ÅTERKALLAD GENOM SKRIVELSE 1994/95:30

Regeringens proposition

1994/95:21

 Prop.

Uppehållstillstånd efter inresa 1994/95:21

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 juni 1994

Carl[REDACTED_EFTERNAMN]

 Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Kulturdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Enligt gällande rätt skall en utlänning som vill ha uppehållstillstånd i Sverige

ha detta beviljat före inresan i landet. En ansökan får dock bifallas efter in-

resan i landet om utlänningen har rätt till asyl här, skall återförena sig med

en nära familjemedlem som är stadigvarande bosatt i Sverige, och som utlänningen

tidigare har sammanlevt med utomlands, eller det annars finns särskilda skäl.

 I propositionen föreslås att uppehållstillstånd för bosättning skall kunna

beviljas efter inresan om utlänningen är nära anhörig till en i Sverige bosatt

person eller annars har särskild anknytning hit och det är uppenbart att

utlänningen skulle ha fått tillstånd om han eller hon hade ansökt från ett annat

land än Sverige.

 Vidare föreslås att en ansökan om uppehållstillstånd för förlängning av en

pågående vistelse för besök eller annan tidsbegränsad vistelse skall kunna

beviljas om utlänningen kan åberopa vägande skäl för förlängningen.

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut.................. 3

2 Lagtext...................................... 4

 2.1 Förslag till lag om ändring i utlännings-

 lagen (1989:529)......................... 4

 2.2 Förslag till lag om ändring i rätthjälps-

 lagen (1972:429)......................... 6

3 Ärendet och dess beredning................... 8

4 Nuvarande ordning............................ 8

 4.1 Uppehållstillstånd för bosättning........ 8

 4.2 Uppehållstillstånd för besök............. 10

5 Överväganden................................. 11

 5.1 Behovet av åtgärder...................... 11

 5.2 Uppehållstillstånd för bosättning........ 13

 5.3 Uppehållstillstånd för besök............. 14

6 Författningskommentar........................ 15

Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet (SOU

 1994:60) såvitt avser ansökan om uppe-

 hållstillstånd efter inresa............. 17

Bilaga 2 Författningsförslag..................... 18

Bilaga 3 Förteckning över deltagare vid hearing

 den 19 maj 1994......................... 20

Bilaga 4 Lagrådsremissens lagförslag............. 21

Bilaga 5 Lagrådets yttrande...................... 23

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde..... 24

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i utlänningslagen (1989:529),

 2. lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429).

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)

 Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1989:529)[1]

 dels att 2 kap. 5 och 6 §§ samt 7 kap. 17 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i 2 kap. skall införas två nya paragrafer, 5 a och 5 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

 5 §

 Om utlänningen be- En utlänning som vill

finner sig i Sverige när ha uppehållstillstånd i

ansökan om uppehålls- Sverige skall ha be-

tillstånd görs eller viljats sådant tillstånd

prövas, får ansökan inte före inresan i landet.

bifallas. Om ansökan om uppehålls-

 tillstånd görs efter in-

 resan får den inte bi-

 fallas.

 Detta gäller dock inte

om

 1. utlänningen har rätt till asyl här,

 2. utlänningen skall 2. utlänningen av hu-

återförena sig med en manitära skäl bör få

nära familjemedlem som bosätta sig här, eller

är stadigvarande bosatt 3. det är uppenbart

i Sverige och som han att utlänningen skulle

tidigare har sammanlevt ha fått uppehållstill-

med utomlands, eller stånd med stöd av 2 kap.

 3. det annars finns 4 § första stycket 1 om

särskilda skäl. utlänningen ansökt om

 (tredje stycket se vid tillstånd från annat

5 b §) land än Sverige.

 Regeringen får föreskriva att en ansökan om uppehållstillstånd får bifallas

även i andra fall än som anges i andra stycket, om det följer av en överens-

kommelse med främmande stat.

 5 a §

 En ansökan om uppe-

 hållstillstånd som avser

 förlängning av en på-

 gående vistelse här för

 besök eller annan tids-

 begränsad vistelse får,

 utan hinder av 5 §

 första stycket, bifallas

 om utlänningen kan åbe-

 ropa vägande skäl för

 förlängningen.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1994:515

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 5 § tredje stycket 5 b §

 Om utlänningen skall Om en utlänning skall

avvisas eller utvisas avvisas eller utvisas

enligt ett beslut som enligt ett beslut som

har vunnit laga kraft, har vunnit laga kraft,

får dock en ansökan om får en ansökan om uppe-

uppehållstillstånd från hållstillstånd från

honom bifallas bara om honom, utan hinder av 5

ansökan grundar sig på § första stycket, bi-

omständigheter som inte fallas om ansökan grun-

har prövats förut i dar sig på omständig-

ärendet om hans avvisning heter som inte har

eller utvisning och om prövats förut i ärendet

 om hans avvisning eller

 utvisning och om

 1. utlänningen har rätt till asyl här, eller

 2. det annars finns synnerliga skäl av humanitär art.

 6 §

 Arbetstillstånd skall ges för viss tid. Det får avse visst slag eller vissa

slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs.

 I fråga om arbetstill- I fråga om arbetstill-

stånd tillämpas 5 § stånd tillämpas 5 och

första och andra stycket 5 a §§ på motsvarande

på motsvarande sätt. sätt.

 Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om arbetstillstånd.

 7 kap.

 17 §

 Ansökan om uppehålls- Ansökan om uppehålls-

tillstånd enligt 2 kap. tillstånd enligt 2 kap.

5 § tredje stycket ges 5 b § ges in till och

in till och prövas av prövas av Utlännings-

Utlänningsnämnden. nämnden.

____________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2.2 Förslag till lag om ändring i rättshjälpslagen (1972:429)

 Härigenom föreskrivs att 41 § rättshjälpslagen (1972:429)[1] skall ha följande

lydelse.

 Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

41 §[2]

 Rättshjälp genom offentligt biträde beviljas i mål eller ärende

 1. hos allmän förvaltningsdomstol angående medgivande till fortsatt tvångsvård

enligt 7, 9, 12 eller 14 § lagen (1991:1128) om psykiatrisk tvångsvård och vid

överklagande enligt 32 eller 33 § samma lag av beslut om intagning för tvångs-

vård eller om avslag på en begäran att tvångsvården skall upphöra, angående

medgivande till fortsatt vård enligt 13 § lagen (1991:1129) om rättspsykiatrisk

vård, angående upphörande av sådan vård enligt 16 § samma lag, vid överklagande

av beslut om rättspsykiatrisk vård enligt 18 § första stycket 1 eller 2 samma

lag eller angående tillstånd eller återkallelse av tillstånd att vistas utanför

vårdinrättningens område för den som genomgår rättspsykiatrisk vård med beslut

enligt 31 kap. 3 § brottsbalken om särskild utskrivningsprövning,

 2. hos allmän förvaltningsdomstol angående inskrivning i eller utskrivning

från vårdhem eller specialsjukhus enligt 35 § lagen (1967:940) angående omsorger

om vissa psykiskt utvecklingsstörda,

 3. angående beredande av vård enligt 2 eller 3 §, omedelbart omhändertagande

enligt 6 §, upphörande av vård enligt 21 §, flyttningsförbud enligt 24 § eller

upphörande av flyttningsförbud enligt 26 § lagen (1990:52) med särskilda be-

stämmelser om vård av unga eller hos allmän förvaltningsdomstol vid överklagande

enligt 41 § första stycket 1 samma lag,

 4. hos allmän förvaltningsdomstol angående beredande av vård enligt lagen

(1988:870) om vård av missbrukare i vissa fall eller angående omedelbart

omhändertagande enligt 13 § samma lag,

 5. angående avvisning enligt utlänningslagen (1989:529), dock inte hos

polismyndighet, såvida inte utlänningen enligt 6 kap. 2 eller 3 § utlännings-

lagen hållits i förvar längre än tre dagar,

 6. angående utvisning enligt 4 kap. 3 § utlänningslagen,

 7. angående utvisning och anmälningsplikt enligt lagen (1991:572) om särskild

utlänningskontroll,

 8. angående uppehålls- 8. angående uppehålls-

tillstånd enligt 2 kap. tillstånd enligt 2 kap.

5 § tredje stycket ut- 5 b § utlänningslagen,

länningslagen, om Utlän- om Utlänningsnämnden

ningsnämnden meddelat meddelat beslut om in-

beslut om inhibition i hibition i ärendet om

ärendet om avvisning avvisning eller utvis-

eller utvisning, ning,

 9. angående verkställighet enligt utlänningslagen, om utlänningen hålls i

förvar enligt 6 kap. 2 eller 3 § utlänningslagen sedan mer än tre dagar,

 10. hos regeringen angående beslut enligt 11 § lagen om särskild utlännings-

kontroll,

 11. angående hemsändande av utlänning med stöd av 12 kap. 3 § utlänningslagen,

 12. angående förverkande av villkorligt medgiven frihet enligt 26 kap.

brottsbalken,

 13. angående verkställighet utomlands av frihetsberövande påföljd enligt lagen

(1963:193) om samarbete med Danmark, Finland, Island och Norge angående

verkställighet av straff m.m. eller lagen (1972:260) om internationellt

samarbete rörande verkställighet av brottmålsdom,

 14. angående utlämning enligt lagen (1970:375) om utlämning till Danmark,

Finland, Island eller Norge för verkställighet av beslut om vård eller

behandling,

 15. angående kastrering enligt lagen (1944:133) om kastrering, om giltigt

samtycke till åtgärden ej lämnats,

 16. hos allmän förvaltningsdomstol angående tillfälligt omhändertagande enligt

37 §, tvångsisolering enligt 38, 39 eller 41 § eller upphörande av

tvångsisolering enligt 42 § smittskyddslagen (1988:1472).

 **Fotnot**

 [1] Lagen omtryckt 1993:9

 [2] Senaste lydelse 1994:141

____________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

3 Ärendet och dess beredning

En särskild utredare (överdirektören Per-Erik Nilsson) har i betänkandet

Särskilda skäl - utformning och tillämpning av 2 kap. 5 § och andra bestämmelser

i utlänningslagen (SOU 1994:60) föreslagit bl.a. vidgade möjligheter för

utlänningar att beviljas uppehållstillstånd efter inresan i Sverige. En

sammanfattning av betänkandet i denna del finns i bilaga 1. Betänkandets

lagförslag finns i bilaga 2.

 Synpunkter på betänkandet såvitt avser den del som rör möjligheterna att

bevilja uppehållstillstånd efter inresan har inhämtats vid en av Kulturdeparte-

mentet anordnad utfrågning med företrädare för närmast berörda myndigheter samt

några frivilligorganisationer. En förteckning över dem som deltog i utfrågningen

finns i bilaga 3. En utskrift av vad som framfördes vid utfrågningen finns

tillgänglig i lagstiftningsärendet (Dnr Ku94/1556/Mp).

 Regeringen beslutade den 2 juni 1994 att inhämta Lagrådets yttrande över det

lagförslag som finns i bilaga 4.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 5.

 Lagrådet har påpekat att hänvisning till 5 § första stycket bör göras i de

föreslagna nya paragraferna, 5 a och 5 b §§. Lagrådet har vidare föreslagit viss

justering av lagtexten i 5 b §. Regeringen har i propositionen följt Lagrådets

förslag till utformning av lagtexten.

 Propositionen innehåller även ett förslag till ändring i rättshjälpslagen

(1972:429), som innebär ändring av en hänvisning i denna lag. På grund av

ändringens enkla beskaffenhet har förslaget i denna del inte varit föremål för

Lagrådets granskning.

4 Nuvarande ordning

4.1 Uppehållstillstånd för bosättning

Av 2 kap. 5 § första stycket utlänningslagen (1989:529) framgår att en utlänning

som vill bosätta sig i Sverige skall ha beviljats uppehållstillstånd före

inresan i landet. En ansökan får dock bifallas efter inresan i landet om ut-

länningen

- har rätt till asyl här,

- skall återförena sig med en nära familjemedlem som är stadigvarande bosatt i

 Sverige, och som han tidigare har sammanlevt med utomlands, eller

- det annars finns särskilda skäl.

 Det principiella kravet på att uppehållstillstånd skall ha beviljats före

utlänningens inresa i landet infördes den 1 april 1981 i den dåvarande

utlänningsförordningen (1981:137). Som motiv för den nya bestämmelsen anförde

föredragande statsrådet i prop. 1979/80:96 Ny utlänningslag (s. 32) bl.a.:

"Den nuvarande möjligheten att under vistelse här som turist få till stånd en

fullständig prövning av en ansökan om tillstånd att arbeta och bosätta sig här i

Sverige medverkar till att handläggningen av utlänningsärenden tar lång tid. Det

är ett allmänt omvittnat faktum att väntetiden för de berörda utlänningarna

innebär en betydande psykisk press, bl.a. med hänsyn till att de i stor ut-

sträckning är hänvisade till socialhjälp för sitt uppehälle och till sysslolös-

het. Hotet om ett slutligt avslag på ansökningen och återsändande till hemlandet

upplevs alltmer pressande ju längre vistelsen här har varat och ju starkare

samhörigheten har blivit med Sverige genom personliga anknytningar och på annat

sätt. Verkställigheten av ett avlägsnandebeslut blir på motsvarande sätt långt

mer ingripande och svårare att uthärda än om avgörandet hade kommit kort efter

inresan Till detta kommer att samhället åsamkas betydande kostnader och att

arbetsmarknaden störs genom omfattande illegala anställningar, särskilt inom

vissa branscher."

 I propositionen framhölls vidare att vissa undantag måste göras från denna

huvudregel. Undantag borde således göras för utlänningar som var berättigade

till asyl och vilkas skydd garanterades genom uttryckliga bestämmelser i

utlänningslagen. När det gällde undantag i övrigt från huvudregeln framhöll

föredraganden i nämnda proposition (s. 34) att undantag för det första måste

göras för de klara familjesammanföringsfallen. Härmed avsågs då den situationen

att en make/maka eller minderåriga barn kom hit för att förena sig med den andra

makan eller maken respektive med föräldrarna. I fråga om andra familjesamman-

föringsfall borde det enligt föredraganden i allmänhet få anses naturligt att

kräva att frågan om uppehållstillstånd prövades före inresan. I vissa fall

kunde dock skälen även i dessa fall vara så ömmande att det skulle vara stötande

att kräva att utlänningen återvände hem för att söka tillstånd därifrån. All-

mänt sett var det dock enligt föredraganden angeläget att undantagen begränsades

genom en strikt tillämpning.

 Bestämmelserna om att uppehållstillstånd i princip skall vara ordnat före

inresan i Sverige överfördes i stort sett oförändrade till 1989 års utlännings-

lag. I prop. 1988/89:86 gav föredraganden (s. 149) några exempel på när

särskilda skäl borde kunna anses föreligga att bevilja uppehållstillstånd efter

inresan. Ansökan borde således kunna beviljas om utlänningen hade ett tillstånd

som meddelats för annat ändamål än besök och som gick ut medan den nya ansökan

var föremål för prövning. Ett annat fall som enligt föredraganden inte var

ovanligt var att det på grund av utlänningens hälsa eller höga ålder framstod

som orimligt att begära att ansökan skulle göras från hemlandet. Ett annat

exempel var att det kunde antas att utlänningen skulle bli förhindrad att på

nytt lämna sitt land om han återvände dit. Vidare borde enligt föredraganden

tillstånd kunna beviljas en utlänning som ansökt om uppehållstillstånd på grund

av anknytning till en här i landet bosatt person som han eller hon redan hade

eller väntade barn med.

 I praxis beviljas uppehållstillstånd i de klara familjesammanföringsfallen med

stöd av 2 kap. 5 § andra stycket 2. Har en anknytning genom äktenskap eller

sammanboende uppkommit efter inresan i Sverige krävs enligt praxis för att

tillstånd skall beviljas antingen att parterna sammanbott cirka ett år eller att

de har eller väntar barn tillsammans. Tillstånd beviljas då med stöd av 5 §

andra stycket 3. Enligt sistnämnda undantagsbestämmelse kan tillstånd också

beviljas för anhöriga utanför kärnfamiljen, exempelvis för föräldrar som bör

tillåtas bosätta sig hos barn här i landet. Det krävs då i praxis antingen att

sökanden är i 80-årsåldern eller att det med hänsyn till sökandens hälsotill-

stånd inte kan krävas att han eller hon skulle återvända till hemlandet för att

ge in ansökan därifrån.

 Med stöd av 5 § andra stycket 3 beviljas också förlängt uppehållstillstånd i

vissa fall av längre tidsbegränsade vistelser här, exempelvis för studier eller

tidsbegränsade arbeten inom ramen för vad som brukar kallas internationellt

utbyte. De tidsbegränsade anställningar det främst är fråga om avser gäst-

forskare, anställda på chefsposter inom internationella företag samt profes-

sionella idrottsmän och tränare.

 Av 5 § fjärde stycket framgår att regeringen får föreskriva om andra undantag

från kravet på att uppehållstillstånd skall ha beviljats före inresan om det

följer av en överenskommelse med främmande stat. Med stöd av denna bestämmelse

har regeringen genom ändring (1992:1166) i utlänningsförordningen (1989:547)

föreskrivit att en ansökan om uppehållstillstånd för en medborgare i ett land

som ingår i EES-området skall kunna bifallas även om den görs efter inresan.

Detsamma gäller för nära familjemedlemmar till en EES-medborgare oavsett

sökandens medborgarskap. Den som efter inresan i Sverige ansöker om uppehålls-

tillstånd kan således beviljas tillstånd utan hinder av bestämmelserna i 5 §

första och andra styckena om han eller hon ingår äktenskap med en här i landet

bosatt EES-medborgare. För den som ingår äktenskap med en svensk medborgare

gäller däremot bestämmelserna i 5 § första och andra styckena.

4.2 Uppehållstillstånd för besök

Den allmänna principen att uppehållstillstånd skall ha beviljats före inresan i

Sverige gäller från den 1 april 1981 också för besöksfallen. Kraven för att

uppehållstillstånd skulle få beviljas efter inresan sattes dock lägre för den

som sökte uppehållstillstånd för besök än för den som sökte uppehållstillstånd

för bosättning. Enligt dåvarande utlänningsförordning (33 §) fick således uppe-

hållstillstånd "för viss kortare tid beviljas utlänning som har rest in i

Sverige för besök och som har vägande skäl för en förlängning av vistelsetiden".

 När bestämmelserna om krav på att ett uppehållstillstånd i princip skall ha

beviljats före inresan i Sverige fördes över från den tidigare utlänningsförord-

ningen till 1989 års utlänningslag kom dock samma bestämmelser att gälla för

bosättningsfallen och besöksfallen. Det innebär att den nuvarande lagen ställer

krav på att det skall finnas "särskilda skäl" för att en ansökan om uppe-

hållstillstånd för besök skall få beviljas efter inresan. Semantiskt skulle

detta kunna uppfattas som en skärpning i förhållande till tidigare bestämmelser

där det ställdes krav på "vägande skäl". Av prop. 1988/89:86 Ny utlänningslag

m.m. framgår dock inte att någon skärpning varit avsedd. De tillämpande

myndigheterna torde heller inte ha vidtagit några ändringar i tidigare mycket

liberala praxis, som innebär att uppehållstillstånd för i vart fall ett kortare

besök beviljats så snart vistelsens karaktär av besök och inte bosättning gjorts

trolig.

 Statens invandrarverk påpekade i en skrivelse till Arbetsmarknadsdepartementet

den 10 juli 1991 (dnr. 211-91-4838) att lagstiftningens ordalag inte stämde med

den praxis som utvecklats när det gäller möjligheterna att bevilja uppehålls-

tillstånd för besök efter inresan i landet. Verket hemställde att lagstiftningen

skulle utformas så att besöksfallen och behovet av förlängning reglerades

särskilt. Enligt skrivelsen borde kraven för ett besökstillstånd inte ställas

högt, men det borde finnas något skäl till att ansökan inte från början gjorts

för hela den avsedda tiden. Regeringen uppdrog åt utredningen om översyn av

vissa delar av utlänningslagstiftningen m.m. att överväga frågan.

5 Överväganden

5.1 Behovet av åtgärder

Regeringens bedömning: Det principiella kravet på

att uppehållstillstånd skall vara beviljat före

inresan i Sverige bör behållas. Möjligheterna att

få uppehållstillstånd efter inresan bör dock vid-

gas för de fall där det är uppenbart att ansökan

skulle ha bifallits om den gjorts från annat land.

De krav som utlänningslagen anger för att uppe-

hållstillstånd för besök skall få beviljas efter

inresan bör ändras så att de bättre stämmer

överens med den praxis som utvecklats.

 Utredningens bedömning stämmer överens med regeringens.

 Synpunkter vid utfrågningen: Samtliga närvarande vid utfrågningen välkomnade

förslaget att vidga möjligheterna att bevilja uppehållstillstånd efter inresan.

Flera av de närvarande framförde samtidigt att det egentligen är tillämpningen

av den nuvarande lagstiftningen som blivit alltför restriktiv och att det borde

finnas möjligheter att inom den nuvarande lagstiftningens ram tillämpa en

väsentligt mer generös praxis.

 Skälen för regeringens bedömning: Nuvarande lagreglering och praxis när det

gäller möjligheterna för anhöriga till här bosatta personer att få

uppehållstillstånd har i den allmänna debatten kritiserats på flera punkter.

Kritiken har framför allt avsett tre punkter, nämligen

- de materiella förutsättningarna för tillstånd där man menat att de tillämpande

 myndigheterna ställer alltför höga krav på bevis om släktskap och kräver

 alltför lång tids sammanboende innan tillstånd beviljas på grund av äktenskap

 eller sammanboende,

- de begränsade möjligheterna att få uppehållstillstånd efter inresan, samt

- de ibland långa handläggningstiderna i denna typ av ärenden.

 Regeringen behandlar i detta sammanhang endast möjligheterna att få uppehålls-

tillstånd efter inresan i Sverige. De materiella förutsättningarna för att

tillstånd skall beviljas på grund av anknytning behandlas för närvarande av

Invandrar- och flyktingkommittén (Ku 1993:01), som skall lämna sitt betänkande i

mars 1995. De långa handläggningstiderna avser framför allt handläggningstiderna

vid vissa utlandsmyndigheter. Enligt vad regeringen inhämtat kommer emellertid

Statens invandrarverk innevarande sommar att sända ut personal från verket för

tjänstgöring vid några av de mest arbetstyngda utlandsmyndigheterna. Denna

åtgärd bör verksamt bidra till kortare handläggningstider.

 De skäl som tidigare anförts som motiv för att uppehållstillstånd i princip

skall ha beviljats före inresan i Sverige och som redovisats i avsnitt 4.1 är

alltjämt giltiga. Kravet utgör ett viktigt led i upprätthållandet av en reglerad

invandring. Det framstår också som rimligt att den som kommit hit för en kortare

tids vistelse men som under besöket i Sverige träffar någon som han eller hon

vill dela sitt liv med återvänder hem för att från hemlandet ge in en ansökan om

tillstånd för bosättning här och där avvaktar svar på ansökan. Det principiella

kravet på att uppehållstillstånd skall ha beviljats före inresan i Sverige bör

därför finnas kvar.

 Regeringen anser dock att de undantagsbestämmelser i lagen som anger när

uppehållstillstånd får beviljas efter inresan har kommit att få en alltför snäv

utformning. Det gäller framfört allt i de fall utlänningen söker asyl här men

efter någon tid också åberopar familjeanknytning som skäl för bosättning i

Sverige. Det framstår som stötande att någon som söker uppehållstillstånd här i

landet, och som uppenbart skulle ha beviljats tillstånd om ansökan gjorts

utifrån, skall tvingas återvända till ett kanske avlägset hemland för att

därifrån ge in ansökan. Tillämpningen av undantagsbestämmelserna har på denna

grund blivit föremål för allvarlig kritik i den allmänna debatten. Att

medborgare i EES-staterna numera generellt kan få en ansökan om

uppehållstillstånd prövad efter inresan utgör vidare ett skäl för att

liberalisera bestämmelserna för medborgare även i andra stater. Möjligheterna

att få uppehållstillstånd efter inresan i Sverige bör därför vidgas så att de

omfattar de fall där det är uppenbart att tillstånd skulle ha beviljats om

ansökan gjorts från annat land.

 När det gäller uppehållstillstånd för besök har den nuvarande bestämmelsen i 2

kap. 5 § första stycket utlänningslagen som redovisats en utformning som inte

helt stämmer överens med den praxis som utvecklats. Praxis är som nämnts mer

generös än vad ordalydelsen i den nämnda bestämmelsen ger intryck av. Den praxis

som i dag tillämpas då det gäller att bevilja uppehållstillstånd för besök efter

inresan förefaller väl avvägd.

 Förlängning av tillstånd för en tidsbegränsad vistelse här för exempelvis

studier eller tidsbegränsat arbete beviljas i dag regelmässigt trots att

sökanden befinner sig i landet. Även på denna punkt bör nuvarande praxis

behållas.

 Lagbestämmelsen bör därför ändras så att den bättre stämmer överens med

tillämpningen.

5.2 Uppehållstillstånd för bosättning

Regeringens förslag: Förutom om utlänningar har

rätt till asyl eller av humanitära skäl bör få

bosätta sig här skall de efter inresan i Sverige

kunna beviljas uppehållstillstånd för bosättning

om det är uppenbart att de skulle ha fått till-

stånd på grund av anknytning om de ansökt om till-

stånd från ett annat land än Sverige.

 Utredningens förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens.

 Synpunkter vid utfrågningen: Samtliga närvarande vid utfrågningen instämde i

syftet med utredningens förslag. Praktiskt taget samtliga framförde samtidigt

att utredningens förslag till lagtext, som innebär att tillstånd skulle kunna

beviljas efter inresan om det skulle vara inhumant mot utlänningen eller någon

honom närstående eller om det annars skulle överskrida rimlighetens gränser att

kräva att han lämnar landet, inte fyller de krav på klarhet som bör ställas på

en lagtext.

 Skälen för regeringens förslag: Som framgått av redovisningen i avsnitt 4.1

har i förarbeten till den nuvarande lagstiftningen angetts några situationer där

uppehållstillstånd bör kunna beviljas efter inresan i landet _ utöver de fall då

utlänningen har rätt till asyl här. Även i fortsättningen bör undantag från

huvudregeln göras i de fall som tidigare angetts, dvs. när någon kommer hit för

att förena sig med en nära familjemedlem som han eller hon tidigare bott

tillsammans med utomlands och när utlänningen efter inresan i landet ingått

äktenskap med eller inlett ett samboförhållande med någon här bosatt eller

parterna har eller väntar barn tillsammans. Till skillnad mot vad som tillämpas

i dag bör i det senare fallet i fortsättningen något krav inte ställas på att

parterna skall ha sammanbott viss tid. Det avgörande bör i stället, som

utredningen föreslagit, vara om förhållandet kan bedömas vara seriöst och om det

är uppenbart att tillstånd skulle ha beviljats om ansökan gjorts från ett annat

land än Sverige. Den omständigheten att parterna känt varandra endast en kort

tid kan dock givetvis medföra att anknytningen inte bedöms vara av sådan

karaktär att det framstår som uppenbart att uppehållstillstånd skulle ha

beviljats om ansökan gjorts före inresan. Tveksamhet när det gäller sökandens

vandel kan också medföra att det inte är uppenbart att tillstånd skulle ha

beviljats om ansökan gjorts från ett annat land. Liksom hittills bör s.k.

uppskjuten invandringsprövning tillämpas när tillstånd beviljas på grund av ett

äktenskap eller sammanboende som varat endast en kortare tid.

 För andra anhöriga, t.ex. föräldrar som önskar bosätta sig hos barn här i

landet, bör inte som i dag krav ställas på att sökandena har uppnått viss ålder

för att tillstånd skall kunna beviljas efter inresan. Om föräldrarna uppfyller

vanliga krav för bosättning har i landet saknas anledning att kräva att de skall

återvända till hemlandet för att därifrån ge in ansökan.

 De situationer som beskrivits ovan bör kunna täckas genom att det i lagtexten

anges att tillstånd får beviljas efter inresan om det är uppenbart att

utlänningen skulle ha beviljats tillstånd på grund av anknytning om han ansökt

om tillstånd från annat land.

 Det ligger i sakens natur att krav på att tillstånd skall ha beviljats före

inresan inte kan ställas om en utlänning har rätt till asyl eller av humanitära

skäl bör få bosätta sig här. I dag beviljas tillstånd med stöd av 2 kap. 5 §

andra stycket 3 när humanitära skäl föreligger. Det stora flertalet fall som får

tillstånd av humanitära skäl är asylsökande som inte haft tillräckliga skäl för

att beviljas asyl men som ändå bedöms böra få stanna här (politisk-humanitära

skäl). Det förekommer även att tillstånd beviljas av mer renodlat humanitära

skäl, t.ex. för en person som är svårt sjuk. I inget av dessa fall krävs att

sökanden lämnar Sverige för att ge in en ansökan om uppehållstillstånd. Mot-

svarande undantag från kravet på att uppehållstillstånd skall ha beviljats före

inresan måste självfallet gälla även i fortsättningen. Undantaget från huvud-

regeln beträffande denna kategori bör klart anges i lagtexten.

 De nu föreslagna ändringarna innebär inte någon förändring av reglerna

beträffande dem som har ett lagakraftvunnet avvisnings- eller utvisningsbeslut.

Av lagtekniska skäl bör dock bestämmelsen i nuvarande 2 kap. 5 § tredje stycket

bilda en egen paragraf, 2 kap. 5 b §.

5.3 Uppehållstillstånd för besök

Regeringens förslag: Uppehållstillstånd för för-

längning av en pågående vistelse här för besök

eller annan tidsbegränsad vistelse skall få bevil-

jas efter inresan om utlänningen kan åberopa

vägande skäl för en förlängning.

 Utredningens förslag stämmer i huvudsak överens med regeringens. Utredningen

har dock inte tagit upp andra fall av tidsbegränsad vistelse än besök.

 Synpunkter vid utfrågningen: De som vid utfrågningen framförde synpunkter på

frågan om besökstillstånd tillstyrkte att lagtexten bringas i bättre överens-

stämmelse med praxis. Rikspolisstyrelsen och Invandrarverket ifrågasatte om det

finns anledning att ställa krav på att det skall finnas synnerliga skäl för att

besökstillstånd skall få beviljas för längre tid än det ursprungliga till-

ståndet.

 Skälen för regeringens förslag: Som framgått av redovisningen i avsnitt 4.2 är

nuvarande praxis när det gäller att efter en utlännings inresa i landet bevilja

uppehållstillstånd för besök mer generös än vad lagtextens ordalag ger intryck

av. Det saknas anledning att skärpa nuvarande praxis. Lagtexten bör därför

ändras så att den bättre motsvarar den praxis som utvecklats. Bestämmelsen bör

bilda en egen paragraf, 5 a §.

 I likhet med vad som i dag gäller bör således uppehållstillstånd för besök

kunna beviljas efter inresan om det framstår som helt klart att det är fråga om

en vistelse för besök och att utlänningen inte kan antas komma att arbeta här

illegalt eller försöka bosätta sig här. I regel torde också få krävas att utlän-

ningen kan anföra något skäl till varför han inte från början sökt tillstånd för

hela den planerade vistelsen här.

 I likhet med vad som framförts från ett par myndigheter vid utfrågningen

bedömer regeringen att det inte finns skäl att som utredningen föreslagit ställa

upp några särskilda krav för att tillstånd skall få beviljas för längre tid än

det ursprungliga tillståndet. Avgörande för bedömningen av om tillstånd bör be-

viljas bör inte vara längden av det första tillståndet utan om det den sökta

förlängningen kan anses ha karaktär av besök och om utlänningen har någon

förklaring till varför han från början sökt endast ett kortare tillstånd.

 Regeringen bedömer vidare att det heller inte finns skäl att som utredningen

föreslagit ställa upp en längsta tid för ett besökstillstånd. Längden av det

sökta tillståndet kan dock givetvis påverka bedömningen av om det är fråga om

ett rent besök. Det måste således tillhöra undantagen att det finns skäl att

bevilja tillstånd för besök för så lång tid som ett år. Fall kan dock tänkas där

exempelvis föräldrar som inte längre är yrkesverksamma bör medges relativt

långvariga besök hos barn här i landet. Om tillstånd skulle beviljas för längre

tid än ett år skulle sökanden kunna komma att folkbokföras här och vistelsen

skulle då i regel inte längre ha karaktär av besök.

 Som framgått av redovisningen för gällande praxis i avsnitt 4.1 beviljas i dag

förlängda uppehållstillstånd i vissa fall av tidsbegränsad vistelse här med stöd

av 2 kap. 5 § andra stycket 3 utlänningslagen. Framför allt gäststuderande och

gästforskare utgör relativt stora grupper och förlängt tillstånd beviljas i

praxis efter inresan utan krav på att det skall föreligga några särskilda skäl.

Förlängning av sådana tillstånd bör i stället beviljas med stöd av den nya

5 a §.

6 Författningskommentar

2 kap.

5 §

Nuvarande 2 kap. 5 § har som utredningen föreslagit delats upp i tre paragrafer,

varav den första betecknas 5 §. I denna paragraf finns bestämmelser om det

principiella kravet på att uppehållstillstånd skall vara beviljat före inresan

i Sverige jämte undantagen från denna huvudregel.

 Det första undantaget (punkt 1) har inte ändrats. Liksom hittills skall gälla

att den som har rätt till asyl är undantagen från huvudregeln.

 Genom en ny punkt 2 görs undantag för de fall då en utlänning av humanitära

skäl bör tillåtas bosätta sig här (jfr 2 kap. 4 § första stycket 2 utlännings-

lagen).

 Punkt 3, som innebär att undantag görs för utlänningar som bör tillåtas

bosätta sig här på grund av anknytning har behandlats i avsnitt 5.2. Den gamla

punkten 2 ryms inom den nya punkten 3. Att det skall vara uppenbart att

uppehållstillstånd skulle ha beviljats om utlänningen ansökt om tillstånd från

annat land än Sverige innebär att det normalt på befintligt utredningsmaterial

skall framstå som klart att tillstånd skulle ha beviljats. Det förhållandet att

viss kompletterande utredning kan behöva göras behöver dock inte automatiskt

leda till att bestämmelsen inte skall tillämpas. En kontroll av uppgifter som

sökanden lämnat och som enkelt kan utföras behöver t.ex. inte innebära att

sökanden skall behöva lämna Sverige för att söka tillstånd utifrån.

5 a §

I denna paragraf behandlas förutsättningarna för att tillstånd för besök och

annan tidsbegränsad vistelse skall få beviljas efter inresan i landet. Frågan

har behandlats i avsnitt 5.3.

5 b §

Paragrafen motsvarar nuvarande 5 § tredje stycket.

Sammanfattning av betänkandet (SOU 1994:60) såvitt avser ansökan om uppehålls-

tillstånd efter inresa

Enligt 2 kap. 5 § utlänningslagen skall den utlänning som vill bosätta sig i

Sverige ha beviljats uppehållstillstånd före inresan. Detta är huvudregeln från

vilken undantag får göras.

 När det gäller tillämpningen av 5 § andra stycket knyter sig intresset primärt

till innebörden/tolkningen av begreppet "särskilda skäl". Att den som är

berättigad till asyl skall få stanna här följer redan av vår anslutning till

1951 års Genève-konvention och den kvalificerade anknytning som beskrivs i andra

stycket 2 kan endast vålla smärre, om ens några, tillämpningssvårigheter. Det

kan konstateras att de som är kritiska till den nuvarande ordningen inte sällan

skjuter in sig på regleringen som sådan när det egentligen är sättet att

tillämpa den på som man är missnöjd med; generellt sett kan hävdas att kritiken

egentligen gällt och gäller den, som det anses, alltför restriktiva

tillämpningen av dispenskriteriet "särskilda skäl" (2 kap. 5 § andra stycket 3).

 Jag delar uppfattningen att den nuvarande regleringen med krav på tillstånd

före inresan i första hand genom det sätt på vilken den _ i principiell överens-

stämmelse med direktiven _ tillämpas, framstår som alltför rigid och ogenerös på

gränsen till inhuman. Å andra sidan är det obestridligen så att kravet på att

uppehållstillstånd skall ha ordnats före inresan utgör såväl ett viktigt led i

upprätthållandet av den reglerade invandring som statsmakterna bestämt sig för,

som ett verksamt medel för kontroll av de personer som av skilda skäl vill komma

hit. Regleringen fyller sålunda en definitiv funktion och jag är inte beredd att

förorda att den avskaffas; huvudregeln bör alltså öven fortsättningsvis vara den

att uppehållstillstånd skall ha sökts och erhållits före inresan. Däremot bör

tillämpningen avgjort kunna mjukas upp och "förmänskligas". Jag menar alltså att

betydligt större hänsyn bör kunna tas till de mänskliga inslagen i ett

ansökningsärende än vad dagens hårt schabloniserade tillämpning medger eller

anses medge. Överhuvudtaget bör tillämpningen enligt min mening individualiseras

och undantag från huvudregeln medges där det saknas grundad anledning att

ifrågasätta motiven bakom den gjorda ansökan. Det förhållandet att Sverige genom

EES-avtalet fått ge avkall på sin "suveränitet" när det gäller att avgöra vem

som skall få uppehållstillstånd och att uppehållstillstånd för EES-medborgare

får beviljas efter inresan kan givetvis inte undgå att påverka tillämpningen

även när det gäller andra utlänningar.

 En reglering enligt ovan blir _ lika litet som den nuvarande _ särskilt väl

ägnad att användas på besöksfallen. En förlängning i sådana fall bör få beviljas

om utlänningen önskar förlänga en vistelse för enbart besök och det finns skäl

för en sådan förlängning. Bestämmelsen bör emellertid uttryckligen ange att

förlängning inte får avse längre tid än det ursprungliga meddelade eller annars

gällande tillståndet. En längsta tid bör också fastställas, den kan lämpligen

sättas till ett år. Dessa längsta tider bör dock kunna överskridas om det

föreligger "synnerliga skäl" för det. Regleringen av "besöksfallen" bör samlas i

en egen paragraf.

Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)

 Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1989:529)

 dels att nuvarande 2 kap. 5 § skall betecknas 5 a §,

 dels att det i 2 kap. skall införas två nya paragrafer, 5 b och 5 c §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 2 kap.

5 § 5 a §

 Om utlänningen be- En utlänning som vill

finner sig i Sverige när bosätta sig i Sverige

ansökan om uppehålls- skall ha fått uppehålls-

tillstånd görs eller tillstånd innan han

prövas, får ansökan inte reser in i landet. Görs

bifallas. ansökan om uppehålls-

 Detta gäller dock inte tillstånd efter inresan

om får den inte bifallas.

 1. utlänningen har Detta gäller dock inte

rätt till asyl här, om det skulle strida mot

 2. utlänningen skall Sveriges internationella

återförena sig med en åtaganden, vara inhumant

nära familjemedlem som mot utlänningen eller

är stadigvarande bosatt någon som står honom

i Sverige och som han nära eller annars över-

tidigare har sammanlevt skrida rimlighetens

med utomlands, eller gränser att kräva att

 3. det annars finns utlänningen lämnar lan-

särskilda skäl. det för att utifrån

 Om utlänningen skall ansöka om uppehållstill-

avvisas eller utvisas stånd.

enligt ett beslut som Görs ansökan om uppe-

har vunnit laga kraft, hållstillstånd av en

får dock en ansökan om utlänning som befinner

uppehållstillstånd från sig i landet med som

honom bifallas bara om enligt ett lagakraft-

ansökan grundar sig på vunnet förordnande skall

omständigheter som inte avvisas eller utvisas

har prövats förut i härifrån gäller bestäm-

ärendet om hans avvis- melserna i 5 c §.

ning eller utvisning och

om

 1. utlänningen har 5 b §

rätt till asyl här, En ansökan om uppe-

eller hållstillstånd för att

 2. det annars finns förlänga en pågående

synnerliga skäl av huma- vistelse här för besök

nitär art. eller av liknande avled-

 Regeringen får före- ning får bifallas om

skriva att en ansökan utlänningen kan åberopa

om uppehållstillstånd sakliga skäl för för-

får bifallas även i längningen. Därvid

andra fall än som anges gäller dock att förläng-

i andra stycket, om det ningen inte, med mindre

följer av en överenskom- det föreligger synner-

melse med främmande liga skäl, får gälla

stat. längre tid än det ur-

 sprungliga tillståndet

 och inte i något fall

 längre än ett år.

 5 c §

 Föreligger det ett

 lagakraftvunnet förord-

 nande om att en utlän-

 ning skall avvisas eller

 utvisas ur landet, får

 en ansökan om uppehålls-

 tillstånd från honom

 bifallas medan han be-

 finner sig i Sverige

 bara om ansökan grundar

 sig på omständigheter

 som inte prövats förut i

 ärendet om hans avvis-

 ning eller utvisning och

 om

 1. han har rätt till

 asyl här, eller

 2. det annars före-

 ligger synnerliga skäl

 av humanitär art.

Förteckning över deltagare vid utfrågning den 19 maj 1994

Kammarrätten i Jönköping Oscar Thurén

Huddinge tingsrätt Britt Björneke

Rikspolisstyrelsen Hans[REDACTED_EFTERNAMN]

Arbetsmarknadsstyrelsen Ing-Marie[REDACTED_EFTERNAMN]

Ombudsmannen mot

etnisk diskriminering Christina[REDACTED_EFTERNAMN]

Statens invandrarverk Bernt-Inge Wretby

 Kenneth Fluor

Utlänningsnämnden Ulla Stigenberg

Sveriges advokatsamfund Per Stadig

Svenska Röda korset Eva Ulfvebrand

Rädda Barnen Anders[REDACTED_EFTERNAMN]

Föreningen Återföreningen Sylvia Skarin Agha

Riksdagens ombudsmän, som inte deltog vid utfrågningen, har kommit in med ett

yttrande. Härutöver har yttrande kommit in från en enskild person.

Lagrådsremissens lagförslag

2.1 Förslag till lag om ändring i utlänningslagen (1989:529)

 Härigenom föreskrivs i fråga om utlänningslagen (1989:529)

 dels att 2 kap. 5 och 6 §§ samt 7 kap. 17 § skall ha följande lydelse,

 dels att det i 2 kap. skall införas två nya paragrafer, 5 a och 5 b §§, av

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

5 §[1]

 Om utlänningen be- En utlänning som vill

finner sig i Sverige när ha uppehållstillstånd i

ansökan om uppehålls- Sverige skall ha detta

tillstånd görs eller beviljat innan utlän-

prövas, får ansökan inte ningen reser in i

bifallas landet. Om ansökan om

 uppehållstillstånd görs

 efter inresan får den

 inte bifallas.

Detta gäller dock inte om

 1. utlänningen har rätt till asyl här,

 2. utlänningen skall 2. utlänningen av

återförena sig med en humanitära skäl bör få

nära familjemedlem som bosätta sig här, eller

är stadigvarande bosatt 3. det är uppenbart

i Sverige och som han att utlänningen skulle

tidigare har sammanlevt ha fått uppehållstill-

med utomlands, eller stånd med stöd av 2 kap.

 3. det annars finns 4 § första stycket 1 om

särskilda skäl. utlänningen ansökt om

 (tredje stycket se vid tillstånd från annan

5 b §) land än Sverige.

 Regeringen får föreskriva att en ansökan om uppehållstillstånd får bifallas

även i andra fall än som anges i första stycket om det följer av en överens-

kommelse med främmande stat.

 5 a §

 En ansökan om uppe-

 hållstillstånd som av-

 ser förlängningen av en

 pågående vistelse här

 för besök eller annan

 tidsbegränsad vistelse

 får bifallas om utlän-

 ningen kan åberopa

 vägande skäl för för-

 längningen.

 5 § tredje stycket 5 b §

 Om utlänningen skall avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har vunnit

laga kraft, får dock en ansökan om uppehållstillstånd från honom bifallas bara

om ansökan grundar sig på omständigheter som inte har prövats förut i ärendet om

hans avvisning eller utvisning och om

 1. utlänningen har rätt till asyl här, eller

 2. det annars finns synnerliga skäl av humanitär art.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

6 §

 Arbetstillstånd skall ges för viss tid. Det får avse visst slag eller vissa

slag av arbete och förenas med de övriga villkor som behövs.

 I fråga om arbetstill- I fråga om arbetstill-

stånd tillämpas 5 § stånd tillämpas 5 och

första och andra stycket 5 a §§ på motsvarande

på motsvarande sätt. sätt.

 Regeringen får meddela ytterligare föreskrifter om arbetstillstånd.

7 kap.

17 §[2]

 Ansökan om uppehålls- Ansökan om uppehålls-

tillstånd enligt 2 kap. tillstånd enligt 2 kap.

5 § tredje stycket ges 5 b § ges in till och

ges in till och prövas prövas av Utlännings-

av Utlänningsnämnden. nämnden.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

 **Fotnot**

 [1] Senaste lydelse 1992:1165

 [2] Senaste lydelse 1994:138

Lagrådets yttrande

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1994-06-16

Närvarande: justitierådet Per Jermsten, justitierådet Lars Å.[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Sigvard Holstad.

Enligt en lagrådsremiss den 2 juni 1994 (Kulturdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om ändring i utlän-

ningslagen (1988:529).

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kanslirådet Bengt Ranland.

 Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet::

5 a §

I paragrafen har tagits in bestämmelser om uppehållstillstånd som avser för-

längning av en här pågående vistelse för besök eller annan tidsbegränsad

vistelse. Bestämmelserna utgör undantag från det generella förbudet i 5 § första

stycket mot beviljande av uppehållstillstånd efter inresan i Sverige.

Bestämmelsernas karaktär av undantag bör framgå av lagtexten. Lagrådet föreslår

därför att orden "utan hinder av 5 § första stycket" skjuts in mellan orden

"får" och "bifallas".

5 b §

Till paragrafen har överförts det nuvarande tredje stycket i 5 §. Stycket utgör

ett undantag från den generella regleringen i första stycket och har närmast

karaktär av en specialreglering av fall som omfattas av andra stycket.

Förhållandet att 5 b § utgör ett undantag från 5 § första stycket bör framgå av

lagtexten. Vidare föranleder tredje styckets utbrytande till en särskild

paragraf att vissa justeringar i lagtexten bör göras.

 Mot denna bakgrund förordar Lagrådet att paragrafen ges följande lydelse:

 "Om en utlänning skall avvisas eller utvisas enligt ett beslut som har vunnit

laga kraft, får en ansökan om uppehållstillstånd från honom, utan hinder av

5 § första stycket, bifallas om ansökan grundar sig på omständigheter som inte

har prövats förut i ärendet om hans avvisning eller utvisning och om

 1. utlänningen har rätt till asyl här, eller

 2. det annars finns synnerliga skäl av humanitära art."

Kulturdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 juni 1994

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden B.[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], af[REDACTED_EFTERNAMN], Dinkelspiel,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], P.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Birgit[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1994/95:21 Uppehållstillstånd efter inresa.