5 Universitet och högskolor

5.1 Högre utbildning och forskning

5.1.1 Allmänt om högre utbildning och forskning

En väsentlig del av det nationella utbildningssystemet utgörs av landets

universitet och högskolor. Grundläggande högskoleutbildning, forskarutbildning

och forskning bedrivs vid sju universitet - Uppsala, Lunds, Göteborgs,

Stockholms, Umeå och Linköpings universitet samt Sveriges lantbruksuniversitet,

som sorterar under Jordbruksdepartementet - och vid tre fackhögskolor med fasta

forskningsresurser - Karolinska institutet, Kungl. Tekniska högskolan samt

Högskolan i Luleå. Regeringen föreslår i det följande (avsnitt 5.5.2) vissa

förändringar vad gäller användningen av benämningen universitet. Det finns 16

mindre och medelstora högskolor, inklusive Lärarhögskolan i Stockholm och

Idrottshögskolan i Stockholm, samt sju konstnärliga högskolor i Stockholm.

Konstnärlig utbildning bedrivs även vid universiteten i[REDACTED_EFTERNAMN], Göteborg och Umeå

samt vid Högskolan i Luleå. Härutöver bedrivs högskoleutbildning på Gotland.

Vidare finns 19 landstingskommunala vårdhögskolor. Till detta kommer enskilda

utbildningsanordnare, bl.a. Chalmers tekniska högskola AB, Stiftelsen Högskolan

i Jönköping och Handelshögskolan i Stockholm.

 År 1996 beräknades anslagen till dessa universitet och högskolor till 14,8

miljarder kronor varav 9,2 miljarder kronor till grundläggande högskoleut-

bildning och 5,6 miljarder kronor till forskning och forskarutbildning. De

sammanlagda anslagen för studiestödet beräknades för år 1996 till drygt 13 mi-

ljarder kronor varav omkring 7 miljarder kronor för studiemedel.

Mål- och resultatuppföljning för universitet och högskolor

Grundläggande högskoleutbildning

Intresset för högre utbildning är fortsatt stort och antalet sökande till

högskolan ökar. Trots expansionen av den högre utbildningen har inte alla

sökande kunnat erbjudas plats. Under de första åren av 1990-talet var antalet

sökande som inte tidigare läst på högskolan omkring 100 000 per år. Hösten 1995

ökade denna grupp sökande med drygt 10 %. Totala antalet, inklusive sökande som

återkommit efter studieuppehåll och studenter som avsåg att fortsätta sina

studier, var då omkring 240 000. I den samordnade antagningen hösten 1996

fortsatte det totala antalet sökande att öka.

 Regeringens satsningar på olika stimulansåtgärder inom naturvetenskap och

teknik gav effekter redan läsåret 1995/96 i form av ett ökat intresse och fler

sökande inom dessa områden. Denna positiva utveckling har fortsatt även hösten

1996. Läsåret 1994/95 fanns närmare 270 000 registrerade

studenter inom högskolan (vilket motsvarar omkring 217 000 helårsstudenter).

Antalet helårsstudenter läsåret 1994/95 per lärosäte.1)

Uppgifterna är avrundade till närmaste tiotal.

Universitet/högskola Totalt antal

 helårsstudenter

Uppsala universitet 19 100

Lunds universitet 26 620

Göteborgs universitet 21 610

Stockholms universitet 21 200

Umeå universitet 12 720

Linköpings universitet 11 100

Karolinska institutet 2 840

Kungl. Tekniska högskolan 9 090

Högskolan i Luleå 5 340

Danshögskolan 100

Dramatiska institutet 140

Högskolan i Borås 2 500

Högskolan Dalarna 2 970

Högskolan i Gävle/Sandviken 3 070

Högskolan i Halmstad 2 410

Högskolan i Kalmar 2 860

Högskolan i Karlskrona/Ronneby 1 440

Högskolan i Karlstad 6 310

Högskolan Kristianstad 2 330

Högskolan i Skövde 1 920

Högskolan i Trollhättan/Uddevalla 1 440

Högskolan i Växjö 5 040

Högskolan i Örebro 5 790

Högskoleutbildning på Gotland 470

Idrottshögskolan i Stockholm 490

Konstfack 600

Kungl. Konsthögskolan 210

Kungl. Musikhögskolan i Stockholm 570

Lärarhögskolan i Stockholm 4 870

Mitthögskolan 7 120

Mälardalens högskola 3 680

Operahögskolan i Stockholm 50

Teaterhögskolan i Stockholm 70

Sveriges lantbruksuniversitet 2 080

Chalmers tekniska högskola AB 6 770

Stiftelsen Högskolan i Jönköping 3 070

Handelshögskolan i Stockholm 1 420

Övriga enskilda utbildningsanordnare 670

Landstingskommunala vårdhögskolor 20 070

Korrigering, utbildning för annat lärosäte

(dubbelräkning) -2 530

Summa: 217 620

Källa: Högskoleverkets årsrapport 1994/95

1) Med helårsstudenter avses antalet studenter som är förstagångsregistrerade

resp. fortsättningsregistrerade på ett kurstillfälle multiplicerat med

kurstillfällets poängomfattning under en viss period dividerat med 40.

 Den förhållandevis största ökningen har skett vid de mindre och medelstora

högskolorna. Läsåret 1994/95 ökade antalet studenter vid dessa högskolor med 9 %

till totalt cirka 75 000. Detta innebar att var fjärde student läsåret 1994/95

återfanns vid mindre och medelstora högskolor.

Registrerade studenter läsåren 1989/90-1994/95

(tusental)

 89/90 90/91 91/92 92/93 93/94 94/95

Riket totalt 193 203 222 242 256 270

Varav mindre/ 38 42 52 58 69 75

medelstora högsk.

Källa: SCB

 Det finns flera orsaker till expansionen av den högre utbildningen under

senare år. Ett skäl är den kraftigt ökade arbetslösheten i början av 1990-talet

som åtföljts av ett markant ökat intresse för högskolestudier bland ungdomar och

till viss del även bland vuxna. Enkätundersökningar i gymnasieskolans

avgångsklasser genomförda av Statistiska centralbyrån (SCB) visar att

situationen på arbetsmarknaden har en avgörande betydelse för många elever när

de väljer att läsa vidare på högskolan. Andra väljer högskolan för att de vill

stärka sin position på arbetsmarknaden i framtiden. Studiebenägenheten för att

minska den egna risken för arbetslöshet förefaller ha ökat under lågkonjunkturen

både inom EU och i Sverige. Antalet högskolestudenter - liksom

ungdomsarbetslösheten - har dock ökat snabbare i Sverige än inom EU som helhet.

I Sverige ökade, enligt SCB, antalet arbetslösa ungdomar i åldersgruppen 16-24

år från cirka 50 000 år 1991 till cirka 70 000 år 1995. Samtidigt ökade antalet

studenter under 25 år i högskolan med uppskattningsvis 50 000 personer. Om

samtliga dessa 50 000 ungdomar i högskolan i stället skulle ha varit arbetslösa,

skulle ungdomsarbetslösheten ha uppgått till cirka 24 % år 1995. Enligt SCB var

den i realiteten cirka 14 %. Genom expansionen inom högskolan under perioden har

således ungdomsarbetslösheten dämpats rejält och framför allt kommer ungdomars

ställning på arbetsmarknaden att förstärkas och deras möjligheter att få ett

arbete att öka.

 Många behöriga sökande har inte fått en plats i högskolan. Högskolorna har

tänjt på resurserna för att kunna ta emot så många som möjligt. Det är

vällovligt att resurserna har använts för att så långt som möjligt bereda plats

för studenter. Stora överintag kan dock äventyra kvaliteten i utbildningen.

Högskolorna måste noga pröva om överintagen är förenliga med bibehållen kvalitet

i utbildningen.

 Av de 270 000 studenter som genomgick grundläggande högskoleutbildning läsåret

1994/95 var 57 % kvinnor. Vid en genomgång av kvinnors och mäns prestationsgrad

inom olika utbildningsområden visar det sig att kvinnor i genomsnitt presterar

fler akademiska poäng än vad män gör. Sammantaget för alla utbildningsområden

var prestationsgraden 85 % för kvinnor och 80 % för män.

Prestationsgrad i procent läsåret 1994/95

(Helårsprestationer/helårsstudenter)1)

Utbildningsområde Kvinnor Män

Naturvetenskapligt 86 77

Medicinskt 95 86

Övriga 92 87

Juridiskt 86 83

Samhällsvetenskapligt 78 75

Farmaceutiskt 99 96

Undervisning 96 93

Tekniskt 84 82

Vård 93 91

Odontologiskt 96 95

Humanistiskt 77 78

Teologiskt 78 79

Konstnärligt 82 86

Samtliga 85 80

Källa: SCB

1) En prestationsgrad på 100 procent innebär att alla studerande som läser på

helfart klarat 40 poäng under ett läsår.

 En rad olika insatser har gjorts för att motverka den sociala snedrekryte-

ringen till högskolan. Fler utbildningsplatser, geografisk spridning av den

högre utbildningen, enhetliga tillträdesbestämmelser, ett överskådligt

antagningssystem och aktiva rekryteringsinsatser är exempel på åtgärder som har

betydelse för en breddad rekrytering till den högre utbildningen. Uppbyggnaden

av högskolor runt om i landet har bidragit till att nya grupper av studenter har

sökt sig till högskolan under de senaste decennierna. Andelen högskolenybörjare

från lägre tjänstemanna- och arbetarbakgrund är omkring 15 procentenheter

högre vid de mindre och medelstora högskolorna än vid universiteten och fack-

högskolorna.

 Allt fler studenter väljer att genomgå högskolestudier på distans. Under

läsåret 1994/95 bedrev 25 800 studenter studier på distans vilket är en ökning

med 17 % jämfört med läsåret 1993/94. I genomsnitt har de mindre och medelstora

högskolorna större andel studenter än universiteten, som studerar på distans

(cirka 13 %). Flest studerande på distans har dock Umeå universitet med drygt 5

200 studenter.

 Uppskattningsvis 18 000 studenter läste utomlands under läsåret 1994/95. Denna

grupp har ökat läsåret 1995/96. Av dessa deltog cirka 20 % i något

studentutbytesprogram, varav det största är EU-programmet Erasmus. USA,

Storbritannien och Frankrike är de populäraste länderna. Det i särklass

vanligaste utbildningsområdet är humaniora (huvudsakligen språkämnen), följt av

de konstnärliga och samhällsvetenskapliga (huvudsakligen ekonomiämnet). Antalet

gäststudenter och utländska studenter vid svenska universitet och högskolor var

under samma period omkring 3 800.

 För varje universitet och högskola har riksdagen fastställt ett utbildnings-

uppdrag för treårsperioden 1993/94-1995/96. I dessa ingår krav på att vissa ex-

amensmål skall uppfyllas. Prognosen för treårsperioden 1993/94-1995/96 är att

examensmålet för minst treåriga högskoleutbildningar kommer att överträffas med

en betydande marginal. Det totala antalet uttagna examina läsåret 1994/95 var 33

500 varav nästan 23 000 var examina från minst treåriga högskoleutbildningar.

Antalet avlagda examina inom områdena naturvetenskap och teknik har läsåret

1994/95 ökat med så mycket som 16 %. I denna ökning ingår civilingenjörsexamina,

som ökat med hela 25 % till 3 300 examina. Examensmålet för lärarutbildningarna

kommer troligtvis att uppfyllas endast för grundskollärarexamen med inriktning

mot undervisning i årskurserna 1-7. För grundskollärarexamen med inriktning mot

undervisning i årskurserna 4-9 har endast cirka 30 % av det treåriga uppdraget

nåtts efter två år. För gymnasielärarexamen har cirka 40 % av uppdraget uppnåtts

efter två år. Den låga måluppfyllelsen kan delvis förklaras av att de flesta

universitet och högskolor har haft betydande problem att rekrytera till den

ettåriga praktisk-pedagogiska utbildningen. De examenskrav som ställdes upp

byggde på prognosen att ett relativt stort antal ämneskompetenta studenter

skulle söka sig till den ettåriga utbildningen.

Forskarutbildning och forskning

Studenternas intresse för forskarutbildning är fortsatt stort. Vårterminen 1995

fanns drygt 20 000 registrerade doktorander av vilka drygt 16 000 avsatte mer än

10 % av normal heltid till forskarstudier. Antalet nyantagna till

forskarutbildningen har varit relativt konstant - drygt 2 000 - ända sedan 1970-

talet för att under 1990-talet stiga till nuvarande cirka 3 000. Andelen kvinnor

bland de nyantagna har under samma tid ökat från 23 % till 40 %. Antalet

forskarstuderande som slutligen tar sin doktorsexamen har fördubblats sedan

mitten av 1970-talet för att läsåret 1994/95 uppgå till drygt 1 500. Läsåret

1994/95 var en tredjedel av de nyblivna doktorerna kvinnor. Om man ser på

medeltal för treårsperioder har alla de större fakulteterna haft en utveckling

mot en ökad andel kvinnor bland de examinerade.

Doktorsexamina vid de större fakulteterna. Totalt och andel kvinnor. Medeltal

för perioderna 1982/83-1984/85 och 1992/93-1994/95.

Fakultet Antal/år Kvinnor Antal/år Kvinnor

 82/83-84/85 % 92/93-94/95 %

Humanistisk 86 43 103 46

Samhällsvet 88 29 156 36

Medicinsk 278 20 420 34

Matematisk- naturvet* 199 19 256 30

Teknisk 141 8 292 17

Totalt, inkl. övr. fakulteter878 21 1385 21

Källa: SCB

*Teknisk-naturvet. fak. har i tabellen sammanslagits med matematisk-

naturvetenskaplig fak.

 Flest forskarstuderande (37 %) fanns inom de tekniska och naturvetenskapliga

ämnesområdena följt av det medicinska området (23 %), det samhällsvetenskapliga

området (20 %) och det humanistiska området (15 %).

 Av de tidigare nämnda drygt 16 000 forskarstuderande läsåret 1994/95 hade 37 %

doktorandtjänst, 5 % utbildningsbidrag - flertalet med assistenttjänst, 14 %

annan universitetstjänst, 9 % stipendier/forskningstjänst och 19 % förvärvs-

arbete med forskningsanknytning. Studiefinansieringen var emellertid ojämnt för-

delad mellan fakulteterna. Vårterminen 1995 stod hälften av de forskarstuderande

inom humaniora och teologi och en tredjedel inom de samhällsvetenskapliga ämnena

utan någon form av finansiering av sina studier. Vid övriga fakulteter har

praktiskt taget samtliga forskarstuderande finansiering.

 Flera mindre och medelstora högskolor har med hjälp av särskilda medel

etablerat ett närmare samarbete med universiteten. Det har bl.a. inneburit att

vid flera mindre och medelstora högskolor tjänstgör professorer med tjänster som

är inrättade vid universitet. Vidare har regionala samverkansgrupper för

forskning skapats. Antalet forskarstuderande vid mindre och medelstora högskolor

har ökat. Från tidigare i genomsnitt 10-15 forskarstuderande per högskola, ofta

lärare vid högskolan, har allt fler högskolor inrättat doktorandtjänster och

utbildningsbidrag för egna studenter. Dessa forskarstuderande är knutna till en

fakultet vid universitet eller fackhögskola. Läsåret 1994/95 fanns det närmare

800 forskarstuderande vid de mindre och medelstora högskolorna.

 Under budgetåren 1993/94 och 1994/95 har antalet professurer ökat med 119. För

den största ökningen svarade de samhällsvetenskapliga fakulteterna med 48

tjänster. Större delen av dessa utgörs av tjänster vid mindre och medelstora

högskolor (men inrättade vid fakulteter). Under den senaste treårsperioden har

antalet anställda vid de statliga universiteten och högskolorna ökat med 10 %.

Vid de mindre och medelstora högskolorna ökade antalet anställda med inte mindre

än 33 %.

 Under läsåret 1994/95 utfördes sammanlagt nära 43 000 årsverken av personalen

vid universitet och högskolor. Antalet årsverken mellan åren 1993/94 och 1994/95

har procentuellt sett ökat mer än dubbelt så mycket vid de mindre och medelstora

högskolorna jämfört med universitet och fackhögskolor (10 % respektive 4 %).

Fortfarande svarar dock universiteten och fackhögskolorna för omkring 80 % av

antalet årsverken inom högskoleområdet. Budgetåret 1994/95 var cirka 30 % av

lärarna vid universitet och högskolor kvinnor. För de lärartjänster som kräver

doktorsexamen var andelen kvinnor lägre. Bland professorerna var 8 % kvinnor,

bland lektorerna 22 % och bland forskarassistenterna 27 %.

Personal vid universitet och högskolor. Totalt och andelen kvinnor.

 1987(mars) 1991(sept) 1995(okt)

Tjänstekategori Antal % Antal % Antal %

Professorer 1 740 5 2 030 6 2 180 8

Lektorer 3 770 17 4 460 19 5 330 22

Forskarassistenter 580 23 910 23 1 030 27

Forskarutb.tjänster 2 560 25 4 110 32 6 280 34

Särsk. forskn.tjänster 4 010 31 2 850 34 2 230 36

Adjunkter 4 870 43 5 150 42 6 280 45

Timlärare/föreläsare 6 450 45 5 380 46 6 760 47

Summa 23990 32 24890 33 30090 35

Övrig personal 19280 65 18050 64 18450 64

Totalt 1) 43270 47 42940 46 48540 46

1) Exklusive landstingskommunala vårdhögskolor

Källa: SCB

 I regeringens ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150) redogörs för rege-

ringens bedömningar och åtgärder med anledning av Riksrevisionsverkets (RRV)

iakttagelser vad gäller universitets och högskolors årsredovisningar för bud-

getåret 1994/95. Regeringen har uppdragit åt RRV att inkomma med en särskild

rapportering över den fortsatta granskningen av de frågor som tagits upp i

regeringsbeslut den 14 mars 1996 gällande åtgärder med anledning av invändningar

i revisionsberättelser och revisionsrapporter 1994/95 för universitet och

högskolor. En sådan rapport har nyligen lämnats till regeringen och rapporten är

föremål för beredning.

 I regleringsbrevet för budgetåret 1994/95 föreskrev regeringen att univer-

siteten och högskolorna utan regeringens tillstånd får balansera resultatet i

den anslagsfinansierade verksamheten i ny räkning under förutsättning av att det

ackumulerade resultatet i den verksamheten inte överstiger 10 % av den

anslagsfinansierade verksamhetens samlade årsomslutning.

Med anledning av årsredovisningarna för budgetåret 1994/95 begärde Utbildnings-

departementet den 12 december 1995 in kompletterande uppgifter från universitet

och högskolor (U95/4235/B).

 I regeringens vårproposition 1995/96:150 redogörs för att RRV har påtalat att

många myndigheter redovisar stora belopp som anslagssparande respektive utgående

reservation och att flertalet myndigheters likviditet är god. Många myndigheter

redovisar därför betydligt större belopp som ränteintäkter än som

räntekostnader. Regeringen avser att bättre ta till vara de statsfinansiella

aspekterna i räntekontomodellen. Regeringen har beslutat att återföra 261

miljoner kronor från vissa universitet och högskolor till statsverkets

checkräkning. Av de indragna medlen föreslås i tilläggsbudgeten avseende

budgetåret 1995/96 att 116 miljoner kronor används för nationellt viktiga

ändamål inom högskoleområdet, nämligen till ett forskningsinstitut i Göteborg

och till universitetsdatanätet SUNET. Medlen som anvisas för SUNET motiveras av

den roll SUNET skall ha enligt regeringens ställningstagande i IT-propositionen

(Åtgärder för att bredda och utveckla användningen av informationsteknik, prop.

1995/96:125). Genom att medel för SUNET har beräknats i tilläggsbudgeten för

budgetåret 1995/96 blir det möjligt att i budgeten för 1997 avsätta medel till

två andra nationellt viktiga ändamål, Gustavianum vid Uppsala universitet och

Skissernas museum vid Lunds universitet. Resterande 145 miljoner kronor av det

återförda beloppet tillfaller staten som en besparing för att minska under-

skottet i statsbudgeten budgetåret 1995/96.

5.1.2 Högskolan inför 2000-talet

Högskolepolitiken inför 2000-talet

Den svenska högskolan har som forum för den högre utbildningen och forskningen

en mycket betydelsfull roll och ett stort ansvar i arbetet att utveckla och

förnya vårt samhälle. Högskolan skall i sin verksamhet främja det demokratiska

samhällets grundläggande värderingar. Den skall erbjuda kvalificerad utbildning

för ett rikt och varierande arbetsliv och utföra forskning och utvecklingsarbete

av hög kvalitet för förnyelse av samhälls- och näringsliv samt främja en

ekologiskt hållbar utveckling.

 Högskolans yttersta syfte är således att tjäna det allmännas bästa och befinna

sig i det demokratiska samhällets mitt. Det är därför en självklar utgångspunkt

att ansvaret för högskolan skall vila på statsmakterna. De demokratiska organen

och den statliga finansieringen utgör en garant för det fria utbytet av tankar

och idéer inom utbildning och forskning. Av principiella och praktiska skäl har

de enskilda lärosätena givits en betydande självständighet.

 Högre utbildning av god och likvärdig kvalitet skall erbjudas vid universitet

och högskolor över hela landet. För att öka möjligheterna att förverkliga detta

kommer sambandet mellan forskning och utbildning att stärkas genom att alla

högskolor tilldelas permanenta forskningsresurser.

 Den högre utbildningen skall ge goda kunskaper och färdigheter för ett

föränderligt arbetsliv och ett vetenskapligt förhållningssätt samt bidra till en

allsidig personlig utveckling. Högskolan måste kunna erbjuda både utbildning för

olika yrkesområden och utbildning som inte styrs av specifika yrkeskrav.

 Den svenska högskolan erbjuder i dag avgiftsfri utbildning av en omfattning

som knappast har sin motsvarighet i något annat land. Det är för

kompetensutvecklingen i vårt land av avgörande betydelse att av samhället

anordnad och finansierad högskoleutbildning är avgiftsfri även i framtiden. Ett

avsteg från denna princip skulle innebära att den resursslösande sociala

snedrekryteringen till högre utbildning ytterligare förstärktes.

 Regeringens förslag till övergripande mål för forskningen presenteras i den

forskningspolitiska propositionen Forskning och samhälle (1996/97:5 avsnitt

3.4). Forskningen skall bidra till en hög allmän utbildningsnivå och främja den

kulturella utvecklingen, kritiskt tänkande och vetenskapligt förhållningssätt i

samhället och därmed främja och stärka demokratin. Forskningen måste vara basen

för en stor del av kunskapsutvecklingen i övrigt - både i utbildning och

utvecklingsarbete. Högskolan är därmed samhällets viktigaste resurs när det

gäller att skapa och förmedla kunskap. De enskilda forskarna i högskolan har en

avgörande frihet att själv bestämma över inriktningen av sin forskning.

Forskarnas frihet måste dock motsvaras av ett ansvarstagande för kvalitet och

relevans i forskningen och för en hög nivå på utbildningen. De bör även bidra

till att forskningsresultaten blir kända och kommer till nytta i samhället.

 Högskolans utbildning och forskning skall bidra till att höja bildningen och

kunskapsnivån i samhället. Högskolornas verksamhet är inte enbart av betydelse

för att lösa de tekniska, medicinska och miljörelaterade problem vi står inför,

utan även avgörande för möjligheterna att bekämpa arbetslösheten, öka syssel-

sättningen och förhindra social utslagning. De snabba förändringarna i samhället

ökar kraven på högskolan och skapar samtidigt nya möjligheter för arbetet inom

högskolan. Den moderna informationstekniken gör det möjligt att erbjuda utbild-

ning i nya former, till nya grupper och i nya situationer. Den förstärker

möjligheterna till samarbete inom högskolan samt mellan olika lärosäten och

andra centrum för kunskapsutveckling.

Högskolans tredje uppgift

Högskolan har traditionellt två huvuduppgifter - utbildning och forskning. Genom

grundutbildningen och forskarutbildningen tillförs fortlöpande samhälle och

näringsliv en mycket omfattande kunskap och kompetens. Sedd i relation till

arbetstagarnas behov av kompetensutveckling uppgår denna överföring av ny

kunskap dock endast till en relativt blygsam del. Begränsar man perspektivet

till att bara se till antalet nytillträdande på arbetsmarknaden varje år uppgår

dessa till högst 3 % av arbetskraften; ser man enbart till dem med

högskoleutbildning är andelen ännu lägre. Det finns således ett mycket stort

behov av att utnyttja och utveckla andra vägar för att föra ut kunskap från

högskolan till det omgivande samhället.

 Det finns samtidigt ett mycket stort behov från högskolans sida av att ta till

sig erfarenheter och kunskaper från näringsliv och samhälle. Det sker

naturligtvis i viss utsträckning genom de studerande som kommer till högskolan.

 De resurser av kunskap och kompetens inom utbildning och forskning som finns

samlade inom de svenska universiteten och högskolorna representerar mycket stora

värden. Ur samhällets och näringslivets synvinkel finns det således starka skäl

att ägna den svenska högskolan stor uppmärksamhet. Inom högskolan måste på

motsvarande sätt finnas en mycket stark vilja att låta dessa samlade resurser

komma det omgivande samhället och näringslivet till del på olika sätt.

 Högskolans tredje uppgift är att samverka med det omgivande samhället. Denna

uppgift omfattar högskolans samarbete med såväl näringslivet - arbetsgivare och

fackliga organisationer - som med övriga delar av samhället. Högskolan måste

spela en betydligt större roll både som förmedlare av kunskap och som mottagare

av erfarenheter och problem utifrån. Högskolornas forskare måste ha nära kontak-

ter med det omgivande samhället för att fånga upp problemställningar och ta

tillvara kunskaper och erfarenheter. Att informera utomstående om forskning och

utvecklingsarbete är en viktig del av högskolans arbete. Omvänt måste samhället

- företag, fackliga och andra organisationer och offentliga myndigheter - satsa

mer på att hålla sig informerat om och ta till sig vad som händer inom ut-

bildningen och forskningen. Det är särskilt angeläget att utbildningens in-

riktning och innehåll utvecklas med mycket god kännedom om de krav, önskemål och

kunskaper som finns inom samhälle och näringsliv. För det ändamålet är det

viktigt att utveckla goda former för högskolans kontakter med det omgivande

samhället så att dessa kan ske på ett väl strukturerat sätt. Regeringen anser

att högskolans tredje uppgift bör förtydligas och föreslår därför en ändring i

högskolelagen (avsnitt 5.9).

Högskolan skall vara tillgänglig för alla

Det långsiktiga målet är att göra högskoleutbildning tillgänglig för alla som

önskar studera och som uppfyller kraven på behörighet. Därmed främjas ekonomisk,

social och kulturell jämlikhet liksom samhällets ekonomiska utveckling.

Regeringen anser att högre utbildning även i nuvarande svåra statsfinansiella

situation skall prioriteras och föreslår därför en utbyggnad i hela landet.

Utbyggnaden av den högre utbildningen kommer i allt väsentligt att ske vid de

mindre och medelstora högskolorna (avsnitt 5.3.2). Det har visat sig att det är

stora skillnader mellan universiteten och de mindre och medelstora högskolorna

när det gäller den sociala fördelningen av högskolenybörjare. Universitet och

högskolor har det direkta ansvaret för rekryteringen till den högre ut-

bildningen. I den situation som nu råder, där många utbildningar har många fler

sökande än antalet tillgängliga platser, varierar insatserna i rekryterings-

arbetet i hög grad mellan lärosätena. De har dock ett gemensamt ansvar att vid-

makthålla en hög rekrytering till högre utbildning.

 Särskilt angeläget är att öka rekryteringen av studerande från grupper med

svag studietradition eller från regioner med låg utbildningsnivå bland befolk-

ningen. Här är det nödvändigt att öka erfarenhetsutbytet lärosäten emellan vad

gäller metoder i detta arbete. De erfarenheter som finns visar vikten av goda

kontakter mellan högskolan och gymnasieskolorna. Företag och fackliga organisa-

tioner på orten bör också engageras i rekryteringsarbetet.

 Högskolan har ett särskilt ansvar att ta till vara den kompetens studerande

som invandrat har samt att hjälpa och stödja studenter med annat modersmål än

svenska.

Kvalitet och förnyelse

Utbildningen skall vila på vetenskaplig grund och beprövad erfarenhet.

Forskningens metoder, resultat och allmänna förhållningssätt utgör en central

grund för utbildningen i högskolan. Grundutbildningen och forskarutbildningen

måste hålla hög kvalitet vid alla högskolor. Det är en förutsättning för den

fortsatta utbyggnaden. Högskolans utbildning och forskning bör vara ömsesidigt

berikande. Undervisningen och arbetet med att utveckla och förbättra den skall

för högskolans lärare vara lika viktig som forskningen. Högskolan har självklart

behov av goda lärare med forskarutbildning, men det finns många utbildningar där

yrkeserfarenhet är lika viktig. Det gäller inte minst inom det tekniska området.

De flesta lärare inom högskolan har eller bör ha doktorsexamen. Detta bör

emellertid inte ses som ett ovillkorligt krav. Mycket god undervisning kan för-

visso ges också av lärare utan doktorsexamen och med andra yrkeserfarenheter.

Krav på pedagogisk skicklighet bör emellertid alltid ställas. En diskussion bör

föras inom högskolan om hur dessa behov kan tillgodoses. Studenterna måste få

uppmuntran och inspiration i sitt lärande. De måste också få del av forskningens

kritiskt ifrågasättande attityd till etablerade sanningar. Det är

högskoleledningarnas ansvar att lärarna har tillräckliga kunskaper och

pedagogisk kompetens för sina arbetsuppgifter. Pedagogiskt utvecklingsarbete är

ett reguljärt inslag i de flesta högskolors verksamhet men det pedagogiska för-

nyelsearbetet måste intensifieras. För att nå framgång i detta arbete måste

studenternas uppfattningar tillmätas stor vikt. Det är angeläget att lärarnas

pedagogiska insatser bedöms. Detta måste ske på ett systematiskt sätt för att

utgöra en grund för fortsatt pedagogiskt utvecklingsarbete. Högskoleledningarna

har ett ansvar för att skapa goda förutsättningar för de studerande och deras

organisationer att delta i detta arbete. Regeringen kommer att begära en redo-

visning av högskolornas arbete på detta område (avsnitt 5.3.1).

Mindre och medelstora högskolor

En god spridning av högskoleutbildning över hela landet ger högskolan helt andra

möjligheter till kontakter med omvärlden än en koncentration till ett fåtal

orter. Utbyggnaden av högskolan i olika delar av landet har visat sig vara en

betydelsefull faktor för den regionala utvecklingen, inte minst vad gäller nä-

ringslivets utveckling. Redan idag, med de begränsade resurser de mindre och

medelstora högskolorna har, finns många goda exempel på framgångsrik samverkan

mellan avancerad forskning vid dessa högskolor och det omgivande samhället, nä-

ringsliv och offentlig sektor i respektive region. Därtill har de mindre och

medelstora högskolorna visat sig kunna rekrytera nya grupper till högre studier.

Mot denna bakgrund föreslår regeringen en kraftig förstärkning av forsknings-

resurserna till dessa högskolor (avsnitt 5.5.3).

Ökad jämställdhet och genusperspektiv

Ökad jämställdhet leder till ökad kvalitet både i undervisning och forskning -

vid sidan av alla andra goda samhällseffekter. I propositionen Jämställdhet

mellan kvinnor och män inom utbildningsområdet (prop. 1994/95:164, bet.

1994/95:UbU18, rskr. 1994/95:405) framhölls att universitet och högskolor måste

intensifiera arbetet med jämställdhetsfrågorna. Den skeva könsfördelning som

råder inom stora delar av det akademiska livet måste brytas. Regeringen avser

t.ex. att i en proposition nästa år presentera mål för andelen kvinnor bland

nyrekryterade professorer.

 Regeringen föreslår i denna proposition (avsnitt 5.6) en rad åtgärder för att

främja genusforskning. Förutom den inomvetenskapliga betydelsen av denna

forskning har den även betydelse för att öka inslaget av genusperspektiv mer

generellt. Ett genusperspektiv bör kunna finnas i all undervisning och forsk-

ning.

5.2 Omvärldsanalys

Samhälle i förändring

Den nya teknikens genombrott och den sammanflätade internationella ekonomin

orsakar stora förändringar. För så gott som alla delar av arbets-

marknaden och typer av arbetsuppgifter har utbildningskraven ökat och

yrkesstrukturen har förändrats så att allt fler yrken ställer krav på högre

utbildning. Undersökningar om arbetskraftens fördelning på olika yrkessektorer

över åren visar att den kunskapsproducerande sektorn blir allt mer dominerande

och att en ökad sysselsättning väntas återfinnas i denna sektor.

Arbetskraftens fördelning på yrkessektorer vid olika tidpunkter

Sektor 1970 1985 2010

Kunskapsproducerande 27 % 34 % 50 %

Tjänsteproducerande 31 % 37 % 40 %

Varuproducerande 42 % 29 % 10 %

Källa: SOU 1996:120

 Den pågående strukturomvandlingen i samhället och utvecklingen inom arbets-

livet ställer krav på nya former och kombinationer av kompetens och ökade krav

på högre utbildning. Lågutbildade kommer att ha sämre förutsättningar än de med

hög utbildningsnivå. I framtiden kommer ett stort behov att finnas av personer

med teknisk och naturvetenskaplig kompetens, t.ex. inom biomedicin och

informationsteknologi. Det kommer även att vara viktigt att kompetensen är

flerdisciplinär och innehålla kombinationer av exempelvis teknik, språk,

ekonomi, miljöfrågor och konstnärliga ämnen. Nya krav på kommunikativ kompetens

ställs både i arbetslivet och vardagslivet. Det rör kommunikation i vid

bemärkelse, från det talade språket till språket i informationsteknologisk

bemärkelse. Det blir allt viktigare att kunna hantera information och sortera ut

de betydelsefulla detaljerna till en meningsfull helhet, att kunna omvandla

information till kunskap och att kunna kritiskt analysera, tolka och värdera

stora mängder information.

 I en undersökning från år 1995 (Nils-Gustav[REDACTED_EFTERNAMN], Högskolan i Luleå) om

sambandet mellan utbildningsnivå och sysselsättning under krisåren på 1990-talet

framgår att under perioden 1987-1993 försvann drygt 800 000 arbetstillfällen för

lågutbildade i Sverige. Under samma period fick 175 000 högskoleutbildade

arbete.

Högskolans betydelse för den regionala utvecklingen

Det råder en betydande regional obalans i befolkningens utbildningsnivå i

landet. Som tidigare redovisats (figur 16.3.3) bor merparten av de lågutbildade

och de personer som endast har en kortare gymnasieutbildning utanför

universitets- och storstadsregionerna. I universitetslänen och storstadslänen

har i genomsnitt 30 % av befolkningen i åldern 25-64 år högskoleutbildning. I

övriga län är denna andel omkring 20 %. Ett av de viktigaste medlen för att

åstadkomma en nödvändig regional balans och tillväxt är en satsning på de mindre

och medelstora högskolorna. Den satsning på högre utbildning som skett under de

senaste åren har redan givit påtagliga resultat. Det visar sig på bl.a. antalet

högskolenybörjare per 1 000 invånare i åldrarna 18-64 år.

Rekryteringstäthet läsåren 1985/86-1994/95

Antal högskolenybörjare per 1000 inv. i åldern 18-64 år

Län 1985/86 1994/95

Stockholms 9,1 9,8

Uppsala 9,5 11,2

Södermanlands 7,5 11

Östergötlands 8,3 10,1

Jönköpings 8,1 12

Kronobergs 8,6 11,7

Kalmar 7,5 11,9

Gotlands 6 9,4

Blekinge 8,3 11,6

Kristianstads 8,6 10,8

Malmöhus 9,3 10,6

Hallands 7,7 11,6

Göteborg och Bohus 9 11

Älvsborgs 7,6 10,9

Skaraborgs 7,7 9,9

Värmlands 7,1 11,1

Örebro 7,7 10,6

Västmanlands 9 11,3

Dalarnas 6,5 10,4

Gävleborgs 7,8 10,4

Västernorrlands 7,7 13,6

Jämtlands 8,7 11,9

Västerbottens 9 15,6

Norrbottens 8 13

Hela riket 8,6 11,8

Källa: SCB SM 9601

 I mitten av 1980-talet hade storstads- och universitetsregionerna högst antal

högskolenybörjare. Som framgår av ovanstående tabell inträffade en stor

förändring under slutet av 1980- och början av 1990-talen som innebar att

Västerbottens, Västernorrlands och Norrbottens län uppvisade det högsta antalet

högskolenybörjare i landet.

 Genom att bygga ut högskolan över hela landet ges ett kraftfullt stöd för den

regionala utvecklingen. De nya högskolorna har haft en stor betydelse för

rekrytering av högutbildad arbetskraft till skilda regioner. Det har visat sig

att de nya högskolorna varit framgångsrika på ett antal områden, bl.a. i

kontakterna och samarbetet med näringslivet. Studier gjorda av de

samhällsekonomiska effekterna av etableringen av Umeå universitet (Holm, Einar först genom den grundskollärar- och

gymnasielärarutbildning som infördes i högskolan år 1988 och senare genom de

förändringar i högskolan som genomfördes år 1993.

 I februari 1995 gav regeringen dåvarande Kanslersämbetet, senare

Högskoleverket, i uppdrag att genomföra en uppföljning rörande vissa aspekter på

grundskollärarutbildningen med utgångspunkt från den utvärdering som dåvarande

Universitets- och högskoleämbetet (UHÄ) redovisat (UHÄ-rapport 1992:21).

Högskoleverket har lämnat sin rapport i januari 1996 (1996:1 R) med förslag till

åtgärder.

 Mot bakgrund av förändringarna såväl inom skolan som i högskolan tillsatte

Utbildningsdepartementet i april 1995 en arbetsgrupp för översyn av

lärarutbildningen (U 1995:B). Arbetsgruppens uppgift var att göra en inventering

av problem och frågeställningar inom lärarutbildningen mot bakgrund av de

förändringar som skett i samhället, skolan och högskolan och de därav förändrade

kraven på lärarna vad gäller kunskaper och kompetens för läraryrket.

Arbetsgruppen har redovisat sina förslag i rapporten Lärarutbildning i

förändring (Ds 1996:16). Denna har remissbehandlats.

 En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig hos Utbild-

ningsdepartementet (dnr U96/1026/UH).

Arbetsgruppens förslag

Arbetsgruppen har behandlat lärarutbildningen utifrån tre perspektiv; ett yrkes-

, ett forsknings- och ett regionalt perspektiv. Gruppen har koncentrerat sin

uppmärksamhet på lärarutbildningens strukturfrågor och understryker vikten av en

väl sammanhållen lärarutbildning. Arbetsgruppens diskussion och dess förslag

bygger på en analys av vad som genom samhällsutvecklingen har förändrats i

lärarnas arbete. Gruppen beskriver en ny lärarroll benämnd en reflekterande

praktiker .

 En av arbetsgruppens slutsatser är att man bör se lärarutbildningen i ett

vidgat perspektiv där ämnesinstitutioner, metodik- och pedagogikinstitutioner

och skola har ett gemensamt ansvar för utbildningen.

 En annan slutsats är att man inom lärarutbildningen måste förstärka både

teori- och forskningsanknytningen samt yrkespraktikens ställning. Det råder en

ojämn fördelning av forskningsresurser när det gäller skolan som kunskapsområde

jämfört med andra områden. Skolan har idag ett alltför begränsat inflytande över

lärarutbildningarnas uppläggning, forskningsfrågor samt annan

kunskapsutveckling.

 En tredje slutsats är att den decentralisering som skett såväl inom högskolan

som skolan kräver ett regionalt ansvarstagande och en bättre fungerande

samverkan mellan högskolan och skolan.

 Arbetsgruppens rapport ger dels en bakgrund för principdiskussioner bland de

ansvariga för lärarutbildningen på lokal och regional nivå, dels förslag till

centrala åtgärder. Arbetsgruppen har också behandlat Högskoleverkets utvärdering

av grundskollärarutbildningen.

Remissinstanserna

Flertalet remissinstanser instämmer i arbetsgruppens probleminventering och

diskussion om hur förändringarna i skola, förskola, arbetsliv och samhälle

ställer nya och annorlunda krav på lärarna.

 Rapporten anses av många vara ett konstruktivt och värdefullt underlag för att

utveckla lärarutbildningen. Medan vissa uttrycker uppskattning över att

arbetsgruppen förlitar sig på högskolans kraft och förmåga att självständigt

bearbeta de flesta problemen, uttrycker andra uppfattningen att många av

förslagen är till intet förpliktigande och att alltför mycket överlåts till

högskolorna för att åstadkomma nödvändiga förändringar. Flera beklagar att vissa

aspekter inte tagits upp till behandling t.ex. den sneda könsfördelningen inom

många av utbildningarna eller rekryteringen till utbildningar inom

naturvetenskapliga ämnen samt att arbetsgruppen ibland enbart påtalat brister

utan att samtidigt lämna förslag till lösningar.

 Ett antal högskolor och vissa remissinstanser hänvisar till utredningen om

kompetenskraven för gymnasielärare i yrkesämnen,[REDACTED_EFTERNAMN] Ribban! - Lärarkompetens

för yrkesutbildning (SOU 1994:101) och behovet av att påskynda genomförandet av

förslag som utredaren lägger fram.

--------------------------------------------------------------------

| Regeringens förslag: Resurser avsätts för lärarutbildningarnas |

| forskningsanknytning. |

| Resurser avsätts för kompetensutveckling av lärarutbildare. |

| |

| Regeringens bedömning: Bildandet av regionala utvecklingscent- |

| rum bör stimuleras. |

| Vid varje universitet och högskola med lärarutbildning bör hög-|

| skoleledningen ta ett samlat ansvar för denna. Lärarutbildningen|

| bör vara väl sammanhållen, av hög kvalitet och likvärdig med |

| lärarutbildningarna vid övriga lärosäten i landet. |

| Yrkeserfarenhet från andra områden än skolan bör tas tillvara |

| inom lärarutbildningen. |

| Utbildningen av lärare med inriktning mot undervisning i |

| naturvetenskapliga och tekniska ämnena bör öka. |

| För budgetåren 1998 och 1999 bör planeringsförutsättningen vara|

| att lärarutbildningarna erhåller ytterligare medel för |

| forskningsanknytning. |

--------------------------------------------------------------------

 Skälen för regeringens förslag och bedömning: Regeringen vill liksom

arbetsgruppen betona att kvaliteten i lärarutbildningen är av avgörande

betydelse för kvaliteten i skolans verksamhet och utveckling. Vidare vill

regeringen understryka vikten av att den enskilda högskolan tar ett samlat

ansvar för lärarutbildningen och utnyttjar hela bredden av sin kompetens för

denna uppgift samt anpassar sin beslutsstruktur därefter. Regeringen vill

särskilt påpeka att lärarutbildningen omfattar såväl den utbildning som är

förlagd till lärarutbildningsinstitutioner som den som är förlagd vid

ämnesinstitutioner och den som är skolförlagd. Det är också angeläget att den

enskilda högskolan finner former för goda kontakter med kommuner och arbetsliv.

 Regeringen avser att komplettera högskoleförordningen med en bestämmelse om

varje högskolelednings uppgift att säkerställa en väl sammanhållen

lärarutbildning.

Forskningsanknytning

Regeringen instämmer i arbetsgruppens bedömning att det finns ett stort behov av

att förstärka lärarutbildningarnas vetenskapliga bas och att kontakter måste

skapas mellan olika forskningsområden, skolan och lärarutbildningen.

 Denna bas är självfallet betydligt bredare än enbart den forskning som bedrivs

inom lärarutbildningen i snäv mening. Kontakter måste därför skapas mellan de

lärarstuderande och forskning av olika slag. Det gäller att öka intresset för

skolan och vad som sker där inom olika forskningsområden, t.ex. ung-

domskulturforskning, etik och invandrarforskning. Det gäller att inleda en

process som dels leder till att forskningsresurser byggs upp direkt vid

lärarutbildningsinstitutioner, dels stimulerar forskning för skolans och

lärarutbildningens behov vid ämnesinstitutioner som medverkar i lärarut-

bildningen. Detta senare kan vara t.ex. ämnesdidaktisk forskning eller

tvärvetenskaplig didaktisk forskning. Det finns ett stort behov av praktiknära

forskning där det gäller att fånga fenomen och frågor som är viktiga för

lärarpraktiken. Det är angeläget att lärare i skolan och förskolan, skolledare

och skolpolitiker ges möjlighet att stimulera till och delta i forskning som ett

led i skolans utvecklingsarbete. En ökad forskning är även av betydelse för att

höja andelen lärare och lärarutbildare med forskarutbildning samt för att höja

kvaliteten på de lärarstuderandes examensarbeten. Det är nödvändigt att

universitet och högskolor utvecklar möjligheter som underlättar för studenter

med lärarexamen att börja forska.

 Regeringen föreslår därför en satsning på forskning inom lärarutbildningens

område med 8 miljoner kronor budgetåret 1997. Forskningen skall ha relevans för

skolområdet och lärarutbildningen. Den skall vidare omfatta forskarutbildning

för yngre lärarutbildade medarbetare på respektive högskola. Forskningsprojekten

kan bygga på samarbete mellan institutioner som medverkar i lärarutbildningen.

Projekten förutsätts till viss del finansieras av respektive högskola. Det organ

regeringen bestämmer skall besluta om fördelningen av dessa forskningsmedel. Se

även avsnitt 5.5.1.

 Medel anvisas under anslaget B 45. Särskilda utgifter vid universitet och

högskolor m.m.

 För de två följande åren bör planeringsförutsättningen vara en fortsatt sats-

ning om ytterligare 8 miljoner kronor budgetåret 1998 respektive 9 miljoner

kronor budgetåret 1999.

Kompetensutveckling av lärarutbildare

Med särskilda medel för kompetensutveckling av lärarutbildare förstärks

högskolans möjligheter att utveckla kompetensen för lärarutbildning och att

bygga upp forskningsmedverkan på angelägna forskningsområden.

 Regeringen instämmer också i arbetsgruppens förslag om särskilda medel för

kompetensutveckling av lärarutbildare och föreslår att 15 miljoner kronor

avsätts för budgetåret 1997. Medlen skall kunna utnyttjas för t.ex.

magisterprogram för lärarutbildare, kurser inom forskarutbildning och för

lärarutbildare utan egen omfattande erfarenhet av aktuella skolfrågor. Det organ

regeringen bestämmer skall besluta om fördelningen av dessa medel för kompetens-

höjning.

 Medel anvisas under anslaget B 45. Särskilda utgifter vid universitet och

högskolor m.m.

 Som planeringsförutsättning bör gälla en fortsatt satsning budgetåret 1998 om

10 miljoner kronor respektive budgetåret 1999 om 5 miljoner kronor.

Regionala utvecklingscentrum

Decentraliseringen på utbildningsområdet ställer krav på en fördjupad lokal

diskussion om skolans och lärarutbildningens innehåll och planering. Ett regio-

nalt utvecklingscentrum skulle kunna bli ett självklart forum för högskola,

skola och förskola i gemensamma frågor om grundutbildning, kompetensutveckling,

fortbildning, vidareutbildning, forskning osv.

 Regeringen instämmer i arbetsgruppens analys av behovet av regionala forum där

utbildningsväsendets intressenter möts och kan utveckla ett samarbete i den

omgivande regionen. Syftet med verksamheten vid dessa centrum är att stärka de

praktiska och teoretiska delarna i lärarutbildningen, skapa forum för

erfarenhetsutbyte och stärka möjligheterna till vidareutbildning och

fortbildning. Förutsättningarna för framgång är dock ett gemensamt intresse och

ansvarstagande från kommuner, skola, förskola och högskola.

 Formerna för regionala centrum måste kunna variera och anpassas efter de

skilda förutsättningar som finns inom olika regioner. Redan idag finns goda

erfarenheter av regionalt samarbete mellan högskola och skola att bygga vidare

på. Regeringen förutsätter att högskolorna utvecklar samarbetsmodeller

tillsammans med förskolor, skolor och kommuner.

 Regeringen avser att stödja utvecklingen av regionala utvecklingscentrum genom

att t.ex. utnyttja dessa för skilda uppdrag.

Övriga ställningstaganden med anledning av arbetsgruppens förslag

Kompetensutveckling av lärare

På samma sätt som högskolan har ett ansvar för att erbjuda lämplig fortbildning

och vidareutbildning för vuxna i andra delar av arbetslivet bör högskolan i sitt

utbud även ha utbildning som är anpassad för yrkesverksamma lärare i förskola

och skola.

 Regeringen ser med tillfredsställelse på de utvecklingsförsök som görs med

användande av ny teknik, distansutbildning, kurser med anpassad studietakt m.m.

för att tillgodose lärares efterfrågan på fortbildning och vidareutbildning och

förutsätter att högskolorna avsätter resurser för att erbjuda ett stort och

varierat utbud av sådana utbildningar. Med en utveckling av regionala

utvecklingscentrum skulle sådana kunna få en betydelsefull roll i utformningen

av kompetensutvecklingen.

Examensbeskrivningarna för gymnasielärare

I arbetsgruppens rapport har betonats behovet av en översyn av examens-

beskrivningarna, i synnerhet såvitt avser kraven på gymnasielärarexamen.

Regeringen har beslutat om en ändring av examensbeskrivningen för

gymnasielärarexamen i högskoleförordningen (1993:100). Härigenom har regeringen

behandlat de förslag till förändringar i lärarutbildningen för lärare i gym-

nasieskolans yrkesämnen som lämnades i betänkandet[REDACTED_EFTERNAMN] Ribban! - Lärarkompetens

för yrkesutbildning (SOU 1994:101).

 Ändringen innebär en höjning av kraven på teoretisk utbildning för lärare i

yrkesämnen genom krav på högskoleutbildning i de fall relevant sådan erbjuds.

 Här har behandlats de förslag i betänkandet som är inriktade mot lärarut-

bildningen; dvs. ett höjt kompetenskrav om 80 poäng för antagning till gym-

nasielärarutbildning i yrkesämnen och alternativa möjligheter till heltids-

studier i en decentraliserad form.

 Av de remissinstanser som yttrat sig om höjningen av de teoretiska kraven för

antagning till lärarutbildning instämmer nästan samtliga i att kompetenskraven

behöver höjas, såväl teoretiskt som vad avser praktisk yrkeskunskap. Flera

remissinstanser påpekar dock att kraven på teoretiska kunskaper varierar mellan

olika yrkesområden. Huruvida nivån skall ligga på 80 poäng råder det mycket

delade meningar om.

 Förslaget till alternativ studietakt och decentraliserade studieformer bemöts

positivt av de flesta remissinstanser som yttrat sig över det. Några

remissinstanser pekar på problem med en alltför utdragen studietid för såväl

studenterna som eleverna i de skolor där praktiken sker. Flera remissinstanser

pekar på andra varianter av förläggningen av studierna och praktiken.

 Förordningsändringen innebär en höjning av kraven på teoretisk utbildning för

lärare i yrkesämnen genom krav på högskoleutbildning om minst 60 poäng i de fall

relevant sådan erbjuds. Ändringen är ett uttryck för regeringens önskan att

balansera kraven på teoretisk kunskap och yrkeskunskap i gymnasielärarexamen.

För att underlätta integrationen mellan olika lärarkategorier i gymnasieskolan

lämnas i förordningen utrymme för en examen som ger möjlighet att kombinera

undervisning i kärnämne och karaktärsämne; i föregående examensbeskrivning

benämnda allmänt ämne och yrkesämne.

 Högskolornas ökade möjligheter till distansutbildning underlättar uppläggning-

en av studierna i former som tillmötesgår utredarens förslag.

 Regeringen avser att noga följa konsekvenserna av ändringen av examensbeskriv-

ningen.

Praktikanknytning

Regeringen delar arbetsgruppens uppfattning om behovet av ett bättre samspel

mellan praktik och teori i utbildningen med anledning av de förändrade kraven på

lärarna. Ett sådant samspel kräver att lärares yrkespraktik får en starkare

ställning i lärarutbildningarna.

 Det är nödvändigt att högskolan tar ett samlat ansvar för alla delar i utbild-

ningen och preciserar vilka kunskapsmål som skall uppnås med praktiken. Rege-

ringen vill här påminna om vad som framförts i propositionen Tillträde till

högre utbildning m.m. (prop. 1995/96:184, bet. 1995/96:UbU11, rskr. 1995/96:264)

om lärosätenas ansvar vad gäller avskiljande av studenter inom utbildningarna

för undervisningsyrken.

 Skola och förskola bör ges ett stort inflytande över lärarutbildningen i alla

dess delar. Praktiken har en nyckelroll i en fördjupad samverkan mellan hög-

skolan, förskolan och skolan. Med kommunernas driftsansvar för skola och för-

skola kommer tyngdpunkten i en sådan samverkan att ligga på lokal nivå. Detta är

en del av motiven för regeringens förslag om regionala utvecklingscentrum.

Lärarnas användning av informationsteknik

Lärarnas användning av informationsteknik, IT, som hjälpmedel i det pedagogiska

arbetet är av central betydelse för att ge eleverna IT-kompetens och för att

skolan skall kunna använda IT för att bättre uppfylla sina mål. Högskolornas

insatser inom lärarutbildningarna vad gäller att utnyttja den nya tekniken

varierar. Arbetsgruppen föreslår att universitet och högskolor utarbetar

handlingsprogram för användningen av informationsteknik i lärarutbildningen.

 Regeringen anser att alla lärare skall ha kunskap och erfarenhet inom IT-

området. Regeringen har anmält detta i propositionen Åtgärder för att bredda och

utveckla användningen av informationsteknik (prop. 1995/96:125, bet.

1995/96:TU19, rskr. 1995/96:282). För att skärpa kraven på de blivande lärarna

har regeringen beslutat om ett tillägg till examensbeskrivningarna för berörda

lärarexamina, om krav på förmåga att använda datorer och andra information-

stekniska hjälpmedel samt kunskap om hur dessa kan användas i undervisningen,

att gälla för lärarexamina från och med 1998.

 Vidare har regeringen i den nyss nämnda propositionen anmält att 15 miljoner

kronor bör avsättas för lärarutbildare. Medlen är avsedda för att säkerställa

kompetens inom informationsteknikområdet hos de examinerade lärarna. I samma

proposition anmäldes även särskilda forskningsresurser om 5 miljoner kronor för

pedagogikämnet med inriktning på användning av IT i undervisningen. Regeringen

avser att ge Högskoleverket i uppdrag att fördela dessa medel mellan lärosätena.

Skolans samhällsansvar - demokrati, jämställdhet m.m.

Skolans värdegrund och fostrande uppgift måste ägnas stor uppmärksamhet inom

lärarutbildningen. Att kunnigt och engagerat behandla frågor som rör demokrati,

etik, mobbning, främlingsfientlighet och rasism, elev- och föräldrainflytande,

kulturskillnader m.m. är en viktig uppgift för varje lärare i den svenska

skolan. Utbildningsdepartementet avser därför att tillsätta en arbetsgrupp med

uppgift att förbättra samverkan vad gäller arbete med skolans värdegrund.

 För att öka jämställdheten i skolan och samhället har lärarna en viktig

uppgift såväl som förebilder som i sin undervisning. Obalans i antalet kvinnliga

och manliga lärare råder främst i de lägre stadierna i skolan och i vissa

program i gymnasieskolan. För att öka kvaliteten i skolans arbete och för att

barn och ungdomar skall få goda förebilder bland både kvinnor och män är det

viktigt att öka jämställdheten på alla nivåer i skolan. Här spelar rekryteringen

till lärarutbildningen en nyckelroll. Det är därför nödvändigt att högskolan i

sin rekrytering till lärarutbildningarna verkar för att öka andelen studenter av

underrepresenterat kön. Självfallet måste studenterna också få kunskap om hur

jämställdhet bäst kan främjas i skolans arbete.

Mångkulturell skola

Många barn i dagens skola har invandrarbakgrund. Trots detta finns det ytterst

få personer med denna bakgrund i högskolans lärarutbildningar, bland

lärarstuderande och skolans aktiva lärare. Detta hotar att leda till att barn

och ungdomar med invandrarbakgrund inte uppfattar den svenska skolan som sin,

vilket ökar risken för att de inte heller uppfattar det svenska samhället som

sitt. Regeringen anser det ytterst värdefullt att den mångkulturella skolan

utvecklas i olika avseenden och instämmer i arbetsgruppens förslag att

universitet och högskolor bör verka för att en större andel studenter med

invandrarbakgrund rekryteras till lärarutbildningen.

 Som ett led i denna utveckling har regeringen tilldelat Lärarhögskolan i

Stockholm särskilda medel för att utveckla metoder för att förbereda och utbilda

blivande lärarstudenter med invandrarbakgrund i svenska språket och om svenska

samhällsförhållanden.

 Regeringen föreslår vidare i avsnitt 5.5 Forskning och forskarutbildning att

särskilda medel för forskning och utveckling av undervisning i svenska som andra

språk tilldelas Göteborgs universitet år 1997. Beträffande fortsatt forskning

inom invandrarområdet hänvisas till ovannämnda avsnitt.

Breddad rekryteringsbas

Regeringen anser det angeläget att finna nya vägar in i lärarutbildningen. Det

kan vara nödvändigt när det gäller att rekrytera något äldre studerande med

arbetslivserfarenhet, eller personer med yrkeserfarenhet från andra områden, i

synnerhet från det tekniskt-naturvetenskapliga området. Härigenom kommer skilda

livserfarenheter lärarutbildningen och läraryrket och därmed eleverna tillgodo.

Det kan t.ex. vara militär personal med önskemål om en civil karriär eller

fritidspedagoger med önskemål om vidareutbildning inom det naturvetenskapliga

området. För att vidga rekryteringsbasen bör högskolorna erbjuda ökade

möjligheter till studier på deltid och på distans samt ge möjlighet för

studerande med ovannämnda bakgrund att tillgodoräkna sig tidigare

yrkeserfarenhet av relevans för lärarutbildningen.

8 Gemensamma ändamål

8.1 Allmänt

--------------------------------------------------------------------

| Under detta verksamhetsområde finns två anslag till gemensamma |

| ändamål för utbildning och forskning. Det är medel dels för Sveri-|

| ges medlemskap i Unesco, dels för utvecklingsarbete m.m. inom |

| Utbildningsdepartementets verksamhetsområde. |

--------------------------------------------------------------------

Svenska Unescorådet har under budgetåret 1994/95 tillsammans med andra

organisationer och myndigheter arbetat med en rad olika projekt i linje med

Unesco:s program och informerat om Unesco:s verksamhet.

 Medlen under anslaget Utvecklingsarbete inom Utbildningsdepartementets område

m.m. har under budgetåret 1994/95 använts i första hand till utveckling av det

ADB-baserade studieregistret LADOK och för statistik inom utbildningsområdet.

 En ökning av resurserna för Unesco-verksamheten föreslås med hänsyn till

Sveriges åtaganden. De förändringar som föreslås under anslaget E2.

Utvecklingsarbete inom Utbildningsdepartementets område m.m. är i huvudsak av

teknisk natur.

Verksamhetsområdets anslagsutveckling

(miljoner kronor)

- Utgift 1994/95 49,3

- Anvisat 1995/96 77,2

- Utgiftsprognos 1995/96 72,2

- därav för 1996 68,1

- Förslag 1997 54,8

- Beräknat 1998 59,1

- Beräknat 1999 60,4

E 1. Kostnader för Sveriges medlemskap i Unesco m.m.

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 34 914

1995/96 Anslag 35 596 Utgiftsprognos 35 596

 därav 1996 34 596

1997 Förslag 35 828

1998 Beräknat 36 473

1999 Beräknat 37 369

Beloppen anges i tusental kronor

I rådets instruktion (SFS 1996:646) sägs att Svenska Unescorådet har till

uppgift att för Sveriges del vara sådant nationellt samarbetsorgan som enligt

stadgan för Unesco förutsätts finnas för att samordna de viktigaste nationella

organen inom Unescos område med organisationens verksamhet. Rådet skall främja

Unescos verksamhet i Sverige och stödja svenska insatser inom ramen för

organisationens program.

 Medlemsländernas bidrag till Unescos reguljära budget fastställs av

generalkonferensen, som hålls vartannat år. Den svenska andelen av Unescos

budget utgör ca 1,7 %. Beloppet betalas dels i franska franc dels i amerikanska

dollar. Det innebär att anslaget till stor del är valutaberoende. Årsavgiften

för 1996 och 1997 fastställdes av generalkonferensen 1995. För 1996 uppgår

avgiften till 33 488 000 kr.

 Avgiften till konventionen om världens natur och kulturarv och bidraget till

det internationella centret för konservering i Rom (ICCROM) uppgår vardera till

1 % av Sveriges årsbidrag till Unesco. Unescorådet har under tidigare budgetår

erlagt ett bidrag till Unescos Internationella kulturfond. För kommande budgetår

beräknas bidraget till 100 000 kr.

 Förutom årsavgifterna till Unesco och konventionerna m. m. ingår även medel

för de administrativa kostnaderna för Svenska Unescorådet. För innevarande

budgetår är dessa kostnader beräknade till 2 355 000 kr.

 Sverige har sedan generalkonferensen 1995 en ledamot i Unescos styrelse.

Styrelseuppdraget innebär ökade uppgifter för Svenska Unescorådet och extra

kostnader för styrelseuppdraget. Det gäller bl. a. ersättning för förlorad lön

och ökade resekostnader.

 En jämförelse mellan budget och utfall år 1994/95 visar att kostnaderna

översteg budgeten med drygt 10 miljoner kronor. Den ökade kostnaden sammanhänger

med dels att medlemsavgiften till Unesco höjdes, dels fördyringar på grund av

valutaförändringarna under budgetåret.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

--------------------------------------------------------------------

| Övergripande mål |

| |

| Förutom att anordna konferenser, seminarier m.m. inom olika |

| delar av Unesco:s program skall Svenska Unescorådet under de |

| närmaste åren arbeta med frågor som är relaterade till Sveriges |

| representation i Unescos styrelse. Genom representationen ges |

| Sverige goda möjligheter att utöva inflytande på Unescos |

| verksamhet. Behovet av nordiskt samarbete inom Unesco-området |

| inför styrelsens möten skall tillgodoses. |

| |

| Resurser 1997 |

| |

| Ramanslag 35 828 tkr |

--------------------------------------------------------------------

Svenska Unescorådet har i sin anslagsframställning anmält behov av ytterligare

medel för 1997 med hänvisning till ökade kostnader för resor, uppehälle, arvoden

etc. bl a i samband med Unescos generalkonferens under 1997, ersättning m.m. för

svenska ledamoten i Unescos styrelse samt för förberedelsearbete inför en

kulturministerkonferens i Sverige 1998.

 Mot denna bakgrund har vissa medel omfördelats inom utgiftsområde 16 för att

finansiera de ökade kostnaderna under anslaget. För nästa budgetår beräknas

anslaget till totalt 35 858 000 kr.

E 2. Utvecklingsarbete inom Utbildningsdepartementets område m.m.

--------------------------------------------------------------------

1994/95 Utgift 14 423

1995/96 Anslag 41 616 Utgiftsprognos 36 616

 därav 1996 33 516

1997 Förslag 18 947

1998 Beräknat 22 615

1999 Beräknat 23 040

 Beloppen anges i tusental kronor

De utgifter som belastar anslaget avser utveckling av system som skall leda till

effektiviseringar och kostnadsminskningar i myndigheternas verksamheter eller av

system som ger ökad tillgång till information nationellt och internationellt

samt viss övergripande statistik. Anslaget kan även tas i anspråk för vissa

andra myndighetsövergripande verksamheter av tillfällig art.

 I nu gällande ansvarsfördelning för officiell statistik inom utbildnings-

ningsdepartements område finansieras den officiella skolstatistiken via anslag

till Skolverket och högskolestatistiken via anslag till Högskoleverket. Den

statistik som gäller utbildningsväsendet som helhet finansieras via anslag till

SCB. Detta gäller utbildningsregistret, elevuppföljningar,

personalutbildningsstatistik, analyser av utbildning/arbetsmarknad m.m. Från

förevarande anslag finansieras särskilt översiktspublikationerna

Utbildningsstatistisk årsbok (utkommen senast 1995) och Fickskolan (utkommen

senast 1996). För detta ändamål har 520 000 kr anvisats under innevarande

budgetår. Samtidigt har 1 800 000 kr anvisats för en undersökning av invandrares

utbildning. Undersökningen har genomförts och slutrapporterats och resultatet

har används för att uppdatera utbildningsregistret.

 SCB har i sin anslagsframställning anmält ett ökat medelsbehov på 600 000 kr

för gemensamma utbildningsändamål såsom ökad tillgänglighet, frekventare

publicering av Utbildningsstatistisk årsbok, internationellt uppgiftslämnande

m.m.

Regeringens överväganden

Sammanfattning

--------------------------------------------------------------------

| Resurser 1997 |

| |

| Ramanslag 18 947 tkr |

| |

| Övrigt |

| |

| Anslaget skall användas för utveckling av system som skall leda|

| till effektiviseringar och kostnadsminskningar i |

| myndigheternas verksamheter eller av system som ger ökad |

| tillgång till information nationellt och internationellt samt |

| viss övergripande statistik. Även vissa andra |

| myndighetsövergripande verksamheter eller projekt av tillfällig |

| art skall kunna finansieras från anslaget. |

--------------------------------------------------------------------

De medel som under innevarande budgetår beräknats för försöksverksamheten med

medieburen utbildning inom skolväsendet (16 385 000 kr; räknat på 18 mån) har

överförts till anslagen A 2. Skolutveckling och A 13. Bidrag till viss

verksamhet inom vuxenutbildning. Vidare har anslaget minskats med 3 400 000 kr

engångsvis för 1997 som ett led i finansieringen av andra åtgärder.

 De framtida födelsetalen är en viktig faktor som bl.a. påverkar utbild-

ningsplaneringen. De hittills under 1996 konstaterade födelsetalen är lägre än

vad som någon gång konstaterats i Sverige. Om nivån blir bestående är det fråga

om en viktig samhällsförändring. I denna osäkra situation har Utbildnings- och

Socialdepartementen tagit initiativ till ett särskilt analysarbete inom SCB och

en ny befolkningsprognos förbereds.

 För statistikändamål behöver 2 miljoner kronor användas under detta anslag.

 Vidare räknar regeringen med att fortsättningen av OECD-CERIS:s

indikatorprojekt, det s.k. INES-projektet skall finansieras från anslaget.

Projektet producerar och publicerar årligen statistiska rapporter för ut-

bildningsområdet. Medlen för detta ändamål har för innevarande budgetår

beräknats under åttonde huvudtitelns anslag A 4. Stöd för utveckling av

skolväsendet (anslagsposten 5).

 För innevarande budgetår har Socialdepartementet avsatt 5 miljoner kronor för

framtagning av statistikuppgifter inom barnomsorgsområdet. Medlen är anvisade

under första huvudtitelns anslag B 1. Regeringskansliet, anslagsposten 4.

Socialdepartementet, delposten Utredningar, utveckling, samverkan m.m. Med

hänvisning till att ansvaret för barnomsorgsfrågor överförts från

Socialdepartementet till Utbildningsdepartementet föreslås nu att 5 miljoner

kronor beräknas under förevarande anslag för att användas för motsvarande

ändamål. Regeringen avser att senare under planeringsperioden återkomma till

frågan under vilket anslag medlen skall beräknas.

Rättsdatablad

--------------------------------------------------------------------

Författningsrubrik Bestämmelser som inför, Celexnummer för bak-

 ändrar, upphäver eller omliggande EG-regler

 upprepar ett

 normgivningsbemyndi-

 gande

--------------------------------------------------------------------

Lag om ändring i 15 kap. 6 §

skollagen (1985:1100)