitté och en interregional

beslutsgrupp i den omfattning som framgår av ett fastställt samlat

programdokument. Eftersom det nuvarande regelverket för strukturfondsarbetet har

 ändrats och därigenom även förvaltningsstrukturen för strukturfonderna måste

den svenska lagstiftningen ändras. Detta är nödvändigt för att göra det möjligt

att förvalta det gränssamarbete som är aktuellt för Sveriges del på det sätt som

 diskuteras fram mellan medlemsstaterna och kommissionen och i enlighet med vad

som regleras i rådets förordning nr 1260/1999. Den nuvarande lagen (1996:506) om

 överlåtelse av en förvaltningsuppgift till en övervakningskommitté m.m. måste

därför ändras på så sätt att regeringen bemyndigas att överlåta

förvaltningsuppgifter, i detta fall bl.a. uppgifterna enligt artikel 9 n och o i

 rådets förordning nr 1260/1999, dvs. att vara förvaltningsmyndighet och

utbetalande myndighet, till ett organ i ett annat medlemsland som deltar i det

aktuella programmet. Ett lagförslag med denna innebörd finns i avsnitt 3.2.

33:4 Ersättning för nedsättning av socialavgifter

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 200 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 33:4 Ersättning för nedsättning av socialavgifter

får även användas för att genomföra ett program för att främja användningen av

modern informationsteknik i företag i de regionalpolitiskt mest utsatta

områdena.

Skälen för regeringens förslag: Från anslaget täcks bortfall av avgiftsinkomster

 till följd av tillämpningen av lagen (1990:912) om nedsättning av

socialavgifter. Enligt denna lag skulle den procentsats, efter vilken

arbetsavgivaravgifter och egenavgifter sammanlagt beräknades, sättas ned med

åtta procentenheter t.o.m. utgiftsåret 2000 för verksamheter inom vissa

näringsgrenar inom delar av nationellt stödområde A.

Till följd av EG-kommissionens beslut den 21 december 2000, att stödformen inte

är förenlig med den gemensamma marknaden och att den därför inte längre får

tillämpas efter år 1999, kommer anslaget under 2001 endast att belastas med

retroaktiva utbetalningar.

Regeringen har tidigare förklarat, att den avser föreslå riksdagen att de

regionalpolitiska medel, som frigörs om stödformen inte godkänns, i stället

skall användas för att på andra sätt förbättra förutsättningarna för

näringslivet i de regionalpolitiskt sett mest utsatta områdena, dvs. i huvudsak

de områden som tidigare haft nedsatta socialavgifter. Ett användningsområde, som

 redan beslutats, är att delvis finansiera utbyggnad av regionala transportnät

för IT-infrastruktur, som inte kommer till stånd på kommersiella grunder.

Ett annat användningsområde för dessa medel, som regeringen aviserat, är

genomförandet av ett särskilt program för att främja användningen av modern

informationsteknik i företag i dessa områden. Verket för näringslivsutveckling

har för närvarande regeringens uppdrag att lämna förslag till innehåll,

omfattning och genomförande av ett sådant program. Programmet beräknas

igångsättas under budgetåret. Utgifter för ett sådant program bör

fortsättningsvis kunna finansieras från anslaget 33:4 Ersättning för nedsatta

socialavgifter inom hela eller delar av stödområde A.

8.1.18 Utgiftsområde 20

Allmän miljö- och naturvård

34:1 Naturvårdsverket

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 303 138 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 34:1 Naturvårdsverket ökas med 4 000 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 34:1 Stöd till lokala investeringsprogram

för ekologisk hållbarhet under utgiftsområde 18 Samhällsplanering,

bostadsförsörjning och byggande minskas.

Skälen för regeringens förslag: Ett statligt pilotprojekt för myggbekämpning

skall inledas under 2001 till en total kostnad av 4 000 000 kronor. Anslaget

34:1 Naturvårdsverket bör därför ökas med detta belopp. Finansiering sker genom

att anslaget 34:1 Stöd till lokala investeringsprogram för ekologisk hållbarhet

under utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande

minskas med motsvarande belopp.

8.1.19 Utgiftsområde 21

Energi

Affärsverket svenska kraftnäts finansiella befogenheter

Riksdagen har för innevarande år bemyndigat regeringen att ge Affärsverket

svenska kraftnät (Svenska kraftnät) rätt att lämna delägarlån och teckna borgen

för lån till bolag, i vilka Svenska kraftnät förvaltar statens aktier och

andelar, intill ett belopp om 10 miljoner kronor.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att ge Affärsverket svenska kraftnät

rätt att för år 2001 lämna delägarlån och teckna borgen för lån till bolag, i

vilka Svenska kraftnät förvaltar statens aktier och andelar, intill ett belopp

om 30 miljoner kronor.

Skälen för regeringens förslag: Svenska kraftnät äger 25 procent i Swedish

Transmission Research Institute (STRI AB) i Ludvika. Företaget bedriver

utveckling och provning inom området elektrisk kraftöverföring och distribution.

 Verksamhet bedrivs i en fastighet som innehåller en för ändamålet anpassad

provhall. STRI AB hyr idag fastigheten av ett av ABB delägt fastighetsbolag. Ett

 förvärv av fastigheten skulle nedbringa STRI AB:s kostnader för verksamheten.

För att STRI AB skall kunna finansiera ett fastighetsköp erfordras borgen från

delägarna. Övriga delägare, dvs. ABB, Vattenfall AB och norska Statnett SF,

meddelade att de är villiga att teckna borgen i relation till sitt aktieinnehav.

 För Svenska kraftnät betyder detta ett borgensåtagande för STRI AB:s räkning om

 20 miljoner kronor, vilket är 10 miljoner kronor mer än Svenska kraftnäts

bemyndiganderam ger utrymme för. Långivaren accepterade en borgen från Svenska

kraftnät om endast 10 miljoner kronor under förutsättning att Svenska kraftnät

tog initiativ till ett utökat borgensbemyndigande. Fastighetsförvärvet

genomfördes av STRI AB i december 2000. Av dessa skäl föreslås regeringen 2001

att få befogenhet att låta Affärsverket svenska kraftnät i ökad utsträckning

teckna borgen för bolag som affärsverket förvaltar aktier eller andelar i.

8.1.20 Utgiftsområde 22

Kommunikationer

Funktionen Transporter

Regeringens förslag: Ansvaret för delfunktionen Landsvägstransporter i det

civila försvaret förs över från Överstyrelsen för civil beredskap till

Vägverket.

Skäl för regeringens förslag: Överstyrelsen för civil beredskap (ÖCB) ansvarar

för delfunktionen Landsvägstransporter inom det civila försvaret (prop.

1990/91:100, bet. 1990/91:TU18 och rskr. 1990/91:176).

Regeringen anser att den för det civila försvaret vägledande ansvarsprincipen

entydigt talar för att delfunktionsansvaret för Landsvägs-transporter bör ligga

på Vägverket. Genom sitt sektorsansvar och därmed följande kontakter med

landsvägstransportnäringen - framför allt åkeri- och bussbranschen - är

Vägverket dessutom väl lämpat att ta ansvaret för delfunktionen. ÖCB har lämnat

ett förslag med denna innebörd till regeringen. Vägverket bör därför från och

med den 1 juli 2001 ha ansvaret för delfunktionen Landsvägstransporter.

34:1 Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 203 077 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 34:1 Bidrag till Sveriges meteorologiska och

hydrologiska institut ökas med 20 000 000 kronor. Finansiering sker genom att

anslaget 31:5 Bidrag till Fonden för fukt- och mögelskador under utgiftsområde

18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande minskas och genom att

anslaget 36:1 Vägverket: Administration minskas.

Skälen för regeringens förslag: Med anledning av att kostnaderna under

innevarande år ökar för Sveriges medverkan i det europeiska samarbetet inom

European organisation for the exploitation of meteorological satellites

(EUMETSAT) ökar resursbehovet. Regeringen anser därför att anslaget 34:1 Bidrag

till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut bör öka med 20 000 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget 31:5 Bidrag till Fonden för fukt-

och mögelskador under utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och

 byggande minskas med 10 000 000 kronor och genom att anslaget 36:1 Vägverket:

Administration under utgiftsområde 22 Kommunikationer minskas med 10 000 000

kronor. Effekterna av finansieringsåtgärden är en minskning av det bidrag som

kan lämnas för att avhjälpa fukt- och mögelskador i egnahem samt att Vägverkets

administration måste effektiviseras ytterligare.

36:1 Vägverket: Administration

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 044 730 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 36:1 Vägverket: Administration minskas med 257 600

 000 kronor, för att finansiera ökningen av anslaget 36:2 Väghållning och

statsbidrag samt det under utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård uppförda

 anslaget 34:1 Bidrag till Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut och

 det under utgiftsområde 24 Näringsliv uppförda anslaget 38:1 Myndigheten för

företagsutveckling: Förvaltningskostnader.

Skälen för regeringens förslag: I samband med omstruktureringar av de centrala

myndighetsfunktionerna inom näringslivsområdet fördelades medel efter en

bedömning av anslagsbehovet. Regeringen bedömer nu att fördelningen behöver

justeras med hänsyn tagen till myndigheternas uppgifter. Vidare minskas anslaget

 för att bidra till finansieringen av ökningen av andra anslag inom

utgiftsområdet.

36:2 Väghållning och statsbidrag

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 13 662 925 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 36:2 Väghållning och statsbidrag ökas med 230 000

000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 36:1 Vägverket: Administration

minskas.

Den av riksdagen fastställda låneramen för Göteborgsöverenskommelsen får även

användas för att finansiera s.k. förgäveskostnader på 13 600 000 miljoner kronor

 enligt 3 § i Göteborgsöverenskommelsen.

Regeringen får besluta om lån i Riksgäldskontoret intill ett belopp av 100 000

000 kronor för att inleda utbyggnaden av väg E6 del Hogdal - Nordby.

Skälen för regeringens förslag: Vägverket har minskat kostnaderna för

administration åren 2000 och 2001 och behöver använda medlen främst för

väghållningsåtgärder med anledning av översvämningarna sommaren år 2000 samt för

 anslagsfinansierad myndighetsutövning inom anslaget 36:2 Väghållning och

statsbidrag. Innebörden är att en del av Vägverkets administrationsanslag år

2001 i stället kan användas för väghållningsåtgärder.

Göteborgsregionen har inkommit med begäran om ersättning för planeringsåtgärder

för vägtullssystemet m.m. och Östra länken som inte kommer till nytta, s.k.

förgäveskostnader enligt 3 § i Göteborgsöverenskommelsen. Ersättningsanspråken

uppgår totalt till 13,6 miljoner kronor. I prop. 1997/98:150 anförde regeringen

bl.a. dels att den nya överenskommelsen med Göteborg innebär att staten ersätter

 berörda kommuner för del av nedlagda kostnader dock sammanlagt högst 200

miljoner kronor, dels att återstoden av de statliga åtagandena finansieras med

de statligt garanterade lånen på sammanlagt 3 700 miljoner kronor. Omfattningen

av ersättningsanspråk enligt 3 § i Göteborgsöverenskommelsen var inte känd när

prop. 1997/98:150 beslöts. Mot bakgrund av detta anser regeringen att de

aktuella förgäveskostnaderna bör finansieras inom ramen för de lån som skall

finansiera Göteborgsöverenskommelsen. Effekterna av finansieringsåtgärden är att

 Göteborgsöverenskommelsen kan fullföljas utan att några ytterligare

anslagsmedel nu behöver tillskjutas för att finansiera Göteborgsregionens

ersättningsanspråk enligt 3 § i Göteborgsöverenskommelsen.

Vägverket har på regeringens uppdrag utrett förutsättningarna att belägga

trafiken på väg E6 i norra Bohuslän med vägavgifter i syfte att finansiera

utbyggnaden av den nordliga delen av väg E6 inklusive halva den nya bron över

Svinesund. Svinesundsbro-projektet är planerat som ett gemensamt norsk-svenskt,

avgiftsfinansierat broprojekt. Vägverkets förslag till vägavgifter innebär att

endast den tunga trafiken skall beläggas med avgift vid färd till Sverige.

Avgiften är beräknad till ca 100 svenska kronor. Enligt väglagen har regeringen

rätt att besluta om föreskrifter för vägavgifter för nya vägar. Av Vägverkets

utredning framgår bl.a. att återbetalningstiden för investeringen i halva

Svinesundsbron till Nordby samt sträckan Nordby - Hogdal är 27 år vid en låg

fordonsvolym och en återbetalningstid på 22 år vid en hög fordonsvolym.

Vägverkets utredningsförslag har remissbehandlats och merparten av

remissinstanserna har ställt sig positiva till förslaget.

Genom att sträckan lånefinansieras kan byggnationen inledas 2001.

Lånet i Riksgäldskontoret återbetalas under 20 år i första hand med framtida

vägavgifter och i andra hand med medel från anslaget 36:2 Väghållning och

statsbidrag.

Den slutliga utformningen av avgiftssystemet är inte klart och kommer att kunna

fastställas först efter överläggningar med den norska staten.

36:3 Banverket: Administration

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 749 849 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 36:3 Banverket: Administration minskas med 2 400

000 kronor, för att finansiera ökningen av det under utgiftsområde 24 Näringsliv

 uppförda anslaget 38:1 Myndigheten för företagsutveckling:

Förvaltningskostnader.

Skälen för regeringens förslag: I samband med omstruktureringar av de centrala

myndighetsfunktionerna inom näringslivsområdet fördelades medel efter en

översiktlig bedömning av anslagsbehovet. Regeringen bedömer nu att fördelningen

behöver justeras med hänsyn tagen till myndigheternas uppgifter.

Banverket och Vägverket

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att dels låta Banverket och Vägverket

 oåterkalleligen förbinda sig att vid behov lämna aktieägartillskott för att

Svensk-Danska Broförbindelsen AB:s (Svedab) egna kapital vid varje tillfälle

skall uppgå till det registrerade aktiekapitalet, dels låta Banverket och

Vägverket årligen lämna erforderliga villkorade aktieägartillskott till Svedab

jämte ränta i form av betalningsutfästelser.

Regeringens bedömning: Villkorade aktieägartillskott jämte ränta i form av

betalningsutfästelser redovisas mot anslag om de behöver infrias.

Skälen för regeringens förslag och bedömning: Riksdagens beslut (prop.

1992/93:100 bilaga 7, bet. 1994/95 TU2, rskr 1994/95:50) innebar att

kapitaltillskottet till Svedab inte skulle öka statens årliga utgifter och

därmed skulle kapitaltillskottet heller inte innebära någon anslagsbelastning.

Kapitaltillskottet skulle enligt trafikutskottet tillföras Svedab genom en

utfästelse om kapitaltillskott som innebar att Banverket och Vägverket förband

sig att genom aktieägartillskott svara för att Svedabs egna kapital vid varje

tillfälle uppgick till det registrerade aktiekapitalet. Detta benämndes av

trafikutskottet kapitaltillskottgaranti.

Regeringen föreslår nu att Banverket och Vägverket gentemot Svedab med en

oåterkallelig förpliktelse förbinder sig att lämna årliga aktieägartillskott för

 att skydda Svedabs egna kapital. Banverket och Vägverket skall vid behov

årligen lämna villkorade aktieägartillskott till Svedab i form av

betalningsutfästelser. För den fordran som Svedab därigenom får gentemot

Banverket och Vägverket skall verken årligen erlägga ränta som också får

tillskjutas i form av betalningsutfästelser.

En betalningsutfästelse kan i viss mening anses vara en betalning. Enligt

bestämmelserna i lagen (1996:1059) om statsbudgeten är dock knappast en

betalningsutfästelse att anse som en betalning som skall anslagsavräknas vid

utställandet. Avräkning mot anslag blir aktuell först när en utfästelse

eventuellt behöver infrias genom utbetalning av likvida medel. Riksdagens mening

 var också att kapitaltillskottet till Svedab inte skulle öka statens årliga

utgifter och därmed skulle kapitaltillskottet heller inte innebära någon

anslagsbelastning. För att fullfölja detta kommer villkorade aktieägartillskott

jämte ränta i form av betalningsutfästelser att avräknas mot Vägverkets och

Banverkets anslag om dessa behöver infrias genom utbetalning av likvida medel.

Regeringen bedömer vidare att de betalningsutfästelser som Vägverket och

Banverket kommer att ställa ut till Svedab inte är att betrakta som lån och att

således bestämmelserna i lagen (1988:1387) om statens upplåning och

skuldförvaltning inte är tillämplig.

36:4 Banverket: Banhållning och sektorsuppgifter

Banverkets låneram

Regeringens förslag: Den av riksdagen för år 2001 godkända låneramen i

Riksgäldskontoret får även användas för att finansiera projekteringskostnader

för järnvägsinvesteringar (projekteringslager).

Skälen för regeringens förslag: Ändamålet för låneramen skall vidgas.

Projekteringskostnader för järnvägsinvesteringar anslagsavräknas inte utan

aktiveras och redovisas i Banverkets balansräkning som pågående projektering

(projekteringslager). Projekteringslagret finansieras genom upplåning hos

Riksgäldskontoret. Vid byggstart görs en anslagsavräkning av upparbetad

projekteringskostnad. Denna princip har gällt sedan Banverket bildades.

Banverkets låneram beräknas bl.a. utifrån projekteringslagrets omfattning.

Sedan mitten av 1990-talet har värdet av projekteringslagret ökat kraftigt,

bl.a. beroende på att investeringsprojekt inte kunnat påbörjas i planerad

omfattning. Vidare har Riksrevisionsverket i revisionsrapporten avseende

Banverkets årsredovisning för 1999 påtalat att regleringsbrevet inte ger ett

tydligt stöd för den hittills tillämpade principen.

Det framgår inte tydligt av det bemyndigande som regeringen varje år begär från

riksdagen rörande Banverkets låneram att denna även skall kunna omfatta

kostnader för projekteringslagret. Banverket avser att på några års sikt

avveckla projekteringslagret till aktuell genomförandeplan för stomnätsplanens

objekt. Till dess att lagret är avvecklats är det dock nödvändigt att

projekteringslagret också får finansieras inom låneramen.

Ändringar i lagen (1997:756) om tilldelning av spårkapacitet

Regeringens förslag: Tågtrafikledningens operativa verksamhet integreras i

Banverket.

Ärendet och dess beredning: I Banverkets fördjupade prövning för åren 2001-2003

föreslog Banverket att Tågtrafikledningens operativa verksamhet skall integreras

 i Banverket. Enligt Banverket finns det betydande möjligheter till samarbete

mellan Banverkets bandriftledning och den operativa trafikledningen inom

Tågtrafikledningen. Med hänsyn till förväntade effektivitetsvinster föreslog

Banverket därför att funktionerna borde samordnas.

Näringsdepartementet har berett frågan genom att upprätta en promemoria som

redogör för gällande ordning, kommande EG-direktiv på området samt regeringens

överväganden. I promemorian föreslås även författningsändringar i lagen

(1997:756) om tilldelning av spårkapacitet, förordningen (1996:734) om statens

spåranläggningar samt förordningen (1998:1392) med instruktion för Banverket.

Promemorian har remitterats till berörda myndigheter, järnvägsoperatörer,

trafikhuvudmän och fackliga organisationer. En remissammanställning har

upprättats. Ytterligare samråd har hållits med Tågtrafikledningen och

Branschorganisationen Tågoperatörerna (tidigare Svenska Järnvägsföreningen).

Promemorian har reviderats med anledning av de synpunkter som framkommit.

Ett lagförslag i ärendet finns i avsnitt 3.2.

Skälen för regeringens förslag: Enligt riksdagens beslut (prop. 1995/96:92, bet.

 1995/96:TU12, rskr. 1995/96:108) skall ansvaret för tilldelning av tåglägen och

 trafikledning organiseras i en enhet som administrativt inordnas i Banverket.

Riksdagen har därefter beslutat lagen (1997:756) om tilldelning av

spårkapacitet, i vilken Tågtrafikledningen anges som en enhet inom Banverket med

 ansvar för bl.a. banfördelning, trafikledning och tilldelning av tåglägen.

Förslaget innebär att Tågtrafikledningen i framtiden kommer att bestå av en

direktör och en mindre stab med administrativa handläggare. Tågtrafikledningens

uppgifter blir att fastställa tidtabeller, besluta om trafikeringsrätt,

banfördelning och tilldelning av tåglägen m.m. Myndighetsutövningen blir i allt

väsentligt kvar i Tågtrafikledningen. Till Banverket överförs den operativa

trafikledningen, inkluderande tidtabellsläggning. Tågtrafikledningens operativa

verksamhet integreras med Banverkets bandriftledning.

Tågtrafikledningen är i dag en självständig enhet med ansvar för bl.a.

banfördelning, trafikledning och tilldelning av tåglägen. Den personal- och

kostnadsmässigt största delen av verksamheten är den operativa trafikledningen.

Bandriftledningen är den enhet inom Banverket som ansvarar för den löpande

styrningen av banhållarens insatser för att hålla banan tillgänglig för trafik.

Dessa arbetsuppgifter är nära kopplade till varandra. Regeringen anser att den

föreslagna ändringen kommer att innebära effektivitetsvinster och

kostnadsbesparingar internt i Banverket och ett mer effektivt utnyttjande av

statens spåranläggningar.

36:8 Bidrag till sjöfarten

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 409 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 36:8 Bidrag till sjöfarten ökas med 105 000 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget 36:10 Ersättning till Statens

järnvägar i samband med utdelning från Swedcarrier minskas med 90 000 000 kronor

 och anslaget 36:12 Rikstrafiken: Trafikupphandling minskas med 15 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Bidrag utgår enligt förordningen (1996:1559)om

statligt stöd till svensk sjöfart. Regeringen bedömer att medel behöver

tillföras anslaget 36:8 Bidrag till sjöfarten eftersom beräknade utbetalningar

under innevarande år överskrider anvisade medel.

8.1.21 Utgiftsområde 23

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar

25:1 Sveriges lantbruksuniversitet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 199 121 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 25:1 Sveriges lantbruksuniversitet ökas med 1 000

000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: För att möjliggöra en ökad

fältforskningsverksamhet rörande ekologisk produktion bör Lantbruksuniversitet

tillföras 7 000 000 kronor. Dessutom minskas anslaget med 6 000 000 kronor för

att bidra till finansiering av ökningar av andra anslag inom utgiftsområde 23

Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar. Sammantaget innebär det att

anslaget 25:1 Sveriges lantbruksuniversitet skall ökas med 1 000 000 kronor.

26:1 Forskningsrådet för miljö, areella näringar och samhällsbyggande: Forskning

 och kollektiv forskning

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 240 263 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 26:1 Forskningsrådet för miljö, areella näringar

och samhällsbyggande: Forskning och kollektiv forskning minskas med 6 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 26:1 Forskningsrådet för miljö, areella

 näringar och samhällsbyggande: Forskning och kollektiv forskning minskas för

att finansiera åtgärder redovisade under anslagen 42:1 Statens

veterinärmedicinska anstalt och 43:1 Statens jordbruksverk.

42:1 Statens veterinärmedicinska anstalt

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 93 706 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 42:1 Statens veterinärmedicinska anstalt ökas med

5 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Det finns behov av ytterligare ett

smittskyddsklassat laboratorium. Existerande laboratorium är fullt belastat med

BSE-analyser (galna ko-sjukan). Utbrott av allvarlig smittsam djursjukdom av

virologisk natur skulle därför vara svår att hantera med nuvarande

laboratorieresurser. Samtidigt är BSE-diagnostik av tillfällig karaktär och

ligger därför utanför Statens veterinärmedicinska anstalts (SVA) normala

verksamhet. Regeringen anser att SVA bör tillföras 5 000 000 kronor under

innevarande år. När det gäller utgifter för detta ändamål 2002 avser regeringen

återkomma i budgetpropositionen.

Finansiering sker genom att andra anslag inom utgiftsområde 23 Jord- och

skogsbruk, fiske med anslutande näringar minskas.

43:1 Statens jordbruksverk

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 300 456 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 43:1 Statens jordbruksverk minskas med 3 400 000

kronor.

Anslaget får även användas för BSE-kontroller.

Dessutom slopas inkomsttiteln 2556 Djurregisteravgifter och avgifterna redovisas

 fr.o.m. 1 januari 2001 mot anslaget 43:1 Statens jordbruksverk.

Skälen för regeringens förslag: Kostnaden för BSE-kontroller av 20 000 djur

beräknas till 19 000 000 kronor. För detta ändamål finns 9 000 000 kronor i

statsbudgeten och 5 000 000 kronor medfinansieras från EG-budgeten. Regeringen

anser att Statens jordbruksverk behöver ytterligare 5 000 000 kronor för

BSE-kontroller.

Distriktsveterinärorganisationen hade år 2000 upplupna kostnader för

semesterlöneskuld och skadestånd på 8 038 000 kronor. Regeringen anser att 6 000

 000 kronor skall tillföras anslaget för att täcka kostnaderna.

Jordbruksverket ersätter Tullverkets kostnader för kontroll av livsmedel som kan

 erhålla exportbidrag. Kostnaderna har ökat och ytterligare 1 500 000 kronor

behövs för ändamålet.

För dessa åtgärder behöver 12 500 000 kronor tillföras anslaget.

Finansiering sker genom att andra anslag inom utgiftsområde 23 Jord- och

skogsbruk, fiske med anslutande näringar minskas.

Djurregisterverksamheten för nöt och gris bör hanteras på samma sätt som

hundregistret, köttklassificeringen m.m. Detta innebär att inkomsttitel 2556

Djurregisteravgifter slopas och att avgifterna redovisas mot anslaget 43:1

Statens jordbruksverk. Till följd av detta minskar belastningen på anslaget med

15 900 000 kronor.

Sammantaget innebär detta att anslaget 43:1 Statens jordbruksverk skall minskas

med 3 400 000 kronor.

43:5 Arealersättning och djurbidrag m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 5 269 500 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 43:5 Arealersättning och djurbidrag m.m. skall

också kunna användas för att finansiera BSE-kontroller och ett program för

kontroll av campylobakter.

Skälen för regeringens förslag: Från EG-budgeten erhålls ett bidrag motsvarande

5 750 000 kronor för att finansiera kontroll av såväl BSE som campylobakter.

Bidraget ryms inom ramen för anvisade medel.

43:7 Räntekostnader för förskotterade arealersättningar m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 79 700 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 43:7 Räntekostnader för förskotterade

arealersättningar m.m. minskas med 2 100 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 43:7 Räntekostnader för förskotterade

arealersättningar m.m. minskas för att finansiera åtgärder redovisade under

anslaget 43:1 Statens jordbruksverk.

43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 25 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet minskas med

3 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 43:16 Åtgärder inom livsmedelsområdet

minskas för att finansiera åtgärder redovisade under anslaget 43:1 Statens

jordbruksverk.

44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m.

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 20 000 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 44:4 Stöd till jordbrukets rationalisering m.m

minskas med 2 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 44:4 Stöd till jordbrukets

rationalisering m.m minskas för att finansiera åtgärder redovisade under

anslaget 43:1 Statens jordbruksverk. Minskningen finansierar också ökningen av

det under utgiftsområde 1 Rikets styrelse upptagna anslaget 45:1 Sametinget.

8.1.22 Utgiftsområde 24

Näringsliv

26:2 Verket för Innovationssystem: Forskning och utveckling

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 1 005 949 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 26:2 Verket för innovationssystem: Forskning och

utveckling minskas med 89 960 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 tillfördes anslaget

26:2 Verket för innovationssystem: Forskning och utveckling 90 574 000 kronor

för att lösa tidigare ingångna förpliktelser i samband med övergång till ett

renodlat bemyndigandesystem. Huvuddelen av dessa förpliktelser löstes emellertid

 genom förbrukning av ett stort anslagssparande från det tidigare anslaget D1

Teknisk forskning och utveckling (vilket numera ingår i anslaget 26:2 Verket för

 innovationssystem: Forskning och utveckling) redan under år 2000.

Av de ingångna förpliktelserna återstår endast 614 000 kronor. För att en

oförändrad ram skall behållas för 2001 skall anslaget minskas med 89 960 000

kronor.

Ram för ordinarie exportkreditgarantier

I statsbudgeten för innevarande år finns ett bemyndigande för regeringen att

ikläda staten betalningsansvar intill ett belopp av högst 150 000 000 000 kronor

 för exportkreditgarantier.

Regeringens förslag: Regeringen bemyndigas att under budgetåret 2001 ikläda

staten betalningsansvar intill ett belopp av högst 175 000 000 000 kronor för

exportkreditgarantier.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen kan nu konstatera att efterfrågan på

garantier bedöms bli större än tidigare beräknat. För närvarande uppgår

ramutnyttjandet efter schablonmässiga justeringar av utfästelsebeloppen till 112

 miljarder kronor. Därmed är det återstående utrymmet inom den av riksdagen

beslutade ramen otillräckligt.

Utnyttjandet beräknas öka till 155 miljarder kronor när några nu kända stora

kontrakt kommer att ingås. Dessutom är stora delar av engagemanget i utländsk

valuta vilket innebär att stora valutafluktuationer påverkar ramutnyttjandet.

Regeringen anser därför att ramen för exportkreditgarantier för 2001 skall höjas

 till 175 000 000 000 kronor.

38:1 Myndigheten för företagsutveckling: Förvaltningskostnader

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 183 537 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 38:1 Myndigheten för företagsutveckling:

Förvaltningskostnader ökas med 20 000 000 kronor. Finansiering sker genom att de

 under utgiftsområde 22 Kommunikationer uppförda anslagen 36:3 Banverket:

Administration och anslaget 36:1 Vägverket: Administration minskas.

Skälen för regeringens förslag: I statsbudgeten för 2001 minskades resurserna

för det nya Verket för näringslivsutveckling med 20 miljoner kronor. Detta

skedde utan att tillräcklig hänsyn togs till omfattningen av myndighetens

uppgifter. Anslaget behöver därför, såsom Näringsutskottet redan tidigare

påpekat (bet. 2000/01:NU1), tillföras ytterligare medel.

38:6 Sveriges geologiska undersökning: Geovetenskaplig forskning

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 4 924 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 38:6 Sveriges geologiska undersökning:

Geovetenskaplig forskning ökas med 4 000 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Regeringen anmälde i budgetpropositionen för

2001 att anslaget skulle ökas med 4 000 000 kronor per år för perioden

2001-2003. De utökade medlen skall användas för att stödja forsknings- och

utvecklingsinsatser i Norrbotten och Västerbotten. Insatserna skall vidtas för

hållbar utveckling inom gruvnäringen och för kompetensutveckling med anknytning

till geovetenskap, malmgeologi och bergsteknik.

38:10 Styrelsen för ackreditering och teknisk kontroll: Bidrag till

riksmätplatser

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 13 947 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 38:10 Styrelsen för ackreditering och teknisk

kontroll: Bidrag till riksmätplatser ökas med 2 700 000 kronor. Finansiering

sker genom att anslaget 38:12 Bidrag till standardisering, provning och

mätteknisk FoU m.m. minskas med 1 000 000 kronor och anslaget 38:14

Rymdverksamhet minskas med 1 700 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Mättekniska områden som särskilt behöver

förstärkas finns inom t.ex. opto- och höghastighetselektronik. FoU-samarbetet

med industrin behöver också stärkas och den mättekniska kompetensen ökas hos

särskilt mindre företag. Regeringen anser därför att anslaget 38:10 Styrelsen

för ackreditering och teknisk kontroll: Bidrag till riksmätplatser behöver ökas

med 2 700 000 kronor.

39:5 Investeringsfrämjande

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 51 357 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 39:5 Investeringsfrämjande ökas med 14 720 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget 39:3 Exportfrämjande verksamhet

minskas med 5 000 000 kronor och genom att anslaget 91:2 Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting minskas.

Skälen för regeringens förslag: Den investeringsfrämjande verksamhet som

Delegationen för utländska investeringar i Sverige (Invest in Sweden Agency,

ISA) bedriver, har visat sig resultera i ett ökat antal utländska

direktinvesteringar i Sverige. Regeringen anser därför att ytterligare 5 000 000

 kronor behövs för investeringsfrämjandet, som är ett effektivt medel att uppnå

regeringens mål avseende tillväxt och sysselsättning. Medlen skall användas till

 att förstärka verksamheten inom främst bioteknik, biomedicin, samt IT och

elektronik.

För att skapa förutsättningar för den skånska delen av Öresundsregionen att

marknadsföra sig internationellt och därmed stärka Skånes

tillväxtförutsättningar behöver ytterligare 9 720 000 kronor tillföras

investeringsfrämjandet.

Sammantaget bör anslaget öka med 14 720 000 kronor.

Finansieringen av anslagsökningen sker genom att anslaget 39:3 Exportfrämjande

verksamhet minskas med 5 000 000 kronor. Effekterna av finansieringen är att

vissa projekt inom exportfrämjandet inte kommer att kunna genomföras under

innevarande år. Finansieringen sker även genom att det under utgiftsområde 25

Allmänna bidrag till kommuner uppförda anslaget 91:2 Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting minskas med 9 720 000 kronor.

40:1 Marknadsdomstolen

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 5 112 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 40:1 Marknadsdomstolen ökas med 500 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 40:2 Konsumentverket minskas.

Skälen för regeringens förslag: För att säkerställa kvaliteten på verksamheten

vid Marknadsdomstolen behöver anslaget 40:1 Marknadsdomstolen ökas med 500 000

kronor. Finansiering sker genom att anslaget 40:2 Konsumentverket minskas med

motsvarande belopp.

40:2 Konsumentverket

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 92 972 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 40:2 Konsumentverket minskas med 2 000 000

kronor.

Skälen för regeringens förslag: Anslaget 40:2 Konsumentverket minskas för att

finansiera ökningen av andra anslag under utgiftsområdet. Effekterna av detta är

 att Konsumentverket får ett minskat ekonomiskt utrymme och att vissa åtgärder

inte kommer att kunna genomföras under innevarande år.

40:3 Allmänna reklamationsnämnden

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 16 691 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 40:3 Allmänna reklamationsnämnden ökas med 1 500

000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget 40:2 Konsumentverket minskas.

Skälen för regeringens förslag: Antalet ärenden hos Allmänna reklamationsnämnden

 har ökat kraftigt under det senaste halvåret varför resursbehovet är betydligt

större än vad regeringen tidigare beräknat. Regeringen anser därför att anslaget

 40:3 Allmänna reklamationsnämnden behöver ökas med 1 500 000 kronor.

Finansiering sker genom att anslaget 40:2 Konsumentverket minskas.

Inlösen av aktier i AssiDomän AB

Regeringens bedömning: Regeringen har för avsikt att senare under budgetåret

återkomma till riksdagen med förslag om hur likviden från AssiDomän AB:s inlösen

 av aktier skall användas.

Skälen för regeringens bedömning: AssiDomän AB beslutade hösten 2000 att

genomföra en inlösen av aktier. Staten äger för närvarande 35,5 procent i

bolaget. Det betyder att staten får en inlösenlikvid. Regeringen har beslutat

att dessa medel tillfälligt skall sättas in på ett särskilt konto i

Riksgäldskontoret. Regeringen har för avsikt att senare under budgetåret

återkomma till riksdagen med förslag om medlens användning.

8.1.23 Utgiftsområde 25

Allmänna bidrag till kommuner

91:1 Generellt statsbidrag till kommuner och landsting

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett ramanslag

 på 78 105 500 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 91:1 Generellt stats-bidrag till kommuner och

landsting ökas med 150 000 000 kronor. Finansiering sker genom att anslaget

25:10 Maxtaxa i barnomsorgen under ut-giftsområde 16 Utbildning och

universitets-forskning minskas.

Skälen för regeringens förslag: Reformen Max-taxa och allmän förskola som

beslutades av riks-dagen i november 2000 innehåller ett antal olika lagreglerade

 delar som kommer att genomföras vid skilda tidpunkter. Den 1 juli 2001 införs

en skyldighet för kommuner att erbjuda plats i för-skoleverksamhet för barn med

arbetslösa föräld-rar och den 1 januari 2002 införs motsvarande skyldighet för

barn vars föräldrar är hemmava-rande för vård av annat barn. Den 1 januari 2003

införs en allmän förskola för barn i åldern 4-5 år. Då kommunerna genom

lagstiftning blir skyldi-ga att tillhandahålla dessa reformer kompenseras de

genom en ökning av det generella statsbidra-get.

91:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

I statsbudgeten för innevarande år finns för detta ändamål uppfört ett

reservationsanslag på 2 066 200 000 kronor.

Regeringens förslag: Anslaget 91:2 Bidrag till sär-skilda insatser i vissa

kommuner och landsting minskas med 9 720 000 kronor.

Skälen för regeringens förslag: Minskningen görs för att finansiera ökningen av

det under ut-giftsområde 24 Näringsliv uppförda anslaget 39:5

Investeringsfrämjande.

9

Kommunal ekonomi

9 Kommunal ekonomi

9.1 Viktiga förändringar

Den samhällsekonomiska utvecklingen under de senaste åren, med stark tillväxt

och ökad sysselsättning, har inneburit att de ekonomiska förutsättningarna för

kommuner och landsting har förbättrats. Allt fler kommuner och landsting har nu

en ekonomi i balans.

För att värna kvaliteten i skolan, vården och omsorgen samt för att minska

behovet av att höja kommunalskatterna, har statsbidragen successivt höjts från

och med 1997. Åren 1999-2001 erhåller kommuner och landsting dessutom

ytterligare tillskott genom att de 200 kronor alla inkomsttagare tidigare

betalat i statlig inkomstskatt tillfaller kommuner och landsting. Sammanlagt

uppgår tillskotten hittills till över 25 000 miljoner kronor. Beloppet

inkluderar även det särskilda stöd som utgår till vissa kommuner och landsting.

Förutom dessa bidragshöjningar görs även satsningar på den kommunala

verksamheten inom andra utgiftsområden. Vid sidan av de som redovisas i avsnitt

9.4.3 görs satsningar också inom ramen för Storstadsdelegationens arbete och de

lokala investeringsprogrammen.

Ökad tillgänglighet i vården

Regeringen avser att göra en särskild satsning för att förbättra

tillgängligheten till behandlingar inom sjukvården. Satsningen innebär att en

höjning görs av det generella statsbidraget till landstingen med 1 250 miljoner

kronor från och med 2002. Som en del av finansieringen av denna satsning används

 500 miljoner kronor per år 2002 och 2003 från anslaget 91:2 Bidrag till

särskilda insatser i vissa kommuner och landsting.

Från och med 2002 tillförs det generella statsbidraget till landstingen 400

miljoner kronor från de s.k. Dagmarpengarna inom utgiftsområde 9 Hälsovård,

sjukvård och social omsorg.

Ett särskilt statsbidrag för befolkningsminskning

Regeringen bedömer att ytterligare 200 miljoner kronor per år bör tillföras

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 2003 och 2004 för ett särskilt

statsbidrag till kommuner och landsting med befolkningsminskning. Regeringen

avser att återkomma med förslag till hur stödet skall utformas.

Särskilt stöd till vissa kommuner och landsting

Behovet av särskilt stöd till vissa kommuner och landsting kvarstår. Även om

förutsättningarna förbättrats för sektorn som helhet, finns det fortfarande ett

antal kommuner och landsting som har ekonomiska problem. Bland dessa återfinns

kommuner och landsting med en minskande befolkning.

Den kommunala finansieringsprincipen

Regeringen har tillsammans med Svenska Kommunförbundet och Landstingsförbundet

tillsatt en arbetsgrupp med uppgift att diskutera processfrågor avseende

tillämpningen av den kommunala finansieringsprincipen. Regeringen avser att

återkomma med en redogörelse för resultatet av detta arbete.

Äldre och handikappade

Regeringen avser att under 2001 lämna en proposition med förslag om

förbehållsbelopp inom äldreomsorgen. Frågan om en s.k. maxtaxa inom

äldreomsorgen bereds vidare.

Vidare avser regeringen att under 2001 lämna en proposition med förslag om ett

försörjningsstöd för äldre. Stödet skall minska behovet av socialbidrag för

äldre, främst invandrare utan rätt till pension.

Återbetalning av mervärdesskatt (kommunkontosystemet)

Ett antal problem har konstaterats när det gäller kommunkontosystemet. Det

gäller bland annat systemets omfördelande effekter, dess belastning på den

kommunala ekonomin, brister vad gäller neutralitet samt vissa kontrollfrågor.

För att belysa dessa frågor har en rad utredningsinsatser initierats.

Regeringen har också tillsatt en intern arbetsgrupp med uppgift att se över

systemet som helhet. Utgångspunkten är bland annat att föreslå alternativa

lösningar till dagens system, i syfte att minimera de omfördelande effekter som

dagens system har samtidigt som konkurrensneutraliteten bibehålls mellan

verksamhet som bedrivs i egen regi och verksamhet som bedrivs på entreprenad.

För att lösa problemen kring kommunkontosystemet avser regeringen att återkomma

i budgetpropositionen för 2002 med förslag till nytt system för de kommunala

momsavdragen. Regeringen kommer därvid överväga lösningen med en statlig

finansiering av systemet och samtidigt reducera nivån på de generella

statsbidragen till kommunerna och landstingen. Det är regeringens målsättning

att ett nytt system skall kunna introduceras från den 1 januari 2002.

9.2 Utvecklingen inom den kommunala sektorn

Regeringen överlämnar samtidigt med denna proposition en skrivelse till

riksdagen om utvecklingen i den kommunala sektorn (skr. 2000/2001:102).

Skrivelsen är ett underlag för en samlad bedömning av den finansiella

utvecklingen i kommuner och landsting samt av resursutnyttjandet och

måluppfyllelsen i de kommunala verksamheterna. I det följande redovisas en

sammanfattning av skrivelsen.

9.2.1 Den kommunala ekonomin

Det övergripande målet för den kommunala ekonomin är enligt kommunallagen (8

kap. 1 §) att kommuner och landsting skall ha en god ekonomisk hushållning i sin

 verksamhet.

Antalet kommuner och landsting som redovisar positiva resultat har ökat under de

 senaste åren. År 2000 redovisar enligt preliminära uppgifter 177 av 289

kommuner ett positivt resultat (årets resultat), en ökning med 72 kommuner sedan

 föregående året. Av de 20 landstingen redovisar 6 ett positivt resultat, en

ökning med 4 landsting sedan 1999.

Flera av de kommuner och landsting som redovisar negativa resultat kommer att

åberopa s.k. synnerliga skäl för att inte behöva återställa det egna kapitalet.

Även det sammanlagda resultatet för kommuner och landsting har förbättrats.

Landstingen redovisar dock fortfarande sammantaget ett negativt resultat. Medan

soliditeten för kommunerna har legat på en tämligen stabil nivå under senare år,

 har soliditeten för landstingen försämrats.

Årets resultat påverkas även av extraordinära poster, t.ex. realisationsvinster

och -förluster, vilket kan försvåra jämförelser mellan åren. I tabell 9.1

redovisas därför resultatutvecklingen för kommuner respektive landsting

exklusive extraordinära poster.

Tabell 9.1 Resultat före extraordinära poster i kommuner och landsting

1995-2000

Miljarder kronor

1995

1996

1997

1998

1999

20001

Kommuner

-0,7

-6,5

-4,9

-2,8

-2,5

5,3

Landsting

-2,7

-3,5

-4,0

-5,1

-5,1

-3,9

1Preliminära uppgifter

Källor: Statistiska centralbyrån och Landstingsförbundet

Resultat för den samlade verksamheten på koncernnivå, dvs. inklusive kommunala

företag, försämrades från 9,6 miljarder kronor 1998 till 1,3 miljarder kronor

1999. Exkluderas extraordinära poster förbättrades emellertid resultatet med 0,6

 miljarder kronor.

Kommunernas borgensförbindelser gentemot de kommunala företagen har minskat

under senare år till 170 miljarder kronor 1999, varav 86 procent avsåg kommunala

 företag.

Efter att en minskning 1990-1997 har antalet anställda i kommuner och landsting

därefter ökat, även om ökningstakten nu har bromsats upp.

Sysselsättningsutvecklingen påverkas även av att kommuner och landsting köper

externa tjänster i ökad utsträckning.

9.2.1 De kommunala verksamheterna

Hälso- och sjukvård

Målet för hälso- och sjukvården är en god hälsa och en vård på lika villkor för

hela befolkningen.

Antalet läkarbesök uppgick 1999 till 25,5 miljoner, ungefär detsamma som

föregående år. Antalet vårdplatser inom somatisk vård har fortsatt att minska,

bl.a. som en följd av en mer behandlingsintensiv vård.

Primärvårdens kapacitet bedöms som otillräcklig, vilket leder till problem med

tillgänglighet, kvalitet och samordning. Brister förekommer i samverkan mellan

olika huvudmän inom sjukvården och mellan sjukvården och äldreomsorgen.

Köerna i vården har ökat samtidigt som produktionen har ökat. Genom den

medicinsk-tekniska utvecklingen kan behandlingar sättas in vid tidigare

indikationer och vid allt högre ålder.

Antalet anmälningar till hälso- och sjukvårdens ansvarsnämnd var under 2000

oförändrat. Trots att antalet anmälningar har ökat under hela 1990-talet, har

antalet påföljder varit i stort sett oförändrat.

Äldreomsorg

Den som inte själv kan tillgodose sina behov har rätt till bistånd t.ex. i form

av hjälp i hemmet eller särskilt boende.

Det bedrivs mycket bra äldreomsorg i många kommuner. Andelen som erhåller

äldreomsorg har dock minskat under 1990-talet. Hjälpen riktas alltmer till dem

som har störst behov, ofta ensamstående och personer i hög ålder. Anhöriga har

fått ta ett växande ansvar och ett ökande antal äldre köper tjänster.

Vissa förbättringar har skett inom områden där brister tidigare har

uppmärksammats. Av nya studier framgår dock att många kommuner har brist på

platser i särskilda boendeformer. Detta medför att personer som fått

bifallsbeslut får vänta på verksställighet och att personer som bedöms ha behov

får avslag på ansökningar om plats i särskilt boende.

Handikappomsorg

Målet för handikappomsorgen är bl.a. att samhället skall utformas så att

människor med funktionshinder i alla åldrar blir fullt delaktiga i samhällslivet

 och får samma levnadsvillkor som den övriga befolkningen. Såväl Socialstyrelsen

 som Handikappsombudsmannen konstaterar att personer med funktionshinder har

sämre levnadsvillkor än andra.

Länsstyrelsernas tillsyn visar att det förekommer att personer får avslag på sin

 ansökan om bistånd på grund av bristande resurser trots att behov av stöd

föreligger. Flera utvärderingar visar också att huvudmännen inte alltid

verkställer gynnande domar.

Variationen i kommunernas servicenivå i ordinärt boende enligt socialtjänstlagen

 har minskat när det gäller de högsta servicenivåerna.

Individ- och familjeomsorg

Genom ekonomiskt bistånd i form av försörjningsstöd (socialbidrag) skall den som

 på egen hand inte kan få sina behov tillgodosedda tillförsäkras en skälig

levnadsnivå. Såväl antalet bidragshushåll som kostnaderna för socialbidrag

fortsätter att minska. Även antalet hushåll med långvarigt socialbidragstagande

har minskat. Den huvudsakliga orsaken bakom denna utveckling är det förbättrade

arbetsmarknadsläget. Antalet personer som fortsätter att vara bidragsberoende

minst två år i rad minskade 1998 för första gången sedan 1990. Minskningen har

fortsatt 1999. Trots detta har den genomsnittliga bidragstiden ökat och uppgick

1999 till 5,8 månader.

Förskola

Behovstäckningen inom förskolan är god i större delen av landet för barn till

föräldrar som förvärvsarbetar eller studerar, men något sämre för barn till

föräldrar som är arbetslösa eller föräldralediga. Antalet inskrivna barn

minskade under 2000 beroende på minskande årskullar. Andelen inskrivna barn

fortsätter emellertid att öka och uppgick 2000 till 76 procent.

Avgiftsfinansieringsgraden inom förskolan fortsätter att öka och uppgick 1999

till 18 procent för riket i genomsnitt.

Skola för barn och ungdom

Förskoleklassen är en egen skolform för sexåringar. Antalet inskrivna i

förskoleklassen minskade något mellan 1999 och 2000. Andelen inskrivna låg kvar

på 93 procent.

Antalet elever i grundskolan ökade läsåret 2000/01. Andelen elever som går ut

grundskolan med behörighet att läsa ett nationellt program på gymnasieskolan har

 minskat något jämfört med föregående läsår och uppgick våren 2000 till ca 90

procent.

Andelen elever som fullföljde gymnasieskolan läsåret 1999/2000 ökade med 4

procentenheter jämfört med läsåret innan. Samtidigt minskade andelen elever som

var behöriga till universitets- och högskolestudier med 3,2 procentenheter till

80,3 procent.

Antalet elever i särskolan fortsätter att öka. Sedan hösten 1995 har antalet

elever ökat med 40 procent jämfört med ca 10 procents ökning inom grundskolan.

Vuxenutbildning

Omfattningen av den kommunala vuxenutbildningen var som störst läsåret 1998/99.

Den gymnasiala vuxenutbildningen ökade kraftigt som en följd av kunskapslyftet,

som inleddes den 1 juli 1997. Antalet studerande minskade emellertid med 5

procent läsåret 1999/2000 jämfört med föregående läsår.

Under läsåret 1999/2000 slutförde närmare 75 procent av kursdeltagarna sina

kurser. Kursavbrotten inom den gymnasiala vuxenutbildningen har legat på ungefär

 samma nivå den senaste femårsperioden.

9.3 Förutsättningar för de närmaste åren

Den finansiella utvecklingen i kommunsektorn

Bedömningen av kommunsektorns finansiella utveckling under de närmaste åren

baseras på de förutsättningar som redovisas i bilagan Svensk ekonomi (bilaga 1).

 Från och med 2000 ingår inte kyrkan i kommunsektorn, som därmed utgörs av

(primär-) kommuner och landsting.

Den gynnsamma utvecklingen av skatteinkomster och statsbidrag skapar ett utrymme

 för fortsatt ökning av de kommunala konsumtionsutgifterna.

Det höga finansiella sparandet 2001 och 2002 förklaras till stor del av höga

slutavräkningar av kommunalskattemedel som betalas ut i efterhand. Dessa

tillfälligt högre inkomster beräknas inte leda till ökade utgifter utan kommuner

 och landsting antas anpassa utgifterna till den varaktiga inkomstutvecklingen.

Konsumtionsutgifterna beräknas öka med ca 1 procent per år under 2001-2004.

Bedömningen har gjorts med beaktande av kravet på ekonomisk balans i kommuner

och landsting.

Det genomsnittliga kommunala skatteuttaget antas vara oförändrat efter 2001.

Till en del beror de ökade skatteinkomsterna på regeländringar som påverkar

skatteunderlaget, vilket regleras genom att det generella statsbidraget minskas

i motsvarande grad.

Utvecklingen av kommunsektorns finanser under 2000-2004 redovisas i tabell 9.2.

Tabell 9.2 Kommunsektorns finanser 2000-2004

Miljarder kronor, löpande priser

2000

2001

2002

2003

2004

Inkomster

466,0

488,1

508,3

525,4

544,8

 Skatter

337,5

358,4

370,9

396,7

412,5

 Statsbidrag1

82,6

83,9

90,2

79,9

82,0

 Övriga inkomster

45,9

45,8

47,2

48,9

50,4

Utgifter

463,7

481,8

505,2

524,8

545,1

 Konsumtionsutg.

389,4

405,6

427,2

445,1

463,3

 Volymförändring2

1,4

1,2

1,2

1,0

1,0

 Övriga utgifter

74,3

76,1

78,0

79,7

81,8

Finansiellt sparande

2,3

6,3

3,1

0,6

-0,3

1Statsbidragen redovisas netto efter avdrag för kommunernas och landstingen

tillskott till det kommunala momssystemet samt exklusive det kommunala

utjämningssystemet.

2Årlig procentuell förändring i fasta priser.

Källor: Statistiska centralbyrån, Konjunkturinstitutet och Finansdepartementet.

Utvecklingen i enskilda kommuner och landsting

I syfte att kartlägga hur kommunerna och landstingen själva bedömer att ekonomin

 kommer att utvecklas under de närmaste åren genomförde Statistiska centralbyrån

 (SCB) på uppdrag av Finansdepartementet i december 2000 en enkätundersökning.

Enkäten omfattar bl.a. budgeten för 2001 samt planerna för 2002 och 2003. För de

 kommuner som inte besvarat enkäten har vissa uppgifter kompletterats efter

kontakt med berörda kommuner. Därutöver har uppgifter om det (preliminära)

resultatet för 2000 erhållits från SCB och från Landstingsförbundet.

Kommunerna kommer enligt budgetarna för 2001 att tillsammans redovisa ett

resultat (årets resultat) på 2,8 miljarder kronor. I jämförelse med årets

resultat för 2000 innebär detta en försämring med 6,4 miljarder kronor.

Kommunerna redovisade stora extraordinära intäkter 2000.

Landstingen har för 2001 budgeterat ett sammanlagt årets resultat på -0,4

miljarder kronor, vilket är en förbättring med 3,5 miljarder kronor jämfört med

årets resultat för 2000. Till en del beror denna förbättring på skattehöjningar

i vissa landsting.

I tabell 9.3 redovisas årets resultat för kommuner respektive landsting

2000-2003. I regel budgeterar kommuner och landsting inte för extraordinära

kostnader och intäkter.

Tabell 9.3 Årets resultat i kommuner och landsting 2000-2003

Miljarder kronor

20001

2001

2002

2003

Kommuner

9,2

2,8

3,1

4,8

Landsting

-3,9

-0,4

0,4

1,2

1Preliminära uppgifter

Källor: Statistiska Centralbyrån och Landstingsförbundet

För 2001 har 28 av 289 kommuner budgeterat ett negativt resultat. Av de 20

landstingen räknar 6 stycken med ett negativt resultat i budgeten för 2001.

Åren 2002 och 2003 kommer enligt enkäten antalet kommuner och landsting med

negativa resultat att minska ytterligare.

9.3.3 Sammanfattande bedömning

Resultatutvecklingen för kommunsektorns som helhet bedöms ligga på en sådan nivå

 att flertalet kommuner och landsting bör klara balanskravet med de

förutsättningar som antas för de närmaste åren.

Det finns dock en stor spridning i resultatet mellan enskilda kommuner och

landsting. För vissa kommuner och landsting krävs besparingar om balanskravet

skall klaras.

För sektorn som helhet bedöms det finansiella utrymmet vara tillräckligt. Vissa

kommuner och landsting kan komma att behöva ett särskilt stöd för att klara

balanskravet och bibehålla en godtagbar servicenivå i verksamheterna. Medel bör

därför finnas tillgängliga för ett sådant stöd.

Regeringens avsikt med de senaste årens statsbidragshöjningar, har varit att i

första hand ge tillskott till skolan, vården och omsorgen. Den nationella

handlingsplanen för vården innebär ett ytterligare tillskott till vården.

Därtill kommer nu den särskilda satsning som görs på skolan under de närmaste

åren. Kommuner och landsting har dock fortfarande kvar huvudansvaret för att

prioritera mellan enskilda verksamheter. De särskilda satsningar som nu görs

under en begränsad period skall ses mot bakgrund av detta, och de medel som

under några år utgår till skolan kommer därför att så småningom överföras till

det generella statsbidraget.

9.4 Satsningar på kommuner och landsting

Höjda statsbidrag

För att värna kvaliteten i skolan, vården och omsorgen och för att minska

behovet av att höja kommunalskatterna, har nivån på statsbidragen inom

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner successivt höjts med närmare 24

000 miljoner kronor från och med 1997.

Ramen för utgiftsområdet höjdes med 950 miljoner kronor för 2001 i samband med

den nationella handlingsplanen för vården. Sammantaget tillförs det generella

statsbidraget till kommuner och landsting närmare 9 000 miljoner kronor

2001-2004. Åren 2002-2004 avsätts 7 miljoner kronor per år av de s.k.

"vårdmiljarderna" som tillförts det generella statsbidraget till kommuner och

landsting till insatser utanför utgiftsområde 25, i enlighet med

överenskommelsen mellan regeringen, Svenska Kommunförbundet och

Landstingsförbundet.

Den särskilda satsningen för att förbättra tillgängligheten till behandling inom

 sjukvården. innebär att det generella statsbidraget till landstingen höjs med 1

 250 miljoner kronor från och med 2002. Åren 2002 och 2003 överförs med

anledning av detta 500 miljoner kronor vardera året från anslaget 91:2 Bidrag

till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting till anslaget 91:1

Generellt statsbidrag till kommuner och landsting. Det innebär att ramen för

utgiftsområdet ökar med 750 miljoner kronor 2002 och 2003 samt med 1 250

miljoner kronor från och med 2004.

En tillfällig höjning med 700 miljoner kronor gjordes 2001 av bidraget till

särskilda insatser i vissa kommuner och landsting.

Regeringen bedömer att 200 miljoner kronor per år bör avsättas 2003 och 2004

till ett särskilt statsbidrag till kommuner och landsting med

befolkningsminskning.

Till detta kommer vissa tillskott till kommuner och landsting inom andra

utgiftsområden (avsnitt 9.4.3) samt ett tillskott om ca 1 300 miljoner kronor

per år 1999-2001 i form av extra skatteintäkter. De 200 kronor som samtliga

inkomsttagare tidigare betalat i statlig inkomstskatt, tillfaller dessa år

kommuner och landsting.

Från och med 2003 minskas det generella statsbidraget till kommunerna med 305

miljoner kronor till följd av införandet av ett äldreförsörjningsstöd, vilket

minskar kommunernas socialbidragskostnader. År 2003 förs dessutom ett

engångsbelopp om 310 miljoner kronor från anslaget 91:2 Bidrag till särskilda

insatser i vissa kommuner och landsting inom utgiftsområde 25 Allmänna bidrag

till kommuner till utgiftsområde 11 Ekonomiskt trygghet vid ålderdom, som en

delfinansiering av det nya äldreförsörjningsstödet. Syftet är att göra det

möjligt för kommuner att 2003 återsöka vissa socialbidragskostnader för 2002.

Tabell 9.4 Tillskott till kommuner och landsting 1997-2004

Miljoner kronor

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

1997 års ekonomiska vårprop.

4 000

8 000

8 000

8 000

8 000

8 000

8 000

8 000

Budgetprop. för 1998

4 000

8 000

8 000

8 000

8 000

8 000

1998 års ekonomiska vårprop.

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

4 000

Budgetprop. för 1999

300

710

850

850

1999 års ekonomiska vårprop.1

2 000

2 943

4 943

5 943

Budgetprop. för 20002

1 650

2000 års ekonomiska vårprop.3

500

500

500

Budgetprop. för 20014

500

1 500

2 500

3 500

2001 års ekonomiska vårprop.

 - ökad tillgänglighet inom sjukvården

 därav finansiering inom UO 25

 - komp. för befolkningsminskning

 - överföring till UO 115

1 250

-500

1 250

-500

200

-310

1 250

200

"200-kronan"

1 300

1 300

1 300

Ökning jämfört med 1996

4 000

12 000

17 300

21 300

25 750

26 403

29 433

32 243

1Från och med 2002 ingår även de medel som tillförs vården i samband med

minskningen av försvaret.

2Omfattar den första "vårdmiljarden" 2001 (950 mkr) samt en tillfällig höjning

av bidraget till särskilda insatser om 700 mkr.

3Bidrag till kvalitetssäkring i förskolan under utgiftsområde 16.

4Bidrag till personalförstärkningar inom skolan under utgiftsområde 16.

5Överföring till anslaget utgiftsområde 11 för att möjliggöra utbetalning till

kommuner av socialbidragskostnader avseende 2002 för vissa flyktingar.

9.4.2 Särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

Regeringen bedömer att det fortfarande kommer att finnas kommuner och landsting

som, på grund av speciella omständigheter, kan hamna i en särskilt svår

ekonomisk situation. Därför kommer det att finnas ett behov av att avsätta medel

 till särskilda insatser i kommuner och landsting även för åren framöver.

Uppföljning av Bostadsdelegationens ärenden

Bostadsdelegationen hanterar ansökningar från kommuner med övermäktiga åtaganden

 för boendet. Delegationen har 6 ärenden kvar att behandla och räknar med att

avsluta arbetet med ansökningarna under 2001. De kvarstående ärendena beräknas

täckas av tillgängliga medel. Vissa av de ärenden som återstår gäller helt eller

 delvis kommunala borgensåtaganden för bostadsrätter.

Regeringen avser att låta Bostadsdelegationen fortsätta sitt arbete även under

2002 för att kunna följa upp ingångna avtal. Uppföljningen bör även innefatta

studier av hur de kommuner som sökt stöd men inte har något avtal med

delegationen har hanterat sina svårigheter. Syftet är att analysera vilka

effekter omfattande engångsåtgärder har på kommunernas verksamhet samt vilken

inverkan avtalen och denna typ av statligt stöd har på kommunernas ekonomi och

anpassningsförmåga.

Regeringen avser att återkomma avseende hur den fortsatta uppföljningen skall

ske efter 2002 när Bostadsdelegationen har upphört.

Uppföljning av Kommundelegationens ärenden

Regeringen tecknade under 2000 överenskommelser med 36 kommuner och 4 landsting

efter förslag från Kommundelegationen. Kommunerna och landstingen åtar sig att

sänka sina bruttokostnader med ett bestämt belopp och att uppnå ekonomisk balans

 senast 2002. Regeringen har åtagit sig att betala bidrag om sammanlagt 1 317

miljoner kronor. Av bidragsbeloppet kommer 25 procent att utbetalas i början av

2002 under förutsättning att kommunerna och landstingen kan visa att de påbörjat

 sina åtaganden enligt överenskommelsen. Resterande 75 procent av bidraget

utbetalas senast 2003 efter att överenskommelsens åtaganden uppfyllts.

För att följa upp överenskommelserna och för att vid behov stödja de kommuner

och landsting till vilka stöd har beviljats, har en särskild utredare utsetts

(dir. 2000:71). Utredaren skall aktivt följa genomförandet av åtgärder för att

sänka bruttokostnadsnivån, följa den ekonomiska situationen och vara

samrådspart. Utredaren skall rapportera om utvecklingen och ge rekommendationer

i samband med utbetalningarna av bidragen.

Bidrag för kostnader till följd av översvämningar

Från anslaget 91:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting

 under utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner har regeringen betalat ut

ca 49 miljoner kronor till kommuner för kostnader till följd av översvämningarna

 i juli 2000.

Även under hösten 2000 drabbades vissa kommuner av översvämningar. Det är ännu

för tidigt att bedöma storleken på kostnaderna till följd av dessa

översvämningar.

9.4.3 Satsningar inom andra utgiftsområden

Förskoleverksamhet

Från och med halvårsskiftet 2001 skall barn till arbetslösa garanteras plats i

förskoleverksamhet. Från och med 2002 skall även barn till föräldralediga

erbjudas förskoleverksamhet av kommunerna och 2003 införs allmän förskola för

barn i åldrarna 4-5 år. Till följd av detta höjs det generella statsbidraget

till kommunerna (avsnitt 9.4.4).

Inom utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning utgår från och med

2002 ett särskilt statsbidrag om 3 400 miljoner kronor för täckning av

kommunernas intäktsbortfall till följd av maxtaxan i förskolan samt ett särskilt

 bidrag om 500 miljoner kronor för kvalitetssäkrande åtgärder till de kommuner

som väljer att tillämpa maxtaxan.

Personalförstärkningar i skolan

Regeringen har i förordningen (2001:36) om statsbidrag till

personalförstärkningar i skola och fritidshem beslutat om hur det särskilda

bidraget skall fördelas. Bidraget får även användas för att motverka en

minskning av personaltätheten i kommuner som har fått bidrag från anslaget 91:2

Bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och landsting. Statsbidraget

till personalförstärkningar uppgår till 500 miljoner kronor 2001 och höjs

successivt till 5 000 miljoner kronor 2006. Bidraget kommer att överföras till

det generella statsbidraget.

9.4.4 Beräkning av ramen för utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner

För 2001 omfattar utgiftsområdet sammanlagt 99 363 miljoner kronor, varav 78 106

 miljoner kronor avser generellt statsbidrag till kommuner och landsting, 2 066

miljoner kronor avser bidrag till särskilda insatser i vissa kommuner och

landsting och 19 190 miljoner kronor avser utjämningsbidrag till kommuner och

landsting. Utjämningsbidraget motsvaras av en lika stor avgift på statsbudgetens

 inkomstsida.

I tabell 9.5 redovisas en preliminär beräkning av utgiftsområdesramen för

2002-2004 med beaktande av tidigare förslag och de förslag som regeringen

presenterar i denna proposition.

Tabell 9.5 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till

kommuner åren 2002-2004

Miljoner kronor

2002

2003

2004

Ram enl. budgetprop. 2001

99 338

92 196

93 476

Tillskott

 - ökad tillgänglighet i

 vården

 - varav finansierat

 inom UO 25

 - kompensation för

 befolkningsminskning

1 250

-500

1 250

-500

200

1 250

200

Skatteunderlagsregleringar

 - garantipension

 - slopat SGA

-100

-2 800

-100

-2 800

Regleringar enligt finansieringsprincipen

 - förskola för barn till

 arbetslösa

 - förskola för barn till

 föräldralediga

 - allmän förskola

 - förstatligande av

 vårdhögskolorna

 - förbehållsbelopp

 - äldreförsörjningsstöd

300

200

-1 420

650

300

200

1 200

-1 420

650

-305

300

200

1 200

-1 420

650

-305

Övrigt

 - äldreförsörjningsstöd1

 - överföring från UO 9 ("Dagmar")

400

-310

400

400

Korrigeringspost2

-100

-100

Summa

100 218

90 861

92 951

1Överföring till utgiftsområde 11 för att möjliggöra återsökning av

socialbidragskostnader för 2002.

2Kommer att justeras i budgetpropositionen för 2002.

Satsningen att öka tillgängligheten inom sjukvården innebär att ramen för

utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner höjs med 750 miljoner 2002 och

2003, samt med 1 250 miljoner kronor från och med 2004.

Mot bakgrund av de s.k. Dagmaruppgörelsena mellan staten och Landstingsförbundet

 bl.a. syftat till att öka tillgängligheten bedömer regeringen att anslaget 13:3

 Bidrag till hälso- och sjukvård inom utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och

social omsorg kan minskas med 450 miljoner kronor, varav 400 miljoner kronor

förs till utgiftsområde 25. Medlen tillförs landstingen via det generella

statsbidraget.

Utgiftsområdet tillförs 200 miljoner kronor per år 2003 och 2004 för att

kompensera kommuner och landsting med befolkningsminskning.

Skatteunderlagspåverkande regeländringar

Reformeringen av det förtidspensionssystemet innebär att det särskilda

grundavdraget för folkpensionärer (SGA) avskaffas. För att försäkringens

nettoersättning skall vara oförändrad höjs bruttobeloppen, vilket ökar det

kommunala skatteunderlaget. Den beräknade ökningen av de kommunala

skatteintäkterna regleras genom en minskning av det generella statsbidraget med

2 800 miljoner kronor. Dessutom reduceras det generella statsbidraget med 100

miljoner kronor till följd av införandet av en garantipension.

Minskningen av ramen mellan 2002 och 2003 enligt budgetpropositionen för 2001

beror på att de kommunala skatteintäkterna beräknas öka med 9 500 miljoner

kronor 2003 på grund av reformeringen av det allmänna pensionssystemet. En

minskning med samma belopp gjordes av ramen för statsbidragen till kommuner och

landsting.

Beloppen kan komma att revideras då den slutliga justeringen sker i

budgetpropositionen för 2003.

Regleringar enligt finansieringsprincipen

Införandet av en skyldighet för kommunerna att erbjuda plats i

förskoleverksamhet för barn till arbetslösa och för barn till föräldralediga

föranleder en höjning av det generella statsbidraget till kommunerna med 300

respektive 200 miljoner kronor 2002. En höjning görs även på tilläggsbudget för

2001 med 150 miljoner kronor eftersom rätt till förskola för arbetslösa införs

redan den 1 juli 2001.

Den allmänna förskolan för barn i åldern 4-5 år föranleder en höjning av det

generella statsbidraget till kommunerna med 1 200 miljoner kronor 2003.

Den förslagna förändringen av huvudmannaskapet för vårdhögskolorna bör regleras

genom en minskning av det generella statsbidraget till landstingen med 1 420

miljoner kronor 2002 (prop. 2000/2001:71). Medel för detta ändamål beräknas från

 och med 2002 under utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning.

Införandet av ett förbehållsbelopp inom äldreomsorgen minskar de kommunala

avgiftsintäkterna. Det generella statsbidraget till kommunerna bör därför ökas

med 650 miljoner kronor från och med 2002.

Införandet av ett äldreförsörjningsstöd minskar de kommunala

socialbidragsutgifterna. Det generella statsbidraget till kommunerna bör därför

minskas med 305 miljoner kronor från och med 2003.

Övrigt

För att göra det möjligt för kommuner att återsöka socialbidragskostnader

avseende 2002 för vissa äldre flyktingar m.m., bör 310 miljoner kronor föras

från utgiftsområde 25, anslaget 91:2 Bidrag till särskilda insatser i vissa

kommuner och landsting, till utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom.

9.5 Övrigt

Det kommunala utjämningssystemet

Det kommunala utjämningssystemet är en viktig förutsättning för att kommuner och

 landsting skall erhålla likvärdiga ekonomiska förutsättningar att bedriva sina

verksamheter. En långtgående inkomstutjämning medför att tillväxten i

skatteunderlaget kommer hela landet till del.

Vissa kommuner har tidigare, efter inkomstutjämning, kunnat få en sämre

inkomstutveckling än riksgenomsnittet, trots att de har haft en kraftigare

tillväxt i skatteunderlaget än genomsnittet. I syfte att eliminera dessa

marginaleffekter, med bibehållen långtgående utjämning, har förändringar gjorts

från och med 2001 i den del av utjämningssystemet som utjämnar för skillnader i

skattekraft (inkomstutjämning). Samtidigt införs åren 2001 och 2002 ett

omställningsbidrag, vid sidan av utjämningssystemet, till landsting med stor

befolkningsminskning.

Det ändrade huvudmannaskapet för vårdhögskolorna leder till att

högskoleutbildning från och med 2002 lyfts ut ur den del av det kommunala

utjämningssystemet som avser kostnadsutjämning för landsting (prop. 2000/01:71).

Två betänkanden rörande utjämningssystemet lämnades till regeringen vid

årsskiftet 2000/2001.

I betänkandet Förenklad kommunal utjämning (SOU 2000:120) redovisas förslag

rörande kostnadsutjämningen samt införandereglerna och inkomstutjämningen. Vissa

 delmodeller föreslås utgå ur kostnadsutjämningen. De s.k. fasta

införandetilläggen föreslås ersättas med ett nytt regionalpolitiskt statsbidrag

och förändringar i inkomstutjämningen. Regeringen avser att hålla ett remissmöte

 om förslagen i betänkandet.

I betänkandet Rättvis kommunal utjämning (SOU 2000:127) redovisas förslag

rörande effekter av befolkningsförändringar och den del av kostnadsutjämningen

(landsting) som avser hälso- och sjukvård. Betänkandet har remitterats.

Utjämning av LSS-kostnader

Regeringen har tillsatt en parlamentarisk kommitté (dir. 2000:99) som skall

lämna förslag till en permanent nationell utjämning av verksamhetskostnader för

verksamhet enligt lagen (1993:387) om stöd och service till vissa

funktionshindrade (LSS) som kan träda i kraft 2003.

I avvaktan på kommitténs förslag utgår två olika bidrag 2001 och 2002 till

kommuner med höga LSS-kostnader. Det ena statsbidraget (350 miljoner kronor)

fördelas av regeringen. För 2001 har 53 kommuner med höga LSS-kostnader fått del

 av detta bidrag. Det andra statsbidraget (100 miljoner kronor) skall fördelas

av Socialstyrelsen efter ansökan från kommuner med höga kostnader för vissa

funktionshindrade personer med särskilt stora behov av vård och omsorg (prop.

1999/2000:115, bet. 2000/01:FiU9, rskr. 2000/01:26).

Balanskravet och god ekonomisk hushållning

År 2000 är det första året med preciserat krav på en ekonomi i årlig balans i

kommuner och landsting. Om utfallet ändå visar ett negativt resultat skall det

egna kapitalet återställas inom två år. Det är därmed först efter utgången av

2002 som efterlevandet av balanskravet kan utläsas.

Balanskravet skall ses som ett minimikrav för resultatet. I kommunallagen ställs

 även krav på god ekonomisk hushållning i kommuner och landsting. En särskild

utredare har tillkallats för att bl.a. göra en översyn av bestämmelserna om god

ekonomisk hushållning och dess tillämpning samt vid behov föreslå förändringar

för att öka långsiktigheten i den ekonomiska och verksamhetsmässiga planeringen

(dir. 2000:30). I uppdraget ingår även att utreda hur balanskravet kan

förtydligas och modifieras. Uppdraget skall redovisas senast den 31 oktober

2001.

Fortsatt arbete med en kommunal databas

Regeringen har i olika sammanhang framhållit behovet av ett förbättrat

kunskapsunderlag om den offentliga sektorn. Såväl stat som kommuner behöver på

ett bättre sätt kunna följa hur de verksamheter som finansieras med offentliga

medel utvecklas.

Regeringen har därför beslutat om direktiv (dir. 2000:69) för fortsatt

utveckling av en kommunal databas samt tvärsektoriell utvärdering av kommunal

verksamhet. En särskild utredare har tillkallats för att genomföra och utvärdera

 en utvidgad försöksverksamhet. Omkring 60 kommuner har valt att delta i

försöksverksamheten. Utredaren skall även genomföra en förstudie och upphandling

 avseende den tekniska utvecklingen av databasen. Utredaren skall i samverkan

med statistikansvariga myndigheter vidareutveckla de kvalitetsmått som det

föregående projektet lämnade förslag på i sin rapport Utvalt och viktigt, snabbt

 och riktigt (Ds 2000:48). Inriktningen på arbetet är att från och med 2002

kunna presentera mått och nyckeltal i en kommunal databas.

Arbetet skall enligt tilläggsdirektiv (dir. 2001:26) slutredovisas senast den 28

 september 2001.

Samverkan mellan kommuner

Många kommuner har en liten folkmängd och befolkningen fortsätter i stor

utsträckning att minska i dessa. Det finns sannolikt en nedre gräns för hur

liten en kommun kan vara för att det skall finnas förutsättningar för att

bedriva kommunal verksamhet till en standard och en kostnad som är rimlig i ett

nationellt perspektiv.

Under de kommande åren kommer främst demografiska förändringar i form av ökande

andel äldre leda till ökande behov av kommunal service. Därtill kommer ökande

pensionsutbetalningar i och med att det förhållandevis stora antalet anställda

som är födda på 1940-talet uppnår pensionsålder. För att främst små kommuner

även fortsättningsvis skall kunna erbjuda en fullgod kommunal service samtidigt

som balanskravet efterlevs torde de effektivitetsvinster som t.ex. samverkan kan

 erbjuda vara av stor vikt.

Regeringen beslutade i november 2000 att tillsätta en arbetsgrupp som skall

främja samverkan mellan kommuner. Arbetsgruppen skall föra ut kunskap om de

former som kommuner kan samverka inom samt sprida information och erfarenhet

från samverkan som idag bedrivs. Man skall även initiera och stödja

samverkansprojekt samt vid behov rapportera rättsliga hinder som framkommer

under arbetets gång.

Det åldersbaserade bidraget till kommunerna

Enligt gällande lagstiftning upphör vid utgången av 2001 en del av det generella

 bidraget till kommunerna att fördelas efter ålderskriterier. Regeringen

återkommer i budgetpropositionen för 2002 angående den åldersrelaterade delen av

 det generella statsbidraget till kommunerna.

Värdering av kommunala bostadsfastigheter

Redovisningsrådet har under 2000 beslutat om en rekommendation som för de

kommunala bostadsföretagen innebär att de från och med räkenskapsåret 2002 skall

 värdera sina fastigheter utifrån samma avkastningskrav som gäller i

börsnoterade företag. Många kommunala bostadsföretag kommer som en följd av

detta att behöva skriva ner det bokförda värdet på sina fastighetsinnehav. Det

sammantagna värdet av nedskrivningarna uppgår sannolikt till stora belopp.

En promemoria har utarbetats inom Regeringskansliet (dnr. Fi2001/228) med

förslag till hur detta skall hanteras. Promemorian har remissbehandlats och

regeringen avser att senare lämna en proposition.

1 Riksdagsordningen omtryckt 1995:272.

2 Senaste lydelse 1996:158.

3 Senaste lydelse 1996:158.

4 Senaste lyselse 1996:158.

5 Senaste lyselse 1996:158.

6 Senaste lydelse 1996:158.

7 Senaste lydelse 1996:158.

8 Senaste lydelse 1998:734.

9 Senaste lydelse 2000:1062.

10 Senaste lydelse 2000:1062.

11 Skillnaden mellan förväntade förbrukade medel och anvisade medel återspeglas

i det budgeterade beloppet för minskning av anslagsbehållningar. En utförligare

redovisning av minskning av anslagsbehållningar återfinns under avsnitt 6.2.1

12 Pris- och löneomräkning (PLO) sker framför allt för s.k. förvaltningsanslag,

dvs anslag som finansierar myndigheters förvaltningsomkostnader, och för anslag

avseende investeringar i infrastruktur.

13 Skatt på den realisationsvinst som uppkom vid det statliga bolagets Stattums

försäljning av aktieinnehavet i Pharmacia & Upjohn.

14 I redovisningen av utfallet ingår däremot förändringen av anslagsbehållningar

 i utgifterna för respektive anslag och utgiftsområde.

??

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

10

11

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

36

37

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

46

45

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

10

9

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

52

55

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

78

79

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

100

99

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

104

103

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

110

109

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

112

111

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

132

133

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

144

143

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

176

177

PROP. 2000/01:100

PROP. 2000/01:100

188

189