Regeringens proposition

1995/96:230

Vissa bestämmelser om

dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Brasilien, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 9 maj 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att riksdagen godkänner en överenskommelse om förlängd

tillämpning av vissa bestämmelser i dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och

Brasilien och antar en lag om tillämpning av detta avtal. Överenskommelsen

innebär att bestämmelserna som rör nedsättning av källskatter och avräkning av

högre belopp än det som faktiskt erlagts i brasiliansk skatt skall tillämpas

till och med utgången av år 1997.

 Vidare föreslås vissa ändringar närmast av redaktionell karaktär i lagen

(1986:468) om avräkning av utländsk skatt.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om tillämpning av dubbelbeskattningsavtalet

 mellan Sverige och Brasilien 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning

 av utländsk skatt 5

3 Ärendet och dess beredning 7

4 Dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Brasilien7

4.1 Lagförslaget 7

4.2 Tidsbegränsade bestämmelser om utdelning, ränta och

 royalty 8

5 Ändring i avräkningslagen 8

Utdrag ur protokollet vid regeringssammanträdet den 9 maj 199611

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om tillämpning av dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och

 Brasilien,

 2. lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av utländsk skatt.

 3

2 Lagtext

2.1 Förslag till lag om tillämpning av

 dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Brasilien

 Härigenom föreskrivs följande.

 Vid tillämpningen av bilaga 1 i förordningen (1975:1427) om tillämpning av

avtal mellan Sverige och Brasilien för undvikande av dubbelbeskattning

beträffande inkomstskatter, m.m. skall bestämmelserna i punkt 1 i protokollet

till avtalet tillämpas under åren 1996 och 1997.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om

 avräkning av utländsk skatt

 Härigenom föreskrivs att 3, 5 och 14 §§ lagen (1986:468) om avräkning av

utländsk skatt skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 §1

-------------------------------------------------------

 Med utländsk skatt i 1 och Med utländsk skatt i

2 §§ avses allmän slutlig denna lag avses allmän

skatt på inkomst samt skatt slutlig skatt på inkomst

jämförlig med den statliga samt skatt jämförlig med den

fastighetsskatten och skatt statliga fastighetsskatten

som beräknats på schablon- och skatt som beräknats på

intäkt eller liknande på schablonintäkt eller lik-

privatbostad i utlandet, nande på privatbostad i

som erlagts till utländsk utlandet, som erlagts till

stat, delstat eller lokal utländsk stat, delstat

myndighet samt, i fråga om eller lokal myndighet

skattskyldig som bedrivit samt, i fråga om skatt-

sjöfart eller luftfart i skyldig som bedrivit

internationell trafik, även sjöfart eller luftfart i

annan skatt som erlagts i internationell trafik, även

utländsk stat, i den mån annan skatt som erlagts i

skatten beräknats på grundvalutländsk stat, i den mån

av fraktintäkter eller skatten beräknats på

biljettintäkter, som upp- grundval av fraktintäkter

burits i nämnda stat, eller eller biljettintäkter, som

efter därmed jämförlig grund.uppburits i nämnda stat,

 eller efter därmed jämförlig

 grund. Med utländsk skatt

 avses även de i 5 § b och c

 angivna beloppen.

5 §2Avräkning får ske med ett belopp som motsvarar summan av

 a) den utländska skatt som får avräknas enligt 1 § första och andra styckena,

-------------------------------------------------------

 b) sådan utländsk skatt b) utländsk skatt och

vartill rätt till avräkning annat belopp vartill rätt

föreligger enligt dubbelbe- till avräkning föreligger

skattningsavtal samt enligt dubbelbeskatt-

 ningsavtal samt

 c) det belopp som får avräknas enligt 1 § tredje stycket.

14 §3

-------------------------------------------------------

 Skattskyldig enligt 2 §

1-4 och 6 lagen (1990:661)

om avkastningsskatt på

pensionsmedel har genom

avräkning av utländsk skatt

rätt att erhålla nedsättning

av sådan avkastningsskatt.

Avräkning skall därvid ske för

utländsk skatt som erlagts

under kalenderåret närmast

före beskattningsåret och som

belöper på avkastning - på den

skattskyldiges utländska

tillgångar - som vid beräk-

ning av avkastningsskatt på

pensionsmedel ingår i

kapitalunderlaget för

ifrågavarande beskattningsår.

Med utländsk skatt i denna

paragraf avses sådan allmän

slutlig skatt på inkomst

samt skatt jämförlig med den

statliga fastighetsskatten

och skatt som beräknats på

schablonintäkt eller

liknande på fastighet i

utlandet, som erlagts till

utländsk stat, delstat eller

lokal myndighet.

-------------------------------------------------------

 Skattskyldig enligt 2 §

1-4 och 6 lagen (1990:661)

om avkastningsskatt på

pensionsmedel har genom

avräkning av utländsk skatt

rätt att erhålla nedsättning

av sådan avkastningsskatt.

Avräkning skall därvid ske för

utländsk skatt som erlagts

under kalenderåret närmast

före beskattningsåret och som

belöper på avkastning - på den

skattskyldiges utländska

tillgångar - som vid beräk-

ning av avkastningsskatt på

pensionsmedel ingår i

kapitalunderlaget för

ifrågavarande beskattningsår.

 Skattskyldig enligt 2 § 5 lagen om avkastningsskatt på pensionsmedel har, till

den del den statliga inkomstskatten, den statliga fastighetsskatten,

expansionsmedelsskatten och den kommunala inkomstskatten sammanlagt understiger

vad som enligt 1-13 §§ får avräknas, genom avräkning av utländsk skatt rätt att

till denna del erhålla nedsättning av sådan avkastningsskatt.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas från och med 1998

års taxering.

 5

3 Ärendet och dess beredning

Avtalet mellan Sverige och Brasilien för undvikande av dubbelbeskattning

beträffande inkomstskatter undertecknades den 25 april 1975. Avtalet godkändes

av riksdagen och började tillämpas på inkomst som förvärvades fr.o.m. den 1

januari 1976 (prop. 1975/76:9, SkU 10, rskr. 19, SFS 1975:1427). Vissa centrala

bestämmelser i avtalet gällde endast under de första tio åren under vilka

avtalet tillämpades. Bestämmelserna i fråga föreskriver dels en begränsning i

vissa fall av källstatens rätt att ta ut skatt på utdelning, ränta och royalty

som betalas till mottagare i den andra staten samt på inkomst hänförlig till

filial eller annat fast driftställe som svenskt bolag innehar i Brasilien, dels

att avräkning i vissa fall skall ske med högre belopp än det som faktiskt

erlagts i brasiliansk skatt. Överenskommelse om förlängning av tillämpligheten

av dessa bestämmelser med ytterligare tio år träffades därefter (SFS 1986:23).

Denna förlängning löpte ut den 31 december 1995.

 Förhandlingar om ytterligare förlängning av bestämmelserna har skett i

Brasília i augusti 1995. Genom noteväxling den 19 mars 1996 och den 26 mars 1996

har enighet nåtts om fortsatt tillämpning av bestämmelserna under ytterligare

två år. Förhandlingar om ett helt nytt avtal planeras att inledas inom kort.

 Förslag till lag om tillämpning av dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige

och Brasilien och förslag till lag om ändring i lagen (1986:468) om avräkning av

utländsk skatt, avräkningslagen, har upprättats inom Finansdepartementet.

 Ändringen i avräkningslagen är närmast av redaktionell natur. Synpunkter på

lagförslaget har under hand inhämtats från Riksskatteverket.

Lagrådet

På grund av förslagens enkla beskaffenhet anser regeringen att Lagrådets hörande

skulle sakna betydelse. Lagförslagen har därför inte remitterats till Lagrådet.

4 Dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och

 Brasilien

4.1 Lagförslaget

I förslaget till lag om tillämpning av dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige

och Brasilien föreskrivs att bestämmelserna i punkt 1 i protokollet till

dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Brasilien skall tillämpas till och

med utgången av år 1997. Detta innebär att de tidsbegränsade bestämmelserna

kommer att tillämpas under ytterligare två år efter att de löpte ut den 31

december 1995.

4.2 Tidsbegränsade bestämmelser om utdelning, ränta och

 royalty

Enligt punkt 1 i protokollet till dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och

Brasilien är de aktuella bestämmelserna i avtalet efter den inledande tioårs-

perioden gällande endast efter överenskommelse i särskild ordning mellan de

behöriga myndigheterna i de två staterna. Detta gäller för begränsningarna av

uttagande av källskatt till 15 % för utdelning (art. 10 punkt 2 a), inkomst

hänförlig till filial eller annat fast driftställe som svenskt bolag innehar i

Brasilien (art. 10 punkt 5), ränta (art. 11 punkt 2 b) och royalty (art. 12

punkt 2 b).

 Denna tidsbegränsning gäller även för avräkning i Sverige av högre skatte-

belopp än som faktiskt erlagts i Brasilien, s.k. matching credit (art. 23 punkt

3). Bestämmelserna innebär att avräkning i fråga om sådan utdelning mellan bolag

som avses i artikel 10 punkt 2 a, som inte är undantagen från svensk skatt

enligt artikel 23 punkt 2, och i fråga om sådan royalty som avses i artikel 12

punkt 2 b alltid skall ske som om brasiliansk skatt hade tagits ut med 25 %. I

fråga om sådan ränta som avses i artikel 11 punkt 2 b skall på motsvarande sätt

brasiliansk skatt alltid anses ha tagits ut med 20 %.

 Regler om matching credit finns i många andra svenska dubbelbeskattningsavtal

med utvecklingsländer. Reglerna innebär att ett i Sverige hemmahörande

skattesubjekt som förvärvar inkomst från ett sådant land kan erhålla avräkning

från svensk skatt med ett belopp som överstiger den faktiskt erlagda utländska

skatten. De lättnader som på detta sätt medges vid den svenska beskattningen

syftar till att motsvara de lättnader som medgivits i den stat där inkomsten

förvärvats. Lättnaderna i utvecklingslandet har som syfte att öka

investeringarna och därigenom bidra till landets ekonomiska utveckling. Genom

att även Sverige åtar sig att medge motsvarande lättnader tillses att förmånerna

som medges i det andra landet tillfaller de investerande företagen och inte

endast motsvaras av höjd svensk skatt. I vissa fall kan i samma syfte i ett dub-

belbeskattningsavtal medges hel eller partiell skattefrihet för vissa typer av

inkomster, t.ex. för mottagen utdelning.

 Sedan dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Brasilien ingicks har

ländernas skattesystem ändrats radikalt. Även avtalets regler om matching credit

speglar en föråldrad avtalspolicy. Överenskommelse har därför träffats om att

avtalet skall omförhandlas i sin helhet. Det föreslås därför att de

tidsbegränsade bestämmelserna i det nuvarande avtalet förlängs under en

begränsad tid av två år i avvaktan på att omförhandlingarna kommer till stånd.

5 Ändring i avräkningslagen

I 5 § avräkningslagen föreskrivs att avräkning får ske med ett belopp som

motsvarar summan av

 a) den utländska skatt som får avräknas enligt 1 § första och andra styckena,

 7

 b) sådan utländsk skatt vartill rätt till avräkning föreligger enligt

dubbelbeskattningsavtal samt

 c) det belopp som får avräknas enligt 1 § tredje stycket.

 Avräkning kan således ske dels för belopp som utgör utländsk "skatt", dels för

annat belopp som inte utgör "skatt" i egentlig mening. Vad som avses med

utländsk skatt anges uttryckligen i 3 och 14 §§ avräkningslagen. Övriga

avräkningsbara belopp finns inte närmare beskrivna eller definierade i lagen än

vad som framgår av ovan angivna 5 §.

 Avräkning med stöd av ett dubbelbeskattningsavtal kan i vissa fall avse belopp

som inte utgör en "utländsk skatt" (jfr ovan vad som anförs om Brasilien).

Ibland föreskrivs i dubbelbeskattningsavtal att ett belopp motsvarande en viss

procent av en mottagen intäkts bruttobelopp får avräknas från svensk skatt på

intäkten även om detta belopp överstiger den faktiska utländska skatten (s.k.

matching credit eller s.k. garantiavräkning). Av detta skäl föreslås ett tillägg

i 5 § b så att hänvisningen till dubbelbeskattningsavtal omfattar inte bara ut-

ländsk skatt utan även "annat belopp" vartill rätt till avräkning kan föreligga

enligt dubbelbeskattningsavtal.

 I 11 § avräkningslagen föreskrivs att "i den mån avräkning inte kunnat

erhållas vid den taxering då avräkning - - - skall ske därför att summan

avräkningsbar utländsk skatt som - - - skall avräknas vid denna taxering

överstiger - - - spärrbeloppet är den skattskyldige efter yrkande om detta

berättigad att senast tredje taxeringsåret därefter erhålla avräkning av det

överskjutande beloppet" (s.k. carry forward eller uppskjuten avräkning).

Eftersom denna paragraf endast hänvisar till uttrycket "utländsk skatt" och inte

de andra belopp som kan avräknas enligt 5 § c kan hävdas att endast belopp som

kan anses som "utländsk skatt" kan komma i fråga för denna uppskjutna avräkning.

Detta har emellertid inte varit avsikten. I 1 § tredje stycket avräkningslagen,

som ger rätt till en schablonmässigt beräknad avräkning med 13 % av en

utdelnings bruttobelopp i vissa fall (schablonavräkning på utdelning på vissa

utländska aktier), finns i sista meningen en direkt hänvisning till 11 §

avräkningslagen. Denna hänvisning vore helt meningslös om den inte avsåg att

tillförsäkra den skattskyldige en uppskjuten avräkning för sådant belopp som

avses i 1 § tredje stycket avräkningslagen i de fall full avräkning inte kan

erhållas det år då utdelningen tas emot.

 En annan näraliggande fråga gäller möjligheten att avräkna dels belopp

motsvarande 13 % av en utdelnings bruttobelopp, dels annat belopp som

definitionsmässigt inte utgör en "utländsk skatt", t.ex. garantiavräkning med

stöd av dubbelbeskattningsavtal, från avkastningsskatt på pensionsmedel med stöd

av 14 § avräkningslagen. Även i denna paragraf talas uteslutande om rätt till

avräkning för "utländsk skatt".

 Syftet med reglerna om avräkning för belopp som beräknas schablonmässigt eller

som eljest inte utgör "utländsk skatt" är att kompensera den skattskyldige för

utländsk skatt som kan ha erlagts av annat koncernbolag i tidigare led men som

till storleken inte behöver närmare utredas (schablonavräkning på utdelning på

vissa utländska aktier) och för sådan utländsk skatt som rätteligen skulle ha

påförts den skattskyldige men som inte har påförts på grund av särskild

lagstiftning i den utländska staten som syftar till att attrahera nya

investeringar. I avräkningssystemet saknas skäl att behandla dessa belopp på

annat sätt än vad som gäller för belopp som utgör "utländska skatter".

 Även praktiska skäl talar för att behandla de olika avräkningsbara beloppen på

ett likartat sätt. Om en skattskyldig ett visst år har rätt att erhålla

avräkning för dels erlagda utländska skatter och dels för annat belopp som inte

utgör utländsk skatt kan svårighet uppstå att avgöra vilken turordning som skall

gälla.

 Om utländska skatter och andra avräkningsbara belopp behandlas lika under hela

avräkningsförfarandet är det klart att om ett visst belopp inte kan avräknas

ett visst år kan detta belopp tas till avräkning ett senare år enligt reglerna i

11 § avräkningslagen om utrymme för avräkning då finns. Om endast "utländska

skatter" skulle kunna komma i fråga för denna uppskjutna avräkning måste

fastställas till vilken kategori det belopp som inte kan avräknas vid första

årets taxering skall hänföras. Då skäl emellertid saknas att behandla "utländska

skatter" resp. andra belopp olika framstår det som mer ändamålsenligt att fullt

ut jämställa dessa olika belopp som kan avräknas enligt 5 § avräkningslagen.

 Av dessa skäl föreslås att även andra belopp än "utländska skatter" som kan

avräknas enligt 5 § vid tillämpningen av avräkningslagen skall anses som

"utländska skatter". Detta åstadkoms enklast genom en ny sista mening i 3 § där

det uttryckligen föreskrivs att "Med utländsk skatt avses även de i 5 § b och c

angivna beloppen." Vidare föreslås att definitionen av uttrycket "utländsk

skatt" i 5 § skall gälla vid tillämpningen av samtliga paragrafer i

avräkningslagen och inte som hittills begränsas till 1 och 2 §§. Den särskilda

föreskriften i 14 § första stycket sista meningen avräkningslagen blir härigenom

obehövlig och föreslås därför upphävd.

 De nya reglerna föreslås träda i kraft den 1 januari 1997 och tillämpas

fr.o.m. 1998 års taxering.

 8

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 9 maj 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Freivalds,
[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar propositionen 1995/96:230 Vissa bestämmelser om

dubbelbeskattningsavtalet mellan Sverige och Brasilien, m.m.

 9

**ENDNOTES**

1. Senaste lydelse 1990:1443.

2. Senaste lydelse 1991:589.

3. Senaste lydelse 1995:1341.

 10