Ekonomisk trygghet

vid arbetslöshet

13

Förslag till statsbudget för 2000

Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 7

2 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet 9

2.1 Omfattning 9

2.2 Utgiftsutvecklingen 9

2.3 Resultatbedömning 10

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 10

2.3.2 De viktigaste statliga insatserna inom området 10

2.3.3 Effekterna av de statliga insatserna 11

2.3.4 Regeringens slutsatser 11

2.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet 11

3 Ersättning vid arbetslöshet 13

3.1 Anslag 13

A1 Bidrag till arbetslöshetsersättning 13

A2 Bidrag till lönegarantiersättning 15

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 7

2.1 Utgiftsutvecklingen 9

3.1 Anslagsutveckling 13

3.2 Redovisning av statlig ålderspensionsavgift 15

3.3 Anslagsutveckling 15

Diagramförteckning

2.1 Antal arbetslösa 16-64 år 10

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid

arbetslöshet enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Bidrag till arbetslöshetsersättning

ramanslag

29 696 000

A2

Bidrag till lönegarantiersättning

ramanslag

877 000

Summa

30 573 000

2 Ekonomisk trygghet vid arbetslöshet

2.1 Omfattning

Utgiftsområde 13 omfattar bidrag till

inkomstrelaterad arbetslöshetsersättning samt

utgifter för grundbelopp, utjämningsbidrag till

arbetslöshetskassorna och statlig

ålderspensionsavgift. Området omfattar vidare

en aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen samt ersättning till

personer som får tillfällig avgångsersättning eller

ersättning vid generationsväxling.

Arbetsmarknadsverket (AMV) är den

myndighet som i huvudsak svarar för

verksamheten under utgiftsområdet. I

utgiftsområdet ingår också utgifter för

lönegarantiersättning, vilken skall ersätta

arbetstagarnas lönefordringar vid arbetsgivarens

konkurs.

2.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

37 331

33 939

33 463

30 573

28 466

28 273

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Den höga arbetslösheten under 1990-talet har

inneburit mycket stora utbetalningar av

arbetslöshetsersättning. Totalt var i genomsnitt

276 000 personer per månad, eller 6,5 procent av

arbetskraften, öppet arbetslösa under år 1998.

Det är emellertid en kraftig minskning jämfört

med året innan. Det första halvåret 1999 har i

genomsnitt 237 000 personer per månad varit

öppet arbetslösa. Det innebär en öppen

arbetslöshet på 5,5 procent av den totala

arbetskraften. Regeringens bedömning i den

reviderade finansplanen är att den öppna

arbetslösheten kommer att uppgå till i

genomsnitt 5,4 procent av arbetskraften under år

1999.

Antalet konkursföretag som under budgetåret

1998 berördes av utbetalningar från lönegaranti-

ersättningen var knappt 2 900 och antalet

berörda arbetstagare var omkring 22 400.

Utbetalningarna av lönegarantiersättning har

stabiliserats kring drygt en miljard kronor per år.

Förändringar

Den 1 januari 1998 trädde förändringar i kraft

som innebar att arbetslöshetsförsäkringen och

det kontanta arbetsmarknadsstödet (KAS) slogs

ihop till en allmän och sammanhållen

arbetslöshetsförsäkring. Ersättning kan lämnas

dels i form av inkomstrelaterad ersättning, dels i

form av grundbelopp. Den 1 januari 1999

ändrades tidpunkten för när grundbeloppet i

arbetslöshetsförsäkringen tidigast kan lämnas,

från den 1 juli det år en sökande fyller 20 år till

den dag han eller hon fyller 20 år. Ändringen var

en konsekvens av att åldersgränsen för vissa

arbetsmarknadspolitiska åtgärder ändrats på

samma sätt. Utgifterna för resursarbete, som

belastade utgiftsområdet fram till den 1 juli 1998,

och utgifterna för offentliga tillfälliga arbeten för

äldre arbetslösa (OTA), som belastade

utgiftsområdet fram till den 1 januari 1999,

belastar nu utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och

arbetsliv. Vidare belastas anslaget för bidrag till

arbetslöshetsersättning från och med år 1999 av

en statlig ålderspensionsavgift.

Anslaget för bidrag till lönegarantiersättning

finansierade t.o.m. budgetåret 1998 även

amorteringar till Riksgäldskontoret för den

skuld som kvarstod från lönegarantifonden.

Skulden reglerades vid utgången av år 1998

genom att medlen avräknades mot statsverket.

Fr.o.m. budgetåret 1999 belastas anslaget endast

med utbetalningar för lönegarantiersättningar

och vissa administrationskostnader.

Mål

Utgiftsområdet skall medverka till att

underlätta och stimulera omställning och

därigenom öka flexibiliteten på

arbetsmarknaden.

Prioriteringar

Under år 2000 skall aktivitet och omställning

under arbetslöshet prioriteras. Det innebär bl.a.

att försäkringens grundläggande krav på att stå

till arbetsmarknadens förfogande och vad som

kan anses vara ett lämpligt arbete kommer att

preciseras. Regeringen kommer i den mån det

behövs att föreslå riksdagen lagändringar under

år 2000.

2.3 Resultatbedömning

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Arbetslöshetsersättningen är en viktig del av den

aktiva arbetsmarknadspolitiken vars främsta

uppgift är att öka anpassningsförmågan på

arbetsmarknaden. Ersättningen lämnas vid

ofrivillig arbetslöshet och kompenserar för

förlorad arbetsinkomst. Ersättningen är avsedd

att underlätta omställning till nytt arbete.

Lönegarantiersättningen ger ett löneskydd åt

arbetstagare vid arbetsgivares konkurs.

Arbetslöshetens omfattning är avgörande för

utgiftsutvecklingen inom utgiftsområdet. Vidare

påverkas utgifterna av reglerna för

arbetslöshetsersättningen. Därutöver har antalet

personer som berörs av företagskonkurser

liksom bestämmelserna för lönegarantiersättning

betydelse för hur mycket som betalas ut i

lönegarantiersättning.

Den höga arbetslösheten under 1990-talet har

inneburit mycket stora utbetalningar av

arbetslöshetsersättning. Arbetslösheten har

minskat sedan år 1996 men är fortfarande

avsevärt högre än vid 1990-talets början. Under

år 1998 var omkring 276 000 personer öppet

arbetslösa varav 122 000 var kvinnor och 154 000

män. Det motsvarade 6,5 procent av

arbetskraften. Bland kvinnor var arbetslösheten

6,0 procent och bland män 6,9 procent. Det

första halvåret 1999 har i genomsnitt 237 000

personer varit öppet arbetslösa. Av dessa var

102 000 kvinnor och 135 000 män. Det innebär

en arbetslöshet på 5,5 procent av den totala

arbetskraften, eller 5,0 procents arbetslöshet

bland kvinnor och 6,0 procents arbetslöshet

bland män.

Diagram 2.1 Antal arbetslösa 16-64 år

Tiden i öppen arbetslöshet har minskat med 12

dagar under år 1998 jämfört med år 1997. År

1998 var den genomsnittliga tiden i öppen

arbetslöshet 111 dagar.

Utgifterna för arbetslöshetsersättningen var

till följd av en minskad arbetslöshet lägre år 1998

än år 1997 och beräknas fortsätta att minska år

1999 på grund av en allt lägre arbetslöshet.

2.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Se avsnitt 2.3.1.

2.3.3 Effekterna av de statliga insatserna

Arbetslöshetsersättningen förutsätter och

möjliggör ett aktivt arbetssökande under

arbetslöshet och ersättningen kan därför ses som

en integrerad del av den aktiva

arbetsmarknadspolititken. Ersättningen

medverkar också till att minska

inkomstklyftorna mellan dem som har arbete

och dem som saknar arbete och är därför även en

viktig del av fördelningspolitiken.

2.3.4 Regeringens slutsatser

Under en konjunkturuppgång är det av största

vikt att underlätta rörligheten på

arbetsmarknaden och att matchningen mellan

lediga platser och arbetssökande fungerar

effektivt. I detta sammanhang har

arbetslöshetsersättningen stor betydelse som

omställningsförsäkring.

Näringsdepartementet har tillsatt en

arbetsgrupp med uppgift att se över vissa frågor

inom arbetslöshetsförsäkringen. Uppdraget

redovisas den 28 september 1999. Arbetsgruppen

har i uppdrag att lämna förslag som säkerställer

att arbetslösa behandlas lika i likartade

situationer. Arbetsgruppen ser över reglerna om

att ta ett anvisat lämpligt arbete och lämnar

förslag till preciseringar av vad detta innebär mot

bakgrund av försäkringens grundläggande krav

på att stå till arbetsmarknadens förfogande.

Arbetsgruppen analyserar vidare hur

arbetsförmedlingens kontrollfunktion fungerar

och föreslår de förbättringar som kan behövas. I

uppdraget ingår också att se över tillsynen av

arbetslöshetsförsäkringen. Arbetsgruppens

förslag kommer att beredas och regeringen avser

att under år 2000 lämna förslag till riksdagen om

ändringar.

En väl fungerande arbetsmarknad förutsätter

också en effektiv matchning mellan utbjuden

arbetstid och arbetstillfällen.

Arbetslöshetsförsäkringens utformning har

betydelse även i detta sammanhang. Under år

1998 tillsattes därför en utredning som fick i

uppdrag att bl.a. se över frågan om

deltidsbegränsningen i

arbetslöshetsförsäkringen. Utredningen lämnade

sitt slutbetänkande, DELTA Utredningen om

deltidsarbete, tillfälliga jobb och

arbetslöshetsersättning (SOU 1999:27) i februari

år 1999. Under år 1998 tillsattes även en

arbetsgrupp inom Regeringskansliet för att

belysa frågan om en indexering av

dagpenningbeloppets högsta och lägsta nivå.

Arbetsgruppen har lämnat en rapport,

Indexering av högsta och lägsta dagpenningnivå i

arbetslöshetsförsäkringen (Ds 1999:10).

Betänkandet och rapporten har nyligen

remissbehandlats och regeringen avser att ta

ställning till dessa i anslutning till behandlingen

av förslagen från den arbetsgrupp som ser över

vissa frågor inom arbetslöshetsförsäkringen.

2.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet

En flexibel arbetsmarknad, med goda

möjligheter till omställning för både anställda

och arbetslösa, är en förutsättning för att uppnå

målen om en öppen arbetslöshet på högst fyra

procent under år 2000 och att öka andelen

reguljärt sysselsatta i befolkningen mellan 20 och

64 år till 80 procent år 2004. Detta kräver insatser

inom flera politikområden. Regeringens

arbetsmarknadspolitik bidrar till en effektiv

anpassning på arbetsmarknaden främst via en

effektiv arbetsförmedling och genom att

arbetslösa kan utbilda sig och på annat sätt

utveckla sin kompetens. Vidare har regeringens

utbildningspolitik t.ex. genom Kunskapslyftet

och regeringens näringspolitik såväl kortsiktiga

som långsiktiga positiva effekter på

arbetsmarknaden och arbetskraftens

omställningsförmåga. Även skatte- och

bidragssystemens utformning har betydelse för

tillväxten och sysselsättningen och därmed också

för arbetslösheten.

Utgiftsutvecklingen

Hur stora resurser som avsätts för att finansiera

arbetslöshetsersättningen beror framför allt på

arbetslöshetens utveckling. Medelsåtgången

beräknas för åren 2000 till och med år 2002 bli

mindre än vad som beräknades i 1999 års

ekonomiska vårproposition (prop. 1998/99:100)

Detta beror på att arbetslösheten nu antas bli

lägre för vart och ett av åren 2000-2002.

Medelsåtgången beräknas dock inte minska

proportionellt med arbetslösheten. Det beror

dels på att den statliga ålderspensionsavgift som

belastar anslag A1 Bidrag till

arbetslöshetsersättning, har höjts. Det beror

också på att de som i störst utsträckning antas

lämna arbetslöshet är de som erhållit

grundbelopp eller saknat arbetslöshetsersättning.

Detta gäller t.ex. många arbetslösa ungdomar.

Ytterligare en faktor som påverkar utgifterna i

förhållande till arbetslösheten är att vissa

personer som räknas som sysselsatta i SCB:s

Arbetskraftsundersökning, samtidigt kan

uppbära arbetslöshetsersättning, t.ex.

deltidsarbetslösa och tillfälligt anställda.

Anslagssparandet under utgiftsområdet för

budgetåret 1998 uppgick till sammanlagt 1 154

miljoner kronor. Av detta har 121 miljoner

kronor förts bort från anslaget. Regeringen har

därutöver minskat anslaget med 610 miljoner

kro-

nor som en teknisk justering av anslaget med

anledning av att AMV för budgetåret 1998 bytt

redovisningsprincip vilket redogörs för under

avsnitt 3.1.

De antaganden om den ekonomiska

utvecklingen och arbetslösheten som redovisas i

den reviderade finansplanen ligger till grund för

regeringens beräkning av de förväntade

utgifterna under utgiftsområdet

3 Ersättning vid arbetslöshet

3.1 Anslag

A1 Bidrag till

arbetslöshetsersättning

Tabell 3.1 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

35 289 473

Anslags-

sparande

1 153 5271

1999

Anslag

32 796 000

Utgifts-

prognos

32 433 000

2000

Förslag

29 696 000

2001

Beräknat

27 548 000

2002

Beräknat

27 355 000

1 Av detta har 120 695 tusen kronor förts bort från anslaget

Från anslaget utbetalades under budgetåret 1998

arbetslöshetsersättning, tillfällig

avgångsersättning, ersättning under tid i

generationsväxling, ersättning till deltagare i

OTA samt utjäm-ningsbidrag. Anslaget

disponeras i huvudsak av

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS). Arbetslös-

hetsutvecklingen är avgörande för anslagets

storlek. Utgifterna under anslaget påverkas, för-

utom av konjunkturen, av hur reglerna i arbets-

löshetsförsäkringen är utformade. Detta gäller

främst regler om ersättningsnivåer, ersättning-

speriodernas längd och villkoren för rätt till

arbetslöshetsersättning.

Under budgetåret 1998 utbetalades 35 289

miljoner kronor under anslaget. Det är 5 392

miljoner kronor mindre än vad regeringen be-

räknade inför budgetåret 1998. Orsaken var

framför allt en lägre arbetslöshet än vad rege-

ringen beräknat. Detta stod klart redan under

våren 1998 varför riksdagen på regeringens för-

slag till tilläggsbudget för statsbudgeten för bud-

getåret 1998 minskade anslaget med 4 238 miljo-

ner kronor (prop. 1997/98:150, yttr.

1997/98:AU9y, bet. 1997/98:FiU27, rskr.

1997/98:317). Under hösten 1998 sjönk

arbetslösheten ännu snabbare än beräknat, vilket

medförde ett anslagssparande på 1 154 miljoner

kronor. Av detta har regeringen fört bort 121

miljoner kronor. Regeringen har därutöver

minskat anslaget med 610 miljoner kronor som

en teknisk justering av anslaget med anledning av

att AMV för budgetåret 1998 bytt redovisning-

sprincip. AMV tillämpar nu en kassamässig re-

dovisning vilket innebär att preliminära inkomst-

skatter till arbetslöshetsersättningen som

utbetalas med, i princip, en månads eftersläpning

avräknas mot det budgetår då betalningar sker, i

likhet med övriga utbetalningar under anslaget.

Tidigare har utbetalningar som skett efter bud-

getårsskiftet före brytdag för årsbokslut belastat

föregående budgetår. Bakgrunden till den för-

ändrade redovisningprincipen är att regeringen

delar Ekonomistyrningsverkets (ESV)

bedömning att medlen under anslaget i enlighet

med nationalräkenskaperna bör definieras som

transfereringar och att anslagsavräkningen därför

skall ske kassamässigt. Vid omläggningen för

budgetåret 1998 uppstod en engångseffekt på

731 miljoner kronor genom att anslaget i princip

endast belastades med elva månaders

skatteutbetalningar i stället för tolv. Kommande

budgetår påverkas inte eftersom den förändrade

redovisningsprincipen innebär att

anslagsbelastningen jämfört med tidigare ökar

den första månaden samtidigt som den minskar

den sista månaden.

Under det första halvåret 1999 har 16 569

miljoner kronor betalats ut under anslaget.

Regeringen beräknar i den reviderade

finansplanen att i genomsnitt 235 000 personer

kommer att vara öppet arbetslösa under

budgetåret 1999. Det motsvarar ca 5,4 procent av

arbetskraften. Regeringen beräknar nu att

kostnaderna för bidrag till

arbetslöshetsersättning kommer att uppgå till

32 433 miljoner kronor år 1999.

Statsbidrag till arbetslöshetskassor

Under budgetåret 1998 uppgick kostnaderna för

statsbidrag till arbetslöshetskassorna till 34 215

miljoner kronor. Kostnaderna inkluderar ut-

betalning av inkomstrelaterad arbetslöshetser-

sättning, grundbelopp och tillfällig avgångser-

sättning. Under det första halvåret 1999

utbetalades 15 553 miljoner kronor i statsbidrag

till arbetslöshetskassorna.

Omkring 72 procent av de öppet arbetslösa

som var registrerade vid arbetsförmedlingen år

1998 hade rätt till inkomstrelaterad

arbetslöshetsersättning. Omkring 8 procent hade

rätt till grundbeloppet i

arbetslöshetsförsäkringen.

Under år 1998 utbetalades ersättning för 62,3

miljoner ersättningsdagar vilket är en minskning

med nästan 14,8 miljoner ersättningsdagar jäm-

fört med det antal ersättningsdagar som beta-

lades ut som arbetslöshetsersättning och KAS år

1997. Det första halvåret 1999 utbetalades

ersättning för 29,5 miljoner ersättningsdagar.

Det är 3,7 miljoner ersättningsdagar färre än det

första halvåret 1998.

Arbetslöshetsersättning betalas till såväl hel-

som deltidsarbetslösa. År 1998 fanns i genom-

snitt 131 200 deltidsarbetslösa, varav 106 800

kvinnor och 24 800 män, registrerade vid

arbetsförmedlingen. Av dessa hade ca 89 procent

rätt till inkomstrelaterad ersättning och ca 3 pro-

cent hade rätt till grundbeloppet. Det genom-

snittliga antalet deltidsarbetslösa hade minskat

med omkring 6 100 personer relativt år 1997.

Det första halvåret 1999 fanns ca 123 400

deltidsarbetslösa registrerade vid

arbetsförmedlingen, vilket är omkring 7 500

färre än det första halvåret 1998.

Aktivare användning av arbetslöshetsersättningen

Under budgetåret 1998 fick högst 1 000 mil-

joner kronor disponeras av regeringen för olika

projekt som innebar en aktivare användning av

arbetslöshetsersättningen. Riksdagen beslutade i

samband med behandlingen av budgetproposi-

tionen för 1999 (1998/99:1, bet. 1998/99:AU1,

rskr. 1998/99:105) att förlänga försöksverksam-

heten t.o.m. den 30 september 1999. Under

budgetåret 1999 får högst 150 miljoner kronor

användas för ändamålet.

Regeringen har bemyndigat AMS att från och

med den 15 juni 1998 fatta beslut om försöks-

verksamheten. Regeringens beslut om regional

försöksverksamhet i Skåne, Dalarnas, Gävle-

borgs, Värmlands och Jämtlands län innebär bl.a.

att försökslänen själva får fatta beslut om en ak-

tivare användning av arbetslöshetsersättningen.

För budgetåret 1998 fick de aktuella länen an-

vända högst 230 miljoner kronor för detta ända-

mål och för innevarande budgetår 34,5 miljoner

kronor. Regeringen hade t.o.m. den 14 juni 1998

beslutat att 15 projekt fick anordnas med aktiva-

re användning av arbetslöshetsersättningen.

AMS har under åren 1998 och 1999 beslutat om

ytterligare 16 projekt samt förlängning av sex

projekt. Försökslänen har beslutat om 29

projekt. Besluten omfattar alltså totalt 60 projekt

med möjlighet för omkring 6 000 personer att

delta. Den 31 maj 1999 hade totalt 2 712

personer registrerats som deltagare i projekten

vilket är ca 46 procent av beviljad volym. Av de

60 beslutade projekten har 9 projekt aldrig

startat. År 1998 har drygt 11 miljoner kronor

utbetalats och under första halvåret 1999 drygt

38 miljoner kronor. Kostnaderna är inkluderade i

utgifterna för statsbidrag till arbetslöshetskassor.

Regeringen har i regleringsbrev för år 1999

uppdragit till Institutet för arbetsmarknadspoli-

tisk utvärdering att följa upp den aktiva använd-

ningen av arbetslöshetsförsäkringen. Institutet

har också åtagit sig att göra en uppföljning av de

enskilda projekten.

Tillfällig avgångsersättning

Tillfällig avgångsersättning kunde sökas under

tiden den 1 juli den 31 december 1997. Under

budgetåret 1998 uppbar omkring 18 700 per-

soner tillfällig avgångsersättning. Totalt utbetala-

des under det året 2 203 miljoner kronor i

tillfällig avgångsersättning, varav 25 miljoner

kronor i form av grundbelopp och drygt 2 178

miljoner kronor som inkomstrelaterad

ersättning. Totalt har 936 miljoner kronor

betalats ut i tillfällig avgångsersättning det första

halvåret 1999, varav 927 miljoner kronor i

inkomstrelaterad ersättning och 9 miljoner i

form av grundbeloppet. Dessa kostnader är

inkluderade i utgifterna för statsbidrag till

arbetslöshetskassor.

Generationsväxling

Under år 1998 fanns möjligheten att ansöka om

generationsväxling. 709 personer beviljades

generationsväxling under det året På grund av en

viss eftersläpning i besluten uppbar, i augusti år

1999, 837 personer ersättning enligt reglerna för

generationsväxling. Utgifterna för ersättning vid

generationsväxling uppgick under budgetåret

1998 till 37 miljoner kronor och under det första

halvåret 1999 till 51 miljoner kronor.

Offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa

Offentliga tillfälliga arbeten för äldre arbetslösa

(OTA) belastade anslaget under budgetåret

1998. Utgifterna uppgick till 972 miljoner kro-

nor. Fr.o.m. den 1 januari 1999 belastar utgifter-

na för OTA anslaget A2 Arbetsmarknadspolitis-

ka åtgärder, under utgiftsområde 14

Arbetsmarknad och arbetsliv.

Utjämningsbidrag

Utjämningsbidrag och utjämningsavgift an-

vänds för att utjämna skillnader i nivåerna på

medlemsavgifterna i de olika arbetslöshetskas-

sorna. Arbetslöshetskassorna betalar avgiften till

staten och den går sedan tillbaka till kassorna i

form av utjämningsbidrag. Kostnaderna för ut-

jämningsbidraget uppgick under budgetåret 1998

till 66 miljoner kronor. Även under budgetåret

1999 beräknas kostnaderna för utjämningsbidra-

get att bli 66 miljoner kronor.

Statlig ålderspensionsavgift

Anslaget belastas från och med år 1999 med

statlig ålderspensionsavgift. Under det första

halvåret 1999 har 966 miljoner kronor utbetalats

i statlig ålderspensionsavgift.

Tabell 3.2 Redovisning av statlig ålderspensionsavgift

Miljoner kronor

Totala utgifter

Pensions-

grundande

ersättningar

Ålderspensions-

avgift

2000

29 696

26 934

2 696

2001

27 548

24 981

2 501

2002

27 355

24 806

2 483

Slutsatser

Vid medelsberäkningen för år 2000 har

regeringen tagit hänsyn till riksdagens beslut

med anlening av den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1998/99:100, bet.

1998/99:FiU20, rskr. 1998/99:256) samt

antaganden om den ekonmiska utvecklingen

enligt den reviderade finanplanen. Mot bakgrund

av detta föreslår regeringen att riksdagen anvisar

ett ramanslag om 29 696 miljoner kronor för

budgetåret 2000. För år 2001 beräknar

regeringen utgifterna under anslaget till 27 548

miljoner kronor och för år 2002 beräknas

utgifterna till 27 355 miljoner kronor.

A2 Bidrag till lönegarantiersättning

Tabell 3.3 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

2 042 022

Anslags-

sparande

_

1999

Anslag

1 143 000

1

Utgifts-

prognos

1 030 000

2000

Förslag

877 000

2001

Beräknat

918 000

2

2002

Beräknat

 918 000

3

1 Varav 150 miljoner kr på tilläggsbudget till statsbudgeten för 1999 (prop.

1998/99:100, avsnitt 5, UO13).

2 Motsvarar 902 655 tkr i 2000 års prisnivå

3 Motsvarar 884 956 tkr i 2000 års prisnivå

Från anslaget finansieras utbetalning av

ersättningar till arbetstagare för lönefordringar

vid konkurs i enlighet med lönegarantilagen

(1992:497). Till och med budgetåret 1998

betalades dessutom amorteringar till

Riksgäldskontoret för den skuld som kvarstod

från lönegarantifonden. Regeringen beslutade

den 22 december 1998 om reglering av den

kvarstående skulden från lönegarantifonden och

föreskrev att Riksgäldskontoret vid utgången av

budgetåret 1998 skulle reglera sin fordran genom

att medlen avräknades mot statsverket. Det

därigenom nedskrivna beloppet uppgick till 395

miljoner kronor. Från anslaget betalas också

ersättningar till länsstyrelserna för deras arbete

med utbetalning av lönegarantimedel samt till

Kammarkollegiet för administrativa kostnader.

Medel som återvinns ur konkurser inbetalas

till statens inkomsttitel 2812 Återbetalning av

lönegarantimedel.

Utgifterna lönegarantiersättningar styrs av

antalet konkurser, av hur många som omfattas av

konkurserna samt av de bestämmelser som styr

rätten till ersättning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Utbetalningen av ersättning under budgetåret

1998 uppgick till 1 055 miljoner kronor. Antalet

berörda konkursföretag var knappt 2 900 och

antalet berörda arbetstagare var 22 419. Det

innebär en fortsatt minskning med nästan 200

miljoner kronor jämfört med år 1997 då 1 252

miljoner kronor betalades ut. Jämfört med år

1996 var minskningen år 1998 cirka 300 miljoner

kronor.

Första halvåret 1999 har 513 miljoner kronor

betalats ut enligt reglerna om

lönegarantiersättning. Antalet berörda företag

har uppgått till 1 543 och antalet berörda

arbetstagare till 10 721. För budgetåret 1999

beräknas utgifterna under anslaget uppgå till ca

1 030 miljoner kronor.

År 1998 inbetalades 299 miljoner kronor, som

utgjorde återvunna medel från konkurser. Första

halvåret 1999 inbetalades 92 miljoner kronor.

Slutsatser

Från och med år 1999 finansierar anslaget endast

utgifter för lönegarantiersättningar samt för vissa

administrationskostnader. Jämfört med tidigare,

då även räntor och amorteringar på skulden från

lönegarantifonden betalades av anslaget, behöver

kostnaderna för lönegarantiersättningar beräknas

med större exakthet. Behovet av säkrare

prognoser för utgifterna är väsentligt större när

amorteringarna inte längre kan fungera som en

"buffert", som varierar beroende på vilket

utrymme som återstår sedan ersättningarna

betalats ut.

Regeringen har bedömt att förändringarna av

anslagskonstruktionen m.m. medför att det

behövs ett tydligare myndighetsansvar för

lönegarantin. Den fördelning på många olika

myndigheter som nu finns är ett ytterligare skäl

att pröva frågan om ett tydligare och mer

sammanhållet myndighetsansvar. I december

1998 uppdrog re-

geringen därför åt Statskontoret att se över

administrationen av lönegarantiersättningen

m.m. Statskontoret har den 1 juni 1999

överlämnat rapporten En samlad administration

av lönegarantin (1999:20). I rapporten föreslås

bland annat att Riksskatteverket skall vara

huvudman och ansvarig för anslaget till

lönegarantiersättning samt att utbetalningar av

ersättningar skall kunna göras av

konkursförvaltarna. Vid ett genomförande av

förslagen skulle Kammarkollegiet och

länsstyrelserna inte längre ha kvar sin nuvarande

hantering av lönegarantifrågor. Rapporten

remissbehandlas för närvarande.

Betänkandet Nya förmånsrättsregler (SOU

1999:1), avgivet av Förmånsrättskommittén

(Ju1996:02), har remissbehandlats och bereds för

närvarande inom Regeringskansliet

(Justitiedepartementet). Kommittén har enligt

sina direktiv bl. a. haft i uppdrag att föreslå hur

en minskning av statens kostnader för

lönegarantin med 300 miljoner kronor skall

genomföras. Regeringen bedömer att de förslag

om förändringar som regeringen avser att

förelägga riksdagen kommer att leda till lägre

kostnader för lönegarantiersättningar senast den

1 juli år 2000. Vidare bör det sjunkande antalet

konkurser bidra till lägre kostnader. Regeringen

avser att återkomma till frågan i samband med

vårpropositionen år 2000, då utvecklingen kan

bedömas närmare.

För budgetåret 2000 föreslår regeringen 877

miljoner kronor för anslaget till bidrag till

lönegarantiersättningar. Regeringen beräknar

anslaget till 918 miljoner kronor för vardera av

budgetåren 2001 och 2002.

Arbetsmarknad och

arbetsliv

14

Förslag till statsbudget för 2000

Arbetsmarknad och arbetsliv

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 25

2 Arbetsmarknad och arbetsliv 27

2.1 Omfattning 27

2.2 Utgiftsutvecklingen 27

2.3 Resultatbedömning 29

2.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom området 29

2.3.2 De viktigaste statliga insatserna inom området 32

2.3.3 Effekter av statliga insatser 33

2.3.4 Regeringens slutsatser 34

2.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet 34

2.5 Skatteavvikelser 35

3 Arbetsmarknad 37

3.1 Omfattning och ändamål 37

3.2 Utgiftsutveckling 37

3.3 Resultatbedömning 39

3.4 Anslag 53

A1 Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader 53

A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder 55

A3 Särskilda åtgärder för arbetshandikappade 60

A4 Europeiska socialfonden m.m. för perioden 1995-19991 63

A5 Europeiska socialfonden m.m. för perioden 2000 - 2006 66

A6 Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering 69

A7 Bidrag till administration av grundbelopp till icke anslutna 70

4 Arbetsliv 73

4.1 Omfattning 73

4.2 Utgiftsutveckling 73

4.3 Resultatbedömning 77

4.3.1 De viktigaste statliga insatserna inom utgiftsområdet 77

4.3.2 Effekter av statliga insatser 77

4.3.3 Slutsatser 78

4.4 Revisionens iakttagelser 78

4.5 Bedömning av personalkonsekvenser 79

B1 Arbetarskyddsverket 79

B2 Arbetslivsinstitutet 81

B3 Forskning, utveckling och utbildning m.m. 83

B4 Rådet för arbetslivsforskning 85

B5 Finansiering av forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet 86

B6 Bidrag till Samhall AB 87

B7 AmuGruppen AB 90

B8 Arbetsdomstolen 90

B9 Statens förliknings-mannexpedition 92

B10 Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar 93

B11 Bidrag till Stiftelsen Utbildning Nordkalotten 93

B12 Internationella avgifter 96

B13 Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell

läggning 97

B14 Medlingsinstitutet 98

5 Jämställdhet mellan kvinnor och män 99

5.1 Omfattning 99

5.2 Utgiftsutveckling 99

5.3 Anslag 99

C1 Jämställdhetsombudsmannen 99

C2 Särskilda jämställdhetsåtgärder 101

6 Staten som arbetsgivare 103

6.1 Omfattning och ändamål 103

6.2 Utgiftsutvecklingen 103

6.3 Resultatbedömning 104

6.4 Revisionens iakttagelser 104

6.5 Anslag 105

D1 Stabsuppgifter vid Arbetsgivarverket 105

D2 Statliga tjänstepensioner m.m. 105

6.6 Arbetsgivarverket 106

6.7 Statens pensionsverk 106

Tabellförteckning

Anslagsbelopp 26

2.1 Utgiftsutvecklingen 27

2.2 Arbetsmarknad 29

2.3 Antalet sysselsatta fördelat efter näringsgren, 1000-tals personer 30

2.3 Skatteavvikelser 35

2.4 Utgiftsutvecklingen för de i utgiftsområde 14 ingående verksamheterna

35

3.1 Utgiftsutvecklingen 37

3.2 Kvantitativa verksamhetsmål för budgetåren 1997, 1998 och 1999 40

3.3 Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder 41

3.4 Antalet långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna* och deras andel av

arbetslösa

resp. andel av arbetslösa+åtgärd 42

3.5 Olika gruppers andel av de öppet arbetslösa och de i konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder 43

3.6 Situationer för funktionshindrade, fjärde kvartalen 1996 respektive 1998

45

3.7 Anslagsutveckling 53

3.8 Yrkesinriktad rehabilitering uppdragsverksamhet Arbetslivstjänster 54

3.9 Aske kursgård 54

3.10 Beräkning av anslaget för år 2000 55

3.11 Anslagsutvecklingen 55

3.12 Redovisning av statlig ålderspensionsavgift 57

3.13 Anslagsutveckling 60

3.14 Anslagsutveckling 63

3.15 Anslagsutveckling 66

3.16 Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser 69

3.17 Anslagsutveckling 69

3.18 Beräkning av anslaget för år 2000 69

3.19 Anslagsutveckling 70

3.20 Beräkning av anslaget för år 2000 71

4.1 Utgiftsutvecklingen 73

4.2 Anslagsutveckling 79

4.3 Budget för avgiftsbelagd verksamhet 80

4.4 Beräkning av anslaget för 2000 81

4.5 Anslagsutvecklingen 81

4.6 Beräkning av anslaget för 2000 82

4.7 Anslagsutvecklingen 83

4.8 Fördelning av bidrag på områden 83

4.9 Beslutsbemyndigande 84

4.10 Beräkning av anslaget för 2000 85

4.11 Anslagsutvecklingen 85

4.12 Beräkning av anslaget för 2000 86

4.13 Anslagsutvecklingen 86

4.14 Beslutsbemyndigande 87

4.15 Beräkning av anslaget för 2000 87

4.16 Anslagsutveckling 87

4.17 Verksamhetsmål och utfall för Samhalls verksamhet åren 1997-1999 88

4.18 Anslagsutveckling 90

4.19 Anslagsutveckling 90

4.20 Beräkning av anslaget för 2000 92

4.21 Anslagsutveckling 92

422 Beräkning av anslaget 2000 93

4.23 Anslagsutveckling 93

4.24 Beräkning av anslaget 2000 93

4.25 Anslagsutvecklingen 93

4.26 Anslagsutveckling 96

4.27 Anslagsutveckling 97

4.28 Beräkning av anslaget 2000 97

4.29 Anslagsutveckling 98

5.1 Utgiftsutvecklingen 99

5.2 Anslagsutvecklingen 99

5.3 Beräkning av anslaget för 2000 101

5.4 Anslagsutvecklingen 101

6.1 Utgiftsutvecklingen 103

6.2 Anslagsutvecklingen 105

6.3 Anslagsutvecklingen 105

6.4 Uppdragsverksamhet 108

Diagramförteckning

2.1 Antal sysselsatta män och kvinnor 30

2.2 Öppen arbetslöshet, konjunkturberoende åtgärder samt summan av dessa i

förhållande till arbetskraften. 31

4 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. godkänner att 14 650 000 kr av inflytande

arbetsmarknadsavgifter enligt lagen

(1981:691) om socialavgifter får användas

för tillsynen av arbetslöshetsförsäkringen

(ramanslaget A1 Arbetsmarknadsverkets

förvaltningskostnader),

2. bemyndigar regeringen att under år 2000, i

fråga om ramanslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, ingå

ekonomiska förpliktelser som inklusive

tidigare åtaganden innebär utgifter på högst

14 000 000 000 kronor under åren 2001

2003,

3. bemyndigar regeringen att under år 2000, i

fråga om ramanslaget A3 Särskilda åtgärder

för arbetshandikappade, ingå ekonomiska

förpliktelser som inklusive tidigare

åtaganden innebär utgifter på högst 6 700

000 000 kronor under åren 2001 2003,

4. bemyndigar regeringen att under

budgetåret 2000, i fråga om ramanslaget A5

Europeiska socialfonden m.m. för perioden

2000 2006, ingå ekonomiska förpliktelser

som innebär utgifter på högst 2 400 000 000

kronor under åren 2001 2008,

5. bemyndigar regeringen att under år 2000, i

fråga om ramanslaget B3 Forskning,

utveckling och utbildning m.m., besluta om

bidrag som inklusive tidigare åtaganden

medför utgifter på högst 250 000 000

kronor under åren 2001 2003,

6. bemyndigar regeringen att under år 2000, i

fråga om ramanslaget B5 Finansiering av

forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet, besluta om bidrag som

inklusive tidigare åtaganden medför utgifter

på högst 420 000 000 kronor under åren

2001 2003,

7. godkänner att högst 130 000 000 kronor av

anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder får användas under budgetåret för

en försöksverksamhet med

bristyrkesutbildning för anställda,

8. godkänner regeringens förslag om

datortek/aktivitetscenter (ramanslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder),

9. godkänner vad regeringen anfört om det

förstärkta anställningsstödet (ramanslaget

A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder),

10. godkänner att regeringen får ge tillstånd till

ändringar av Samhall AB:s bolagsordning

utan riksdagens medgivande (ramanslaget

B6 Bidrag till Samhall AB),

11. för budgetåret 2000 anvisar anslagen under

utgiftsområde 14 Arbetsmarknad och

arbetsliv enligt följande uppställning:

Anslagsbelopp

Tusental kronor

Anslag

Anslagstyp

A1

Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader

ramanslag

4 527 565

A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

ramanslag

19 590 591

A3

Särskilda åtgärder för arbetshandikappade

ramanslag

6 828 941

A4

Europeiska socialfonden m.m. för perioden 1995 1999

ramanslag

1 242 563

A5

Europeiska socialfonden m.m. för perioden 2000 2006

ramanslag

641 000

A6

Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärdering

ramanslag

13 768

A7

Bidrag till administration av grundbelopp till icke anslutna

ramanslag

62 445

B1

Arbetarskyddsverket

ramanslag

392 685

B2

Arbetslivsinstitutet

ramanslag

155 396

B3

Forskning, utveckling och utbildning m.m.

ramanslag

308 585

B4

Rådet för arbetslivsforskning

ramanslag

28 322

B5

Finansiering av forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet

ramanslag

218 854

B6

Bidrag till Samhall AB

ramanslag

4 262 419

B7

AmuGruppen AB

ramanslag

4 368

B8

Arbetsdomstolen

ramanslag

17 920

B9

Statens förlikningsmannaexpedition

ramanslag

603

B10

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

ramanslag

57

B11

Bidrag till Stiftelsen Utbildning Nordkalotten

obetecknat anslag

7 229

B12

Internationella avgifter

ramanslag

24 195

B13

Ombudsmannen mot diskriminering på grund av sexuell

läggning

ramanslag

3 018

B14

Medlingsinstitutet

ramanslag

11 250

C1

Jämställdhetsombudsmannen

ramanslag

16 708

C2

Särskilda jämställdhetsåtgärder

ramanslag

13 706

D1

Stabsuppgifter vid Arbetsgivarverket

ramanslag

2 000

D2

Statliga tjänstepensioner m.m.

ramanslag

7 755 800

Summa

46 129 988

5 Arbetsmarknad och arbetsliv

5.1 Omfattning

Utgiftsområde Arbetsmarknad och arbetsliv

omfattar utgifter för Arbetsmarknadsverkets

(AMV), Arbetarskyddsverkets,

Arbetslivsinstitutets, Rådet för

arbetslivsforsknings, Institutet för

arbetsmarknadspolitisk utvärderings m.fl.

myndigheters förvaltning. Vidare omfattas

utgiftsområdet av utgifter för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder och Europeiska

socialfonden, Samhall AB:s verksamhet,

jämställdhetspolitiska frågor och statliga

arbetsgivarfrågor. Inom området finns också

avgiftsfinansierad verksamhet, bl.a. inom AMV

rörande yrkesinriktad rehabilitering.

5.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 2.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998 2

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999 2

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

47 668

47 971

48 796

46 130

46 251

46 642

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret

1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen samt regeringsbeslut den 31

mars 1999.

2 Utfall 1998 och utgiftsprognos1999 inkluderar äldreanslag.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Sedan hösten 1997 har sysselsättningen ökat

stadigt. Sysselsättningsökningen har varit mycket

stark det senaste året och ökat i en årstakt av

100 000 nya jobb eller med 2,5 procent. Den

öppna arbetslösheten har sjunkit från 8,0 procent

1997 till 6,5 procent 1998 och till ca 5,5 procent

första halvåret 1999. Det förbättrade

arbetsmarknadsläget har inneburit en minskad

arbetslöshet för samtliga grupper.

Arbetslösheten bland män är fortfarande högre

än arbetslösheten bland kvinnor. En viktig

förklaring till den minskade arbetslösheten är

också regeringens omfattande

utbildningssatsning, Kunskapslyftet.

Arbetsmarknadspolitiken har under 1990-talet

utsatts för stora påfrestningar till följd av den

höga arbetslösheten och den låga efterfrågan på

arbetskraft. Ett stort antal personer har varit

inskrivna som arbetssökande vid

arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinstitut i

långa perioder. Det sker dock i dag en betydande

nedgång av arbetslösheten även bland dessa

grupper. Antalet kvinnor och män som är

långtidsarbetslösa har kontinuerligt minskat

sedan sommaren 1997, i takt med att efterfrågan

på arbetskraft har ökat. Även antalet

långtidsinskrivna följer samma utveckling. Detta

är en utveckling som skiljer sig från den vi har

sett i många andra europeiska länder, där

långtidsarbetslösheten i stor utsträckning har

tenderat att bita sig fast.

Efter en nedåtgående trend under en lång rad

av år har det under 1998 skett en ökning av

antalet anmälda arbetsskador och sjukdomar,

främst besvär i rörelseorganen och psykiska

belastningar. Arbetarskyddsverket har i sin

tillsynsverksamhet prioriterat bl.a. sådana

faktorer som har betydelse för uppkomsten av

besvär av detta slag. Samverkan mellan

arbetsmiljö,- socialförsäkrings- och

arbetsmarknadsmyndigheterna i frågor om

rehabilitering och arbetsanpassning har fortsatt

att utvecklas.

Förändringar

Arbetsmarknadssituationen har under det

senaste året förbättrats, efter en lång period med

låg efterfrågan och hårt tryck på omställning

inom svenskt näringsliv och offentlig sektor. Vid

sidan av den långa och djupa lågkonjunkturen

har den snabba tekniska utvecklingen och den

ökade internationaliseringen påverkat villkoren

för dagens och morgondagens arbetsmarknad. I

arbetslivet ställs i dag allt större krav på en

arbetsorganisation med hög anpassningsförmåga,

men också på arbetskraftens förmåga till

omställning. De anställda skall inte bara ha en

bred kompetens utan också snabbt kunna lära sig

nya arbetsuppgifter och ny teknik.

Förändringarna innebär ofta utvidgade

arbetsuppgifter och ett ökat ansvar för de

enskilda individerna. Det innebär emellertid

också ofta en ökad arbetstakt och en öka fysisk

och psykisk belastning, som i sin tur kan

innebära risk för ohälsa och ett minskat

inflytande över den egna arbetssituationen. I

denna föränderliga värld har arbetsmarknads-

och arbetslivspolitiken en viktig roll att spela och

måste därför kontinuerligt anpassas till

utvecklingen. I och med den förbättrade

ekonomiska situationen har

arbetsmarknadspolitiken återgått till en

inriktning med fokusering på att underlätta för

tillväxt- och en sysselsättningsuppgång under

prisstabilitet. Vidare har sambandet mellan de

samhällsekonomiska förutsättningarna och

lönebildningen utretts. En väl fungerande

lönebildning är av avgörande betydelse för

möjligheterna att uppnå regeringens mål om en

sysselsättningsgrad på 80 procent år 2004.

Sverige deltar aktivt i EU:s gemensamma

arbete för att öka sysselsättningen och bekämpa

arbetslösheten. Inom ramen för detta arbete har

gemensamma sysselsättningsriktlinjer tagits fram

och nationella handlingsplaner för

sysselsättningspolitiken i respektive medlemsstat

utformats. Den svenska handlingsplanen visar

vilken strategi Sverige har valt för att öka

sysselsättningen och bekämpa arbetslösheten.

Mål

Regeringens övergripande mål på kort sikt är att

den öppna arbetslösheten skall minskas till 4

procent under år 2000 och att öka andelen re-

guljärt sysselsatta i befolkningen i åldern 20 - 64

år till 80 procent år 2004. Därefter är målet full

sysselsättning.

Arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken skall

bidra till tillväxt, sysselsättning och ett

konkurrenskraftigt svenskt näringsliv samt skapa

förutsättningar för flexibilitet, trygghet och

delaktighet i arbetslivet.

Arbetsmarknadspolitikens uppgift är främst att

öka anpassningsförmågan på arbetsmarknaden.

Det skall ske genom ett effektivt

platsförmedlingsarbete som tillsammans med

kompetenshöjande insatser och övriga åtgärder

leder till en hög rörlighet på arbetsmarknaden.

Arbetslivspolitiken skall verka för att individer

inte förslits, skadas och slås ut från arbetslivet

och i övrigt verka för en god och utvecklande

arbetsmiljö. Kvinnor och män som trivs och mår

bra genererar kreativitet och förnyelse och bidrar

därigenom positivt till verksamhetens

produktivitet och effektivitet och i förlängningen

till tillväxt och lägre samhällskostnader.

Arbetslivspolitiken har även till uppgift att öka

kunskap och kompetens i arbetslivet.

Tillsammans med arbetsmarknadspolitiken

bidrar arbetslivspolitiken till ökad sysselsättning

och bättre matchning mellan utbud och

efterfrågan på kompetens samtidigt som

inflationsdrivande flaskhalsar på

arbetsmarknaden undviks. Frågan om tillgång till

kompetens blir därmed en mycket viktig fråga

för arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken.

En central del för arbetslivet och dess

utveckling - och därmed för samhällets

utveckling - är jämställdhet mellan kvinnor och

män. Det gäller även integrering av invandrare i

arbetslivet och insatser för att motverka

diskriminering och utestängning på grund av

funktionshinder, etnisk bakgrund eller sexuell

läggning.

För att bidra till ökad sysselsättning, tillväxt

och ett konkurrenskraftigt svenskt näringsliv

samt skapa förutsättningar för flexibilitet,

trygghet och delaktighet i arbetslivet föreslår

regeringen följande mål för arbetsmarknads- och

arbetslivspolitiken:

- hålla vakanstiderna nere för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan reguljärt arbete,

- en god och utvecklande arbetsmiljö där

individer inte förslits, skadats eller slås ut från

arbetslivet,

- jämställdhet mellan kvinnor och män samt

- ett arbetsliv som präglas av integrering och

mångfald

Prioriteringar

I takt med att konjunkturen växer sig allt

starkare är det viktigt att

arbetsmarknadspolitiken tillväxtinriktade sida

betonas än mer. De lediga platserna måste

tillsättas snabbt och effektivt och rörligheten på

arbetsmarknaden stimuleras.

Arbetsmarknadspolitiken kan på så sätt

underlätta för en hög tillväxt utan att

inflationsdrivande flaskhalsar och

bristsituationer uppstår. Avskaffandet av det s.

k. volymmålet vid årsskiftet har gjort det möjligt

för arbetsförmedlingarna att i ökad utsträckning

prioritera den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen. Samtidigt har

kraven ökat på att den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen skall leda till arbete.

Arbetsmarknadspolitiken har tillsammans med

utbildningspolitiken också en mycket viktig

uppgift i att arbeta med att stärka kompetensen

hos dem med svag ställning på arbetsmarknaden,

däribland många personer med utländsk

bakgrund och funktionshindrade. Därigenom

kan långa tider utan reguljärt arbete samt

utslagning från arbetsmarknaden förhindras.

Kompetensutveckling av arbetstagarna och de

arbetssökande är också av stor betydelse för

ökad tillväxt och sysselsättning, liksom åtgärder

för att bryta den könsuppdelade

arbetsmarknaden och motverka osaklig och

diskriminerande särbehandling av personer med

utländsk bakgrund, funktionshindrade och

homosexuella personer. Mångfald i arbetslivet

skall eftersträvas.

Ett arbetsliv i stark förändring och utveckling

kräver fortsatta och intensifierade insatser för att

få till stånd säkra och goda arbetsmiljöer med bra

arbetsförhållanden. Förändring, utveckling och

flexibilitet skall kunna förenas med trygghet och

delaktighet för den enskilda människan.

Individer måste ges större möjlighet till

inflytande över sin egen kompetensutveckling.

De riskfaktorer som stress, högt arbetstempo

och nya arbets- och anställningsförhållanden kan

medföra måste uppmärksammas. Den enskildes

rättssäkerhet och integritet skall värnas.

Lönebildningen har stor betydelse för

sysselsättning, tillväxt och inflationsutveckling.

Regeringen återkommer inom kort till riksdagen

med förslag bl.a. rörande ramverket för

lönebildningen.

5.3 Resultatbedömning

5.3.1 Tillståndet och utvecklingen inom

området

Av följande tabell framgår utvecklingen och

antaganden om arbetsmarknaden fram till och

med år 2000.

Tabell 5.2 Arbetsmarknad

Årlig procentuell förändring

1996

1997

1998

1999

2000

BNP, fasta priser

1,3

1,8

2,5

3,6

3,0

Produktivitet

1,3

2,9

1,1

0,5

1,5

Antal arbetade timmar

0,1

-0,5

1,4

3,1

1,5

Medelarbetstid

0,7

-0,1

0,0

0,4

-0,1

Antal sysselsatta

-0,6

-0,1

1,5

2,7

1,6

Arbetskraft

-0,2

-1,1

-0,2

1,5

0,6

Öppen arbetslöshet,

nivå

8,1

8,0

6,5

5,4

4,5

Personer i

konjunkturberoende

åtgärder, nivå

4,5

4,3

3,9

3,3

3,5

Källor: Konjunkturinstitutet, Statistiska centralbyrån och Finansdepartementet

Sysselsättning

Arbetsmarknadsutvecklingen under 1990-talet

har varit dramatisk. Under första hälften av

1990-talet minskade sysselsättningen med ca 12

procent, en nedgång utan motstycke i den

svenska efterkrigshistorien. Nedgången

drabbade först industrin och den privata

tjänstesektorn för att så småningom spridas sig

till den offentliga sektorn.

Under de inledande åren av detta decennium

minskade sysselsättningen mest för männen då

konjunkturnedgången främst drabbade

mansdominerande sektorer som industrin och

bygg-sektorn. Sedan kom sysselsättningen att

minska främst inom den offentliga sektorn,

vilket medförde en större nedgång i

sysselsättning bland kvinnor. Uppgången i

sysselsättning de senaste åren har dock kommit

såväl kvinnor som män till del.

Sysselsättningen har under ett antal år visat på

goda ökningstal i den privata tjänstesektorn.

Sedan hösten 1997 ökar även den offentliga

sysselsättningen, vilket innebär att den totala

sysse

sättningen ökar. Under 1998 ökade antalet

sysselsatta med 60 000 eller 1,5 procent.

Sysselsättningsökningen har varit mycket stark

sedan hösten 1998 och legat på en

årsförändringstakt kring 100 000 personer, vilket

motsvarar ca 2,5 procent. Uppgången är i dag

jämnt fördelad mellan privat och offentlig sektor

och även jämnt fördelad mellan män och

kvinnor. Även antalet personer som deltar i

arbetskraften har ökat sedan hösten 1997. Detta

är en naturlig följd av att efterfrågan på

arbetskraft ökar.

Diagram 2.1 Antal sysselsatta män och kvinnor

säsongsrensade värden, 3 månaders glidande medelvärde

Under den stora nedgången av antalet sysselsatta

i början av 1990-talet var det främst fasta jobb

som försvann. Antalet tidsbegränsade jobb har

trendmässigt ökat under hela decenniet. Det

tycks också vara så att det finns en cyklisk faktor

som innebär att det är de tidsbegränsade jobben

som ökar först då sysselsättningen ökar. Under

de senaste åren har en betydande ökning skett av

tidsbegränsade jobb. Under det första halvåret

1999 har dock de fasta jobben respektive de

tidsbegränsade jobben ökat lika mycket. Under

samma period hade ca 570 000 personer

tidsbegränsade anställningar, vilket motsvarar ca

16 procent av de anställda. Vid nyrekryteringar

är det däremot mycket vanligt med

tidsbegränsade anställningar. Majoriteten av de

jobb som omsätts är tidsbegränsade. De flesta

anställningar inleds med en provanställning och

övergår sedan i många fall till en

tillsvidareanställning. Det är framförallt

ungdomar, särskilt unga kvinnor, som har

tidsbegränsade anställningar. Det är även

vanligare med tidsbegränsade anställningar inom

kvinnodominerade branscher såsom vård och

omsorg samt handel.

Antalet egna företagare, inklusive

medhjälpande familjemedlemmar, har pendlat

mellan 400 000 - 450 000 under hela 1990-talet.

De egna företagarna utgör därmed ca 11 procent

av de sysselsatta, medan de anställda utgör

närmare 90 procent. Under åren 1996-1998 har

antalet egna företagarna tenderat att minska

något. Under första halvåret 1999 har dock

antalet egna företagare ökat med 12 000 jämfört

med första halvåret 1998.

Det är främst sysselsättningen i tjänstesektorn

som ökar, medan industrisysselsättningen står

stilla. På den privata sidan är det framför allt

företags- och finansiella tjänster som under en

längre period visat en stabil ökning. Under

senare år har även sysselsättningen inom den

offentliga sektorn ökat, främst inom utbildning

och i viss mån inom vård och omsorg.

Tabell 5.3 Antalet sysselsatta fördelat efter näringsgren,

1000-tals personer

1997

1998

1998

första

halvåret

1999

första

halvåret

Jordbruk m m

109

102

102

104

Tillverkningsindustri m m

800

803

798

795

Byggnadsindustri

218

220

214

221

Privata tjänster

1 567

1 610

1 581

1 655

Kommunala myndigheter

1 034

1 053

1 042

1 075

Statliga myndigheter

189

188

188

186

Totalt

3 921

3 979

3 925

4 036

Källa: SCB

Omkring en fjärdedel av de sysselsatta arbetar

deltid. Andelen som arbetar deltid i Sverige har

varit i stort sett oförändrat under 1990-talet. Den

genomsnittliga arbetstiden bland

deltidsysselsatta tenderar dock att öka. Det är

främst kvinnor som arbetar deltid. Ca 40 procent

av kvinnorna arbetar deltid vilket kan jämföras

med ca 10 procent av männen. Inom den

offentliga sektorn arbetar drygt en tredjedel

deltid, vilket kan jämföras med knappt 20

procent inom den privata sektorn.

Regeringens sysselsättningsmål är att 80

procent av befolkningen i åldern 20-64 år skall ha

reguljär sysselsättning år 2004. När målet sattes

upp i budgetpropositionen för år 1999 var

andelen sysselsatta 74 procent. Den goda

sysselsättningsutvecklingen under det senaste

året har medfört att andelen sysselsatta i

befolkningen enligt SCB har ökat till 76

procent, justerat för säsong, i juli 1999.

Arbetslöshet

Sedan sommaren 1997 har arbetslösheten

minskat kraftigt. Inledningsvis förklarades

nedgången i arbetslösheten till stor del av ett

minskat arbetskraftsutbud bl.a. som en effekt av

Kunskapslyftet, medan sysselsättningen ökade

måttligt. Sedan hösten 1998 har

sysselsättningsökningen varit starkare. Under

första halvåret 1999 uppgick den öppna

arbetslösheten till 5,5 procent. Den var 5,0

procent för kvinnor och 6,0 procent för män.

Det innebär att arbetslösheten har minskat med

1,0 procentenhet för såväl män som för kvinnor

sedan första halvåret 1998. Nedgången i

arbetslöshet ger goda förhoppningar om att

regeringens mål att den öppna arbetslösheten

skall minskas till 4 procent under år 2000 kan

komma att uppnås.

Även antalet personer i konjunkturberoende

arbetsmarknadsåtgärder har minskat under de

senaste åren, från som mest 226 000 eller 5,4

procent av arbetskraften år 1994 till omkring

150 000 eller 3,5 procent av arbetskraften i dag.

Sedan hösten 1997 har dock antalet personer

som studerat på heltid i Kunskapslyftet

motsvarat 100 000-110 000 personer i

genomsnitt per månad.

Diagram 5.2 Öppen arbetslöshet, konjunkturberoende

åtgärder samt summan av dessa i förhållande till

arbetskraften.

säsongsrensade värden, 3 månaders glidande medeltal

För såväl unga kvinnor som unga män har de

senaste årens utveckling på arbetsmarknaden

inneburit en betydande förbättring.

Arbetslösheten bland ungdomar har nästan

halverats sedan årsskiftet 1996/97. I dag uppgår

den öppna arbetslösheten bland unga män till 11

procent och till 8 procent bland unga kvinnor.

Både antalet långtidsarbetslösa och antalet

långtidsinskrivna vid arbetsförmedlingarna har

fortsatt att minska under budgetåret. Målet för

AMV om att högst 50 000 personer i genomsnitt

under budgetåret får vara långtidsarbetslösa ser

ut att kunna uppfyllas. Under första halvåret har

i genomsnitt 45 000 personer varit

långtidsarbetslösa. Målet för antalet

långtidsinskrivna har reviderats till att högst 75

000 personer vid slutet av budgetåret skall vara

långtidsinskrivna. Revideringen gjordes på grund

av en teknisk justering av sättet att mäta de

långtidsinskrivna, vilken medförde ett

engångsjustering av antalet långtidsinskrivna vid

årsskiftet. Justeringen medförde att antalet

långtidsinskrivna vid årsskiftet ökade med 12 000

personer. I slutet av juli var 85 000 personer

långtidsinskrivna. Flertalet av de

långtidsinskrivna är män.

För utländska medborgare - i synnerhet de

utomnordiska medborgarna - är

arbetsmarknadsläget fortfarande besvärligt.

Samtidigt som många av de tidigare invandrarna

har förlorat sina arbeten under 1990-talet, har

många av de nyanlända inte kunnat etablera sig

på arbetsmarknaden. Den senaste tidens ökade

arbetskraftsefterfrågan har emellertid medfört att

arbetslösheten har minskat också bland de

utländska medborgarna. Arbetslösheten bland de

utländska medborgarna uppgår i dag till knappt

16 procent vilket är en kraftig nedgång jämfört

med första halvåret 1997 då arbetslösheten

uppgick till drygt 25 procent.

Sysselsättningsgraden, det vill säga andelen

sysselsatta i befolkningen i åldern 16 - 64 år, är

dock fortfarande mycket låg bland de utländska

medborgarna, ca 50 procent första halvåret 1999

jämfört med ca 44 procent första halvåret 1997.

Bland de manliga utländska medborgarna var

sysselsättningsgraden 54 procent att jämföra med

46 procent bland de kvinnliga Även bland de

utlandsfödda som blivit svenska medborgare är

arbetslösheten dubbelt så hög jämfört med

infödda svenskar.

Den förbättrade konjunkturen har påverkat

arbetsmarknadsläget positivt i stort sett i hela

landet. Sysselsättningen har det senaste året ökat

i alla län, med undantag för Jämtland, Gotland

och Norrbotten. Arbetslösheten har minskat i

alla län. Arbetslösheten varierade under andra

kvartalet 1999 mellan 3,3 procent i Kronobergs

län och 9,7 procent i Norrbottens län.

EU:s sysselsättningsriktlinjer

Den 31 maj lämnade Sverige in en nationell

handlingsplan för sysselsättning till EU-

kommissionen. Sveriges handlingsplan bygger,

liksom övriga medlemsländers, på de riktlinjer

för sysselsättning som antogs av ministerrådet i

februari 1999. Amsterdamfördraget fastställer en

procedur för samordning och övervakning av

medlemsstaternas sysselsättningspolitik.

Sysselsättningsriktlinjerna skall årligen infogas i

nationella handlingsplaner för sysselsättning som

utarbetas av medlemsstaterna i ett flerårigt

perspektiv. Sveriges handlingsplan för 1999 är en

uppföljning av den handlingsplan som

presenterades i april 1998. På grundval av

handlingsplanerna kommer rådet under hösten

1999 att granska genomförandet av

medlemsstaternas sysselsättningspolitik.

EU:s sysselsättningsriktlinjer är indelade i fyra

huvudområden; att förbättra anställbarheten, att

utveckla företagarandan, att uppmuntra

företagens och de anställdas anpassningsförmåga

samt att stärka jämställdhetspolitiken. Inom varje

huvudområde finns ett antal riktlinjer som anger

vad länderna bör göra och i vissa fall finns

konkreta mål som länderna skall sträva efter att

uppnå. Europeiska socialfonden bör därvid

användas för att stärka stödet för genomförandet

av riktlinjerna. Sysselsättningsriktlinjerna, vars

inriktning Sverige aktivt har påverkat, ligger väl i

linje med den svenska arbetsmarknadspolitiken

och innebär framförallt att förhindra

långtidsarbetslöshet bland alla grupper i

samhället genom en ökad prioritering av

utbildning och aktiv arbetsmarknadspolitik för

att därigenom öka anställbarheten hos de

arbetslösa.

I tre fall anger riktlinjerna kvantitativa mål för

medlemsländernas sysselsättningspolitik. För det

första skall alla arbetslösa ungdomar erbjudas

arbete, åtgärd, utbildning eller någon annan

aktiverande insats inom 6 månader. För det

andra skall motsvarande erbjudas arbetslösa

vuxna inom 12 månader. Slutligen skall andelen

arbetslösa som deltar i aktiva

arbetsmarknadspolitiska åtgärder uppgå till

genomsnittet för de tre mest framgångsrika

länderna, vilket är 20 procent.

Sverige uppfyller de tre kvantitativa målen. I

flera fall är regeringens ambition mer

långtgående än vad riktlinjerna anger, bl. a. vad

gäller åtgärder för unga arbetslösa.

5.3.2 De viktigaste statliga insatserna

inom området

Arbets- och kompetenslinjen är grunden i den

svenska arbetslivs- och arbetsmarknadspolitiken.

Aktiva insatser prioriteras före passivt understöd

för att främja en snabb platstillsättning och

motverka långtidsarbetslöshet och utslagning

från arbetsmarknaden. Det innebär att de som

har svårigheter att få eller behålla ett arbete i

första hand skall erbjudas utbildning eller andra

kompetenshöjande insatser för att öka sina

möjligheter till anställning. Dessa insatser

tillsammans med en effektiv platsförmedling

förbättrar arbetsmarknadens funktionssätt och

motverkar därigenom inflationsdrivande

flaskhalsar. Det är även av stor betydelse att

arbetslivet främjar kompetensutveckling.

Arbetsmarknads- och arbetslivspolitiken är

viktiga instrument för att förbättra

jämställdheten mellan kvinnor och män i

arbetslivet och därmed även i samhällslivet i

övrigt.

Arbetsmarknadspolitiken är ett centralt

instrument för att nå regeringens övergripande

mål om tillväxt, stabilitet och rättvis fördelning

och därmed för att nå de kortsiktiga målen om

halverad arbetslöshet och ökad sysselsättning

samt det långsiktiga målet om full sysselsättning.

Sverige befinner sig för närvarande i en

högkonjunktur. Centrala uppgifter för

arbetsmarknadspolitiken är därför att snabbt och

effektivt tillsätta de lediga platserna och att

stimulera arbetskraftens rörlighet i syfte att öka

sysselsättningen samt motverka

inflationsdrivande flaskhalsar och

bristsituationer. Arbetsmarknadspolitiken har

också till uppgift att värna om svaga grupper på

arbetsmarknaden. Det är ytterst angeläget att de

långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna får del av

den uppgång som sker på arbetsmarknaden. Det

förstärkta anställningsstödet för personer med

långa arbetslöshetstider är ett sätt att stärka dessa

personers möjligheter att komma in på

arbetsmarknaden. De förändringar som nu äger

rum strävar till att höja effektiviteten inom

arbetsmarknadspolitiken bl.a. genom en

tydligare målsättning om att insatserna skall leda

till arbete. Detta sker dels genom en ökad

prioritering av utbildnings- och

kompetenshöjande insatser, dels genom en

förstärkt verksamhetsuppföljning. Färre typer av

åtgärder och ett förenklat

arbetsmarknadspolitiskt regelverk bidrar också

till att höja effektiviteten inom

arbetsmarknadspolitiken.

Arbetsmarknadspolitiken bör utvecklas så att

den också förenar miljö- och sysselsättningsmål

och samtidigt påskyndar omställningen till en

ekologisk hållbar utveckling.

Arbetsmarknadspolitiken är också av betydelse

när det gäller att motverka regionala obalanser.

Arbetslivspolitiken skall främja arbetslivets

utveckling med möjlighet till personlig

utveckling och arbete för den enskilde samt ökad

tillväxt och produktivitet genom ny teknik,

organisationsförändringar, kompetensutveckling

och en sund lönebildning. Den har till uppgift att

förebygga arbetsskador och ohälsa i arbetslivet

och därigenom motverka utslagning samt att

hjälpa människor tillbaka i arbete. En annan

viktig uppgift är att utveckla ny kunskap och att

föra kunskaper och erfarenheter vidare, så att

arbetsmiljöarbetet kan förbättras ytterligare.

Arbetslivspolitiken skall också motverka en

uppdelning av arbetslivet vad gäller arbetsvillkor,

bl. a. de olika villkor som råder mellan kvinnor

och män på grund av den könsuppdelade

arbetsmarknaden och den ojämna fördelningen

av ansvaret för hem och barn. Till

arbetslivspolitiken hör också frågor bl.a. om

arbetsrätt och arbetstider. Ett bra arbetsliv och

fungerande spelregler på arbetsmarknaden ökar

produktiviteten samt främjar ekonomisk tillväxt

och sysselsättning.

Inom ramen för jämställdhetspolitiken

fortsätter arbetet med att omfördela makt och

inflytande mellan kvinnor och män i samhället.

Ett centralt mål för regeringens politik för arbete

och tillväxt är att det råder lika villkor för män

och kvinnor på arbetsmarknaden och i

arbetslivet.

Staten som arbetsgivare utgör en del av den

statliga förvaltningspolitiken. Området omfattar

främst hur staten som arbetsgivare behandlar

frågor om personal- och chefsförsörjning,

personalutveckling och personalrörlighet samt

löne- och anställningsfrågor.

I enlighet med vad som sades i

budgetpropositionen för år 1998 (prop.

1997/98:1, Utg.omr. 14, s. 80 ff.) åläggs

myndigheterna att inom ramen för regeringens

system för arbetsgivarpolitisk uppföljning årligen

redovisa sin kompetensförsörjning och de mål

som gäller för denna. De redovisningskrav som

regeringen har riktat till myndigheterna

fokuserar på fyra områden som ur ett

övergripande perspektiv har särskild betydelse

för kompetensförsörjningen:

- åldersstruktur,

- könsfördelning,

- personalrörlighet samt

- lönenivåer och löneutveckling.

Regeringen fäster särskild vikt vid

myndigheternas åtgärder för att eliminera

osakliga löneskillnader mellan könen och främja

den etniska och kulturella mångfalden.

En samlad redovisning av innevarande års

uppföljning har lämnats i regeringens skrivelse

1998/99:150 Årsredovisning för staten 1998.

5.3.3 Effekter av statliga insatser

Arbets- och kompetenslinjen har varit

vägledande för insatserna inom

arbetsmarknadspolitiken, vilket hittills också

visat sig ge positiva resultat. De lediga platserna

har tillsatts relativt snabbt. Flaskhalsar och

bristyrken har i stort kunnat motverkas.

Regionalt har dock bristsituationer uppkommit

inom vissa yrkesområden, främst sådana yrken

som kräver högskoleutbildning.

Arbetslösheten och långtidsarbetslösheten har

minskat kraftigt. Grupper med en svagare

anknytning till arbetsmarknaden såsom

ungdomar, arbetshandikappade och personer

med utländsk bakgrund har prioriterats till de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna genom att de

fått en större andel av åtgärdsplatserna än vad de

utgör av de arbetslösa. För ungdomarna har såväl

arbetslösheten som långtidsarbetslösheten under

det senaste åren minskat kraftigt, vilket är ett

resultat av regeringens starkt uttalade ambition

att ingen ungdom skall vara arbetslös i 100 dagar

eller mer utan att få ett erbjudande om ett arbete

eller utbildning. Antalet sysselsatta och

arbetslösa arbetshandikappade och utländska

medborgare har utvecklats på ungefär samma sätt

som för övriga. En bidragande orsak till den

positiva utvecklingen har varit, förutom

konjunkturuppgången, regeringens

utbildningssatsning Kunskapslyftet.

JämO har en central roll i arbetet för att

främja jämställdhet mellan kvinnor och män i

arbetslivet och för att se till att

jämställdhetslagen följs. Den budgetförstärkning

som JämO erhöll inför budgetåret 1997 har

möjliggjort en lång rad satsningar för att

effektivare medverka i jämställdhetsarbetet på

arbetslivets område. Framför allt inom områdena

information och opinionsbilding samt aktiva

åtgärder har verksamheten intensifierats. Vidare

har resurstillskottet betytt att driften av JämO:s

verksamhet har kunnat rationaliseras.

Verksamheten inom arbetslivsområdet har

genom en ökad inriktning av forskningen mot

arbetsorganisationsfrågor, ett effektivare

tillsynsarbete genom bland annat ett bättre sama

bete mellan myndigheter, ökad

kunskapsåterföring till bland annat näringslivet,

till andra myndigheter samt universitet och

högskolor, nätverksbildande och bättre

informationsutbyte sammantaget gett

förbättrade förutsättningar för att forsknings-

och utvecklingsresultat samt tillsyn kan bidra till

en positiv utveckling av arbetslivet.

5.3.4 Regeringens slutsatser

För att uppnå regeringens mål om en ökad

sysselsättning respektive halverad öppen

arbetslöshet är det viktigt att arbetsmarknads-

och arbetslivspolitiken än mer inriktas mot att

främja tillväxten i ekonomin. Viktiga instrument

inom arbetsmarknadspolitiken för att uppnå

målen är en fortsatt prioritering av en snabb

tillsättning av de lediga platserna samtidigt som

de arbetsmarknadspolitiska åtgärderna bör

användas mer strategiskt för att motverka

flaskhalsar och bekämpa långa tider utan

reguljärt arbete. Den inriktning som regeringen

redan påbörjat med en ökad satsning på

yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning framför

praktikåtgärder för att motverka bristyrken och

flaskhalsar bör fortsätta. Samtidigt är det viktigt

att de arbetsmarknadspolitiska medlen används

på ett sådant sätt så att oönskade

undanträngnings- och inlåsningseffekter

minimeras.

Det är även ytterst angeläget att de svaga på

arbetsmarknaden, i synnerhet de

långtidsinskrivna, får del av den förbättrade

arbetsmarknadssituationen genom att de i ökad

utsträckning får det stöd och de

kompetenshöjande insatser som behövs för att

de skall få arbete. Det under hösten införda

förstärkta anställningsstödet är ett av de medel

som finns att tillgå. Många människor med

utländsk bakgrund har en mycket svag

förankring på arbetsmarknaden. Detta är ett

stort resursslöseri ur flera synvinklar. I många

fall saknar dessa personer sådana kontaktytor

med svenska arbetsmarknaden, som kan vara en

nödvändig förutsättning för att få jobb. Det är

angeläget att kvinnor och män med med

utländsk bakgrund får möjlighet till

arbetsmarknadskontakter och att ekvivalering

och anpassning av deras yrkeskunskaper

förbättras, så att deras kompetens kan tas tillvara

på den svenska arbetsmarknaden. Det är även

viktigt att i konjunkturuppgången rikta insatser

mot redan anställda för att motverka att

bristyrken uppkommer. Samtidigt kan arbetslösa

som ersätter dem som deltar i olika

kompetenshöjande insatser få den

arbetslivserfarenhet som krävs för att öka sina

chanser till ett reguljärt arbete. De

arbetsmarknadspolitiska medlen måste också

även fortsättningsvis fördelas på sådant sätt att

de tilltagande regionala obalanserna motverkas.

En av regeringens ambitioner inom

arbetslivspolitiken är att förbättra

förutsättningarna för moderna

arbetsorganisationer i arbetslivet. Dessa

kännetecknas bland annat av delaktighet,

helhetsperspektiv, integration, jämställdhet

mellan kvinnor och män, kompetensutveckling

av de anställda samt en god arbetsmiljö i övrigt.

Regeringen skall även verka för att individer

inte skall förslitas, skadas och slås ut från

arbetslivet. Ökad kunskap och kompetens i

arbetslivet skall bidra till ökad sysselsättning och

tillväxt. Regeringen avser vidare att under hösten

1999 lämna en proposition till riksdagen med

förslag till förändringar av ramverket för

lönebildningen. Bl. a. kommer förslag att läggas

om uppgifterna och befogenheterna för ett

förstärkt medlingsinstitut. Regeringens

uppfattning är att ett säkert och utvecklande

arbetsliv är en förutsättning för det pågående

arbetet med att åstadkomma en ekologisk hållbar

utveckling.

En redovisning av hur jämställdhetspolitiken

utvecklats kommer att lämnas till riksdagen i en

skrivelse senare under hösten.

5.4 Åtgärder utanför utgiftsområdet

Arbetsmarknadspolitiken är en integrerad del i

den ekonomiska politiken och regeringens

sysselsättningspolitik genomsyrar alla

politikområden liksom arbetet för att öka

jämställdheten mellan kvinnor och män.

Regeringens utbildningssatsning Kunskapslyftet

anknyter i högsta grad till arbets- och

kompetenslinjen inom arbetsmarknadspolitiken.

Detta gäller även de stöd som finns till ökat

företagande och ökad sysselsättning. De ökade

statsbidragen till kommunerna, en nivåhöjning

med 21,3 miljarder kronor år 2000 jämfört med

år 1996, innebär möjligheter för kommunerna att

behålla och utöka sin personalstyrka. Därutöver

kan nämnas åtgärder såsom nedsättning av

arbetsgivaravgiften, lättnader i

ägarbeskattningen, möjligheter att kvitta

underskott i nystartad näringsverksamhet mot

inkomst av tjänst, rätt till tjänstledighet för att

starta eget företag och ett treårigt program för

småföretagsutveckling, förnyelse och tillväxt.

5.5 Skatteavvikelser

Samhällets stöd inom utgiftsområdet redovisas i

huvudsak som anslag på statsbudgetens

utgiftssida. Vid sidan av de stöd som redovisas

via anslag finns dock fr.o.m oktober 1999 även

stöd på statsbudgetens inkomstsida i form av

särregler i skattelagstiftningen. Ett sådant stöd

brukar betecknas som saldopåverkande

skatteavvikelse. Om en sådan förmån på

budgetens inkomstsida slopas leder detta till en

budgetförstärkning för den offentliga sektorn.

Tabell 5.3 Skatteavvikelser

Skatteavvikelse Brutto

mdr kr

Skatteavvikelse Netto

mdr kr

1999

2000

1999

2000

Saldopåverkande

skattekreditering

vid

anställningsstöd

0,1

1,4

0,07

1,04

Den arbetsmarknadspolitiska åtgärden

anställningsstöd utgår fr.o.m 1 oktober 1999 i

form av en skattekreditering på arbetsgivarens

skattekonto. Detta innebär att utgifterna för

anställningsstöd på anslaget A2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder kommer att

upphöra. Under år 2000 kommer dock de som

erhållit beslut om anställningsstöd före den 1

oktober fortfarande att erhålla det i form av

bidrag. Kostnaden för anställningsstöd kommer

istället i form av minskade skatteintäkter på

budgetens intäktssida. Detta beräknas inklusive

regeringens förslag avseende det förstärkta

anställningsstödet medföra en skattekreditering

av 1 400 miljoner kronor år 2000, eller m a o

minskade skatteintäkter på samma belopp.

Tabell 2.4 Utgiftsutvecklingen för de i utgiftsområde 14 ingående verksamheterna

Miljoner kronor

Utfall

1998 2

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999 2

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

Arbetsmarknad

34 039

34 414

35 453

32 907

32 987

33 231

Arbetsliv

5 534

5 381

5 553

5 435

5 450

5 474

Jämställdhet mellan kvinnor och män

36

33

50

30

31

31

Staten som arbetsgivare

8 059

8 143

7 739

7 758

7 784

7 906

Totalt för utgiftsområde 14

47 668

47 971

48 796

46 130

46 251

46 642

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Utfall 1998 och utgiftsprognos1999 inkluderar äldreanslag.

6 Arbetsmarknad

6.1 Omfattning och ändamål

Arbetsmarknadsverket (AMV) svarar för hu-

vuddelen av den arbetsmarknadspolitiska verk-

samheten. Utgifterna under verksamhetsområ-

det avser arbetsmarknadspolitiska åtgärder,

särskilda åtgärder för arbetshandikappade,

AMV:s förvaltningskostnader, Europeiska

socialfonden, Institutet för

arbetsmarknadspolitisk utvärdering (IFAU)

samt bidrag till administration av grundbelopp.

Inom verksamhetsområdet finns även

avgiftsfinansierade verksamheter såsom

Arbetslivstjänster och Aske kursgård som inte

redovisas på statsbudgeten.

6.2 Utgiftsutveckling

Tabell 3.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998 2

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999 2

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

34 039

34 414

35 453

32 907

32 987

33 231

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för

budgetåret 1999 i samband med den ekonomiska vårpropositionen.

2 Utfall 1998 och utgiftsprognos1999 inkluderar äldreanslag.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Antalet anställda inom AMV uppgick vid års-

skiftet 1998/99 till 11 100 personer, varav 9 200

på arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsinsti-

tut. De konjunkturberoende arbetsmarknadspo-

litiska åtgärderna, den yrkesinriktade rehabilite-

ringen samt utbildning i företag hade under år

1998 i genomsnitt 173 000 deltagare samtidigt

som 55 000 personer var anställda med löne-

bidrag eller i skyddad anställning hos offentliga

arbetsgivare (OSA). Motsvarande uppgifter för

första halvåret 1999 var drygt 170 000 respektive

56 500 personer.

De beräknat ökade utgifterna under år 1999

jämfört med föregående år beror främst på

ökade utgifter under anslaget A 4 Europeiska

Socialfonden m.m. för perioden 1995-1999 samt

att statliga ålderspensionsavgifter belastar

anslaget A 2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

från år 1999. Den beräknat minskade

medelsförbrukningen från år 2000 förklaras av

minskade resurser under sist nämnda anslag

utifrån det förbättrade konjunkturläget.

Förändringar

Omläggningen till en mer tillväxtinriktad ar-

betsmarknadspolitik har fortsatt vilket bl.a. in-

neburit en prioritering av platsförmedling samti-

digt som omfattningen av den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen ökat kraftigt sedan

det andra halvåret 1998. Praktikåtgärderna har

minskat i motsvarande omfattning. Detta är bl.a.

resultatet av att regeringen avskaffade det s.k.

volymmålet för de arbetsmarknadspolitiska åt-

gärderna.

AMV har för budgetåret 1998 bytt

redovisningsprincip vilket minskade

anslagsbelastningen under anslagen A 2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder, A 3 Särskilda

åtgärder för arbetshandikappade samt det under

utgiftsområde 13 Ekonomisk trygghet vid

arbetslöshet uppförda anslaget A 1 Bidrag till

arbetslöshetsersättning. AMV tillämpar nu en

kassamässig redovisning vilket innebär att bidrag

som utbetalas med i princip en månads

eftersläpning avräknas mot det budgetår då

betalningar sker. Tidigare har utbetalningar som

skett efter budgetårsskiftet före brytdag för

årsbokslut belastat föregående budgetår.

Bakgrunden till den förändrade

redovisningprincipen är att regeringen delat

Ekonomistyrningsverkets bedömning att

bidragen under anslaget i enlighet med

nationalräkenskaperna bör definieras som

transfereringar och att anslagsavräkningen därför

skall ske kassamässigt. Vid omläggningen för

budgetåret 1998 uppstod till följd av detta en

engångseffekt genom att anslagen endast

belastade med elva månaders

bidragsutbetalningar i stället för tolv.

Kommande budgetår påverkas inte av ändringen

eftersom införandet av den kassamässiga

redovisningen innebär att anslagsbelastningen

jämfört med tidigare ökar den första månaden

samtidigt som den minskar den sista månaden.

Riksdagen beslutade på regeringens förslag i

budgetpropositionen för budgetåret 1999 att

AMV i likhet med budgetåret 1998 får använda

850 miljoner kronor för tillfälliga personalför-

stärkningar vid arbetsförmedlingar och arbets-

marknadsinstitut (prop. 1998/99:1, bet.

1998/99:AU1, rskr. 1998/99:105).

Regelförenklingsarbetet har fortsatt och sedan

årsskiftet har praktikåtgärderna arbetslivsutveck-

ling och arbetsplatsintroduktion sammanförts till

åtgärden arbetspraktik. Regeringen aviserade i

1999 års ekonomiska vårproposition förenkling-

ar av reglerna för de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna. Under anslaget Arbetsmark-

nadspolitiska åtgärder förtydligas också utform-

ningen och inriktningen av de nya förenklade

reglerna som regeringen avser att föreslå riksda-

gen under våren 2000. Flyttningsbidragen har

förenklats och effektiviserats genom att i högre

utsträckning rikta sig till enskilda individer som

är eller riskerar att bli arbetslösa och i mindre ut-

sträckning till individens hushåll. Riksdagen har

även på tilläggsbudget till statsbudgeten för

budgetåret 1999 fattat beslut om ett förstärkt

anställningsstöd som träder i kraft den 1 oktober

1999 för personer som varit inskrivna vid

arbetsförmedlingen längre tid än tre år. Samtidigt

omvandlas anställningsstödet från ett bidrag till

en kreditering av arbetsgivarnas skattekonto.

Därutöver har också riksdagen på regeringens

förslag fattat beslut om att höja anslaget Särskilda

åtgärder för arbetshandikappade med 90 miljoner

kronor från den 1 juli 1999 för att öka utrymmet

för fler lönebidrag och OSA (prop. 1998/99:100,

bet. 1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:294). AMV

överskred dock i praktiken med hänsyn tagen till

den tekniska justeringen anslaget med ca 300

miljoner kronor år 1998. Sammantaget har därför

AMV ca 210 miljoner kronor mindre att

förbruka om inte årets anslagskredit utnyttjas.

Ungdomssatsningen genom utvecklingsga-

rantin och kommunernas ansvar för unga ar-

betslösa har i kombination med det förbättrade

konjunkturläget starkt bidragit till att uppfylla

målet om att ungdomar skall erbjudas arbete, ut-

bildning eller praktik inom 100 dagars arbetslös-

het. För att bryta den könsuppdelade arbets-

marknaden har regeringen även under budgetåret

1999 avsatts 30 miljoner kronor till särskilda

brytprojekt. Försöksverksamheten i Skåne,

Dalarnas, Gävleborgs, Värmlands och Jämtlands

län fortsätter under år 1999 vilket bl.a. innebär

att dessa län har en utökad ram för otraditionella

insatser under anslaget Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder. Ramen för otraditionella insatser

uppgår till 1 323 miljoner kronor varav 823

miljoner avser försökslänen. Därutöver finns en

ram på 50 miljoner kronor för otraditionella

insatser under anslaget Särskilda åtgärder för

arbetshandi-kappade.

Prioriteringar

Omläggning till en mer tillväxtinriktad ar-

betsmarknadspolitik skall fortsätta för att öka

sysselsättningen genom en effektiv

platstillsättning och genom att förhindra

uppkoms-ten av inflationsdrivande flaskhalsar.

Samtidigt skall insatserna för de mest utsatta

grupper in-tensifieras för att motverka långa

arbetslöshetsti-der som kan leda till att personer

permanent slås ut från den reguljära

arbetsmarknaden. Ökad uppmärksamhet måste

också ägnas de regioner som har den svagaste

sysselsättningstillväxten.

Platsförmedlingsinsatser och den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen skall prioriteras för

att lediga platser snabbt skall kunna tillsättas.

Förutom kompetenshöjande insatser för

arbetslösa är det av stor vikt att framförallt i

detta konjunkturläge framhålla arbetslöshetsför-

säkringens roll som en omställningsförsäkring.

Arbetet med att bryta den könsuppdelade ar-

betsmarknaden skall fortsätta tillsammans med

åtgärder som främjar mångfalden på arbetsmark-

naden. Därigenom kan arbetsmarknadspolitiken

bidra till att regeringens sysselsättningsmål och

delmål att halvera arbetslösheten under år 2000

kan uppnås.

De regionala tillväxtavtalen skapar goda förut-

sättningar för en bättre samverkan och ett bättre

resursutnyttjande kring den regionala näringspo-

litiken där arbetsmarknadspolitiken har en stor

betydelse. Arbetsmarknadspolitikens tillväxtpo-

litiska och fördelningspolitiska uppdrag är för-

enliga och spelar tillsammans en viktig roll för att

öka sysselsättningen. Genom bl.a. kompetensut-

vecklingsinsatser för arbetslösa som ökar deras

anställbarhet kan samtidigt arbetsgivarnas ar-

betskraftsbehov tillgodoses.

6.3 Resultatbedömning

Övergripande mål och verksamhetsmål bud-

getåren 1998 och 1999

För budgetåren 1998 och 1999 angavs tre

övergripande mål för arbetsmarknadspolitiken

och AMV:

- hålla nere vakanstiderna för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan arbete.

I tabell 3.2 redovisas de kvantitativa verksam-

hetsmålen för AMV. De gäller anvisningsgraden

av arbetssökande till lediga platser, antalet

långtidsarbetslösa och antalet långtidsinskrivna

samt antalet personer i arbetsmarknadspolitiska

åtgärder. Under budgetåret 1998 har AMV

uppnått samtliga verksamhetsmål med undantag

för den genomsnittliga bidragsnivån för

lönebidrag.

AMV har nått den reviderade målsättningen

att minst 124 000 personer i genomsnitt under

budgetåret 1998 skall delta i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder och

yrkesinriktad rehabilitering, exklusive

försökslänen. Målsättningen har nåtts

främst på grund av att regeringen reviderade

målet under hösten 1998 utifrån bedömningen

att AMV inte skulle nå upp till volymmålet.

Riksdagen beslutade därför på regeringens

förslag på tilläggsbudget till statsbudgeten för

budgetåret 1998 att föra bort 800 miljoner

kronor från anslaget Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder (prop. 1998/99:1, bet. 1998/99:FiU11,

rskr. 1998/99:48).

Under budgetåret 1998 har försöksverksam-

het med friare användning av de arbetsmark-

nadspolitiska medlen bedrivits i Skåne, Värm-

lands, Dalarnas, Gävleborgs och Jämtlands län.

Det innebär att dessa län inte har haft ett mål för

omfattningen av de arbetsmarknadspolitiska åt-

gärderna samt att de får använda en större andel

av åtgärdsmedlen till otraditionella insatser. I

stället för volymkrav skall länen uppvisa resultat

beträffande ökad sysselsättning, minskad

arbetslöshet och färre personer i åtgärder samti-

digt som utbetalningarna av

arbetslöshetsersättningen inte får överstiga vad

som skulle förväntats utan försöksverksamhet.

Försöksverksamheten pågår även under

budgetåret 1999.

Samtliga län har tillgång till otraditionella me-

del. De otraditionella insatserna skall motiveras

av arbetsmarknadsskäl och inte rymmas inom

ordinarie åtgärder. Alltför många av de projekt

som finansierats helt eller delvis med dessa medel

har haft en svag mål- och resultatfokusering. En-

dast ett fåtal län har utvecklat ett system för en

effektiv uppföljning. Detta har gjort det svårt att

följa upp och utvärdera verksamheten. AMS har

utlovat en bättre uppföljning framöver. För att

förbättra hanteringen av de otraditionella

insatserna har regeringen utfärdat ändringar i

förordningen om den arbetsmarknadspolitiska

verksamheten.

Tabell 6.2 Kvantitativa verksamhetsmål för budgetåren 1997, 1998 och 1999

Mål

1997

Resultat

1997

Mål

1998

Resultat

1998

Mål

1999

Resultat

halvår 1999

Andel av de lediga platserna som anmälts

till Af som skall anvisas med lämpliga

sökande

88%

89%

90%

91%

90%

91%

Andel av samtliga arbetsgivare som

anmält plats till Af skall ha fått

tillräckligt med sökande för att kunna

anställa inom den tid som har

överenskommits med Af

Ej mål

Ej mål

Ej mål

Ej mål

minst 80%

68%

Andel personer som fått arbete 90 dagar

efter avslutad yrkesinriktad

arbetsmarknadsutbildning skall uppgå till

minst

Ej mål

Ej mål

Ej mål

Ej mål

kvartal 4 1999

70%

44%

Antalet långtidsarbetslösa skall i

genomsnitt per månad inte överstiga:

100 000

94 800

73 000

57 600

50 000

44 600

Alla långtidsarbetslösa ungdomar skall

erbjudas arbete eller åtgärd inom 100

dagar

Ej mål

Ej mål

0

538 (4 180)**

0

283 (2800)**

Antalet långtidsinskirvna skall i

genomsnitt per månad inte överstiga:

120 000

118 900

100 000

90 500

75 000***

85 200

Antalet personer som deltar i

konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall i

genomsnitt vara:

207 000

197 100

124 000*

124 100*

Ej mål

Ej mål

Antal arbetshandikappade som deltar i

konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder skall

minst utgöra:

26 000

27 000

17 000*

17 200*

Ej mål

Ej mål

Antal sysselsatta inom ramen för anslaget

Särskilda åtgärder för

arbetshandikappade skall minst utgöra:

50 000

51 000

53 000

55 000

55 000

56 800

Målsättningen för den högsta

genomsnittliga bidragsnivån i lönebidrag:

60%

59%

58%

60%

60%

60,5%

* Exklusive Skåne, Gävleborgs, Dalarnas, Jämtlands och Värmlands län, som är

försökslän

** Inom parentes redovisas antalet registrerade långtidsarbetlösa ungdomar

inklusive de som har ett erbjudande om åtgärd/arbete.

*** Vid slutet av året

Regeringens omläggning till en mer tillväx-

tinriktad arbetsmarknadspolitik har fortsatt un-

der budgetåret 1999 med tyngdpunkt på plats-

förmedling och yrkesinriktad arbetsmarknadsut-

bildning. Regeringen beslutade därför att slopa

verksamhetsmålet för omfattningen av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna inför

budgetåret 1999. I samband med detta infördes

två nya verksamhetsmål för AMV.

- Av samtliga arbetsgivare som anmält ledig

plats till arbetsförmedlingen skall 80 procent

ha fått tillräckligt med sökande för att kunna

anställa inom den tid som överenskommits

med arbetsförmedlingen,

- Andelen personer som fått arbete 90 dagar

efter avslutad yrkesinriktad

arbetsmarknadsutbildning skall öka

kontinuerligt under budgetåret 1999. Under

fjärde kvartalet skall andelen som fått arbete

efter 90 dagar uppgå till minst 70 procent.

Vid sidan av platsförmedling, vägledning och

arbetslivsinriktad rehabilitering spelar de olika

arbetsmarknadspolitiska programmen en viktig

roll för att höja kompetensen för de arbetslösa

och därmed förbättra matchningen mellan

arbetssökande och lediga platser.

Tabell 6.3 Konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska åtgärder

Genomsnittligt antal per

månad

Därav kvinnor respektive män (%)

Antal i arbete 90 dagar

efter avslutad åtgärd

1997

1998

1997

1998

Kvinnor

Män

Kvinnor

Män

1997

1998

Anställningsstöd

-

10 547

-

-

-

62

Arbetslivsutveckling

52 545

38 892

46

54

46

54

15

20

Arbetsmarknadsutbildning

36 931

41 899

49

51

47

53

21

29

Arbetsplatsintroduktion

34 292

19 347

47

53

48

52

32

39

Beredskapsarbete

7 118

1 165

37

63

41

59

23

36

Datortek

13 961

11 521

56

44

55

45

19

23

IT-utbildning

-

200

-

-

31

69

-

-

Kommunala uppföljningsplatser

14 158

12 176

60

40

59

41

28

36

Offentligt tillfälligt arbete

5 351*)

7 741

47

53

47

53

7

11

Rekryteringsstöd

3 698

480

32

68

32

68

67

72

Resursarbete

637*)

4 104

82

18

74

26

-

51

Starta-eget-bidrag

12 280

12 514

42

58

48

52

72

71

Utbildningsvikariat

3 545

339

77

23

76

24

52

67

Utvecklingsgaranti 20-24 år

-

2 846

-

-

44

56

-

32

Yrkesinriktad rehabilitering (AMI)

6 939

8 054

48

52

48

52

16

24

Jobbsökaraktiviteter

3 331

1 800

-

-

-

-

-

-

* Under budgetåret 1997 utgiftsområde 13

Hålla nere vakanstiderna för lediga platser

Genom att snabbt och med god kvalitet för-

medla arbetssökande till de lediga platserna

som anmälts till arbetsförmedlingen skall

vakanstiderna hållas nere, vilket främjar tillväxt

och motverkar inflationsdrivande flaskhalsar

på arbetsmarknaden.

Antalet nyanmälda platser ökade med 28

procent under år 1998 jämfört med år 1997.

Totalt anmäldes 413 000 platser till

arbetsförmedlingen under år 1998. Till över 90

procent av de lediga platserna anvisade

arbetsförmedlingarna minst en sökande. Till de

platser som inte fått anvisning har krävts

högskoleutbildning inom teknik och data eller

så finns de inom hälso- och sjukvårdsområdet

samt lärarplatser. Under första halvåret 1999

har platsinflödet fortsatt att öka samtidigt som

arbetsförmedlingarna upprätthållit en hög

anvisningsgrad. AMS har vidtagit en rad olika

åtgärder för att förbättra verksamhetens

information, service och tillgänglighet, som

främst riktas till små och medelstora företag.

Den fortsatta utbyggnaden av

Arbetsförmedlingens Internettjänster har

väsentligt höjt servicenivån till företag. Företag

kan nu på egen hand annonsera om lediga

jobb, ta emot ansökningar via elektronisk post,

söka efter lämpliga kandidater i en CV-databas

och via elektronisk post kontakta sökande.

Insatser har gjorts för att informera företagen

om möjligheterna med Arbetsför

 medlingens Internettjänster.

Under år 1999 har AMS också inrättat ett call-

center i Söderhamn. Företag kan via 020-

nummer erhålla snabb information om AMV:s

ansvarsområden. Vidare deltar AMS som en av

parterna i ett projekt som leds av NUTEK

som bl.a. syftar till att små och medelstora

företag skall kunna vända sig till en

informationskälla för att få information från

olika myndigheter. På lokal nivå har

arbetsförmedlingen bl.a. ordnat utbildningar

för mindre företag i syfte att lära dessa använda

olika internettjänster, deltagit i uppsökande

verksamhet tillsammans med kommunen och

bildat specialförmedlingar för småföretag som

hjälper till i rekryteringsärenden.

Arbetsförmedlingen Utland bistår med

information, rådgivning och rekryteringsstöd

då utländska företag önskar etablera sig i

Sverige. Arbetsförmedlingen Utland är en del i

det EU-täckande kontaktnätet Euro

infocenter.

I den översyn som Näringsdepartementet

påbörjat beträffande åtgärder för att främja fler

och växande företag spelar

arbetsmarknadspolitiken och dess

verkställande myndigheter en viktig roll.

Översynen syftar till att förenkla och

effektivisera verksamheten ur företagarnas

synpunkt.

En av de viktigaste arbetsmarknadspolitiska

insatserna för att hålla nere vakanstiderna på

lediga platser är arbetsmarknadsutbildningen.

Därför har den yrkesinriktade

arbetsmarknadsutbildningen prioriterats under

budgetåret 1998. I genomsnitt har 26 000

personer per månad deltagit i yrkesinriktad

arbetsmarknadsutbildning. Det kan jämföras

med drygt 20 000 personer under budgetåret

1997. Totalt deltog 42 000 personer i

genomsnitt per månad i

arbetsmarknadsutbildning under budgetåret

1998. För att ytterligare betona vikten av att

yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning skall

leda till reguljära jobb införde regeringen ett

nytt mål för arbetsmarknadsutbildningen

budgetåret 1999. I juni 1999 uppgick andelen i

jobb efter avslutad yrkesinriktad

arbetsmarknadsutbildning till 43 procent,

jämfört med 38 procent motsvarande tidpunkt

år 1998. Sedan april 1999 har andelen till arbete

efter avslutad utbildning ökat konstant.

 Som ett resultat av ökad prioritering av ut-

bildningsinsatser har andelen personer i utbild-

ningsåtgärder ökat från första halvåret 1998 till

andra halvåret 1999 med ca 35 procent medan

andelen i praktikåtgärder har minskat med 23

procent. Antalet personer i

arbetsmarknadsutbildning har ökat från

knappt 41 000 per månad till knappt 53 000 per

månad under denna period. Under de första

två kvartalen 1999 har dock andelen i

yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning

minskat, medan andelen i förberedande

uppvisar en något stigande trend vilket inte är

tillfredställande. Majoriteten av

utbildningsdeltagarna, cirka 60 procent, deltar

dock i yrkesinriktad utbildning.

Minska antalet långtidsarbetslösa

Det andra övergripande målet för AMV är att

minska antalet långtidsarbetslösa. Under

budgetåret 1998 har långtidsarbetslösheten

minskat kraftigt. Det är ett resultat av att

arbetsförmedlingarna tydligt har prioriterat de

långtidsarbetslösa till de olika

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Även en

minskad tillströmning av nya

långtidsarbetslösa förklarar den kraftiga

minskningen av antalet långtidsarbetslösa.

Tabell 6.4 Antalet långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna* och deras andel av

arbetslösa resp. andel av arbetslösa+åtgärd

Långtidsarbetslösa

Kvartal 2

Långtidsinskrivna*

 Juni

1997

%

1998

%

1999

%

1997

1998

%

 1999

%

Kvinnor

40 071

24

21 633

17

17 296

14

48 011

36 806

18

34 035

15

Män

54 770

27

31 583

20

26 868

19

70 929

53 644

23

51 122

22

Totalt

94 841

26

53 216

19

44 164

16

118 940

90 450

20

85 157

19

55- år

14 445

44

9 331

36

10 628

27

14 595

10 115

24

16 572

33

25-54 år

61 864

24

37 192

18

30 268

16

96 079

75 497

24

65 001

20

20-24 år

17 401

27

6 214

15

3 063

9

8 252

4 822

7

3 575

6

18-19 år

1 132

10

479

6

205

3

14

16

0

9

0

Totalt

94 841

26

53 216

19

44 164

16

118 940

90 450

20

85 157

19

Arbetshandikappade

12 699

35

7 867

30

7 002

24

24 541

20 886

39

20 846

40

Utomnordiska medborgare

11 313

29

6 781

21

5 008

17

19 338

14 017

28

11 779

24

* Definitionen av långtidsinskrivna har förändrats mellan budgetåren 1998 och

1999. Från och med budgetåret 1999 bryts inskrivningstiden endast med reguljärt

arbete som varar

längre än 30 dagar. Hit räknas också lönebidrag och OSA. Under budgetåret 1998

kunde inskrivningstiden brytas även med anställningsstöd och reguljärt arbete

som varade mindre

än 30 dagar.

Regeringens målsättning att samtliga ungdo-

mar skall erbjudas reguljärt arbete, lämplig ut-

bildning, praktik eller sysselsättningsskapande

åtgärd inom 100 dagar har uppfyllts. I slutet av

budgetåret 1998 var drygt 4 200 ungdomar

långtidsarbetslösa, av dessa hade dock 3 600 ett

beslut eller erbjudande om att påbörja

utbildning, praktik eller

sysselsättningsprogram. Den nytillkomna

utvecklingsgarantin har inneburit att 225

kommuner har tecknat avtal med

länsarbetsnämnderna och den har under

budgetåret omfattat 2 800 ungdomar.

Statskontorets utvärdering (Utvecklings-

garantin för ungdomar - det första året,

1999:6)visar att ungdomar som deltar i

utvecklingsgarantin i nästan dubbelt så stor

utsträckning har fått ett arbete jämfört med

dem som inte deltar i sådant program.

Antalet långtidsarbetslösa utomnordiska

medborgare har minskat med 40 procent

under budgetåret 1998, vilket kan jämföras

med en total minskning av antalet

långtidsarbetslösa med 44 procent.

Långtidsarbetslösa med utomnordiskt

medborgarskap har prioriterats till de

arbetsmarknadspolitiska programmen i

förhållande till korttidssökande. AMS har

under budgetåret 1999 fortsatt att utveckla och

förbättra kvalitén i handlingsplanerna för de

arbetssökande. Över 95 procent av dem som

riskerar att bli eller är långtidsarbetslösa har

fått en individuell handlingsplan, enligt AMS.

Stickprovsundersökningar, som AMS

genomför kontinuerligt, visar dock att kvalitén

måste förbättras och sökandes delaktighet

avsevärt måste öka. AMS kommer därför att gå

ut med tydligare information som vänder sig

direkt till de arbetssökande om

handlingsplanens betydelse. AMS har även

bildat en central arbetsgrupp med

representanter från AMS och

länsarbetsnämnderna. Gruppen skall leda och

driva utvecklingsarbetet med

handlingsplanerna vidare. Erfarenheter och

betydelsen av handlingsplanen skall också

integreras tydligare i personalutbildningen.

AMS kommer också att fortsätta granska

handlingsplanernas kvalitet.

Motverka långa tider utan arbete

I genomsnitt per månad har under budgetåret

1998 ca 7 300 personer upphört att vara lång-

tidsinskrivna. Drygt hälften av dessa har fått

arbete. Jämfört med budgetåret 1997 är det en

förbättring. Det är fler män än kvinnor som är

långtidsinskrivna. Fler kvinnor har dock varit

inskrivna över två år än vad som redovisas som

långtidsinskrivna. Det beror på att många

kvinnor har tillfälliga jobb eller är

deltidsarbetslösa långa tider.

Samtidigt som antalet långtidsinskrivna

totalt har minskat så har framför allt andelen

arbetshandikappade och utomnordiska

medborgare ökat bland de långtidsinskrivna.

Vidare har också andelen långtidsinskrivna

med mycket långa inskrivningstider ökat. Vid

budgetårets slut hade 44 procent av de

långtidsinskrivna en inskrivningstid på över

fyra år.

Den yrkesinriktade rehabiliteringen på ar-

betsmarknadsinstituten (Ami) har fortfarande

tonvikt på personer med arbetshandikapp.

I genomsnitt var ca 8 100 personer per

månad inskrivna vid Ami under budgetåret

1998. Fler har deltagit under budgetåret 1998

jämfört med budgetåret 1997. En fjärdedel av

dem som genomgått Ami hade arbete 90 dagar

efter deltagandet, vilket är en god förbättring

jämfört med budgetåret 1997 vilket förklaras

av en ökad användning av lönebidrag för denna

grupp. Insatser för dessa grupper bidrar

dessutom till att öka det aktiva utbudet av

arbetskraft och bidra till en ökad

sysselsättning.

Prioriterade grupper

Arbetsmarknadspolitiken har en viktig fördel-

ningspolitisk uppgift att stödja personer som

har särskilt svårt att få och behålla ett jobb.

Regeringen anser att det är av största vikt att

de arbetsmarknadspolitiska insatserna används

på ett bra och effektivt sätt för att underlätta

integreringen i det svenska arbetslivet. Detta

skall ske utifrån individen och de lokala

förutsättningarna. Regeringen har tagit initiativ

till ett projekt som ur ett tillväxtperpektiv

skall kartlägga och analysera hur kön, klass,

etnisk tillhörighet, ålder, sexuell läggning och

funktionshinder påverkar enskildas

möjligheter på arbetsmarknaden och till

företagande samt hur mångfald i näringslivet

kan leda till ökad till-växt. Regeringen

återkommer till riksdagen med förslag och ett

samlat program för att bättre utnyttja

mångfalden i arbetslivet.

Tabell 3.5 Olika gruppers andel av de öppet arbetslösa

och de i konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska

åtgärder

Arbetslösa

Åtgärder

1997

1998

1997

1998

Kvinnor

46

45

48

48

Män

54

55

52

52

Totalt

100

100

100

100

55- år

9

9

4

10

25-54 år

70

73

69

66

20-24 år

18

15

20

18

18-19 år

3

3

7

6

Totalt

100

100

100

100

Arbetshandikappade

10

10

15

15

Utomnordiska

medborgare

11

11

13

13

Ungdomar

Arbetsmarknadsläget för ungdomar har

förbättrats avsevärt under de senaste åren. Den

öppna arbetslösheten bland ungdomar under

25 år har nästan halverats från 74 000 i

genomsnitt per månad under första halvåret

1997 till 38 000 under det första halvåret 1999.

Ungdomar har generellt sett större

möjligheter än övriga grupper att få arbete när

konjunkturen vänder uppåt. Det är emellertid

vanligare att ungdomar har tidsbegränsade

anställningar och att de arbetar deltid jämfört

med den övriga arbetskraften. Andelen

ungdomar i arbetskraften har minskat kraftigt

under 1990-talet. Mellan åren 1990 och 1998

minskade arbetskraftsdeltagandet för

ungdomar mellan 20 och 24 år från 82 till

knappt 63 procent. Den främsta förklaringen

till minskningen är att allt fler ungdomar i den

ålderskategorin genomgår utbildning.

Antalet långtidsarbetslösa ungdomar, dvs.

ungdomar som varit arbetslösa i mer än 100

dagar, minskade från 18 500 i genomsnitt per

månad under år 1997 till 6 700 i genomsnitt

per månad år 1998. Under första kvartalet 1999

minskade långtidsarbetslösheten ytterligare till

i genomsnitt 3 300 ungdomar per månad. Av

de långtidsarbetslösa ungdomarna var 35

procent kvinnor och 65 procent män. Detta

motsvarar 9 procent av samtliga arbetslösa

ungdomar och ungdomar utgör 7 procent av

samtliga långtidsarbetslösa.

De dominerande arbetsmarknadspolitiska

programmen för unga under år 1998 samt

under första halvåret 1999 var det kommunala

programmet för ungdomar under 20 år, det

kommunala programmet utvecklingsgaranti,

arbetsmarknadsutbildning inklusive de

särskilda SwIT-utbildningarna och

arbetsplatsintroduktion.

Statskontoret och Ungdomsstyrelsen har

utvärderat utvecklingsgarantin och lämnade

under våren 1999 var sin slutrapport till

regeringen. Utvecklingsgarantin, vilken

infördes den 1 januari 1998, innebär en

möjlighet för kommunerna att genom avtal

med länsarbetsnämnderna åta sig att erbjuda

långtidsarbetslösa ungdomar mellan 20 och 24

år en aktiverande och utvecklande insats på

heltid. Enligt Statskontorets utvärdering får

ungdomar som deltagit i utvecklingsgarantin

arbete eller påbörjar utbildning snabbare än

andra långtidsarbetslösa ungdomar. Ungdomar

som deltagit i programmet får i genomsnitt ett

arbete på mindre än hälften av den tid som

ungdomar som inte gått igenom programmet.

Även Ungdomsstyrelsens rapport visar att

många av de ungdomar som deltagit i

utvecklingsgarantin har fått arbete eller

påbörjat studier. Ungdomsstyrelsens menar att

utvecklingsgarantin är en

arbetsmarknadsåtgärd som passar ungdomar

för vilka de traditionella åtgärderna inte

fungerar och att åtgärden kan öppna upp för

ett nytt sätt att arbeta gränsöverskridande

mellan utbildning, personlig utveckling och

arbete. Ungdomsstyrelsen anser att

utvecklingsgarantin i huvudsak är

ändamålsenligt men riktar kritik mot

programmets ersättningssystem som bygger på

att ungdomarna får olika ersättning beroende

på vilken bakgrund de har.

Interpraktik är ett arbetsmarknadsprogram

som administreras av Svenska EU

Programkontoret för utbildning och

kompetensutveckling. Interpraktik innebär att

långtidsarbetslösa ungdomar mellan 20 och 30

år kan praktisera i utlandet. Under budgetåret

1998 avsattes medel till 1 000

interpraktikstipendier. Då intresse för

programmet visade sig vara stort hade de 1 000

stipendierna beviljats redan under september

månad. Merparten av de deltagande

ungdomarna var under 25 år och fler kvinnor

än män deltog i programmet. Enligt Svenska

EU Programkontorets utvärdering var det 79

procent av deltagarna i arbete eller utbildning 6

månader efter avslutad utlandspraktik, 16

procent var arbetssökande och 5 procent var i

andra arbetsmarknadspolitiska program.

Äldre

Under de närmaste åren kommer antalet

personer som är 55 år eller äldre på

arbetsmarknaden att öka kraftigt. De äldre i

arbetskraften kommer också i framtiden att

vara betydligt mer välutbildade än de som nu

pensioneras. Samtidigt som andelen yngre i

befolkningen minskar kommer många att

pensioneras under de närmaste tio åren. Detta

kan leda till arbetskraftsbrist om inte de äldres

erfarenhet och kompetens tas tillvara redan nu.

Det ställer nya krav på medvetna strategier hos

företag och organisationer för att behålla de

äldre, samtidigt som yngre anställs. Mot

bakgrund av detta tog Nä-ringsdepartementet

under FN:s äldreår 1999 initiativ till en

konferens i juni för att belysa varför det är

nödvändigt med ett arbetsliv för alla åldrar.

Syftet med konferensen var att stimulera till

debatt och slå hål på myter och

vanföreställningar om äldre och deras

kompetens.

Arbetslösheten för de äldre är ungefär lika

med genomsnittet trots att antalet öppet ar-

betslösa personer som är 55 år eller äldre som

är anmälda på arbetsförmedlingen ökat. Första

halvåret 1998 var i genomsnitt 26 000

arbetslösa per månad i jämförelse med 38 000

motsvarande halvår 1999, varav 16 000 var

kvinnor och 22 000 män.

Samtidigt som de äldre som förlorat sitt

arbete har svårt att åter komma in på

arbetsmarknaden, har dock andelen av de äldre

långtidsarbetslösa minskat från 36 procent

1998 till 24 procent första kvartalet 1999, men

med tendens till ökning under andra kvartalet.

AMV prioriterar de äldre i sin verksamhet.

Det märks genom att andelen äldre i arbets-

marknadsprogram ökat sedan föregående år.

Under första kvartalet 1999 fanns 21 000

personer som är 55 år eller äldre i ett

arbetsmarknadspolitiskt program i jämförelse

med drygt 14 000 under motsvarande kvartal

1998. Den dominerande

arbetsmarknadspolitiska åtgärden under

budgetåret 1998 var offentliga tillfälliga

arbeten för äldre arbetslösa (OTA) som enbart

riktar sig till långtidsarbetslösa som är 55 år

eller äldre. I genomsnitt deltog ca 6 000 i OTA

och av dessa var 52 procent kvinnor och 48

procent män. OTA planerades att upphöra den

31 december 1998, men riksdagen beslutade på

regeringens förslag att förlänga åtgärden

under 1999 för de personer som deltog i

åtgärden före den 1 januari 1999. För personer

som fyllt 62 år kan åtgärden förlängas till dess

att de fyller 65 år.

Arbetshandikappade

Arbetshandikappade har fått del av

konjunkturuppgången men inte i samma

omfattning som andra. Den öppna

arbetslösheten för arbetshandikappade har

minskat cirka 20 procent mellan år 1997 och

första halvåret 1999 jämfört med cirka 30

procent för befolkningen som helhet. Den

öppna arbetslösheten för arbetshandikappade

sjönk mellan åren 1997 och 1998, från i

genomsnitt 36 100 personer per månad till i

genomsnitt 28 800. Den öppna arbetslösheten

har därefter varit oförändrad mellan år 1998

och första halvåret 1999. 45 procent av de

öppet arbetslösa arbetshandikappade är

kvinnor och 55 procent män.

 Regeringen följer även arbetslösheten för

funktionshindrade genom en särskild rapport

av SCB, AMS och Rådet för

arbetslivsforskning. Där framgår att andelen

funktionshindrade av befolkningen har

minskat något mellan åren 1996 och 1998, från

19 till 17 procent.

Arbetskraftsdeltagandet och

sysselsättningsgraden för funktionshindrade

med nedsatt arbetsförmåga har dock samtidigt

ökat under perioden. Det bör noteras att både

arbetskraftsdeltagandet och

sysselsättningsgraden har minskat för personer

utan funktionshinder under samma tid.

Sysselsättningsgraden och

arbetskraftsdeltagandet är dock fortfarande

lägre för funktionshindrade med nedsatt

arbetsförmåga än för befolkningen som helhet.

Tabell 6.6 Situationer för funktionshindrade, fjärde

kvartalen 1996 respektive 1998

 Arbetskraftsdeltagande Arbetslösa av arbets-

 kraften

1996

1998

1996

1998

Funktionshindrade

med nedsatt

arbetsförmåga

54%

62%

11%

9%

Ej funktionshindrade

81%

78%

8%

5%

I genomsnitt hade 11 procent av personer med

arbetshandikapp ett arbete en månad efter att

en konjunkturberoende åtgärd avslutats under

första halvåret år 1999. Det är en minskning

med nio procentenheter jämfört med

budgetåret 1998, då 20 procent fick ett arbete

inom en månad. Minskningen kan antas bero

på att antalet anställningar med lönebidrag inte

ökade i samma omfattning under våren 1999

som våren 1998.

Personer med arbetshandikapp är normalt

sett överrepresenterade i konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder jämfört med

deras andel av de arbetslösa, vilket framgår av

tabell 3.5. Omfattningen av särskilda åtgärder

för arbetshandikappade redovisas under

anslaget Särskilda åtgärder för

arbetshandikappade

Personer med funktionshinder har också

generellt sett lägre utbildningsnivå än övriga i

befolkningen, vilket inverkar negativt på

möjligheten att få ett arbete. Ungefär hälften

av de öppet arbetslösa arbetshandikappade vid

arbetsförmedlingar och arbetsmarknadsintitut

har högst grundskoleutbildning. Under år

1998 var 15 procent av deltagarna i

arbetsmarknadsutbildning

arbetshandikappade, vilket har minskat till 13

procent under första halvåret 1999. Vid

Samhall har 330 personer deltagit i

arbetsmarknadsutbildning och annan extern

utbildning, exklusive Kunskapslyftet under

1998.

Under 1998 fick 1 700 funktionshindrade

skolungdomar del av verksamheten Unga

Handikappade, som riktar sig till

funktionshindrade skolungdomar med behov

av särskilda insatser från arbetsförmedling eller

arbetsmarknadsinstitut, vilket ungefär

motsvarar antalet deltagare 1997.

Utomnordiska medborgare och personer med

utländsk bakgrund

De utomnordiska medborgarnas arbetskrafts-

deltagande har minskat dramatiskt sedan

början av 1980-talet. År 1980 var 77 procent av

de utomnordiska medborgarna antingen

sysselsatta eller arbetslösa. År 1998 hade

andelen sjunkit till 54 procent. Stora skillnader

finns också i sysselsättningsintensiteten mellan

könen och olika medborgarskap. Bland

utomnordiska kvinnor var andelen sysselsatta

endast drygt 32 procent år 1998 jämfört med

männens 45 procent. Den högsta andelen

arbetslösa finns bland medborgarna från

afrikanska och vissa asiatiska länder.

Situationen gäller även de som erhåller svenskt

medborgarskap.

De utomnordiska medborgarna har

prioriteras till de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna, framförallt till

arbetsmarknadsutbildning. Under 1998 var

deras andel av åtgärdsplatserna 13 procent

samtidigt som deras andel av de arbetslösa

uppgick till 11 procent. Långtidsarbetslösheten

och antalet långtidsinskrivna har även sjunkit

kraftigt bland utomnordiska medborgare.

I enlighet med riksdagens beslut (prop.

1998/99:165) erbjuds storstadsregionerna med

utsatta bostadsområden att teckna lokala

utvecklingsavtal med staten i syfte att bryta

den sociala, ekonomiska och etniska

segregationen. En storstadsdelegation har

tillsatts inom rege-ringskansliet för att bereda

storstadsfrågor. Re-geringen beräknar 100

miljoner kronor inom den totala ramen för

otraditionella insatser i

arbetsmarknadspolitiken under budgetåret

1999 för användning inom ramen för de lokala

utvecklingsavtalen.

Jämställdheten på arbetsmarknaden

Regeringen anser det är av största vikt att

könsuppdelningen på arbetsmarknaden bryts.

Kvinnor och män arbetar i stor utsträckning

inom olika yrken och på olika delar av

arbetsmarknaden. Kvinnor har oftare tillfälliga

arbeten och deltidsarbeten. Det är mest män

som har rekryterats till de nya arbetena inom

de privata tjänstenäringarna. Kvinnorna har

utbildat sig i högre grad, t.ex. inom

Kunskapslyftet, vilket sannolikt gynnar dem

framför allt på sikt.

Kvinnorna utgör en något högre andel, 55

procent, av de arbetsökande på arbetsförmed-

lingen. Andelen kvinnor varierar dock mellan

olika sökandekategorier. Fortfarande är arbets-

lösheten högre bland män än bland kvinnor.

Däremot finns 70 procent av kvinnorna bland

de ombytessökande, deltidsarbetslösa och

bland sökande med tillfälliga arbeten.

Kvinnornas andel av de

konjunkturberoende programmen var 48

procent under år 1998, det vill säga större än

deras andel av de arbetslösa. En större andel av

männen, 63 procent, än av kvinnorna, 37

procent, fick anställningsstöd under år 1998.

API, ALU och OTA och

arbetsmarknadsutbildning fördelade sig på

kvinnor och män i ungefär samma andelar som

arbetslösheten. Resursarbete är ett

arbetsmarknadspolitiskt program som i

huvudsak riktas till kvinnor och under 1998

var 74 procent av deltagarna i detta program

kvinnor. Resursarbete bedrivs till stor del inom

vård och omsorg. Kvinnor är även

överrepresenterade vad gäller anvisning i

datortek och det kommunala

ungdomsprogrammet för 18-19-åringar.

Under det första året, det vill säga år 1998, av

den nya utvecklingsgarantin för 20-24-åringar

har åtgärden till en något större del omfattats

av män.

Den yrkesinriktade arbetsmarknadsutbild-

ningen har endast sporadiskt brutit

könsuppdelningen. Främst har detta kunnat

ske i samband med särskilda satsningar, till

exempel vid brytprojekt. Fortfarande är

kvinnor generellt sett överrepresenterade inom

utbildningar till vård- och kontorsarbete och

underrepresenterade inom utbildningar till

data-, teknik- och tillverkningsyrken. Inom

IT-satsningen, som påbörjades under år 1998,

var 68 procent av deltagarna män. Även

anvisningar till lediga platser följer traditionella

mönster. Männen är kraftigt

överrepresenterade bland dem som blir

anvisade till tillverkningsyrken, medan det är

väsentligt vanligare att kvinnor anvisas till

arbeten inom kundservice, försäljning, vård

och omsorg samt till kontorsarbete.

Friare användning av de

arbetsmarknadspolitiska medlen

Under våren 1998 fattade regeringen beslut

om att Skåne län under en period av nästan två

år, samt ytterligare fyra län, Dalarnas,

Gävleborgs, Jämtlands och Värmlands län,

under en period av ett och ett halvt år, skall

utgöra försöksområden med en friare

användning av vissa arbetsmarknadspolitiska

medel samt arbetslöshetsersättning.

Försöksverksamheten innebär att länen dels

kan utnyttja anslaget för

arbetsmarknadspolitiska åtgärder utan att ha

något mål för omfattningen av de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, dels får

använda nästan 20 procent av det totala

anslaget för arbetsmarknadspolitiska åtgärder

till otraditionella insatser år 1998 0ch 15

procent år 1999. Under försöksperioden får

länen också fatta beslut om aktivare

användning av arbetslöshetsersättning, vilket

innebär att arbetslösa personer som har rätt till

arbetslöshetsersättning kan delta i projekt som

initieras av länsarbetsnämnder eller

kommuner.

Institutet för arbetsmarknadspolitisk

utvärdering (IFAU) har fått i uppdrag att

utvärdera försöksverksamheten. Enligt en

delrapport från IFAU är det vanligt att

projekten inte riktar sig till arbetslösa i första

hand utan utgör olika former av

näringslivsprojekt. Många näringslivsprojekt

har också karaktären av riktat stöd till enskilda

företag. IFAU anser mot bakgrund av detta att

det dels finns risk för övervältringseffekter

mellan stat och kommun, dels finns en risk att

en del av näringslivsprojekten snedvrider

konkurrensen på den lokala och den nationella

arbetsmarknaden. Institutet menar även att

man sett projekt med tydliga inlåsningseffekter

av yrkesgrupper som är mycket efterfrågade på

arbetsmarknaden. IFAU har i

projektbeskrivningarna i ett flertal fall funnit

tydliga tecken på att arbetsmarknadspolitiska

medel använts för klart kommunala intressen.

Slutrapporten skall redovisas i mars år 2000.

Även Riksrevisionsverket har av regeringen

fått ett uppdrag att utvärdera verksamheten. I

enlighet med beslutet lämnades en delrapport

"Att följa upp otraditionella inslag i

arbetsmarknadspolitiken - delrapportering från

granskningen av försöksverksamheten med

friare användning av arbetsmarknadspolitiska

medel", den 16 augusti 1999. De resultat som

redovisas i rapporten är preliminära men visar

enligt RRV:s analys att den utbuds- och

tillväxtorienterade åtgärden

arbetsmarknadsutbildning inte ökat mer i

försökslänen än i övriga landet. RRV anser

dock att det statistiska underlaget måste

kompletteras för att det skall vara meningsfullt

att gå vidare med analysen om förändringar i

medelsanvändningen. RRV redovisar vidare att

avsteg gjorts från de regler som gäller för

försöksverksamheten. Försöksverksamheten

upphör vid utgången av år 1999 och RRV skall

lämna sin slutrapport till regeringen senast den

31 januari 2000.

Lokal samverkan mot arbetslöshet

När propositionen 1995/96:148 Lokal sam-

verkan mot arbetslösheten initierades, befann

sig Sverige i ett dramatiskt sysselsättningsläge

som ställde stora och delvis nya krav på

arbetsmarknadspolitiken. Erfarenheten hade

visat att det var svårt att bevara kvalitén och

effektiviteten när åtgärdsvolymen blev för stor.

Kommunerna och arbetsförmedlingarna hade i

allmänhet påbörjat ett visst samarbete kring

utbildning och arbete åt i första hand

ungdomar. Det fanns då mot denna bakgrund

ett behov att pröva om nya arbetsformer

kunde ge en förbättrad effektivitet i

användningen av de arbetsmarknadspolitiska

resurserna. Bland annat var det av intresse att

pröva om en förbättrad samverkan mellan

kommuner och ar-betsförmedlingar, och en

ännu starkare lokal förankring av

arbetsmarknadspolitiken, skulle kunna bidra

till en ökad träffsäkerhet och förbättrad

kvalitet i åtgärderna. Därför gav regeringen två

oberoende utvärderare, Riksrevisionsverket

(RRV 1997:26 och RRV 1997:58) samt Växjö

universitet (Utvärdering av Lokal samverkan

mot arbetslöshet), i uppdrag att göra en

bedömning av försöksverksamheten under den

första perioden. Det som förutom den lokala

samverkan har utmärkt försöksverksamheten

är att tillgången till otraditionella medel har

varit större än vanligt.

Riksrevisionsverket har emellertid funnit att

det otraditionella inslaget i

försöksverksamheten varit ytterst litet även

om variationen mellan olika kommuner har

varit påtaglig. De flesta projekt som har

bedrivits hade kunnat genomföras inom ramen

för ordinarie verksamhet. De resultat av

försöksverksamheten som hittills kunnat

studeras tyder, enligt RRV, på en högre

effektivitet i försöket än i de ordinarie

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Vidare

menar RRV att insatserna i

försöksverksamheten i större utsträckning

leder till arbete jämfört med ordinarie

arbetsmark-nadspolitiska åtgärder. I sin

rapport befarar dock RRV att vissa

inlåsningseffekter kan ha uppstått då tiden i

åtgärderna varit längre än vad som normalt är

brukligt inom ramen för den traditionella

arbetsmarknadspolitiken.

Växjö universitet skriver i sin rapport att

man inte kan se något entydigt resultat vad

gäller effekter på arbetsmarknadspolitiska mål.

Detta kan, enligt författarna, delvis förklaras

med att det vuxit fram ett starkare samarbete

även i kommuner som inte deltagit i försöket.

Detta gäller till exempel de

jämförelsekommuner man använt i

utvärderingen.

Resursarbete

Resursarbetsdelegationen avslutade sin verk-

samhet den 30 juni 1999 efter att ha arbetat

sedan den 1 oktober 1997. Delegationen har

främst verkat för att öka omfattningen av

åtgärden. Institutet för arbetsmarknadspolitisk

utvärdering (IFAU) har också utvärderat

resursarbete på regeringens uppdrag och

lämnat sin rapport i augusti 1999.

De flesta av landets kommuner har haft re-

sursarbetare, huvudsakligen inom kommunal

verksamhet (vård och omsorg). Tre av fyra

deltagare har varit kvinnor. Resursarbetarna

har vikarierat ungefär halva tiden men inte fått

kompetensutveckling i någon större

utsträckning. Åtgärden verkar ha bidragit till

att arbetsgivarna har inventerat

personalbehovet på längre sikt. Delegationen

hävdar att ungefär hälften av deltagarna har fått

arbete inom tre månader, men IFAU anser

däremot att åtgärden inte lett till arbete i större

omfattning än andra åtgärder.

Regeringen anser att resursarbete har varit

en lämplig åtgärd för att upprätthålla

kompetensen och kvaliteten inom offentlig

sektor under en period då resurserna inom

sektorn varit begränsade och arbetslösheten

har varit hög. Till följd av det förbättrade

arbetsmarknadsläget kommer åtgärden

resursarbete att successivt avtrappas från och

med den 1 oktober 1999 och helt upphöra den

31 mars 2000.

Slutrapport från vård och omsorgskommissionen

Mot bakgrund av behoven och svårigheterna

att rekrytera personal till vård- och

omsorgssektorn så inrättade regeringen den 17

juni 1998 en kommission med uppgift att

kartlägga rekryteringsbehoven samt föreslå

åtgärder för att underlätta rekryteringen av

personal till vård- och omsorgssektorn. I

kommissionen har ingått företrädare för

regeringen, kommun och landstingsförbunden

samt företrädare för de fackliga

huvudorganisationerna. Kommissionen

avslutade sitt uppdrag den 31 juli 1999 och

publicerade då sin slutrapport, Den ljusnande

framtid är vård (Ds 1999:44).

I rapporten konstaterades att det redan i dag

råder brist på personal inom vård- och

omsorgssektorn, och att bristen kommer att

öka och omfatta fler yrken under de

kommande åren. Orsakerna till att intresset för

dessa yrken minskar är komplexa, man kan

dock peka på följande viktiga faktorer:

 ofta svag löneutveckling,

 ofta oregelbundna arbetstider,

 i bland ofrivillig deltid,

 ofta bristfällig arbetsmiljö och

 ofta svagt inflytande på arbetssituationen.

Prognoser för år 2010 pekar på att det kommer

att råda en mycket stor brist på

omsorgspersonal - 150 000 personer fler än de

som i dag utbildas kommer att behövas.

Bristerna kommer att bli akuta inom vissa

specialistområden för sjuksköterskor och

läkare.

 Kommissionen konstaterar vidare att trots

rekryteringssvårigheterna till vård och

omsorgssektorn ligger deltidsarbetslösheten på

en oacceptabelt hög nivå. Vård- och

omsorgssektorn har den största andelen

deltidsanställda. Samtidigt är antalet

deltidsarbetslösa mycket hög. Bland

omvårdnadspersonalen är cirka 41 000

personer deltidsarbetslösa, vilket motsvarar

cirka 18 procent av de som är sysselsatta i den

yrkesgruppen.

Kommissionens ledamöter har enats om att

tillsammans verka för att komma tillrätta med

dessa problem och enats om ett antal konkreta

förslag för att åstadkomma detta. Åtgärderna

rör såväl områdena utbildning, arbetsmarknad

som sjukvård och social omsorg.

Genomförandet av de olika åtgärderna vilar på

såväl stat som kommun och landsting.

I korthet är förslagen följande

 Öka antalet utbildningsplatser för läkare

och sjuksköterskor

 Minska deltidsarbetslösheten

 Starta diskussioner om att överföra

huvudmannaskapet för

landstingskommunala vårdutbildningar

inom högskolan till staten

 Genom särskilda insatser öka antalet

invandrare som är anställda inom vården

 Satsa på att utveckla ledarskapet inom

vården

 Öka antalet studerande vid gymnasiets

omvårdnadsprogram

 Utbilda personal från sektorer där

övertalighet råder till arbeten inom vård

och omsorg

Regeringens bedömning med anledning av re-

visionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har haft invänd-

ningar vid granskningen av AMV:s årsredovis-

ning i två avseenden. AMV har vad avser

bidrag för utbildning i företag hos landsting

och primärkommuner inte uppfyllt kraven på

god intern kontroll. Detta har fått till följd att

bidrag har betalats ut med belopp som

överstiger den verkliga kostnaden och att

utbetalningar har skett med bristfälligt

underlag. Vidare har AMV ingått åtagande om

framtida bidragsutbetalningar som skall täckas

av kommande års anslag. RRV anser att AMV

inte har befogenhet att ingå dylika åtaganden

med hänsyn till att verket inte tilldelats

bemyndigande avseende bidrag.

Därutöver har RRV iakttagit att drygt

hälften av besluten av vissa arbetsgivarstöd

såsom t.ex. lönebidrag har fattats efter det att

åtgärden påbörjats. RRV menar vidare att

resultatredovisningen har vissa brister bl.a. när

det gäller analysen av begreppet lämpliga

sökande samt uppföljningen av anvisningar

inom bristyrkesområden. Dessa uttalanden

gäller verksamhetsmålet för anvisning av

sökande till ledig plats. Vidare menar RRV att

analys saknas om vilken betydelse

omfattningen och ökningen av antalet

registrerade i sökandekategori för sökande

som är på väg in eller ut från arbetsmarknaden

(sökandekategori 14) kan ha för

måluppfyllelsen för verksamhetsmålen för

långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna.

Sökande i denna sökandekategori redovisas

inte som arbetslösa i AMS

verksamhetsstatistik. Regeringen anser att det

är mycket allvarligt att AMV inte uppfyller

kraven på god intern kontroll vad avser bidrag

för utbildning i företag.

Regeringen följer noggrant vilka åtgärder

AMS vidtar med anledning av RRV:s

invändning. I syfte att säkerställa styrningen av

den arbetsmarknadspolitiska verksamheten

överväger regeringen att vidta lämpliga

åtgärder för att tydliggöra AMS roll som

chefsmyndighet.

Regeringen har på tilläggsbudgeten för

statsbudget för budgetåret 1999 begärt ett

bemyndigande för budgetåret 1999 som

omfattar åren 2000-2002 för anslagen

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder och

Särskilda åtgärder för arbetshandikappade.

När det gäller RRV:s kritik angående verk-

samhetsmålen så sker det en kontinuerlig

dialog mellan regeringen och AMS. I de fall där

RRV påtalat brister, t.ex. konsekvensen av

registreringen i sökandekategori 14, har AMS

kommit in med en analys till regeringen och

därefter gått ut med instruktioner till den

operativa verksamheten. Regeringen

förutsätter dock att AMS beaktar RRV:s kritik

avseende bristerna på analys i

årsredovisningen. Regeringen och AMS

kommer kontinuerligt att ha en dialog om

verksamhetsmålen.

Regeringen förutsätter att AMS även

beaktar de brister som i övrigt framkommer i

RRV:s granskning.

Slutsatser och övergripande mål

Arbetsmarknadspolitiken har lagts om mot

en tydligare tillväxtfrämjande inriktning.

Åtgärderna skall i högre grad inriktas mot

sektorer där brist på utbildad arbetskraft kan

bedömas uppkomma eller börjat synas. Som

ett led i denna inriktning på att förebygga

flaskhalsar genomförs under år 2000 en

försöksverksamhet där även anställda kan få

bristyrkesutbildning. Insatserna måste i än

större utsträckning inriktas på ett effektivt

platsförmedlingsarbete och företagskontakter

för att motverka inflationsdrivande flaskhalsar.

Det behövs vidare ett fortsatt stort utrymme

för en yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning

av hög kvalitet som komplement till den

reguljära utbildningen.

Arbetsmarknadsutbildningen måste ges en

tydligare yrkesinriktning genom att andelen

förberedande utbildning minskar. Samtidigt

skall arbetspraktiken dras ner bl.a. för att den

oönskade undanträngning som denna åtgärd

ibland kan ge upphov till skall minimeras.

Dessa förändringar får dock inte leda till ökad

utförsäkring. Förmedlingarna måste även

fortsättningsvis prioritera personer som är

långtidsarbetslösa och långtidsinskrivna och

riskerar utförsäkring.

Arbetsmarknadspolitiken måste prioritera

personer som har den svagaste ställningen på

arbetsmarknaden samt verka för mångfald i

arbetslivet.

De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna skall

utgörs en del av en kvalitativ handlingsplan för

den enskilde sökande och inriktas på att öka

hans eller hennes möjligheter att få en

anställning på den reguljära arbetsmarknaden.

Samtidigt är det viktigt att det förbättrade

arbetsmarknadsläget kommer alla grupper till

del. Det är därför nödvändigt med insatser för

dem som även i ett mycket gott

konjunkturläge har särskilt svårt att få ett

arbete. Det gäller bl.a. många arbetslösa med

utländsk bakgrund och arbetshandikappade.

Det förhöjda anställningsstöd som införs

fr.o.m. den 1 oktober 1999 bör på ett

avgörande sätt öka de långtidsinskrivnas

möjligheter att få ett reguljärt arbete.

För olika grupper som under en längre

period stått utanför den reguljära

arbetsmarknaden kan särskilda insatser

behövas. Det kan t. ex. gälla äldre arbetslösa

som bor på orter med svag lokal

arbetsmarknad. Förtidspensionering eller

utförsäkring måste förhindras. Regeringen

kommer därför att se över hur insatserna för

de mest utsatta grupperna kan effektiviseras så

att berörda arbetssökande genom egna

insatser, kompetensutveckling och praktik,

kan öka sina möjligheter att komma tillbaka på

den reguljära arbetsmarknaden eller utveckla

egen verksamhet. Det handlar således om att

stödja den arbetssökande på ett sådant sätt att

hon/han på nytt kan få och klara ett reguljärt

arbete. Regeringen återkommer till riksdagen i

denna fråga under våren 2000. Som ett led i

regeringens arbete med att förenkla det

arbetsmarknadspolitiska regelverket

presenteras ett utkast till ny struktur under

anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Regelförenklingarna skall innehålla tydliga

arbetsmarknadspolitiska mål och tydliga

rutiner för uppföljning/kontroll och

utvärdering. Det förenklade regelverket skall

bl.a. bidra till ökad flexibilitet och möjlighet till

lokal variation. Det måste också finnas en

öppenhet som förhindrar att oönskade

inlåsningseffekter uppstår.

Det är också viktigt att AMS även

fortsättningsvis beaktar de regionala

skillnaderna i sysselsättningsutveckling och

arbetslöshet vid fördelningen av de

arbetsmarknadspolitiska medlen.

De arbetsmarknadspolitiska åtgärderna,

främst arbetsmarknadsutbildningen, spelar en

viktig roll för att öka de arbetslösas

anställbarhet vilket är av stor betydelse för att

de lediga platserna snabbt skall kunna tillsättas

och för att upprätthålla arbets- och

kompetenslinjen i arbetsmarknadspolitiken.

En förutsättning för att lyckas med detta är

att arbetsmarknadspolitiken samverkar med

olika parter på central, regional och lokal nivå.

Där har t.ex. de regionala kompetensråden,

som bildats under året, en viktig roll att fylla

för att motverka uppkomsten av regionala

flaskhalsar. Råden kommer att vara en av de

viktigaste informationskällorna för de

regionala och lokala utbildningsanordnarna i

planeringen vid efterfrågad yrkesutbildning.

Regeringen kommer att ge AMS och andra

berörda myndigheter uppdraget att inhämta

och sammanställa de regionala

kompetensrådens synpunkter och råd på

utbildningsinsatser strategiska för regionen,

arbetsförmedlingens insatser och

kompetensinsatser för redan anställda. De

regionala kompetensråden skall utgå ifrån

främst eventuella bristyrken och flaskhalsar

både på kort och lång sikt som kan finnas i

regionen. Myndigheterna skall vidare föreslå

rutiner för hur de regionala kompetensrådens

råd och synpunkter bäst kan tas tillvara i

ordinarie verksamhet. Myndigheterna skall

också inkomma med ett förslag på hur en

kontinuerlig återkoppling mellan de regionala

kompetensråden, myndigheterna och

regeringen bäst kan utformas.

Under år 1998 avslutades

försöksverksamheten med ökad lokal

samverkan. Samverkan förekommer på många

håll i landet, inte bara i de tidigare

försökskommunerna. Mot bakgrund av de

resultat utvärderingarna av

försöksverksamheten visar och behovet av att

lokal samverkan kommer till stånd i hela landet

har regeringen inte för avsikt att bedriva någon

ytterligare försöksverksamhet. Det viktiga nu

är att samverkan förekommer i alla kommuner.

Tillväxtavtalen och de nya regelförenklingarna

kommer att underlätta detta.

I och med utgången av år 1999 avslutas

försöksverksamheten med en friare

användning av de arbetsmarknadspolitiska

medlen i fem län. Erfarenheterna från

försöksverksamheten tas nu tillvara vid

utformningen av de nya förenklade reglerna.

Byggbranschen har varit inne i en djup

lågkonjunktur under hela 90-talet men vänder

nu uppåt om än från en låg aktivitetsnivå.

Uppgången det senaste året har resulterat i

bristsituationer inom vissa yrkesgrupper och i

vissa regioner. Främst gäller det storstadslänen

och universitetsstäderna samtidigt som

arbetslösheten är hög i regioner där byggandet

är i stort sett obefintligt. Detta gör frågan om

hur geografisk rörlighet skall kunna stimuleras

viktig för att förhindra flaskhalsar inom

byggsektorn.

Regeringen har för avsikt att i samråd med

arbetsmarknadens parter diskutera förslag som

leder till ökad rörlighet genom ökad möjlighet

till pendling även på längre avstånd för vissa

bristyrken.

OTA, som är en tillfällig åtgärd, fasas nu ut

och det är viktigt att AMS i sin verksamhet

särskilt prioriterar dem som inte längre kan

placeras i åtgärden.

Regeringen har efter riksdagens beslut satsat

100 miljoner kronor under år 1999 för att

stödja kommunerna i deras arbete med att

skaffa fram feriearbete till ungdomar. Även i

fortsättningen ser regeringen det som

angeläget att de ungdomar som vill kan få ett

feriearbete.

Näringsdepartementet har tillsatt en arbets-

grupp med syfte att se över arbetsmarknadsut-

bildningens organisation och effektivitet. I

uppdraget ingår också att tydliggöra

gränsdragningen mellan den reguljära

utbildningen och arbetsmarknadsutbildningen.

Gruppen skall lämna en slutrapport den 28

februari år 2000.

Näringsdepartementet har tecknat ett nytt

avtal i fråga om SwIT:s IT-utbildningar med

Industriförbundet som innebär en utökning

från 10 000 till 11 000 utbildningsplatser och

en förlängning av utbildningstiden till den 31

mars 2000 inom ramen för befintliga medel

inom det nationella IT-programmet.

Efterfrågan på utbildad arbetskraft inom IT-

området är fortfarande stort och utrymmet för

utökningen av antalet utbildningsplatser inom

ramen för befintliga medel har skapats genom

att SwIT lyckats minska de genomsnittliga

utbildningskostnaderna.

Näringsdepartementet avser att förhandla med

Industriförbundet om möjligheten att utöka

programmet med ytterligare ca 700

utbildningsplatser för arbetslösa inom den

tidsram som nämnts ovan.

Regeringen föreslår vidare att 700 miljoner

kronor avsätts för budgetåret 2000 för

tillfälliga personalförstärkningar på

arbetsförmedlingarna och

arbetsmarknadsinstituten. Av dessa medel skall

100 miljoner kronor användas under år 2000

för tillfälliga personalförstärkningar i

storstadsregionerna för att särskilt stärka

ställningen på arbetsmarknaden för personer

med utländsk bakgrund. Medel för detta

beräknas under anslaget

Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader.

En avgörande faktor för att nå en ökad och

hållbar tillväxt och sysselsättning är att ta

tillvara alla människors resurser. Många med

utländsk bakgrund saknar erfarenhet från

svenskt arbetsliv och har varit inskrivna på

arbetsförmedlingen under mycket lång tid.

Därför har arbetsförmedlingen en mycket

viktigt roll att fylla utifrån ett

integrationsperspektiv. Arbetsförmedlingarnas

kontaktnät med arbetsgivare måste användas

fullt ut för att ge personer som saknar

erfarenhet av det svenska arbetslivet möjlighet

att etablera sig på arbetsmarknaden.

Ett hinder för att få ett arbete kan vara

bristande kunskaper i det svenska språket.

Arbetsförmedlingen bör utifrån sitt

kontaktnät med arbetsgivare samarbeta med

kommunerna för att hitta praktikplatser där

praktik är en integrerad del av

svenskundervisning för invandrare (sfi). De

extra personalresurserna som finns under

budgetåret 2000 möjliggör för AMV att i

samarbete med kommunerna förbättra

tillgången på praktikplatser i samband med sfi-

utbildning i såväl storstad som övriga landet.

Det är också av stor vikt att snabbt upprätta

handlingsplaner för personer som saknar

svensk arbetslivserfarenhet, och som därmed

riskerar att bli långtidsarbetslösa.

Arbetsförmedlingen och kommunen bör även

i detta fall utveckla ett samarbete så att

handlingsplaner kan upprättas t.ex. i slutskedet

av sfi-utbildningen.

Ytterligare en möjlig väg för att integrera

invandrare i arbetslivet är s.k. mentorprogram

där arbetsgivare åtar sig frivilligt att agera

mentor för personer med utländsk bakgrund

och som saknar kontakter på och erfarenhet av

den svenska arbetsmarknaden.

Arbetsförmedlingen bör utifrån sina

arbetsgivarkontakter i samarbete med

kommunerna och parterna ta initiativ till att

starta mentorprogram. Erfarenheter av

mentorprogram finns att hämta från en rad

olika projekt t.ex. projekt inom Europeiska

socialfonden.

Regeringen föreslår att 100 miljoner kronor

av arbetsmarknadspolitiska medel får användas

under budgetåret 2000 för de lokala

utvecklingsavtalen i storstadsregionerna (prop.

1997/98:165)

Likaså krävs insatser för att ta tillvara utbild-

ning och erfarenheter som är förvärvade i

andra länder. Regeringen kommer att initiera

pilotprojekt för att införa ett system för

validering av utländsk yrkeskompetens och

yrkesutbildning. Vidare kommer regeringen

att initiera en försöksverksamhet för att pröva

nya sätt att förmedla arbete till arbetslösa

invandrare.

Näringsdepartementet har också tagit

initiativ till ett projekt som ur ett

tillväxtperpektiv skall kartlägga och analysera

hur kön, klass, etnisk tillhörighet, ålder, sexuell

läggning och funktionshinder påverkar

enskildas möjligheter på arbetsmarknaden och

till företagande samt hur mångfald i

näringslivet kan påverka tillväxten. Regeringen

återkommer till riksdagen med förslag och ett

samlat program för att bättre utnyttja

mångfalden i arbetslivet.

Regeringen avser att i enlighet med vård-

och omsorgskommissionens åtagande ge AMS

i uppdrag att planera genom tidiga åtgärder för

att utbilda personal från sektorer där

övertalighet råder till arbeten inom vård och

omsorg. Vidare bör AMS inom ramen för de

ordinarie arbetsmarknadsmedlen genom

särskilda insatser öka antalet invandrare som

anställda inom vården och omsorgen,

exempelvis genom att erbjuda i första hand

arbetslösa invandrare ett program som

innefattar yrkessvenska, praktik, utbildning,

anställning och introduktion. Ledamöterna i

vård och omsorgskommissionen har

gemensamt gjort en utfästelse om att verka för

att deltidsarbetslösheten bland vård och

omsorgspersonal skall minska. Målet är att

deltidsarbetslösheten skall minska med 50

procent, exempelvis från november 1999 till

november 2000. Regeringen avser att kalla

kommunförbunden och de fackliga

organisationerna till möte i syfte att låta göra

en gemensam analys av huruvida målet har

uppnåtts per den 31 december år 2000.

I en konjunkturuppgång är det särskilt

viktigt att motverka undanträngnings- och

inlåsningseffekter i de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna. Likaså är det nödvändigt att AMS

fullföljer lönebidragsprojektet och förbättrar

samverkan med Samhall AB så att

effektiviteten i de särskilda insatserna för

arbetshandikappade ökar.

Den ovan beskrivna förändringen är viktiga

förutsättningar för att regeringens mål om 80

procents sysselsättningsgrad år 2004 och det

långsiktiga målet om full sysselsättning skall

kunna uppnås.

Regeringen anser att de övergripande målen

för AMV även för budgetåret 2000 skall vara

att:

- hålla nere vakanstiderna för lediga platser,

- minska långtidsarbetslösheten,

- motverka långa tider utan reguljärt arbete.

Regeringen eftersträvar att verksamhetsmålen

för AMV skall vara tydliga och mätbara. Mål-

förankringen och uppföljningen har förbättrats

de senaste budgetåren. Regeringen avser också

att fortsätta arbetet med att vidareutveckla

styrningen och uppföljningen av den

arbetsmarknadspolitiska verksamheten samt

att stärka den regionala och lokala samverkan

inom ramen för de regionala tillväxtavtalen.

Regeringen kommer också överlag att lägga allt

större tonvikt vid uppföljning och utvärdering.

I detta sammanhang vill regeringen under-

stryka betydelsen av att AMS på olika sätt

säkerställer att redovisningen och

uppföljningen av olika insatser blir av sådan

kvalitet att verksamheten går att följa och

utvärdera. Detta gäller särskilt de otraditionella

insatserna.

RRV:s granskning av AMV:s

årsredovisning, utvecklingen av utgifterna

under anslagen Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder och Särskilda åtgärder för

arbetshandikappade samt de preliminära

utvärderingarna av den friare användningen av

de arbetsmarknadspolitiska medlen, har

tydliggjort att det finns brister i

internkontrollen och styrningen inom AMV

liksom oklarheter i AMS roll som

chefsmyndighet. AMS är chefsmyndighet och

har ansvar för att de arbetsmarknadspolitiska

anslagen används enligt de riktlinjer och de

intentioner som statsmakterna har beslutat.

Detta ställer stora krav på AMS som

chefsmyndighet. Det gäller såväl planering,

genomförande och uppföljning av den

bedrivna verksamheten, som att redovisningen

är av sådan att verksamheten går att följa upp

och utvärdera.

Regeringen överväger nu om det finns

anledning att vidta åtgärder för att ännu klarare

tydliggöra AMS roll som chefsmyndighet i

syfte att tydliggöra och säkerställa styrningen

av den arbetsmarknadspolitiska verksamheten.

Regeringen återkommer till riksdagen i denna

fråga under våren 2000.

6.4 Anslag

A1 Arbetsmarknadsverkets

förvaltningskostnader

Tabell 6.7 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

4 207 365

Anslags-

sparande

155 021

1999

Anslag

4 189 814

Utgifts-

prognos

4 344 835

2000

Förslag

4 527 565

2001

Beräknat

3 874 237

1

2002

Beräknat

3 932 324

2

1 Motsvarar 3 815 012 tkr i 2000 års prisnivå

2 Motsvarar 3 810 912 tkr i 2000 års prisnivå

Anslaget är avsett för att betala kostnaderna

för personal och lokaler samt andra

förvaltningskostnader vid

Arbetsmarknadsstyrelsen (AMS),

länsarbetsnämnderna, arbetsförmedlingarna

samt arbetsmarknadsinstituten (Ami). Under

anslaget redovisas också IAESTE-praktik samt

de avgiftsfinansierade verksamheterna vid

Arbetslivstjänster och Aske kursgård. I slutet

av budgetåret 1998 var drygt 11 100 årsarbetare

anställda inom Arbetsmarknadsverket (AMV),

varav ca 9 200 på arbetsförmedlingar och

arbetsmarknadsinstitut. Antalet årsarbetare har

minskat med drygt 400 jämfört med samma

period år 1997.

Resultatredovisning

AMV har under ett flertal år fått använda

medel för arbetsmarknadspolitiska åtgärder för

tillfälliga personalförstärkningar. Regeringen

har bedömt att dessa är en förutsättning för att

upprätthålla kvalitet i förmedlingsarbetet i

tider med hög arbetslöshet. Under budgetåret

1998 har AMS fått använda 600 miljoner

kronor under anslaget samt 250 miljoner

kronor under anslaget

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder för tillfälliga

personalförstärkningar. AMS beräknade att

medlen motsvarade ca 2 700 heltidsarbetande

vid arbetsförmedlingarna och

arbetsmarknadsinstituten.

En viktig grund för att hävda arbets- och

kompetenslinjen i arbetsmarknadspolitiken är

att förmedlingarna kontrollerar att de

arbetssökande står till arbetsmarknadens

förfogande.

Regeringen har därför betonat vikten av att

förstärka arbetsförmedlingens

kontrollfunktion. Under budgetåret 1998

avsattes 14 miljoner kronor av

förvaltningsmedlen för AMS tillsyn av

arbetslöshetsförsäkringen samt för AMS

verksamhet i samband med överklagande av

beslut om arbetslöshetsersättning eller

medlemskap i arbetslöshetskassa.

AMS är beredskapsmyndighet med

funktionsansvar för funktionen Arbetskraft

och disponerar därför medel under

utgiftsområde 6 Totalförsvar för ersättning till

utbildning av frivilliga försvarsorganisationer.

Målet är att verksamheten inom funktionen

skall bedrivas så att totalförsvarets behov av

arbetskraft kan tillgodoses under höjd

beredskap. AMV har samma uppgifter i krig

och kris som under fredstid. Genom

genomförda beredskapsåtgärder klarar

funktionen detta mål och beredskapsförmågan

bedöms vara god.

IAESTE-praktik

The International Association for Exchange of

Students for technical Experience (IAESTE)

är ett utbytesprogram som skall medverka till

att tekniker får en bättre internationell

kompetens. IAESTE hanteras av Svenska EU

programkontoret. Under budgetåret 1997 har

Sverige mottagit drygt 100 utländska studenter

och sänt ut drygt 100 svenska studenter.

Under budgetåret 1998 sände Sverige ut 120

studenter och tog emot drygt 130.

Yrkesinriktad rehabilitering (Ami)

AMS har lämnat en återrapportering om yr-

kesinriktad rehabilitering inom AMV den 17

augusti 1999. Av den framgår bland annat att

AMS föreslår att verksamheten

fortsättningsvis skall benämnas

arbetslivsinriktad rehabilitering och vara ett

eget tjänsteområde inom arbetsförmedlingen,

tillsammans med platsförmedling och

yrkesvägledning. AMS vill byta namn på Ami

till Arbetsförmedling - med lämplig undertitel.

Arbetshandikappade skall därtill även

fortsättningsvis vara en prioriterad grupp inom

den arbetslivsinriktade rehabiliteringen. Vidare

skall särskilda resurser inom Ami (Ami-S)

finnas kvar och hållas samman regionalt.

Slutligen har AMS föreslagit att resultatet av

Ami:s verksamhet skall mätas efter omsättning

till arbete och utbildning för

arbetshandikappade och kompletteras med

kundundersökningar.

Arbetslivstjänster (ALT)

Tabell 6.8 Yrkesinriktad rehabilitering

uppdragsverksamhet Arbetslivstjänster

Tusental kronor

Intäkter

Kostnad

Resultat

1998

Utfall

155 000

153 000

1 000

1999

Prognos

158 000

157 000

1 000

2000

Budget

150 000

149 000

1 000

ALT erbjuder företag och myndigheter ar-

betslivsinriktad rehabilitering och insatser för

att förebygga utslagning i arbetslivet. Målet för

verksamheten är att medverka till att personer

som står utanför arbetslivet skall kunna gå

tillbaka till sitt tidigare arbete eller få ett annat

arbete. ALT har haft en omsättning på 155

miljoner kronor under budgetåret 1998.

Kostnaderna för verksamheten, som främst

utgörs av konsulternas löner, har uppgått till

152 miljoner kronor. Resultatet för

verksamheten har varit en miljon kronor.

Under budgetåret 1998 har 5 000 personer

fått del av ALT:s tjänster, vilket är en

minskning med 1 300 personer jämfört med

1997.

AMS har utrett organisationsformerna för

ALT som resulterat i att verksamheten blir

kvar inom länsarbetsnämndernas

arbetsmarknadspolitiska verksamhet.

Alternativet i utredningen var att ALT skulle

organiseras i en fristående organisation med

egen ledning direkt under generaldirektören

och utanför länsorganisationen.

Aske kursgård

Tabell 6.9 Aske kursgård

Tusental kronor

Intäkter

Kostnader

Resultat

1998

Utfall

18 600

18 474

126

1999

Prognos

12 550

16 805

-4 255

2000

Budget

19 500

20 000

-500

Verksamheten vid Aske kursgård är avgiftsfi-

nasierad. Resultatet uppgick under budgetåret

1998 till 126 000 kronor. Det motsvarar en

procent av omsättningen. Aske har ett

ackumulerat överskott som vid utgången av år

1998 uppgick till 7,6 miljoner kronor.

Överskottet används bl.a. för att täcka

inkomstbortfall under en ombyggnadsperiod.

Det ackumulerade överskottet får användas i

verksamheten.

Slutsatser

Under ett flertal år har AMV kunnat använda

medel för tillfälliga personalförstärkningar i

tider med hög arbetslöshet. De tillfälliga

medlen har inneburit att fler handläggare har

kunnat avsätta mer tid för den individuella

servicen men också för kollektiva insatser, t ex.

jobbsökaraktiviteter. I takt med det

förbättrade arbetsmarknadsläget bör dessa

medel reduceras. Regeringen bedömer att det

finns ett fortsatt stort behov även under år

2000 av tillfälliga personalförstärkningar för att

kvalitén i förmedlingsarbetet ska kunna öka.

Det kan t ex ske via förbättrad individuell

vägledning, ökade företagskontakter,

effektivare matchning av lediga platser och

arbetssökande. Regeringen har därför beräknat

700 miljoner kronor under anslaget för

tillfälliga personalförstärkningar vid

arbetsförmedlingar och

arbetsmarknadsinstitut, under år 2000. Det är

150 miljoner kronor mindre än innevarande

budgetår. Dessutom skall 100 miljoner kronor

av medlen användas för att särskilt stärka

ställning på arbetsmarknadenför personer med

utländsk bakgrund.

Regeringen anser med hänsyn tagen till det

resultat som AMS redovisat från granskningen

av arbetslöshetskassorna att det är angeläget att

AMS ytterligare intensifierar insatserna för att

skärpa tillsynen. För innevarande budgetår

1999 har regeringen beräknat att 14,5 miljoner

kronor skall användas för detta ändamål.

Tillsynen finansieras helt genom

arbetsmarknadsavgifter från och med den 1

januari 1998 (prop. 1996/97:107, bet.

1996/97:AU13, rskr. 1996/97:236).

Regeringen föreslår för budgetåret 2000 att

14 650 000 kronor får användas för tillsyn.

Regeringen avser att återkomma till AMS

vid ett senare tillfälle när det gäller den

yrkesinriktade rehabiliteringen.

AMS, CSN, RFV och

Arbetslöshetskassornas samorganisation (SO)

har ett samarbetsprojekt. Detta syftar till att

utveckla system, metoder och rutiner för att

förbättra underlaget för beslut om ersättning

enligt regelverken inom respektive myndighets

område samt till att förhindra att ersättning

utgår samtidigt ifrån flera ersättningssystem.

Projektet påbörjades under år 1997 och

genomförs med stöd av de medel regeringen

avsatt för att stärka kontrollfunktionen inom

staten. Efter ansökan har projektet under året

beviljats ytterligare medel, 1 410 000 kr, för

utvecklande av de tekniska lösningarna och

implementeringen av dessa.

AMS är under innevarande programperiod

för EG:s strukturfonder administrativ

myndighet för Europeiska socialfondens mål 3.

AMS är vidare fondansvarig myndighet för

hela Socialfonden i Sverige, med undantag för

vissa Interreg II A-program. Uppgiften

innebär bl.a. att AMS svarar för rekvisition av

socialfondsmedel från EG-kommissionen och

utbetalning av dessa medel inom

strukturfondsprogrammen. Programperioden

omfattar åren 1995-1999, men

projektverksamhet och utbetalningar beräknas

fortgå in på år 2000 respektive år 2001.

Inför nästa programperiod för EG:s

strukturfonder, vilken omfattar åren 2000-

2006, planerar regeringen vissa organisatoriska

förändringar. Dessa förändringar, som

redovisas närmare under anslaget Europeiska

socialfonden m. m. för perioden 2000-2006,

innebär bl.a. att ett separat sekretariat inrättas

inom AMV för administration av det nya mål 3

och gemenskapsinitiativet Equal. AMS skall

vidare vara utbetalningsansvarig myndighet för

dessa program.

Regeringen beräknar, med ledning av

underlag från en utredare, kostnaderna för

AMS arbete med socialfondsprogrammen till

totalt ca 130 miljoner kronor. De ökade

utgifterna under anslaget uppgår därvid till 87

miljoner kronor, vilket bör finansieras genom

en minskning av dels anslaget Ar-

betsmarknadspolitiska åtgärder med 75

miljoner kronor, dels anslaget Europeiska

socialfonden m.m. för perioden 1995-1999

med 12 miljoner kronor. Det sistnämnda

beloppet avser förvaltningsmedel som tidigare

år har anslagits för Svenska EU-

programkontorets arbete med mål 4, Adapt

och Employment. Hänsyn har vid

beräkningarna tagits till tidigare höjd ram

under anslaget för arbetet med Socialfonden

inom AMV och till att medel kommer att

avsättas inom ramen för programbudgetarna

till s.k. tekniskt stöd som får täcka vissa

administrativa kostnader.

Anslaget har minskats med 150 000 kronor

från år 2000 som förts över till det under

utgiftsområde 4 Rättsväsendet uppförda

anslaget B 2 Ekobrottsmyndigheten. Medlen

skall användas till utgifter i samband med att

Ekobrottsmyndigheten tar över EU-

bedrägeridelegationens uppgifter. Vidare

beräknas inom ramen för anslaget 1 100 000

kronor för administration av IAESTE.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringar. Anslaget har tillförts med

155 miljoner kronor.

Tabell 6.10 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

4 189 814

Pris och löneomräkning

35 915

Justering av premier

155 082

Beslut inkl. förslag

146 754

Förslag 2000

4 527 565

Sammanfattande medelsberäkning

Mot bakgrund av ovanstående föreslår rege-

ringen att riksdagen anvisar ett ramanslag om

4 527 565 000 kronor för budgetåret 2000. För

budgetåret 2001 och 2002 har anslaget

beräknats till 3 874 237 000 respektive

3 932 324 000 kronor.

A2 Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder

Tabell 6.11 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

21 266 071

1

Anslags-

sparande

685 972

2

1999

Anslag

21 564 114

2

Utgifts-

prognos

22 000 000

2000

Förslag

19 590 591

2001

Beräknat

20 363 692

2002

Beräknat

20 639 969

1 I beloppen ingår ej utgifter från det äldre anslaget 1995/96 X A 2

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder där utfallet var 497 mkr avseende medel som i

huvudsak disponeras av Boverket för bostadsinvesteringar m.m. Ingående

reservation för innevarande budgetår uppgick till 312 mkr och utgifterna

beräknas

till 37 mkr. Ej intecknade medel skall föras bort från anslaget.

2 Inklusive beslut på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1999. Anslagssparandet beräknas att förbrukas under år 1999

inom ramen för den pågående IT-utbildningen i SwIT:s regi.

Utbetalningarna under anslaget avser utgifter

för konjunkturberoende

arbetsmarknadspolitiska åtgärder,

yrkesinriktad rehabilitering och utbildning i

företag. Från anslaget utbetalas även utgifter

för viss nationell medfinansiering som svarar

mot utbetalningar från anslaget Europeiska

socialfonden m.m. för perioden 1995-1999

samt Europeiska socialfonden m.m. för

perioden 2000-2006 avseende mål 3. Närmare

60 procent av utgifterna beräknas avse

försörjning av deltagare i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller

yrkesinriktad rehabilitering i form av

utbildningsbidrag (aktivitetsstöd) och

resterande del i huvudsak köp av

arbetsmarknadsutbildning. Utgifterna under

anslaget påverkas därför till största delen av

omfattningen på de arbetsmarknadspolitiska

åtgärderna och den yrkesinriktade

rehabiliteringen, av bidragsnivåerna, samt av

hur stor del av deltagarna som har rätt till

arbetslöshetsersättning. Utbildningsbidraget

motsvarar den arbetslöshetsersättning

deltagarna skulle haft om de varit öppet

arbetslösa. Deltagare som ej är berättigad till

arbetslöshetsersättning erhåller 103 kronor per

dag i utbildningsbidrag. Anslaget kan efter

beslut av länsarbetsnämnden användas för

medfinansiering av regionala tillväxtavtal för

insatser som ryms inom ramen för de

arbetsmarknadspolitiska reglerna och med

utgångspunkt från de mål och prioriteringar

som finns uppsatta för

arbetsmarknadspolitiken.

För budgetåret 1998 anvisades 21 649

miljoner kronor under anslaget. På regeringens

förslag fattade riksdagen beslut på

tilläggsbudget till statsbudgeten för budgetåret

1998 minskades anslaget med 800 miljoner

kronor på grund av att antalet deltagare i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder eller

yrkesinriktad rehabilitering bedömdes bli lägre

än beräknat (prop. 1998/99:1, bet.

1998/99:FiU11, rskr. 1998/99:48). Av anslaget

har 250 miljoner kronor använts för tillfälliga

personalförstärkningar vid arbetsförmedlingar

och arbetsmarknadsinstitut i enlighet med

riksdagens beslut om statsbudgeten för

budgetåret 1998 (prop. 1997/98:1, bet.

1997/98:AU1, rskr. 1997/98:125).

Anslagssparandet från budgetåret 1998

beräknas komma att förbrukas under år 1999

och avser utgifter för SwIT:s IT-utbildningar.

Riksdagen anvisade för innevarande

budgetår 21 961 miljoner kronor. Regeringen

har utifrån bedömningen att behovet av

konjunkturberoende arbetsmarknadspolitiska

åtgärder och yrkesinriktad rehabilitering har

minskat jämfört med bedömningen i

budgetpropositionen för budgetåret 1999 fört

bort 981 miljoner kronor från anslaget.

Därutöver har regeringen fört bort ytterligare

200 miljoner kronor avseende en teknisk

justering av anslaget med anledning av att

AMV för budgetåret 1998 bytt

redovisningsprincip vilket det närmare

redoggjorts för under inledningen till

verksamhetsområdet. Vidare har riksdagen på

regeringens förslag på tilläggsbudget till

statsbudgeten beslutat att minska innevarande

års anslag ytterligare med 397 miljoner kronor

(prop. 1998/99:100, yttr. 1998/99:AU3y, bet.

1998/99:FiU27, rskr. 1998/99:249).

Effekterna av den minskade

medelstilldelningen i kombination med den

höga medelsförbrukningen under det första

halvåret har inneburit att omfattningen av

arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskar

under hösten. Detta ställer stora krav på AMV

att genom prioriteringar och omfördelningar

av resurser uppnå målsättningen att inom

ramen för arbetslöshetsförsäkringens roll som

omställningsförsäkring motverka

utförsäkringar. Regeringen följer noggrant

utvecklingen vad gäller antalet utförsäkrade

och finner det oacceptabelt att antalet

utförsäkringar skulle öka på grund av brist på

arbetsmarknadspolitiska medel.

Regeringen bedömer också att AMS under

innevarande budgetår kommer att behöva

utnyttja i stort sett hela sin anslagskredit trots

den kraftigt minskade omfattning på de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna.

Bakgrunden till detta är främst att AMV köpt

arbetsmarknadsutbildning i mycket större

omfattning än tidigare. Därutöver har de

genomsnittliga utbildningsbidragen stigit till

följd av att färre ungdomar, vilka i allmänhet

har en lägre ersättning, deltagit i

arbetsmarknadspolitiska åtgärder. Samtidigt

har åtgärden offentligt tillfälligt arbete för

äldre arbetslösa (OTA), där deltagarna

förutom utbildningsbidrag får en

stimulansersättning på 45 kr per dag, haft en

större omfattning än beräknat under

innevarande år.

Anslaget belastas från och med år 1999 med

statlig ålderspensionsavgift.

Redovisning av statlig ålderspensionsavgift

Tabell 6.12 Redovisning av statlig ålderspensionsavgift

Miljoner kronor

Totala utgifter

Utbildningsbidrag

Ålderspensions-

avgift

2000

19 591

12 203

1 222

2001

20 364

12 279

1 229

2002

20 640

12 476

1 249

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Regeringen har i inledningen till verksamhets-

området redogjort för den

arbetsmarknadspolitiska verksamhetens

resultat. Någon redovisning av detta sker

därför inte under anslaget.

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder löper i

normalfallet under sex månader. Det innebär

att åtaganden under anslaget medför kostnader

för kommande budgetår. Regeringen bör

därför bemyndigas att för år 2000 besluta om

åtagande under anslaget som medför framtida

utgifter. Regeringen föreslår att riksdagen

bemyndigar regeringen att för anslaget under

år 2000 ingå ekonomiska förpliktelser som

inklusive tidigare åtaganden innebär utgifter

om högst 14 000 000 000 kronor under åren

2001-2003.

Slutsatser

Tillfälliga personalförstärkningar år 2000

AMV får under budgetåret 1999 använda 850

miljoner kronor för tillfälliga

personalförstärkningar. Regeringen föreslår att

700 miljoner kronor avsätts för budgetåret

2000 och att detta beräknas under anslaget

Arbetsmarknadsverkets förvaltningskostnader.

Av dessa medel skall 100 miljoner kronor

användas för tillfälliga personalförstärkningar i

stor-stadsregionerna för att särskilt stärka

ställningen på arbetsmarknaden för personer

med utländsk bakgrund. Förslaget påverkar

inte ramen för utgiftsområdet.

Bristyrkesutbildning för redan anställda

I syfte att snabbt motverka flaskhalsar på ar-

betsmarknaden skall

arbetsmarknadsutbildningen på försök kunna

riktas till redan anställda under år 2000. AMV

skall tillsammans med de regionala

kompetensråden definiera de

bristyrkesutbildningar som kan vara aktuella.

Högst 130 miljoner kronor av den ordinarie

arbetsmarknadsutbildningen får användas till

redan anställda. Anställda som genomgår en

bristyrkesutbildning skall under

utbildningstiden kunna få aktivitetsstöd i form

av utbildningsbidrag.

Skillnaden i utbildningsnivå mellan de

arbetslösa och den arbetskraft som efterfrågas

har ökat under senare år. En stor del av de

arbetssökande är lågutbildade medan bara en

liten del av de lediga platserna utgörs av

mindre kvalificerade arbeten. Detta leder till

både brist på arbetskraft och till en hög

arbetslöshet. Genom att stimulera till ökad

kompetens av anställda går det att snabbare

svara upp mot arbetslivets kompetensbehov än

vad som är möjligt med

arbetsmarknadsutbildning i sin nuvarande

utformning. Det är viktigt att tillgången på

arbetskraft inte blir en hämmande faktor för

en framtida ökning av sys-selsättningen och

för att uppnå regeringens sysselsättningsmål.

Det är av stor vikt att arbetsgivarna kan erhålla

den arbetskraft de behöver för bibehållande av

nuvarande produktion samt för ökad tillväxt.

Genom att låta redan anställda få ökade

möjligheter att förbättra sin kompetens genom

utbildning kommer också de arbetslösa ges

möjlighet att komma in på arbetsmarknaden.

Regeringen föreslår därför en

försöksverksamhet inom en ram på 130

miljoner kronor under anslaget med

bristyrkesutbildning för anställda. Det bör

ingå i de regionala kompetensrådens uppgifter

att tillsammans med länsarbetsnämnden

definiera de bristyrkesutbildningar som

behöver upphandlas för att regionerna skall

fortsätta att utvecklas.

Förslaget påverkar inte ramen för

utgiftsområdet och bör gälla under år 2000.

Regelförenklingar

I vårpropositionen för år 1999 aviserade

regeringen att det arbetsmarknadspolitiska

regelverket skulle reduceras väsentligt och

fokuseras på arbetsmarknadspolitikens

huvuduppgifter. Trots de regelförändringar

som genomförts under senare år återstår ett

stort antal arbetsmarknadspolitiska åtgärder

och i vissa fall präglas regleringen av en hög

detaljeringsgrad som lämnar ett begränsat

utrymme för flexibla lösningar. I det

omfattande arbete som gjorts av länen i

samband med utarbetandet av de regionala

tillväxtavtalen har ett flertal förslag inkommit

om regelförändringar/regelförenklingar. Dessa

förslag har regeringen analyserat och de

återfinns i många stycken i det som presenteras

nedan.

Regeringen anser att

arbetsmarknadspolitiken i högre grad skall

styras genom att riksdag och regering utformar

ett tydligt och överblickbart regelverk (lagar

och förordningar), anger prioriteringar, ställer

upp tydliga och uppföljningsbara mål och

anvisar medel. Reglerna för de

arbetsmarknadspolitiska åtgärderna, som

föreslås benämnas arbetsmarknadspolitiska

program, bör utformas så att de bidrar till att

uppfylla de nationella målen för

arbetsmarknadspolitiken. De skall anpassas till

den enskildes behov och de lokala

förutsättningarna och möjliggöra samverkan

med andra aktörer som arbetsgivare,

arbetsmarknadens parter, försäkringskassan,

kommuner samt utbildningsväsendet.

Förenklingen av regelsystemen bör bygga på

följande principer:

 Regelverket skall säkerställa

konkurrensneutralitet, rättssäkerhet

samt minimera undanträngning och

inlåsningseffekter.

 Regelverket utformas så att

träffsäkerheten av de statliga insatserna

ökar. De skall öka den arbetslöses

möjligheter till reguljär sysselsättning.

 Antalet program (åtgärder) bör

reduceras. Program med i princip

samma syfte bör föras samman. Inom

varje enskilt program bör det finnas

enhetliga, stringenta och transparenta

regler med ett större utrymme för

flexibla lösningar än i dag. Undantag och

särregler bör så långt som möjligt

undvikas.

 Regelsystemet bör vara så utformat att

regering och riksdag kan besluta om nya

satsningar eller en förändrad inriktning

av insatserna inom ramen för detta nya

system utan att nya särregler behöver

byggas upp.

 Vikten av en väl utformad redovisning av

hur medlen använts och vad de lett till

bör betonas.

 Regler om särskilda insatser för

arbetshandikappade samlas i ett program.

De arbetsmarknadspolitiska programmen (vid

sidan om platsförmedling, vägledning och

yrkesinriktad rehabilitering som inte är

reglerade i detalj) bör omfatta i huvudsak

följande (sju) områden:

 Arbetsmarknadsutbildning

 Arbetspraktik

 Anställningsstöd

 Start av näringsverksamhet

 Geografisk rörlighet

 Projekt

 Särskilda insatser för arbetshandikappade

Programområden

- I programområdet

arbetsmarknadsutbildning bör främst

den traditionella

arbetsmarknadsutbildningen regleras.

- I programområdet arbetspraktik bör

arbetspraktiken regleras. Regelverket

skall tydliggöra att arbetspraktiken skall

användas för utsatta grupper och i

vägledningssituationer.

- I programområdet anställningsstöd ingår

det allmänna anställningsstödet och det

nyligen beslutade förstärkta

anställningsstödet.

- I programområdet start av

näringsverksamhet bör starta- eget-

bidrag regleras.

- I programområdet geografisk rörlighet

bör flyttningsbidragen, där vissa

förenklingar nyligen har genomförts,

ingå liksom de rese- och

övernattningskostnader, som i dag

kombineras med åtgärderna och regleras

i förordningen om arbetshjälpmedel

m.m. eller betalas med otraditionella

medel.

- I programområdet projekt kan bl.a.

utvecklingsinsatserna för ungdomar som

riskerar att bli långtidsarbetslösa,

samverkansprojekt med kommuner och

andra aktörer inom

arbetsmarknadspolitiken och samt andra

typer av projekt som i dag benämns

otraditionella regleras.

- Inom programområdet särskilda insatser

för arbetshandikappade bör bl.a. regler

för lönebidrag, offentligt skyddat arbete,

och de särskilda merkostnader som

uppstår när arbetshandikappade deltar i

program och får ett arbete regleras, dvs

möjligheterna till arbetsbiträde,

arbetshjälpmedel och näringshjälpmedel

som i dag regleras i förordningen om

arbetshjälpmedel m.m.

Insatser inom de olika programmen skall

kunna kombineras för att uppnå önskvärd

effekt. Det bör därmed fortsatt vara möjligt att

kombinera t.ex. arbetsmarknadsutbildning

med arbetspraktik. Det nya

arbetsmarknadspolitiska regelverket kommer

även fortsättningsvis kunna användas i

samarbete för insatser inom EU:s mål 3.

Gällande individens finansiering under

aktiviteten menar regeringen att

huvudprincipen liksom i dag bör vara att den

enskilde som deltar i ett program har

ersättning i form av

aktivitetsstöd/utbildningsbidrag. Det finns av

effektivitets- och förenklingsskäl anledning att

åter aktualisera en översyn av administrationen

av aktivitetsstöd, som för närvarande hanteras

av tre parter; AMV, a-kassorna och

försäkringskassorna.

Regeringen avser att under våren år 2000

återkomma med ett förslag till förändringar i

regelverket i anslutning till översynen av

tillämpningen av regelverket för

arbetslöshetsförsäkringen.

Datortek/aktivitetscenter

Datortek/aktivitetscenter bedrivs i dag i nära

samverkan och utifrån lokalt utformade avtal

mellan länsarbetsnämnderna och

kommunerna. Kommunerna ansvarar i princip

för lokaler och annan utrustning än datorer

och programvara som anskaffats och ägs av

AMV. Länsarbetsnämnderna svarar i allmänhet

för huvuddelen av investeringar i utrustning

och utbildningsmaterial samt vanligen för de

programansvarigas lönekostnader. En person

får delta i datortek/aktivitetscenter i högst tre

månader och andelen utbildning i datateknik är

bestämd till halva åtgärdstiden.

AMS har i skrivelse den 18 juni 1998

föreslagit en vidareutveckling av

datorteksverksamheten. Förslaget bygger på

en rapport som AMS utarbetat tillsammans

med Svenska Kommunförbundet. Regeringen

ser positivt på den utveckling av

datortek/aktivitetscenter som beskrivs i

skrivelsen, även om det finns anledning att

framhålla att mycket av det som föreslås redan

i dag är möjligt att göra inom ramen för

befintliga regler. Av skrivelsen framgår att

rollfördelningen mellan länsarbetsnämnd och

kommun i vad som kan beskrivas som ett delat

huvudmannaskap behöver bli tydligare.

Regeringen avser därför att göra åtgärden

mer flexibel och rollfördelningen mellan

länsarbetsnämnd och kommun mer tydlig

enligt följande. En utgångspunkt är det arbete

med regelförenklingar som pågår i

Regeringskansliet.

Verksamheten skall liksom i dag bedrivas i

nära samverkan mellan länsarbetsnämnderna

och kommunerna. En enklare administration

och ett tydligare huvudmannaskap ger större

möjligheter att förbättra kvaliteten i

verksamheten. Detta främjas om kommunerna

jämte träningen i datateknik och ansvaret för

lokalerna där verksamheten bedrivs också

svarar för själva datautrustningen. Ett första

led i detta tydligare huvudmannaskap är att

samarbetsavtalen utformas med

förutsättningen att datorer och annan

datateknisk utrustning fortsättningsvis

upphandlas och underhålls av kommunen i

stället för av länsarbetsnämnden. Ett andra led

är att äldre, befintlig datateknisk utrustning

övergår i kommunens ägo. Med den mer

tydliga rollfördelningen behövs egendomen

inte längre i statlig ägo. Den kan därmed,

genom försäljning eller byte, överlåtas till de

kommuner som så önskar, i enlighet med de

ekonomiadministrativa bestämmelser som

gäller för statlig verksamhet, under former

som säkerställer krav på affärsmässighet. Av

samarbetsavtalen bör arbetsförmedlingens roll

i verksamhetens projektdel framgå tydligt

liksom arbetsförmedlingens ersättning till

kommunen.

Eftersom grundläggande kunskaper i

informationsteknik blir nödvändiga inom allt

fler yrkesområden och målgrupperna för

verksamheten har breddats sedan åtgärden

infördes anser regeringen att det finns

anledning ge verksamheten en mer flexibel

utformning. Hur stor del av tiden deltagarna

skall ägna åt utbildning i datateknik respektive

arbetsmarknadsinriktade projekt bör avgöras

utifrån vad som i det enskilda fallet framstår

som lämpligt, med utgångspunkt i deltagarens

individuella handlingsplan och andra relevanta

omständigheter. Detsamma bör gälla hur

omfattande i tid varje placering i

datortek/aktivitetscenter skall vara. Den nu

gällande hälftendelningen mellan dataträning

och arbetsmarknadsinriktade projekt och

tidsgränsen om tre månader i åtgärden

framstår som naturliga utgångspunkter även i

fortsättningen, men bör kunna frångås vid

behov. Även fortsättningsvis skall det vara

möjligt att använda personer i arbetspraktik

som handledare.

Regeringen föreslår därför att

länsarbetsnämnderna fr.o.m. 1 januari år 2000

får avgöra hur omfattande i tid varje placering i

datortek/aktivitetscenter skall vara.

Anvisningarna får dock vara längst 6 månader.

Även hur stor del av tiden deltagarna skall ägna

åt utbildning i datateknik respektive

arbetsmarknadsinriktade projekt skall avgöras

utifrån vad som är lämpligt i det enskilda

fallet. Förslaget påverkar inte ramen för

utgiftsområdet och bör gälla från den 1 januari

2000.

Förslaget innebär inga utgiftsökningar och

påverkar inte ramen för utgiftsområdet.

Förstärkt anställningsstöd

Riksdagen godkände våren 1999 ett förslag i

den ekonomiska vårpropositionen (prop.

1998/99:100) om att den

arbetsmarknadspolitiska åtgärden

anställningsstöd från och med den 1 oktober

1999 skulle förlängas och förstärkas för svaga

grupper på arbetsmarknaden. Förstärkningen

av anställningsstödet syftade till att underlätta

för personer som varit arbetslösa mycket lång

tid att komma in på den reguljära

arbetsmarknaden. Regeringen anser nu att det

finns skäl att ytterligare förstärka

anställningsstödet genom att utvidga den krets

av arbetslösa personer som kan komma i fråga

för det förstärkta anställningsstödet.

Regeringen föreslår därför att den som varit

arbetslös eller deltagit i en

arbetsmarknadspolitisk åtgärd och varit

anmäld vid arbetsförmedlingen i minst 24

månader skall kunna komma i fråga för det

förstärkta anställningsstödet. Förändringen

föreslås träda i kraft 1 januari 2000.

Motsvarande tid enligt de beslut som gäller i

dag är 36 månader. Förslaget påverkar inte

ramen för utgiftsområdet men statsbudgetens

inkomstsida enligt tabell 2.3 Skatteavvikelser.

Sammanfattande medelsberäkning

Vid medelsberäkningen för år 2000 har

regeringen tagit hänsyn till riksdagens beslut i

anledning av den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1998/99:100, bet.

1998/99:FiU20, rskr. 1998/99:256) samt de

under anslaget ovan beskrivna förslagen. Med

anledning av att anställningsstödet omvandlas

från ett bidrag till en kreditering av

arbetsgivanas skattekonto minskas anslaget

med 1 150 miljoner kronor år 2000 och med 1

250 miljoner kronor i beräkningen av anslaget

från år 2001. Vidare beräknas anslaget minska

med 103 respektive 93 miljoner kronor åren

2001 och 2002 för en del av medfinansieringen

för kompetensutvecklingssatsningen som sker

under anslaget Europeiska socialfonden m.m.

för perioden 2000-2006. Därutöver minskas

anslaget med 2,5 miljoner kronor åren 2000-

2002 för det ökade stödet för kooperativ

utveckling under det under utgiftsområde 24

Näringsliv uppförda anslaget A 3 Stöd till

kooperativ utveckling. För att öka utrymmet

för fler lönebidrag under anslaget Särskilda

åtgärder för arbetshandikappade minskas

anslaget med 30 miljoner kronor från år 2000.

Slutligen har anslaget minskats under år 2000

med 55 miljoner kronor för att kompensera att

inkomsterna på inkomsttitel 2524

Finansieringsbidrag för arbetspraktik blivit

lägre än tidigare beräknat. Mot bakgrund av

ovanstående föreslår regeringen att riksdagen

anvisar ett ramanslag om 19 590 591 000

kronor för budgetåret 2000. För år 2001

beräknar regeringen utgifterna under anslaget

till 20 363 392 000 kronor och för år 2002

beräknas utgifterna till 20 639 969 000 kronor.

A3 Särskilda åtgärder för

arbetshandikappade

Tabell 6.13 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

6 291 867

Anslags-

sparande

304 931

1999

Anslag

6 745 092

1

Utgifts-

prognos

6 700 000

2000

Förslag

6 828 941

2001

Beräknat

6 880 053

2002

Beräknat

6 917 548

1 Inklusive beslut på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska

vårpropositionen 1999, då 90 mkr tillfördes anslaget. Regeringen har den 31 mars

1999 beslutat att hela anslagssparandet samt därutöver 290 mkr skall föras bort

med anledning av förändrade redovisningsprinciper för anslaget.

Anslaget är avsett för lönebidrag, statsbidrag

till skyddat arbete hos offentliga arbetsgivare

(OSA), kostnader för vissa otraditionella

insatser för arbetshandikappade, bidrag till

arbetshjälpmedel m.m. till personer med

funktionshinder, utgifter för utveckling av ny

teknik och datorbaserade arbetshjälpmedel för

personer med funktionshinder samt för

särskild expertmedverkan i sådana ärenden,

särskilt introduktions- och uppföljningsstöd

(SIUS) samt viss nationell medfinansiering

som svarar mot utbetalningar från anslaget

Europeiska socialfonden för perioden 1995-

1999 och anslaget Europeiska socialfonden för

perioden 2000-2006. Anslagets utgifter styrs

främst av omfattningen av lönebidrag och

OSA samt av den genomsnittliga

bidragskostnaden för dessa stödformer.

Syftet med de åtgärder som finansieras

under anslaget är att arbetssökande personer

med arbetshandikapp skall ges samma

möjligheter att delta i arbetslivet som personer

utan ett arbetshandikapp.

Lönebidrag och OSA kan lämnas till

arbetsgivare som anställer personer med

arbetshandikapp. Bidrag till arbetshjälpmedel

m.m. lämnas för arbetsplatsanpassningar för

personer med funktionshinder, arbetsbiträde,

vissa resekostnader och för näringshjälp, som

är ett särskilt kompletterande bidrag för

personer med funktionshinder som startar

företag. SIUS-verksamheten ger möjlighet att

anställa en särskild stödperson, som skall

hjälpa personer med funktionshinder in i

arbetslivet. De otraditionella medlen syftar till

att öka möjligheterna för arbetssökande med

svåra och oftast bestående funktionshinder att

få arbete.

Budgetåret 1998 anvisades 6,6 miljarder kro-

nor på statsbudgeten under anslaget. Med

anledning av en förändrad redovisningsprincip

för anslaget, se inledningstext under

verksamhetsområdet, stannade dock utgifterna

vid ca 6,3 miljarder kronor. Om förändringen

inte skett skulle AMS ha överskridit anslaget

med 300 miljoner kronor, vilket berodde på en

mycket hög omfattning av och ökade

styckkostnader för åtgärderna under år 1998.

Av medelsförbrukningen gick 97 procent till

lönebidrag och OSA. Lönebidraget är den

dominerande åtgärden. Resterande utgifter

bestod främst av arbetshjälpmedel m.m.

Omfattningen av lönebidrag och OSA har

under våren stigit betydligt över regeringens

målsättning för år 1999. Regeringen bedömer

därför att AMS kommer att behöva utnyttja

250 miljoner kronor av anslagskrediten för

budgetåret 1999.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Arbetslösheten för personer med arbetshan-

dikapp har i stort varit oförändrad mellan de

första åtta månaderna åren 1998 och 1999

samtidigt som arbetslösheten har minskat med

cirka tio procent för samtliga sökande under

samma period. Särskilda åtgärder för

arbetshandikappade, som lönebidrag och OSA,

är viktiga insatser för att arbetshandikappade

skall kunna få del av det gynnsamma

konjunkturläget i samma omfattning som för

andra grupper. Under första halvåret 1999 fick

35 procent av personer med arbetshandikapp

som fick arbete ett sådant med hjälp av

lönebidrag.

Omfattningen av de särskilda åtgärderna för

arbetshandikappade ökade kraftigt under år

1998. Omfattningen var 2 000 personer fler i

åtgärdena än regeringens målsättning för 1998.

I snitt var 55 000 personer per månad an-

ställda med lönebidrag, varav 39 procent

kvinnor och 61 procent män, och i OSA, varav

21 procent kvinnor och 79 procent män, under

året. Det kan jämföras med i snitt 51 100 året

innan. Av dessa utgjorde ca 90 procent

anställningar med lönebidrag. Under första

halvåret 1999 fanns i genomsnitt 56 500

personer per månad anställda i åtgärderna.

Stora insatser från arbetsförmedlingen och

arbetsmarknadsinstituten i kombination med

det gynnsamma konjunkturläget har gjort det

möjligt för fler arbetshandikappade att få

anställning med lönebidrag. Dock har

anslagsförbrukningen varit oacceptabelt hög.

Den genomsnittliga bidragsnivån uppgick

till 60 procent av den bidragsgrundande

lönekostnaden år 1998, de allmännyttiga

organisationerna exkluderade. Det skall

jämföras med regeringens krav på en

genomsnittlig bidragsnivå på högst 58 procent

för år 1998. Under första halvåret 1999

uppgick den motsvarande nivån till 60,5

procent. Regeringens krav för år 1999 är högst

60 procent, exklusive de allmännyttiga

organisationerna. Styckkostnaderna i

lönebidrag och OSA har ökat från 9 700

kronor till 10 100 kronor per månad mellan

åren 1997 och 1998.

Utvecklingen under de senaste åren har

medfört att allt fler personer är anställda med

lönebidrag inom den privata sektorn. Bidragen

i den privata sektorn är något lägre. Nära

varannan, eller 43 procent, i anställning med

lönebidrag arbetade inom den privata sektorn

under år 1998 jämfört med 34 procent år 1994.

Ungefär en tredjedel (30 procent) arbetade

inom allmännyttiga organisationer 1998. De

resterande arbetade inom kommuner,

landsting och stat.

Lönebidrag kunde fram till och med år 1998

beviljas arbetsgivare som anställde en person

med arbetshandikapp som, vid personalminsk-

ningar eller omstruktureringar, bedömdes bli

långtidsarbetslös och löpa risk att slås ut från

arbetsmarknaden. Regeringen medgav att

högst 500 personer fick omfattas av sådant

bidrag under år 1998. Ca 30 miljoner kronor

betalades ut för ändamålet under år 1998 och

omfattade drygt 200 personer.

Vidare har än så länge minst tio arbetsledare

börjat i projektet Kulturarvs- IT (prop.

1998/99:1). De första arbetshandikappade

beräknas anställas vid årsskiftet 1999/2000.

Effektivisering av medelsförbrukningen

På regeringens uppdrag påbörjade AMV ett

treårigt lönebidragsprojekt under år 1998

(prop. 1996/97:150). Projektet syftar bl.a. till

att utveckla metoder, kompetens samt

uppföljnings- och utvärderingsinsatser för att

förbättra och effektivisera hanteringen av

lönebidrag. Samtliga län är involverade i

projektet, som slutredovisas i början av år

2001.

I juli 1999 har regeringen därutöver lämnat

ett uppdrag åt ESV att utveckla prognoser och

uppföljning av anslaget tillsammans med AMS.

Slutredovisningen kommer att ske i januari

2000.

Kvinnor i lönebidrag

AMS har den 17 augusti 1999 lämnat en

rapport som visar att män i lönebidrag har en

högre bidragsgrundande lönekostnad än

kvinnor, vilket även framkom i LOSAM-

utredningen (SOU 1997:5). Kvinnorna arbetar

dock deltid i mycket större omfattning än

männen och efter korrigering för

tjänstgöringsgrad minskade skillnaden till cirka

200 kronor per person och månad. I uppdraget

uppmanades AMS även att lämna förslag på

hur fler kvinnor skall kunna få del av

lönebidraget. Inom AMV pågår ett

fortlöpande arbete med att öka medarbetarnas

kunskap om kvinnors och mäns situation på

arbetsmarknaden genom bland annat

utbildningar, kartläggningsarbeten och

informationsprojekt.

SIUS

SIUS-verksamheten, som ger stöd och intro-

duktion för gravt arbetshandikappade, perma-

nentades den 1 juli 1998. Cirka 780

arbetssökande har omfattats av verksamheten

under 1998, varav 500 har tillkommit under

året. Vid utgången av år 1998 fanns 100 SIUS-

konsulenter anställda.

Otraditionella medel

För otraditionella insatser för personer med

arbetshandikapp avsattes högst 50 miljoner

kronor för budgetåret 1998 respektive 1999.

Totalt 39 miljoner kronor förbrukades år 1998.

Under första halvåret 1999 förbrukades 15

miljoner kronor. En tredjedel av alla projekt

har varit samverkansprojekt, där AMV har

samarbetat med försäkringskassan,

kommunen, landstinget och/eller Samhall AB.

En fjärdedel av alla projekt har varit

metodutvecklingsprojekt. Därtill har även

funnits IT-projekt, kultur-IT-projekt,

företagsförlagda projekt, arbetskooperativ och

övriga projekt.

Arbetshjälpmedel

Kostnaderna för arbetshjälpmedel uppgick till

150 miljoner kronor för år 1998, vilket

motsvarar förbrukningen för år 1997.

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Beslut om särskilda insatser för

arbetshandikappade kan som längst omfatta en

tidsperiod på 3 år. Det innebär att åtagande

under anslaget medför kostnader för

kommande budgetår. Regeringen bör därför

bemyndigas att för år 2000 besluta om

åtagande under anslaget som medför framtida

utgifter. Regeringen föreslår att riksdagen

bemyndigar regeringen att för anslaget under

år 2000 att ingå ekonomiska förpliktelser på

högst 6 700 000 000 kronor under åren 2001-

2003.

Slutsatser

AMS har inte lyckats nå målet om högsta

genomsnittlig bidragsnivå i anställningar med

lönebidrag. Den fick inte överstiga 58 procent

av bidragsgrundande lönekostnad, exklusive de

allmännyttiga organisationerna. Utfallet blev

60 procent. AMS har dock uppnått den

omfattning av särskilda åtgärder för

arbetshandikappade som var målsatt, men på

grund av en för hög bidragsnivå har detta skett

genom en oacceptabelt högt utnyttjande av

anslagskrediten. Detta är inte tillfredsställande.

Regeringen ser därför med oro på

konsekvenserna av den höga

anslagsförbrukningen 1998.

Regeringen anser att uppföljningen av

otraditionella medel för personer med

arbetshandikapp bör förbättras.

Regeringen har ytterligare velat förbättra

situationen på arbetsmarknaden för personer

med arbetshandikapp. Riksdagen har därför,

efter förslag från regeringen, beslutat att anvisa

ytterligare 90 miljoner kronor under anslaget

på tilläggsbudget till statsbudgeten för

budgetåret 1999 (prop. 1998/99:100, yttr.

1998/99:AU3y, bet. 1998/99:FiU27, rskr.

1998/99:249). Regeringen föreslår därtill

riksdagen att ytterligare 30 miljoner kronor

anvisas under anslaget från år 2000. De ökade

utgifterna finansieras genom att anslaget

Arbetsmarknadspolitiska åtgärder minskas

med motsvarande belopp.

Under år 2000 bör minst 56 000 personer i

genomsnitt per månad ha en anställning med

lönebidrag eller OSA. Den genomsnittliga

bidragsnivån skall uppgå till högst 60 procent

av den bidragsgrundande lönekostnaden för

samtliga arbetsgivare förutom för

allmännyttiga organisationer.

Sammanfattande medelsberäkning

Vid medelsberäkningen för år 2000 har rege-

ringen tagit hänsyn till riksdagens beslut i

anledning av den ekonomiska

vårpropositionen (prop. 1998/99:100, bet.

1998/99:FiU20, rskr. 1998/99:256) samt de

under anslaget ovan be-skrivna förslagen. Mot

bakgrund av ovanstående föreslår regeringen

att riksdagen anvisar ett ramanslag om 6 828

941 000 kronor för budgetåret 2000. För år

2001 beräknar regeringen utgifterna under

anslaget till 6 880 053 000 kronor och för år

2002 beräknas utgifterna till 6 917 548 000

kronor.

A4 Europeiska socialfonden m.m.

för perioden 1995-19991

Tabell 6.14 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

1 713 082

Anslags-

sparande

1 199 279

1999

Anslag

1 840 484

Utgifts-

prognos

2 300 0000

2000

Förslag

1 242 563

2001

Beräknat

128 344

2002

Beräknat

0

1 Anslaget har tidigare benämnts Europeiska socialfonden m.m.

Under detta anslag redovisas utbetalningarna

från Europeiska socialfonden för

programperioden 1995-1999. Utbetalningarna

avser delfinansiering av insatser inom ramen

för strukturfondsmålen 2, 3, 4, 5b och 6 samt

gemenskapsinitiativen. Från anslaget bekostas

vidare den statliga medfinansieringen av mål 4

och insatser av mål 4-karaktär inom mål 6.

AMS och berörda länsstyrelser vad avser

vissa INTERREG II-program är

utbetalningsansvariga myndigheter för

Socialfonden i Sverige. För administrationen

av programmen svarar ett större antal

myndigheter.

Sverige har för programperioden från Social-

fonden tilldelats totalt ca 750 miljoner ecu

inklusive indexuppräkning, vilket motsvarar ca

6 400 miljoner kronor. Beslut om nya projekt

inom de olika strukturfondsprogrammen får

fattas till och med år 1999, medan

projektverksamhet och utbetalningar beräknas

fortgå in på år 2000 respektive år 2001.

Nästkommande programperiod redovisas

under anslaget Europeiska socialfonden m.m.

för perioden 2000-2006.

Mål 3 och mål 4 samt gemenskapsinitiativen

Employment och Adapt omfattas av enbart

Socialfonden medan övriga program

delfinansieras av flera fonder. En övergripande

redovisning avseende samtliga

strukturfondsprogram under innevarande

programperiod lämnas inom utgiftsområde 19.

Mål 3 syftar under programperioden till att

slussa in ungdomar på arbetsmarknaden,

bekämpa långtidsarbetslöshet och stödja

personer som riskerar att utestängas från

arbetsmarknaden. De svenska mål 3-insatserna

är inriktade på kompetensutveckling, skapande

av sysselsättning genom datortekens

aktivitetscentra, vägledning och rådgivning,

utveckling av små och medelstora företag samt

hjälp till egen företagarverksamhet. Ett

jämställdhetsperspektiv skall genomsyra

insatserna. Mål 3 administreras av AMS. I varje

län finns en regional kommitté som

tillsammans med länsarbetsnämnden svarar för

genomförandet av programmet. I de regionala

kommittéerna ingår bl.a. företrädare för

organisationer och myndigheter.

Mål 4 syftar till att ge erforderlig kompe-

tensutveckling till anställda som hotas av

arbetslöshet till följd av strukturella

förändringar. Målgruppen är anställda i små

och medelstora företag samt offentligt

anställda i vård och omsorg. Det svenska mål

4-programmet, även kallat Växtkraft Mål 4, är

inriktat på att förändra arbetsorganisationen

för att därigenom stärka de anställdas och

företagens konkurrenskraft. Av dem som

omfattas av kompetensutvecklingen skall

hälften vara kvinnor. Svenska EU-

programkontoret för utbildning och

kompetensutveckling är ansvarig myndighet

för programmet som genomförs i samarbete

med regionala partnerskap, i vilka bl.a.

arbetsmarknadens parter och andra

organisationer ingår.

Gemenskapsinitiativet Employment har till

syfte att genom olika utvecklingsprojekt öka

jämställdheten på arbetsmarknaden samt

förbättra möjligheterna till arbete för

arbetshandikappade, utsatta grupper och

ungdomar. Gemenskapsinitiativet Adapt syftar

till att genom utvecklingsprojekt underlätta för

anställda att klara arbetsmarknadens

förändrade krav, skapa nya arbetstillfällen och

stärka företagens konkurrensförmåga. De två

gemenskapsinitiativen är transnationella, vilket

innebär att projekten genomförs i partnerskap

med liknande projekt i minst två andra

medlemsländer. Svenska EU-programkontoret

administrerar programmen.

För år 1998 redovisas under anslaget ett ac-

kumulerat anslagssparande om totalt 1 199

miljoner kronor, vilket motsvarar 57 procent

av budget. Anslagssparandet förklaras till en

del av att uppbyggnaden av

strukturfondsverksamheten var mer

tidskrävande än vad som kunnat förutses,

vilket har påverkat omfattningen av vissa av

programmen under tidigare år. Andelen

intecknade socialfondsmedel är emellertid nu

mycket hög, totalt ca 93 procent per april 1999.

Även utbetalningstakten ligger på en hög nivå.

Det första halvåret 1999 har totalt 1 314

miljoner kronor betalats ut från anslaget vilket

utgör 71 procent av budget. Regeringen

beräknar med ledning av AMS prognos att

totalt 2 300 miljoner kronor kommer att

betalas ut från anslaget. Detta innebär att

anslagssparandet delvis kommer att tas i

anspråk.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Från programmets start i juli 1995 till och med

april 1999 har totalt 152 000 personer deltagit i

mål 3-projekt, varav 53 000 personer under år

1998. Av samtliga deltagare är 53 procent

kvinnor och 47 procent män. Antalet projekt

uppgår till totalt 1 700 och hälften av dessa har

varit särskilt inriktade mot målgruppen

långtidsarbetslösa. Ungefär en fjärdedel av

projekten har utgjorts av projekt för unga,

medan motsvarande andelar avseende

arbetshandikappade och invandrare är 15

respektive 6 procent. De olika målgrupperna

överlappar dock varandra.

Kommunerna har bedrivit en tredjedel av

samtliga projekt, därefter följer företag och all-

männyttiga organisationer. En sjättedel av pro-

jekten har anordnats av statliga myndigheter,

huvudsakligen AMV. Dessa projekt är

emellertid deltagarmässigt större än andra.

Vidare ingår arbetsförmedlingen som

samarbetspartner i mer än hälften av mål 3-

projekten.

Av de för mål 3 avsatta socialfondsmedlen

för programperioden som helhet, totalt ca

3 100 miljoner kronor, har per juni 1999

samtliga medel intecknats genom beslut och ca

78 procent utbetalats till projektanordnarna.

En uppföljning görs inom AMV i syfte att

använda de medel som kvarstår efter

slutredovisningen av genomförda projekt till

beslut om nya mål 3-projekt.

Mål 3 skall pröva nya vägar inom

arbetsmarknadspolitiken. Stor uppmärksamhet

har därför ägnats uppgiften att identifiera och

sprida goda exempel för genomförande i

ordinarie verksamhet. Bl.a. har rapporten

Projekt att lära av tagits fram och ett flertal

konferenser anordnats.

Övervakningskommittén för mål 3 har upp-

handlat oberoende utvärderingar av

programmet. I den senaste

utvärderingsrapporten, vilken avlämnades i

juni 1999, konstateras att de uppsatta målen i

programmet har uppnåtts på en övergripande

nivå, bl.a. vad avser inriktningen på de mest

utsatta grupperna. Mål 3 skall omfatta de

personer som står längst från

arbetsmarknaden. Analysen visar dock inte på

någon större skillnad i detta avseende jämfört

med ordinarie arbetsmarknadspolitiska

åtgärder. Enligt utvärderarna har mål 3 till

övervägande del som avsetts omfattat

nyskapande insatser - nya metoder, arbetssätt

och aktörer - vilka till viss del återförts till

ordinarie verksamhet. En jämförelse har gjorts

mellan mål 3 och ordinarie

arbetsmarknadspolitiska åtgärder med

avseende på andelen deltagare som erhållit

arbete. Jämförelsen visar på ett något sämre

resultat för mål 3. Däremot anser merparten av

de deltagare som har erfarenhet av ordinarie

arbetsmarknadspolitiska åtgärder att mål 3-

insatserna har varit bättre eller lika bra som

dessa. Deltagarna anser också att de har haft

inflytande på innehållet i och genomförandet

av projekten. Sammanfattningsvis anser

utvärderarna att framtida programinsatser bl.a.

i högre grad bör koncentreras till de mest

marginaliserade målgrupperna. Dessutom bör

programmålen vara tydligare liksom målen för

jämställdhetsarbetet. Vidare bör enligt

utvärderingen centrala och regionala

myndigheter ta ett mer aktivt ansvar för att

sprida och återföra uppnådda resultat av

projekten.

De svenska mål 4-programmet har under

åren 1998 och 1999 fått ett fortsatt stort

gensvar ute i landet. Dessutom har

programmet på EU-nivå erhållit ett mycket

gott omdöme. Från programmets start i juni

1996 till och med juni 1999 har ca 16 500

företag beviljats stöd för steg 1-insatser, dvs.

analys av kompetensbehovet och utarbetande

av en handlingsplan i företaget. Dessa företag

har totalt 285 000 anställda, varav 49 procent

kvinnor och 51 procent män. Under samma

period har totalt 11 600 beslut, varav 5 000

under år 1998, fattats om stöd till steg 2-

insatser som innebär genomförande av

kompetensutvecklingen av anställda i enlighet

med handlingsplanerna.

Av de för programperioden tillgängliga bi-

dragsmedlen för mål 4, vilka utgörs av lika

delar socialfondsmedel och statlig

medfinansiering - totalt ca 3 100 miljoner

kronor, har ca 97 procent intecknats genom

beslut per juni 1999. De utbetalda medlen

uppgår till ca 56 procent av de tillgängliga

bidragsmedlen.

Arbetet inom mål 4 har kännetecknats av ett

mycket aktivt partnerskap. Det väl fungerande

samarbetet mellan Svenska EU-

programkontoret och de regionala

partnerskapen är en väsentlig förklaring till

programmets framgång. De regionala

partnerskapen har haft ett stort inflytande på

genomförandet av mål 4 vilket tydligt

återspeglas i resultaten av programmet.

Övervakningskommittén har upphandlat

oberoende utvärderingar av mål 4, av vilka den

senaste avlämnades i juni 1999. I denna

utvärderingsrapport påpekas att

genomförandeorganisationen i allt väsentligt

har fungerat tillfredsställande och att den har

haft ett stort förtroende hos såväl parter som

målgrupper. Intentionen att nå ut till de små

och medel-stora företagen, med arbetsställen

som har 1-49 anställda, har fullföljts. En

mycket stor andel, upp till 97 procent, av steg

1-projekten slutförs vilket enligt utvärderarna

måste anses som ett anmärkningsvärt gott

resultat. Mål 4-projekten har i allmänhet

präglats av en hög ambitionsnivå och stor

aktivitet hos de anställda. Ett tydligt mönster

kan skönjas av att ju större de anställdas

delaktighet har varit desto högre blir graden av

rapporterade positiva effekter av insatserna.

Till de brister som noteras av utvärderarna hör

att informationen till kommunerna om mål 4

inte har genomförts på ett systematiskt sätt,

trots att programmets inriktning passar väl in

på de förändringar som sker inom offentlig

sektor, i detta fall vården och omsorgen.

Vidare har det på vissa håll i landet funnits

svårigheter att definiera målgruppen inom vård

om omsorg. För ett bättre genomslag inom

denna sektor krävs enligt utvärderarna bl.a. en

mer utvecklad kunskap inom partnerskapet

om de specifika villkor som gäller inom vård

och omsorg. Det är även väsentligt att fler

representanter för den offentliga sektorn

involveras i genomförandet av insatserna.

Gemenskapsinitiativen Employment och

Adapt har under programperioden omfattat

totalt 120 respektive 55 projekt. Per juni 1999

har i båda programmen ca 97 procent av

socialfondsmedlen intecknats genom beslut.

Andelen utbetalda medel uppgår till ca 71

procent inom Employment och till ca 45

procent inom Adapt.

Arbetet med Employment och Adapt har

under det senaste året koncentrerats på

spridning av resultat och s.k. mainstreaming

med sikte på mål 3 respektive mål 4 och

ordinarie verksamhet. På EU-nivå har

medlemsstaterna samarbetat kring

gemensamma teman för att dra slutsatser av

resultaten i Employment och Adapt.

Målsättningen är att vidareutveckla strategier

och metoder som bl.a. skall kunna ha betydelse

för den europeiska sysselsättningsstrategin och

för den kommande programperioden för

Socialfonden.

Övervakningskommittén har upphandlat

oberoende utvärderingar av de två

gemenskapsinitiativen. I den senaste

utvärderingsrapporten för Employment, vilken

omfattar slutet av programperioden,

konstateras att målen för programmet har

uppnåtts på ett övergripande plan.

Programmet har tydliga drag av nyskapande

insatser och projekten har utgått från de

enskilda individernas behov. Däremot har

förankringen hos de lokala parterna fungerat

mindre väl. Det transnationella arbetet har ofta

haft en positiv inverkan på projektresultaten.

Bland dessa resultat, som kan utgöras av bl.a.

nya metoder och organisatoriska lösningar,

finns det ett antal som det är väsentligt att ta

till vara. Utvärderarna konstaterar dock brister

i arbetet med att sprida och återföra

projektresultaten till ordinarie verksamhet. En

utvärderingsrapport för Adapt lämnas under

hösten 1999.

Slutsatser

Regeringen bedömer liksom tidigare att ge-

nomförandet av mål 3, mål 4, Employment

och Adapt på många sätt har varit

framgångsrikt. I de fyra programmen har till

och med juni 1999 mellan 97 och 100 procent

av socialfondsmedlen intecknats genom beslut.

Sammantaget med redovisade

utbetalningsnivåer, som kan betecknas som

höga respektive tillfredsställande, tyder detta

på att Sverige vid avslutningen av programmen

kommer att ha uppnått ett högt utnyttjande av

de tillgängliga medlen.

Såväl mål 3 som mål 4 har genomförts i sam-

arbete med regionala partnerskap. Härvid har i

synnerhet partnerskapen inom mål 4 enligt

regeringens uppfattning inneburit en förnyelse

av samarbetsformerna på regional och lokal

nivå. De positiva erfarenheterna av dessa

partnerskap har varit en av grunderna för

utarbetandet av de s.k. tillväxtavtalen. Det är

angeläget att också bygga vidare på dessa

erfarenheter under programperioden 2000-

2006.

Övervakningskommittéerna har under pro-

gramperioden upphandlat ett flertal oberoende

utvärderingar av programmen. De senaste

utvärderingarna visar enligt regeringens

mening på att de övergripande målen i

programmen har uppnåtts i väsentlig grad.

Regeringen redovisar under anslaget Eu-

ropeiska socialfonden m.m. för perioden 2000-

2006 den planerade organisationen för det nya

mål 3 och Equal under nästa programperiod.

Regeringens avsikt är att den nya

organisationen, som inrättas inom AMV, från

och med år 2000 även skall svara för

avslutandet av mål 3, mål 4, Adapt och

Employment.

Regeringen har vid beräkningen av anslaget

tagit hänsyn till AMS prognos för

utbetalningarna av socialfondsmedel under

åren 2000 och 2001. Dessutom ingår medel för

den statliga medfinansieringen av mål 4 och

insatser av mål 4-karaktär inom mål 6. Vidare

har hänsyn tagits till det redovisade förslaget

som innebär att 12 miljoner kronor av tidigare

beräknade medel under anslaget skall överföras

till anslaget Arbetsmarknadsverkets

förvaltningskostnader. Beloppet motsvarar de

medel som under föregående år anvisats för

vissa administrativa kostnader vid Svenska

EU-programkontoret, för bl.a. mål 4.

Sammanfattande medelsberäkning

Regeringen förslår med hänsyn till det ovan-

stående att riksdagen anvisar ett ramanslag om

1 242 563 000 kronor för budgetåret 2000.

För budgetåret 2001 beräknas anslaget till

128 344 000 kronor. Verksamheten för den

innevarande programperioden avslutas under

år 2001 varför inga utbetalningar beräknas ske

från anslaget därefter.

A5 Europeiska socialfonden m.m.

för perioden 2000 - 2006

Tabell 6.15 Anslagsutveckling

Tusental kronor

2000

Förslag

641 000

1

2001

Beräknat

1 663 000

2002

Beräknat

1 663 000

1 Nytt anslag.

Under detta anslag skall utbetalningarna från

Europeiska socialfonden för programperioden

2000-2006 redovisas. Utbetalningarna skall

avse delfinansiering av insatser inom de nya

strukturfondsmålen 1, 2 och 3 samt

gemenskapsinitiativet Equal. Från anslaget

skall även statlig medfinansiering av en

satsning på kompetensutveckling inom mål 1

och mål 3 bekostas.

Mål 3 och Equal omfattas av enbart

Socialfonden, medan mål 1 och 2 delfinansieras

av flera strukturfonder. En övergripande

redogörelse för den nya programperioden

inom strukturfonderna lämnas inom

utgiftsområde 19.

Allmänna rådet har den 21 juni 1999 antagit

förordningar avseende programperioden 2000-

2006, bl.a. Rådets förordning (EG) nr

1260/1999 om allmänna bestämmelser för

strukturfonderna och Europaparlamentets och

Rådets förordning (EG) nr 1262/1999 om

Europeiska socialfonden. EG-kommissionen

har därefter fastställt riktlinjer för

programarbetet för bl.a. mål 3 liksom

indikativa medelsramar. Den indikativa

medelsramen för mål 3 i Sverige uppgår till 720

miljoner euro, vilket motsvarar ca 6 100

miljoner kronor, för programperioden 2000-

2006. Därutöver tillkommer en årlig

indexuppräkning av beloppet, samt den s.k.

resultatreserven som motsvarar 4 procent av

ramen. Resultatreserven skall fördelas av EG-

kommissionen i nära samråd med

medlemsstaten under år 2004 utifrån

uppnådda resultat i strukturfondsprogrammen.

Regeringens överväganden

Slutsatser

De nuvarande strukturfondsmålen 3 och 4

skall under programperioden 2000-2006

ersättas av ett nytt mål 3 inom Europeiska

socialfonden. Mål 3, som skall omfatta insatser

för såväl arbetslösa som anställda, skall stödja

genomförandet av den europeiska

sysselsättningsstrategin och de årliga

riktlinjerna för sysselsättningen. Regeringen

tillkallade den 10 juni 1999 en särskild utredare

med uppdrag att bl.a. ta fram förslag till ett

samlat programdokument för mål 3.

Utredaren skall avlämna sitt förslag senast den

10 september 1999. Förslaget skall

remissbehandlas och beredas inom

regeringskansliet. Regeringen avser att lämna

ett programförslag för mål 3 till EG-

kommissionen senast i slutet av oktober 1999.

En av grunderna för regeringens

ställningstaganden avseende inriktningen av

det nya mål 3 har utgjort det i februari 1999

avlämnade utredningsbetänkandet Utveckling

av mänskliga resurser - Förslag till inriktning

av nya mål 3 inom EG:s strukturfonder (SOU

1999:23). Detta tidigare utredningsbetänkande

har remissbehandlats, varvid remissinstanserna

i allmänhet har redovisat en positiv syn på den

föreslagna inriktningen av programmet. Enligt

regeringens mening bör det nya mål 3-

programmet omfatta redan anställda,

egenföretagare och arbetslösa. Den sistnämnda

gruppen skall ha tyngdpunkten på de personer

som har svårast att få eller behålla en

förankring på arbetsmarknaden. Individernas

behov skall relateras till den omgivande

arbetsmarknaden, tillväxtpolitiken samt den

framtida arbetsmarknaden. Följande

insatsområden är då aktuella: stöd till analyser

som skall leda till utveckling av

arbetsorganisationen i små och medelstora

företag, stimulanser till kompetensutveckling

av anställda i små och medelstora företag, stöd

till utbildning av anställda i kombination med

vikariat och praktik m.m. för arbetslösa, stöd

till insatser för att integrera invandrare på

arbetsmarknaden, stöd till insatser för

personer som står långt från arbetsmarknaden

och som behöver särskilt stöd för att motiveras

att delta i reguljär utbildning etc.,

jämställdhetsinsatser och ramprogram för

mindre projekt av lokal karaktär, främst inom

den s.k. sociala ekonomin, som

överensstämmer med mål 3-programmets

inriktning.

Regeringen har i vårpropositionen aviserat

att satsningen på kompetensutveckling för an-

ställda, vilken omfattas av de två förstnämnda

insatsområdena, skall genomföras under åren

2000-2002. Satsningen, som bör finansieras till

hälften vardera av socialfondsmedel och statlig

medfinansiering, bör uppgå till totalt 400

miljoner kronor under år 2000 och 1000

miljoner kronor per år under åren 2001 och

2002. Dess-utom förutsätts medfinansiering av

arbetsgivarna inom ramen för

trepartssamverkan. De angivna beloppen

inkluderar kompetensutveckling av anställda

inom ramen för mål 1. Utgångspunkten för

satsningen skall vara det förslag som

arbetsgruppen för kompetensutveckling i

arbetslivet lämnade under hösten 1999.

Den nationella medfinansieringen av de

insatser inom mål 3 som riktar sig främst till

arbetslösa avses ske huvudsakligen inom ramen

för anslaget Arbetsmarknadspolitiska åtgärder.

Gemenskapsinitiativet Equal skall syfta till

att i transnationellt samarbete främja nya

metoder för att motverka all slags

diskriminering och ojämlikhet i anknytning till

arbetsmarknaden. Programmet skall omfatta

såväl arbetssökande som anställda och bygga

vidare på erfarenheter av de nuvarande

gemenskapsinitiativen Employment och

Adapt. Kommissionen planerar att i slutet av år

1999 fastställa riktlinjer för medlemsstaternas

programarbete. Medlemsstaterna skall därefter

inom fyra månader överlämna förslag till

programdokument till EG-kommissionen.

Enligt en sådan tidplan skulle Equal-

programmet kunna starta under andra halvåret

2000. Regeringen avser att under hösten 1999

lämna uppdrag för framtagandet av ett förslag

till programdokument för Equal i Sverige.

Förslaget bör enligt regeringens mening vara

utformat så att Equal väsentligt kan bidra till

en ökad mångfald i arbetslivet.

För genomförandet av mål 3 och Equal skall

ett separat sekretariat inom AMV inrättas. Sek-

retariatet skall ha särskilda beslutsbefogenheter

och dess chef anställs genom beslut av

regeringen. Sekretariatet skall vidare utgöra

förvaltningsmyndighet för programmet enligt

den definition av uppgiften som anges i artikel

9 n, Rådets förordning (EG) nr 1260/1999 om

allmänna bestämmelser för strukturfonderna.

AMS skall vara utbetalningsansvarig

myndighet för mål 3 och Equal. För mål 3 skall

inom AMV skapas en ny regional organisation

under sekretariatet inom dess beslutsområde.

Den regionala organisationen skall ha sin

utgångspunkt i den nuvarande organisationen

för mål 4. Kompetensen hos den personal som

nu arbetar inom verksamhet med anknytning

till de innevarande programmen mål 3 och mål

4 samt Adapt och Employment skall tas till

vara liksom engagemanget hos partnerskapen

inom dessa program.

I det tidigare nämnda

utredningsbetänkandet Utveckling av

mänskliga resurser i arbetslivet - Förslag till

inriktning av nya mål 3 inom EG:s

strukturfonder (SOU 1999:23), togs också

frågan om organisationen för mål 3 och Equal

upp. Därvid diskuterades fyra olika alternativ

för hur arbetet skall organiseras, varav ett

alternativ ligger till grund för den beskrivna

lösningen. Remissopinionen i frågan var

mycket splittrad, bl.a. har föreslagits att en ny

myndighet för mål 3 skall inrättas. Regeringen

bedömer dock att den beskrivna

organisationslösningen innebär en stark

koppling till sakområdet samtidigt som

förutsättningar ges för arbetsformer inom mål

3 och Equal som bäst tillgodoser kraven inom

strukturfonderna, bl.a. avseende

partnerskapens roll. Vidare kan de rutiner och

system som byggts upp inom AMV för

utbetalning och kontroll av socialfondsmedlen

under innevarande programperiod tas till vara

och vidareutvecklas.

Den nya organisationen bör även ha i

uppdrag att sköta avslutandet av den

innevarande programperiodens mål 3, mål 4,

Adapt och Employment. Bemanningen av

organisationen skall ske utifrån nuvarande

förhållanden inom dessa program.

Som redovisats under anslaget Arbets-

marknadsverkets förvaltningskostnader

beräknar regeringen med ledning av underlag

från mål 3-utredaren kostnaderna för det nya

sekretariatet och dess regionala organisation

samt AMS arbete med utbetalningarna till

totalt ca 130 miljoner kronor.

Förslaget till organisation av mål 1 och 2,

vilket redovisas inom utgiftsområde 19,

innebär att utbetalningsansvaret för bl.a.

socialfondsmedel inom dessa mål skall ligga på

respektive förvaltningsmyndighet. I mål 1 skall

förvaltningsmyndigheterna utgöras av

länsstyrelserna i Jämtlands och Norrbottens

län. Regeringen avser att för mål 2 inrätta en i

princip liknande organisation.

Bemyndiganden om ekonomiska förpliktelser

Verksamheten inom strukturfondsprogram-

men är av långsiktig karaktär och omfattar bl.a.

fleråriga projekt. Åtaganden under anslaget

kan således medföra kostnader för kommande

budgetår. Regeringen föreslår därför att

riksdagen bemyndigar regeringen att under år

2000 ingå ekonomiska förpliktelser under

anslaget som innebär utgifter om högst 2 400

miljoner kronor under åren 2001-2008.

Beloppet omfattar ca en femtedel av den

preliminärt beräknade totala socialfondsramen

och viss nationell medfinansiering. Den exakta

ramen för hela Socialfonden i Sverige under

den nya programperioden fastställs först under

år 2000 i samband med EG-kommissionens

godkännande av programdokumenten för mål

1, mål 2 och Equal. Endast ramen för mål 3 är i

nuläget känd.

Tabell 6.16 Bemyndiganden om ekonomiska

förpliktelser

Tusental kronor

2000

beräknat

2001

beräknat

2002

beräknat

Utestående

förpliktelser vid årets

början

0

2 400 000

3 137 000

Nya förpliktelser

2 400 000

2 400 000

2 400 000

Infriade förpliktelser 1

0

-1 663 000

-1 663 000

Utestående

förpliktelser vid årets

slut

2 400 000

3 137 000

3 874 000

Erhållen/föreslagen

bemyndiganderam

2 400 000

3 137 000

3 874 000

1 Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser

Sammanfattande medelsberäkning

Regeringen föreslår med hänsyn till det

ovanstående att riksdagen anvisar ett

ramanslag om 641 000 000 kronor för

budgetåret 2000. För budgetåren 2001 och

2002 beräknas utgifterna under anslaget till

1 663 000 000 kronor.

A6 Institutet för

arbetsmarknadspolitisk

utvärdering

Tabell 6.17 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

7 154

Anslags-

sparande

8 091

1999

Anslag

13 525

Utgifts-

prognos

15 000

2000

Förslag

13 768

2001

Beräknat

13 979

1

2002

Beräknat

14 200

1

1 Motsvarar 13 768 tkr i 2000 års prisnivå

Institutet för arbetsmarknadspolitisk utvärde-

ring (IFAU) inrättades den 1 juli 1997.

IFAU:s uppgift är att främja, stödja och ge-

nomföra främst utvärderingsstudier av arbets-

marknadspolitiskt motiverade åtgärder och

studier av arbetsmarknadens funktionssätt.

Under uppbyggnadsfasen under de första 18

månaderna har IFAU påbörjat sammanlagt 21

projekt och färdigställt och distribuerat fem

forskningsrapporter. Forskningsresultaten

publiceras i två rapporter, dels som fullständig

rapport i form av working paper, dels som en

sammanfattande mer lättillgänglig publikation

i form av en forskningsrapport. Färdigställda

forskningsrapporter skickas till nationella och

internationella tidskrifter för bedömning och

publicering.

Under år 1998 har IFAU genomfört 28 se-

minarier i egen regi och personal från IFAU

har deltagit i ett stort antal konferenser och

workshops i Sverige och utomlands.

IFAU har även under år 1998 påbörjat ett

samarbete med Rådet för arbetslivsforskning

(RALF) och de båda myndigheterna kommer

tillsammans att genomföra två konferenser

under år 1999.

Från anslaget utbetalas kostnader för personal,

projekt , lokaler och andra

förvaltningskostnader vid IFAU.

Anslagssparandet beror på att institutet varit

inne i en uppbyggnadsfas samt att det beviljats

bidrag till extern forskning som ännu inte

inneburit utgifter. Anslagssparandet är

intecknat genom beslut till projekt och

kommer att betalas ut under åren 2000 och

2001.

Slutsatser

Det arbete inom arbetsmarknadspolitisk ut-

värdering som IFAU har inlett under åren

1997 och 1998 ligger väl i linje med de behov

som riksdagen har påvisat för att öka

kunskapen om arbetsmarknadspolitikens

effekter. Arbetsmarknadspolitiska åtgärder

innebär en stor offentlig utgift och därför är

det viktigt att följa upp och utvärdera

åtgärdernas effektivitet.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensationen för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts med

176 000 kronor.

Tabell 6.18 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

13 525

Pris och löneomräkning

67

Justering av premie

176

Förslag 2000

13 768

Sammanfattande medelsförbrukning

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om 13 525 000 kronor för budgetåret 2000.

För budgetåren 2001 och 2002 beräknas

utgifterna till 13 979 000 respektive 14 200 000

kronor.

A7 Bidrag till administration av

grundbelopp till icke anslutna

Tabell 6.19 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

56 650

Anslags-

sparande

- 5 150

1999

Anslag

61 183

Utgifts-

prognos

56 300

2000

Förslag

62 445

2001

Beräknat

63 398

1

2002

Beräknat

64 400

1

1 Motsvarar 62 445 tkr i 2000 års prisnivå

Från anslaget utbetalas vissa förvaltningskost-

nader i den kompletterande

arbetslöshetskassan ALFA. Utgifterna avser

dels administrationen av grundbeloppet för de

icke anslutna och dels - under

uppbyggnadsskedet budgetåren 1998-1999 om

dessa kostnader inte täcks av

anslutningsavgifterna - administrationen av

ersättningen för dem som är anslutna till

arbetslöshetskassan.

Under budgetåret 1998 har totalt 56 650 000

kronor betalats ut från anslaget. Beloppet

inkluderar 5 150 000 kronor i anslagskredit.

Därutöver har Arbetslöshetskassan ALFA

erhållit 10 498 000 kronor av särskilda medel

under anslaget A2 Arbetsmarknadspolitiska

åtgärder, varav 3 912 000 kronor inte har

utnyttjats av arbetslöshetskassan och därför

betalats tillbaka under år 1999.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

AMS har på regeringens uppdrag redovisat hur

stor del av de tilldelade medlen som

Arbetslöshetskassan ALFA använt för

administrationen av grundbeloppet för icke

anslutna respektive för administrationen

avinkomstbortfallsersättningen samt gjort en

bedömning av om anslagsmedlen använts på

ett ändamålsenligt sätt. Redovisningen har

även innefattat AMS ställningstagande kring

om de av arbetslöshetskassan planerade

teknikinvesteringarna avseende dator- och

telestöd är sådana nödvändiga kostnader som

skall omfattas av anslaget och således till del

betalas av staten.

AMS redovisning visar att Arbetslöshetskas-

san ALFA för budgetåret 1998 redovisat att

kostnaderna för administrationen av de icke

anslutna precis täckts av statsbidrag. För de

anslutna har däremot intäkterna i form anslut-

ningsavgifter varit 1 miljon kronor högre än

kostnaderna, vilket inneburit att

arbetslöshetskassan inte behövt utnyttja

anslagsmedel för att finansiera adminstrationen

av anslutna medlemmar. Även för år 1999 och

kommande år beräknas arbetslöshetskassan

kunna täcka sina kostnader för denna grupp

med inbetalda anslutningsavgifter. Enligt AMS

bedömning finns det inte något skäl att

ifrågasätta medelsanvändningens

ändamålsenlighet. Beträffande frågan om vissa

teknikinvesteringar vid arbetslöshetskassan,

anser AMS att det delvis, till 70-80 procent, rör

sig om sådana nödvändiga kostnader som skall

omfattas av anslaget. Sådana kostnader bör

belasta anslaget från och med år 2000.

Drygt 11 000 personer har erlagt

anslutningsavgift till arbetslöshetskassan under

perioden januari-juni 1999, vilket motsvarar

intäkter på cirka 7 miljoner kronor. Under

budgetåret 1998 betalade arbetslöshetskassan

ut inkomstrelaterad ersättning till 93 anslutna,

medan 1 329 anslutna fick grundbeloppet.

Grundbeloppet lämnades också till 61 000 icke

anslutna personer.

Slutsatser

Regeringen bedömer att anslaget från och med

budgetåret 2000 inte längre kommer att

belastas av kostnaderna för adminstrationen av

ersättningen för de anslutna till

arbetslöshetskassan. Anslagsbeloppen från år

2000 har därför justerats med utgångspunkt

från detta.

Tabell 6.20 Beräkning av anslaget för år 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

61 183

Pris och löneomräkning

416

Beslut inkl. förslag

846

Förslag 2000

62 445

Sammanfattande medelsförbrukning

Mot bakgrund av ovanstående föreslår rege-

ringen att riksdagen anvisar ett ramanslag om

62 445 000 kronor för budgetåret 2000. För

budgetåret 2001 beräknas utgifterna under

anslaget bli 63 398 000 kronor och för

budgetåret 2002 64 400 000 kronor.

7 Arbetsliv

7.1 Omfattning

Arbetslivspolitiken skall verka för en god och

utvecklande arbetsmiljö där individer inte

förslits, skadas eller slås ut från arbetslivet.

Arbetslivspolitiken har även till uppgift att öka

kunskap och kompetens i och om arbetslivet. En

central uppgift för arbetslivspolitiken är att verka

för jämställdhet mellan kvinnor och män. Inte-

grering av invandrare och insatser för att mot-

verka diskriminering och utestängning på grund

av funktionshinder, etnisk bakgrund eller sexuell

läggning skall också prioriteras.

Arbetarskyddsverkets (AV) verksamhet skall

bidra till att minska riskerna för ohälsa och

olycksfall i arbetslivet och förbättra arbetsmiljön

sett i ett helhetsperspektiv, det vill säga från såväl

fysisk, psykisk som social och arbets-

organisatorisk synpunkt.

Rådet för arbetslivsforskning (RALF) initierar

och finansierar forsknings- och utvecklings-

arbete samt anslutande kunskapsförmedling för

att bidra till utvecklingen av en god arbetsmiljö,

en effektiv arbetsorganisation och en

arbetsmarknad tillgänglig för alla.

Arbetslivsinstitutet (ALI) bedriver egen

forsknings- och utvecklingsverksamhet och skall

genom forskning, utbildning och

utvecklingsprojekt bidra till en förnyelse av

arbetslivet

genom effektivare former för arbetsorganisation,

en ökad tillgänglighet till arbetsmarknaden och

en förbättrad arbetsmiljö.

Samhall AB har till uppgift att anordna, leda

och samordna den verksamhet som bedrivs inom

Samhallkoncernen vars syfte är att ge

meningsfullt och utvecklande arbete åt personer

med funktionshinder.

Arbetsdomstolen prövar mål i tvister om

kollektivavtal och andra arbetstvister enligt lagen

(1974:371) om rättegången i arbetstvister.

Den 1 maj 1999 startade Ombudsmannen mot

diskriminering på grund av sexuell läggning

(HomO) sin verksamhet. Ombudsmannens

huvuduppgift är att se till att lagen (1999:133)

om förbud mot diskriminering i arbetslivet på

grund av sexuell läggning efterlevs.

Inom verksamhetsområdet finns även

myndigheterna Statens

förlikningsmannaexpedition samt Statens nämnd

för arbetstagares uppfinningar (SNAU).

Inom verksamhetsområdet finansieras även

Sveriges andel av kostnaderna för ILO:s

verksamhet, avvecklingen av den tidigare

myndig-heten AmuGruppens outhyrda lokaler

och

bidrag lämnas till verksamheten vid Stiftelsen

Utbildning Nordkalotten.

7.2 Utgiftsutveckling

Tabell 4.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

5 534

5 377

5 553

5 435

5 450

5 474

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Arbetsgruppen för kompetensutveckling i

arbetslivet lämnade i augusti 1998 en rapport till

arbetsmarknadsministern. Rapporten innehåller

ett förslag till trepartsöverenskommelse mellan

regeringen och arbetsmarknadens parter om hur

en statlig stimulans till verksamhetsrelaterad

kompetensutveckling skulle kunna utformas.

En särskild utredare har tillsatts med uppdrag

att utarbeta ett förslag till ett samlat program-

dokument för Europeiska socialfondens mål 3

för åren 2000-2006. Enligt direktiven skall

förslaget innehålla en stimulans till verksamhets-

relaterad kompetensutveckling med

utgångspunkt i

arbetsgruppens förslag. Förslaget lämnades den

10 september.

Arbetslivsdelegationen har i juni 1999

överlämnat slutbetänkandet Individen och

arbets-livet - perspektiv på det samtida

arbetslivet kring sekelskiftet 2000 (SOU

1999:69) där delega-tionen har identifierat

utvecklingstendenser

inom arbetslivet och analyserat problem-

områden. Delegationens betänkande bereds för

närvarande inom Regeringskansliet.

Samhall har varit föremål för översyn av

Öhrlings Coopers 

 svensk modell i förändring , arbetsrätt i

EU-perspektiv , IT, innovationer och nya jobb

samt integrations- och

segregationsmekanismer . Då forskningsprojekt

ofta är fleråriga till sin karaktär och därmed inte

alltid visar resultat samma år som de initieras är

det svårt att redovisa några resultat av denna

forskning.

I syfte att stimulera en positiv utveckling

avseende arbetsorganisationsrelaterad frågor har

institutet initierat ett antal forsknings- och

utvecklingsprojekt. Några av dessa är

Gnosjöprojektet och Högskoleprojektet.

Gnosjöprojektet syftar till att fyra, för

Gnosjötrakten, stora företag skall på ett

systematiskt sätt lära deras underleverantörer

bättre arbetsmetoder för att kvalitets- och

leveranstidssäkra dem. Syftet med

Högskoleprojektet har varit att stödja

högskolornas lärande i kunskapsbildning i

samverkan med praktiker i omgivningen. Dessa

nätverk har på olika sätt inneburit att särskilt små

och medelstora företag har blivit delaktiga i

regionhögskolornas forsknings- och

utvecklingsarbete. Under budgetåret 1998 har tre

större forsknings- och utvecklingsprogram som

ALI bedriver kommit in i ett avslutande skede.

Det gäller LÖV-programmet om lönebildning,

arbetsvärdering och löneskillnader mellan

kvinnor och män, Sjukvårdens arbetsmiljö och

Service i förändring. Under kommande år

beräknas antalet utvecklingsprojekt som bedrivs i

institutets regi att minska i antal, till förmån för

färre men större regionala program.

Institutet har bedrivit en omfattande

forskning om besvär och sjukdomar som är

relaterade till fysisk och psykisk belastning på

arbetsplatserna. Basen för

forskningsverksamheten är studier kring

mekanismer bakom dessa belastningsskador.

Forsknings- och utvecklingsarbetet inom

området har gett kunskaper om hur arbetsplatser

tekniskt och organisatoriskt kan utformas för att

förbättra anställdas förhållanden och minska

risken för ohälsa och olycksfall.

Vid ALI bedrivs forskning om kvinnors

villkor och hälsa i arbetslivet. Under år 1998

påbörjades bland annat programmet Kön,

arbete, hälsa , vars utformning vilar på en

tvärvetenskaplig bas. Under året har institutet

och Statistiska centralbyrån (SCB) fortsatt

utvecklingsarbetet om mäns och kvinnors löner.

Resultaten av arbetet visar att kvinnor

fortfarande har lägre lön än män och att någon

minskning av löneskillnaderna har inte skett

under åren 1996 till 1997.

SALTSA, Europaprogrammet om

arbetslivsfrågor, har på allvar kommit igång med

sin verksamhet under år 1998. Inom ramen för

detta program har ALI tillsammans med LO,

TCO, SACO och europeiska institutioner

etablerat ett långsiktigt forsknings- och

utvecklingssamarbete inom arbetslivsområdet

med fokus på problemorienterade insatser i ett

europeiskt perspektiv.

Programmet spänner över arbetsmiljö-,

arbetsorganisations- och

arbetsmarknadsområdena.

Förutom tidigare redovisade aktiviteter för

kunskaps- och erfarenhetsspridning har en viktig

del av kunskapsspridningen skett genom

institutets utbildningsverksamhet. Denna

verksamhet har riktat sig mot

företagshälsovården men bedrivs också i

samarbete med externa kursarrangörer och

vänder sig då mot nyckelpersoner i arbetslivet.

Inom Arbetslivsinstitutet pågår en satsning på

forskarutbildning. Under 1998 inrättade ALI en

särskild doktorandpool i syfte att koncentrera

resurserna och förstärka insatserna för

forskarutbildningen.

En stor del av anslaget avser bidrag till

verksamheten med regionala skyddsombud,

omfattande utbildnings- och

informationsverksamheten som bedrivs av till

exempel fackliga funktionärer samt till

samverkan med arbetsmarknadens parter.

Genom detta bidrag uppnås och bibehålls en

betydande kompetensnivå vad gäller arbetsmiljö

och arbetsmarknadsfrågor på landets

arbetsplatser. Under året har ALI bedrivit en rad

samarbetsaktiviteter med arbetsmarknadens

parter. Erfarenheterna från detta talar för att

fortsatta initiativ bör tas för att utveckla

samarbetet med parterna i nya former där

verksamhetens form och innehåll gemensamt

kan diskuteras, utvecklas och utvärderas.

ALI har under år 1999 bemyndigats att besluta

om medel för bidrag och uppdrag som medför

utgifter för budgetåren 2000-2002 inom en ram

som tillsammans med tidigare fattade beslut får

uppgå till högst 250 miljoner kronor.

Tabell 4.9 Beslutsbemyndigande

Tusental kronor

1998

utfall

1999

prognos

2000

beräknat

2001

beräknat

2002

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

113 148

102 099

200 000

200 000

250 000

Nya förpliktelser

185 421

167 901

150 000

200 000

200 000

Infriade förpliktelser*

-196 470

-70 000

-150 000

-150 000

-200 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

102 099

200 000

200 000

250 000

250 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

180 000

250 000

250 000

250 000

250 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Slutsatser

Utvecklingen på arbetsmarknaden och

arbetslivet har blivit alltmer sammansatt och

komplex. Arbetsmiljö- och

arbetsorganisationsarbetet har fått en allt vidare

innebörd. Detta ställer ökade krav på helhetssyn

och därmed på ett ökat samarbete mellan olika

forskningsdiscipliner och verksamhetsfält inom

arbetslivsforskningen. Det är därför regeringens

bedömning att den förskjutning av inriktning

och angreppssätt som nu fått genomslag inom

den arbetslivsinriktade forskningen bör fortsätta.

Erfarenhetsutbytet mellan arbetslivets aktörer

samt kunskapsöverföringen mellan forskning

och arbetsliv, och då särskilt på lokal och

regional nivå, är av väsentlig betydelse för både

arbetslivets utveckling och för relevansen i den

forskning som utförs. Arbetet med

samarbetsprogram och samarbetsprojekt samt de

regionala verksamheterna bör ges en fortsatt hög

prioritet.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

308 585 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 beräknas utgifterna

till 310,5 miljoner kronor respektive 323,3

miljoner kronor.

Tabell 4.10 Beräkning av anslaget för 2000

Tusentals kronor

Anslag 1999

295 780

Pris- och löneomräkning

2 340

Ökning av anslag

29 5081

Omprioriteringar inom

statsbudgeten m.m.

-19 0432

Förslag 2000

308 585

1 Med anledning av tidigare engångsvisa indragningar av 1999 års anslag görs en

justering av anslaget B3 för år 2000. Justeringen innebär en ökning av anslaget.

2 Sänkningen innebär att anslaget B3 minskas med 12 043 000 kronor på grund av

omprioriteringar mellan anslagen inom utgiftsområdet, varav 94 000 000 kronor

går till

anslaget B14 Medlingsinstitutet. 5 000 000 kronor förs över till anslaget A2

Småföretagsutveckling inom utgiftsområde 24. 2 000 000 kronor förs över till

utgiftsområde 2 anslag A6 Statistiska centralbyrån.

B4 Rådet för arbetslivsforskning

Tabell 4.11 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

23 937

Anslags-

sparande

4 367

1999

Anslag

26 463

Utgifts-

prognos

27 000

2000

Förslag

28 322

2001

Beräknat

28 755

1

2002

Beräknat

29 210

2

1 Motsvarar 28 322 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 28 322 tkr i 2000 års prisnivå.

Anslaget avser Rådet för arbetslivsforsknings

(RALF) förvaltningskostnader. Kostnaderna för

forskning och utveckling inom rådets

ansvarsområde behandlas under anslaget B 5

Finansiering av forskning och utveckling inom

arbetslivsområdet.

RALF har till uppgift att initiera och

finansiera forskning och utveckling samt

anslutande kunskapsförmedling och därigenom

bidra till utvecklingen av en god arbetsmiljö, en

effektiv arbetsorganisation samt till en

arbetsmarknad tillgänglig för alla. Rådet har

byggt upp sin interna organisation kring tre olika

program; arbetsmiljö, arbetsorganisation och

arbetsmarknad. Inom varje område bedrivs

forskning, utveckling och kunskapsspridning.

Programstrukturen innebär dock inte någon

definitiv gränsdragning mellan områdena vilket

kan innebära att vissa frågor kan komma att

hanteras inom flera programområden. Rådet

skall även främja internationellt samarbete och

erfarenhetsutbyte.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

RALF har under de senaste två åren lagt ned

avsevärda resurser för att utveckla och förbättra

myndighetens förmåga att hantera information

om de projekt som beviljas stöd. Ett nytt

projekthanteringssystem har förberetts och

tagits i bruk vid årsskiftet 1998/99. Detta skall

göra det möjligt för myndigheten att

fortsättningsvis redovisa verksamheten för flera

år, och därigenom i kommande årsredovisningar

ge ett förbättrat underlag för regeringens

bedömning av verksamhetens utveckling.

RALF är en av de aktörer med forsknings-

och utvecklingsverksamhet som granskas i en

pågående utredning om hur

näringsdepartementets myndigheter bättre kan

organiseras med hänsyn till deras bidrag till

innovationssystemet och därmed till

samhällsutveckling och tillväxt.

Slutsatser

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

28 322 000 kronor för budgetåret 2000. För

budgetåren 2001 och 2002 beräknas utgifterna

till 28,8 miljoner kronor respektive 29,2 miljoner

kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkring. Anslaget har tillförts 1 714 tkr.

Tabell 4.12 Beräkning av anslaget för 2000

Tusentals kronor

Anslag 1999

26 463

Pris- och löneomräkning

145

Justering av premier

1 714

Förslag 2000

28 322

B5 Finansiering av forskning och

utveckling inom arbetslivs-

området

Tabell 4.13 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

217 407

Anslags-

sparande

44 793

1999

Anslag

216 831

Utgifts-

prognos

235 000

2000

Förslag

218 854

2001

Beräknat

222 919

1

2002

Beräknat

227 280

2

1 Motsvarar 218 854 tkr i 2000 års prisnivå

2 Motsvarar 218 854 tkr i 2000 års prisnivå

Anslaget avser medel för forskning och

utveckling inom arbetslivsområdet. Anslaget

disponeras av den medelsbeviljande myndigheten

RALF. Myndighetens verksamhet och mål

beskrivs under anslaget B 4 Rådet för

arbetslivsforskning.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Under år 1998 har bidrag beviljats till 346 FoU-

projekt inom områdena arbetsmiljö,

arbetsorganisation, arbetsmarknad och

programövergripande projekt. Vid

verksamhetsårets slut pågick 985 FoU-projekt

med stöd av bidrag beviljade av rådet. Av dessa

var 334 projekt inom

arbetsorganisationsområdet. I allt större

utsträckning har medel beviljats till områdena

arbetsorganisation och arbetsmarknad. Största

antalet beviljade projekt finns nu inom området

arbetsorganisation.

Universitetet och högskolor är största

mottagare av bidrag beviljade av rådet. Rådet

samarbetar aktivt med övriga

forskningsfinansiärer. Vidare har rådet lagt en

ökad vikt vid internationaliseringen av

forsknings- och utvecklingsarbetet.

Internationell bevakning sker också på uppdrag

av rådet genom Sveriges tekniska attachéer

(STATT).

Ett allt komplexare arbetsliv ställer ökade krav

på att de forskningsinsatser som sker inom

området bedrivs i projekt där mer än ett ämne

eller en forskningsdisciplin är företrädda. Rådet

redovisar att cirka 42 % av de beviljade projekten

bedrivs utifrån ett sådant mångvetenskapligt

perspektiv. Detta är en tydlig ökning jämfört

med år 1997. Utöver dessa projekt tillkommer

de centrumbildningar och forskningsinstitut

som rådet stödjer och som till sin natur är

mångvetenskapliga.

Drygt 20 procent av projektmedlen inom

programmet arbetsorganisation har använts för

utvecklingsprojekt. Många av projekten är

inriktade på förändringsprocesser inom

tillverkningsindustrin. Flera mycket stora

utvecklingsprojekt är inriktade på skolan där

Rådet utvecklar i samarbete med ett tjugotal

skolor framtidens skolmiljöer och framtidens

lagarbete inom skolan. Dessutom stödjer Rådet

projekt inom områdena jämställdhet,

kompetens- och lärandeprocesser samt visst stöd

till samverkans- och nätverksprojekt. För att

främja en långsiktig kunskapsuppbyggnad inom

arbetslivsområdet stöder rådet fyra större s.k.

centrumbildningar. Tre av dessa

centrumbildningar bedriver tvärvetenskaplig

forsknings- och utvecklingsverksamhet inom

områdena arbetsorganisation och

förändringsarbete. Dessutom stöder rådet

verksamheten vid Centre for Advanced Studies in

Leadership vid Handelshögskolan i Stockholm,

som har sin tyngdpunkt i

arbetsorganisationsfrågor. Under 1998

etablerades forskningsorganisationen

Tjänsteforum i Söderhamn genom ett avtal

mellan rådet och högskolan i Gävle.

Rådets program för arbetsmarknad har under

året omfattat delprogrammen arbets-

marknadens utveckling och reglering ,

 arbetsförmåga, rehabilitering och rätten till

arbete samt att skapa nya jobb . Under 1998

har särskilt tre övergripande teman lyfts fram -

utveckling av nya jobb och företag, flexibla

anställningsvillkor i förening med arbetstids- och

sysselsättningsfrågor samt mångfald och

diskriminering i arbetslivet. Den största

sammanhållna satsningen gäller FoU om nya

jobb och företag. Vid årsskiftet 1998/99 bedrevs

där ett tjugotal forskningsprojekt.

Vid utgången av 1998 stödde rådet ca 70

pågående FoU-projekt som behandlade frågor

inom området jämställdhet och kvinnors villkor i

arbetslivet. Vanliga forskningsteman är kvinnors

arbete och hälsa, kvinnor och ledarskap,

löneförhållanden samt maktförhållanden i

organisationen.

I regleringsbrevet för 1998 anges en riktlinje

om att 10 procent av projektmedlen skall

användas till kunskaps- och

erfarenhetsspridning. Resultatet av

tillämpningarna av regleringsbrevet för år 1998

kommer att synas först i de forskningsprojekt

som startar år 2000 och då i projektens slutskede.

Riksdagen har på regeringens förslag i den

ekonomiska vårpropositionen 1998 (prop.

1997/98:150, bet. 1997/98:FiU 27, rskr.

1997/98:317) beslutat om ett utökat

beställningsbemyndigande för anslaget som

innebär att regeringen får fatta beslut inom en

högsta ram om 420 000 000 kronor och som

medför utgifter under en femårsperiod. För år

1999 har rådet fått följande bemyndigande att

fatta beslut om åtaganden under respektive år.

Tabell 4.14 Beslutsbemyndigande

Tusental kronor

1998

utfall

1999

prognos

2000

beräknat

2001

beräknat

2002

beräknat

Utestående förpliktelser vid årets början

160 000

313 000

400 000

420 000

420 000

Nya förpliktelser

252 000

269 000

215 000

195 000

195 000

Infriade förpliktelser*

-99 000

-182 000

-195 000

-195 000

-195 000

Utestående förpliktelser vid årets slut

313 000

400 000

420 000

420 000

420 000

Erhållen/föreslagen bemyndiganderam

400 000

420 000

420 000

420 000

420 000

* Utgiftsutfall till följd av ingångna förpliktelser.

Vid utgången av år 1998 var 313 000 000 kronor

av den sammanlagda bemyndiganderamen

intecknad. Från och med år 2000 räknar rådet

med att hela den totala ramen, dvs 420 000 000

kronor, kommer att vara intecknad.

Slutsatser

Den ökade satsning på forsknings- och

utvecklingsverksamhet som påbörjats inom

områdena arbetsorganisation och arbetsmarknad

bör genomföras i enlighet med myndighetens

plan. Fortsatt hög prioritet ges vad gäller

satsning på kunskaps- och erfarenhetsspridning.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

218 854 000 kronor för budgetåret 1999. För

budgetåren 2000 och 2001 beräknas utgifterna

till 222,9 miljoner kronor respektive 227,3

miljoner kronor.

Tabell 4.15 Beräkning av anslaget för 2000

Tusentals kronor

Anslag 1999

216 837

Pris- och löneomräkning

2 017

Förslag 2000

218 854

B6 Bidrag till Samhall AB

Tabell 4.16 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

4 456 419

Anslags-

sparande

 o

1999

Anslag

4 262 419

Utgifts-

prognos

4 262 419

2000

Förslag

4 262 419

2001

Beräknat

4 262 419

2002

Beräknat

4 262 419

Samhall Aktiebolags uppgift är att anordna, leda

och samordna koncernens verksamhet för att ge

meningsfullt och utvecklande arbete åt personer

med arbetshandikapp där behoven finns. Staten

ersätter Samhall för de merkostnader som

Samhall har i förhållande till andra affärsdrivande

bolag i samma branscher, t.ex. för den anpassade

arbetstakten, arbetet med övergångar,

extra/särskilda stödinsatser, inte säger upp

arbetshandikappade anställda och den

geografiska spridningen.

Utgifterna på anslaget styrs främst av antalet

anställda med arbetshandikapp.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Statens ersättning till Samhall uppgick till 4,5

miljarder kronor för budgetåret 1998.

Koncernens övriga rörelseintäkter var 5,1

miljarder kronor under budgetåret.

Lönekostnaden för arbetshandikappade anställda

var 4,5 miljarder kronor och övriga

rörelsekostnader 5,0 miljarder kronor, inklusive

avskrivningar, för 1998. Revisionsberättelsen till

bolagsstämman 1999 innehöll inga

anmärkningar.

Inom psykiatrin genomfördes en stor reform i

mitten av 1990-talet. Vidare skärptes reglerna för

rätt till förtidspension fr.o.m. år 1997. Det kan

inte uteslutas att dessa förändringar har bidragit

till att öka målgrupperna för dem som är i behov

av en plats i Samhall. Regeringen kan ännu inte

bedöma om anställningar på ¼-tid kommer att

bli särskilt omfattande med anledning av att

personer med -förtidspension skall kunna få

anställning vid Samhall fr.o.m. den 1 januari i år

(prop. 1998/99:1, UO10 anslag A5 Kostnader

för sysselsättning av vissa förtidspensionärer).

De prioriterade grupperna inom Samhall, dvs.

psykiskt sjuka, utvecklingsstörda och personer

med fler än ett handikapp, har särskilt svårt att få

arbete. Bland intellektuellt och psykiskt

arbetshandikappade fick 2,0 respektive 2,4

procent av de arbetssökande i sin

handikappgrupp ett arbete, med eller utan

arbetsmarknadspolitiskt stöd, under första

halvåret 1999. Synskadade hade samma svårighet

att få ett arbete som intellektuellt

arbetshandikappade, men fick i större

omfattning arbete utan stöd. Av samtliga

arbetssökande arbetshandikappade fick 2,6

procent arbete under perioden, varav en tredjedel

med hjälp av ett lönebidrag. Samtidigt bör dock

nämnas att arbetslösheten har sjunkit för både

intellektuellt och psykiskt funktionshindrade

under senaste åren, från 3 900 personer i maj

1997 till 3 200 personer i maj 1999. Ännu finns

ingen statistik över personer med fler än ett

handikapp.

Utbildningsnivån för arbetshandikappade

nyanställda i Samhall är mycket lägre än både

genomsnittet hos arbetssökande vid

arbetsförmedlingen och bland dem som får

lönebidrag. Utbildningsnivån för gruppen har

ökat något under de senaste åren, vilket borde

skapa ökade möjligheter till övergångar från

Samhall till annan verksamhet. År 1994 hade 60

procent av ar-betshandikappade anställda i

Samhall högst grundskoleutbildning. Fyra år

senare hade andelen minskat till 55 procent.

Tabell 7.17 Verksamhetsmål och utfall för Samhalls verksamhet åren 1997-1999

Målsättning

Utfall 1997

Utfall 1998

Utfall första halvåret 1999

Sysselsättningsvolym

Minst 31,9 miljoner

arbetstimmar för

personer med

arbetshandikapp

32,2 miljoner

31,8 miljoner

16,4 miljoner

Prioriterade grupper

(utvecklingsstörda,

psykiskt sjuka och

personer med fler än ett

handikapp)

Minst 40 procent av

nyrekryteringen skall ske

från grupperna

45%

44%

41%

Övergångar

Minst 3 procent skall

lämna Samhall till

ordinarie arbetsmarknad

4%

4%

4%

Samhall klarade de verksamhetsmål som

regeringen ställde upp för bolaget för 1998 med

undantag för sysselsättningsmålet, som inte

uppnåddes fullt ut. Samhall beräknas även nå upp

till regeringens målsättningar för 1999, som är

oförändrade sedan 1997.

Samhall hade 26 900 anställda med

arbetshandikapp, varav 42 procent kvinnor och

58 procent män, i slutet av 1998. Antalet

anställda var då drygt 400 fler än i slutet av 1997.

Sysselsättningsvolymen, mätt i antal

arbetstimmar, minskade dock något för 1998 på

grund av ökad frånvaro, vilken också gällde för

arbetsmarknaden i stort. Under 1998

rekryterades 2 300 arbetshandikappade anställda,

vilket är ungefär dubbelt så många som året

innan. Vidare skedde fyra av fem övergångar

med hjälp av lönebidrag under 1998. Av dem

som år 1997 gick till annan anställning, hade 38

procent använt sig av möjligheten att återgå till

Samhall inom en tolvmånadersperiod.

En utförlig redogörelse för Samhalls

verksamhet och dess resultat framgår av

regeringens skrivelse 1999 års redogörelse för

företag med statligt ägande (1999/2000:20).

Samhall-verksamheten i Arboga

Regeringen beviljade Samhall sju miljoner

kronor i december 1997 för att etablera en ny

verksamhet i Arboga. Samhall lämnade in

slutredovisningen den 1 april 1999.

Verksamheten invigdes i november 1998. I april

1999 hade verksamheten 72 anställda med

arbetshandikapp. Huvuddelen av dessa hade

tidigare arbetat i Volvo-Aero AB. Under år 1999

väntas personalstyrkan utökas till 80 - 85

personer.

Övergångar från Samhall

AMS har den 17 augusti 1999 särskilt redovisat

vilka insatser som görs för att öka antalet

varaktiga övergångar från Samhall till reguljär

arbetsmarknad. För det första har

ombytessökande från Samhall till den reguljära

arbetsmarknaden en egen sökandekategori som

gör att detta kan följas upp. AMV klargör

därefter redan vid anvisningen till Samhall vad

som är syftet med anställningen, vilket

konkretiseras i en trepartsöverenskommelse.

AMV och Samhall samarbetar även kring ökade

kompetensutvecklingssatsningar för anställda i

Samhall, vilket ger ökade möjligheter för dem att

lämna sin anställning i koncernen. AMV och

Samhall arbetar därtill med kvalitetssäkring och

rollfördelning i arbetet med övergångar.

RRV:s rapport Samhall - en effektiv åtgärd

RRV presenterade rapporten Samhall - en

effektiv åtgärd (1999:18) i mars 1999. I

rapporten konstaterades bland annat att en

majoritet av de nyrekryterade från de

prioriterade grupperna inte hade ett

arbetshandikapp som överensstämde med

kategoriseringen prioriterade grupper. Vidare

bedömde RRV att tre av tio arbetshandikappade

anställda i Samhall borde ha möjlighet att gå över

till arbete utanför bolaget.

Rapporten har remissbehandlats och

Näringsdepartementet har gjort en

sammanställning av remissyttrandena (dnr

N1999/6382/A). Av Samhalls respektive AMS

remissvar framgår att de tillsammans vidtar en

rad åtgärder för att i fortsättningen säkra att rätt

målgrupper rekryteras till Samhall. De utvecklar

bland annat ett gemensamt program för

kvalitetssäkring av anvisnings-

/rekryteringsprocessen samt reviderar det

gemensamma samverkansdokumentet. De

kommer också att initiera diskussioner om

bedömning och klassificering av prioriterade

grupper.

När det gäller RRV:s synpunkter på

övergångarna, kommer Samhall att bland annat

att satsa på kompetensutveckling och

personalutveckling för anställda

arbetshandikappade samt på att utöka antalet

arbetsledare.

Ett flertal remissinstanser har fört fram att

Samhall bedriver en viktig verksamhet och att

målgruppen för Samhall - arbetshandikappade

med fokus på prioriterade grupper - bör vara

kvar. De har även lämnat en rad kritiska

synpunkter på hur Samhall fungerar i dag, bland

annat när det gäller vilka arbetshandikappade

som rekryteras till Samhall och vilka möjligheter

det finns för arbetshandikappade att utvecklas

inom företaget. Därtill har flera remissinstanser

haft synpunkter på Samhalls expansion inom

tjänstesektorn. De har även ställt sig kritiska till

RRV:s förslag att tre av tio arbetshandikappade

anställda skulle kunna lämna Samhall för ett

arbete på den reguljära arbetsmarknaden, även

om några instanser varit positiva till ett högre

övergångsmål än de tre procent som gäller för

1999.

RRV återkommer med en rapport om de icke-

konjunkturbundna åtgärderna för

arbetshandikappade i slutet av hösten 1999. Den

sammanfattar erfarenheterna som dragits från de

två rapporterna om lönebidrag och Samhall.

Samhall AB:s bolagsordning

Riksdagen har i samband med Samhall AB:s

ombildning till aktiebolag beslutat (prop.

1991/92:91, bet. 1991/92:AU16, rskr.

1991/92:249) att regeringen inte bör ge tillstånd

att ändra i 3 och 4 §§ i Samhall AB.s

bolagsordning utan riksdagens medgivande.

Av 3 § i Samhalls bolagsordning framgår att

aktierna i Samhall inte ger rätt till utdelning. Med

hänvisning till att Samhall ökat sin

konkurrensutsatta verksamhet sedan

ombildningen till aktiebolag 1992 och att en

sådan reglering inte finns i övriga statliga bolags

bolagsordningar bör detta ändras. Av 4 § samma

bolagsordning framgår att Samhall AB direkt

eller genom dotterbolag skall bedriva produktion

och försäljning av varor och tjänster inom ett

flertal branscher som räknas upp. Med

hänvisning till bolagets utveckling sedan början

av 1990-talet bör denna paragraf revideras för att

göras mer ändamålsenlig.

Slutsatser

Samhalls sysselsättningsmål år 2000

Regeringen anser att sysselsättningsmålet, d.v.s.

att Samhallkoncernen skall erbjuda en minsta

sysselsättningsvolym för arbetshandikappade

anställda om 31,9 miljoner arbetstimmar, skall

vara oförändrat för år 2000. Övriga mål för

Samhalls verksamhet beslutas i samband med att

regeringen skriver avtalet med Samhall AB i

december 1999.

RRV:s rapport om Samhall

Regeringen har tagit del av RRV:s rapport och

dess slutsatser. Regeringen anser att det är viktigt

att rätt målgrupp rekryteras till Samhall.

Regeringen ställer sig dock tveksam till den nivå

på övergångar som RRV bedömt. Regeringen

avser att återkomma i frågan när avtalet mellan

Samhall och staten skrivs.

Vidare har regeringen tagit del av

remissinstansernas svar på RRV:s rapport om

Samhall. Regeringen har funnit att AMS och

Samhall håller på att vidta åtgärder på de punkter

som de har fått kritik för och stödjer dessa

initiativ. Dessutom har Samhall påbörjat en

större översyn av hela organisationen som

kommer att träda i kraft den 1 januari 2000.

Förändringen kommer dock inte att innebära att

anställda med arbetshandikapp sägs upp.

Regeringen kommer noga att följa utvecklingen

och vid behov vidta ytterligare åtgärder efter det

att RRV presenterar sin sammanfattande rapport

om lönebidrag och Samhall.

Samhalls bolagsordning

Regeringen föreslår att Samhall AB:s aktier i

fortsättningen skall kunna ge möjlighet till

utdelning varför 3 § i bolagsordningen bör

ändras. Vidare föreslår regeringen också att

Samhall AB:s verksamhetsinriktning enligt 4 § i

bolagsordningen i fortsättningen får ändras av

bolagsstämman i syfte att få denna mer såväl

ändamåls- som tidsenlig.

Som en konsekvens av detta föreslår

regeringen att ändringar av 3 och 4 §§ i

bolagsordningen för Samhall AB får beslutas av

bolagsstämman utan riksdagens medgivande.

Sammanfattande medelsberäkning

Mot bakgrund av ovanstående föreslår

regeringen att riksdagen anvisar ett ramanslag

om 4 262 419 000 kronor för budgetåret 2000.

För budgetåret 2001 beräknar regeringen

utgifterna under anslaget till 4 262 419 000

kronor och för budgetåret 2002 beräknas

utgifterna till 4 262 419 000 kronor.

B7 AmuGruppen AB

Tabell 7.18 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

4 933

Anslags-

sparande

4 586

1999

Anslag

6 513

Utgifts-

prognos

11 099

2000

Förslag

4 368

2001

Beräknat

948

2002

Beräknat

969

De utgifter som belastar anslaget är avvecklingen

av outhyrda lokaler, gällande de kontrakt som

övertogs av AmuGruppen AB från myndigheten

AMU-gruppen. Vad avser avvecklingskostnader

skall, enligt ramavtalet som skrevs då bolaget

bildades den 1 juli 1993 mellan staten och

AmuGruppen AB, staten stå för 2/3 av

hyreskostnaderna.

AmuGruppen AB bedriver

arbetsmarknadsutbildning med tyngdpunkt på

yrkesinriktad arbetsmarknadsutbildning och är

ett statligt bolag. AmuGruppen AB bildades

1993 och tog från och med den 1 juli 1993 över

den verksamhet som tidigare hade bedrivits inom

myndigheten AMU-gruppen. (prop.

1992/93:152, bet. 1992/93:AU6, rskr.

1992/93:175)

B8 Arbetsdomstolen

Tabell 7.19 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

15 839

Anslags-

sparande

1 522

1999

Anslag

16 061

Utgifts-

prognos

17 437

2000

Förslag

17 920

2001

Beräknat

18 188

1

2002

Beräknat

18 468

2

1 Motsvarar 17 920 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 17 920 tkr i 2000 års prisnivå.

Arbetsdomstolen prövar mål rörande kollektiv-

avtal och andra arbetstvister enligt lagen

(1974:371) om rättegången i arbetstvister. För

domstolen gäller förordningen (1988:1137) med

instruktion för Arbetsdomstolen.

Arbetsdomstolen är en specialdomstol som

prövar arbetsrättsliga tvister, det vill säga tvister

som rör förhållandet mellan arbetsgivare och

arbetstagare. Domstolens mål delas in i A- och

B-mål. A-mål är de arbetsrättsliga tvister där

domstolen är första och sista instans och B-mål

sådana mål som avser överklagande av arbets-

tvister som prövats i tingsrätt.

En jämförelse mellan budget och utfall

budgetåret 1998 visar att Arbetsdomstolen

förbrukade hela anslaget förutom 10 000 kr.

Anslagssparandet har därmed ökat till 1 522 000

kronor. Domstolen har liksom under år 1997,

även

periodvis haft vakanser under år 1998. I syfte att

minska målbalansen har domstolen dock arbetat

med en något större organisation än vad

tilldelade medel i princip medgett, vilket väntas

med-föra att anslagssparandet kommer att

förbrukas under budgetåret 1999.

Delårsrapporten för första halvåret 1999 visar

att 8 541 000 kronor förbrukats och för hela året

beräknas utgifterna uppgå till 17 437 000 kronor.

Arbetsdomstolen har i februari 1999

inkommit till regeringen med bl.a. en rapport om

sin kompetensförsörjning samt en

miljöredovisning. Vidare har Arbetsdomstolen

redovisat åtgärder som vidtagits med anledning

av det besparingskrav avseende offentlig

konsumtion som ställts för perioden 1995/96

98.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

De övergripande målen för Arbetsdomstolen är

att snabbt och effektivt, samt med iakttagande av

höga krav på rättssäkerhet, avgöra arbetstvister

som förs till domstolen samt leda

rättsutvecklingen och främja en enhetlig

rättstillämpning.

Arbetsdomstolens verksamhetsmål för

budgetåret 1998 var att fortsätta att minska

handläggningstiderna samt att eftersträva en

målbalans på högst 150 200 mål.

Årsredovisningen för budgetåret 1998 visar att

den genomsnittliga handläggningstiden för det

totala antalet avgjorda mål (även mål som har

avskrivits efter återkallelse och mål där en

förlikning kommit till stånd ingår) minskade

något under år 1998 jämfört med år 1997.

Handläggningstiden var cirka 7,5 månader för A-

mål och drygt 6 månader för B-mål.

Genomsnittlig handläggningstid för mål som

avgjorts efter dom eller särskilt uppsatt beslut

har under det senaste året minskat med en

månad till 10,5 månader för A-mål. För B-målen

minskade handläggnings-tiden från 10,6 till 10,2

månader. Arbetsdom-stolen eftersträvar en

genomsnittlig handläggningstid på cirka 8

månader för A-mål och cirka

6 månader för B-mål.

Av de redovisade resultaten framgår att

Arbetsdomstolen inte heller år 1998 kunnat

uppnå den eftersträvade målbalansen på 150 200

mål, även om en viss minskning skett. Även

handläggningstiderna minskade något.

Regeringen har i regleringsbrevet för budgetåret

1999 reviderat det verksamhetsmål som gäller

målbalansen på så sätt att önskad nivå inte anges i

siffror. Domstolen skall dock fortfarande

eftersträva en låg målbalans. Vidare bör den

genomsnittliga handläggningstiden minska.

Samtidigt bör

poängteras att handläggningen inte bara styrs av

processuella regler utan också av parternas krav

och önskemål, vilket påverkar handläggnings

tiden.

Arbetsdomstolen har vidtagit flera åtgärder i

syfte att förkorta handläggningstiderna. Exempel

på detta är att domstolen numera håller

huvudförhandling fyra dagar i veckan i stället för

tre dagar. Vidare har domstolen haft en något

större bemanning än vad anvisade medel i princip

har medgett.

Antalet inkomna mål och målbalansen var

under år 1998 lägre än flera år tillbaka. Mål-

balansen minskade från 269 mål år 1997 till 241

år 1998. I stort kan dock sägas att både antal

inkomna mål och målbalansen under de senaste

åren har varit stabilt hög.

Slutsatser

De övergripande målen för Arbetsdomstolen bör

ligga fast under budgetåret 2000. Regeringen

föreslår att riksdagen anvisar 17 920 000 kronor

för budgetåret 2000. För budgetåren 2001 och

2002 beräknas utgifterna till 18 188 000 kronor

respektive 18 468 000 kronor.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts 746

000 kronor.

Tabell 7.20 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

16 061

Pris- och löneomräkning

1113

Justering av premier

746

Förslag 2000

17 920

B9 Statens förliknings-

mannexpedition

Tabell 7.21 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

2 147

Anslags-

sparande

575

1999

Anslag

2 402

Utgifts-

prognos

2 432

2000

Förslag

603

2001

Beräknat

0

1

1 Anslaget övergår till Medlingsinstitutet.

Statens förlikningsmannaexpedition är central

myndighet för det statliga förlikningsväsendet.

Myndigheten förordnar förlikningsmän vid

medlingar i arbetstvister mellan arbetsgivare och

arbetstagare enligt lagen (1976:580) om med-

bestämmande i arbetslivet. Förfarandet regleras i

förordningen (1976:826) om medling i arbets-

tvister. Expeditionen ansvarar vidare för

statistiken över arbetsinställelser i riket. För För-

likningsmannaexpeditionen gäller också

förordningen (1988:653) med instruktion för

Statens förlikningsmannaexpedition.

Instruktionen reglerar expeditionens

sammansättning och ärendenas handläggning.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

Statens förlikningsmannaexpedition har som mål

att bidra till en fredlig lösning av arbetstvister

och att medverka till att

arbetsmarknadskonflikter bringas till ett så

snabbt slut som möjligt.

De huvudsakliga faktorer som styr

Förlikningsmannaexpeditionens utgifter är

antalet konflikter på arbetsmarknaden som

kräver

medlarinsatser samt hur omfattande medlingarna

är. Antalet konflikter styrs i sin tur främst av hur

många kollektivavtal som löper ut under året.

1998 års avtalsrörelse på den svenska

arbetsmarknaden omfattade den allt övervägande

delen av löntagarna. Flertalet avtal löper på tre år

med det sista året uppsägningsbart. De flesta

avtal tecknades innan de gamla avtalen löpt ut

eller i nära anslutning till detta datum. 1998 års

avtalsrörelse kom att påverkas på ett avgörande

sätt av det i mars 1997 slutna s.k. Industriavtalet.

Detta tillämpades för första gången i 1998 års

förhandlingar. Redan under januari slöts avtal

inom

pappers- och massaindustri, det gemensamma

metallavtalet och avtal inom den kemiska indu-

strin. Dessa avtal kom att prägla den fortsatta

avtalsrörelsen på ett gynnsamt sätt.

Trots att avtalsrörelsen 1998 berörde den

större delen av arbetsmarknaden och ett

förhållandevis stort antal tvister anmäldes till

Förlikningsmannaexpeditionen, blev

avtalsrörelsen en av de lugnaste på mycket lång

tid. Antalet tvister under året uppgick till 23.

Antalet arbetsdagar som förlorades på grund av

arbetskonflikter uppgick till 1 632, vilket är det

lägsta antalet sedan 1960-talet.

En jämförelse mellan budget och utfall visar

att Förlikningsmannaexpeditionen inte

förbrukade hela anslaget budgetåret 1998. Till

budgetåret 1999 har Statens

förlikningsmannaexpedition överfört ett

ackumulerat anslagssparande på

576 000 kronor, vilket utgör 24 procent av

anslagsbeloppet för budgetåret 1998. Regeringen

beslutade den 27 maj 1999 om medgivande för

myndigheten att disponera även den del av

anslagssparandet som överstiger tre procent av

anslaget utan hinder av bestämmelserna i 11§

anslagsförordningen (1996:1189).

Regeringen avser att föreslå att ett nytt

medlingsinstitut skall inrättas den 1 april 2000.

Medlingsinstitutet skall ersätta Statens

förlikningsmannaexpedition, som därför bör

avvecklas vid samma tidpunkt. Regeringen

återkommer under hösten 1999 med en

proposition till riksdagen om det nya

medlingsinstitutets uppgifter och befogenheter

samt om formerna för avvecklingen av Statens

förlikningsmannaexpedition.

Slutsatser

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar 603 000

kronor till Statens förlikningsmannaexpeditions

verksamhet för det första kvartalet av budgetåret

2000.

Tabell 722 Beräkning av anslaget 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

2 388 1

Pris- och löneomräkning

22

Överföring till anslag B14

-1 807

Förslag 2000

603

1 Motsvarar 2 402 tkr i löpande pris för år 1999

B10 Statens nämnd för arbetstagares

uppfinningar

Tabell 7.23 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

51

Anslags-

sparande

17

1999

Anslag

56

Utgifts-

prognos

56

2000

Förslag

57

2001

Beräknat

58

1

2002

Beräknat

59

2

1 Motsvarar 57 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 57 tkr i 2000 års prisnivå.

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

(SNAU) avger utlåtanden i frågor som avser

tillämpningen av lagen (1949:345) om rätten till

arbetstagares uppfinningar. I tvist mellan

arbetstagare och arbetsgivare kan någon av

parterna inhämta utlåtande från nämnden.

Förordningen (1988:1140) med instruktion för

Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar

reglerar ärendenas handläggning.

Nämnden sammanträder endast då den skall

lämna utlåtande i ett ärende. Det senaste åren har

nämnden sammanträtt ett par gånger per år.

Ordförande och sekreterare erhåller fast arvode.

Övriga sex ledamöter får ersättning per samman-

trädesdag. Utöver arvodes- och

ersättningskostnader har nämnden endast små

kostnader i form av reseersättning, brevporto

m.m.

Kammarkollegiet disponerar anslaget till SNAU

och upprättar årsredovisning åt nämnden.

Regeringens överväganden

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Riksrevisionsverket (RRV) har haft invändning

mot nämndens årsredovisning. Redovisade

kostnader i resultaträkningen och utgifterna i

anslagsredovisningen har avsett år 1997.

Verksamhetens kostnader för 1998 har inte

bokförts. Om 1998 års kostnader hade redovisats

riktigt skulle anslaget ha överskridits.

Utbetalningen av anslaget har alltså skett i

efterhand och Kammarkollegiet har därmed

utbetalat 1997 års medel under år 1998. RRV

anser att utbetalningarna skall bokföras som

verksamhetskostnader och belasta rätt

redovisningsperiod. Regeringen förutsätter att

SNAU beaktar de invändningar som

framkommit i RRV:s granskning och kommer

att bevaka att lämpliga åtgärder vidtas.

Slutsatser

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar 57 000

kronor för budgetåret 2000. För budgetåren

2001 och 2002 beräknas utgifterna till 58 000

kronor respektive 59 000 kronor.

Tabell 7.24 Beräkning av anslaget 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

56

Pris- och löneomräkning

1

Förslag 2000

57

B11 Bidrag till Stiftelsen Utbildning

Nordkalotten

Tabell 4.25 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

4 000

1

Anslags-

sparande

-

1999

Anslag

7 229

1

Utgifts-

prognos

7 229

2000

Förslag

7 229

2001

Beräknat

7 229

2

2002

Beräknat

7 229

3

1 Varav x tkr på tilläggsbudget i samband med den ekonomiska vårpropositionen

1999.

2 Motsvarar x tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar x tkr i 2000 års prisnivå.

Stiftelsen Utbildning Nordkalotten drivs av

Sverige, Finland och Norge enligt ett avtal från

1990. Stiftelsen är belägen i Övertorneå

kommun. Stiftelsens uppdrag är att anordna

arbetsmarknadsutbildning anpassad till de

nordligaste delarna av länderna samt att utveckla

och stärka det regionala samarbetet. Stiftelsen

anordnar utbildning inom områdena hantverk,

service/turism, informationsteknik samt

teknik/industri. Utbildningsplatserna köps av

institutioner och företag - främst

arbetsförmedlingar - i de tre länderna.

Till grund för verksamheten ligger bland annat

en överenskommelse mellan länderna.

Nuvarande avtal går ut i och med utgången av år

1999. Verksamheten regleras även i stadgar.

Avtalet och stadgarna reviderades senast år 1998.

I samband därmed åtog sig svenska staten att

bidra till stiftelsens verksamhet med ett årligt

belopp om 4 miljoner kronor för åren 1997 och

1998 samt med 3 miljoner för år 1999. Riksdagen

beslutade på regeringens förslag till

tilläggsbudget för budgetåret 1999 att bidragen

till stiftelsen skall ökas med 4 miljoner kronor

från år 1999 (prop.1998/99:100, yttr.

1998/99:AU3y, bet. 1998/99:FiU27, rskr.

1998/99:249) för är att säkerställa att antalet

utbildningsplatser inte minskar, till följd av att

stiftelsen pålagts mervärdesskatt.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Utöver statsbidraget finansieras stiftelsen

verksamheten genom intäkter från kurs- och

uppdragsverksamhet. Stiftelsens omsättning

avseende utbildningar uppgick år 1998 till 46,5

miljoner kronor. Antalet årsanställda var 64

personer, i medeltal. Under året har ca 4 miljoner

kronor av statsbidraget använts till åtgärder som

kompetensutveckling, marknadsföring,

elevsocial verksamhet samt produktutveckling.

Från tidigare år balanserat statsbidrag har

utnyttjats med ca 1,8 miljoner kronor. Enligt

överenskommelsen mellan Finland, Norge och

Sverige har länderna förbundit sig att köpa 50,

100 respektive 140 kursplatser per år under

avtalsperioden 1997-1999. I genomsnitt har

drygt 300 elever deltagit i utbildning inom

ramen för de fasta platserna. Därutöver har

ytterligare 150 personer fått utbildning.

IM-Gruppen i Uppsala AB har på regeringens

uppdrag utvärderat verksamheten vid stiftelsen

inför nästa avtalsperiod för åren 2000-2002.

Resultatet av översynen har bland annat visat att

utbildningarnas inriktning ansluter i begränsad

utsträckning till näringslivets specialisering i

Nordkalotten. Stiftelsen försöker i stället fånga

upp de yrkesinriktningar som expanderar, vilket

förefaller vara en riktig strategi. Det finns under

den senaste fyraårsperioden en tydlig tendens

mot en förskjutning mot de mer teknikinriktade

utbildningarna, såsom informationsteknik och

industri/teknik. Detta har skett på bekostnad av

framförallt ämnesområdet service/turism.

Omfördelningen mellan olika ämnesområden

anses dock vara naturlig och tyder på att man

från skolans sida försöker att anpassa utbudet

efter arbetsmarknadens krav.

De stora skillnaderna mellan de tre ländernas

arbetsmarknadssituation avspeglar hur urvalet av

elever går till i de olika länderna och synen på

vilka som utgör målgruppen. Den största

skillnaden återfinns mellan Norge och Finland. I

det norska perspektivet utgörs stiftelsens

målgrupp i första hand av långtidsarbetslösa och

arbetslösa som på grund av sociala problem eller

bristande grundutbildning har svårt att komma

in på den reguljära arbetsmarknaden. I Finland

däremot har man en relativt hög arbetslöshet,

vilket leder till att det finns ett större urval till

varje utbildningsplats. Sveriges situation är

mellan dessa ytterligheter. Svenskarna antar

huvudsakligen elever efter den tid de stått i kö.

Stiftelsen är organiserad med råd på olika

nivåer med externa deltagare för att kunna

påverka utbildningens sammansättning och

innehåll. I dessa råd sker samråd mellan de olika

nationella köparrepresentanter och

representanter från stiftelsens ledning, eleverna

och ämnesansvariga. Detta arbetssätt anses ha

förutsättningar att fånga upp viktig information

och utveckla innehållet i utbildningen på ett

relevant sätt. Men det innebär också att köparna

av utbildning finns inom stiftelsens organisation

och därmed blir systemet tidskrävande och

otydligt vad gäller rollfördelning. Styrelsens

arbete fungerar i stort väl. Men detta att

köparsidan finns representerade i styrelsen leder

till intressekonflikt. Kritik framförs också vad

gäller lämpligheten i att stiftelsens direktör och

styrelsens ordförande ibland kan komma från

samma land. När ett land innehar båda dessa

poster kan detta leda till en alltför stor

maktförskjutning åt ett håll.

Kvalitetsmässigt håller stiftelsen ungefär

jämna steg med andra motsvarande

utbildningsproducenter. Den generella bilden är

att stiftelsen vad gäller resultat i form av

placering i arbete är likvärdigt med andra

jämförbara utbildningar i Sverige och Finland,

medan man lyckas bättre än jämförbara norska

utbildningar. Vidare har deltagarna i hög

utsträckning fått arbete inom det yrkesområde

som utbildningen syftade till. Inom

ämnesområdena teknik/industri samt

informationsteknik har nästan alla elever fått

arbete, det vill säga hamnat inom "rätt"

ämnesområde. Även fullföljandegraden är hög.

Detta innebär att nio av tio elever som påbörjade

utbildningen också slutför den. Stiftelsen är

dyrare än motsvarande nationella utbildningar.

Generellt ligger stiftelsen 20 procent över det

svenska riksgenomsnittet. Vid en jämförelse med

AmuGruppens priser i Norrbotten är stiftelsens

priser dock ungefär jämbördiga.

Följande rekommendationer lämnas för

stiftelsens framtida verksamhet utifrån de

resultat och resonemang som presenterats;

- En anpassad vision - trenationssamarbetet bör

tydligt lyftas fram som ett dominerande

kännetecken för stiftelsens verksamhet.

Annars riskerar stiftelsen att tappa

konkurrenskraft vid kostnadsjämförelser.

Strävan kunde vara att till eleverna ge en

yrkeskompetens anpassad till hela Norden.

- Förtydliga rollerna - genom

trestatsöverenskommelsen arbetar stiftelsen i

dag på en marknad med begränsad

konkurrens, samtidigt som man försöker

ingjuta marknadsmedvetenhet i

organisationen. För att underlätta denna

omställning är det viktigt att leverantörs- och

köparrollerna är tydliga. Så är inte fallet idag.

Stiftelsen bör därför ta upp en diskussion

med köparsidan på olika nivåer om vad som

är en lämplig engagemangsnivå i stiftelsens

verksamhet.

- Verkställ de goda ideérna - viktigt att

ledningen kontinuerligt driver och bevakar att

de goda ideérna realiseras för att hålla hög

kvalitet och aktualitet i utbildningen tex

systemet med råd på olika nivåer.

- Förbättra den löpande uppföljningen - för att

få information i resultat- och kvalitetsfrågor

måste stiftelsen ha bättre uppföljningsverktyg

än idag. Stiftelsen uppmanas att se över sina

rutiner för uppföljning, eventuellt

tillsammans med köparna i de tre länderna.

- Flexibilitet för olika elevers behov - viktigt att

stiftelsen på alla nivåer har en hög

organisations- och attitydmässig flexibilitet

för att svara mot de skiftande behoven bland

eleverna. Det finns all anledning att förvänta

sig att de tre ländernas behov även

fortsättningsvis inte kommer att vara

identiska, eftersom ländernas ekonomier inte

går alltigenom i takt. Det kommer även

fortsättningsvis att vara heterogena

elevgrupper, inte bara vad avser nationalitet,

utan även vad avser studieförutsättningar

- Utbilda i entreprenörskap- många av dem

som studerar på stiftelsen kommer att utöva

sina yrkeskunskaper inom ramen för andra

arbetsformer än traditionell anställning.

Många av utbildningarna kräver att eleverna

ska kunna driva verksamhet i form av eget

företag. Därför bör stiftelsen utveckla

företagaranknytningen i utbildningen samt

utbilda eleverna om företagandets villkor i de

tre länderna

- Ändra reglerna för ordförande-rotation -

inför en alternativ lösning där direktören och

ordföranden inte är från samma land. Om

både direktören och ordföranden kommer

från samma land blir inslaget för stort från

detta land samtidigt som övriga medverkande

länders inslag/intresse minskar.

Slutsatser

Regeringen stödjer utvärderingens

rekommendationer och resonemang och anser

det betydelsefullt att stiftelsen anpassar sin

framtida verksamhet och inriktning

därefter.Vidare kommer regeringen att initiera

förhandlingar om en ny överenskommelse med

ovanstående inriktning träffas mellan Sverige,

Norge och Finland för åren 2000-2002.

Sammanfattande medelsförbrukning

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

7 229 000 kronor för budgetåret 2000. För

budgetåren 2001 och 2002 beräknas utgifterna

till 7 229 000 respektive år.

B12 Internationella avgifter

Tabell 7.26 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1998

Utfall

22 422

Anslags-

sparande

5 439

1999

Anslag

24 195

Utgifts-

prognos

24 195

2000

Förslag

24 195

2001

Beräknat

24 195

2002

Beräknat

24 195

Från anslaget betalas Sveriges andel av

kostnaderna för ILO:s verksamhet.

Genom sin anslutning till Nationernas

förbund blev Sverige år 1920 medlem av Inter-

nationella arbetsorganisationen (ILO). Sedan år

1946 är ILO FN:s fackorgan för sysselsättnings-

och arbetslivsfrågor.

ILO:s främsta mål är att främja sysselsättning,

förbättra arbets- och levnadsvillkor samt värna

om fackliga fri- och rättigheter.

ILO:s beslutande församling, Internationella

arbetskonferensen, antog i juni 1999 ett av den

nye generaldirektören Juan Somavía framlagt

förslag till arbetsprogram och budget för

perioden 2000-01, omfattande totalt 715

miljoner schweizerfranc. ILO:s verksamhet

under perioden skall främst inriktas på fyra

strategiska mål: främjandet och genomförandet

av grund-läggande principer och rättigheter i

arbetslivet, ökade möjligheter för såväl kvinnor

som män att finna en god sysselsättning och

tryggad för-sörjning, ett mer omfattande och

effektivt socialt trygghetssystem för alla samt

främjande av trepartism och social dialog. Under

varje strategiskt mål skall en rad centrala

(InFocus) program

genomföras, såsom främjandet av den år 1998

antagna deklarationen om grundläggande

principer och rättigheter i arbetslivet, det

successiva avskaffandet av barnarbete,

återuppbyggnad och investeringar i

arbetskraftsintensiv verksamhet, ekonomisk och

social trygghet, ökad sysselsättning genom

utveckling av små företag,

arbetarskydd, kunskapsutveckling och

rehabilitering.

Över den reguljära budgeten finansieras ILO:s

mötes-, norm-, utrednings-, forsknings- och

publikationsverksamhet, ILO-sekretariatet i

Genève (Internationella arbetsbyrån), de

regionala och lokala kontoren och ett antal s.k.

multidisciplinära team runt om i världen. ILO:s

tekniska biståndsverksamhet finansieras till

knappt 20 procent över den reguljära budgeten, i

övrigt genom frivilliga bidrag från

medlemsländerna.

I Näringsdepartementet handläggs ärenden

som rör förhållandet till Internationella

arbetsorganisationen (ILO). För beredning av

vissa ärenden som rör samarbetet med ILO finns

den trepartiskt sammansatta ILO-kommittén.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

Följande av ILO antagna beslut kommer senare

att redovisas för riksdagen.

År 1996 höll ILO en särskild sjöfartskon-

ferens. Konferensen antog sju nya sjöfarts-

instrument, det vill säga en konvention (nr 178)

och en rekommendation (nr 185) om tillsyn av

sjömäns arbets- och levnadsförhållanden, en

konvention (nr 179) och en rekommendation

(nr 186) om rekrytering av och arbetsförmedling

för sjömän, en konvention (nr 180) om sjömäns

arbetstid och bemanning på fartyg och en

rekommendation (nr 187) om sjömäns löner och

arbetstid samt bemanning på fartyg samt

slutligen ett protokoll till 1976 års konvention

(nr 147) om miniminormer i handelsfartyg.

1997 års arbetskonferens antog en konvention

(nr 181) och en rekommendation (nr 188) om

privat arbetsförmedling, inklusive

personaluthyrning, vilka ersätter 1949 års

konvention om avgiftskrävande

arbetsförmedlingsbyråer, uppsagd av Sverige år

1992.

1998 års arbetskonferens antog en

rekommendation (nr 189) om allmänna villkor

för främjandet av sysselsättning i små och medel-

stora företag.

1999 års arbetskonferens antog en konvention

(nr 182) och en rekommendation (nr 190) om

förbud mot och omedelbara åtgärder för att

avskaffa de värsta formerna av barnarbete.

På dagordningen för Internationella

arbetskonferensen år 2000 står två nya ämnen,

dels

säkerhet och hälsa inom jorbruket, i syfte att år

2001 anta nya instrument, dels utveckling av

mänskliga resurser: yrkesvägledning och

yrkesutbildning, för s.k. allmän diskussion. År

2000 sker även slutbehandling av en ny

konvention med kompletterande

rekommendation som

reviderar 1952 års konvention (nr 103) och

rekommendation (nr 95) om skydd vid

havandeskap och barnsbörd.

Under perioden 1996-99 hade Sverige en

nordisk plats på regeringssidan i ILO:s styrelse.

Vid val till styrelsen i juni 1999 efterträdde

Danmark Sverige enligt en fastställd nordisk

rotations-ordning. Inför varje styrelsemöte äger

nordiskt samråd rum.

Slutsatser

Sveriges andel utgör 1.06 procent av ILO:s

budget år 2000. Länder som betalar sin avgift

tidigt under budgetåret får ett avdrag ett följande

år genom ett så kallat incentive scheme. Efter

avdrag är Sveriges medlemsavgift 3,6 miljoner

schweizerfranc för år 1999, motsvarande knappt

20 miljoner kronor och 3,8 miljoner

schweizerfranc för år 2000. Beloppet i kronor

beror även på rådande valutakurs vid

betalningstillfället.

Regeringen föreslår att riksdagen anvisar

24 195 000 kronor för budgetåret 2000. För

budgetåren 2001 och 2002 beräknas utgifterna

under anslaget till samma belopp.

B13 Ombudsmannen mot

diskriminering på grund av

sexuell läggning

Tabell 7.27 Anslagsutveckling

Tusental kronor

1999

Anslag

1 000

Utgifts-

prognos

1230

2000

Förslag

3 018

2001

Beräknat

3 064

1

2002

Beräknat

3 113

2

1 Motsvarar 3018 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 3018 tkr i 2000 års prisnivå.

Ombudsmannen mot diskriminering på grund

av sexuell läggning (HomO) inrättades efter att

riksdagen antagit lagen (1999:133) om förbud

mot diskriminering i arbetslivet på grund av

sexuell läggning.

HomO startade sin verksamhet den 1 maj

1999. Ombudsmannens huvuduppgift är att se

till att lagen (1999:133) om förbud mot

diskriminering i arbetslivet på grund av sexuell

läggning efterlevs. Ombudsmannen skall också

enligt sin myndighetsinstruktion verka för att

sådan

diskriminering inte förekommer på andra

områden i samhällslivet. Ombudsmannen skall

genom information och rådgivning öka

kunskapen hos arbetsgivare och arbetstagare om

diskriminering på grund av sexuell läggning.

Efter samråd med Folkhälsoinstitutet skall

ombudsmannen genom opinionsbildande

insatser motverka och förebygga diskriminering

på grund av sexuell

läggning.

Ombudsmannen delar lokaler med

Ombudsmannen mot etnisk diskriminering

(DO) och samordnar också vissa kansliuppgifter

med DO, som t.ex. telefonväxel, fax,

arkivutrymme etc. Ombudsmannen har under år

1999 rekryterat en handläggare, vilket innebär att

den samlade

personalstyrkan uppgår till två personer. Vidare

har HomO under år 1999 tillsammans med DO,

Handikappombudsmannen och JämO

producerat boken Rekrytera utan att diskriminera

som är en handbok om diskrimineringslagarnas

innebörd och om hur man undviker fallgropar

som kan leda till lagbrott.

Regeringens överväganden

Ombudsmannens nuvarande anslag ger

svårigheter att genomföra de uppgifter

myndighetens instruktion fastställer. Regeringen

föreslår, särskilt med hänsyn till att

ombudsmannens uppgifter också innefattar

diskriminering i samhällslivet i övrigt, en

förstärkning av anslaget med

2 miljoner kronor och att riksdagen anvisar

3 018 000 kronor för budgetåret 2000.

Anslagsökningen finansieras inom

utgiftsområdet. För budgetåren 2001 och 2002

beräknas utgifterna under anslaget till

3,1miljoner kronor respektive budgetår.

Tabell 7.28 Beräkning av anslaget 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

1 000

Pris- och löneomräkning

18

Ökat resursbehov

2 000

Förslag 2000

3 018

B14 Medlingsinstitutet

Tabell 7.29 Anslagsutveckling

Tusental kronor

2000

Förslag

11 250

1

2001

Beräknat

15 226

2

2002

Beräknat

15 462

3

1 Verksamheten beräknas inrättas från den 1 april 2000.

2 Motsvarar 15 000 tkr i 2000 års prisnivå.

3 Motsvarar 15 000 tkr i 2000 års prisnivå.

Som anmäldes i 1999 års ekonomiska

vårproposition avser regeringen att återkomma

till riks-dagen under hösten 1999 med förslag om

förändringar i ramarna för lönebildningen. Ett

syfte med förslagen är att underlätta en

utveckling som gör det möjligt att nå målet om

80 procents sysselsättningsgrad år 2004. I

propositionen kommer regeringen att redovisa

sitt ställnings-tagande till de förslag som lämnats

av Utredningen om ett förstärkt

medlingsinstitut, vars slutbetänkande Medling

och lönebildning

(SOU 1998:141) överlämnades till regeringen i

november 1998. Regeringen avser att föreslå

bland annat att ett nytt förstärkt medlingsinstitut

inrättas den 1 april 2000. I 1999 års ekonomiska

vårproposition anmälde regeringen också sin

avsikt att i budgetpropositionen för år 2000

föreslå medel till det nya medlingsinstitutet.

Regeringen föreslår att ett ramanslag på 11 250

000 kronor anvisas för finansiering av det nya

medlings-institutet. Beloppet är beräknat med

utgångspunkt från att den nya myndigheten skall

inrättas från den 1 april 2000. Finansiering sker

genom att anslaget B9 Statens

förlikningsmannaexpedition minskas med 1 807

000 kronor, motsvarande kostnaden för

expeditionens verksamhet från och med andra

kvartalet år 2000. Resterande medel till

Medlingsinstitutet finansieras genom en

omföring av medel från anslaget B3 Forskning,

utveckling och utbildning m.m. inom

utgiftsområde 14. För budgetåren 2001 och 2002

beräknas medel för helt budgetår med 15,2

respektive 15,5 miljoner kronor.

8 Jämställdhet mellan kvinnor och män

8.1 Omfattning

Verksamhetsområdet omfattar

samordningsansvar för jämställdhetspolitiken i

stort och anslagen för

Jämställdhetsombudsmannen (JämO) och

särskilda jämställdhetsåtgärder.

8.2 Utgiftsutveckling

Tabell 5.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

35,9

33,41

50,41

30,4

30,7

30,9

1 3,4 miljoner kronor avser tidigare anslag C3 Bidrag till kvinnoorganisationer

som nu

redovisas under utgiftsområde 17.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Det pågår ett arbete inom alla politikområden

för att nå målen för jämställdhetspolitiken.

Frågor under andra departement som rör

åtgärder för att främja jämställdhet mellan

kvinnor och män redovisas i huvudsak under

respektive utgiftsområde.

JämO:s verksamhet visar goda resultat i

förhållande till de beslut som riksdagen fattat om

verksamhetens innehåll och inriktning. De

ytterligare medel som JämO har tillförts,

5 miljoner kronor 1997 respektive 2 miljoner

kronor 1999, har möjliggjort en effektivisering

och rationalisering av verksamheten, som

därmed har kunnat intensifieras.

Prioriteringar

Ett jämställdhetsperspektiv skall genomsyra alla

delar av regeringens politik. Det innebär bl.a. att

det åvilar varje departement att inom sina res-

pektive ansvarsområden vidta åtgärder för att

uppnå jämställdhet mellan kvinnor och män i

arbetsliv och samhälle. Regeringen prioriterar

arbetet med att utveckla arbetssätt som leder till

att ett jämställdhetsperspektiv införlivas i det

löp-ande planerings- och utvecklingsarbetet på

alla sakområden.

Under hösten 1999 kommer regeringen att

överlämna en särskild skrivelse till riksdagen med

en redovisning av hur jämställdhetspolitiken har

utvecklats hittills under mandatperioden. Där

redogörs också för den fortsatta inriktningen av

jämställdhetspolitiken.

8.3 Anslag

C1 Jämställdhetsombudsmannen

Tabell 8.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

14 082

Anslags-

sparande

1 908

1999

Anslag

16 235

Utgifts-

prognos

17 010

2000

Förslag

16 708

2001

Beräknat

16 966

1

2002

Beräknat

17 238

2

1 Motsvarar 16 708 tkr i 2000 års prisnivå.

2 Motsvarar 16 708 tkr i 2000 års prisnivå.

Från anslaget betalas kostnader för JämO med

kansli och för Jämställdhetsnämnden.

De övergripande målen för JämO är att främja

jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet

och att verka för att jämställdhetslagens

föreskrifter följs. JämO:s verksamhet bedrivs i

form av information och rådgivning, uppföljning

av kraven om aktiva åtgärder samt genom att

myndigheten bistår arbetstagare och

arbetssökande som anmäler överträdelser av

förbuden mot könsdiskriminering.

De huvudsakliga faktorer som styr utgifterna

på området är antalet anmälningar om

könsdiskriminering respektive arbetsgivares

bristande förmåga att leva upp till

jämställdhetslagens krav på aktiva ågärder. Vidare

styrs utgifterna av JämO:s insatser för att följa

upp lagens krav på aktiva åtgärder och för att

fullgöra det informationsansvar som ålagts

myndigheten.

JämO:s årsredovisning visar att

resursförstärkningen gjort att JämO kunnat

effektivisera och intensifiera sin verksamhet. En

jämförelse mellan budget och utfall för år 1998

visar att JämO inte förbrukat hela anslaget

(inklusive anslagssparandet från 1997). Det

anslagssparande som fanns vid utgången av år

1998 förklaras främst av att tryckningen av en

handbok om aktiva åtgärder inte hanns med

under året. Prognosen för anslagsbelastningen

under innevarande budgetår visar att årets anslag

kommer att förbrukas. Dessutom kommer en

del av det tidigare anslagssparandet att förbrukas.

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

JämO:s årsredovisning visar goda resultat i

förhållande till de beslut som riksdagen fattat om

verksamhetens innehåll och inriktning.

Informations- och opinionsbildningsarbetet har

intensifierats, bl.a. genom att

informationsmaterial har distribuerats till allt fler

målgrupper. Insatser för tillsyn och uppföljning

av om arbetsgivare uppfyller lagens krav på

aktiva åtgärder och upprättande av

jämställdhetsplan har ökat. Flera s.k.

massgranskningar av jämställdhetsplaner har

initierats och i samband härmed har kraftfulla

informations- och rådgivningsinsatser

genomförts.

Årsredovisningen visar på vissa förändringar

avseende JämO:s resursanvändning. Procentuellt

sett har området diskriminering och

arbetsvärdering minskat sin andel medan

området information har ökat.

Myndigheten redovisar i första hand

kvantitativa resultat av verksamheten. En del

kvalitativa aspekter lyfts också fram, bl.a. när det

gäller arbetsgivares jämställdhetsplaner. Effekter

av jämställdhetsarbete är dock svåra att mäta i ett

kort perspektiv. Den kvantitativa analysen visar

att styckkostnaderna för avslutade

diskriminerings-ärenden har ökat i jämförelse

med budgetåret 1997. I övrigt har det inte skett

några större förändringar när det gäller

styckkostnader.

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

RRV har lämnat revisionsberättelse utan

invändning. Regeringen anser det betydelsefullt

att fortsätta den dialog som förs med JämO när

det gäller att vidareutveckla uppföljningsbara mål

för verksamheten.

Slutsatser

JämO har en central roll i arbetet för att främja

jämställdhet mellan kvinnor och män i arbetslivet

och för att se till att jämställdhetslagen följs. Den

budgetförstärkning som JämO erhöll inför

budgetåret 1997 har möjliggjort en lång rad

satsningar för att myndigheten effektivare skall

kunna medverka i jämställdhetsarbetet på

arbetslivets område. Framför allt inom områdena

information och opinionsbilding samt aktiva

åtgärder har verksamheten intensifierats. Vidare

har resurstillskottet betytt att driften av JämO:s

verksamhet har kunnat rationaliseras. De

ytterligare 2 miljoner kronor som JämO erhöll

inför budgetåret 1999 har bidragit till att JämO

har kunnat öka sina insatser när det gäller tillsyn

över de delar av jämställdhetslagen som rör

löneskillnader mellan kvinnor och män. Det är

dock för tidigt att bedöma effekterna av denna

resursförstärkning. JämO skall senast den 1 mars

2000 redovisa hur det ökade anslaget har

påverkat myndighetens verksamhet.

Vid anslagsberäkningen har en teknisk

justering gjorts av anslaget. Justeringen har

genomförts för att korrigera tidigare i anslaget

inlagd kompensation för premierna för

avtalsförsäkringarna. Anslaget har tillförts 458

000 kronor.

Tabell 8.3 Beräkning av anslaget för 2000

Tusental kronor

Anslag 1999

16 235

Pris- och löneomräkning

71

Justering av premier

458

Minskning enligt beslut

-56

Förslag 2000

16 708

För år 2000 förelås att anslaget beräknas till

16 708 000 kronor. För åren 2001 och 2002

beräknas utgifterna till 16,7 miljoner kronor

respektive år.

C2 Särskilda jämställdhetsåtgärder

Tabell 8.4 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

1 076

Anslags-

sparande

23 457

1999

Anslag

13 706

Utgifts-

prognos

30 000

2000

Förslag

13 706

2001

Beräknat

13 706

2002

Beräknat

13 706

Från anslaget betalas kostnader för särskilda

jämställdhetsåtgärder som syftar till att främja

jämställdhet mellan kvinnor och män.

Inom ramen för anslaget genomförs

projektverksamhet och samlade satsningar m.m.

för att främja utvecklingen mot jämställdhet på

särskilt angelägna områden. Vidare prövas nya

metoder och modeller i jämställdhetsarbetet.

Dessa är de faktorer som huvudsakligen styr

utgifterna under anslaget.

En jämförelse mellan budget och utfall för år

1998 visar att omkring 8 procent av anslaget

förbrukats. Det beror på att regeringen i första

hand har använt reservation från tidigare anslag

för särkilda jämställdhetsåtgärder under femte

huvudtitelns uppförda reservationsanslag G 2,

Särskilda jämställdhetsåtgärder, från budgetåret

1995/96. Enligt prognosen för innevarande

budgetår förväntas en större del av årets anslag

förbrukas.

Regeringens överväganden

För år 2000 bör inriktningen fortsatt vara

satsning på utvecklings- och förändringsarbete

som syftar till att främja jämställdhet mellan

kvinnor och män. Regeringen föreslår 13 706

000 kronor för budgetåret 2000. För åren 2001

och 2002 beräknas utgifterna till 13,7 miljoner

kronor res-pektive år.

9 Staten som arbetsgivare

9.1 Omfattning och ändamål

Området omfattar myndigheterna

Arbetsgivarverket (AgV) och Statens

pensionsverk (SPV). AgV är den statliga

arbetsgivarorganisationen till vilken alla statliga

myndigheter är anslutna. Även vissa icke-statliga

arbetsgivare kan ansluta sig till organisationen.

SPV är central förvaltningsmyndighet för frågor

som rör den statliga tjänstepensioneringen och

statens tjänstegrupplivförsäkring, allt i den

utsträckning dessa frågor inte hör till någon

annan myndighet. Både AgV och SPV är

avgiftsfinansierade. För av AgV utförda stabs-

uppgifter till regeringen disponerar regeringen

ett ramanslag (D 1).

Området omfattar även utgifter för

personalpensionsförmåner, särskild löneskatt på

pensionskostnader m.m.

9.2 Utgiftsutvecklingen

Tabell 6.1 Utgiftsutvecklingen

Miljoner kronor (löpande priser)

Utfall

1998

Anslag

1999 1

Utgifts-

prognos

1999

Förslag

anslag

2000

Beräknat

anslag

2001

Beräknat

anslag

2002

8 059

8 143

7 739

7 758

7 784

7 906

1 Inklusive beslut till följd av förslag till tilläggsbudget till statsbudgeten

för budgetåret 1999 i

samband med den ekonomiska vårpropositionen.

Anställda inom staten

Staten har för närvarande drygt 230 000 anställda

(inkl. affärsverken), vilket motsvarar cirka 5

procent av alla anställda i Sverige. Av dessa är 58

procent män och 42 procent kvinnor. Drygt

8 procent av kvinnorna och drygt 3 procent av

männen arbetar deltid. Under åren 1999 2002

beräknas överslagsmässigt cirka 10 500

statsanställda avgå med ålderspension.

Trygghetsstiftelsen

Staten är tillsammans med de centrala

arbetstagarorganisationerna på det statliga

avtalsområdet stiftare av Trygghetsstiftelsen.

Trygghetsstiftelsen är den organisation som

enligt det statliga trygghetsavtalet bistår dem

som är övertaliga och som ansvarar för

användningen av de medel som parterna har

avsatt för trygghetsåtgärder. Enligt vad

regeringen inhämtat från Trygghetsstiftelsen har

cirka 58 000 personer i staten sagts upp under

tiden april 1990 juni 1999. Därtill kommer

cirka 3 200 personer som varit eller är föremål

för förebyggande insatser utan att registreras

som uppsagda. Antalet uppsagda under tiden juli

1998 juli 1999 är ca 2 400.

Myndigheterna avsätter årligen 0,7 procent av

lönesumman till Trygghetsstiftelsen. Denna

avsättning grundar sig på en överenskommelse

mellan parterna på det statliga avtalsområdet.

Avsättningen motsvarar sammanlagt cirka 384

miljoner kronor per år. Trygghetsstiftelsens

kapital uppgår för närvarande till cirka 1 077

miljoner kronor. Av detta belopp skall cirka 96

miljoner betalas ut enligt redan fattade beslut om

trygghetsåtgärder. Den totala omfattningen av

beräknade återstående kostnader för redan

uppsagda kan uppskattas till cirka 430 miljoner

kronor. Under 1998 utbetalades 386 miljoner

kronor i stöd till övertaliga. En närmare

redogörelse för Trygghetsstiftelsens verksamhet

och resultat har lämnats i Regeringens skrivelse

1998/99:150 Årsredovisning för staten 1998.

Verksamhetsutfall och ekonomiskt utfall

Medelvärdet av en utbetald statlig tjänstepension

minskade kraftigt fr.o.m. 1999, när den allmänna

pensionen höjdes på grund av regeringens beslut

om att hela basbeloppet ska ligga till grund för

beräkningen. Höjningen är i praktiken en

återgång till de regler som gällde före 1993. Den

övervägande delen av utbetalda pensioner är s.k.

bruttopensioner, enligt ett äldre avtal.

Bruttopension innebär att den statliga

kompletteringspensionen sänks i motsvarande

grad som den allmänna pensionen höjs. Denna

förändring innebär att belastningen av anslaget D

2 minskar fr.o.m. 1999. (se vidare under D 2

Statliga tjänstepensioner)

Förändringar 1998 och 1999

Från och med år 1998 har en omläggning skett av

finansieringen av avtalsförsäkringarna. I

budgetpropositionen för 1999 (prop. 1998/99:1

utgiftsområde 14 sid. 93) informerade regeringen

dels om att det fanns ett behov av ytterligare

tekniska justeringar av anslagen för

förvaltningsändamål med anledning av

omläggningen, dels om att den såg vissa problem

med den tillämpade modellen för

premieberäkning. Regeringen uttalade att den

därför avsåg att i budgetpropositionen för 2000

lägga fram förslag om sådana justeringar av

anslagen. Nämnden för statens

avtalsförsäkringar, som på regeringens uppdrag

har utrett modellen, har funnit att nämnden kan

genomföra sådana förändringar i modellen att de

effekter som regeringen efterlyste uppnås. Med

utgångspunkt i bland annat de föreslagna

åtgärderna har regeringen i denna proposition

företagit de aviserade ytterligare justeringarna av

anslagen för förvaltningsändamål. En

redogörelse för dessa justeringar finns även i

volym 1: avsnitt 7.1 Tekniska justeringar.

De brister som påtalats av revisionen (avsnitt

6.4) påverkade även det underlag som låg till

grund för regeringens justering av anslagen för

förvaltningsändamål i budgetpropositionen för

1998. Dessa brister är den huvudsakliga

förklaringen till de ytterligare justeringar av

anslagen som företagits i denna proposition.

Justeringarna uppgår sammanlagt till 5,0

miljarder kronor. Samtidigt beräknas de premier

som myndigheterna skall betala för år 2000 och

som skall tillföras inkomsttiteln 5211 Statliga

pensionsavgifter öka med 3,8 miljarder kronor i

förhållande till år 1999.

Mål

- De statliga myndigheterna skall erbjudas

stöd av hög kvalitet.

- En utvecklad och samordnad statlig

arbetsgivarpolitik.

Prioriteringar

- Vidareutveckla systemet för uppföljningen

av myndigheternas arbetsgivarpolitik.

- Följa upp och utvärdera systemet med

premier för vissa avtalsstyrda

anställningsförmåner som infördes den 1

januari 1998.

9.3 Resultatbedömning

Verksamhetsområdet är relativt begränsat.

Resultatbedömningarna görs därför under

anslagsavsnitten.

9.4 Revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att RRV riktat

invändning mot Statens pensionsverk. Som

framgår av SPV:s årsredovisning har preliminära

pensionspremier beräknats till ett för lågt

belopp. Brister i ledningens interna styrning och

kontroll har enligt RRV lett till väsentliga

felbelopp i premierna. Iakttagelserna behandlas

under anslagsavsnittet 6.7 Statens pensionsverk.

9.5 Anslag

D1 Stabsuppgifter vid

Arbetsgivarverket

Tabell 9.2 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

1 253

Anslags-

sparande

4 764

1999

Anslag

3 000

Utgifts-

prognos

2 500

2000

Förslag

2 000

2001

Beräknat

2 000

2002

Beräknat

2 000

De utgifter som belastar anslaget är bl.a.

medlemsavgifter för de samnordiska

institutionerna, utgivning av författningssamling

(AgVFS), överklagandeärenden och AgV:s

funktion enligt beredskapsförordningen. Under

anslaget har också medel beräknats för sådana

stabsuppgifter som regeringen kan komma att

efterfråga hos Arbets-givarverket (AgV) och

som inte ingår i AgV:s ordinarie arbete.

Under budgetåren 1998 och 1999 har anslaget

huvudsakligen belastats för ersättningar för

överklagandeärenden och förhandlings- och

utredningsuppdrag från regeringen.

Ingående balans på anslaget 1999 var 4 764 000

kronor. Regeringen har i beslut den 23 juni 1999

beslutat om indragning av 2,4 miljoner kronor.

Regeringens överväganden

Slutsatser

Som ett led i regeringens vidareutveckling av

uppföljningen av myndigheternas

arbetsgivarpolitik har AgV:s insamling och

bearbetning av statistikuppgifter ökat. I och med

att regeringen i prop. 1998/99:138 föreslagit att

rätten att överklaga skälighetsbeslut enligt

kollektivavtal och enligt

tjänstledighetsförordningen tas bort, kommer

denna stabsuppgift att utgå. Mot bakgrund av

detta samt med beaktande av tidigare års utfall

anser regeringen att nuvarande anslagsnivå bör

sänkas med 1 miljon kronor.

D2 Statliga tjänstepensioner m.m.

Tabell 9.3 Anslagsutvecklingen

Tusental kronor

1998

Utfall

8 046 193

Anslags-

sparande

- 120 489

1999

Anslag

8 140 000

Utgifts-

prognos

7 733 511

2000

Förslag

7 755 800

2001

Beräknat

7 781 600

2002

Beräknat

7 903 600

Anslaget avser utgifter för

personalpensionsförmåner, särskild löneskatt på

pensionskostnader m.m.

Personalpensionsförmånerna styrs av

kollektivavtal. Inkomsterna utgörs främst av de

försäkringsmässigt beräknade premier som

statliga arbetsgivare från den 1 januari 1998 skall

betala (prop. 1996/97:1, bet. 1996/97:FiU1, rskr.

1996/97:53) och som redovisas under

inkomsttiteln Statliga pensionsavgifter.

Inkomsterna på inkomsttiteln kommer inte att

överensstämma med utgifterna på anslaget. Detta

beror på att de försäkringsmässigt beräknade

premier som redovisas på inkomsttiteln avser

beräknade pensionskostnader för aktiv personal

för ett visst år medan anslaget belastas med de

pensioner som utbetalas samma år.

Regeringens överväganden

Slutsatser

Medelsbehovet för anslaget styrs främst av

antalet förmånstagare, medelvärdet av den

statliga kompletteringspensionen samt av

basbeloppsförändringar. Löneutvecklingen har

betydelse för nytillkomna förmåners storlek.

Vad gäller utbetalda förmåner utom SJ visar

utvecklingen, enligt Statens pensionsverks

bedömning, under de senaste åren att antalet

ökat fram till 1996, men minskat under 1997 och

1998 med 0,3 respektive 0,4 procent. Detta

motsvarar 500 resp. 600 förmåner av totalt 175

200. Volymerna beräknas också minska med ca

500 förmåner årligen under de närmaste

budgetåren.

Antalet utbetalda förmåner enbart vid SJ har

minskat stadigt. Minskningen motsvarar cirka 2

procent årligen de senaste fyra åren eller ca 1 000

förmåner per år av SJ:s totalt i genomsnitt 40 500

utbetalda förmåner. För SJ har SPV därför utgått

från att volymen kommer att minska i samma

omfattning.

På grund av basbelopps- och lönehöjningar

har medelvärdet av tjänstepensionerna med

undantag för 1999 ökat under de senaste åren.

För de närmaste åren (med år 1999 som

utgångspunkt) har SPV antagit en årlig ökning av

medelvärdet av tjänstepensioner i allmänhet med

0,5 procent och för SJ:s tjänstepensioner med 1

procent.

Under 1998 har kostnaden för

pensionsersättningar ökat. Den förändring av

kostnadsansvaret för pensionsersättningar som

regeringen aviserade i budgetpropositionen för år

1997 har trätt i kraft från och med år 1999. Den

ger inte effekt förrän år 2000, vilket innebär att

ökningen i belastning på anslaget fortsätter

under år 1999 och avtar de följande åren.

Utgifterna för grupplivförmåner har ökat

mellan åren 1997 och 1998 på grund av att

affärsverken fr.o.m. 1998 betalar premier och

därmed belastar anslaget som avser

grupplivförmåner.

Med ledning av ovanstående antaganden

föreslår regeringen att anslaget för år 2000 blir

7 755 800 000 kronor. Anslaget för år 2001 har

beräknats till 7 781 600 000 kronor och för år

2002 till 7 903 600 000 kronor.

9.6 Arbetsgivarverket

Arbetsgivarverket (AgV) omsatte budgetåret

1998 70 miljoner kronor. Omsättningen för 1997

var 69 miljoner kronor. AgV är till 99 procent

avgiftsfinansierat, varav 93 procent hänför sig till

medlemsavgifter. Medlemsavgiften beräknas som

en andel av medlemmens (myndighetens)

bruttolönesumma. Medlemsavgiften sänktes den

1 januari 1996 från 0,14 procent till 0,13 procent

av respektive myndighets bruttolönesumma.

Från den 1 januari 1998 sänktes avgiften

ytterligare till 0,115 procent. Denna nivå gäller

även för år 1999.

Driftskostnaden per årsarbetskraft har ökat

över tiden. Detta beror på att antalet anställda

har minskat samtidigt som AgV:s lokalkostnader

fortfarande är höga. AgV sänker dock sina

driftskostnader successivt genom

rationaliseringsarbete inom den administrativa

verksamheten. Ett lokalbyte sker under hösten

1999. Detta beräknas möjliggöra avgiftssänkning

fr.o.m. år 2000.

Kyrkans skiljande från staten beräknas minska

medlemsavgifterna med 1 miljon kronor från år

2000.

Regeringens överväganden

Resultatinformation

AgV:s verksamhet budgetåret 1998 har präglats

av den centrala avtalsrörelsen som på det statliga

förhandlingsområdet upptog nästan hela första

halvåret. Parterna enades i RALS 1998-2001

(Ramavtal om löner m.m. för arbetstagare hos

staten m.fl.) om en ny avtalskonstruktion som

ökar möjligheterna att genom lokal lönebildning

bidra till ökad effektivitet. Bestämmelserna i

avtalen bedöms leda till en dämpad utveckling av

arbetskraftskostnaderna i nivå med övriga

arbetsmarknaden. Lönestatistiken blev genom

metodutveckling ett ännu bättre hjälpmedel för

förhandlingsverksamheten.

Under året har nya former för

sektorsverksamheten prövats framgångsrikt.

Erfarenheterna är positiva av de försök som

gjorts med aktiviteter riktade till samtliga

myndigheter inom respektive sektor. Styrelsen

har försöksvis utsett en särskild grupp, Centro,

som består av åtta centrala myndigheter med

regional organisation.

Genom en samverkan på arbetsgivarsidan

kunde en hotande lokförarkonflikt hösten 1998

avvärjas utan några eftergifter.

AgV efterfrågar årligen, sedan 1993,

medlemmarnas bedömning av sin verksamhet.

Utgångspunkten inför undersökningen är de

verksamhetsmål som formulerats av AgV och i

årets undersökning ett antal specialfrågor om

1998 års avtalsrörelse. Av resultaten i 1998 års

Servicebarometer kan man utläsa att

medlemmarna visar stor tillfredsställelse med det

arbete AgV utför.

Slutsatser

Utifrån årsredovisningen, Servicebarometer samt

genomförda dialoger är regeringens bedömning

att de prestationer som genomförts av AgV lett

till en vidareutvecklad och mer samordnad statlig

arbetsgivarpolitik.

9.7 Statens pensionsverk

Statens pensionsverk (SPV) är central

förvaltningsmyndighet för frågor som rör den

statliga tjänstepensioneringen och statens

tjänstegrupplivförsäkring. SPV svarar vidare för

att myndigheter och andra arbetsgivare som är

anslutna till de statliga avtalsförsäkringarna

påförs premieavgifter samt för att värdet av

statens åtaganden i fråga om dessa försäkringar

kan redovisas. SPV får utföra uppdrag åt

myndigheter och andra uppdragsgivare under

förutsättning att det är fråga om uppgifter som

ligger nära verkets huvuduppgifter

Regeringens överväganden

Resultatbedömning

SPV skall

- effektivt och korrekt hantera tillämpningen

av den statliga tjänstepensioneringen och

statens tjänstegrupplivförsäkring,

- genom Nämnden för statens

avtalsförsäkringar (NSA) se till att de

statliga myndigheterna fullgör sitt

ekonomiska arbetsgivaransvar för

finansieringen av den statliga

tjänstepensionen, grupplivförsäkringen och

personskadeförsäkringen samt för

pensionsersättning enligt det statliga

trygghetsavtalet.

Arbetet med att färdigställa

försäkringsmodellen för den statliga

tjänstepensionen har fortsatt under 1998.

Huvuduppgiften har varit att utveckla system för

beräkning av pensionsskulden och premier.

Under året har också de första delarna av

försäkringsmodellen införts.

Verksamheten, som är helt avgiftsfinansierad,

har bedrivits inom två resultatområden.

Inom resultatområdet Pension Statlig

administreras tjänstepensioner för

statstjänstemän. SPV har ensamrätt på området.

Det ekonomiska målet är full kostnadstäckning.

I de premier som statliga arbetsgivare skall betala

(se ovan under anslaget D2) ingår ersättning för

SPV:s administration. Av årsredovisningen

framgår att utfallet i stort sett sammanfaller med

den budgetram som angavs i regleringsbrevet.

Ett av verksamhetsmålen är att öka

effektiviteten, produktiviteten och säkerheten i

verksamheten samt att förbättra servicen till

statliga myndigheter, tjänstemän och

pensionärer. Verksamhetens driftkostnader skall

redovisas och jämföras med kostnader för

motsvarande tjänster som utförs av andra aktörer

på marknaden med liknande verksamhet.

Jämförelser visar att SPV:s driftkostnader är låga.

Under hösten 1998 har en mätning av

kundernas nöjdhet genomförts med hjälp av

Statistiska centralbyrån (SCB). Över 300

myndigheter tillfrågades. För

helhetsbedömningen erhöll SPV ett

nöjdkundindex (NKI) på 74 på en 100-gradig

skala. SCB , som genomför liknande mätningar i

andra branscher, anser att SPV:s NKI-värde är

högt. I mätningen kan man dock utläsa

skillnader i bedömningen av SPV mellan kunder

i stora respektive små organisationer m.m.

Månadsvis görs en stickprovskontroll, där ett

antal slumpmässigt utvalda ärenden kontrolleras.

Stickprovsrutinens urval och antalet kontroller är

totalt sett för litet, vilket innebär att det idag inte

går att statistiskt säkerställa stickproven. En ny

stickprovsrutin håller därför på att tas fram.

SPV hanterar återkrav av statliga fordringar

som uppkommit genom felaktiga utbetalningar

av pensionsförmåner. Felaktiga utbetalningar

upptäcks bl.a. i månatliga och dagliga kontroller,

som finns inbyggda i utbetalningssystemet eller

genom att förmånstagare eller myndigheter

meddelar sig med SPV.

Regeringen beslöt 1997 att SPV skall etablera

en aktualiseringsverksamhet motsvarande cirka

femtio arbetstillfällen under två år i Söderhamn.

SPV skall därvid genomföra en totalaktualisering

av pensionsunderlaget för alla statsanställda med

pågående anställning. Hittills har produktionen

dock endast nått en tredjedel av den nivå som

erfordras för att slutföra uppdraget på två år.

Orsakerna till detta är i huvudsak att kvaliteten

pådet från myndigheterna insända materialet

kräver kompletteringar, att antalet anställda vid

SPV är färre samt problem i anslutning till

scanningen av dokumenten. SPV bedömer att

etapp 1, totalaktualiseringen av pågående

anställningar i Söderhamn kan avslutas den 31

december 2002 till en årsvis kostnad av 16

miljoner kronor.

Inom resultatområdet Pension Försäkring

erbjuder SPV pensionsadministrativa tjänster till

bolag och kommuner. Syftet är att SPV genom

ökade volymer bättre ska kunna utnyttja sina

resurser och sin kompetens och därmed hålla

nere kostnaderna för hela SPV:s verksamhet.

Verksamheten bedrivs i konkurrens med andra

pensionsadministratörer. Priserna bestäms i

förhandling mellan SPV och kunderna. Det

ekonomiska målet är att generera ett

verksamhetsutfall motsvarande minst 6 procent

av verksamhetens intäkter. Av årsredovisningen

framgår att utfallet avviker markant från den

budgetram som angavs i regleringsbrevet. Orsak

till detta är att kostnaderna för år 2000-

anpassningen påverkar resultatet med cirka 9,4

miljoner kronor vilket förklarar det negativa

resultatet. Verksamhetsresultatet exkl. dessa

projektkostnader är drygt 4,9 miljoner kronor

och ger en vinstmarginal på 6,2 procent.

Omsättningen ligger cirka 1,5 miljoner kronor

över föregående år, beroende bl.a. på ett nytt

avtal med en större kund och högre intäkter av

engångskaraktär, när engångsinlösen av

pensionsskulden skett. Kostnadsökningen på

cirka 16 miljoner kronor beror främst på

kostnader för år 2000- anpassning,

utvecklingskostnader med anledning av ett nytt

kommunalt pensionsavtal, förändrad

kostnadsbild med anledning av ett nytt avtal med

en kund samt kostnader för IT-omställning.

Statskontoret konstaterar i rapporten Skiftet

till år 2 000 - Läget i myndigheter (1999:10) att

SPV bedöms ha tillfredsställande grepp om läget

vad gäller 2000-anpassningen.

Tabell 9.4 Uppdragsverksamhet

Tusental kronor

Uppdragsverksamhet

Intäkter

Kostnader

Resultat

(Intäkt -

kostnad)

Utfall 1998

173 375

187 722

- 14 347

(varav tjänsteexport)

Prognos 1999

202 541

188 830

13 711

(varav tjänsteexport)

Budget 2000

215 100

208 950

6 150

(varav tjänsteexport)

Regeringens bedömning med anledning av

revisionens iakttagelser

Regeringen konstaterar att RRV riktat

invändning mot Statens pensionsverk. Som

framgår av SPV:s årsredovisning har preliminära

pensionspremier beräknats till ett för lågt

belopp. Brister i ledningens interna styrning och

kontroll har lett till väsentliga felbelopp i

premierna.

Regeringen ser allvarligt på den av RRV

riktade invändningen. Regeringen har erfarit att

SPV bl.a. avser att vidta följande åtgärder:

- utvärdera såväl den ansvarsfördelning som

gällt mellan SPV:s ledning och Nämnden

för statens avtalsförsäkringar (NSA) som

verksledningens hantering av

försäkringsmodellen för att se om

ansvarsfördelningen och styrningen bör

ändras och beräkningarna därmed kunna

göras säkrare

- förbereda rekrytering av en chefaktuarie till

SPV.

Slutsatser

Regeringen gör, med ledning av ovanstående

redovisning, bedömningen att SPV utfört sina

instruktionsenliga uppgifter.

Verksamhetsmålen har ej helt uppnåtts under

året. Viss tveksamhet råder huruvida

kvalitetsaspekten i effektmålen uppnåtts.

Mot bakgrund av RRV:s invändning är

utgångspunkten att SPV:s kärnverksamhet skall

prioriteras. Kompetens och kvalitet skall vara

ledstjärnor i utvecklingen av kärnverksamheten.

Regeringen vill särskilt peka på behovet av hög

kvalitet i de grunduppgifter som är avgörande för

bl.a. SPV:s prognos-, aktualiserings-, och

premieberäkningsverksamhet.

Regeringen har tillsatt en särskild utredare

med uppdrag att se över exporten av statligt

förvaltningskunnande. SPV kan komma att ha en

roll inom tjänsteexporten, men det är naturligt

att avvakta med denna verksamhet mot

bakgrund av det lagda utredningsuppdraget.

Regeringen kommer genom en intensifierad

dialog och en översyn av SPV:s regleringsbrev att

noga följa utvecklingen av SPV:s verksamhet.

Regeringen kommer att ge SPV i uppdrag att

genomföra ett systematiskt kvalitetsarbete.

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

2

7

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

12

11

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

12

11

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

18

17

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

26

25

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

34

35

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

70

71

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

86

87

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

98

97

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

100

101

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

108

107

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

PROP. 1999/2000:1 UTGIFTSOMRÅDE 13

18

109