Regeringens proposition 2004/05:116

Ett reformerat underhållsstöd

Prop.

2004/05:116

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen. Stockholm den 23 mars 2005 Mona[REDACTED_EFTERNAMN] Ylva[REDACTED_EFTERNAMN] (Socialdepartementet) Propositionens huvudsakliga innehåll I propositionen föreslås att underhållsstödets belopp höjs med 100 kronor per månad och barn. I propositionen lämnas också förslag till att den bi- dragsskyldiges grundavdrag höjs till 100 000 kronor. De procentsatser som bestämmer återbetalningsskyldighetens storlek är oförändrade. Återbetalningsskyldigheten skall även i framtiden baseras på den bi- dragsskyldiges taxerade inkomst. Det föreslås ändrade regler för dygnsberäkning av umgängesrättsav- drag. Motsvarande ändring föreslås ske i föräldrabalken. Det lämnas också förslag om en metod för nettoberäkning av underhållsstödet och återbetalningsskyldighetens storlek utifrån vad som är bestämt i dom eller avtal om umgänge. Vid prövning av anstånd föreslås Försäkringskassan kunna ta hänsyn till att den bidragsskyldige har andra tillgångar än lön eller ersättning. Sedan anståndsbeslutet upphört skall en bidragsskyldig återbetala ett be- lopp som motsvarar 1,5 gånger det fastställda återbetalningsbeloppet. Försäkringskassan föreslås få möjlighet att på eget initiativ efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet. Om den bidragsskyldiga föräldern uppbär lön i eller från utlandet, fö- reslås det att Försäkringskassan skall få träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag. Ändringarna i lagen om underhållsstöd föreslås träda i kraft den 1 november 2005 och tillämpas första gången i fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 januari 2006. Ändringarna i föräldrabalken föreslås träda i kraft den 1 februari 2006. 1

Innehållsförteckning

Prop. 2004/05:116

1

Förslag till riksdagsbeslut..................................................................

4

2

Lagtext

...............................................................................................

5

2.1

Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1030) om

underhållsstöd .....................................................................

5

2.2 .....................

Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

19

3

Ärendet .............................................................och dess beredning

20

4

Allmänna ...............utgångspunkter om underhållsskyldighet m.m

21

5

Underhållsstödets . .......................................................belopp m.m

23

5.1 ..................................................

Underhållsstödets storlek

23

5.2 .........................

Värdesäkring av underhållsstödsbeloppet

29

5.3 .........................................................

Utbetalningstidpunkt

30

6

Grundavdrag .....................................för bidragsskyldiga föräldrar

32

6.1 ...................................................

Höjning av grundavdrag

32

6.2

Lika stora grundavdrag för sammanboende och

ensamstående ....................................................................

34

6.3

Värdesäkring av grundavdraget ........................................

36

6.4

Inget förbehåll för hemmavarande make, sambo

eller barn ...........................................................................

36

6.5

Låga återbetalningsbelopp ................................................

38

6.6

Uttagsprocent ....................................................................

38

7

Umgänge..........................................................................................

40

7.1

Dygnsberäkning av umgängesrättsavdrag ........................

40

7.2

Nettoberäkning utifrån vad som bestämts om

umgänget...........................................................................

42

8

Beräkning av inkomst vid bestämmande av återbetalnings-

skyldighet för underhållsstöd ..........................................................

49

8.1

Jämkning av återbetalningsbelopp vid ändrad taxering....

49

8.2

Omprövning av återbetalningsbelopp...............................

51

8.3

Omprövning och jämkning av utfyllnadsbidrag vid

direktbetalning ..................................................................

52

8.4

Barnets inkomster .............................................................

56

8.5

Återbetalningsskyldigheten skall även i framtiden

baseras på taxerad inkomst ...............................................

56

9

Anstånd och eftergift .......................................................................

61

9.1

Ändrade regler för anstånd................................................

61

9.2

Försäkringskassan får på eget initiativ efterge statens

fordran...............................................................................

64

10

Återbetalningsskyldighet i ärenden med utlandsanknytning...........

65

10.1

Ökade möjligheter för Försäkringskassan att träda in i

barnets rätt till fastställt underhållsbidrag m.m.................

65

11

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser...................................

71

12

Konsekvenser för den enskilde av de föreslagna reglerna ..............

72

13

Ekonomiska effekter av förslagen för det allmänna........................

80

2

14 Författningskommentarer ................................................................

82 Prop. 2004/05:116

14.1

Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1030) om

underhållsstöd ...................................................................

82

14.2 Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken...................

93

Bilaga 1 Sammanfattning av Underhållsstödsutredningens

betänkande SOU 2003:42......................................................

94

Bilaga 2

Förteckning över remissinstanserna ....................................

100

Bilaga 3

Fördelningspolitisk analys ..................................................

101

Bilaga 4

Lagförslag i lagrådsremissen ...............................................

113

Bilaga 5

Lagrådets yttrande ...............................................................

126

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 2005 .......

137

3 1 Förslag till riksdagsbeslut Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd,

2.

lag om ändring i föräldrabalken.

Prop. 2004/05:116 4 2 Lagtext

2.1

Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:1030) om underhållsstöd dels att 4, 7, 8, 9, 10, 13, 13 a, 14, 21, 23, 24, 26, 30, 31, 32, 33 och 35 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas nio nya paragrafer, 8 a, 9 a, 9 b, 10 a, 13 b, 28 a28 c och 31 a §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 § 1

Ett barn har inte rätt till underhållsstöd, om

1.

barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt,

2.

det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder, denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet,

3.

det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt ser till att barnet får motsvarande underhåll,

4. boföräldern trots föreläg-

4. boföräldern trots föreläg-

gande enligt 31 § första stycket

gande enligt 31 § tredje stycket

utan giltigt skäl låter bli att vidta

utan giltigt skäl låter bli att vidta

eller medverka till de åtgärder som

eller medverka till de åtgärder som

begärs, eller

begärs, eller

5. barnet har rätt till barnpension eller efterlevandestöd till barn efter en bidragsskyldig förälder på grund av bestämmelserna i 2 eller 3 kap. lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn. 7 § 2

Ett barn som fyllt 18 år har rätt till förlängt underhållsstöd under den tid som barnet bedriver studier som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag eller studiehjälp enligt 2 kap. studiestödslagen (1999:1395), dock längst till och med juni månad det år då barnet fyller 20 år. Studier som omfattar kortare tid än åtta veckor eller deltidsstudier medför dock inte rätt till förlängt underhållsstöd.

Ett barn har inte rätt till förlängt

Ett barn har inte rätt till förlängt

underhållsstöd i fall som avses i

underhållsstöd i fall som avses i

4 §. Härvid skall vad som sägs om

4 §. Härvid skall vad som sägs om

boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den

boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den

studerande. Rätt till förlängt un-

studerande. Rätt till förlängt un-

derhållsstöd föreligger inte heller,

derhållsstöd föreligger inte heller,

om den studerande har ingått

om den studerande har ingått

äktenskap.

äktenskap. Lämnas förlängt un-

derhållsstöd gäller vad som sägs

1

Senaste lydelse 2002:204.

2

Senaste lydelse 2001:1137.

Prop. 2004/05:116 5 om boföräldern i 9 b § andra stycket den studerande. Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den studerande har fyllt 18 år eller återupptagit studier som avses i första stycket till och med den månad under vilken rätt till stöd upphör. För- längt underhållsstöd lämnas dock inte för längre tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden.

8 § 3

Underhållsstöd till ett barn läm-

Underhållsstöd till ett barn läm-

nas med 1 173 kronor per månad.

nas med 1 273 kronor per månad.

Om det finns anledning att anta att

Om det finns anledning att anta att

en bidragsskyldigförälder

i

rätt

en bidragsskyldig förälder i rätt

ordning betalar ett underhåll till

ordning betalar ett underhåll till

barnet som motsvarar lägst det

barnet som motsvarar lägst det

belopp som skulle ha fastställts

belopp som skulle ha fastställts

enligt 2428 §§, avräknas detta

enligt 2428 §§, avräknas detta

belopp från underhållsstödet.

belopp från underhållsstödet.

Om sökanden begär det, lämnas

Om sökanden begär det, lämnas

underhållsstöd med 1 173 kronor

underhållsstöd med 1 273 kronor

per månad med avräkning för det

per månad med avräkning för det

belopp som skulle ha fastställts,

belopp som skulle ha fastställts,

om 2428 §§ hade tillämpats på

om 2428 §§ hade tillämpats på

inkomsten för den av föräldrarna

inkomsten för den av föräldrarna

som inte är boförälder.

som inte är boförälder.

Vid växelvis

boende beräknas

Vid växelvis

boende beräknas

underhållsstöd

till hälften

av

underhållsstöd

till hälften

av

1 173 kronor per månad

för

var

1 273 kronor per månad för

var

och en av föräldrarna. Från det

och en av föräldrarna. Från det

belopp som sålunda beräknats för

belopp som sålunda beräknats för

en förälder avräknas hälften av det

en förälder avräknas hälften av det

belopp som skulle ha fastställts,

belopp som skulle ha fastställts,

om 2428 §§ hade tillämpats på

om 2428 §§ hade tillämpats på

inkomsten för den föräldern.

inkomsten för den föräldern.

Om ett barn bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare eller hos någon eller några som var särskilt förordnade vårdnadshavare när barnet fyllde 18 år, lämnas dubbla underhållsstöd enligt första stycket. 8 a § Underhållsstöd som lämnas med stöd av 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering för den bidragsskyldige eller när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras. Föranleder det nya taxeringsbeslutet en ändring

3 Senaste lydelse 2000:1390. Prop. 2004/05:116 6 av underhållsstödet, skall änd- ringen gälla från och med februari året efter det år då taxeringsbe- slutet meddelades. Vid ändring i grunden för tillämplig procentsats justeras underhållsstödets belopp från och med månaden efter den månad då Försäkringskassan fick kännedom om ändringen. Underhållsstöd som lämnas med stöd av 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket skall jämkas, om det taxerings- beslut som legat till grund för För- säkringskassans bedömning änd- rats väsentligt. Jämkningen gäller från och med månaden efter den månad då Försäkringskassan fick kännedom om taxeringsändringen. Vad som föreskrivs i första och andra styckena gäller även vid växelvis boende. Vad som sägs om bidragsskyldig skall då gälla var och en av föräldrarna. 9 § Om underhållsbidrag har fastställts enligt föräldrabalken i form av ett engångsbelopp, skall avräkning från underhållsstödet ske med vad det fastställda underhållsbidraget skäligen kan anses motsvara i underhåll per månad. Om den bidragskyldige bor utomlands och det finns anledning att anta att han eller hon i rätt ordning betalar fastställt under- hållsbidrag, skall detta belopp räknas av från underhållsstödet i stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen. 9 a § I stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen skall följande gälla, om 1. den bidragsskyldige bor utom- lands, eller 2. den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan sådan inkomst som avses i 7 kap. 1 § utsöknings- balken men som inte kan tas i anspråk genom utmätning på Prop. 2004/05:116 7 sådant sätt som anges i samma kapitel. Finns det anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag, skall detta belopp räknas av från underhållsstödet. Har underhålls- bidraget fastställts med beaktande av att den bidragsskyldige till någon del fullgör sin underhålls- skyldighet genom att ha barnet hos sig, skall underhållsstödet minskas med ett belopp motsvarande den del av underhållsskyldigheten som på detta sätt får anses ha beaktats. 9 b § Inträder Försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 31 § första och andra styckena och är den bidrags- skyldiges underhållsbidrag fast- ställt med beaktande av att han eller hon till någon del fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig, skall underhålls- stödet minskas med ett belopp motsvarande den del av under- hållsskyldigheten som på detta sätt får anses ha beaktats. Om det underhållsbidrag som har blivit fastställt uppenbart understiger vad den bidragsskyl- dige bör betala i underhållsbidrag till barnet och detta kan läggas boföräldern till last, lämnas inte underhållsstöd med högre belopp än underhållsbidraget .

10 § 4

Om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 2527 §§, skall underhållsstödet minskas med ett belopp som motsva- rar hälften av inkomsten. I stället för den minskning av framräknat belopp som anges i 26 § andra stycket skall beloppet minskas med 48 000 kronor. Vid växelvis boende skall underhållsstödet för var och en av föräld- rarna minskas med ett belopp som motsvarar hälften av det belopp med vilket underhållsstödet skall minskas enligt första stycket.

4 Senaste lydelse 2000:1390. Prop. 2004/05:116 8 Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett visst belopp vid fullgörande av sin återbetalnings- skyldighet, skall kommande under- hållsstöd minskas med mot- svarande belopp. Nedsättning av underhållsstöd enligt första och andra styckena skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering. Föranleder det nya taxerings- beslutet en ändring av underhålls- stödet, skall ändringen gälla från och med februari året efter det år då taxeringsbeslutet meddelades. . 10 a § Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett visst belopp vid fullgörande av sin återbetalnings- skyldighet, skall kommande under- hållsstöd minskas med motsva- rande belopp. Har den bidragsskyldige när hans eller hennes återbetalnings- skyldighet bestämts, enligt 28 a § fått tillgodoräkna sig ett avdrag för barnets vistelse hos honom eller henne, skall underhålls- stödet minskas med ett belopp motsvarande avdraget.

13 § 5

När underhållsstöd enligt 8 §

När underhållsstöd enligt 8 §

första, andra eller fjärde stycket

första, andra eller fjärde stycket

sökts

skall

Försäkringskassan

sökts

skall

Försäkringskassan

omedelbart sända meddelande om

omedelbart sända meddelande om

ansökan

till

den bidragsskyldige,

ansökan

till

den bidragsskyldige,

under förutsättning att hans eller

under förutsättning att hans eller

hennes vistelseort är känd eller går

hennes vistelseort är känd eller går

att ta reda på. Meddelandet skall

att ta reda på. Meddelandet skall

innehålla en uppmaning till den

innehålla en uppmaning till den

bidragsskyldige att yttra sig munt-

bidragsskyldige att yttra sig munt-

ligen eller skriftligen inom en viss

ligen eller skriftligen inom en viss

tid, om han eller hon har något att

tid, om han eller hon har något att

invända mot ansökan eller har

invända mot ansökan eller har

något att anföra i fråga om återbe-

något att anföra i fråga om återbe-

talningsskyldighet enligt 21 §. I

talningsskyldighet enligt 21 §. I

meddelandet skall även en under-

meddelandet skall även en upplys-

rättelse lämnas om innehållet i 3,

ning lämnas om innehållet i 3, 4,

4, 

810 och 2128 §§.

89, 10, 10 a och 

2128 a §§.

5 Senaste lydelse 2004:829. Prop. 2004/05:116 9

Beslut om att bevilja underhålls- stöd, att fastställa återbetalnings- skyldighet 

och beslut enligt 28 a eller 28 c § 

skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om innehållet i 23, 

28 

a

30

 §§, 

vid beslut enligt 28 c § dock inte om 28 a och 28 b §§, 

denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken.

Beslut om att medge beräkning enligt 28 a § och att minska under-

13 a § 6

När underhållsstöd enligt 8 §

När underhållsstöd enligt 8 §

tredje stycket sökts skall Försäk-

tredje stycket sökts skall Försäk-

ringskassan

omedelbart sända

ringskassan

omedelbart sända

meddelande om ansökan till den

meddelande om ansökan till den

andra föräldern, under förutsätt-

andra föräldern, under förutsätt-

ning att hans eller hennes vistelse-

ning att hans eller hennes vistelse-

ort är känd eller går att ta reda på.

ort är känd eller går att ta reda på.

Meddelandet

skall innehålla en

Meddelandet

skall innehålla en

uppmaning till den andra föräldern

uppmaning till den andra föräldern

att yttra sig muntligen eller skrift-

att yttra sig muntligen eller skrift-

ligen inom en viss tid, om han

ligen inom en viss tid, om han

eller hon har något att anföra i

eller hon har något att anföra i

fråga om ansökan. I meddelandet

fråga om ansökan. I meddelandet

skall även en underrättelse lämnas

skall även en upplysning lämnas

om innehållet i 3, 4, 

810

och 24

om innehållet i 3, 4, 

89,

 10 och

28 §§.

2428 §§.

13 b § När den bidragsskyldige begär beräkning enligt 28 a § skall För- säkringskassan omedelbart sända meddelande till den andra föräl- dern. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra för- äldern att yttra sig muntligen eller skriftligen inom en viss tid, om han eller hon har något att invända mot begäran. I meddelandet skall upplysning lämnas om innehållet i 10 a och 28 a28 c §§. 14 § 7

När Försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall sökanden skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall underrättelse lämnas om innehållet i 18 och 20 §§. Beslut om att bevilja underhålls- stöd och att fastställa återbetal- ningsskyldighet skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om innehållet i 23, 29 och 30 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken.

6

Senaste lydelse 2004:829.

7

Senaste lydelse 2004:829.

Prop. 2004/05:116 10

När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidrags- skyldig förälder, skall denne åter- betala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar under- hållsstödet. Återbetalningsskyldig- heten fastställs av Försäkrings- kassan i enlighet med 

2428

§§ samtidigt som eller snarast efter det att beslutet om underhållsstöd meddelas.

Beslut om återbetalningsskyl- dighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra eller tredje stycket tillämpas eller om underhållsskyl- dighet enligt föräldrabalken har fastställts i form av ett engångs- belopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och en tillämp- ning av 31 § därför övervägs, behöver återbetalningsskyldighet inte fastställas.

hållsstödet enligt 10 a § skall del- ges boföräldern. 21 § 8

När underhållsstöd lämnas till ett barn och det finns en bidrags- skyldig förälder, skall denne åter- betala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar under- hållsstödet. Återbetalningsskyldig- heten fastställs av Försäkrings- kassan i enlighet med 

2428

 a §§ samtidigt som eller snarast efter det att beslutet om underhållsstöd meddelas. Beslut om återbetalningsskyl- dighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra eller tredje stycket tillämpas eller om underhållsskyl- dighet enligt föräldrabalken har fastställts i form av ett engångs- belopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands eller i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken och en tillämpning av 31 § därför övervägs, behöver återbetalnings- skyldighet inte fastställas. Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken Försäk- ringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 31 § och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13 § sändes till den bidragsskyldige. 23 § 9

Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall erläg- gas till Försäkringskassan förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som har betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhålls- stödet, avräknas från vad som skall erläggas till Försäkringskassan.

Om den bidragsskyldige har haft

Om den bidragsskyldige har haft

barnet hos sig under en samman-

barnet hos sig under en samman-

hängande tid av minst

fem hela

hängande tid av minst

fem hela

dygn eller under en

kalender-

dygn eller under en

kalender-

månad haft barnet hos sig i minst

månad haft barnet hos sig i minst

sex hela dygn, får han

eller hon

sex hela dygn, får han

eller hon

8

Senaste lydelse 2004:829.

9

Senaste lydelse 2004:829.

Prop. 2004/05:116 11

Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på 

örestal, 

avrundas beloppet till närmast lägre krontal. 

Om återbe- talningsbeloppet för ett barn en viss månad blir lägre än 50 kronor, bortfaller återbetal- ningsskyldigheten.

vid fullgörande av sin återbetal- ningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som Försäkringskassan bestämmer enligt vad som före- skrivs om underhållsbidrag i 7 kap. 4 § första stycket föräldra- balken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till För- säkringskassan inom tre månader från utgången av den kalender- månad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde. vid fullgörande av sin återbetal- ningsskyldighet tillgodoräknas ett avdrag som Försäkringskassan bestämmer enligt vad som före- skrivs om underhållsbidrag i 7 kap. 4 § första och andra styckena föräldrabalken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till Försäkrings- kassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde. Avdrag enligt andra stycket medges inte om återbetalnings- skyldigheten bestäms enligt 28 a §. 24 § 10

Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp per år. Beloppet skall motsvara det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det följande. Vid bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken. Är den bidragsskyldige underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabal- ken för ett, två eller tre barn utgör procenttalet fjorton, elva och en halv respektive tio procent. Föreligger underhållsskyldighet för fler än tre barn skall procenttalet motsvara det tal som erhålls, om man dividerar summan av trettio och antalet barn utöver tre med det totala antalet barn. Procenttalet bestäms till ett tal med högst två decimaler. Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som lämnas i underhållsstöd till barnet under den tid återbetalningsskyldig- heten avser. Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på öretal , avrundas beloppet till närmast lägre krontal. Om månadsbeloppet för ett barn blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldigheten.

26 § 11 Till beloppen enligt 25 § skall läggas

1.

studiemedel i form av studiebidrag samt rekryteringsbidrag till vuxenstuderande,

2.

en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga förmö- genhet som överstiger 1 500 000 kronor.

10

Senaste lydelse 1999:396.

11

Senaste lydelse 2002:1076.

Prop. 2004/05:116 12 Det sålunda framräknade belop- pet skall minskas med 72 000 kronor och utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av återbetalnings- skyldigheten. Det sålunda framräknade belop- pet skall minskas med 100 000 kronor och utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av återbetalnings- skyldigheten. 28 a § Har det i en lagakraftvunnen dom eller ett avtal som socialnämnden godkänt bestämts att den bidragsskyldige skall ha barnet hos sig under sammanlagt minst 30 hela dygn per kalenderår, skall på den bidragsskyldiges begäran ett avdrag tillgodoräknas när återbetalningsskyldigheten bestäms. Avdrag skall för varje helt dygn göras med 1/40 av det belopp per månad som den bidragsskyldige annars skulle återbetala enligt 2428 §§. Vid beräkning av antalet hela dygn enligt första stycket räknas även det dygn då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphör som ett helt dygn. Detta gäller dock inte om vistelsen börjar och upphör under samma dygn. Rätt till avdrag enligt första stycket föreligger inte om det finns anledning att anta att umgänget i väsentlig mån understiger eller kommer att understiga det som fastställs i domen eller avtalet. Om det finns särskilda skäl får avdrag dock medges även i ett sådant fall. Avdrag enligt första stycket medges från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet kom in till Försäkringskassan. 28 b § En bidragsskyldig vars återbe- talningsskyldighet bestämts enligt 28 a § är skyldig att till Försäk- ringskassan omgående anmäla de ändringar i umgänget som be- stäms av allmän domstol eller görs i avtal som godkänns av soci- Prop. 2004/05:116 13

Återbetalningsbelopp som fast- ställts enligt 

2428

 a 

§§ skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger och när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras. 

Föranleder det nya taxeringsbeslutet en ändring av återbetalningsbeloppet, skall ändringen gälla från och med februari året efter det år då taxe- ringsbeslutet meddelades. Justeras återbetalningsbeloppet av det skälet att grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändrats, gäller det nya återbetalningsbe- loppet från och med månaden efter den månad då ändringen ägde rum, dock aldrig längre tid till- baka än tre år före den dag då Försäkringskassan fick kännedom om ändringen.

Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidragsskyldige eller på initi- ativ av Försäkringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för Försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt. 

En fråga om jämkning på grund av

alnämnden . När en anmälan har Prop. 2004/05:116 gjorts skall Försäkringskassan omgående göra en omprövning av beslutet om återbetalningsskyl- dighet. 28 c § Försäkringskassan skall upp- häva ett beslut enligt 28 a §, om den bidragsskyldige begär det eller om något har inträffat som medför att återbetalningsskyldig- het inte längre bör vara fastställd med beaktande av dom eller avtal om umgänge. Har ett beslut upp- hävts kan en ny begäran om beräkning enligt 28 a § prövas tidigast två år från upphävandet. 30 § 12 Återbetalningsbelopp som fast- ställts enligt 

2428

§§ skall omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger och när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras. Återbetalningsskyldighet för viss tid kan också, på ansökan av den bidragsskyldige eller på initi- ativ av Försäkringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för Försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt. Bestäms återbetalningsskyldighe-

12 Senaste lydelse 2004:829.

14

Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands 

eller om den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken och som inte kan tas i anspråk genom utmät- ning på sätt som sägs i samma kapitel gäller följande.

Om underhållsbidrag 

är fast- ställt, inträder Försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag till den del det svarar mot utbetalt underhållsstöd.

Om underhållsbidrag inte är fastställt, kan Försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att

ten till lägre belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall skillnaden och betald ränta som hänför sig till skillnads- beloppet, om räntan uppgår till minst 100 kr , betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms återbe- talningsskyldigheten till högre belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall den bidragsskyldige betala in skillna- den till Försäkringskassan. Beslut om återbetalningsskyl- dighet får upphävas helt eller del- vis om den bidragsskyldige bosatt sig utomlands. ändrat taxeringsbeslut får dock Prop. 2004/05:116 aldrig tas upp till prövning efter utgången av femte året efter det taxeringsår som beslutet avser. Bestäms återbetalningsskyldighe- ten till lägre belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall skillnaden och betald ränta som hänför sig till skillnads- beloppet, om räntan uppgår till minst 100 kronor , betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms åter- betalningsskyldigheten till högre belopp än vad den bidragsskyldige i enlighet med tidigare beslut be- talat för samma tid, skall den bidragsskyldige betala in skill- naden till Försäkringskassan. Beslut om återbetalningsskyl- dighet får upphävas helt eller del- vis om den bidragsskyldige bosatt sig utomlands. Detsamma gäller om den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som inte kan tas i anspråk genom ut- mätning enligt 7 kap. utsök- ningsbalken.

31 § 13 Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och underhålls- bidrag är fastställt, inträder För- säkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag till den del det svarar mot utbetalt underhålls- stöd. Om underhållsbidrag inte är fastställt, kan Försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt. Boföräldern skall till Försäkrings- kassan ge in en skriftlig handling om fastställt underhållsbidrag som kan ligga till grund för indrivning av bidraget, om Försäkrings- kassan begär det. Om barnet har fyllt 18 år skall vad som sägs om

13 Senaste lydelse 2004:829.

15

boföräldern i detta stycke i stället gälla barnet. I fall som avses i första stycket tillämpas även 23, 29 och 32 35 §§. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till Försäkrings- kassan. Betalning till Försäkrings- kassan skall dock ske allteftersom underhållsbidraget förfaller till betalning. Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i samband med Försäk- ringskassans krav på betalning i enlighet med denna paragraf ut- kräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger underhållsstödet.

få

underhållsbidrag

fastställt. Prop. 2004/05:116

Försäkringskassan kan

också

förelägga

boföräldern

att

vidta

eller medverka till åtgärder för att

få fastställt ett underhållsbidrag

som

inte

uppenbart

understiger

vad den bidragsskyldige bör be- tala. Boföräldern skall till Försäk- ringskassan ge in en skriftlig handling om fastställt underhålls- bidrag som kan ligga till grund för indrivning av bidraget, om För- säkringskassan begär det. Om barnet har fyllt 18 år skall vad som sägs om boföräldern i tredje stycket i stället gälla barnet. 31 a § I fall som avses i 31 § första och andra styckena tillämpas även 10 a § första stycket samt 23, 29 och 3235 §§. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till Försäkrings- kassan. Betalning till Försäkrings- kassan skall dock ske allteftersom underhållsbidraget förfaller till betalning. Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i samband med Försäkrings- kassans krav på betalning av fast- 16 ställda underhållsbidrag utkräva den del av obetalda underhållsbi- drag som överstiger underhålls- stödet. 32 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis bevilja anstånd med att fullgöra återbetalnings- skyldigheten. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden. Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis bevilja anstånd med att fullgöra återbetalnings- skyldigheten. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Försäkringskassan får vid denna prövning beakta också om den bidragsskyldige har andra lätt realiserbara tillgångar. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidrags- skyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden. 33 § 14

Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år.

Det belopp

som

beslutet

om

Det belopp

som

beslutet

om

anstånd avser

skall

betalas

före

anstånd avser

skall

betalas

före

återbetalning som avser senare tid.

återbetalning som avser senare tid.

Den bidragsskyldige är, sedan anståndsbeslutet upphört, inte skyldig att på grund av anståndet någon månad betala mer till För- säkringskassan än det månadsbe- lopp som återbetalningsskyldig- heten fastställs till eller skulle ha fastställts till, om 2428 §§ hade tillämpats på den bidragsskyldiges inkomst. För överstigande belopp skall nytt beslut om anstånd med- delas. En bidragsskyldig som har en skuld till staten på grund av att han eller hon haft anstånd skall, sedan anståndsbeslutet upphört, betala ett belopp som motsvarar 1,5 gånger det återbetalningsbe- lopp som följer av 21 § eller, om återbetalningsskyldigheten för något barn har upphört, skulle ha fastställts enligt 21 §, dock minst 150 kronor per barn och månad. Den bidragsskyldige behöver dock inte betala ett belopp som är högre än att den bidragsskyldige får behålla vad han eller hon behöver

14 Senaste lydelse 2004:829. Prop. 2004/05:116 17

Försäkringskassan får på ansö- kan av den bidragsskyldige 

eller på eget initiativ 

helt eller delvis efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet och ränta, om det finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska för- hållanden. Har faderskap till ett barn fastställts genom bekräftelse eller dom och har återbetalnings- skyldighet beslutats enligt 21 § för tid före den dag då faderskapet fastställdes får Försäkringskassan på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis efterge statens fordran för denna tid om det finns synnerliga skäl.

för sitt eget och familjens under- Prop. 2004/05:116 håll enligt bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken. För belopp som överstiger vad den bidragsskyldige är skyldig att betala skall på ansökan av honom eller henne nytt beslut om anstånd meddelas. 35 § 15 Försäkringskassan får på ansö- kan av den bidragsskyldige helt eller delvis efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldighet och ränta, om det finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidrags- skyldiges personliga eller ekono- miska förhållanden. Har faderskap till ett barn fastställts genom be- kräftelse eller dom och har åter- betalningsskyldighet beslutats en- ligt 21 § för tid före den dag då faderskapet fastställdes får Försäk- ringskassan på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis efterge statens fordran för denna tid om det finns synnerliga skäl. ________________ Denna lag träder i kraft den 1 november 2005 och tillämpas första gången i fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 2006. I fråga om bestämmelsen om tidsfrist för jämkning av återbetalningsskyldigheten i 30 § andra stycket gäller dock att för bidragsskyldiga som före den 1 november 2005 hos Skatteverket har begärt omprövning av ett taxeringsbeslut eller hos länsrätt har över- klagat en fråga som rör hans eller hennes taxering, får frågan om jämk- ning tas upp till prövning till och med sjunde året efter taxeringsåret.

15 Senaste lydelse 2004:829. 18

2.2

Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

Prop. 2004/05:116

Härigenom föreskrivs att 7 kap. 4 § föräldrabalken skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

7 kap. 4 § 1

Har en förälder som enligt 2 § skall betala underhållsbidrag haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får föräldern vid fullgörande av sin bidragsskyldighet tillgodoräkna sig ett avdrag för varje helt dygn av barnets vistelse med 1/40 av det underhållsbidrag som räknat för kalendermånad gäller under tiden för vistelsen. Något sådant avdrag får dock inte göras på underhållsbidrag som belöper på senare tid än sex månader från utgången av den kalendermånad då vistelsen upp- hörde. Det sammanlagda avdragsbelopp som tillgodoräknas föräldern vid ett tillfälle skall, om det slutar på örestal, avrundas till närmast lägre krontal.

Vid beräkning av antalet hela

dygn enligt första stycket räknas

det dygn då barnets vistelse upp-

hör som ett helt dygn. Detta gäller

dock inte om vistelsen börjar och

upphör under samma dygn.

Om det finns särskilda skäl kan

Om det finns särskilda skäl kan

rätten förordna om andra villkor

rätten förordna om andra villkor

för avdragsrätten än som anges i

för avdragsrätten än som anges i

första stycket. Mot en parts bestri-

första och andra styckena . Mot en

dande får ett sådant förordnande

parts bestridande får ett sådant

dock inte meddelas för tiden innan

förordnande dock inte meddelas

talan har väckts.

för tiden innan talan har väckts.

Den bidragsskyldiga föräldern har inte rätt till avdrag när underhållsbi- draget har fastställts med beaktande av att han eller hon i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig. __________________ Denna lag träder i kraft den 1 februari 2006.

1 Senaste lydelse 1998:319. 19

3

Ärendet och dess beredning

Prop. 2004/05:116

Våren 2002 tillkallades en särskild utredare för att göra en översyn av lagen (1996:1030) om underhållsstöd (dir. 2002:39). Utredningen antog namnet Underhållsstödsutredningen. Utredningen överlämnade i april 2003 betänkandet Ett reformerat underhållsstöd (SOU 2003:42). I betän- kandet föreslås en rad ändringar i reglerna om underhållsstöd avsedda att förbättra systemets funktion. Utredningens sammanfattning av betänkan- det finns i bilaga 1 . Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 2 . En remissammanställning finns tillgänglig i Socialdepartementet (dnr S2003/4201/SF). Under beredningen av betänkandet har frågan om att slopa underhålls- stöd vid växelvis boende aktualiserats. Som ett led i beredningsprocessen har en promemoria om slopat underhållsstöd vid växelvis boende remiss- behandlats under sommaren 2004 (dnr S2004/4656/SF). Många remiss- instanser har avstyrkt förslaget. Inte heller regeringen anser att under- hållsstöd vid växelvis boende bör avskaffas. Något förslag om detta läm- nas därför inte här. En sammanställning av remissyttrandena över pro- memorian finns tillgänglig i Socialdepartementet (dnr S2004/4656/SF). I augusti 2004 presenterade en arbetsgrupp inom Regeringskansliet en rapport om ekonomiskt utsatta barn (Ds 2004:41). Arbetsgruppen har beskrivit och analyserat orsakerna till svag ekonomi. Därvid identifieras arbetsmarknaden och den generella välfärden som särskilt betydelsefulla för att förbättra den ekonomiska situationen för barnfamiljer. Det är en prioriterad uppgift att minska andelen familjer som lever i utsatta situa- tioner och detta arbete måste ske på bred front och omfatta såväl den ekonomiska familjepolitiken som andra politikområden. I 2004 års eko- nomiska vårproposition (prop. 2003/04:100) har regeringen därför avise- rat att 1 miljard kronor skall avsättas från 2006 för reformer för ekono- miskt utsatta barn, varav 550 miljoner kronor har beräknats för politik- området Ekonomisk familjepolitik. Regeringen har i detta sammanhang aviserat förbättringar inom underhållsstöd, bostadsbidrag till barnfamiljer samt ett barntillägg till studerande. I bilaga 3 finns en promemoria om den s.k. barnmiljardens fördelningseffekter. En mindre del av Underhållsstödsutredningens förslag har redan be- handlats i prop. 2003/04:96 Vissa socialförsäkringsfrågor. I föreliggande proposition lämnas bland annat förslag om höjning av underhållsstödets belopp, ändrade regler för hur den bidragsskyldiges återbetalningsskyl- dighet skall beräknas och hur umgänge kan påverka underhållsstödet och återbetalningsskyldigheten. De förslag som regeringen lämnar här över- ensstämmer i dessa avseenden till stor del med utredningens förslag. I detta sammanhang klargörs också vilka delar av utredningens förslag som regeringen inte avser gå vidare med. Denna proposition bygger på en överenskommelse mellan den social- demokratiska regeringen, vänsterpartiet och miljöpartiet. Lagrådet Regeringen beslutade den 3 februari 2005 att inhämta Lagrådets yttrande över de lagförslag som finns i bilaga 4 . Lagrådets yttrande finns i bi-

20

laga 5 . Om förslagen skall läggas till grund för lagstiftning anser Lagrå- Prop. 2004/05:116 det att lagtexten bör justeras på en rad punkter. Regeringen har i allt vä- sentligt följt Lagrådets förslag. Därutöver har vissa redaktionella änd- ringar gjorts i lagtexterna. Lagrådets synpunkter behandlas närmare dels i avsnitt 7.2 och 10.1, dels i författningskommentaren. 4 Allmänna utgångspunkter om underhållsskyldighet m.m.

Föräldrar är underhållsskyldiga för sina barn fram till dess barnet fyller

18 år, eller om barnet fortfarande går i skolan längst till dess barnet fyller

21 år. När barnet bor hos endast en av föräldrarna skall den andra föräl-

dern, den bidragsskyldige föräldern, bidra till barnets försörjning genom

att betala underhållsbidrag. Storleken på underhållsbidraget är beroende

av barnets behov och föräldrarnas samlade ekonomiska förmåga. Under-

hållsbidrag kan fastställas genom dom eller avtal.

Underhållsstödet är ett statligt stöd som utbetalas av Försäkringskassan

med högst 1 173 kronor per månad och barn. Om den bidragsskyldige

föräldern inte betalar underhållsbidrag eller betalar ett underhåll som är

lägre än 1 173 kronor per månad kan underhållsstöd lämnas till barnet.

Den förälder som är bidragsskyldig skall helt eller delvis återbetala sta-

tens kostnader för underhållsstödet. Det belopp som den bidragsskyldige

skall återbetala är baserat på uppgifter från den senaste taxeringen och

det antal barn som den bidragsskyldige är underhållsskyldig för.

Underhållsstöd kan också betalas ut som utfyllnadsbidrag om den bi-

dragsskyldige föräldern betalar ett underhåll direkt till den andra föräl-

dern. Försäkringskassan betalar då ut mellanskillnaden upp till 1 173 kr.

Utfyllnadsbidrag kan också betalas ut om barnet bor växelvis lika mycket

hos båda föräldrarna. Bidraget är då maximalt ett halvt underhållsstöd till

var och en av föräldrarna och är beroende av föräldrarnas inkomst.

Underhållsstödet kan betalas ut till dess barnet fyller 18 år. Till den

som studerar kan förlängt underhållsstöd betalas ut till och med juni må-

nad det år den studerande fyller 20 om han eller hon fortfarande går i

gymnasie- eller grundskola och dessa studier berättigar till förlängt barn-

bidrag eller studiehjälp.

Utgångspunkten för såväl reglerna om underhållsbidrag som under-

hållsstöd är att föräldrarna har ett gemensamt och primärt ansvar för sitt

barns försörjning. Detta gäller oavsett om föräldrarna sammanbor eller

inte. Det ansvar som föräldrarna har måste ses i samspel med den grund-

läggande principen om barnets rätt till sina föräldrar. Regler om under-

hållsskyldighet och även samhällets sekundära ansvar för barnets för-

sörjning får därmed inte strida mot barnets rätt till båda sina föräldrar.

För barnets skull är det viktigt att båda föräldrarna är delaktiga i barnets

förhållanden och tar ansvar för barnet. Denna princip kommer till uttryck

i FN:s konvention om barnets rättigheter (barnkonventionen) och ligger

också till grund för föräldrabalkens (FB) vårdnadslagstiftning (se 6 kap.

FB).

Sverige ratificerade barnkonventionen efter ett beslut i riksdagen den

21 juni 1990 utan att reservera sig på någon punkt (prop. 1989/90:107,

21

bet. 1989/90:SoU28). Sverige har därmed förbundit sig att leva upp till Prop. 2004/05:116 konventionen som fastslår att barn är självständiga individer med egna rättigheter. Det är viktigt att denna utgångspunkt finns med när förutsätt- ningarna för underhållsstödet avhandlas. Enligt barnkonventionen har varje barn rätt att bli omvårdat av sina föräldrar (art 7). Konventionssta- terna skall också respektera rätten för det barn som är skilt från den ena av eller båda föräldrarna, att regelbundet upprätthålla ett personligt för- hållande till och direkt kontakt med båda föräldrarna, utom då detta stri- der mot barnets bästa (art 9). Sverige har förbundit sig att göra sitt bästa för att säkerställa erkännan- det av principen att båda föräldrarna har gemensamt ansvar för barnets uppfostran och utveckling och skall ge lämpligt bistånd till föräldrar och vårdnadshavare då de fullgör sitt ansvar för barnets uppfostran samt skall säkerställa utvecklingen av institutioner, inrättningar och tjänster för vård av barn (art 18). Artikel 27 är särskilt relevant för underhållstödet. Där framgår att för- äldrarna har, inom ramen för sin förmåga och sina ekonomiska resurser, huvudansvaret för att säkerställa de levnadsvillkor som är nödvändiga för barnets utveckling. Konventionsstaterna skall enligt artikeln vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa indrivning av underhåll för barnet från föräldrar eller andra som har ekonomiskt ansvar för barnet, både inom konventionsstaten och från utlandet. Vidare stadgas att i de fall då den person som har det ekonomiska ansvaret för barnet bor i en annan stat än barnet, skall konventionsstaterna främja såväl anslutning till in- ternationella överenskommelser eller ingående av sådana överenskom- melser som upprättande av andra lämpliga arrangemang. Lagrådets synpunkter om lagen om underhållsstöd Lagrådet anser att lagen om underhållsstöd är utformad på ett sätt som måste vålla avsevärda tillämpningsproblem (se bilaga 5 ). Enligt Lagrådet är lagen i sin helhet svåröverskådlig, och många av de enskilda bestäm- melserna är komplicerade och svårlästa. De ändringar som nu föreslås är av begränsad omfattning men innebär enligt Lagrådet att lagen på flera punkter blir ännu mer svårtillgänglig. Lagrådet anser att det är önskvärt att underkasta lagen en genomgripande översyn. Regeringen delar sist- nämnda synpunkt från Lagrådet. För närvarande pågår en översyn av socialförsäkringslagstiftningen (S2001:04 Utredningen om samordning av socialförsäkringslagarna, SamSol). I denna utredning kommer bl.a. frågor om överskådlighet att behandlas som förenklar och förbättrar till- gängligheten av lagen om underhållsstöd. 22

5

Underhållsstödets belopp m.m.

Prop. 2004/05:116

5.1

Underhållsstödets storlek

Regeringens förslag: Underhållsstödsbeloppet höjs med 100 kronor per månad och barn. Regeringens bedömning: Beloppet bör inte differentieras med hän- syn till barnets ålder. Utredningens bedömning: Utredningen anser att underhållsstödsbe- loppet för närvarande varken bör höjas eller sänkas. Utredningen anser heller inte att beloppet bör differentieras med hänsyn till barnets ålder. Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV), Socialstyrelsen, Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds universitet, Familjerättssociono- mernas riksförening och BRIS delar utredningens bedömning. RFV anser dock att det bör utredas ytterligare om och hur boföräldrarnas ofta an- strängda ekonomiska situation kan lösas. Enligt Försäkringskasseför- bundet går det inte att bortse från att ensamstående föräldrar är en eko- nomiskt utsatt grupp. Förbundet anser därför att en eventuell ökning av det ekonomiska stödet till barnfamiljer inte bör ske genom underhållsstö- det, som även utges till ombildade familjer, utan genom förbättringar av bostadsbidraget. Barnombudsmannen anser att underhållsstödet bör hö- jas. Ombudsmannen hänvisar till barnkonventionens artikel 27 punkt 1. Där erkänns rätten för varje barn till den levnadsstandard som krävs för barnets fysiska, psykiska, andliga, moraliska och sociala utveckling. I artikel 2 understryks samtidigt att barn i olika grupper inte får särbe- handlas. Ombudsmannen menar således att skillnaden mellan barn i eko- nomiskt utsatta familjer och andra barn i Sverige inte är förenlig med barnkonventionen. Riksorganisationen Sveriges Makalösa Föräldrar och

Föreningen Enastående föräldrar förordar en höjning av beloppet efter- som det har legat på samma nivå sedan 1994 och under denna tid har priser på mat, hygien, medicin samt hyror ökat. Familjerättssociono- mernas riksförening avråder från en differentiering av beloppet då detta skulle innebära en sänkning av stödet för många. Socialnämnden i Karlskrona kommun liksom Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet förordar en differentiering av stödet. Bakgrund: Underhållsstöd lämnas i dag med 1 173 kronor per barn och månad (8 § lagen [1996:1030] om underhållsstöd, USL). Underhållsstöd utges i vissa fall som s.k. utfyllnadsbidrag med ett lägre belopp än 1 173 kronor (8 § USL). Om det finns anledning att anta att en bidragsskyldig förälder i rätt ordning betalar ett underhåll till sitt barn som motsvarar minst det belopp som skulle ha fastställts som åter- betalningsbelopp, reduceras underhållsstödet med detta belopp. En bo- förälder kan också välja att endast söka utfyllnadsdelen i underhållsstö- det. Underhållsstöd utges också som ett utfyllnadsbidrag om barnet bor varaktigt hos var och en av föräldrarna (växelvis boende). Underhållsstö- dets belopp hälften av 1 173 kronor per månad för var och en av föräld- rarna minskas då med halva det belopp som respektive förälder skulle ha varit skyldig att betala om ett återbetalningsbelopp hade fastställts (hälften av det s.k. fiktiva återbetalningsbeloppet). 23 Lämnas underhållsstöd i form av utfyllnadsbidrag är ingen av föräld- rarna återbetalningsskyldig för stödet. Underhållsstödet minskar också om barnet har egna inkomster. Har barnet egna inkomster reduceras stödet med hälften av den del som över- stiger 48 000 kronor per år (10 § USL). Bestämmelsen innebär att under- hållsstödet trappas av successivt. Om ett barn har inkomster om drygt 76 000 kronor eller mer per år lämnas inte något underhållsstöd. Vid växelvis boende minskas stödet för var och en av föräldrarna med hälften av det belopp med vilket underhållsstödet annars skulle ha minskats med på grund av barnets inkomster. Skälen för regeringens förslag och bedömning I den proposition som låg till grund för underhållsstödslagen anförde regeringen att underhållsstödsbeloppet skulle motsvara ungefär hälften av normalkostnaderna för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget (prop. 1995/96:208 s. 40 f.). Regeringen anser att detta även i fortsättningen skall gälla. Den antagna normalkostnaden skall täcka ett barns normalbehov och motsvara en skälig levnadsnivå på lång sikt. När underhållsstödet infördes föreslog regeringen att stödet skulle lämnas med samma belopp som gällde för bidragsförskottet, dvs. med 1 173 kronor per månad (prop. 1995/96:208 s. 39 f.). Beloppet om 1 173 kronor har således varit oförändrat sedan 1994. Då beslutade riks- dagen att bidragsförskottet inte längre skulle vara knutet till basbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring (AFL), utan i stället anges i kronor (prop. 1994/95:25 och bet. 1994/95:FiU1). Beloppet utgjordes tidigare per år räknat 40 procent av basbeloppet enligt AFL. För 2005 skulle detta motsvara 1 313 kronor per månad. Underhållsstödet är ett stöd till barnet. Det är således fråga om en social förmån som en annan enskild person är återbetalningsskyldig för. Med hänsyn till detta måste underhållsstödets nivå kunna motiveras ut- ifrån vad ett barn i dag behöver för att dess normalbehov skall vara till- godosett. Frågan är om det nuvarande beloppet på 1 173 kronor per må- nad är tillräckligt för att täcka den andel av barnets kostnader som stödet är avsett att täcka. Vad bör ingå i normalkostnaden för ett barn? I det fall den bidragsskyldiga föräldern inte betalar underhållsbidrag eller betalar ett underhåll som är lägre än 1 173 kronor per månad, kan under- hållsstöd betalas ut till den förälder barnet bor hos. Underhållsstödet kan med andra ord sägas ersätta eller komplettera ett underhållsbidrag från den bidragsskyldiga föräldern. Vid bedömningen av barnets behov är det därför naturligt att utgå från de schablonbelopp som i rättspraxis används för att vid beräkning av underhållsbidrag uppskatta vad ett barn i en viss ålder normalt kostar. Beaktas måste dock att dessa schabloner bygger på beräkningar från 1981 och att Underhållsbidrags- och bidragsförskottsut- redningen 1993 har föreslagit att schablonbeloppen bör höjas. Normal- kostnaden uppskattas till följande belopp per månad år 2004 (2002 års belopp i parentes för jämförelse med beräkningarna nedan i tabell 1). Prop. 2004/05:116 24 Prop. 2004/05:116

06 år

65 procent av prisbasbeloppet = 2 129 kr

(2 053 kr)

712 år

80 procent av prisbasbeloppet = 2 620 kr

(2 527 kr)

13 år 

95 procent av prisbasbeloppet = 3 111 kr

(3 000 kr)

Ett annat alternativ när det gäller att beräkna hur stor normalkostnaden är för barn i olika åldrar är att utgå från Konsumentverkets beräkningar av skäliga levnadskostnader. Underhållsstödsutredningen har gjort beräk- ningar som är baserade på Konsumentverkets beräkningar. Utredningen anser dessutom att även andra kostnadsposter som inte ingår i Konsu- mentverkets beräkningar bör ingå i ett barns normalbehov. Regeringen anser i likhet med utredningen att normalkostnaden för ett barn bör täcka dels de behov som ett barn vanligtvis har, dels en andel av hushållets gemensamma kostnader för t.ex. TV, telefon, hushållsel och liknande kostnader som påverkas av att det finns barn i hushållet (se SOU 2003:42 s. 120). När det gäller barns andel av bostadskostnaden anser dock regeringen att sådan kostnad inte bör beaktas när underhållsstödets belopp fastställs. Om så sker innebär det en dubbelkompensation för de hushåll som upp- bär både underhållsstöd och bostadsbidrag. Ungefär 57 procent av boför- äldrarna i underhållsstödssystemet uppbär bostadsbidrag (enligt SOU 2003:42 s. 123). Man kan inte heller bortse från att även den bidrags- skyldiga föräldern ofta har vissa extra kostnader för bostad på grund av att barnet tidvis vistas hos honom eller henne. I likhet med utredningen anser regeringen också att hänsyn bör tas till kostnaden för barnomsorg när man beräknar behovet för barn i åldrarna 110 år. Däremot saknas anledning att räkna med en barnomsorgskost- nad för de äldre barnen och för barn under ett år eftersom en mycket liten andel av dessa barn har barnomsorg. Av naturliga skäl måste den kostnad för barnomsorg som används för att bestämma underhållsstödets belopp bygga på en genomsnittskostnad. Eftersom de flesta boföräldrar i underhållsstödssystemet är ensamstående (79 procent år 2000, se SOU 2003:42 s. 128 och bilaga 2 ) anser reger- ingen, i likhet med utredningen, att kostnaden för denna grupp föräldrar bör användas. Regeringen anser också att det är rimligt att det är genom- snittskostnaden för samtliga barn med barnomsorg som används. Även kostnaden för spädbarnsutrustning, som utredningen konstaterar, bör anses ingå i normalkostnaden för barn. Även om spädbarnsutrustning till stora delar införskaffas före barnets födelse och alltså innan under- hållsstöd börjar betalas ut anser regeringen att man vid beräkningen av barns normalbehov inte kan bortse från denna kostnad. Bilden av vad barn kostar blir annars orealistiskt låg. Kostnad för t.ex. barnvagn och spjälsäng ingår också i det schablonbelopp som används när underhålls- bidrag beräknas enligt föräldrabalken. Kostnaden för spädbarnsutrustning enligt Konsumentverkets schabloner bör fördelas under barnets första år. Kostnaderna för barn och ungdomar kan naturligtvis variera från familj till familj. Exempel på detta är kostnaden för barnomsorg samt netto- kostnaden för barnets andel i boförälderns bostadskostnad. Kostnader för t.ex. semester, resor till anhöriga, husdjur, speciella fritidsintressen, musikinstrument eller musikundervisning ingår inte i den av utredningen beräknade kostnaden för barns och ungdomars normalbehov. Vissa 25 mindre men återkommande kostnader förknippade med barn ingår inte Prop. 2004/05:116 heller i beräkningarna. De flesta barn åker på utflykt med dagis eller skolan vilket medför merkostnader för matsäck. I beräkningarna ingår inte heller kostnader för dator, skrivare eller Internetabonnemang eller merkostnader för eventuella handikapp, allergier eller sjukdomar. I likhet med utredningen anser regeringen att det ovan anförda talar för ett tillägg av något slag till det ovan framräknade normalbeloppet för barn och ungdomar. Samtidigt måste man ta i beaktande att även många barn med sammanboende föräldrar lever med små ekonomiska resurser. Detta talar för en viss försiktighet. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen i likhet med utred- ningen att det är rimligt att det framräknade normalbeloppet för barn och ungdomar påförs ett belopp om 300 kronor per månad. Den sammanlagda normalkostnaden för ett barn De ovan förda resonemangen leder fram till de månadskostnader för barn och ungdomar i olika åldrar som framgår av tabellen nedan. Utgångs- punkten är att halva kostnaden löper på den bidragsskyldiga föräldern och att det är denna del som underhållsstödet skall täcka. Vidare har all- mänt barnbidrag, förlängt barnbidrag och studiebidrag beaktats. Tabell 1 Den sammanlagda normalkostnaden för ett barn, belopp i kronor per månad 2002

Ålder

0 år

1-2 år

3 år

4-6 år

7-10 år

11-14 år

15-16 år

17-18 år

Grundbehov

1 673

1 853

1 523

1 812

2 414

2 794

3 160

3 160

Plus:

Barnomsorg

0

321

321

321

225

Spädbarnsutr.

1 035

0

0

0

0

0

0

0

Övriga kostn.

300

300

300

300

300

300

300

300

Minus:

Barn-/studiebidrag

950

950

950

950

950

950

950*

712**

Summa

2 058

1 524

1 194

1 483

1 989

2 144

2 510

2 748

Hälften

1 029

762

597

742

995

1 072

1 255

1 374

*

Avser barn födda under tredje eller fjärde kvartalet. För övriga barn är beloppet som regel lägre.

**

Beräkningarna har gjorts utifrån de förhållanden som gällde 2002. Studiebidrag utges fr.o.m. 2003 med 950 kr i månaden under tio månader om året i stället för nio

månader om året år 2002 .

(källa: SOU 2003:42 s. 131, Konsumentverkets beräkningar av skäliga levnadskostna- der) Utredningens beräkningar (jfr tabell 1) visar att normalkostnaden för barn sedan barnbidrag och studiebidrag har beaktas varierar från 1 194 kronor per månad till 2 748 kronor per månad och att det nuva- rande underhållsstödets belopp överstiger vad stödet är avsett att täcka för barn i åldrarna 014 år. För barn i åldrarna 1518 år täcker stödet emellertid inte halva normalkostnaden efter avdrag för barnbidrag och studiebidrag. Detta talar för att stödet skulle behöva höjas endast för de äldre barnen i systemet. Det faktum att vissa av kostnaderna för barnet ökar med stigande ålder kompenseras i viss mån av att kostnaderna för barnomsorg då minskar. 26

Men kostnaderna jämnas trots det inte ut mellan barn i olika åldrar. Detta

Prop. 2004/05:116

är en omständighet som talar för att stödet bör differentieras beroende på

barnets ålder.

En konsekvens av att differentiera underhållsstödet utifrån barnets be-

räknade normalkostnad torde bli att det nuvarande underhållsstödet på

1 173 kronor per månad skulle behöva sänkas för de yngre barnen.

Familjerättssocionomernas riksförening har avrått från en differentiering

av stödet med motiveringen att det skulle innebära en sänkning av stödet

för 72 procent av de barn som för närvarande finns i systemet. Social-

nämnden i Karlskrona kommun förordar dock en differentiering då det

bättre skulle överensstämma med barns kostnader och därför skulle upp-

fattas som mer rättvist. Även Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala

universitet är positiv till en differentiering då det skulle överensstämma

med hur kostnader för barn fördelas över tiden enligt föräldrabalkens

regler om underhållsskyldighet. En differentiering skulle vidare enligt

fakultetsnämnden ligga i linje med att det är barnets behov som skall

täckas.

Ett så kallat differentierat underhållsstödsbelopp kan emellertid enligt

regeringens mening ge upphov till diskussion om att olika barn inom

systemet är olika värda. Ett differentierat underhållsstöd väcker också

frågeställningar huruvida en bidragsskyldigs överskott skall fördelas pro-

portionerligt mellan dennes barn eller om barnen har rätt till lika stora

andelar av överskottet, oavsett ålder. En differentiering av stödet skulle

dessutom leda till ökade administrationskostnader.

Ett enhetligt belopp innebär visserligen att beloppet vissa år är högre

än de kostnader det är avsett att täcka. Argument har i olika sammanhang

framförts att utgångspunkten bör vara att boföräldern de år stödet objek-

tivt sett är för högt, lägger undan en del av stödet för att använda under

de år då stödet objektivt sett är för lågt. Detta förhållande torde dock en-

ligt regeringen för flertalet ensamstående föräldrar vara förknippat med

stora svårigheter.

Flera utredningar har visat att 1990-talets ekonomiska kris drabbade

barn till ensamföräldrar relativt hårt (se bl.a. Välfärdsbokslutet SOU

2001:55 och 2001:79 och Rädda Barnens studie Barns ekonomiska ut-

satthet årsrapport 2003). Det är också tydligt att barnen och deras fa-

miljer drabbades hårdare av den ekonomiska nedgången under 90-talet

än vuxna utan barn. Departementspromemorian Ekonomiskt utsatta barn

(Ds 2004:41) visar också att barn till ensamstående mammor löper större

risk än andra barn att bli ekonomiskt utsatta.

År 2002 levde 24,1 procent (eller 88 000) av samtliga barn till ensam-

stående föräldrar med en disponibel inkomst under 60 procent av

medianinkomsten för befolkningen. 1 Detta kan jämföras med att mot-

svarande andel för barn till sammanboende var 9,5 procent (eller 148 000

barn). Andelen barn i ensamförälderfamiljer som har en låg ekonomisk

standard har ökat från 10 procent 1991 till 24 procent år 2002 (Ds

2004:41 s. 22). Studier visar vidare att ensamstående med barn får en

betydande del av sin försörjning från den ekonomiska familjepolitiken

och då främst de behovsprövade bidragen (se RFV Analyserar 2003:11

1 Beräkning av barnens inkomst görs så att barn och vuxna inom samma hushåll beräknas

ha samma inkomst efter en justering av hushållets sammanlagda försörjningsbörda.

27

Resultat-indikatorer för den ekonomiska familjepolitiken s. 9 och 21). Prop. 2004/05:116 Det är därför fördelningspolitiskt träffsäkert att höja underhållsstöds- beloppet. Socialdepartementets beräkningar visar också att inkomststandarden 2 är lägre för de hushåll med yngre barn som finns inom underhållsstöds- systemet (se diagram 1 nedan). Detta gäller oavsett föräldrarnas kön och oavsett om boföräldern är ensam- eller sammanboende. Enligt regeringen talar detta förhållande mot en höjning av underhållstödsbeloppet endast för de äldre barnen. Diagram 1 Disponibel medel- och medianinkomst i kronor per konsumtionsenhet för barn i olika åldrar i underhållsstödssystemet 2002

110 000

100 000

90 000

80 000

70 000

0-6

7-12

13-17

18-19

Medel

Median

Ekonomiska skillnader mellan olika grupper av barn kan inte åtgärdas endast genom en höjning av underhållsstödet. Underhållsstödet är dock ett mycket viktigt stöd för barn i familjer med en ensamstående förälder. Mot denna bakgrund anser regeringen att det inte är lämpligt att diffe- rentiera underhållsstödsbeloppet. Utifrån de beräkningar som gjorts anser regeringen i stället att det är rimligt att höja underhållsstödet för samtliga barn oavsett ålder. Det nuvarande underhållsstödsbeloppet täcker hälften av normalkost- naden för de allra flesta barn inom systemet. Det bör i detta sammanhang framhållas att regeringen inte har någon önskan att omdefiniera under- hållsstödets syfte. Flera studier har emellertid visat att många ekonomiskt utsatta barn lever i hushåll som är mottagare av underhållsstöd. Reger- ingen anser därför att det trots allt finns anledning att höja underhållsstö- det för att förbättra förhållandena för ekonomiskt utsatta barn. En höjning med 100 kronor får därför anses vara motiverad utifrån barnets normalbehov. En sådan höjning kan också motiveras med hänsyn till den bidragsskyldige förälderns återbetalningsskyldighet. För att höjningen av underhållsstödet inte skall medföra att återbetalningsbeloppet blir 100 kronor högre per barn och månad för alla bidragsskyldiga föräldrar, före- slår regeringen att även den bidragsskyldiges grundavdrag skall höjas (se mer om detta i avsnitt 6.1).

2 Med inkomststandard avses hushållets disponibla inkomster per konsumtionsenhet. Det

innebär att justeringar av inkomsten har gjorts med hänsyn till att det finns stordriftsfördelar

med flera vuxna i hushållet och att barn har ett annat konsumtionsbehov än vuxna.

28

För barn som det utges underhållstöd för med anledning av ett växelvis Prop. 2004/05:116 boende, innebär höjningen att underhållsstödets belopp kan bli maximalt 636 kronor per månad för var och en av föräldrarna. Detta belopp skall sedan minskas med halva det belopp som respektive förälder skulle ha varit skyldig att betala om ett återbetalningsbelopp hade fastställts (hälf- ten av det s.k. fiktiva återbetalningsbeloppet).

5.2

Värdesäkring av underhållsstödsbeloppet

Regeringens bedömning: Underhållsstödet bör även i fortsättningen anges i kronor. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Försäkringskasseförbundet och Socialstyrelsen tillstyrker utredningens bedömning men vill understryka vikten av att beloppet kontinuerligt ses över och vid behov justeras utifrån ändrade konsumtionsmönster och prisförändringar. Barnombudsmannen anser att underhållsstödet bör indexeras i likhet med underhållsbidrag och barn- pension. Konsumentverket anser att stödet bör värdesäkras om det kom- mer att understiga hälften av normalkostnaden för ett barn. Skälen för regeringens bedömning: I flera sammanhang har frågan väckts om det finns skäl att införa en indexering av underhållsstödet för att förhindra att stödet urholkas beloppsmässigt. En direkt indexering med koppling till prisbasbeloppet eller konsu- mentprisindex (KPI) skulle medföra att underhållsstödet på samma sätt som underhållsbidrag och efterlevandestöd till barn justeras för föränd- ringar i det allmänna prisläget. Ett problem med att knyta underhållsstödet till ett sådant index är emellertid att man då inte tar hänsyn till utvecklingen för kostnaden av barnets normalbehov. De levnadskostnader som ingår i underhållsstödet kan sägas motsvara varukorgar med produkter som anses nödvändiga för att uppnå en viss levnadsnivå. Innehållet i en sådan varukorg ändras med tiden, i takt med att människors behov förändras, produktutveckling m.m. Ett exempel på detta är de ändringar som skett av Konsumentverkets be- räkningar av skäliga hushållskostnader. Fr.o.m. år 2003 ingår också så- dant som t.ex. mikrovågsugn, kostnad för mobiltelefon och mobiltele- fonsamtal. Mot en indexering talar dessutom att prisbasbeloppet och KPI består av en sammanvägning av prisutvecklingen för många olika produktgrup- per, där vissa, t.ex. bensin och tobak, enligt regeringens bedömning inte ingår i barnets normalbehov. Det finns därför en risk för att förändringar i prisbasbeloppet och KPI inte ger en korrekt bild av hur priset på de produkter som ingår i normalbehovet utvecklats. Ytterligare en nackdel med att knyta underhållsstödet till prisbasbelop- pet eller KPI är att underhållsstödets nivå är beroende av förändringar i det allmänna barnbidraget och studiehjälpen samt i barnomsorgskostna- derna. Sådana förändringar kan svårligen fångas upp med hjälp av ett index. 29 Ett alternativ till att knyta underhållsstödet till KPI vore möjligen att Prop. 2004/05:116 använda sig av del-KPI eller s.k. del-index. Del-KPI används vid bl.a. uppräkningen av Konsumentverkets beräkningar av skäliga levnadskost- nader. En sådan ordning löser dock inte problemet med att måtten på en skälig levnadsnivå förändras över tiden. En annan variant av indexering är att låta underhållsstödet följa löne- utvecklingen. En löneindexering skulle innebära att även barn till sär- levande föräldrar på samma sätt som barn med sammanboende föräldrar får del av en förälders standardökning när denne har en positiv reallöne- utveckling. Regeringen anser dock inte att en sådan lösning kan förordas. Underhållsstödets uppgift är ju att tillförsäkra barnet en viss konsum- tionsstandard. Inkomstförändringar påverkar inte i sig den garanterade standarden. I stället är det bedömningar av vad som är en rimlig levnads- nivå som bestämmer beloppet. Sådana prövningar bör göras med ut- gångspunkt i de förhållanden och värderingar som gäller vid varje till- fälle. Att då låta löneutvecklingen i samhället styra nivån på stödet fram- står inte som lämpligt eller ändamålsenligt. Ytterligare ett alternativ är att behålla dagens ordning med ett fast krontalsbelopp. Med en sådan lösning blir det enklare för den enskilde att förstå systemet än om beloppet knyts till ett index. Vidare kommer man i från problemet med att index inte beaktar att behoven kan förändras över tiden.

5.3

Utbetalningstidpunkt

Regeringens bedömning: Underhållsstödet bör även i fortsättningen betalas ut månadsvis i förskott. Däremot bör datum för när stödet skall kunna lyftas flyttas fram från den 20:e i utbetalningsmånaden till den 25:e i månaden. Utredningens förslag: Överensstämmer delvis med regeringens be- dömning. Utredningen föreslår att underhållsstödet i fortsättningen skall betalas ut den sista i utbetalningsmånaden. Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV), Försäkringskasse- förbundet, Konsumentverket och Statskontoret tillstyrker utredningens förslag. Familjerättssocionomernas riksförening ställer sig tveksamma till förslaget. Barnombudsmannen och Föreningen Enastående föräldrar avstyrker utredningens förslag då många barnfamiljer med små margi- naler har behov av att få stödet något tidigare än övriga inkomster. Riks- skatteverket anser att utbetalning bör ske den 20:e i den månad som stö- det avser och inte som utredningen föreslår, förskottsvis den sista dagen i månaden före den månad som stödet avser. En sådan förskjutning av ut- betalningstidpunkten skulle göra det lättare för bidragsskyldiga att full- göra sin återbetalningsskyldighet. Bakgrund: Underhållsbidrag skall som regel betalas i förskott för ka- lendermånad (7 kap. 7 § första stycket föräldrabalken). För barnpension och efterlevandestöd till barn, bostadsbidrag och all- mänt barnbidrag gäller att utbetalning sker samma månad som bidraget avser, dvs. barnbidrag för augusti betalas ut den 20 augusti, bostadsbi- 30 drag för augusti den 27 augusti samt barnpension och efterlevandestöd till barn för augusti den 19 eller 20 augusti beroende på födelsedatum. Riksförsäkringsverket (RFV) har tidigare framfört förslag om att un- derhållsstödets utbetalningstidpunkt skall flyttas fram till den 20:e i den månad som stödet avser (se RFV Anser 1998:9 och skrivelse till Social- departementet dnr S2001/1223/SF). RFV:s förslag har beaktats av utred- ningen. Skälen för regeringens bedömning: Regeringen anser att den nuva- rande utbetalningstidpunkten för underhållsstödet har vissa nackdelar. Underhållsstödet är visserligen inte ett förskott på underhållsbidrag utan ett samhällsstöd som utges till barn och där den bidragsskyldige skall fullgöra återbetalning till staten enligt särskilda regler. Dock måste underhållsbidragets och underhållsstödets funktion sägas vara den- samma. Båda har till syfte att täcka kostnaderna för barnets försörjning. Utbetalning månadsvis i förskott tillgodoser barnets intresse av att fortlö- pande få stöd för sin försörjning allt eftersom behov uppkommer. Att, som Skatteverket föreslår, låta ett stöd som avser den löpande försörj- ningen utbetalas i slutet av den månad som stödet hänför sig till kräver, enligt regeringen, starka skäl. Vid avvägningen mellan de intressen som här gör sig gällande anser regeringen att barnets intresse av att kunna få stöd i förskott och intresset av samordning med reglerna i föräldrabalken väger tyngst. Stödet bör alltså, enligt regeringens bedömning, även fort- sättningsvis betalas ut i förskott. En annan fråga är vilket datum stödet bör kunna lyftas. Dagens utbe- talningsregel skapar problem både för den enskilde och för Försäkrings- kassan. En följd av att underhållsstöd betalas ut den 20:e i månaden före den månad som stödet avser, är att förändringar som inträffar mellan den 20:e i utbetalningsmånaden och den första i nästkommande månad leder till att rättelser måste göras i efterhand; antingen genom återkrav mot bidragsmottagaren eller justeringar av den bidragsskyldiges återbetal- ningsskyldighet. Den nuvarande ordningen leder också till många onödiga ärenden om underhållsstöd hos Försäkringskassan. Eftersom en bidragsskyldig enligt FB inte behöver betala underhållsbidrag till barnet förrän den sista i må- naden är det enligt Riksförsäkringsverkets bedömning många boföräldrar som låter ärendet gå till Försäkringskassan enbart för att vara tillförsäk- rade bidrag redan den 20:e i månaden. Om utbetalningstidpunkten flyttas fram skulle de problem som nu nämnts minska. Det kan dessutom ligga i linje med det uppsatta målet att föräldrar som har möjlighet därtill, i större utsträckning skall reglera un- derhållet direkt emellan sig. Ett senare utbetalningsdatum skulle göra underhållsstödssystemet mindre attraktivt utan att för den skull gå ut över barnets intressen. En sådan ordning skulle också innebära större möjlig- heter än i dag att beakta förändringar som inträffar efter den 20:e i utbe- talningsmånaden. Utredningen har föreslagit att utbetalningsdatumet skall flyttas fram till den sista i utbetalningsmånaden. Regeringen delar utredningens uppfatt- ning att övervägande skäl talar för att utbetalningsdatumet flyttas fram. För att boföräldern skall ha möjlighet att betala hushållets löpande utgif- ter som förfaller till betalning vid månadsskiftet är det dock lämpligt att sätta dagen för utbetalning till den 25:e i stället för den sista i månaden. Prop. 2004/05:116 31

6

Grundavdrag för bidragsskyldiga föräldrar

Prop. 2004/05:116

En förälder som barnet inte varaktigt bor tillsammans med skall helt eller delvis betala tillbaka underhållsstödet till staten. Reglerna för hur åter- betalningsbeloppet bestäms finns i 2428 §§ lagen (1996:1030) om un- derhållsstöd (USL). Återbetalningsbeloppet beräknas som en viss procent av den bidragsskyldiges inkomst enligt det taxeringsbeslut som fattats närmast före februari månad det år återbetalningsskyldigheten avser, efter ett avdrag på 72 000 kronor. Det nuvarande avdraget om 72 000 kronor har valts för att så få föräldrar som möjligt genom att fullgöra sin återbetalningsskyldighet skall hamna under socialbidragsnivån (prop. 1998/99:78 s. 14). Procentsatsen fastställs med hänsyn till det antal barn som den bidrags- skyldige är underhållsskyldig för enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken (FB). Såväl barn som den bidragsskyldige bor tillsammans med som andra barn han eller hon är underhållsskyldig för beaktas alltså. Däremot be- aktas inte eventuella styvbarn. Detta trots att FB 7 kap. 5 § reglerar en viss underhållsskyldighet gentemot styvbarn om den underhållsskyldige är gift med föräldern eller har eget barn med föräldern. En sådan under- hållsskyldighet påverkar dock inte procentsatsen eftersom den under- hållsskyldige inte är förälder till barnet. Återbetalningsskyldigheten är begränsad till det belopp som betalas ut i underhållsstöd, dvs. i allmänhet 1 173 kronor per barn och månad. Omräkning av återbetalningsbeloppet sker per den 1 februari varje år. Blir återbetalningsbeloppet lägre än 100 kronor per barn och månad bortfaller återbetalningsskyldigheten enligt nuvarande regler.

6.1

Höjning av grundavdrag

Regeringens förslag: Det belopp som varje bidragsskyldig skall få

förbehålla sig för egna levnadskostnader innan han eller hon åläggs

återbetalningsskyldighet höjs från 72 000 kronor till 100 000 kronor.

Utredningens förslag: Utredningen föreslår att grundavdraget höjs

ytterligare och att beloppet differentieras beroende på var i landet den

bidragsskyldiga föräldern är bosatt. Med utredningen förslag skall grund-

avdraget uppgå till högst 153 900 kronor (Stor-Stockholm och Stor-

Göteborg) och lägst 141 700 kronor (kommuner med 75 000 invånare

eller färre). Utredningens förslag innebär också att de procentsatser som

bestämmer återbetalningsbeloppets storlek skall justeras.

Remissinstanserna: Socialstyrelsen, Barnombudsmannen, Riksskatte-

verket, Konsumentverket, Juridiska fakultetsstyrelsen vid Lunds univer-

sitet, Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Kommunför-

bundet,

Skuldsaneringsutredningen, LO, Försäkringskasseförbundet

(FKF), Föreningen Sveriges kronofogdar, Familjerättssocionomernas

riksförening, Yrkesföreningen för budget och skuldrådgivare i kommunal

tjänst (BUS) samt Riksförbundet för familjers rättigheter (RFFR) tillstyr-

ker utredningens förslag om höjda förbehållsbelopp. Föreningen Enastå-

ende föräldrar, Länsrätten i Skåne län och Riksförsäkringsverket (RFV)

avstyrker utredningens förslag. RFV anser inte att det är motiverat med

32

så höga grundavdrag som utredningen föreslår då det finns en risk att barnets underhåll inte skulle bli en prioriterad utgift. RFV har bedömt det vara rimligt att grundavdraget höjs till 96 0000 kronor. Utredningens för- slag om en regional indelning av förbehållsbeloppen tillstyrks av Skuld- saneringsutredningen och Familjerättssocionomernas riksförening, medan det avstyrks av RFV, Socialnämnden i Karlskrona kommun , FKF, RFFR och Föreningen Sveriges kronofogdar . Sistnämnda instans anför att förslaget innebär en återgång till den gamla dyrortsgrupperingen vil- ket föreningen anser i dag är främmande för svensk skatte- och sociallag- stiftning. Skälen för regeringens förslag: En huvudprincip som bär upp dagens system är att det i första hand är föräldrarna som har det ekonomiska ansvaret för sina barn och att barnets behov och kostnader skall vara en högt prioriterad utgift ett primärt åtagande för föräldrarna. Principen att föräldrarna är de som i första hand ansvarar för sina barns försörjning är väl förankrad i såväl svensk som internationell rätt. Att kostnaden för ett barns försörjning inte genom ett alltför lågt återbetal- ningsbelopp övervältras på det allmänna är viktigt både för barnet och från rättvisesynpunkt. Utgångspunkten bör vara att samma krav ställs på bidragsskyldiga föräldrar som på föräldrar som lever tillsammans med sina barn. Övriga kostnader som en förälder har bör endast i begränsad utsträckning bara när det är nödvändigt tillåtas inkräkta på förälderns ekonomiska ansvar för sina barn. Också av statsfinansiella skäl är det viktigt att våra gemensamma re- surser används på bästa sätt och att inte en omotiverat stor del av kost- naderna för barn med särlevande föräldrar får bäras av det allmänna. Samtidigt måste det anses rimligt att en bidragsskyldig förälder får täcka ett eget grundbehov innan återbetalningsskyldighet inträder. Un- derhållsskyldigheten enligt föräldrabalken är inte ovillkorlig och en för- älder som saknar ekonomisk förmåga är inte underhållsskyldig. Även återbetalningsskyldigheten enligt underhållsstödslagen bör på ett realis- tiskt sätt anpassas till den bidragsskyldiges ekonomiska förmåga. Att återkräva underhållsstöd från en förälder som inte har medel till annat än sina egna grundbehov är inte rimligt och torde många gånger inte leda till annat än administrativa kostnader för staten. Det ligger inte heller i bar- nets intresse att en förälder får en växande skuld till staten (se mer om detta nedan i avsnitt 9.1). Regeringen anser därför, i likhet med utred- ningen, att varje bidragsskyldig bör ges rätt att förbehålla sig ett rimligt belopp för egna levnadskostnader innan han eller hon åläggs återbetal- ningsskyldighet. Frågan är då vilket grundavdrag som kan vara rimligt. Vilken standard hos en bidragsskyldig förälder bör alltså tillåtas gå före återbetalning av underhållsstöd och därmed öka de kostnader som stannar på det all- männa? Att det är föräldrarna som i första hand har det ekonomiska ansvaret för barnets försörjning innebär att underhållsstödet skall återbetalas av den bidragsskyldige så långt det är möjligt. I vissa fall saknar bidrags- skyldiga förmåga att återbetala underhållsstödet. Staten medger i sådana fall som det ibland uttrycks att den bidragsskyldige får en subvention (se prop. 1998/99:78 s. 14 f.). Prop. 2004/05:116 33 Regeringen anser mot bakgrund av det nu anförda att reglerna om åter- Prop. 2004/05:116 betalning av underhållsstöd även i fortsättningen bör ses som en subven- tion av betalningsansvaret för bidragsskyldiga föräldrar med låg betal- ningsförmåga (prop. 1998/99:78 s. 15, bet. 1998/99:SfU9). En relevant fråga är huruvida grundavdraget skall täcka den bidrags- skyldiges grundbehov. Om grundavdraget gör det finns det en risk att legitimiteten i systemet minskar om staten subventionerar återbetal- ningen av underhållsstöd för bidragsskyldiga föräldrar som redan fått sitt grundbehov täckt, samtidigt som sammanboende föräldrar aldrig är be- rättigade till motsvarande stöd hur dålig ekonomi de än har. Det finns i dag inget fastställt om vad som kan anses ingå i en bidragsskyldig föräl- ders grundbehov. Detta torde också vara något som är helt individuellt och som är beroende av den enskildes situation. Riksförsäkringsverket har gjort beräkningar och visat på jämförelser med förbehållsbelopp inom både föräldrabalken och utsökningsbalken. Utifrån detta har verket bedömt att ett grundavdrag på 96 000 kronor skulle vara rimligt och skulle ge de flesta bidragsskyldiga en mer rimlig levnadsstandard. Utredningen har i sitt betänkande föreslagit differentierade förbehålls- belopp som ligger mellan 141 700 kronor och 153 900 kronor beroende på vart i landet den bidragsskyldige är bosatt. Regeringen anser att alltför generösa grundavdrag kan minska legitimiteten för principen om föräld- rarnas primära ansvar för barnets försörjning. Ett system med differentie- rade förbehållsbelopp har också den nackdelen att det kräver en mer om- fattande administration än ett system med enhetliga förbehållsbelopp. Även om det inte torde innebära något större merarbete behöver Försäk- ringskassan också fatta ett nytt beslut om återbetalningsskyldighet om den bidragsskyldiga föräldern flyttar mellan två olika regioner i landet. En höjning av grundavdraget till 100 000 kronor innebär en förbättrad ekonomisk situation för de bidragsskyldiga med de lägsta inkomsterna. De slipper då helt återbetalningar om inkomsten per år räknat uppgår till högst detta belopp. En sådan höjning kan också leda till lägre administ- rativa kostnader för samhället. Mot bakgrund av det nu anförda anser regeringen att det är rimligt att höja grundavdraget till 100 000 kronor.

6.2

Lika stora grundavdrag för sammanboende och ensamstående

Regeringens bedömning: Grundavdraget bör även fortsättningsvis vara lika stort för sammanboende bidragsskyldiga som för ensamstå- ende bidragsskyldiga. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan tillstyrker Riksförsäkringsverket, Barnombudsmannen, Konsumentverket och Familjerättssocionomernas riksförbund utredningens bedömning. Övriga remissinstanser lämnar bedömningen utan invändning. 34 Skälen för regeringens bedömning: Ungefär 23 procent av de bi- dragsskyldiga i underhållsstödssystemet är sammanboende (december 2000, se SOU 2003:42, s 201 och bilaga 2 ). Att ha differentierade grund- avdrag beroende på om en bidragsskyldig är ensamstående eller sam- manboende kan motiveras med att den ensamstående faktiskt har högre levnadskostnader på grund av att denne inte har möjlighet att dela på vissa utgiftsposter. Av Underhållsstödsutredningens redogörelse för vux- nas normalbehov ( bilaga 5 i nämnda betänkande) framgår att en ensam- stående man sparar cirka 700 kronor i månaden på att bli sambo. Rättviseskäl talar således för en differentiering av grundavdraget. Att låta grundavdraget vara olika högt beroende på om den bidragsskyldige är ensamstående eller sammanboende innebär inte att en ny partner får delta i återbetalningen av underhållsstödet utan endast att den bidrags- skyldiges förbättrade ekonomiska situation får ge utslag vid bestämman- det av återbetalningsskyldigheten. Emellertid kan också flera invändningar resas mot en differentiering. En invändning är att risken ökar för att återbetalningsbeloppen blir inak- tuella i snabbare takt än som annars vore fallet. En annan invändning är att en differentiering kan leda till tvister om huruvida sammanboende föreligger eller inte och att det i systemet byggs in ett incitament till fusk. Om reglerna utformas så att ensamstående bi- dragsskyldiga får fördelar kan det locka till missbruk av regelsystemet genom att man döljer sammanboendet. Noggranna undersökningar och kontroller från Försäkringskassans sida om sammanboende föreligger eller inte kan då bli nödvändiga. Denna typ av kontroller innebär alltid risker för integritetskränkningar. Därtill kommer att redan det faktum att reglerna ges ett sådant innehåll att fusk kan förekomma riskerar att rubba tilltron till regelsystemet. Ett system med differentierade grundavdrag kräver också en mer om- fattande administration än ett system med enhetliga avdrag. Någon regi- strering av samboförhållanden har hittills inte ansetts böra införas och är inte aktuell (se prop. 2002/03:80). Inte heller kan folkbokföringen an- vändas som grund för en avgränsning, i vart fall så länge folkbokföring sker på fastighet och det inte går att urskilja om två personer bor i samma lägenhet eller i var sin lägenhet i ett flerbostadshus. Samtidigt kan antas att det kan bli svårt att få bidragsskyldiga att lämna de behövliga uppgif- terna till Försäkringskassan. Försäkringskassan kommer alltså att få svårt att få fram underlag för sin bedömning och ärendena kommer inte att kunna handläggas automa- tiserat i samma utsträckning som i dag. Med differentierade belopp är det knappast möjligt att undvika att det många gånger kan bli fråga om om- fattande och känsliga utredningar för att Försäkringskassan skall få un- derlag för prövningen av om ett sammanboende föreligger eller inte. Ut- redningssvårigheter kan i sin tur leda till längre handläggningstider och att skulden för en återbetalningsskyldig förälder härigenom växer innan återbetalningsbeloppet slutligt fastställs. En annan nackdel med differentierade grundavdrag är att det i ett sy- stem med fasta schabloner som det här är frågan om, inte finns någon möjlighet att ta hänsyn till individuella förhållanden. Också bidragsskyl- diga föräldrar som är sammanboende med en icke självförsörjande vuxen Prop. 2004/05:116 35 skulle alltså vid en differentiering få ett lägre förbehåll för egna levnads- Prop. 2004/05:116 kostnader. De ovan nämnda nackdelarna måste dock vägas mot rättviseaspekten och mot att utgiftsökningen för staten blir mindre med en differentiering. Vid en sammantagen bedömning anser regeringen liksom utredningen att övervägande skäl för närvarande talar mot en differentiering.

6.3

Värdesäkring av grundavdraget

Regeringens bedömning: Det grundavdrag som varje bidragsskyldig får förbehålla sig för egna levnadskostnader bör även fortsättningsvis anges i kronor. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan avstyrker Riksförsäkringsverket och Barnombudsmannen utredningens bedömning. Övriga remissinstanser lämnar bedömningen utan invänd- ning. Skälen för regeringens bedömning: Utredningen har väckt frågan om det belopp som varje bidragsskyldig får förbehålla sig för egna levnads- kostnader innan han eller hon åläggs återbetalningsskyldighet skall vär- desäkras. Det finns olika sätt att värdesäkra belopp på. En möjlighet som före- kommer i andra liknande sammanhang är att knyta förbehållsbeloppet till prisbasbeloppet enligt lagen (1962:381) om allmän försäkring eller till konsumentprisindex (KPI). Normalbeloppet vid löneutmätning justeras t.ex. årligen med hänsyn till KPI. Dessa slags indexeringar syftar till att korrigera belopp för förändringar i penningvärdet. Av motsvarande skäl som anförts för att inte indexera underhållsstöds- beloppet anser regeringen att inte heller grundavdraget skall indexeras.

6.4

Inget förbehåll för hemmavarande make, sambo eller barn

Regeringens bedömning: En bidragsskyldig förälder bör inte ges rätt att särskilt förbehålla sig belopp för underhåll av hemmavarande make, sambo eller barn. Utredningens bedömning: Överensstämmer med regeringens bedöm- ning. Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket instämmer i utredningens bedömning. Övriga remissinstanser har lämnat utredningens bedömning utan invändning. 36

Skälen för regeringens bedömning

Prop. 2004/05:116

Inom både underhållsbidragssystemet och löneexekutionssystemet finns det möjlighet att göra särskilt förbehåll för hemmavarande barn, make eller sambo. Den allmänna inställningen i samhället i dag är emellertid att varje vuxen individ skall vara ekonomiskt självständig och inte beroende av anhöriga för sin försörjning. Vid sådana förhållanden som gör att den enskilde under en viss tid eller för framtiden inte kan försörja sig själv genom förvärvsarbete träder i allmänhet den allmänna försäkringen (för- äldrapenning, sjukpenning, sjukbidrag, förtidspension m.m.) eller andra stödformer (t.ex. ersättning från arbetslöshetskassa) in. I övrigt bör det nödvändiga skyddet för den enskilde lösas genom andra åtgärder som inriktas på att ge honom eller henne möjlighet att stanna kvar i eller komma ut i arbetslivet. Rent principiellt framstår det som felaktigt att låta underhåll till hem- mavarande make eller sambo gå före försörjningen av barnet. Samma synsätt bör gälla för skyldigheten att återbetala underhållsstöd. Möjlig- heten fyller knappast heller någon större praktisk funktion i dagens Sverige. Mot bakgrund av det sagda anser regeringen i likhet med utredningen att den bidragsskyldige inte bör ha rätt att förbehålla sig något belopp för underhåll av hemmavarande make eller sambo. En sådan ordning innebär också att Försäkringskassans hantering underlättas. En bidragsskyldigs barn bör behandlas lika Den principiella utgångspunkten bör enligt regeringen vara att inget av barnen till en bidragsskyldig förälder skall ges ett försteg framför andra barn. Alla barn bör ha samma anspråk på den bidragsskyldiges förmåga. Detta är också den grundläggande utgångspunkten i föräldrabalken och den bör gälla även om underhållsstöd utges. Bestämmelsen om förbehåll för hemmavarande barn vid beräkning av underhållsbidrag har motiverats med att det hemmavarande barnet i all- mänhet inte har rätt till underhållsstöd. Utifrån detta finns det ingen an- ledning att vid bestämmande av återbetalningsskyldighet enligt under- hållsstödslagen göra ett liknande förbehåll. Det skulle i och för sig kunna hävdas att det kan kännas naturligt för en förälder att gynna de barn han eller hon bor tillsammans med framför bidragsberättigade barn. Detta särskilt om det bidragsberättigade barnet fått stöd till sin försörjning från staten genom underhållsstödet. Att låta en förälder gynna vissa barn framför andra barn är emellertid inte något intresse som förtjänar samhällets stöd. Regeringen anser därför att det inte finns skäl att avvika från den nu gällande ordningen enligt USL. Lik- som hittills bör den återbetalningsskyldiges barn ha likaberättigade an- språk på hans eller hennes ekonomiska förmåga. En bidragsskyldig bör alltså inte ges rätt att göra förbehåll för hemmavarande barn. Återbetal- ningsreglerna bör även i framtiden ta hänsyn till samtliga barn som den bidragsskyldige är underhållsskyldig för. 37

6.5

Låga återbetalningsbelopp

Prop. 2004/05:116

Regeringens förslag: Om månadsbeloppet per barn blir lägre än 50 kronor bortfaller återbetalningsskyldigheten. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att återbetalnings- skyldigheten skall falla bort om det totala månadsbeloppet för samtliga barn blir lägre än 100 kronor. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar förslaget utan invänd- ning. Skälen för regeringens förslag: I dag bortfaller återbetalningsskyl- digheten om månadsbeloppet per barn blir lägre än 100 kronor (24 § USL). Detta innebär att om en bidragsskyldig har flera barn som får underhållsstöd kan belopp som inte är helt ringa falla bort trots att betal- ningsförmåga finns. Det kan också framstå som orättvist att en bidrags- skyldig med två barn och ett återbetalningsbelopp på 98 kronor per barn och månad eller totalt 196 kronor per månad helt slipper betala, medan en bidragsskyldig med ett barn och ett återbetalningsbelopp på 102 kronor måste betala. Utredningen har föreslagit att återbetalningsskyldigheten skall falla bort om det totala månadsbeloppet för samtliga barn blir lägre än 100 kronor. Av 16 § USL framgår emellertid att om det underhållsstöds- belopp som skall betalas ut för ett barn en viss månad är lägre än 50 kronor så bortfaller beloppet. Enligt regeringens mening förefaller det mer konsekvent att i bägge fallen ha samma beloppsgräns. Dessutom har det fördelen att det är enklare att administrera. För att göra systemet mer rättvist och för att minska statens kostnader för underhållsstödet föreslår därför regeringen att återbetalningsskyldig- heten i framtiden skall falla bort om månadsbeloppet per barn blir lägre än 50 kronor.

6.6

Uttagsprocent

Regeringens bedömning: Återbetalningsskyldigheten bör även fort- sättningsvis fastställas till en viss procent av den bidragsskyldiges överskott. Uttagsprocenten bör även i framtiden vara 14 procent för ett barn, 11,5 procent per barn för två barn och 10 procent per barn för tre barn. Den totala procentsatsen ökar med en procentenhet för varje ytterligare barn utöver tre. Utredningens förslag: Även utredningen anser att återbetalningsskyl- digheten skall fastställas till en viss procent av den bidragsskyldiges överskott. Utredningens förslag innebär vidare att hela det överskott som återstår efter grundavdraget och efter beaktande av ett schablonavdrag för kommunalskatt om 31 procent skall kunna tas i anspråk för åter- betalning. Har den bidragsskyldige ett barn tas 69 procent av överskottet i anspråk för återbetalning, dock högst det belopp som lämnas i under- hållsstöd till barnet. Om underhållsskyldighet föreligger för fler än ett barn divideras 69 med det totala antalet barn. 38

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket, Socialstyrelsen, Yrkesfö- reningen för budget och skuldrådgivare i kommunaltjänst (BUS) och

Försäkringskasseförbundet instämmer inte i utredningens bedömning. Sistnämnda instans anför att utredningens bedömning innebär alltför höga marginaleffekter för den bidragsskyldiga föräldern. Övriga remiss- instanser lämnar bedömningen utan invändning. Skälen för regeringens bedömning: Den fråga som uppkommer efter det att den bidragsskyldiga föräldern har fått förbehålla sig medel för egna levnadskostnader genom att från sin inkomst göra ett grundavdrag är hur mycket av ett eventuellt överskott som skall läggas till grund för bestämmandet av återbetalningsskyldigheten. Utgångspunkten är att det är föräldrarna som har det primära ansvaret för sina barns försörjning. Utredningen har belyst flera metoder för hur återbetalningsskyldighe- ten skall beräknas så att hänsyn tas till förbehållsbeloppet (se SOU 2003:42 s. 210 f.). Utredningen förordar en metod som tillämpas vid beräkning av under- hållsbidrag och utmätning av lön. Återbetalningsbeloppet bestäms då av storleken på det överskott som återstår sedan föräldern från inkomsten fått göra avdrag för det egna förbehållsbeloppet. Enligt utredningens uppfattning tillgodoser den metoden bäst kraven på en enkel reglering som är lätt att förstå och hantera för berörda parter. Återbetalningsbelop- pet skulle då bestämmas av storleken på det överskott som återstår sedan föräldern från den återbetalningsgrundande inkomsten fått göra avdrag för det egna förbehållsbeloppet och för kommunalskatt (31 procent) samt för det antal barn som den bidragsskyldige är underhållsskyldig för enligt 7 kap. 1 § föräldrabalken, eftersom beräkningen bygger på att barnen tar lika stora delar av överskottet. Det alternativ som förordas av regeringen innebär att man fortsätter att fastställa återbetalningsbeloppet med hjälp av ett grundavdrag och ett procentuellt uttag av den bidragsskyldiges inkomst efter avdraget. Om en bidragsskyldig inte kan betala återbetalningsbeloppet kan han eller hon ansöka om anstånd med betalningen. Det innebär att betalningsskyldig- heten helt eller delvis kan skjutas upp. Anstånd beviljas för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget och sin familjs underhåll (se 32 § USL). Dessa regler aktualiseras således när det står klart att återbetalningsskyldigheten inkräktar på förälderns behov. Den förordade metoden är enkel att använda eftersom man direkt kan se om föräldern har kvar medel till den egna försörjningen och då slipper göra beräkningen med att få fram överskottet. Det finns dock en risk att ett system uppbyggt på detta sätt uppfattas som omständligare för de för- äldrar som berörs. Reglerna om återbetalningsskyldighet i USL har emellertid haft denna konstruktion allt sedan lagen trädde i kraft och torde vara väl kända av flertalet föräldrar som är återbetalningsskyldiga för underhållsstöd. Mot bakgrund av att regeringen föreslår att grundavdraget som den bidragsskyldiga föräldern får förbehålla sig, höjs till 100 000 kronor ter det sig också rimligt att de nuvarande uttagsprocenten behålls. Utredningens beräkningar visar att andelen återbetalningsskyldiga för- äldrar i underhållsstödssystemet som lever i hushåll med en disponibel inkomst under skälig levnadsnivå kan uppskattas till 3,5 procent (7 000). Cirka 0,9 procent (1 800) av de återbetalningsskyldiga föräldrarna faller Prop. 2004/05:116 39 under skälig levnadsnivå som en följd av att de återbetalar underhållsstöd Prop. 2004/05:116 (se SOU 2003:42 s. 188). Det är vanligt att ensamstående bidragsskyl- diga föräldrar har barn som de endast träffar tidvis (se RFV Analyserar 2004:4 s. 32 och 49 f.). En ansträngd ekonomi kan i slutändan drabba barnet genom att umgänget med den bidragsskyldiga föräldern begränsas eller uteblir. Regeringen anser att reglerna om återbetalning av underhållsstöd även i fortsättningen bör ses som en subvention av betalningsansvaret för bidragsskyldiga föräldrar med låg betalningsförmåga (prop. 1998/99:78 s. 15, bet. 1998/99:SfU9). Regeringen anser inte heller att det är rimligt att bidragsskyldiga berörs av högre uttagsprocent än de nuvarande. Mot bakgrund av det anförda anser regeringen att de återbetalnings- procenten som anges i 24 § andra stycket USL bör behållas.

7

Umgänge

7.1

Dygnsberäkning av umgängesrättsavdrag

Regeringens förslag: Vid dygnsberäkningen skall det dygn då barnets

vistelse avslutas räknas som ett helt dygn.

Motsvarande regel skall gälla för rätten till umgängesavdrag enligt

föräldrabalken.

Utredningens förslag: Överensstämmer i sak med regeringens för-

slag.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har berört frågan

ställer sig positiva till utredningens förslag. Enligt Juridiska fakultets-

nämnden vid Uppsala universitet förenklas beräkningen av avdraget och

torde på ett bättre sätt än nuvarande ordning överensstämma med hur

föräldrarna uppfattar umgängets varaktighet.

Bakgrund: En förälder som inte bor tillsammans med sitt barn bidrar

som regel förutom genom att betala underhållsbidrag eller återbetala

underhållsstöd också mera direkt till barnets försörjning genom att ha

barnet hos sig under kortare eller längre perioder.

När barnet vistas hos en bidragsskyldig förälder har den föräldern vissa

kostnader för barnet utöver det underhållsbidrag eller det återbetalnings-

belopp som han eller hon kan vara skyldig att betala. Samtidigt har bo-

föräldern minskade kostnader för barnet.

De

grundläggande bestämmelserna om umgänge med barn finns i

6 kap. föräldrabalken (FB). Utgångspunkten i FB är att barn behöver nära

och goda kontakter med båda föräldrarna även om dessa inte bor till-

sammans. Barnets rätt till kontakt kommer också till uttryck i barnkon-

ventionen (jfr artikel 9).

Barnets föräldrar har ett gemensamt ansvar för att barnets behov av

umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med så långt

möjligt tillgodoses.

Att det allmänt anses vara av central betydelse att barnet får möjlighet

att umgås med en särlevande förälder innebär dock inte att det alltid är

bäst för barnet att ett umgänge med en särlevande förälder kommer till

stånd. Det måste avgöras i varje enskilt fall.

40

Har en förälder som är skyldig att betala underhållsbidrag haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får föräldern göra ett visst avdrag på det underhållsbidrag han eller hon skall betala. För varje helt dygn av barnets vistelse är avdraget 1/40 av det månatliga underhållsbidraget (7 kap. 4 § FB). Rätt till umgängesavdrag finns även vid återbetalning av underhålls- stöd (23 § USL). En bidragsskyldig förälder som haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem dygn eller minst sex hela dygn under en kalendermånad, har rätt till avdrag från det återbetalnings- belopp som skall betalas. Avdraget bestäms enligt samma regler som i 7 kap. 4 § FB om avdrag vid betalning av underhållsbidrag. Det innebär att avdrag får göras med 1/40 av återbetalningsbeloppet för varje helt dygn i den månad som vistelsen avser. För boförälderns del innebär det att kommande underhållsstöd reduceras med motsvarande belopp. Försäkringskassorna behandlade under år 2002 ungefär 28 000 um- gängesavdrag. Avdragens belopp uppgick sammanlagt till nästan 10,5 miljoner kronor, vilket innebär att umgängesavdragen under året för de bidragsskyldiga som tillgodoräknades avdrag uppgick till i genomsnitt cirka 1 160 kronor. Skälen för regeringens förslag: Det har i olika sammanhang fram- hållits att kostnader för umgänget i kombination med de stränga återbe- talningskraven för underhållsstöd kan medföra att barnet inte får möjlig- het att umgås med en särlevande förälder i den utsträckning som är önsk- värd. Detta är givetvis inte tillfredsställande. Regeringen föreslår att bidragsskyldiga föräldrar i framtiden skall få behålla ett schablonbelopp på 100 000 kronor per år för egna levnads- kostnader innan återbetalningsskyldighet inträder (se avsnitt 6.1). Med en sådan ordning får många bidragsskyldiga med svag ekonomi en lättnad i sin återbetalningsskyldighet. Detta bör kunna inverka positivt på um- gänget. Inom ramen för underhållsstödet är det också möjligt att ta hänsyn till och underlätta barnets umgänge med en särlevande förälder genom att för umgängesrättsavdragen tillämpa en annan dygnsberäkning. Det är dock knappast möjligt att i detta sammanhang göra annat än marginella förbättringar för de ekonomiskt sämst ställda bidragsskyldiga. Det fak- tum att många bidragsskyldiga på grund av t.ex. arbetslöshet, låg ut- bildning eller låg lön inom yrket har en ansträngd ekonomisk situation kan inte lösas genom underhållsstödet utan kräver åtgärder på andra om- råden. I dag räknas avdrag endast för hela kalenderdygn (dvs. kl. 00.00 24.00). Det dygn barnet överlämnas från den ena föräldern till den andra ger alltså inte någon rätt till umgängesavdrag. Kalenderdygnsberäk- ningen har den fördelen att det sällan får betydelse vid vilken tidpunkt på dygnet som barnet skall anses ha överlämnats från den ena föräldern till den andra (se prop. 1978/79:12 s. 162). Få barn överlämnas ju vid mid- natt. Att frångå kalenderdygnsberäkningen skulle kunna ge upphov till konflikter mellan föräldrarna angående vistelsens längd. Det har bl.a. därför hittills ansetts att dygnsberäkningen inte bör frångås (prop. 1997/98:7 s. 67). Prop. 2004/05:116 41 Ett sätt att göra avdragsrätten något mera rättvis utan att samtidigt ris- Prop. 2004/05:116 kera att skapa onödiga konflikter mellan föräldrarna om tidpunkten för hämtning och lämning skulle kunna vara att räkna med det dygn då bar- net överlämnas från boföräldern till den bidragsskyldige och det dygn då barnet återlämnas till boföräldern. En enkel regel att tillämpa skulle här kunna vara att återlämnandedygnet räknas som ett dygn. Ett umgänge från onsdag till torsdag skulle då räknas som ett dygn i stället för som i dag noll dygn och ett umgänge från fredag till söndag skulle räknas som två dygn i stället för som i dag ett dygn. En sådan ordning medför inte några nämnvärt ökade administrationskostnader för Försäkringskassan. Regeringen föreslår att rätten till umgängesavdrag enligt USL vidgas i enlighet med vad som nu sagts. Bestämmelser om umgängesavdrag finns också i FB. Det vore olyckligt om reglerna om umgängesavdrag i USL vore mer förmånliga än reglerna i FB. Detta skulle också verka förvir- rande för de enskilda. För att samstämmigheten mellan reglerna i USL och i FB skall bevaras föreslår regeringen därför att bestämmelserna i FB ändras i enlighet med vad som nu föreslås beträffande USL.

7.2

Nettoberäkning utifrån vad som bestämts om umgänget

Regeringens förslag: Har ett umgänge om minst 30 hela dygn per kalenderår beslutats i en dom eller genom ett avtal som godkänts av socialnämnden skall domen respektive avtalet kunna läggas till grund vid bestämmande av återbetalningsskyldigheten och underhållsstödets belopp. Den bidragsskyldige skall till Försäkringskassan anmäla ändringar i umgänget som görs av domstol eller i avtal. Försäkringskassan skall upphäva beslutet om nettoberäkning om den bidragsskyldige begär det eller om beslutet om nettoberäkning av annan anledning inte längre bör bestå. Har ett beslut om nettoberäk- ning upphävts måste det gå två år innan en ny begäran om nettoberäk- ning kan prövas. Utredningens förslag: Skiljer sig från regeringens förslag i en del där utredningen föreslår att bidragsskyldiga som inte är återbetalningsskyl- diga eller som har ett så lågt återbetalningsbelopp att de inte kan tillgo- dogöra sig nedsättningen skall få beloppet utbetalt till sig.

Remissinstanserna: Länsrätten i Skåne län, Juridiska fakultetsnämn- den vid Uppsala universitet och LO tillstyrker utredningens förslag.

Socialnämnden i Karlskrona kommun tillstyrker men anser inte att det skall krävas en dom eller ett godkänt avtal för att få nettoberäkning. Nämnden anser att det är tillräckligt att båda föräldrarna direkt till För- säkringskassan kan meddela sin överenskommelse om umgängets om- fattning. Även Familjerättssocionomernas riksförening tillstyrker försla- get men är tveksamma till att en nettoberäkning skall kunna tillämpas för ett så pass begränsat umgänge som 30 dygn per år. Riksförsäkringsverket avstyrker utredningens förslag då det får till följd att Försäkringskassan behöver utreda om avvikelse beror på att boföräldern försvårar umgänget eller om det beror på umgängesvägran av den bidragsskyldige. Verket 42 befarar också att boföräldern inte kommer få täckning för sina fasta kost- nader för barnet. Även Advokatsamfundet avstyrker förslaget bl.a. på grund av att det kommer att innebära ett ökat antal tvister mellan föräld- rar. Bakgrund: I föräldrabalken (FB) slås fast att barnet skall ha rätt till umgänge med en förälder som det inte bor tillsammans med. Barnets föräldrar har ett gemensamt ansvar för att barnets behov av umgänge med en förälder som barnet inte bor tillsammans med så långt möjligt tillgodoses (6 kap. 15 § FB). Föräldrar som är ense kan avtala om barnets umgänge med en särlevande förälder. Avtalet gäller om det är skriftligt och om socialnämnden godkänt det. Kan föräldrarna inte enas kan um- gängesfrågan avgöras av domstol. Domstolen skall besluta efter vad som är bäst för barnet (6 kap. 15 a § FB). Vid sin bedömning skall domstolen ta hänsyn till barnets vilja med beaktande av barnets ålder och mognad. Domstolen skall vidare beakta risken för att barnet i samband med um- gänget far illa. Reglerna i FB medger att villkoren för rätten till umgängesavdrag kan frångås liksom att hänsyn redan från början kan tas till att underhålls- skyldigheten delvis fullgörs genom att den bidragsskyldige har barnet hos sig. Reglerna om umgängesavdrag i USL är inte lika flexibla. Skälet till detta är en önskan att undvika alltför stora administrativa besvär för Försäkringskassan (prop. 1978/79:12 s. 112 och 204). Skälen för regeringens förslag De allra flesta föräldrar torde i dag vara medvetna om att det är viktigt för barnet att ha kontakt med den särlevande föräldern. De allra flesta umgängesavgörandena torde också efterkommas. Goda skäl talar för att även USL bör kunna bygga på den utgångspunkten att umgängesavgö- randen i vart fall i allt väsentligt följs. Det umgänge som domstolen beslutat om eller som socialnämnden godkänt skulle därmed automatiskt kunna läggas till grund för en nedsättning av återbetalningsskyldigheten och en motsvarande nedsättning av underhållsstödets belopp. En sådan ordning (s.k. nettoberäkning) skulle medge att hänsyn tas även till kortare vistelser än sådana som omfattar minst fem hela dygn i följd eller sex hela dygn under en kalendermånad. Risken för konflikter mellan föräldrarna om hur länge ett umgänge har varat faller ju bort. Det faktum att den bidragsskyldige fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig skulle vidare kunna beaktas redan när återbetal- ningsskyldigheten fastställs och därmed leda till en generell sänkning av återbetalningsbeloppet. Sett ur boförälderns synvinkel skulle en sådan ordning ha den fördelen att stora kumulerade umgängesavdrag inte skulle bli aktuella. Även från administrativ synpunkt har metoden fördelar jämfört med umgängesrättsavdraget. Försäkringskassan skulle inte behöva kontrollera om barnet vistats hos den bidragsskyldige eller inte. Bidragsskyldiga för- äldrar behöver inte genom intyg från den andra föräldern eller på annat sätt styrka att han eller hon har haft barnet hos sig under den tid som av- draget avser. Eftersom nettoberäkning kan vara mer förmånlig för den bidragsskyl- dige än umgängesavdrag enligt 23 § USL och dessutom smidigare för Prop. 2004/05:116 43 honom eller henne att hantera, får även den bidragsskyldige ett incita- ment att rätta sig efter domen eller avtalet. Att så sker är viktigt inte minst för barnets skull. Många gånger knyter barnet stora förväntningar till planerade umgängestillfällen, förväntningar som kan förbytas i besvi- kelse om den särlevande föräldern inte medverkar till umgänge. Om den särlevande föräldern inte rättar sig efter en dom eller ett avtal är risken också att det försämrar samarbetet med den andra föräldern. En naturlig utgångspunkt är att vid nettoberäkning knyta an till den dygnsberäkning och den kvotdel som används inom ramen för umgäng- esavdraget (23 § USL). Även här skall nedsättningen vara knuten till den bidragsskyldiges återbetalningsbelopp. Utredningen har föreslagit att det för bidragsskyldiga som inte är åter- betalningsskyldiga eller som har ett så lågt återbetalningsbelopp att de inte kan tillgodogöra sig nedsättningen, införs en rätt att få beloppet ut- betalt till sig. Utredningens förslag innebär i denna del, enligt regeringen, att det i praktiken införs en ny stödform till särlevande föräldrar. Att så sker inom underhållsstödssystemet anser inte regeringen vara lämpligt. Dessutom skulle det i förhållande till beloppet på 29 kronor per dygn innebära en relativt omfattande handläggning. Enligt regeringens mening skulle det föra för långt att medge avdrag för varje vistelse hos den bidragsskyldige. Nettoberäkning bör i första hand ta sikte på de fall där den bidragsskyldige har ett egentligt behov av nedsättning i sin återbetalningsskyldighet. En rimlig avvägning är enligt regeringens mening att nettoberäkning får användas när barnets vistelse enligt domen eller avtalet uppgår till minst 30 hela dygn per år (jfr Riks- försäkringsverkets allmänna råd [2001:8] om bostadsbidrag till barnfa- miljer och ungdomar angående när ett tidvis boende med barn skall anses föreligga). Övervägande skäl talar enligt regeringen för att en möjlighet till netto- beräkning av återbetalningsbeloppet och underhållsstödet utifrån ett fast- ställt umgänge införs i USL. Genom en sådan ordning närmar sig reg- lerna i USL reglerna om underhåll i FB.

Lagrådet har framfört att det kan upplevas som förvillande att um- gängets betydelse för den bidragsskyldiges betalningsansvar bedöms olika vid umgängesavdrag enligt 23 § jämfört med avdrag enligt nettobe- räkningsmetoden. Lagrådet torde här syfta på de fall när underhållsbidra- get överstiger underhållsstödets maximala belopp (det s.k. överskjutande beloppet). Enda skillnaden torde dock vara att det vid umgängesavdrag på det överskjutande beloppet finns ett strängare krav för umgängets om- fattning (jfr fem sammanhängande dygn eller sex dygn per kalender- månad enligt 7 kap. 4 § FB). Frågan om umgängesavdrag på det över- skjutande beloppet kan bli aktuellt endast i ett klart begränsat antal fall redan av den anledningen att det är få bidragsskyldiga som har ett under- hållsbidrag fastställt. Regeln om nettoberäkning innebär ingen ändring av bestämmelserna om umgängesavdrag i 7 kap. 4 § FB som är tillämpliga på det överskjutande beloppet, bara att den bidragsskyldige vid umgänge får en förbättrad avdragsmöjlighet på sin återbetalningsskyldighet. Prop. 2004/05:116 44

Undantag från nettoberäkning

Prop. 2004/05:116

En regel om nettoberäkning torde vara tämligen enkel att tillämpa för Försäkringskassan och den skulle ge ett rimligt resultat i de flesta fall. Det går dock inte att bortse från att det kan inträffa att den särlevande föräldern inte rättar sig efter domen eller det godkända avtalet eller att umgänget av annan orsak inte kommer till stånd i avsedd omfattning. Redan med nuvarande regler finns vissa möjligheter att få en ändring till stånd i situationer som de nämnda. Boföräldern kan alltid påkalla en ändring i vad domstol beslutat om umgänget (se NJA 1994 s. 128 och RH 2000:99), och ett godkänt avtal om umgänge kan ändras genom ett nytt avtal som godkänns av socialnämnden eller genom ett avgörande av domstol (se prop. 1997/98:7 s. 87). En ändring av en tidigare dom eller ett tidigare avtal om umgänget måste givetvis beaktas och leda till en motsvarande ändring i nettoberäk- ningen enligt USL. Sådana ändringar är den bidragsskyldige enligt den föreslagna paragrafen 28 b § USL skyldig att anmäla till Försäkrings- kassan. Bestämmelser om boförälderns anmälningsskyldighet finns i 18 § USL. Om det i en ny dom eller ett nytt godkänt avtal bestäms att det inte alls skall förekomma något umgänge får barnets vistelse hos den bidrags- skyldige därefter i förekommande fall beaktas genom umgängesavdrag enligt 23 § USL. Den föreliggande möjligheten för boföräldern att få en ändring i en umgängesdom eller ett godkänt avtal, skulle visserligen kunna anses till- räcklig för att undvika att den föreslagna nettoberäkningen får oönskade effekter. Tvister i domstol om umgänge bör dock så långt möjligt undvi- kas. Regeringen anser därför att Försäkringskassan i vissa situationer bör kunna besluta att umgängesdomen eller avtalet inte längre skall berättiga till en nettoberäkning. Efter ett sådant beslut blir i stället de vanliga reg- lerna om umgängesavdrag i 23 § USL tillämpliga.

Lagrådet har ansett att reglerna om nettoberäkning bör utformas mer restriktivt än vad regeringen föreslår i lagrådsremissen samt att den för- siktighet som rättsfallet NJA 1993 s. 401 ger uttryck för också bör prägla förutsättningarna för att besluta om nettoberäkning. I det nämnda rätts- fallet hänvisas till prop. 1978/79:12 s. 109, där det sägs att nettoberäk- ningsmetoden (i civilrättsliga ärenden om underhållsbidrag) inte passar så bra när man inte i förväg säkert vet hur ofta och på vilka tider barnet kommer att vistas hos den bidragsskyldige föräldern. Regeringen är dock av den meningen att finns det som nu föreslås, en verkställbar dom eller ett avtal om umgänge till grund för nettoberäkningen, så borde man i de flesta fall veta med relativt stor säkerhet när och hur ofta barnet kommer att vistas hos den bidragsskyldige föräldern. Det finns ingen avsikt från regeringens sida att en förälder skall uppleva en nettoberäkning som påtvingad på det sätt som Lagrådet befarar. Tvärtom är syftet med en nettoberäkning att göra reglerna om underhållsstöd så flexibla att de kan baseras på föräldrarnas egna överenskommelser. Om en boförälder inte längre anser att det finns förutsättningar för en nettoberäkning har denne möjligheten att påtala detta för Försäkringskassan. Se 18 § jämförd med 10 a och 29 c §§ USL. 45 Förutsättningar för att avslå begäran om nettoberäkning eller upphäva beslut om nettoberäkning Det är inte ovanligt att föräldrar av praktiska orsaker kommer överens om att ändra tiden för umgänget. Vanligt är t.ex. att umgänge en helg byts mot umgänge en annan helg. Det finns inte någon anledning att låta sådana ändringar påverka rätten till nettoberäkning. Tvärtom är det väsentligt att en ordning med nettoberäkning inte motverkar flexibiliteten i umgänget. Utgångspunkten för nettoberäkningen är att umgänge äger rum i den omfattning som bestämts i domen eller det godkända avtalet. Det är mot den bakgrunden naturligt att rätten till nettoberäkning i princip faller bort om umgängets omfattning i väsentlig mån understiger det umgänge som sålunda bestämts. Under sådana förhållanden är det med hänsyn till bo- förälderns och barnets situation i allmänhet inte rimligt att en nettobe- räkning görs. Kommer umgänge inte till stånd har ju boföräldern inte några minskade kostnader för barnet. Inte heller har den bidragsskyldige då några kostnader som motiverar en nettoberäkning av återbetalnings- skyldigheten. Vid bedömning av om umgängets omfattning i väsentlig mån understiger det som har bestämts bör avvikelsen bedömas i förhål- lande till umgängets omfattning som har bestämts i domen eller det god- kända avtalet. I de fall det utövade umgängets omfattning väsentligt avviker från det som är bestämt har båda föräldrarna rätt att hos Försäkringskassan påtala denna avvikelse. Försäkringskassan har möjligheten att avslå en begäran om nettoberäkning eller upphäva ett beslut om nettoberäkning. Det torde endast i undantagsfall bli aktuellt att neka en bidragsskyldig nettoberäk- ning första gången han eller hon begär det. Bestämmelsen är i första hand också avsedd för de fall där nettoberäkning medgivits men det senare görs antagligt att umgänget inte äger rum i den omfattning som domen eller avtalet föreskriver, t.ex. om den bidragsskyldige underlåter att med- verka till umgänget i föreskriven omfattning. En omständighet som i och för sig skulle kunna beaktas är orsaken till att umgänge i avsedd omfattning inte kommer till stånd. Enligt reger- ingen skulle detta emellertid göra reglerna svårtillämpade och kunna ge upphov till konflikter mellan föräldrarna. Normalt bör alltså anledningen till varför umgänget inte kommer till stånd inte vägas in i bedömningen. Det kan emellertid finnas situationer där det skulle framstå som mindre lämpligt att bortse från varför umgänge i den omfattning som bestämts i domen eller avtalet inte kommer till stånd. En sådan situation kan vara att det står klart att umgänget under en viss begränsad tid fallit bort eller glesats ut t.ex. på grund av sjukdom hos barnet. I ett sådant fall är det rimligt att rätten till nettoberäkning kvarstår. En annan sådan situation kan vara att boföräldern inte rättar sig efter domen eller avtalet. Det förekommer ibland att den förälder som barnet bor tillsammans med genom olika åtgärder försvårar eller omöjliggör för barnet att få träffa den andra föräldern (s.k. umgängessabotage). Lagstif- taren ser strängt på umgängessabotage. För barnets skull är det viktigt att umgängesavgöranden följs. Det kan i princip inte godtas att boföräldern gör en egen riskbedömning eller av annat skäl handlar i strid med dom- stolens avgörande eller bryter mot ett godkänt avtal (jfr NJA 1993 s. Prop. 2004/05:116 46 128). Om umgänge inte kommer till stånd eller kommer till stånd i endast mindre omfattning på grund av boförälderns agerande bör det därför finnas vissa möjligheter att trots detta medge nettoberäkning. Även i de fall en bidragsskyldig förälder underlåter att medverka till umgänge i föreskriven omfattning kan umgänget komma att väsentligt understiga vad som är bestämt i dom eller avtal (s.k. umgängesvägran). Rätt till nettoberäkning och avdrag som den bidragsskyldige kan till- godoräkna sig på återbetalningsbeloppet, föreligger då inte. Härigenom understryks ytterligare vikten av att umgängesdomar och godkända avtal följs. Samtidigt får boföräldern ett ekonomiskt incitament att rätta sig efter domar respektive avtal. Visserligen kan det hävdas att en sådan regel, om umgänget ändå skulle saboteras, ytterst drabbar bar- nets försörjning. Detta är onekligen ett problem och har tidigare anförts som skäl mot att vid umgängessabotage dra in underhållsstödet (se prop. 1997/98:7 s. 61). Beaktas måste dock att det här inte rör sig om några större belopp. Hela underhållsstödet dras inte in, endast en viss del av det. Detta skall sättas i relation till de vitesbelopp som kan utdömas vid umgängessabotage. Med utgångspunkt från att domar och avtal om umgänge skall följas kan den bedömningssvårighet som Riksförsäkringsverket påtalar före- komma endast i ett fåtal fall. Sammantagna fördelar med en nettoberäk- ning får här anses väga tyngre.

Lagrådet har ställt sig tveksam till att underhållsstödssystemet på det föreslagna sättet kan användas som ett påtryckningsmedel vid um- gängessabotage. I begreppet umgängessabotage ligger att boföräldern utan legala skäl hindrar barnet från umgänge med den andra föräldern. Beteendet är oacceptabelt. Enligt regeringens mening är det dock inte fråga om att nettoberäkningen skall användas som ett påtryckningsmedel. Det är snarare fråga om att undanröja incitament som kan ge upphov till umgängessabotage. Om umgängessabotage inte skulle utgöra ett särskilt skäl att fortsätta med nettoberäkning trots att de föreslagna förutsättning- arna inte föreligger, skulle boföräldern vinna på att sabotera umgänget. Regeringen anser att en sådan konsekvens inte är önskvärd. Regeringen har därför stannat vid att umgängessabotage från boförälderns sida bör utgöra ett sådant särskilt skäl som nämns i den föreslagna 28 a § tredje stycket USL.

Lagrådet har vidare påtalat att det kan vara en grannlaga och tidskrä- vande uppgift att utreda orsakerna till att domar eller avtal inte följs. Regeringen är medveten om detta. Som tidigare påpekats skall dock huvudregeln vara att Försäkringskassan inte skall utreda orsaken till var- för umgänget är mindre omfattande än vad som är fastställt i dom eller avtal. Försäkringskassan har enligt förslaget getts möjlighet att upphäva eller att ändra ett beslut om nettoberäkning om förutsättningarna har änd- rats utan att orsaken till detta behöver vara klarlagd. I normalfallet bör det räcka att det framgår i vilken ändrad ny omfattning som umgänge kommer till stånd eller om det har upphört helt. För att inte få ett alltför stelt system behövs i särpräglade undantagssituationer en ventil av det slag som regeringen har föreslagit. Prop. 2004/05:116 47

Tvåårsfrist

Prop. 2004/05:116

Om ett beslut om nettoberäkning upphävs bör det förflyta en viss tid innan en ny begäran om nettoberäkning kan prövas. En viss tid behöver förflyta för att det förhållande som föranledde upphävandet skall hinna ändras. Det är också nödvändigt för att en bidragsskyldig förälder inte skall kunna utnyttja reglerna och gå ut och in i nettoberäkningssystemet på det sätt som är mest ekonomiskt förmånligt för honom eller henne. Umgänget är ju sällan helt jämnt fördelat under året. Samtidigt innebär nettoberäkningsmetoden att avdragen fördelas jämnt under året. En bi- dragsskyldig som väljer att före ett längre sommarumgänge gå över till att begära sedvanligt umgängesavdrag enligt 23 § USL och därefter att gå tillbaka till en nettoberäkning skulle därmed bli överkompenserad. Också administrativa hänsyn talar för en tidsgräns. Enligt regeringens mening är en tvåårsperiod rimlig. Efter två år bör den bidragsskyldige alltså ånyo kunna få en begäran om nettoberäkning prövad. En omständighet som i och för sig skulle kunna beaktas vid bestäm- mandet av tidsfristen är anledningen till att beslutet om nettoberäkning upphävts. Ett hänsynstagande till skälet bakom upphörandebeslutet skulle göra regeln mer rättvis. En sådan ordning skulle emellertid lätt kunna ge upphov till konflikter mellan föräldrarna. Även enkelhetsskäl talar mot ett sådant hänsynstagande. Vid en samlad bedömning anser regeringen att övervägande skäl talar för att hänsyn inte bör tas till varför beslutet en gång har upphävts.

Lagrådet har ansett att det inte är tillfredsställande att boföräldern inte skyddas mot en bidragsskyldigs beteende om denne inför ett längre sommarumgänge begär att få beslutet om nettoberäkning upphävt, och sedan får tillgodoräkna sig ett umgängesrättsavdrag enligt 23 § USL för kommande umgänge, trots att ett tillgodoräknande delvis redan har skett för denna tid. Regeringen anser att invändningen har visst skäl för sig och det är just denna situation som motiverar att en tidsgräns sätts för att undvika att den bidragsskyldiga föräldern utnyttjar reglerna på ett sätt som är mest ekonomiskt förmånligt för honom eller henne. Den nedsätt- ning av underhållsstödet som sker med anledning av en nettoberäkning fördelas över årets tolv månader. Detta kan maximalt innebära 67 kronor per månad i nedsättning om det är fråga om ett sommarumgänge på fyra veckor, dvs. 28 dygn (maximal nedsättning vid ett återbetalningsbelopp om 1 173 kronor blir då, 29 kronor x 28 dygn / 12 månader). Att införa en regel för att kompensera boföräldern skulle komplicera Försäkrings- kassans administration och därför strida mot en av idéerna med nettobe- räkning. Sammantaget anser regeringen att fördelarna med det föreslagna systemet är så stora att förslaget i denna del bör genomföras oförändrat. Den föreslagna tvåårsregeln får alltså enligt regerings mening anses vara tillräcklig. 48

8

Beräkning av inkomst vid bestämmande av

Prop. 2004/05:116

återbetalningsskyldighet för underhållsstöd

När underhållsstöd lämnas till ett barn skall den bidragsskyldige föräl- dern återbetala beloppet till staten helt eller delvis. Återbetalningsskyl- digheten bestäms som en viss procent av den bidragsskyldiges på visst sätt beräknade inkomst. Till grund för beräkningarna ligger det taxe- ringsbeslut som fattats närmast före februari månad det år återbetalnings- skyldigheten avser (25 § USL). Hur den återbetalningsgrundande inkomsten beräknas framgår av 24 27 §§ USL. Återbetalningsskyldigheten kan också bestämmas genom en skälighetsbedömning, om det är uppenbart att den bidragsskyldige har en förvärvsförmåga som väsentligt överstiger vad som motsvarar den taxe- rade inkomsten och han eller hon inte visar godtagbar anledning till att förvärvsförmågan inte utnyttjas (28 § USL). Återbetalningsbeloppet skall omprövas när ett nytt beslut om årlig tax- ering föreligger eller när procentsatsen som anger hur mycket av in- komsten som kan tas i anspråk ändras. Återbetalningsskyldigheten för viss tid kan också, på ansökan av den bidragsskyldige eller på initiativ av Försäkringskassan, jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för Försäkringskassans bedömning ändrats väsentligt. Bestäms återbetal- ningsskyldigheten till ett lägre belopp än vad den bidragsskyldige i en- lighet med tidigare beslut betalat för samma tid skall skillnaden och be- tald ränta som hänför sig till skillnadsbeloppet, om räntan uppgår till minst 100 kronor, betalas ut till den bidragsskyldige. Bestäms återbetal- ningsskyldigheten till ett högre belopp än vad den bidragsskyldige i en- lighet med tidigare beslut betalat för samma tid, skall den bidragsskyl- dige betala in skillnaden till Försäkringskassan (30 § USL). Enligt Riksförsäkringsverkets föreskrifter (RFFS 1996:18) om under- hållsstöd skall ändrad uppgift om taxering anses vara väsentlig om åter- betalningsbeloppet, med beaktande av de nya uppgifterna, överstiger eller understiger tidigare fastställt återbetalningsbelopp med 100 kronor per barn och månad (7 §).

8.1

Jämkning av återbetalningsbelopp vid ändrad taxering

Regeringens förslag: Ett nytt beslut om årlig taxering skall påverka återbetalningsskyldigheten från och med februari månad året efter det år taxeringsbeslutet meddelades. En fråga om jämkning av återbetal- ningsskyldigheten på grund av ändrat taxeringsbeslut får inte tas upp till prövning efter utgången av femte året efter det taxeringsår som be- slutet avser. Utredningens förslag: Utredningens förslag innebär att treårsfristen är relaterad till antalet år före det år då beslut om ändrad taxering meddelas. Remissinstanserna: Av de remissinstanser som har yttrat sig i frågan tillstyrker Riksförsäkringsverket utredningens förslag medan Länsrätten i

Skåne avstyrker med hänvisning till att rättsäkerhets- och rättviseaspekter 49 talar för att beslut om ändrad taxering skall få genomslag fullt ut med ret- roaktiv verkan. Övriga remissinstanser lämnar förslaget utan invändning. Skälen för regeringens förslag: När återbetalningsbelopp enligt USL fastställs beräknas detta enligt 25 § utifrån det taxeringsbeslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) som fattats närmast före februari månad det år återbetalningsskyldigheten avser. Det innebär att återbetal- ning vanligen grundar sig på de inkomster den bidragsskyldige hade två år tidigare och som i normalfallet fastställs vid taxeringen under det mellanliggande året. Det årliga taxeringsbeslutet kan alltså föranleda en ändring av återbetalningsbeloppet. Enligt 7 § förordningen (1996:1036) om underhållsstöd sker ändringen av återbetalningsskyldigheten från och med februari året efter det år då det nya taxeringsbeslutet meddelades. Den bestämmelsen bör lyftas över till lagtext. Det taxeringsbeslut som legat till grund för Försäkringskassans be- dömning kan dock senare komma att ändras. Regler om omprövning av ett taxeringsbeslut finns i 4 kap. taxeringslagen. Som framgår där kan ett omprövningsbeslut meddelas lång tid efter taxeringsåret. Till detta kom- mer de fall där skattemyndighetens beslut om taxering överklagas och blir föremål för prövning i allmän förvaltningsdomstol. I sådana fall kan det ta mycket lång tid innan taxeringen är slutligt avgjord. Frågan som då infinner sig är om det skall finnas en gräns vid vilken ett beslut om änd- rad taxering skall tillåtas inverka på återbetalningsbeloppet. I dag innehåller lagstiftningen om underhållsstöd inte någon tidsgräns för retroaktiva ändringar av återbetalningsskyldigheten (se 30 § andra stycket USL). En ändring av den taxering som legat till grund för bedömningen av återbetalningsskyldigheten kan få stora konsekvenser för den bidrags- skyldige och för barnet som får underhållsstöd. När beslutet innebär en väsentlig höjning av den taxerade inkomsten innebär detta i många fall att den bidragsskyldige skall återbetala ett betydande belopp utöver vad han eller hon redan betalat. Ett sådant krav om betalning för förfluten tid kan vara ekonomiskt betungande för den enskilde. En taxeringsändring kan således få till följd att beslut om återbetal- ningsskyldighet behöver ändras för lång tid tillbaka. Detta förhållande innebär i sin tur att Försäkringskassan inte kan gallra uppgifter i ärenden om återbetalningsskyldighet, vare sig i de fall underhållsstöd fortfarande lämnas eller i de fall där stödet av någon anledning upphört. Mot bakgrund av de nackdelar som är förknippade med dagens system bör övervägas om och i vilken utsträckning beslut om ändrad taxering skall tillåtas slå igenom när det gäller återbetalning av underhållsstöd. Rättssäkerhetsaspekter talar i viss mån för att ett beslut om ändrad tax- ering skall få genomslag fullt ut med retroaktiv verkan, även om änd- ringsbeslutet avser inkomster som ligger långt tillbaka i tiden. Om änd- ringsbeslutet innebär att den bidragsskyldiges återbetalningsgrundande inkomst minskar är det rimligt att det han eller hon har betalat för mycket betalas tillbaka. Om beslutet betyder att den taxerade inkomsten ökar för förfluten tid skall den bidragsskyldige i stället till staten betala ett större belopp än som tidigare beslutats. Som ovan anförts kan det vara svårt att reglera en skuld som uppkommer därför att man anses ha haft möjlighet att under tidigare år betala ett högre belopp än vad som då var beslutat. Prop. 2004/05:116 50 Att höja den gräns som i dag tillämpas för när en taxeringsändring an- Prop. 2004/05:116 ses vara väsentlig är inte en framkomlig väg. En sådan lösning hindrar inte stora retroaktiva ändringar av återbetalningsskyldigheten och tillgo- doser inte önskemålet att äldre uppgifter i ärenden om underhållsstöd skall kunna gallras inom rimlig tid. Även med en beloppsgräns är det nödvändigt för Försäkringskassan att spara uppgifter i ärendet, eftersom en taxeringsändring kan komma långt efter det år ändringen avser. Regeringen anser i stället att en tidsgräns efter vilken en ändrad taxe- ring inte tillåts påverka återbetalningsskyldigheten bör införas i under- hållsstödssystemet. En sådan ordning ligger i linje med vad som gäller beträffande underhållsbidrag enligt föräldrabalken (FB). Möjligheten att få ett underhållsbidrag som betalats nedsatt för förfluten tid är mycket små liksom möjligheterna att få underhållsbidrag höjt för sådan tid (se 7 kap. 10 § FB). Mot den bakgrunden bedöms det rimligt att även möjlig- heten till jämkning av återbetalningsskyldigheten inskränks vid ändrad taxering. Hur lång en sådan tid skall vara kan givetvis diskuteras. De administ- rativa aspekterna talar för en kort tidsfrist. Intresset av att hålla nere kostnaderna för socialförsäkringens administration måste dock här vägas mot de andra intressen som gör sig gällande. Framför allt rättviseaspek- ten talar för att återbetalningsskyldigheten speglar den korrekta taxerade inkomsten. Det är i hög grad angeläget att lagstiftningen om underhålls- stöd har acceptans i samhället, och särskilt bland dem som direkt berörs av reglerna, inte minst de bidragsskyldiga föräldrarna. Det är dock ytterst få fall där taxeringen överhuvudtaget ändras och dessa faller i stort sett samtliga inom ramen för en treårsperiod. Från rättssäkerhetssynpunkt framstår en frist om fem år därför som väl avvägd. Inom den tiden får Försäkringskassan dessutom automatiskt meddelanden om eventuella taxeringsändringar. För att femårsfristen skall utgå från en fast referenspunkt bör fristen, i stället för året då be- slutet om ändrad taxering meddelas, räknas från aktuellt taxeringsår. Regeringen föreslår sammanfattningsvis att det införs en regel som inne- bär att en fråga om jämkning av återbetalningsbeloppet på grund av ändrat taxeringsbeslut aldrig får tas upp till prövning efter utgången av femte året efter taxeringsåret. Förslaget innebär att uppgifter kan gallras efter fem år vilket minskar kraven på databasutrymme. Övergångsvis bör dock en längre tidsfrist gälla för bidragsskyldiga som har begärt omprövning av eller överklagat ett taxeringsbeslut då ändringen träder i kraft (se avsnitt 11). I dessa fall är det lämpligt att fristen är ytterligare två år för att begränsa risken att den enskilde skall drabbas av en rättsförlust som han eller hon inte har kunnat förutse.

8.2

Omprövning av återbetalningsbelopp

Regeringens förslag: Vid omprövning när grunden för tillämplig ut- tagsprocent ändras gäller det nya återbetalningsbeloppet från och med månaden efter den månad då ändringen ägde rum och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då Försäkringskassan fick kännedom om ändringen. 51 Prop. 2004/05:116 Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket tillstyrker utredningens förslag. Övriga remissinstanser lämnar förslaget utan invändning. Skälen för regeringens förslag: Återbetalningsbeloppet skall omprö- vas när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger (30 § första stycket USL). Det skall också omprövas när grunden för tillämplig uttagsprocent ändras, dvs. när antalet barn för vilka den bidragsskyldige är underhålls- skyldig ändras. I det sistnämnda fallet kan på grund av att den tillämpliga procentsatsen ändras uppstå beslut som har retroaktiv verkan. Av prak- tiska skäl och för att minska risken för återkrav bör ändringen få genom- slag på återbetalningsskyldigheten från och med månaden efter den må- nad då ändringen ägde rum och aldrig för längre tid än tillbaka än tre år före den dag då Försäkringskassan fick kännedom om ändringen. Försäkringskassan får som regel automatiskt vetskap om de ändringar som här är aktuella. I vissa fall, t.ex. när det gäller faderskap i internatio- nella förhållanden, kan det dock krävas att Försäkringskassan uppmärk- sammas på förhållandet.

8.3

Omprövning och jämkning av utfyllnadsbidrag vid

direktbetalning

Regeringens förslag: Om det taxeringsbeslut som legat till grund för

beräkningen av det fiktiva återbetalningsbeloppet har ändrats väsent-

ligt, skall utfyllnadsbidraget kunna ändras för framtiden, dvs. från och

med månaden efter den månad då Försäkringskassan fick kännedom

om ändringen. Detsamma skall gälla vid ändring av tillämplig pro-

centsats. Ett nytt beslut om årlig taxering skall påverka utfyllnadsbi-

draget från och med februari månad året efter det år då det nya beslu-

tet om årlig taxering meddelats.

Utredningens förslag: Utredningens förslag överensstämmer med

regeringens förslag.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket, Försäkringskasseförbun-

det och Socialnämnden i Karlskrona kommun tillstyrker utredningens

förslag. Övriga remissinstanser lämnar förslaget utan invändning.

Bakgrund: Enligt 8 § USL kan underhållsstöd i vissa fall lämnas i

form av utfyllnadsbidrag. Den vanligaste situationen då utfyllnadsbidrag

lämnas är när det finns anledning att anta att den bidragsskyldige föräl-

dern betalar underhåll direkt till barnet och att detta underhåll uppgår till

åtminstone det belopp denna förälder med tillämpning av reglerna om

återbetalningsskyldighet i 2428 §§ USL skulle vara skyldig att återbe-

tala till staten om barnet fick fullt underhållsstöd. En annan omständighet

som leder till att utfyllnadsbidrag lämnas är att boföräldern endast ansö-

ker om underhållsstöd i denna form. Detta kan bli aktuellt t.ex. då föräld-

rarna är överens om hur det ekonomiska ansvaret för barnet skall fördelas

dem emellan.

Ett av syftena med utfyllnadsbidraget är förstås att en förälder som

önskar betala underhåll direkt till sitt barn skall ges möjlighet till detta. I

52

förarbetena till USL sägs att möjligheten till utfyllnadsbidrag är avsedd för föräldrar som är överens om hur umgänge och försörjningsansvar skall fördelas. Tanken är att om den bidragsskyldige betalar underhåll direkt till barnet blir kontakten mellan barnet och denna förälder på ett naturligt sätt mer direkt (prop. 1995/96:208 s. 61f.). I praktiken torde det vanligen gå till så att Försäkringskassan, mot bakgrund av den bidragsskyldiga förälderns taxerade inkomst, räknar ut vilket belopp denna förälder skulle vara skyldig att återbetala till Försäk- ringskassan om fullt underhållsstöd lämnades till barnet. Beloppet brukar kallas för ett fiktivt återbetalningsbelopp. Om den bidragsskyldiga föräl- dern är beredd att betala detta fiktiva återbetalningsbelopp till barnet i praktiken vanligen till den andra föräldern beslutar Försäkringskassan att mellanskillnaden mellan fullt underhållsstöd och det fiktiva återbetal- ningsbeloppet skall betalas ut till barnet i form av utfyllnadsbidrag. Det kan tilläggas att om den bidragsskyldiga föräldern skulle betala ett högre belopp än det fiktiva återbetalningsbeloppet minskas inte det utfyllnads- bidrag barnet får på grund av detta. Finns det anledning att anta att den bidragsskyldiga föräldern i rätt ordning betalar underhåll som uppgår till minst det belopp som skulle ha lämnats i fullt underhållsstöd till barnet har barnet dock inte rätt till underhållsstöd (4 § USL). Att märka är att beräkningen av det fiktiva återbetalningsbeloppet endast utgör ett led i beräkningen av utfyllnadsbidragets storlek. Försäk- ringskassan kan inte ålägga den bidragsskyldige att betala underhåll direkt till barnet. Skälen för regeringens förslag och bedömning Underhållsstöd i form av utfyllnad ger upphov till en rad olika problem. En bidragsskyldig som betalat direkt till barnet vad han eller hon annars skulle ha återbetalat till staten, saknar möjlighet att vid t.ex. en sänkning av den taxering som legat till grund för bedömningen av bidraget, från staten återfå vad som kan ha erlagts för mycket. Och barnet riskerar att vid en höjning av taxeringen, om återkravet inte efterges, till staten få återbetala vad som kan ha lämnats för mycket i utfyllnad. De problem som är förknippade med ändrad taxering vid utfyllnad och direktbetalning har belysts i rättspraxis och av JO (Kammarrätten i Sundsvall, dom 2001-03-09, mål nr 3111-2000 och JO:s ämbetsberättelse 2000/01 s. 399 f.). Frågorna analyseras nedan. Jämkning på grund av ändrat taxeringsbeslut När underhållsstöd lämnas i form av utfyllnadsbidrag och den bidrags- skyldiga föräldern skall betala ett fiktivt återbetalningsbelopp direkt till barnet, föreligger inte någon återbetalningsskyldighet till staten. Vidare är det så att reglerna i 30 § USL om omprövning av återbetalningsbelop- pet enligt ordalydelsen endast tar sikte på sådana fall där ett återbetal- ningsbelopp fastställts enligt 2428 §§ USL, alltså då underhållsstöd lämnas och den bidragsskyldiga föräldern är återbetalningsskyldig till staten. Någon reglering av under vilka förutsättningar eller vid vilken tidpunkt omprövning av ett fiktivt återbetalningsbelopp som ligger till Prop. 2004/05:116 53 grund för beslut om utfyllnadsbidrag skall göras finns således inte. I för- längningen skulle detta kunna innebära att en bidragsskyldig förälder kommer att betala olika belopp för sina barn beroende på vilken form av underhållsstöd som betalas ut, fullt underhållsstöd eller utfyllnadsbidrag. Försäkringskassan tycks dock i dessa fall tillämpa bestämmelserna i 30 § analogt. När antalet underhållsberättigade barn förändras räknas det fiktiva återbetalningsbeloppet om och storleken på utfyllnadsbidraget justeras i enlighet härmed, i vart fall för framtiden. Om den bidragsskyldige betalar direkt till barnet det belopp han eller hon annars skulle ha återbetalat till staten, är detta belopp att se som ett underhållsbidrag enligt 7 kap. 2 § föräldrabalken (FB). Vad den bidrags- skyldige betalar eller skall betala är dock inte en fråga som lyder under offentligrättslig lagstiftning. Frågan är då om beslut om ändrad taxering skall påverka utfyllnadsbi- draget. Det är givetvis långt ifrån tillfredsställande att en del av det redan ut- betalade stödet kan komma att återkrävas om den bidragsskyldiges tax- erade inkomst höjs retroaktivt. Inte heller är det tillfredsställande att en bidragsskyldig förälder inte kan få tillbaka vad som betalats för mycket, om hans eller hennes taxerade inkomst minskas. Det är knappast möjligt att reglera dessa situationer så att ingen, dvs. vare sig barnet, den bidragsskyldiga föräldern eller staten riskerar att förlora på en ändrad taxering. En möjlighet skulle givetvis kunna vara att staten skulle kunna ta den ekonomiska risken om den taxering som legat till grund för bedömningen av det fiktiva återbetalningsbeloppet och därmed av utfyllnadsbidragets storlek ändras. Har utfyllnadsbidrag lämnats med ett för högt belopp skulle staten underlåta att återkräva beloppet från boföräldern. Är det fiktiva återbetalningsbeloppet högre än vad det skulle ha varit om den ändrade taxeringen lagts till grund för beräkningen, skulle staten kunna ersätta den bidragsskyldige för vad han eller hon må ha betalat för mycket. En sådan ordning kan dock knappast förenas med utfyllnadsbi- dragets syfte att föräldrarna själva sinsemellan skall reglera i vart fall en del av barnets försörjning och skulle dessutom kunna bli kostsam för staten. Det är inte heller lämpligt att reglera vad som skall ske mellan två en- skilda i USL dvs. i den offentligrättsliga lagstiftningen. Betalningen av det fiktiva återbetalningsbeloppet måste dessutom, som redan sagts, ses som betalning av underhåll enligt FB. Någon form av retroaktiv reglering mellan föräldrarna kräver alltså ändringar i bestämmelserna i FB. Regeringen kan inte förorda en sådan lösning. Utgångspunkten måste i stället vara att de offentligrättsliga reglerna i sig skall ge ett rimligt och acceptabelt resultat. Grunden för att en särlevande förälder kan åläggas att återbetala underhållsstöd är att han eller hon är underhållsskyldig för barnet enligt reglerna i FB. I den aktuella situationen har denna under- hållsskyldighet fullgjorts. Någon rättslig grund för staten att i det fallet kräva den bidragsskyldige på ytterligare belopp kan svårligen anföras. Frågan är då vad som kan göras inom ramen för det nuvarande regelsy- stemet. Enligt regeringens uppfattning kan det alltså ifrågasättas om den tolk- ning av USL som getts i praxis verkligen har stöd i lagens ordalydelse. I Prop. 2004/05:116 54 30 § andra stycket USL anges att återbetalningsskyldighet kan jämkas när den taxerade inkomsten ändras. När utfyllnadsbidrag utges föreligger emellertid ingen återbetalningsskyldighet för den bidragsskyldiga föräl- dern (se 21 § andra stycket USL). Utifrån denna utgångspunkt blir det inte aktuellt att jämka återbetalningsskyldigheten och därmed utfyllnads- bidraget när det taxeringsbeslut som legat till grund för Försäkringskas- sans bedömning ändrats. Lagens ordalydelse talar också emot att det fik- tiva återbetalningsbeloppet och därmed också storleken på utfyllnads- bidraget ändras när ett nytt beslut om årlig taxering föreligger eller när grunden för tillämplig procentsats ändras. För att undanröja den oklarhet som kan råda föreslår regeringen därför att lagen förtydligas så att det klart framgår att fiktiva återbetalningsbe- lopp inte jämkas för förfluten tid om taxeringen ändras. Det finns en risk att bidragsskyldig vars inkomst är föremål för en omtaxering kan finna skäl att förhala Skatteverkets handläggning för att uppnå ekonomiska fördelar genom att omtaxeringsbeslutet skjuts framåt i tiden. Tillräcklig anledning saknas dock att inte tillåta jämkning av utfyllnadsbidraget från och med månaden efter den månad då Försäkringskassan fick kännedom om den ändrade taxeringen. Den ändring som regeringen föreslår ökar förutsebarheten. Barnet och boföräldern behöver inte riskera att få betala tillbaka en del av utfyll- nadsbidraget. En bestämmelse som den föreslagna ligger också väl i linje med regleringen i FB. Enligt FB kan underhållsbidrag som redan betalats i princip inte återkrävas och inte heller kan underhållsbidrag normalt höjas för förfluten tid. Utfyllnadsbidrag lämnas också vid växelvis boende. De regler som här föreslagits för övriga former av utfyllnadsbidrag bör gälla även för jämk- ning av bidrag vid växelvis boende. Omprövning av fiktivt återbetalningsbelopp Inte heller bestämmelserna i 30 § första stycket USL om omprövning av återbetalningsbelopp torde vara tillämpliga på det fiktiva återbetalnings- belopp som ligger till grund för bedömningen av utfyllnadsbidragets storlek. Någon årlig omprövning av återbetalningsbeloppet baserad på den årliga taxeringen eller någon omprövning på grund av att antalet barn förändras är alltså inte uttryckligen reglerad i lagen. Det saknas dock an- ledning att med avseende på omprövning behandla utfyllnadsärenden annorlunda än de ärenden där återbetalningsskyldighet ålagts den bi- dragsskyldige. För att uppnå den önskvärda likabehandlingen föreslår därför reger- ingen att en årlig omprövning av det fiktiva återbetalningsbeloppet skall ske på samma sätt som nu sker beträffande det fastställda återbetalnings- beloppet. Ändringar av utfyllnadsbidraget vid årlig omprövning enligt den föreslagna paragrafen 8 a § bör gälla från och med februari året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelas. Omräkning skall ske också när den tillämpliga procentsatsen ändras till följd av en ändring i antalet barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig. Inte heller när det gäller omprövning finns det skäl för att ha avvikande regler för utfyllnadsbidrag vid växelvis boende. De föreslagna reglerna bör därför omfatta också dessa bidrag. Prop. 2004/05:116 55

8.4

Barnets inkomster

Prop. 2004/05:116

Regeringens förslag: Underhållsstödet skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering för barnet. En ändring av underhålls- stödets storlek på grund av det nya taxeringsbeslutet skall gälla från och med februari månad året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelades. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Remissinstanserna lämnar förslaget utan invänd- ning. Skälen för regeringens förslag: En särskild fråga är om underhålls- stöd som minskats på grund av barnets inkomster bör kunna omprövas eller jämkas med anledning av en taxeringsändring. Någon bestämmelse motsvarande den om omprövning och jämkning som gäller för återbetalningsbeloppet finns inte i USL för ändring av underhållsstödet på grund av ändringar i barnets inkomster. Enligt upp- gift från Riksförsäkringsverket har dock reglerna i USL tolkats så att Försäkringskassan omprövar beslut om underhållsstöd när ett nytt beslut om årlig taxering för barnet föreligger. Däremot jämkas inte underhålls- stödets belopp retroaktivt eller för framtiden om det taxeringsbeslut av- seende barnet som legat till grund för Försäkringskassans bedömning av stödets storlek har ändras. Regeringen anser att det är lämpligt att underhållsstödets storlek om- prövas varje år när nytt beslut om årlig taxering föreligger. Den praxis som hittills rått bör därför lagfästas. Däremot kan det inte anses nödvän- digt att införa en möjlighet att jämka stödet på grund av att det taxerings- beslut som legat till grund för Försäkringskassans bedömning ändrats. En eventuell ändring av underhållsstödets storlek på grund av det nya taxeringsbeslutet sker först från och med februari månad året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelades.

8.5

Återbetalningsskyldigheten skall även i framtiden

baseras på taxerad inkomst

Regeringens bedömning: Beräkning av den återbetalningsgrundande

inkomsten bör även i framtiden vara baserad på den bidragsskyldiges

inkomst i enlighet med det taxeringsbeslut enligt 4 kap. 2 § taxerings-

lagen som fattats närmast före februari månad det år återbetalnings-

skyldigheten avser.

Utredningens bedömning: Enligt utredningen bör möjligheten att ba-

sera återbetalningsskyldigheten på en mer aktuell inkomst än i dag analy-

seras vidare. De fortsatta analyserna bör då i första hand inrikta sig på

utredningens tredje alternativ som innebär en variant av dagens system

och bostadsbidragsmodellen. Detta innebär att den bidragsskyldiges

aktuella inkomst skall presumeras överensstämma med inkomsten enligt

det senaste taxeringsbeslutet uppräknad med index.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser som har berört frågan

ställer sig positiva till att återbetalningsskyldigheten bör baseras på en

56

mer aktuell inkomst än i dag. Länsrätten i Skåne förordar utredningens alternativ två som innebär att aktuell inkomst presumeras ge ett återbe- talningsbelopp på 1 173 kronor per barn och månad. Socialstyrelsen, Riksskatteverket, Barnombudsmannen, Konsumentverket, Kommunför- bundet och Skuldsaneringsutredningen förordar att utredningens alterna- tiv tre utreds vidare. Juridiska fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Socialnämnden i Karlskrona kommun, Föreningen Sveriges kronofogdar, Familjerättssocionomernas riksförbund och Riksförbundet för familjers rättigheter anser att återbetalningsskyldigheten bör baseras på aktuell inkomst utan att förorda något av utredningens alternativ. Även LO, För- säkringskasseförbundet samt Advokatsamfundet tillstyrker men ställer sig tveksamma till ett avstämningsförfarande. Riksförsäkringsverket anser inte att det är möjligt att använda en mer aktuell inkomst. Bakgrund Utgångspunkten vid beräkningen av den återbetalningsgrundande in- komsten är den bidragsskyldiges inkomst i enlighet med det taxerings- beslut enligt 4 kap. 2 § taxeringslagen (1990:324) som fattats närmast före februari månad det år återbetalningsskyldigheten avser (25 § USL). I praktiken innebär detta att de inkomster som läggs till grund för beräk- ning av återbetalningsbeloppet under ett visst år utgörs av vad den bi- dragsskyldige tjänade två år dessförinnan. Återbetalning under år 2005 baseras således på de inkomster den bidragsskyldige hade under år 2003 (taxeringen år 2004). För en bidragsskyldig vars inkomster inte förändras särskilt mycket in- nebär detta inga problem liksom inte heller för den vars inkomster ökar från år till år. För staten har det nuvarande systemet emellertid den nackdelen att återbetalningsskyldigheten, om den bidragsskyldiges inkomst ökat, base- ras på en för låg inkomst. Eftersom de bidragsskyldigas inkomster många gånger ökar i nominella tal, blir resultatet en eftersläpning i återbetal- ningen. Staten betalar underhållsstöd till barnet under ett visst år, men återbetalningsbeloppet grundas på en lägre inkomst två år tidigare. I de fall inkomsten minskat mera påtagligt t.ex. på grund av arbets- löshet eller sjukdom kan det nuvarande systemet medföra svårigheter för den bidragsskyldige att fullgöra sin återbetalningsskyldighet. I dessa fall skall nämligen återbetalning göras utifrån den högre inkomst han eller hon hade för två år sedan. Tidigare överväganden Redan när underhållsstödet infördes gjordes i förarbetena jämförelser med reglerna om inkomstprövning i bostadsbidragssystemet. I förarbe- tena till USL påpekas vissa principiella skillnader mellan systemen för bostadsbidrag och för underhållsstöd. När det gäller underhållsstöd är det inte sökandens inkomst som skall beräknas och utbetalningen av under- hållsstöd påverkas inte av om den bidragsskyldige vägrar medverka vid inkomstberäkningen. Enligt förarbetena kan det bli svårt att få tillförlit- liga uppgifter för en preliminär beräkning av inkomsten och justeringarna Prop. 2004/05:116 57 vid en slutlig avräkning kan bli många och stora. Det ansågs mot den bakgrunden inte motiverat att samordna inkomstprövningen i denna del (prop. 1995/96:208 s. 48 f.). Riksdagen hade inga invändningar härvid- lag. Riksdagen har även härefter diskuterat frågan och då ansett att ett system med inkomstprövning efter aktuell inkomst knappast kan införas i underhållsstödssystemet (bet. 1997/98:SfU1 s. 99 f.). Ytterligare en möjlighet som övervägts är att i underhållsstödssystemet införa en regel av samma innebörd som i studiemedelssystemet, den s.k. CSN-modellen (bet. 1997/98:SfU1 s. 102). En sådan regel skulle inne- bära att om den bidragsskyldiges inkomst under betalningsåret kan be- räknas bli väsentligt lägre än den inkomst efter vilken återbetalnings- beloppet beräknats, så får återbetalningsskyldigheten sättas ned. Socialförsäkringsutskottet framhöll att införande av bestämmelser i underhållsstödet som bygger på principer som återfinns i studiemedels- systemet, i många fall skulle få till följd att de som drabbats hårt av in- komstminskningar skulle kunna få återbetalningsskyldigheten fastställd till ett belopp som i större utsträckning motsvarar deras betalningsför- måga och att ett sådant system skulle minimera risken för att skulder byggs upp. Enligt utskottet borde regeringen återkomma till riksdagen med förslag i berört avseende. I budgetpropositionen för 1999 (prop. 1998/99:1, utg.omr. 12 s. 25 f.) påpekade regeringen att studiestödssystemets regler om nedsättning av återbetalningsbelopp vid inkomstminskning snarare är en anståndsregel än en jämkningsregel. Regeln innebär att studiemedelsskulden amorteras med ett lägre belopp. Skuldbeloppet minskar alltså inte utan återbetal- ningen tillåts ske under en längre tid. Inom systemet för underhållsstöd finns redan anståndsregler. Enligt regeringens uppfattning hade det av socialförsäkringsutskottet förordade systemet flera svagheter. Bland annat kan nämnas att det skulle innebära tröskeleffekter, betalningsansvar kan uppstå i efterhand, det finns inga uppgifter att göra avstämning emot i utfyllnadsärenden, det är inte möjligt att administrera för Försäkringskassan samt att omfattande och kostsamma anpassningar måste genomföras i IT-systemet (se SOU 2003:42 s. 234 f.). Sammanfattningsvis ansåg regeringen att nackdelarna med att införa en regel i underhållsstödssystemet liknande den för åter- betalning av studiemedel vägde tyngre än fördelarna. I sitt betänkande vidhöll socialförsäkringsutskottet att reglerna för att fastställa återbetalningsskyldighet är problematiska (bet. 1998/99:SfU1 s. 84). Även om lämpligheten av att införa den s.k. CSN-modellen i under- hållsstödssystemet kunde ifrågasättas, utgick utskottet från att regeringen i det fortsatta analys- och utvärderingsarbetet skulle undersöka olika tänkbara lösningar i syfte att komma till rätta med problemet och åter- komma till riksdagen med förslag till ändring av reglerna för återbetal- ning av underhållsstöd. Frågan har även därefter behandlats i riksdagen (se bet. 2001/02:SfU17 s. 8 f.). Socialförsäkringsutskottet uttalade därvid i sitt av riksdagen godkända betänkande att det alltjämt ansåg att underhållsstödssystemet har brister i den meningen att reglerna om återbetalningsskyldighet inte är helt anpassade till situationer med påtagliga inkomstminskningar, t.ex. i form av perioder med arbetslöshet. Mot bakgrund av att situationen för- bättrats något genom att grundavdraget höjts från 24 000 kronor till Prop. 2004/05:116 58 72 000 kronor (år 2000) och Underhållsstödsutredningens pågående Prop. 2004/05:116 arbete ansåg utskottet dock att det saknades anledning för riksdagen att vidta någon åtgärd i frågan. Skälen för regeringens bedömning: I de fall den bidragsskyldiges inkomst har minskat väsentligt kan det nuvarande systemet medföra svå- righeter för den bidragsskyldige att fullgöra sin återbetalningsskyldighet eftersom återbetalning då skall ske utifrån den högre inkomst han eller hon hade för två år sedan. I dessa situationer finns det möjlighet för den bidragsskyldige att begära anstånd och eftergift. De problem som är för- knippade med de nuvarande reglerna bör därför inte överdrivas. Reger- ingen anser dock att det finns anledning att undersöka vilka tänkbara lös- ningar som kan finnas. Fördelarna med ett system där återbetalnings- skyldigheten fastställs till ett belopp som i större utsträckning motsvarar den faktiska betalningsförmågan skulle vara till fördel för såväl de bi- dragsskyldiga som för staten. Risken för att den bidragsskyldige vid en inkomstminskning får betala ett högre belopp än han eller hon har förmåga till skulle minska och där- med också risken för skuldsättning. För staten skulle en sådan ordning medföra att återbetalningsbeloppen generellt sett ökar, eftersom den no- minella inkomsten för de flesta bidragsskyldiga ökar från år till år. Nuvarande regler för återbetalningsskyldighet har den fördelen att de är förhållandevis enkla att administrera. Den bidragsskyldige behöver inte lämna några uppgifter om sin inkomst till Försäkringskassan. Kassan får alla erforderliga uppgifter om den bidragsskyldiges inkomst m.m. från Skatteverket och Centrala studiestödsnämnden, CSN (se 7 § förord- ning [2001:588] om behandling av uppgifter i skatteverkets beskatt- ningsverksamhet och 5 § förordning [1996:1036] om underhållsstöd). Uppgifterna lämnas på medium för automatiserad databehandling och någon manuell inmatning eller bearbetning av uppgifterna är således inte nödvändig. Riksförsäkringsverket har på uppdrag av utredningen undersökt i vil- ken utsträckning de nuvarande beräkningsreglerna medför ett högre eller ett lägre återbetalningsbelopp jämfört med om beräkningen skulle ha grundats på aktuella förhållanden. Undersökningen visar att en föränd- ring av reglerna om inkomstberäkning så att denna skulle avse den aktu- ella inkomsten skulle medföra att 14 procent (24 737) av de bidragsskyl- diga skulle få betala ett lägre belopp än enligt dagens bestämmelser och 27 procent (46 796) skulle få ett högre återbetalningsbelopp fastställt. Resten, 59 procent (104 042), skulle få betala ett i stort sett oförändrat belopp. Siffrorna avser inkomstsituationen i februari 2001. Utredningen har undersökt sju olika alternativ där återbetalningsun- derlaget baseras på en aktuell inkomst i stället för taxerad inkomst. Ut- redningen anser inte att någon av de olika alternativen är idealisk. Vissa modeller kan skapa stor osäkerhet för den bidragsskyldiga föräldern om vilket belopp som slutligen skall betalas. Det finns också risk att den bi- dragsskyldiga föräldern kan få en betydande skuld till staten efter det att taxering föreligger. Flera av alternativen kräver också mer manuell bear- betning och mer administration än nuvarande ordning, samt bygger på att den bidragsskyldiga föräldern till Försäkringskassan skall lämna uppgif- ter om aktuell eller förväntad inkomst. Något som den bidragsskyldiga 59 föräldern inte har något eget intresse av eftersom denne själv inte ansöker om underhållsstöd. Regeringen anser att dagens system, där inkomstuppgifterna uteslu- tande hämtas från olika databaser, är väsentligt enklare och billigare att administrera än en ordning som bygger på uppgifter som lämnas av den bidragsskyldige och som måste hanteras manuellt. En övergång till ett system med uppskattad aktuell inkomst som sedan stäms av mot den tax- erade inkomsten för samma år kan också vara svår att förena med utfyll- nadsbidrag i kombination med direktbetalning. Dagens regler kan visser- ligen ge otillfredsställande resultat, t.ex. då Skatteverket beslutar att ändra den bidragsskyldiges taxerade inkomst, men nackdelarna blir tyd- ligare och kommer att drabba fler bidragsskyldiga om man övergår till att basera beräkningarna på en aktuell inkomst. En bidragsskyldig som upp- skattat sin inkomst för lågt skulle då kunna få en stor retroaktiv skuld vid avstämningen. En situation som ytterst kan gå ut över barnet. Regeringen konstaterar att den nuvarande ordningen är administrativt enkel och att inkomsten för de allra flesta bidragsskyldiga är ungefär densamma som två år tidigare. Vid inkomstminskning finns också, som nämnts ovan, möjligheten att få anstånd samt att beviljas eftergift. Vid en samlad bedömning anser regeringen att övervägande skäl talar för att den nuvarande återbetalningsskyldigheten som är baserad på den bidrags- skyldiges taxerade inkomst inte bör ändras. Regeringen är emellertid medveten om att gruppen bidragsskyldiga vars aktuella inkomst väsentligt understiger den taxerade inkomsten, kan få svårigheter med att fullgöra sin återbetalningsskyldighet. En inkomst- sänkning med anledning av arbetslöshet eller sjukdom under en viss tid eller för framtiden, behöver inte alltid medföra en sådan försämring att den bidragsskyldige inte kan fullgöra sin återbetalningsskyldighet. Om den bidragsskyldige inte kan försörja sig själv genom förvärvsarbete, träder vanligtvis den allmänna försäkringen eller andra stödformer in. Frågan är då om bidragsskyldiga i sådana situationer ändå kan anses ha en väsentligt försämrad ekonomisk situation. Det kan därmed finnas skäl att ytterligare se över hur vanligt det är att bidragsskyldiga får en väsent- ligt försämrad betalningsförmåga. Regeringen avser därför att ge Försäk- ringskassan i uppdrag att kartlägga i vilken omfattning bidragsskyldiga har en väsentligt försämrad aktuell inkomst jämfört med taxerad inkomst, samt att redovisa eventuella förslag till förändringar av nuvarande regler. Prop. 2004/05:116 60

9

Anstånd och eftergift

Prop. 2004/05:116

9.1

Ändrade regler för anstånd

Regeringens förslag: Försäkringskassan får vid prövning av frågor

om anstånd ta hänsyn till att den bidragsskyldige har andra lätt reali-

serbara tillgångar än lön eller annan ersättning.

Sedan anståndsbeslutet upphört skall den bidragsskyldige till För-

säkringskassan betala ett belopp som motsvarar 1,5 gånger det åter-

betalningsbelopp som fastställts eller, om återbetalningsskyldigheten

för något barn har upphört, skulle ha fastställts, dock minst 150 kronor

per barn och månad. Den bidragsskyldige är dock inte skyldig att be-

tala ett högre belopp än vad som följer av bestämmelserna i 7 kap. 4

och 5 §§ utsökningsbalken.

Utredningens förslag: Skiljer sig från regeringens förslag så till vida

att utredningen inte lämnade något förslag om att hänsyn skall tas till

tillgångar som är lätt realiserbara. I övrigt överensstämmer utredningens

förslag med regeringens.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket och Socialnämnden i

Karlskrona kommun tillstyrker utredningens förslag. Länsrätten i Stock-

holms län anser att det av lagtexten bör framgå vilka tillgångar som hän-

syn kan tas till. Socialstyrelsen anser att reglerna om anstånd bör föras in

i USL i stället för att utgå från reglerna i utsökningsbalken. Skuldsane-

ringsutredningen anser att problem med ny skuldsättning som uppkom-

mer efter beslut om skuldsanering, som t.ex. anståndsskulder, bör lösas

genom att reglerna för hur återbetalningsbeloppet skall bestämmas an-

passas efter de regler som gäller vid en löneutmätning. Skuldsaneringsut-

redningen anser vidare att det lämnade förslaget inte är tillräckligt för att

komma till rätta med de problem rörande återbetalning av underhållsstöd

som uppkommer i skuldsaneringssammanhang. Advokatsamfundet ifrå-

gasätter om betalningsviljan ökar om den bidragsskyldige efter anstånd

tvingas återbetala 1,5 gånger det belopp som annars skulle ha fastställts.

Försäkringskasseförbundet avstyrker utredningens förslag och anser att

anståndsförfarandet bör upphöra. I stället bör jämkning av återbetal-

ningsbeloppet ske när en bidragsskyldig hamnar under skälig levnads-

nivå.

Bakgrund: Försäkringskassan får på ansökan av en bidragsskyldig

förälder bevilja honom eller henne anstånd (helt eller delvis) med att

fullgöra återbetalningsskyldigheten (32 § USL). Anstånd innebär att För-

säkringskassan i den utsträckning som anståndsbeslutet anger låter bli att

vidta åtgärder för att driva in fordringen. Reglerna om anstånd gäller

även för de fall där Försäkringskassan inträtt i barnets rätt till fastställt

underhållsbidrag (31 § USL).

Har anstånd beviljats skall ränta betalas på skulden (36 § USL). Räntan

för år 2005 uppgår till 2,8 procent.

Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige

skall få behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll. Därvid

skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsök-

ningsbalken (UB) tillämpas. Anstånd får också beviljas om det annars

finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga

61

eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden (32 § USL). Det är de aktuella förhållandena som ligger till grund för beslut om anstånd. De uppgifter som ligger till grund för ansökan skall styrkas av den bidragsskyldige (prop. 1995/96:208 s. 53). Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år i taget (33 § första stycket USL). Skyldigheten att betala för barnet upphävs inte genom ett beslut om anstånd, utan den bidragsskyldige förväntas återbetala beloppet när den ekonomiska situationen har förbättrats. På detta sätt markerar sam- hället att föräldern skall bidra till sitt barns försörjning och utgångs- punkten är att skulderna skall betalas. Det belopp som beslutet om anstånd avser skall betalas före återbetal- ning som avser senare tid (33 § andra stycket USL). Det innebär att de återbetalningsbelopp som löpande förfaller till betalning i många fall blir en tillkommande skuld. Den bidragsskyldige är sedan beslutet om anstånd upphört, inte skyldig att på grund av anståndet betala mer till Försäkringskassan än det månadsbelopp som återbetalningsskyldigheten fastställts till, eller skulle ha fastställts till enligt 2428 §§ USL. För överskjutande belopp skall ett nytt beslut om anstånd meddelas, s.k. fortsatt anstånd (33 § andra stycket USL). Syftet med bestämmelsen är att ge den bidragsskyldige möjlighet att återbetala skulden i en rimlig takt (prop. 1995/96:208 s. 53). Skälen för regeringens förslag Utredningen har övervägt om 32 § USL bör kompletteras med en be- stämmelse om att Försäkringskassan vid prövningen av en ansökan om anstånd skall kunna beakta även andra tillgångar hos den bidragsskyldige än lön m.m. (Riksförsäkringsverket har lämnat förslag därom i RFV Anser 1998:2). Uttalanden i förarbetena till USL tyder på att denna ordning var avsedd att gälla redan från början (prop. 1995/96:208 s. 53 och 97). I RFV:s vägledning anförs att en ansökan om anstånd kan avslås med hänsyn till att den bidragsskyldige förutom sin nettoinkomst har andra tillgångar t.ex. andelar i aktiefond (RFV:s vägledning 2001:2 Återbetalning av un- derhållsstöd s. 61). USL bör förtydligas på denna punkt. Regeringen föreslår därför att 32 § USL kompletteras med en bestämmelse som innebär att Försäk- ringskassan vid beslut om anstånd kan ta hänsyn till att den bidragsskyl- dige har andra lätt realiserbara tillgångar än lön och annan ersättning. Någon uppräkning i lagtexten av vilka slags tillgångar som avses kan inte anses vara nödvändig. Vid avgränsningen måste man ha i åtanke att det inte är fråga om att avskriva en skuld utan endast att ge ett uppskov med betalningen. I de av regeringen tillagda orden lätt realiserbara ligger en betoning på att det skall vara fråga om bankmedel eller annan lös egen- dom som utan svårighet eller risk för värdeförstöring kan omsättas av den bidragsskyldige såsom aktier, obligationer eller andra värdepapper. Det kan därför normalt inte krävas att den bidragsskyldige säljer lösa saker (lösöre) som används i den bidragsskyldiges hushåll såsom dennes bil. Fast egendom eller bostadsrätt till lägenhet som tillhör den bidrags- skyldige faller också normalt utanför. Prop. 2004/05:116 62

Skärpta regler för betalning av anståndsskulder

Prop. 2004/05:116

Ett beslut om anstånd innebär att det finns en skuld till staten som blir större ju längre anståndsbeslutet varar. Enligt dagens regler behöver en bidragsskyldig som har haft anstånd inte betala mer till Försäkringskas- san än det belopp som fastställts eller skulle ha fastställts enligt 21 § USL. För överstigande belopp skall ett nytt beslut om anstånd meddelas (33 § USL). Bestämmelsen om fortsatt anstånd innebär som sagt att skulden till staten många gånger kommer att öka trots att den bidrags- skyldiges betalningsförmåga förbättrats. Betalda belopp avräknas ju i första hand på upplupen ränta. Och det belopp den bidragsskyldige skall betala överstiger inte löpande återbetalningsbelopp förrän underhållsstöd upphört att utges för något barn. Enligt regeringens uppfattning är det knappast tillfredsställande att en bidragsskyldig som har en högre faktisk betalningsförmåga än det åter- betalningsbelopp som fastställts eller, efter det att underhållsskyldigheten upphört, skulle ha fastställts, inte behöver betala mer än detta. Det får ses som ett rimligt krav att en skuld skall regleras så snart förhållandena medger det. Utan att för den skull göra avkall på principen att skulden skall åter- betalas i rimlig takt skulle det enligt regeringen kunna införas en skyl- dighet för en bidragsskyldig att betala mer än vad han eller hon i dag kan avkrävas enligt 33 § USL. Det gäller naturligtvis under förutsättning att han eller hon har förmåga att göra detta. Utredningen har övervägt flera möjliga lösningar för att komma till rätta med problemet. Flera av dessa har dock nackdelen att de innebär en återgång till en mer resurskrävande manuell handläggning. Regeringen anser emellertid att en av dessa lösningar och som också utredningen har förordat är lämplig. Förslaget innebär att det görs ett påslag på det belopp som den bidrags- skyldige kan åläggas att betala enligt dagens regler. En sådan ordning tillgodoser på ett bättre sätt rättviseaspekten än en av de lösningar som utredningen har övervägt, och som innebär att den bidragsskyldige i första hand skall förpliktas att betala 1 173 kronor per barn och månad till dess skulden är betald. Det förslag som regeringen förordar innebär att den bidragsskyldiges betalningsförmåga tas i anspråk på ett bättre sätt och att skulden därmed betalas av i snabbare takt. Regeringen föreslår därför att reglerna om fortsatt anstånd utformas efter den modellen. Det är lämpligt att påslaget bestäms till 50 procent av det återbetal- ningsbelopp som fastställts eller skulle ha fastställts för den bidragsskyl- dige. En bidragsskyldig som haft anstånd och i dag betalar 500 kronor i månaden, skulle med den föreslagna ordningen i stället bli skyldig att betala 750 kronor i månaden. Förslaget innebär alltså att en bidragsskyl- dig som haft anstånd skall betala ett belopp som motsvarar 1,5 gånger det återbetalningsbelopp som fastställts eller, om återbetalningsskyldigheten för något barn har upphört, skulle ha fastställts enligt 21 § USL. Situatio- nen kan liknas med att den bidragsskyldige amorterar ned den skuld som uppstått när han eller hon haft anstånd. Sett över en längre tidsperiod än två år kan förslaget innebära följder som kan liknas med marginaleffekter i den meningen att bidragsskyldiga får ett dåligt utbyte av en inkomstökning. Det är dock osäkert i vilken 63 grad det skulle påverka den bidragsskyldiges beteende. Det skall i detta Prop. 2004/05:116 sammanhang poängteras att det fastställda återbetalningsbeloppet baseras på det senaste taxeringsbeslutet för den bidragsskyldige vilket avser in- komsten två år tidigare. Under denna tid kan den bidragsskyldiges in- komst ha förbättrats väsentligt. Den nackdel det innebär att en bidragsskyldig får dåligt utbyte av en inkomstökning sett över en längre tidsperiod måste dock vägas mot syftet med den nu föreslagna anståndsregeln, dvs. att bidragsskyldiga som får en förbättrad ekonomisk situation skall få möjlighet att betala av den skuld som uppstått under den tid som anståndet har varat samt att åter- betalningsbeloppet i en större utsträckning överensstämmer med den bi- dragsskyldiges betalningsförmåga. Dessa ändamål måste i detta sam- manhang anses väga tyngre. (Se mer om förslagets ekonomiska konse- kvenser för bidragsskyldiga under avsnitt 12.) En bidragsskyldig som inte har ekonomiskt utrymme att betala det stadgade avbetalningsbeloppet måste givetvis efter begäran kunna få beloppet nedsatt utifrån vad som gäller om förbehållsbelopp enligt reg- lerna i 7 kap. 4 och 5 §§ UB. Regeringen anser att det är rimligt att även bidragsskyldiga vars återbetalningsbelopp uppgår till noll kronor eller är mycket lågt skall betala av på anståndsskulden. I dessa fall bör den bi- dragsskyldige åläggas att betala 150 kronor per barn och månad. Kan han eller hon inte betala beloppet görs i stället, efter begäran, en prövning enligt reglerna i UB.

9.2

Försäkringskassan får på eget initiativ efterge statens fordran

Regeringens förslag: Försäkringskassan får också på eget initiativ efterge statens fordran på återbetalningsskyldighet och ränta.

Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket, Försäkringskasseför-

bundet, Advokatsamfundet samt Skuldsaneringsutredningen tillstyrker

utredningens förslag. Övriga remissinstanser lämnar förslaget utan in-

vändning.

Bakgrund: Möjligheterna att få skulder som avser återbetalningsskyl-

dighet eftergivna är små och medges endast i undantagsfall. Dagens

eftergiftsregler som ställer krav på att det föreligger synnerliga skäl för

att eftergift skall medges motsvarar denna utgångspunkt. Synnerliga skäl

för eftergift kan föreligga om den bidragsskyldige under en längre tid

medgivits anstånd och det kan antas att den ekonomiska situationen inte

kommer att förbättras inom överskådlig tid.

Skälen för regeringens förslag: I dag gäller att Försäkringskassan

inte får besluta om eftergift utan att det inkommit en ansökan om detta

från den bidragsskyldige. Inom bidragsförskottssystemet kunde Försäk-

ringskassan ta upp ett ärende om eftergift ex officio, dvs. utan ansökan.

Detta framgick inte uttryckligen av lagtexten men angavs i förarbetena

(prop. 1978/79:12 s. 205). Eftergiftsmöjligheten utnyttjades bl.a. i de fall

en bidragsskyldig avlidit eller flyttat utomlands och Försäkringskassan

gjorde bedömningen att skulden inte skulle kunna drivas in.

64

I olika sammanhang har efterfrågats en möjlighet för Försäkrings- Prop. 2004/05:116 kassan att själv kunna ta initiativ till beslut om eftergift. Det skulle vara av värde om Försäkringskassan kunde besluta om eftergift även om någon ansökan därom inte har lämnats in. Möjligheten skulle kunna an- vändas t.ex. i de fall en bidragsskyldig på grund av sjukdom eller lik- nande inte kan medverka till att en ansökan om eftergift kommer till stånd. Regeringen föreslår därför att en sådan regel införs. En sådan regeländring innebär inte lättnader i möjligheten att beviljas eftergift utan även i fortsättningen skall det krävas synnerliga skäl.

10

Återbetalningsskyldighet i ärenden med utlandsanknytning

10.1

Ökade möjligheter för Försäkringskassan att träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag m.m.

Regeringens förslag: Försäkringskassan skall kunna träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag om den bidragsskyldige uppbär lön eller annan ersättning i eller från utlandet och ersättningen därmed inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken. Försäkringskassan skall kunna förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få fastställt ett underhållsbidrag som inte uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala i under- håll. Om det underhållsbidrag som fastställs uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala och detta kan läggas boföräldern till last skall inte underhållsstöd lämnas med högre belopp än under- hållsbidraget. Har det redan när underhållsbidraget fastställdes beaktats att den bi- dragsskyldige till någon del fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig, skall underhållsstödet sättas ned med en andel som får anses motsvara umgängets inverkan på underhållsbidraget. Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens förslag. Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket, Riksskatteverket, Försäk-

ringskasseförbundet och Socialnämnden i Karlskrona kommun tillstyrker utredningens förslag. Försäkringskassans utlandskontor är positiv till att Försäkringskassan kan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett underhållsbidrag fastställt som inte uppenbarligen understigen vad den bidragsskyldige bör betala.

Bakgrund: Den ökade rörligheten över gränserna innebär att det i dag inte är ovanligt att bidragsskyldiga föräldrar bor i ett annat land än Sverige. Det är inte heller ovanligt att bidragsskyldiga föräldrar visser- ligen bor i Sverige men arbetar i utlandet och får lön därifrån. Särskilt vanligt är detta i gränstrakterna mot Danmark, Norge och Finland. I de fall där lön eller annan ersättning betalas ut i eller från utlandet kan den inte tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsöknings- balken (UB). 65 Möjligheten att utomlands driva in statens fordran avseende återbetal- ningsskyldighet enligt USL är små (se prop. 1995/96:208 s. 68 f., bet. 1996/97:SfU3). Situationen är en annan när det gäller fordringar som vilar på civilrättslig grund. När det gäller civilrättsliga fordringar har Sverige tillträtt ett antal konventioner om erkännande och verkställighet av avgöranden om underhållsbidrag:

-

1958 års Haagkonvention om erkännande och verkställighet av avgö- randen om underhåll till barn,

-

1962 års konvention mellan Danmark, Finland, Island, Norge och Sverige angående indrivning av underhållsbidrag (1962 års nordiska indrivningskonvention),

-

1968 års Brysselkonvention om domstols behörighet och om verkstäl- lighet av domar på privaträttens område,

-

1973 års Haagkonvention om erkännande och verkställighet av avgö- randen angående underhållsskyldighet,

-

1988 års Luganokonvention om domstols behörighet och om verkställighet av domar på privaträttens område.

Underhållsbidrag omfattas också av den s.k. Bryssel I-förordningen (rådets förordning [EG] nr 44/2001 om domstols behörighet och om er- kännande och verkställighet på privaträttens område), se även EG-dom- stolen, mål nr C-271/00/00, Gemeente Steenbergen (NL) mot L. Baten, dom den 14 november 2002. Här kan också 1956 års konvention om in- drivning av underhållsbidrag i utlandet (New York-konventionen), som är en konvention om rättslig hjälp, nämnas. Mot den angivna bakgrunden föreskrivs i USL att Försäkringskassan kan låta bli att fastställa någon återbetalningsskyldighet om den bidrags- skyldige är bosatt utomlands (21 och 31 §§ USL). Har ett beslut om åter- betalningsskyldighet redan fattats när den bidragsskyldige flyttar utom- lands får beslutet upphävas helt eller delvis (30 § USL). I dessa fall träder Försäkringskassan in i barnets rätt till fastställt un- derhållsbidrag till den del som svarar mot utbetalt underhållsstöd. Är något underhållsbidrag inte fastställt kan Försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett underhålls- bidrag fastställt (31 § USL). Om boföräldern utan giltigt skäl låter bli att följa föreläggandet lämnas inte något underhållsstöd (4 § USL). Skälen för regeringens förslag För att inte staten skall bära omotiverade kostnader för underhållsstödet är det givetvis av intresse att fordringar som avser utbetalt underhållsstöd kan drivas in också om den bidragsskyldige är bosatt i ett annat land eller får sin lön utbetald i eller från utlandet. Om en bidragsskyldig som är bosatt i Sverige får sin inkomst i eller från något annat land kan lönen eller ersättningen inte tas i anspråk ge- nom utmätning enligt 7 kap. UB. Trots detta finns det med dagens regler inte någon möjlighet för Försäkringskassan att låta bli att fastställa åter- betalningsskyldighet eller att upphäva ett beslut om återbetalningsskyl- dighet. Regeringen föreslår mot denna bakgrund att 31 § USL kompletteras med en bestämmelse som ger Försäkringskassan möjlighet att i dessa fall Prop. 2004/05:116 66 träda in i barnets rätt till fastställt underhållsbidrag på samma sätt som om den bidragsskyldige var bosatt i utlandet. Därmed blir det också möj- ligt att med stöd av internationella instrument driva in statens fordran i det land där utbetalningen sker. Regeringen föreslår också att ett tillägg görs till 30 § USL så att För- säkringskassan får möjlighet att upphäva beslut om återbetalningsskyl- dighet i de fall den bidragsskyldige får sin inkomst i eller från något an- nat land som inte kan tas i anspråk genom utmätning. Om Försäkringskassan räknar med att den bidragsskyldige föräldern frivilligt kommer att betala i enlighet med ett beslut om återbetalnings- skyldighet finns det inget som hindrar att Försäkringskassan i likhet med vad som i dag gäller när den bidragsskyldige är bosatt utomlands beslutar om återbetalningsskyldighet trots att den bidragsskyldige får lön eller annan ersättning i eller från utlandet (jfr prop. 1995/96:208 s. 44). Liksom i dag får Försäkringskassan i det enskilda fallet avgöra om kas- san, i stället för att träda in i barnets rätt till underhållsbidrag, skall be- sluta om återbetalningsskyldighet eller låta ett redan fattat beslut om återbetalningsskyldighet kvarstå. Medverkan för att få underhållsbidrag fastställt Som framgått ovan kan Försäkringskassan i dag förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett underhållsbidrag fastställt. Det kan t.ex. handla om att boföräldern skall uppvisa en dom om fa- derskap. Låter boföräldern bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs har barnet inte rätt till underhållsstöd. Det är i dag oklart om Försäkringskassan kan ställa krav på att det underhållsbidrag som fast- ställs också skall ligga på en viss nivå. Lagens ordalydelse talar närmast mot att en sådan möjlighet finns. Riksförsäkringsverket (RFV) har i rapporten Underhållsstöd till barn till särlevande föräldrar (RFV Anser 1998:2) uttalat att ett underhålls- bidrag på en krona i dag i princip kan ge rätt till underhållsstöd. För att undvika missbruk av underhållsstödet har RFV föreslagit att boföräldern skall kunna föreläggas att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett skäligt underhållsbidrag fastställt. Om det underhållsbidrag som fastställs understiger vad den bidragsskyldige bör betala i underhåll föreslår verket att underhållsstödet skall reduceras och inte lämnas med högre belopp än underhållsbidraget. Förslaget har remissbehandlats. En sammanställning av remissvaren finns i Socialdepartementet (dnr S98/694/SF och S98/2196/SF). Remiss- utfallet är blandat. Flera remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan invändning. Ett par instanser pekar på risken för ökade konflik- ter mellan föräldrarna som kan leda till att tvister om underhållsbidrag i allmän domstol kommer att öka. Några instanser vill också påminna om den osäkerhet som tidigare gällde beträffande en motsvarande bestäm- melse i lagen (1964:143) om bidragsförskott. Det allmänna har på grund av sin återkravsrätt mot den bidragsskyl- dige ett intresse av att underhållsbidragen inte läggs på en alltför låg nivå. Samtidigt har Försäkringskassan inte några möjligheter att själv sluta avtal eller agera i en process om underhåll. Försäkringskassan är i stället hänvisad till att agera genom barnet (boföräldern). Frågor om un- Prop. 2004/05:116 67 derhåll anses vara i huvudsak dispositiva. Parterna råder alltså över pro- cessföremålet. Det innebär bl.a. att domstolen inte får döma ut ett högre underhållsbidrag än vad som yrkats eller grunda domen på andra rätts- fakta än de som parterna åberopat. Domstolen får endast ta upp sådan vittnesbevisning som part åberopat och målet får avgöras genom förlik- ning. Den nuvarande ordningen innebär sålunda en risk för att en omoti- verat stor del av kostnaderna för barnet får bäras av det allmänna. Regeringen anser att kraven på sökanden när underhållsbidrag fast- ställs bör skärpas. Det är knappast rimligt att låta parterna med bibehål- len rätt till underhållsstöd fritt bestämma underhållsbidragets storlek. En spärregel för att hindra missbruk av underhållsstödssystemet bör därför införas. Spärregeln måste dock utformas så att risken för rättsförluster på barnets sida begränsas. Även om Försäkringskassan bedömer att ett fast- ställt underhållsbidrag är för lågt kan det vara svårt eller omöjligt för barnet att få bidraget jämkat eller omprövat (jfr 7 kap. 10 § föräldrabal- ken, FB). I praktiken är det sällan möjligt att exakt ange hur högt ett underhålls- bidrag bör vara för att det skall kunna sägas vara i överensstämmelse med FB:s regler. Reglerna om underhållsbidrag är inte utformade med sikte på att bidraget skall bestämmas med någon matematisk exakthet. Vid beräkning av underhållsbidrag beaktas ett flertal omständigheter. Slutresultatet av beräkningarna beror på skönsmässiga bedömningar av enskilda led. Enligt 7 kap. 1 § FB är det också fråga om att fastställa ett skäligt belopp. I förarbetena betonas att den metod som där angetts för att beräkna underhållsbidrag och som nu är allmänt använd skall ses som ett hjälpmedel och att det belopp som räknats fram måste kontrolleras genom en allmän skälighetsbedömning och vid behov korrigeras. Om- ständigheterna i de enskilda fallen är så varierande att det vid faststäl- lande av underhållsbidrag har ansetts att det måste finnas möjlighet till en mera fri bedömning (prop. 1978/79:12 s. 107). Det torde knappast vara möjligt att införa en spärregel i USL som skall tillämpas så snart ett underhållsbidrag är för lågt, reglerna tillåter inte en så precis tolkning. Spärregeln måste ta hänsyn till den skönsmässighet och den ganska fria bedömning som reglerna om underhåll tillåter. Tillämpningen av spärregeln i USL bör därför förutsätta att det under- hållsbidrag som fastställts uppenbarligen understiger vad den bidrags- skyldige bör betala. Ett sådant krav fanns i lagen om bidragsförskott och angav tydligt att det skall vara fråga om en klar avvikelse från vad som kan anses rimligt. En på så sätt utformad spärregel bör också kunna minska risken för konflikter mellan föräldrarna om underhållsbidragets storlek. För att motverka den osäkerhet som var förenad med motsvarande be- stämmelse i lagen om bidragsförskott (se Agell, A., Underhåll till barn och make, 1988 s. 51 f. och Bejstam, L., Bidragsförskott, 1994 s. 228 f.) bör det av den nu föreslagna bestämmelsen klart framgå att den endast omfattar de fall där det alltför låga underhållsbidraget beror på boföräl- dern eller med andra ord kan läggas boföräldern till last. Följden av att ett underhållsbidrag är uppenbarligen för lågt blir inte att underhållsstöd vägras eller dras in utan att stöd utges med underhållsbi- dragets belopp. Prop. 2004/05:116 68

Lagrådet har uttryckt farhågor för att den föreslagna regeln kan drabba boföräldern alltför hårt. Sin uppfattning har Lagrådet illustrerat med ett exempel enligt vilket en boförälder som har medverkat till ett under- hållsbidrag om 200 kronor som borde ha fastställts till 600 kronor, får sitt underhållsstöd minskat med 1 073 kronor (vid det föreslagna underhålls- stödsbeloppet om 1 273 kronor) och inte rimligen med 400 kronor (600 kronor 200 kronor). Exemplet visar enligt Lagrådet att regeln bör om- prövas. En riktpunkt vid bedömningen för när underhållsbidraget skall anses vara uppenbart för lågt kan vara att det fastställda bidraget understiger det antagna med åtminstone 1/3. Som ett led i den bedömningen har För- säkringskassan att göra ett antagande av hur stort bidraget borde vara. Ett sådant tillrättaläggande av regeln som erfordras för att uppnå det resultat som Lagrådet ansett vore rimligt kräver mer än ett antagande, det förut- sätter i princip att Försäkringskassan kan räkna ut ett underhållsbidrag som kan sägas stå i överensstämmelse med FB:s regler. Försäkrings- kassan, som i ärenden med utlandsanknytning träder in i barnets rätt först när underhållsbidraget är fastställt, har sällan tillgång till ett tillräckligt underlag för att kunna göra en sådan beräkning. Någon beslutanderätt i fråga om underhållsbidragets storlek har inte heller Försäkringskassan. Försäkringskassans prövning är som framgått begränsad till om under- hållsbidraget är uppenbart för lågt (jfr JO:s ämbetsberättelse 1982/83 s. 209 f.). Att justera regeln är alltså inte en framkomlig väg. Frågan är då om Lagrådets farhåga bör föranleda att regeln utmönstras från förslaget. Här bör anmärkas att regeln bygger på en redan tidigare prövad princip. Enligt 4 § fjärde stycket lagen (1964:143) om bidrags- förskott skulle bidragsförskottet inte betalas ut med högre belopp än underhållsbidraget, om det bestämda bidraget var uppenbarligen för lågt. För att den av regeringen nu föreslagna regeln skall vara tillämplig krävs härutöver att boföräldern är vållande till det låga underhålls- bidraget. Den föreslagna regeln har sådana tillämpningsfördelar i ett system som annars kan inbjuda till missbruk att den bör genomföras. Med hänsyn till de få fall det rör sig om bedöms förslaget inte innebära någon nämnvärd ökning av antalet tvister i allmän domstol. Nettoberäkning i ärenden med utlandsanknytning I avsnitt 7.2 föreslås att den bidragsskyldige under vissa förutsättningar skall ha rätt att begära nettoberäkning utifrån ett fastställt umgänge. En- ligt den föreslagna regeln i 28 a § USL skall den bidragsskyldige nämli- gen hos Försäkringskassan kunna begära att ett avdrag tillgodoräknas honom eller henne när återbetalningsskyldigheten bestäms, om det i en dom eller ett avtal som socialnämnden godkänt förordnats om umgänge under sammanlagt minst 30 hela dygn på ett kalenderår. Enligt det till Lagrådet remitterade förslaget skall en sådan nettoberäkning vara möjlig också i fall med utlandsanknytning då Försäkringskassan trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag upp till ett belopp motsvarande utbetalt under- hållsstöd. Lagrådet har inte tillstyrkt förslaget i denna del. Till förslagets försvar kan anföras att möjligheten att begära nettoberäkning också bör komma bidragsskyldiga i ärenden med utlandsanknytning till del. Försla- get är dock inte helt invändningsfritt. Prop. 2004/05:116 69 Beviljas den bidragsskyldige nettoberäkning minskas såväl underhålls- bidraget som underhållstödet med ett avdrag vars storlek står i förhål- lande till umgängets omfattning. Om det fastställda underhållsbidraget är högre än underhållsstödet, kan en boförälder i sin egenskap av barnets ställföreträdare med stöd av den bakomliggande exekutionstiteln begära indrivning av underhållsbidraget i den del som avser det s.k. överskju- tande beloppet. Den föreslagna regeln om nettoberäkning är tänkt att vara tillämplig redan vid ett umgänge om 30 dygn på ett år. I ett indrivnings- fall som det beskrivna kan en bidragsskyldig som bor utomlands och som har ett mindre omfattande umgänge än vad som krävs för att bestämmel- serna i 7 kap. 4 § första stycket FB om avdrag i efterhand skall vara tillämpliga, komma att få svårigheter att förstå hur han eller hon skall freda sig på verkställighetsstadiet i fråga om såväl den del som motsvarar nedsättningen av underhållsstödet som det överskjutande beloppet. Regeringen är tills vidare benägen att instämma i Lagrådets uppfatt- ning att förslaget kräver ytterligare överväganden innan det genomförs. Enligt Lagrådet bör det för ärenden med utlandsanknytning i stället in- föras en särskild reglering om nedsättning då umgänget har beaktats redan i samband med att underhållsbidraget fastställdes, alltså nedsätt- ning vid sådan nettoberäkning som avses i nuvarande lydelsen av 7 kap. 4 § tredje stycket FB. Lagrådet har här lämnat två förslag som bör införas. Enligt det ena förslaget skall ett avdrag som motsvarar den del av underhållsskyldigheten som får anses ha beaktats, göras på underhålls- stödet i de fall då den bidragsskyldige betalar underhållsbidraget direkt till barnet (9 § andra stycket USL i dess nuvarande lydelse). Bestämmel- sen enligt det andra förslaget ger den bidragsskyldige rätt att tillgodo- räkna sig avdrag när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestäms. Också det avdraget är tänkt att motsvara samma andel som får anses ha beaktats i underhållsbidraget. Regeringen delar Lagrådets uppfattning att det finns skäl som talar för att det i fall av direktbetalning av underhållsbidrag bör införas en möjlig- het att sätta ned underhållstödet med samma andel som den bidragsskyl- dige fått underhållsbidraget nedsatt med då det fastställdes. Hänsyn bör här liksom annorstädes tas till boförälderns minskade kostnader. Enligt regeringens mening gör sig samma skäl som talar för nedsättning av un- derhållstöd vid betalning av underhåll direkt till barnet gällande då För- säkringskassan trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag. En sådan be- stämmelse bör därför också införas. När Försäkringskassan fastställer den bidragsskyldiges återbetalnings- skyldighet träder den skyldigheten i stället för hans eller hennes under- hållsskyldighet upp till det belopp barnet får i underhållsstöd. Det följer av 7 kap. 2 a § FB. Då Försäkringskassan i sådana fall som avses i 31 § USL träder in i barnets rätt till underhållsbidrag blir det aldrig aktuellt att bestämma någon återbetalningsskyldighet. Någon sådan avräkning på återbetalningsskyldigheten som Lagrådet har förordat i sitt andra förslag kan därför inte ske. Den bidragsskyldige bör över huvud taget inte få tillgodoräkna sig något avdrag utöver det som gjorts redan vid faststäl- landet av underhållsbidraget. Prop. 2004/05:116 70

11

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Prop. 2004/05:116

Regeringens förslag: Ändringarna i lagen om underhållsstöd träder i kraft den 1 november 2005 och tillämpas första gången i fråga om un- derhållsstöd som avser tid efter den 31 januari 2006. Övergångsvis skall den införda tidsfristen för retroaktiva ändringar av återbetalningsskyldigheten på grund av ändrat taxeringsbeslut sättas till sju år för bidragsskyldiga som vid ändringens ikraftträdande har begärt omprövning av eller överklagat ett taxeringsbeslut. Ändringarna i föräldrabalken skall träda i kraft den 1 februari 2006. Utredningens förslag: Utredningen har föreslagit att ändringarna i USL skall träda i kraft den 1 februari 2005.

Remissinstanserna: Riksförsäkringsverket (RFV) och Riksskatteverket tillstyrker utredningens förslag. RFV föreslår dock att vissa av utred- ningens förslag bör träda i kraft tidigare. Övriga instanser lämnar försla- get utan invändning.

Skälen för regeringens förslag: Vissa av utredningens förslag har, som RFV förordat, trätt i kraft tidigare (se prop. 2003/04:96 Vissa social- försäkringsfrågor). I 2004 års ekonomiska vårproposition har regeringen aviserat att 1 miljard kronor skall avsättas från 2006 för reformer för ekonomiskt utsatta barn. Regeringen har i detta sammanhang aviserat förbättringar inom bland annat underhållsstödet. Regeringen föreslår att lagändringarna i USL skall träda i kraft den 1 november 2005 men tillämpas första gången i fråga om underhållsstöd som avser tid efter den 31 januari 2006. En sådan ordning innebär att Försäkringskassan får tillräcklig tid att fatta nödvändiga beslut med an- ledning av de lagändringar som nu föreslås. Det finns risk att bidragsskyldiga som har begärt omprövning av eller överklagat ett taxeringsbeslut när ändringen träder i kraft, kan drabbas av rättsförlust som de inte kunnat förutse. För att begränsa den risken före- slås en övergångsbestämmelse när fråga är om jämkning av återbetal- ningsskyldigheten enligt bestämmelserna i 30 § andra stycket USL så att jämkning kan bli aktuell till och med sjunde året efter taxeringsåret. Ändringarna i föräldrabalken bör träda i kraft den 1 februari 2006. 71

12

Konsekvenser för den enskilde av de

Prop. 2004/05:116

föreslagna reglerna

Konsekvenser av höjt underhållsstöd respektive grundavdrag för de bi- dragsskyldiga Det regeringen förordar i fråga om en höjning av det grundavdrag som den bidragsskyldige skall få förbehålla sig för egna levnadskostnader innan han eller hon blir återbetalningsskyldig leder till att många bi- dragsskyldiga inte kommer att debiteras lika stora återbetalningsbelopp som med dagens regler. Det finns därför anledning att anta att de bi- dragsskyldigas möjligheter att betala aktuellt återbetalningsbelopp kom- mer att vara större än vad som nu är fallet. Därmed minskar också storle- ken på de bidragsskyldigas skulder. Till detta kommer möjligheterna för den bidragsskyldige att beviljas anstånd med att fullgöra återbetalnings- skyldigheten vid tillfälliga betalningssvårigheter. Den föreslagna höj- ningen av grundavdraget kan även antas leda till färre ansökningar om anstånd och eftergift. Cirka 38 procent av de bidragsskyldiga beräknas få ett högre återbetal- ningsbelopp med den föreslagna höjningen av underhållsstödets belopp. Detta gäller främst de bidragsskyldiga som i dag har ekonomisk förmåga att återbetala ett fullt underhållsstöd, dvs. 1 173 kronor per månad och barn. Brytpunkten för vid vilken årsinkomst den bidragsskyldige tvingas betala ett större återbetalningsbelopp jämfört med nuvarande regler är 200 600 kronor om den bidragsskyldige har ett barn, 222 400 kronor vid två barn och 240 800 kronor vid tre barn. Detta innebär att bidragsskyl- diga som har inkomster under brytpunkten kommer få en ekonomisk för- bättring med de föreslagna reglerna. För de bidragsskyldiga som har in- komster över brytpunkten innebär det i stället en försämring. Försäm- ringen innebär att återbetalningsbeloppet maximalt kan bli 100 kronor mer per månad och barn. Förbättringar i form av lägre återbetalnings- belopp kan maximalt bli 327 kronor per månad för de bidragsskyldiga som har ett barn och som i dag har inkomster i närheten av det föreslagna grundavdraget på 100 000 kronor. I tabell 2, 3 och 4 redovisas de bidragsskyldiga efter vilka effekter de framlagda förslagen kommer att få. 72 Tabell 2 Ekonomiska effekter för bidragsskyldiga av föreslagen höjning av Prop. 2004/05:116 underhållsstödet och grundavdraget

Grupp av bidragsskyldiga

Andel %

Bidragsskyldiga som inte påverkas av förslagen

32

Bidragsskyldiga som får ett sänkt återbetalningsbelopp

av förslagen

30

Bidragsskyldiga som får ett högre återbetalningsbelopp

av förslagen

38

Totalt

100

Källa: Socialdepartementet FASIT

Tabell 3 Förändring av återbetalningsbelopp per månad och barn beroende på inkomst för bidragsskyldiga med 1, 2 eller 3 barn. Skillnad mellan nuvarande och föreslagna regler.

Bidragsskyldigs årsinkomst

1 barn

2 barn

3 barn

72 000

0

0

0

80 000

0

0

0

90 000

210

173

150

100 000

327

268

233

110 000

327

268

233

120 000

327

268

233

130 000

327

268

233

140 000

327

268

233

150 000

327

268

233

160 000

327

268

233

170 000

327

268

233

180 000

240

268

233

190 000

123

268

233

200 000

6

215

233

210 000

100

119

233

220 000

100

23

173

230 000

100

73

90

240 000

100

100

6

250 000

100

100

77

260 000

100

100

100

270 000

100

100

100

280 000

100

100

100

290 000

100

100

100

300 000

100

100

100

Källa: Socialdepartementet FASIT, beräkningarna bygger på typhushåll 73

Tabell 4 Återbetalningsbelopp per månad och barn beroende på inkomst

Prop. 2004/05:116

för bidragsskyldiga med 1, 2 eller 3 barn. Nuvarande och föreslagna

regler.

1 barn

2 barn

3 barn

Bidragsskyldigs årsinkomst

nuvarande

förslag

nuvarande

förslag

nuvarande förslag

72 000

0

0

0

0

0

0

80 000

0

0

0

0

0

0

90 000

210

0

173

0

150

0

100 000

327

0

268

0

233

0

110 000

443

117

364

96

317

83

120 000

560

233

460

192

400

167

130 000

677

350

556

288

483

250

140 000

793

467

652

383

567

333

150 000

910

583

748

479

650

417

160 000

1 027

700

843

575

733

500

170 000

1 143

817

939

671

817

583

180 000

1 173

933

1 035

767

900

667

190 000

1 173

1 050

1 131

863

983

750

200 000

1 173

1 167

1 173

958

1 067

833

210 000

1 173

1 273

1 173

1 054

1 150

917

220 000

1 173

1 273

1 173

1 150

1 173

1 000

230 000

1 173

1 273

1 173

1 246

1 173

1 083

240 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 167

250 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 250

260 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 273

270 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 273

280 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 273

290 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 273

300 000

1 173

1 273

1 173

1 273

1 173

1 273

Källa: Socialdepartementet FASIT De bidragsskyldiga som i dag har inkomster under 72 000 kronor kom- mer även fortsättningsvis att ha ett fastställt återbetalningsbelopp på 0 kronor. Bidragsskyldiga som har en årsinkomst mellan 72 000 och 100 000 kronor kommer med den föreslagna höjningen av grundavdraget att få en klar förbättring eftersom det fastställda återbetalningsbeloppet även då blir 0 kronor. Eftersom dessa har relativt låga inkomster kommer den föreslagna höjningen att leda till en förbättrad fördelningspolitisk träffsäkerhet. Knappt fem procent av de bidragsskyldiga har inkomster mellan 72 000 och 100 000 kronor (se mer i tabell 5 nedan). I november 2004 fanns det cirka 145 000 bidragsskyldiga som var åter- betalningsskyldiga för underhållsstöd som lämnas för deras barn. Utöver dessa fanns det även 20 000 bidragsskyldiga som enbart har skulder att betala av, dvs. det utges inte längre något underhållsstöd för den bidrags- skyldiges barn. Vid samma tidpunkt fanns det dessutom cirka 15 000 ärenden om underhållsbidrag i systemet (när den bidragsskyldige bor utomlands, jfr avsnitt 10.1). Hur de bidragsskyldiga fördelar sig inom olika inkomstklasser och kön framgår av tabell 5. Där går att utläsa att drygt 75 procent av de bidrags- skyldiga har årsinkomster över 100 000 kronor, 46 procent har inkomster över 200 000 kronor (jfr med brytpunkterna som nämnts ovan) och att 26 procent har inkomster över 250 000 kronor. 74

Tabell 5 Antal bidragsskyldiga i olika inkomstklasser, november 2004.

Prop. 2004/05:116

Inkomstintervall i tkr

Kvinnor

Män

Totalt

0

50

3 008

18 846

21 854

50100

1 985

8 273

10 258

100150

4 169

15 549

19 718

150200

4 703

24 215

28 918

200250

2 398

26 306

28 704

250300

750

17 919

18 669

300350

282

8 205

8 487

350400

94

3 610

3 704

400 

138

4 972

5 110

Summa

17 527

127 895

145 422

Källa: Försäkringskassan Av tabell 6 framgår brytpunkten för vid vilka årsinkomster som den bi- dragsskyldige är fullt återbetalningsskyldig, dvs. han eller hon har för- måga att återbetala hela underhållsstödet. Tabell 6 Årsinkomster där den bidragsskyldige är återbetalningsskyldig för fullt underhållsstöd med nuvarande system (1 173 kronor per månad) och med föreslagen ändring (1 273 kronor per månad).

Totalt antal barn

Årsinkomst i kronor i

Årsinkomst i kronor med

nuvarande system

föreslagna regler

1

172 600

209 100

2

194 400

232 800

3

212 800

252 800

4

253 700

297 100

5

292 000

338 700

6

328 000

377 700

7

361 700

414 300

8

393 400

448 800

Med de föreslagna reglerna kommer antalet bidragsskyldiga som har förmåga att återbetala fullt underhållsstöd att minska. Detta gäller oavsett hur många barn den bidragsskyldige är underhållsskyldig för, se tabell 7 nedan. 75

Tabell 7 Bidragsskyldiga som per månad återbetalar 0 kronor, delbetalar

Prop. 2004/05:116

upp till 1 172 kronor (1 272 kronor med föreslagna regler) eller betalar

fullt underhållsstöd beroende på om han eller hon har 1, 2 eller 3 eller fler

barn.

Nuvarande regler

Föreslagna regler

Antal (avrundade

Antal (avrundade

Grupp av bidragsskyldiga

tal)

Andel %

tal)

Andel %

Bidragsskyldiga med 1 barn

 som betalar 0 kr

33 300

19

38 500

22

 som delbetalar

28 500

16

30 400

17

 som betalar fullt

40 700

23

33 600

19

Bidragsskyldiga med 2 barn

 som betalar 0 kr

15 200

9

16 400

9

 som delbetalar

16 700

9

20 400

12

 som betalar fullt

20 800

12

16 000

9

Bidragsskyldiga med 3+ barn

 som betalar 0 kr

7 300

4

8 700

5

 som delbetalar

10 400

6

9 300

5

 som betalar fullt

4 600

3

4 300

2

Totalt

177 500

100

177 600

100

Källa: Socialdepartementet FASIT prognos för 2006 (HEK), avrundningsfel förekom- mer i summeringen. För att visa på fördelningseffekter av den föreslagna underhållsstödsre- formen har Socialdepartementet gjort beräkningar på hushållsnivå (HEK). Beräkningarna visar storleken på den disponibla inkomsten per konsumtionsenhet och beräkningarna är baserade på prognoser för 2006. En jämförelse mellan den disponibla inkomsten för de olika hushålls- typerna bidragsskyldiga respektive boföräldrar, jämfört med samliga hushåll eller samtliga barnfamiljer i riket, visar att boföräldrarna har lägst disponibel inkomst. Båda hushållstyperna inom underhållsstödssystemet har lägre inkomster jämfört med samtliga hushåll eller samtliga barn- familjer. Tabell 8 Disponibel inkomst per konsumtionsenhet baserat på prognos för 2006

Hushållstyp

Disponibel inkomst/ke i kronor

Samtliga hushåll i riket

146 200

Samtliga barnfamiljer i riket

133 100

Bidragsskyldiga

117 400

Boföräldrar

92 300

När de gäller de bidragsskyldigas disponibla inkomster fördelat på deci- ler så är det hushåll i de lägre decilerna, dvs. med de lägsta inkomsterna 76 som vinner på den föreslagna reformen. 3 Hushåll med de högsta inkoms- Prop. 2004/05:116 terna förlorar (se diagram 2). Diagram 2 Skillnad i disponibel inkomst per konsumtionsenhet för bidragsskyldiga, kronor per år baserat på prognos för 2006

1500

1000

kr

500

i

Differens

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

-500

-1000

Decil

Konsekvenser av höjt underhållsstöd för boföräldrarna

När det gäller fördelningeffekter för boföräldrarna innebär reformen att samtliga boföräldrar får en ökad inkomst. Ökningen är störst bland hus- håll i de nedre decilerna, dvs. hushåll med de lägsta inkomsterna. Dia- gram 2 och 3 visar att de föreslagna förändringarna ökar den fördelnings- politiska träffsäkerheten inom underhållsstödssystemet. I bilaga 3 kan förändringen i den fördelningspolitiska träffsäkerheten bland samtliga barnfamiljer studeras. Diagram 3 Skillnad i disponibel inkomst per konsumtionsenhet för boföräldrar, kronor per år baserat på prognos för 2006

800

700

600

i kr

500

Differens

400

300

200

100

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Decil

3 Inkomstklasserna är skapade som deciler vilket innebär att hushållen är uppdelade i tio

lika stora grupper sorterade efter stigande inkomst. Den lägsta decilen (decil 1) innehåller

de 10 procent av hushållen som har de lägsta inkomsterna och den högsta decilen (decil 10)

innehåller de 10 procent av hushållen som har de högsta inkomsterna.

77

Förslagen i denna proposition utgör tillsammans med dem i prop. 2004/05:112 Ändrade regler för bostadsbidrag samt prop. 2004/05:111 Förstärkning av studiestödet, en omfattande satsning på förbättringar för barn i ekonomiskt utsatta familjer. Regeringen avser därför att 2007 redovisa en samlad uppföljning av de genomförda satsningarna för att se hur väl resultaten överensstämmer med syftet med insatserna. Konsekvenser av nya anståndsregler Regeringen föreslår att om den bidragsskyldiga föräldern har andra till- gångar än lön och ersättningar som relativt lätt kan omsättas av honom eller henne, skall dessa kunna beaktas vid en anståndsprövning. För att bedöma i vilken utsträckning bidragsskyldiga föräldrar har sådana till- gångar kan en jämförelse ske av genomsnittlig skattepliktig förmögenhet mellan bidragsskyldiga år 2002 och samtliga män mellan 20 och 50 år som har barn (cirka 86 procent av de bidragsskyldiga är män). Jämförel- sen visar att de bidragsskyldiga i genomsnitt hade tillgångar motsvarande cirka 20 800 kronor medan jämförelsegruppen hade cirka 86 000 kronor. I den genomsnittliga skattepliktiga förmögenheten ingår här endast till- gångar som kan betraktas som lätt realiserbara. Det rör sig alltså om till- gångar som aktier, fordran på bankmedel, fonder, premieobligationer och räntefonder. Det är bruttotillgången som redovisas eftersom det inte är möjligt att klargöra om tillgångarna har finansierats genom sparande eller lån. Socialdepartementets beräkningar visar att knappt 6 procent av de bi- dragsskyldiga år 2002 hade lätt realiserbara tillgångar som motsvarade ett belopp på 86 000 kronor eller mer. Cirka 10 procent av dem hade till- gångar över beloppsgränsen 50 000 kronor och knappt 15 procent hade sådana tillgångar som åtminstone var värda 25 000 kronor. Med ett förenklat antagande att fördelningen av tillgångar för de bi- dragsskyldiga som ansöker om anstånd är densamma som för samtliga bidragsskyldiga, kan vid de beloppsnivåer som nu har prövats, tillgång- arnas värde beröra ungefär en tiondel av de sökande. I propositionen lämnas vidare ett förslag som innebär att bidragsskyl- dig skall återbetala 1,5 gånger det fastställda återbetalningsbeloppet efter det att ett anståndsbeslut har upphört, dvs. när den bidragsskyldige har fått en förbättrad inkomst. Detta förslag innebär strängare återbetalnings- regler av den uppkomna skulden. Sett över en längre tidsperiod än två år kan detta förslag ha följder som kan liknas med marginaleffekter i den meningen att bidragsskyldiga som berörs av förslaget kan få ett dåligt utbyte av en inkomstökning. Här måste det tas i beaktande att det fastställda återbetalningsbeloppet avser inkomstförhållandet två år tidigare (enligt det senaste taxeringsbeslutet) och den bidragsskyldiges inkomstförhållanden kan ha förbättrats avsevärt under den tiden. Se mer om detta i avsnitt 9.1 samt exemplet nedan. Utformningen av den nuvarande anståndsregeln i USL innebär i dag stora inlåsningseffekter i systemet eftersom den bidragsskyldiges skuld växer under hela den tid anståndet varar. Om betalningsförmågan förbätt- ras har den bidragsskyldige i dag ingen möjlighet att betala av den upp- komna skulden eftersom återbetalningsbeloppet då inte motsvarar betal- ningsförmågan samt i första hand avräknas på den upplupna skuldräntan. Prop. 2004/05:116 78

Exempel

Prop. 2004/05:116

Per[REDACTED_EFTERNAMN] har haft anstånd med att betala det fastställda återbetal-

ningsbeloppet på 400 kronor per månad. Anståndet har varat ca ett år.

Per har nu fått ökad betalningsförmåga och har förmåga att återbetala

fullt underhållsstöd på 1 173 kronor per månad. Enligt den nuvarande

anståndsregeln skulle Per endast behöva betala 400 kr som är det

senast fastställda återbetalningsbeloppet och som grundar sig på det

senaste taxeringsbeslutet. Med den föreslagna regeln skulle Per i stäl-

let betala 600 kronor per månad (400 kronor x 1,5).

Konsekvenser av nya umgängesregler

De förslag som rör barnets umgänge med den bidragsskyldiga föräldern

(se avsnitt 7 och 8) innebär att både den bidragsskyldiges månatliga åter-

betalningsbelopp såväl som boförälderns underhållsstöd sätts ned i för-

hållande till hur frekvent umgänget är. Detta gäller både reglerna om

umgängesrättsavdrag och nettoberäkning utifrån vad som är bestämt i

dom eller avtal om umgänge.

Umgänget mellan barn och frånlevande föräldrar har ökat sedan början

av 1990-talet. Enligt SCB:s uppgifter från 1992/93 saknade en femtedel

av barn med separerade föräldrar då helt kontakt med den frånlevande

förälder. Åren 2000/01 var motsvarande andel 13 procent (SCB, Barn

och deras familjer 2001).

Av de barn med frånlevande föräldrar som bor huvuddelen av tiden

hos den ena föräldern (82 procent), så träffar 26 procent den frånlevande

föräldern minst en gång i veckan. Kontakten minskar bland de äldre bar-

nen. I åldersgruppen 0-6 år träffar 36 procent den frånlevande föräldern

varje vecka jämfört med 23 procent i åldersgruppen 16-17 år. Kontakten

påverkas av om någon av föräldrarna har en ny partner, speciellt bland de

yngre barnen.

Tabell 9 Hur ofta barnet träffar den frånlevande* föräldern, procent

Varje

Varje

Fader okänd,

vecka

månad

Sällan

Aldrig

far/mor död

Totalt

Alla barn 017 år

26

42

18

7

7

100

Boföräldern är:

 sammanboende med ny partner

12

46

27

7

8

100

 ensamstående

33

40

14

7

6

100

Barn till:

 föräldrar födda i Sverige

24

48

17

5

6

100

 utlandsfödda föräldrar

31

20

26

13

9

100

Barnet bor helt el mestadels med:

 mamma

28

41

17

8

6

100

 pappa

21

46

20

5

8

100

Källa: SCB, Undersökningarna av levnadsförhållanden 2001/02 * Med frånlevande förälder avses den förälder som barnet inte är folkbokförd hos. En av de faktorer som bestämmer hur ofta umgänge kan ske är det geo- grafiska avståndet mellan de båda separerade föräldrarnas bostäder. Av- 79

ståndet kan också ge en fingervisning av hur vanligt det är med mer kost-

Prop. 2004/05:116

samma umgängesresor.

De flesta barn som inte lever med båda sina föräldrar har den frånle-

vande föräldern inom fem mils radie (72 procent) från hemmet, dvs. här

folkbokföringsadressen. 38 procent har pappan eller mamman inom fyra

kilometers radie. Tonåringar har i genomsnitt lite längre till den frånle-

vande föräldern än de yngre barnen har. I åldersgrupperna 1-5 år och 6-

12 år har 40-45 procent högst fyra kilometer till den frånlevande föräl-

dern. I åldersgruppen 13-17 år är motsvarande andel 35 procent.

Tabell 10 Barns avstånd till frånlevande förälder 2002

Avstånd i km

Avstånd till far:

Avstånd till mor:

15 år

612 år

1317 år

15 år

612 år

1317 år

Flick

Pojk

Flick

Pojk

Flick

Pojk

Flick

Pojk

Flick

Pojk

Flick

Pojk

0 4 km

42

43

39

40

33

33

47

48

46

46

35

36

5 49 km

33

33

35

34

34

34

34

33

32

32

34

34

50199 km

7

7

8

8

9

9

5

6

7

7

8

9

200499

4

4

5

4

5

5

4

3

4

4

4

5

500 km och mer

1

1

1

1

2

2

1

1

1

1

1

1

Uppgift saknas

13

12

12

12

16

17

10

8

11

10

17

15

Samtliga

100

100

100

100

100

100

100

100

100

100

100

100

Källa: SCB, Barn och deras familjer 2002, Demografiska rapporter 2003:7 Könskonsekvensanalys Förslaget om att höja underhållsstödets belopp med 100 kronor får även jämställdhetskonsekvenser. Höjningen innebär en ekonomisk förbättring för boföräldern som är mottagare av underhållsstödet. Boföräldrarna inom underhållsstödssystemet består för närvarande av 87 procent kvin- nor. För de bidragsskyldiga föräldrarna innebär höjningen av underhålls- stödet att 38 procent i stället får en ekonomisk försämring på upp till 100 kronor per barn och månad. Av de bidragsskyldiga föräldrarna är 86 procent män (se SOU 2003:42 s. 81 f.).

13

Ekonomiska effekter av förslagen för det allmänna

De redovisade förslagen om en höjning av underhållsstödsbeloppet med 100 kr per barn och månad, och grundavdraget vid beräkning av återbe- talningsskyldighet från 72 000 till 100 000 kronor, leder till en ökad net- tokostnad på 400 miljoner kronor per år. Kostnadsökningen med anledning av ett högre underhållsstödsbelopp har beräknats bli 370 miljoner kronor per år. En höjning av underhålls- stödets belopp innebär en ökad utbetalning till boföräldern, vilket samti- digt leder till ett högre återbetalningsbelopp för den bidragsskyldiga för- äldern. För att de bidragsskyldiga föräldrarna som grupp inte helt själva skall finansiera höjningen av underhållstödets belopp, behöver således 80 det grundavdrag som den bidragsskyldige får förbehålla sig för egna lev- Prop. 2004/05:116 nadskostnader höjas. Trots att underhållsstödet höjs med 100 kronor har Socialdepartemen- tets beräkningar visat att 30 miljoner kronor mindre kommer att inbetalas från bidragsskyldiga föräldrar med anledning av att grundavdraget höjs till 100 000 kronor. Andelen bidragsskyldiga som kommer att få återbetala ett högre re- spektive lägre återbetalningsbelopp med de föreslagna reglerna redovisas i avsnitt 12. Kostnadsökningen med anledning av ett höjt underhållsstöd respektive ett höjt grundavdrag påverkar varandra. Om kostnaden för de båda för- slagen beräknas separat står höjningen av underhållsstödets belopp för drygt halva kostnadsökningen på 400 miljoner kronor. I 2004 års ekonomiska vårproposition har regeringen aviserat att 1 miljard kronor från 2006 skall avsättas för reformer för ekonomiskt utsatta barn, varav 350 miljoner kronor har beräknats för underhålls- stödet. Flera av de förslag som lämnas i propositionen innebär kostnads- minskningar. Tabell 11 Ekonomiska konsekvenser av propositionens förslag

Förslag

Avsnitt

Kostnadsök-

Kostnads-

ning mkr per

minskning

år

mkr per år

Höjt underhållsstöd och grundavdrag

5.1 och 6.1

400

Ändrad minstabetalning som faller bort

6.5

1

Ändrade anståndsregler

9.1

17

Ändrade regler om underhåll vid utlands-

10.1

21

anknytning

Summa

400

39

De 350 miljoner kronorna från den av regeringen aviserade barnmiljar- den, tillsammans med de förslag i propositionen som innebär besparingar på 39 miljoner kronor täcker inte helt kostnaden på 400 miljoner kronor. Resterande 11 miljoner kronor kommer att finansieras genom de bespa- ringar som uppstår till följd av prop. 2004/05:108 Vissa frågor om sjuk- penninggrundande inkomst och livränta. De förslag som rör barnets umgänge med den bidragsskyldiga föräl- dern (se avsnitt 7) är kostnadsneutrala eftersom den kostnad som uppstår med anledning av den föreslagna dygnsberäkningsmetoden avräknas på det utgående underhållsstödet. Konsekvensen av den föreslagna nettobe- räkningsmetoden är densamma. Möjligheten finns emellertid att de för- äldrar som har en överenskommelse om umgänge i form av en lagakraft- vunnen dom eller ett avtal som socialnämnden har godkänt, och som i dag har ett fullt underhållsstöd, kommer att övergå till en nettoberäkning av underhållsstödet och återbetalningsbeloppet. Detta skulle då leda till en kostnadsminskning. För att göra en rättvisande bedömning av försla- get skulle eventuella beteendeförändringar behöva vägas in. Underlag för en sådan bedömning saknas dock. 81

Konsekvenser för administrationskostnaderna

Prop. 2004/05:116

Förslagen om ändrade regler för jämkning av återbetalningsbelopp vid ändrad taxering och omprövning av återbetalningsbelopp inom under- hållsstödet beräknas medföra minskade kostnader för socialförsäkrings- administrationen med 1,5 miljoner kronor per år. Förslagen innebär att uppgifter kan gallras efter fem år, vilket minskar kraven på databasut- rymme. Då det vid beräkning av återbetalningsbelopp endast förekommer ett fåtal ärenden per år där taxeringen ändras efter längre tid än fem år eller att förhållandena ändras så att omprövning av återbetalningsbelopp blir aktuellt, är kostnaden som förslagen medför försumbar för samhället. 14 Författningskommentarer

14.1

Förslaget till lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd

4 § Paragrafen anger i vilka fall ett barn inte har rätt till underhållsstöd. En komplettering har gjorts i 31 § så att det nu klart framgår att en boföräl- der på begäran också är skyldig att vidta eller medverka till åtgärder för att få underhållsbidraget indrivet. Den införda bestämmelsen korrespon- derar med paragrafens punkt 4. På Lagrådets inrådan har paragrafen i övrigt lämnats oförändrad. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. 7 § Paragrafen innehåller bestämmelser om förlängt underhållsstöd.

Andra stycket har ändrats. Av ändringen framgår att vad som sägs om boföräldern i 9 b § andra stycket gäller även den studerande när förlängt underhållsstöd lämnas. 8 § Paragrafen innehåller bestämmelser om underhållsstödets belopp. I 

förstatredje

 styckena har underhållsstödets belopp höjts med 100 konor. Underhållsstöd lämnas därmed med högst 1 273 kronor per månad. Övervägandena finns i avsnitt 5.1. 8 a § Paragrafen är ny. Den är tillämplig i de fall där underhållsstöd lämnas i form av utfyllnadsbidrag enligt 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra eller tredje stycket. I paragrafen klargörs vilken betydelse en omprövning eller en jämkning av det återbetalningsbelopp som skulle ha fastställts enligt 2428 §§ (det s.k. fiktiva återbetalningsbeloppet) får för utfyllnadsbidraget.

Första stycket reglerar omprövning av underhållsstödet. Hänvisningen till 24 § avser tillämplig procentsats. Den kan ändras om den bidrags- 82 skyldige får ett nytt barn eller om antalet barn som den bidragsskyldige är underhållsskyldig för minskar. På Lagrådets inrådan har bestämmel- sen om när en omprövning i samband med ett nytt beslut om årlig taxe- ring eventuellt skall föranleda en ändring av utfyllnadsbidragets storlek fått flyta in i lagtexten och bilda den andra meningen. Det sker enligt be- stämmelsen först från och med februari månad året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelades. Av tredje meningen framgår att ändringar i det fiktiva återbetalningsbeloppet på grund av ändring i grun- den för tillämplig procentsats får betydelse för utfyllnadsbidragets storlek först från och med månaden efter den månad då ändringen kom till För- säkringskassans kännedom.

Andra stycket reglerar jämkning av underhållsstödet. Om det taxe- ringsbeslut som legat till grund för det fiktiva återbetalningsbeloppet ändrats väsentligt skall utfyllnadsbidraget jämkas. Det nya utfyllnadsbi- draget gäller i detta fall från och med månaden efter den månad då För- säkringskassan fick kännedom om taxeringsändringen. Försäkringskas- san kan jämka efter ansökan eller på eget initiativ. Som regel får Försäkringskassan vetskap om ändrad taxering och änd- rat antal barn på medium för automatiserad databehandling. I vissa fall, t.ex. i fråga om faderskap i internationella förhållanden, kan dock För- säkringskassan behöva uppmärksammas på förhållandet. Beräkningen av det fiktiva återbetalningsbeloppet utgör endast ett led i beräkningen av utfyllnadsbidragets storlek. Det ankommer inte på För- säkringskassan att ange vilket belopp som den bidragsskyldige skall be- tala i underhåll. Av tredje stycket framgår att bestämmelserna också omfattar under- hållsstöd vid växelvis boende. Övervägandena finns i avsnitt 8.3. 9 § På förslag av Lagrådet utgörs hela paragrafen numera av endast dess första oförändrade stycke. Återstoden av paragrafen har tagits in i en ny paragraf, 9 a §. 9 a § Paragrafen innehåller bestämmelser om förhållandet mellan underhålls- bidrag som betalas direkt till barnet och utfyllnadsbidrag i fall med ut- landsanknytning. Första och andra styckena har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

Paragrafens första stycke och andra stycke första meningen motsvarar frånsett det gjorda tillägget att paragrafen numera också omfattar en bidragsskyldig som bor i Sverige och får inkomst i eller från utlandet som avses i 7 §§kap. 1 § utsökningsbalen (UB) och som inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. UB till sitt innehåll den tidigare lydelsen av 9 § andra stycket. Bestämmelsen i andra stycket andra meningen är ny. Den har tillkom- mit på förslag av Lagrådet och i allt väsentligt utformats enligt förslaget. I det fall det redan när underhållsbidraget fastställdes har beaktats att den bidragsskyldige till någon del fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig (s.k. nettoberäkning), skall underhållsstödet sättas ned Prop. 2004/05:116 83 med en andel som får anses motsvara umgängets inverkan på underhålls- bidraget. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. 9 b § Paragrafen är ny och gäller ärenden med utlandsanknytning där Försäk- ringskassan trätt i barnets rätt till underhållsbidrag. I paragrafen regleras den inverkan på underhållsstödet som, första stycket ett underhållsbidrag har som är bestämt genom s.k. nettoberäkning och andra stycket ett allt- för lågt underhållsbidrag har. Med bidragsskyldig menas här samma som i 31 §.

Första stycket. Har det redan när underhållsbidraget fastställdes be- aktats att den bidragsskyldige till någon del fullgör sin underhållsskyl- dighet genom att ha barnet hos sig (nettoberäkning), skall underhållsstö- det sättas ned med en andel som får anses motsvara umgängets inverkan på underhållsbidraget. En bidragsskyldig kan för umgänge som på så sätt kan anses ha beaktats, naturligtvis inte påräkna sig något umgängesav- drag. Av andra stycket följer att om en boförälder fått ett föreläggande enligt 31 § och understiger sedan det fastställda underhållsbidraget ändå vad den bidragsskyldige uppenbarligen bör betala och det förhållandet kan läggas boföräldern till last, lämnas inte underhållsstöd med högre belopp än underhållsbidraget. Också en boförälder som har följt ett föreläggande kan få sitt underhållsstöd nedsatt enligt bestämmelsen, om förutsättning- arna för nedsättning är för handen (jfr dock 4 § 4). Övervägandena finns avsnitt 10.1 10 § Paragrafen innehåller bestämmelser om den inverkan som barnets egna inkomster har på underhållsstödets belopp. På förslag av Lagrådet har paragrafens tredje stycke lyfts över till 10 a § första stycket.

Tredje stycket är nytt och innehåller en bestämmelse om omprövning. Enligt första meningen skall underhållsstödets belopp omprövas när ett nytt beslut om årlig taxering för barnet föreligger. På Lagrådets inrådan har bestämmelsen om när en omprövning i samband med ett nytt beslut om årlig taxering eventuellt skall föranleda en ändring av underhållsstö- dets storlek fått flyta in i lagtexten och bilda andra meningen. Det sker enligt bestämmelsen först från och med februari månad året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelades. Däremot skall beloppet inte jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för beräkningen ändrats. Det är en skillnad jämfört med vad som gäller för den bidrags- skyldige enligt 30 §. Övervägandena finns i avsnitt 8.4. 10 a § Paragrafen är ny och innehåller en bestämmelse om nedsättning av un- derhållsstödets belopp till följd av umgängesavdrag enligt 23 § och net- toberäkning enligt 28 a §.

Första stycket motsvarar tidigare 10 § tredje stycket. I andra stycket finns en bestämmelse om nedsättning av underhållstö- det till följd av nettoberäkning enligt 28 a §. Prop. 2004/05:116 84 13 § Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelanden som skall sändas till den bidragsskyldige föräldern sedan boföräldern ansökt om under- hållsstöd. Sista meningen har ändrats så att den bidragsskyldige skall få upplysning också om innehållet i de nya bestämmelserna om omprövning och jämkning av utfyllnadsbidrag i 8 a § och om nettoberäkning i 28 a och 10 a §§. Vidare har en språklig ändring gjorts. 13 a § Paragrafen innehåller bestämmelser om meddelande till den ena föräl- dern sedan den andra har ansökt om underhållsstöd vid växelvis boende. Enligt sista meningen skall en upplysning lämnas också om innehållet i de nya bestämmelserna om omprövning och jämkning av utfyllnadsbi- drag i 8 a §. Vidare har en språklig ändring gjorts. 13 b § Paragrafen är ny. I paragrafen anges att boföräldern skall underrättas om en begäran om nettoberäkning enligt 28 a §. Därmed får boföräldern möjlighet att reagera och ge in den information till Försäkringskassan som han eller hon anser vara av betydelse för kassans bedömning. I un- derrättelsen skall boföräldern uppmärksammas på de regler som gäller för nettoberäkning och det faktum att nettoberäkning leder till en motsva- rande minskning av underhållsstödet. Meddelandet behöver inte delges. 14 §

Andra stycket har ändrats. Den bidragsskyldige skall delges beslut om nettoberäkning och beslut om att ett tidigare beslut om nettoberäkning har upphävts. Han eller hon skall numera också uppmärksammas särskilt på bestämmelserna om nettoberäkning i 28 a28 c §§. Placeringen av tredje stycket har skett på inrådan av Lagrådet. Boför- äldern skall delges beslut om att medge nettoberäkning och om att sätta ned underhållsstödet. Delgivningen av beslut enligt andra och tredje styckena skall ske med tillämpning av bestämmelserna i delgivningslagen (1970:428). Tiden för att överklaga sådana beslut räknas från den dag då den bidragsskyldiga eller boföräldern fick del av beslutet (38 § jämförd med 20 kap. 13 § lagen [1962:381] om allmän försäkring). 21 § Paragrafen innehåller de grundläggande bestämmelserna om återbetal- ningsskyldighet. I första stycket har införts en hänvisning till regleringen om nettobe- räkning i 28 a §. Enligt tillägget i andra stycket kan Försäkringskassan underlåta att fastställa återbetalningsskyldighet, om den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller andra inkomster som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken och som därmed inte kan tas i anspråk genom utmät- ning enligt 7 kap. utsökningsbalken. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. Frågan om Försäkringskassan skall utnyttja sin möjlighet eller inte får avgöras i varje enskilt fall. I de fall där en bidragsskyldig får någon form Prop. 2004/05:116 85 av inkomster i såväl Sverige som i utlandet får Försäkringskassan avgöra vilket alternativ som är mest förmånligt för det allmänna. Finns det an- ledning att räkna med att den bidragsskyldige frivilligt kommer att betala i enlighet med ett beslut om återbetalningsskyldighet, är det inget som hindrar att Försäkringskassan beslutar om återbetalningsskyldighet trots att den bidragsskyldige uppbär inkomster i eller från utlandet (jfr prop. 1995/96:208 s. 44). 23 § Paragrafen innehåller bestämmelser om återbetalning av underhållsstöd och umgängesavdrag.

Tredje stycket är nytt. Där föreskrivs att umgängesavdrag inte skall ske om nettoberäkning enligt 28 a § äger rum. Genom nettoberäkningen be- aktas att den bidragsskyldige fullgör sin betalningsskyldighet genom att ha barnet hos sig. Återbetalningsbeloppet bestäms då till ett lägre belopp. Skulle barnet vistas hos den bidragsskyldige i vidare omfattning än vad som bestämts i en lagakraftvunnen dom eller ett av socialnämnden god- känt avtal, kan den bidragsskyldige begära att nettoberäkningen skall upphöra och i stället utnyttja sin rätt till umgängesavdrag enligt 23 §. Ändras umgänget genom en dom eller ett av socialnämnden godkänt av- tal kan domen eller avtalet läggas till grund för en ny nettoberäkning. 24 § Paragrafen reglerar grunderna för bestämmandet av den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet. Ändringen i fjärde stycket innebär att om den månatliga återbetal- ningen per barn för en bidragsskyldig blir lägre än 50 kronor så bortfaller återbetalningsskyldigheten. Övervägandena finns i avsnitt 6.5. 26 § Paragrafen anger hur den bidragsskyldiges inkomst skall beräknas. Ändringen i andra stycket innebär att grundavdraget som görs från den bidragsskyldiges inkomst innan dennes återbetalningsskyldighet bestäms höjs från 72 000 kronor till 100 000 kronor. Övervägandena finns i avsnitt 6.1. 28 a § Paragrafen är ny. Den innehåller regler om nettoberäkning av den bi- dragsskyldiges återbetalningsskyldighet. Nettoberäkning förutsätter att det finns en lagakraftvunnen dom om umgänge eller ett av socialnämn- den godkänt umgängesavtal.

Första stycket har formulerats i enlighet med Lagrådets förslag. Där anges förutsättningarna för nettoberäkning. Av att det endast är domar och avtal om umgänge som omfattas av paragrafen följer att domar och avtal om boende faller utanför. Nettoberäkning kan inte heller äga rum vid växelvis boende (jfr 6 kap. 15 § första stycket föräldrabalken). Att endast domar som vunnit laga kraft och avtal som socialnämnden god- känt kan ligga till grund för nettoberäkning innebär att interimistiska beslut (6 kap. 20 § föräldrabalken) och interimistiska avtal inte kan an- vändas. Domar om umgänge som får verkställas utan hinder av att de inte Prop. 2004/05:116 86 vunnit laga kraft (17 kap. 14 § rättegångsbalken) kan inte ligga till grund för nettoberäkning förrän de vunnit laga kraft. Det ligger i sakens natur att omfattningen av det umgänge som det förordnats om i en dom eller i ett avtal måste vara otvetydig. I annat fall kan det vara svårt eller rent av omöjligt för Försäkringskassan att beräkna omfattningen av umgänget. Är förordnandet i domen eller avtalet om umgänge otydligt och nettobe- räkning därför inte kan äga rum, blir den bidragsskyldige i stället hänvi- sad till umgängesavdrag enligt 23 §. Att den bidragsskyldige får tillgodoräkna sig ett avdrag innebär inte att regeln är fakultativ för Försäkringskassan. Det valda uttryckssättet är i stället avsett att markera att det i ett fall där det finns förutsättningar för nettoberäkning, är den bidragsskyldige som självständigt avgör om han eller hon vill utnyttja sin möjlighet att använda beräkningssättet. Dygns- beräkningen görs på samma sätt som enligt 23 §. Det innebär att endast hela kalenderdygn (kl. 00.0024.00) beaktas.

Andra stycket har tillkommit på förslag av Lagrådet . Där framgår ut- tryckligen att de umgängestillfällen då barnet överlämnas och återlämnas med minst en natts övernattning däremellan, utgör ett dygn genom att återlämnandedygnet räknas som ett helt dygn.

Tredje stycket första meningen anger när det inte föreligger rätt till nettoberäkning. Det torde endast i undantagsfall bli aktuellt att neka en bidragsskyldig nettoberäkning första gången han eller hon begär det. Be- stämmelsen är i första hand också avsedd för de fall där nettoberäkning medgivits men det senare görs antagligt att umgänget inte äger rum i den omfattning som domen eller avtalet föreskriver. Att omfattningen av umgänget i väsentlig mån avviker från vad som förordnats om i en dom eller ett avtal kan ha flera orsaker. Det kan vara så att den bidragsskyldige underlåter att medverka till umgänget i före- skriven omfattning (s.k. umgängesvägran). Andra orsaker kan vara att umgänget har försvårats av att barnet eller den bidragsskyldige har flyttat eller av att barnet eller den bidragsskyldige blivit sjuk. En ytterligare or- sak kan vara att barnet fyllt 12 år och umgänge inte kommer till stånd på grund av barnets ovilja att umgås med den bidragsskyldige. Det ställs inte något krav på att umgänget måste äga rum på i domen eller avtalet angivna tider. Bestämmelsen tar alltså inte sikte på umgäng- ets placering i tiden utan på dess omfattning i tiden. Inget hindrar alltså att föräldrar som är ense förlägger umgänget till andra tider. För att rätten till nettoberäkning skall bortfalla krävs att avvikelsen är väsentlig. Vad som är väsentligt får avgöras med hänsyn till omständig- heterna i varje enskilt fall. Det förhållande som avses bör dock inte endast vara tillfälligt och avvikelsen bör vara något så när betydelsefull. En riktpunkt kan här vara att umgänget understigit det i dom förordnade eller avtalade med åtminstone en fjärdedel under loppet av en tremåna- dersperiod. Är umgänget av ringa omfattning bör en större avvikelse kunna godtas innan den anses väsentlig. Om ett beslut om nettoberäkning en gång har upphävts därför att den bidragsskyldige inte har medverkat till umgänget, får Försäkringskassan väga in den omständigheten i bedömningen av om en ny begäran skall bifallas. Härvid är det givetvis av betydelse hur den bidragsskyldige skött umgänget i mellantiden. I de fall umgängesavdrag begärts kan det ge ledning för Försäkringskassans bedömning. Prop. 2004/05:116 87 Enligt andra meningen får undantag från bestämmelsen i första me- ningen göras om det finns särskilda skäl. Ett särskilt skäl att inte neka nettoberäkning trots att umgänget avviker väsentligt från det bestämda, kan vara att det är uppenbart att avvikelsen beror på att boföräldern för- svårar eller omöjliggör umgänget (s.k. umgängessabotage). Att boföräl- dern agerar i strid med en dom eller ett avtal kan i princip inte godtas. Försäkringskassan bör i ett sådant fall upplysa boföräldern om sin möj- lighet att begära ändring i umgänget. Ett annat särskilt skäl kan vara att det står klart att umgänget under en viss begränsad tid bortfallit eller gle- sats ut på grund av t.ex. sjukdom hos barnet. Om nettoberäkning medges trots boförälderns motstånd och boföräl- dern anser att umgängesdomen eller avtalet inte följs, har boföräldern möjlighet att begära en ändring av umgänget. I sådant fall får en allmän domstol ta ställning till umgänget och dess omfattning. En ändring av umgänget leder till en motsvarande ändring i nettoberäkningen. Upphävs umgänget får i det fall ett umgänge trots allt kommer till stånd, vistelsen hos den bidragsskyldige föräldern beaktas genom umgängesavdrag enligt 23 §. Av fjärde stycket framgår att den bidragsskyldige kan medges nettobe- räkning först från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet kom in till Försäkringskassan. Detsamma får anses gälla vid en ändring av umgängets omfattning. Övervägandena finns i avsnitt 7.2. 28 b § Paragrafen är ny. Den innehåller en bestämmelse om att den bidragsskyl- dige vid nettoberäkning är skyldig att omedelbart anmäla till Försäk- ringskassan om domen eller avtalet om umgänge som ligger till grund för nettoberäkningen ändras. En ändring av umgänget kan påverka rätten till nettoberäkning eller utfallet av beräkningen. Även om endast lagakraftvunna domar eller av socialnämnden god- kända avtal om umgänge kan ligga till grund för ett beslut om nettobe- räkning, gäller anmälningsskyldigheten enligt paragrafen också interi- mistiska beslut och interimistiska avtal som godkänts av socialnämnden (se prop. 1997/98:7 s. 109), liksom domar som får verkställas utan hinder av att de inte vunnit laga kraft (se 17 kap. 14 § rättegångsbalken). Sådana avgöranden och avtal innebär nämligen ofta att domen eller avtalet som ligger till grund för nettoberäkningen inte gäller och att det därför inte längre finns förutsättningar för beräkningssättet enligt 28 a §. I vissa fall kan det ligga i den bidragsskyldiges intresse att snarast möjligt anmäla en ändring till Försäkringskassan. I andra fall kan det ligga i boförälderns intresse att göra anmälan (om boförälderns anmäl- ningsskyldighet se 18 §). Det får nämligen anses ligga i bestämmelsen i 28 a § fjärde stycket att en ändring i umgänget får genomslag först från och med månaden efter den månad då anmälan görs. Anmälningsskyl- digheten infinner sig så snart ändringen gjorts. En anmälan kan lämnas formlöst till Försäkringskassan, t.ex. muntligen. Genom paragrafens andra mening har på förslag av Lagrådet införts en uttrycklig bestäm- melse, att Försäkringskassan sedan en anmälan gjorts omedelbart skall ompröva beslutet om återbetalningsskyldighet (jfr 10 a § andra stycket). Det kan föranleda att Försäkringskassan måste begära in kompletterande Prop. 2004/05:116 88 uppgifter från den bidragsskyldige för att kunna ta ställning till om åter- betalningsskyldigheten bör ändras eller att kassan inhämtar en kopia av domstolsavgörandet eller det av socialnämnden godkända avtalet. Behöver Försäkringskassan upplysningar om umgänget bör det nor- malt kunna fås av den bidragsskyldige eller boföräldern. Såväl statliga som kommunala myndigheter såsom socialnämnderna är skyldiga att tillhandahålla Försäkringskassan uppgifter som är av betydelse vid handläggningen av underhållsstöd (42 § jämförd med 20 kap. 9 § första stycket lagen [1962:381] om allmän försäkring). 28 c § Paragrafen är ny. Den innehåller bestämmelser om upphävande av beslut om nettoberäkning. Är det så att den bidragsskyldige föräldern själv be- gär det eller om Försäkringskassan finner att det inte längre finns förut- sättningar för nettoberäkning enligt 28 a § första

tredje styckena, skall beslutet om nettoberäkning upphävas och återbetalningsskyldigheten beräknas på vanligt sätt. Också boföräldern har naturligtvis rätt att hos Försäkringskassan påtala att förutsättningar för nettoberäkning inte längre är för handen. Har ett beslut om nettoberäkning upphävts måste det gå två år innan en ny begäran från den bidragsskyldige om nettoberäkning kan prövas. Ett pågående umgänge får i mellantiden beaktas genom umgängesavdrag enligt 23 §. Ett beslut om att upphäva beslutet om nettoberäkning gäller omedelbart, om inte något annat förordnats i beslutet (38 § första stycket). 30 § Paragrafen innehåller huvudsakligen bestämmelser om omprövning och jämkning av återbetalningsskyldigheten. Övervägandena finns i fråga om omprövning i avsnitt 8.2 och jämk- ning i avsnitt 8.1.

Första stycket har ändrats. På Lagrådets inrådan har bestämmelsen om när en omprövning i samband med ett nytt beslut om årlig taxering eventuellt skall föranleda en ändring av återbetalningsbeloppets storlek fått flyta in i lagtexten och bilda den andra meningen. Det sker enligt bestämmelsen först från och med februari månad året efter det år då det nya beslutet om årlig taxering meddelades. I tredje meningen anges från vilken tidpunkt ändrad procentsats får genomslag för återbetalnings- beloppet. Återbetalningsbeloppet ändras då från och med månaden efter den månad då ändringen av procentsatsen ägde rum, dock inte längre tid tillbaka än tre år före den dag då Försäkringskassan fick kännedom om ändringen. Treårsfristen torde ha störst betydelse i de fall där ett fa- derskap fastställs eller mannen frias från faderskapet lång tid efter bar- nets födelse. Såväl fastställande av faderskap som friande från faderskap har i princip tillbakaverkande kraft (jfr NJA 1981 s. 496). Här får ett avgörande om faderskap som går i endera riktningen inte betydelse för längre tid tillbaka i tiden än tre år från den dag då Försäkringskassan fick kännedom om avgörandet. Som regel får Försäkringskassan reda på om antalet barn ändras genom medium för automatiserad databehandling. Omprövning förutsätter inte någon ansökan. Men när det gäller t.ex. faderskap i internationella för- Prop. 2004/05:116 89 hållanden kan Försäkringskassan ändå behöva uppmärksammas på ett ändrat förhållande. Ändringen i andra stycket innebär att en fråga om jämkning av återbe- talningsskyldigheten på grund av ändrat taxeringsbeslut inte får tas upp till prövning efter utgången av femte året efter det taxeringsår som taxe- ringsbeslutet avser. Ändringen i tredje stycket innebär att Försäkringskassan numera kan upphäva ett beslut om återbetalningsskyldighet också i de fall där den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får inkomster som inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken. Frågan behandlas i avsnitt 10.1. 31 § Paragrafen innehåller bestämmelser om Försäkringskassans möjligheter, att i ärenden med utlandsanknytning träda in i barnets rätt till underhålls- bidrag som inte är alltför lågt och att kräva att boföräldern medverkar till det. Till sitt innehåll motsvarar paragrafen det tidigare första stycket jämte ett tillägg i sak. Återstoden av paragrafen har tagits in i en ny para- graf, 31 a §. Paragrafen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag. Övervägandena finns i avsnitt 10.1. En ändring i paragrafen utgörs av ett tillägg i första stycket. Om den bidragsskyldige föräldern är bosatt utomlands och något underhållsbidrag inte är fastställt kan Försäkringskassan med stöd av tredje stycket före- lägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få ett un- derhållsbidrag fastställt. Genom ett tillägg gäller detsamma numera också om den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller andra inkomster som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken och som där- med inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbal- ken. Om Försäkringskassan trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag för viss tid då den bidragsskyldige i eller från utlandet uppbar inkomst, kvar- står den rätten för samma tid även om den bidragsskyldige börjar upp- bära inkomster från Sverige (jfr prop. 1995/96:208 s. 97). Men Försäk- ringskassan kan under den tiden inte besluta om återbetalningsskyldighet. Försäkringskassan skall i den situationen däremot besluta om återbetal- ningsskyldighet för framtiden. Genom ett tillägg i paragrafen som gjorts i tredje stycket andra meningen framgår att ett föreläggande i fråga om vad boföräldern skall vidta eller medverka till numera också kan innehålla att det underhållsbi- drag som fastställs inte uppenbart får understiga vad den bidragsskyldige bör betala i underhållsbidrag. För det fall boföräldern underlåter att agera kan Försäkringskassan neka honom eller henne underhållsstöd (4 §). Om boföräldern visserligen agerar men det underhållsbidrag som fastställs uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala och det förhållandet kan läggas boföräldern till last, kan Försäkringskassan sätta ned underhållsstödet till samma nivå som underhållsbidraget (9 b §). Bestämmelserna i 9 b och 31 §§ tillämpas också på redan fastställda underhållsbidrag. En boförälder som efter ett föreläggande underlåter att begära höjning av underhållsbidraget när förutsättningar finns för det (jfr 7 kap. 10 § föräldrabalken) riskerar också att få barnets underhållsstöd indraget (4 §). Medverkar boföräldern till en höjning men understiger Prop. 2004/05:116 90 den nya underhållsbidraget uppenbarligen vad den bidragsskyldige bör betala, riskerar boföräldern att få barnets underhållsstöd nedsatt (9 b §). När det gäller redan fastställda underhållsbidrag ligger det i sakens natur att en boförälder som ett led i att utröna om det finns förutsättningar att höja ett underhållsbidrag som kan antas vara för lågt kan föreläggas att tillhandahålla Försäkringskassan underlag för hur underhållsbidraget har beräknats. Låter boföräldern i ett sådant fall bli att agera kan 4 § bli tillämplig. Agerar boföräldern och det visar sig att underhållsbidraget är uppenbart för lågt och det kan läggas boföräldern till last men att under- hållsbidraget av annat skäl inte kan höjas, kan det bli aktuellt att sätta ned underhållsstödet enligt 9 b §. Bestämmelserna syftar till att förhindra missbruk av underhållsstöds- systemet och tar sikte på boförälderns agerande eller underlåtenhet att agera. Reglernas utformning gör att det kan förväntas att Försäkrings- kassan i undantagsfall får anledning att sätta ned underhållsstödet enligt 9 b §. Kan det inte läggas boföräldern till last att underhållsbidraget fast- ställts till ett uppenbarligen för lågt belopp skall underhållsstödet inte sät- tas ned. Utgångspunkten är att domstols dom om underhållsbidrag skall re- spekteras. Har ett underhållsbidrag fastställts av domstol efter en saklig prövning som inte begränsats av parternas yrkanden, medgivanden eller vitsordanden, torde det sällan bli aktuellt för Försäkringskassan att ifrå- gasätta det underhållsbidrag som fastställts. En boförälder som processat på ett sätt som inte medgett full prövning i underhållsfrågan eller som varit försumlig i sin processföring och t.ex. underlåtit att åberopa rele- vant bevisning kan utlösa en tillämpning av 9 b §. Bedömningen av om ett underhållsbidrag är uppenbart för lågt måste göras med utgångspunkt i de regler som gäller för underhåll. Frågan om vilken skillnad som skall föreligga mellan det fastställda underhållsbi- draget och det underhållsbidrag som den bidragsskyldige enligt reglerna därom bör betala för att det fastställda underhållsbidraget skall komma att anses vara uppenbart för lågt kan inte anges generellt. I ordet uppen- bart ligger att avvikelsen skall vara väsentlig. En riktpunkt kan vara att det fastställda bidraget understiger det antagna med åtminstone 1/3 för att det fastställda skall anses vara uppenbart för lågt. I enskilda fall kan det dock finnas anledning att göra en annan bedömning. Hänsyn bör t.ex. tas till storleken på det fastställda och det antagna underhållsbidraget. Är både det fastställda och det antagna underhållsbidraget mycket lågt torde bidraget sällan kunna sägas vara uppenbart för lågt. Ett underhållsbidrag som är fastställt i dom eller ett i utlandet verk- ställbart avtal kan vara uppenbart för lågt utan att det kan riktas någon avgörande kritik mot hur underhållsbidragets belopp har räknats fram. Så kan vara fallet när det redan i domen eller avtalet om underhållsbidrag har beaktats att den bidragsskyldige till någon del fullgör sin underhålls- skyldighet genom att tidvis ha barnet hos sig (s.k. nettoberäkning) och det gjorda umgängesavdraget står i klart missförhållande till umgängets omfattning. I ett sådant fall bör dock i första hand 9 b § första stycket tillämpas i stället för samma paragraf andra stycket. Tredje meningen motsvarar det tidigare första stycket tredje meningen. Fjärde stycket motsvarar det tidigare första stycket fjärde mening. Prop. 2004/05:116 91 31 a § Paragrafen är ny och utgör tidigare 31 § andra och tredje styckena. Den enda skillnaden är att den nya paragrafens första stycke har kompletterats med en hänvisning till 10 a § första stycket. Därmed framgår det numera uttryckligen att underhållsstödet skall minskas vid umgängesavdrag enligt 23 § andra stycket. Paragrafen har utformats i allt väsentligt i enlighet med Lagrådets för- slag. 32 § Paragrafen innehåller bestämmelser om anstånd.

Första stycket har ändrats. Bestämmelsen i fjärde meningen är ny. Den har utformats enligt Lagrådets förslag. Ändringen innebär att Försäk- ringskassan vid bedömningen av anståndsfrågan får ta hänsyn till om den bidragsskyldige föräldern har lätt realiserbara tillgångar utöver lön m.m. (jfr prop. 1995/96:208 s. 53 och 97). Vad som här avses är bankmedel eller annan lös egendom som utan svårighet eller risk för värdeförstöring kan omsättas av den bidragsskyldige såsom aktier, obligationer eller andra värdepapper. Av att det skall vara fråga om lättrealiserade till- gångar får också anses följa att lösa saker (lösöre) som används i dennes hushåll normalt faller utanför. Detsamma gäller fast egendom och bo- stadsrätt till en lägenhet som tillhör den bidragsskyldige. Egendom som omfattas av beneficiereglerna i 5 kap. utsökningsbalken skall inte beak- tas. En lägenhet med bostadsrätt som den bidragsskyldige bor i faller därför normalt bort redan på grund av dessa regler.

Andra stycket utgörs av det tidigare första stycket fjärde meningen. På förslag av Lagrådet har bestämmelsen fått bilda ett eget stycke. Övervägandena finns i avsnitt 9.1. 33 § Paragrafen innehåller bestämmelser om fortsatt anstånd.

Andra stycket är ändrat. Bestämmelserna tar sikte på vad den bidrags- skyldige skall betala på grund av anståndet sedan beslutet om anstånd upphört. Den bidragsskyldige skall numera betala 1,5 gånger det belopp som han eller hon annars skulle ha betalat enligt 21 § eller, sedan under- hållsskyldigheten för något barn upphört, skulle ha fastställts till enligt 21 §. Det minsta beloppet som skall betalas är 150 kronor per barn och månad. Anser sig den bidragsskyldige inte kunna betala beloppet, kan han eller hon efter ansökan få anstånd med betalningen helt eller delvis. Därvid är bestämmelserna i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpliga. Överväganden finns i avsnitt 9.1. 35 § Paragrafen innehåller bestämmelser om eftergift. Försäkringskassan får på ansökan efterge statens fordringar på återbe- talningsskyldighet och ränta helt eller delvis, om det finns synnerliga skäl med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska för- hållanden. I fråga om förutsättningar för eftergift, se prop. 1995/96:208 s. 52 ff. och s. 98 f. Prop. 2004/05:116 92 Genom ett tillägg har Försäkringskassan fått möjlighet att på eget initi- Prop. 2004/05:116 ativ efterge statens fordringar. Möjligheten är avsedd att komma till an- vändning i bl.a. fall där en eftergift av skulden är nödvändig för att en rehabilitering skall lyckas eller fall där den bidragsskyldige riskerar att slås ut socialt samtidigt som han eller hon själv inte är i stånd eller kan förmås att göra en ansökan. En annan situation kan vara att Försäkrings- kassan beslutar att efterge en fordran på återbetalningsskyldighet i ett fall där den bidragsskyldige har inskränkt sin ansökan till fordran på återbe- talning och det finns anledning att pröva om också den på fordringen belöpande räntan bör efterges. Övervägandena finns i avsnitt 9.2.

14.2

Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken

7 kap. 4 § Paragrafen innehåller bestämmelser om en bidragskyldig förälders rätt till avdrag på underhållsbidraget vid umgänge med barn. Andra stycket är nytt. I stycket anges att inte bara hela kalenderdygn (kl. 00.0024.00) skall berättiga till umgängesavdrag (jfr prop. 1978/79:12 s. 161 och prop. 1997/98 s. 67). Även det dygn då barnet överlämnas till den bidragsskyldige och det dygn då barnet återlämnas skall numera beaktas. Det sker genom att återlämnandedygnet räknas som ett helt dygn. Detta gäller dock inte om barnet hämtas och lämnas under samma kalenderdygn. Umgänge under dagtid utan övernattning beaktas inte vid dygnsberäkningen enligt första stycket. Övervägandena finns i avsnitt 7.1. I tredje stycket , som motsvarar det tidigare andra stycket, har en följd- ändring gjorts. Fjärde stycket motsvarar det tidigare tredje stycket. 93 Sammanfattning av Underhållsstödsutredningens betänkande SOU 2003:42 Prop. 2004/05:116 Bilaga 1 Underhållsstödsutredningen har haft i uppdrag att göra en översyn av lagen (1996:1030) om underhållsstöd. Utgångspunkten för uppdraget har varit att det nuvarande underhållsstödssystemet fungerar i huvudsak väl. Syftet med översynen har varit att få systemet att fungera bättre. I betänkandet föreslås en rad ändringar i reglerna om underhållsstöd. Vidare föreslås ändringar i föräldrabalken, utsökningsbalken och lagen (1993:891) om indrivning av statliga fordringar m.m. Ett flertal förord- ningsändringar föreslås också. Underhållsstödets belopp, m.m. Underhållsstödet skall även i fortsättningen motsvara ungefär hälften av normalkostnaden för ett barn sedan hänsyn tagits till det allmänna barn- bidraget. Utredningen anser att underhållsstödets belopp för närvarande inte bör ändras. De beräkningar som utredningen har gjort visar att stödet över tid väl täcker hälften av kostnaderna för ett barns normalbehov sedan hänsyn tagits till det allmänna barnbidraget. Kostnaderna för ett barn varierar dock beroende på barnets ålder. En differentiering av stödets belopp i enlighet med de av utredningen framräknade kostnaderna för barn i olika åldrar skulle innebära att stödet sänktes för barn i åldern 014 år och höj- des för de äldre barnen. En sådan reform skulle innebära sänkt stöd för drygt sju av tio barn. Med hänsyn till de ekonomiska problem en sänk- ning av underhållsstödets belopp skulle kunna innebära för barn och boföräldrar är utredningen inte beredd att föreslå en sådan. Utredningen förordar i stället en mjukare anpassning av stödet. Utredningen anser att stödet även i fortsättningen bör betalas ut månadsvis i förskott. Utbetalningsdagen föreslås dock framflyttad från den 20 i utbetalningsmånaden till den sista vardagen i månaden. Inkomstprövning av utfyllnadsdelen i underhållsstödet Utredningen föreslår att utfyllnadsdelen i underhållsstödet dvs. den del av bidraget som en bidragsskyldig förälder inte är skyldig att återbetala, det rena stödet från staten skall prövas mot boförälderns inkomst. Utfyllnadsdelen föreslås minska med 40 procent av den inkomst som överstiger 360 000 kr per år om boföräldern är underhållsskyldig mot ett barn. Är boföräldern underhållsskyldig mot två barn eller mot tre eller flera barn föreslås gränsen läggas vid 380 000 kr respektive 400 000 kr. Syftet med förslaget är i första hand att öka legitimiteten i systemet och att betona båda föräldrarnas ansvar för barnets försörjning. 94 Återbetalningsskyldighet Försörjningen av barn skall givetvis prioriteras högt av en förälder. Skyl- digheten att försörja barn innebär att föräldern måste anpassa sina egna utgifter efter denna skyldighet. Samtidigt anser utredningen att det är rimligt att en bidragsskyldig förälder får förbehålla sig ett skäligt belopp för sin egen försörjning innan han eller hon åläggs att återbetala under- hållsstöd. Utredningen förordar därför att det grundavdrag som görs när återbe- talningsskyldigheten bestäms för närvarande 72 000 kr skall höjas. För bidragsskyldiga som bor i Stor-Stockholm eller Stor-Göteborg föror- das ett grundavdrag på 153 900 kr, för bidragsskyldiga som bor i en kommun som har fler än 75 000 invånare förordas ett grundavdrag på 145 700 kr och för övriga bidragsskyldiga förordas ett grundavdrag på 141 700 kr. Samtidigt justeras de procentsatser som bestämmer återbe- talningsbeloppets storlek. Överskottet (netto efter ett schablonavdrag för kommunalskatt om 31 procent), dvs. 69 procent av inkomsten över grundavdraget, fördelas lika mellan samtliga den bidragsskyldiges barn. För en bidragsskyldig med ett barn tas 69 procent av överskottet i anspråk för återbetalning av underhållsstöd, dock givetvis högst det belopp som barnet får i underhållsstöd (som regel 1 173 kr per månad). För en bidragsskyldig som har två barn varav ett får underhållsstöd tas 34,5 procent av överskottet i anspråk upp till underhållsstödets belopp. I dag återbetalar en bidragsskyldig förälder med en årsinkomst på 180 000 kr och med två barn som båda får underhållsstöd 2 070 kr i månaden. Med de förordade reglerna skulle återbetalningsskyldigheten, om det antas att den bidragsskyldige bor i Stor-Stockholm, sänkas till 1 500 kr. Vid en årsinkomst på 150 000 kr innebär de förordade reglerna att återbetalningsskyldigheten sänks från 1 494 kr till noll kr. Flertalet bidragsskyldiga föräldrar återfinns i de inkomstlägen som får de största förbättringarna med de nya reglerna. Vidare föreslås att återbetalningsskyldigheten skall falla bort om det sammanlagda återbetalningsbeloppet för en månad blir lägre än 100 kr. Detta innebär en skärpning jämfört med i dag. I dag gäller att återbetal- ningsskyldigheten faller bort om månadsbeloppet för ett barn blir lägre än 100 kr. Med förslaget tas den betalningsförmåga som finns i anspråk i större omfattning än i dag samtidigt som reglerna blir mer rättvisa. Det föreslås vidare en tidsgräns på tre år för jämkning och omprövning av återbetalningsskyldigheten. Anpassning av återbetalningsskyldigheten efter ändrade inkomstförhållanden Utredningen har övervägt möjligheten att basera återbetalningsskyldig- heten på en mer aktuell inkomst än i dag. Utredningen har dock inom ramen för den tid som stått till buds inte haft möjlighet att analysera en ändring tillräckligt noggrant. Frågan bör dock övervägas ytterligare och utredningen förordar att det fortsatta arbetet inriktas på ett alternativ som innebär att beräkningarna utgår från att aktuell inkomst motsvarar inkomsten enligt det taxeringsbeslut som fattats närmast före februari Prop. 2004/05:116 Bilaga 1 95 månad det år återbetalningsskyldigheten avser justerad med hänsyn till den allmänna löneutvecklingen. Avviker den aktuella inkomsten från den sålunda framräknade inkomsten skall återbetalningsskyldigheten kunna jämkas så att den anpassas efter de faktiska förhållandena. I efterhand görs sedan en avstämning med verklig inkomst och en slutlig återbetal- ningsskyldighet fastställs. Fastställs återbetalningsskyldigheten till ett lägre belopp än vad den bidragsskyldige enligt det preliminära beslutet betalat, skall skillnaden betalas ut till den bidragsskyldige. Fastställs återbetalningsskyldigheten till ett högre belopp än vad den bidragsskyl- dige i enlighet med det preliminära beslutet betalat, skall den bidrags- skyldige betala in skillnaden till försäkringskassan. För staten skulle metoden innebära minskade kostnader eftersom de flesta bidragsskyldiga får höjda inkomster från år till år. För bidragsskyldiga som fått en mins- kad inkomst på grund av t.ex. sjukdom eller arbetslöshet skulle metoden innebära att deras betalningsskyldighet baseras på aktuella förhållanden, vilket skulle minska risken för skuldsättning. Indrivning Utredningen föreslår att fordringar avseende återbetalningsskyldighet som regel skall överlämnas till indrivning senast när den äldsta ford- ringen är fem månader gammal och detta även i pågående ärenden. I dag lämnas fordringar i regel över redan efter två månader. Förslaget innebär ett större handlingsutrymme och minskad risk för att en bidragsskyldig vid tillfälliga ekonomiska svårigheter blir föremål för indrivning. Det föreslås vidare att indrivning normalt inte skall begäras om ford- ringarna understiger 500 kr. I dag finns inte någon nedre beloppsgräns. Dagens regler för hur en betalning skall fördelas mellan olika barn och krediteras olika fordringar anses svåra att förstå och ibland kan missför- stånd leda till att en bidragsskyldig blir föremål för indrivning som hade kunnat undvikas om han eller hon rätt förstått reglerna. Reglerna ger också upphov till ett omfattande administrativt arbete för kronofogde- myndigheterna. Utredningen föreslår att reglerna förenklas. Influtna medel såväl fri- villiga, inte riktade, betalningar som medel som tas ut vid löneutmätning skall i framtiden krediteras den äldsta fordringen. För att snabba upp förfarandet och undvika att en skuld byggs upp innan den bidragsskyldige är delgiven föreslås att den försäkringskassa som beviljar underhållsstöd skall vara behörig att i samband därmed också fatta beslut om återbetalningsskyldighet. Umgänge Utredningen föreslår att rätten till umgängesavdrag skall utvidgas överlämnandedagen och återlämnandedagen skall tillsammans räknas som ett helt dygn och att avdraget skall knytas till underhållsstödets belopp i stället för till återbetalningsbeloppet. Avdraget kommer därmed i normalfallet att uppgå till 1/40 av 1 173 kr, dvs. 29 kr per dygn. Det föreslås vidare att de bidragsskyldiga som har det sämst ställt de som inte är återbetalningsskyldiga och de som har så låga återbetalningsbe- Prop. 2004/05:116 Bilaga 1 96

lopp att de inte kan tillgodogöra sig avdraget skall ha rätt att få belop-

Prop. 2004/05:116

pet utbetalat till sig. Vid avdrag eller utbetalning sätts underhållsstödets

Bilaga 1

belopp ned med motsvarande belopp.

Vidare föreslås att umgänge skall kunna beaktas redan när återbetal-

ningsskyldigheten fastställs. Denna s.k. nettoberäkning föreslås ske när

umgänge beslutats i en dom eller i ett av socialnämnden godkänt avtal.

För att nettoberäkning skall ske krävs att umgänget uppgår till minst 30

hela dygn per år. Även här föreslås att de bidragsskyldiga som har det

sämst ställt skall kunna få beloppet utbetalat till sig. Medges nettoberäk-

ning sätts underhållsstödets belopp ned med motsvarande belopp.

Förslagen syftar till att underlätta umgänge med barnet och till att för-

dela kostnaderna vid umgänge på ett mera rättvist sätt mellan föräldrarna

än som sker i dag.

Utredningen föreslår också att Socialstyrelsen får i uppdrag att utvär-

dera reglerna om ekonomiskt bistånd för umgängesresor.

Anstånd och eftergift

För att underlätta en snabbare reglering av anståndsskulder föreslås att

det belopp som skall betalas efter det att ett beslut om anstånd löpt ut

skall motsvara 1,5 gånger det återbetalningsbelopp som annars skulle ha

fastställts, dock minst 150 kr per barn och månad. Den bidragsskyldige är

dock inte skyldig att betala ett högre belopp än att han eller hon får

behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll enligt bestäm-

melserna om förbehållsbelopp i utsökningsbalken.

Det föreslås att försäkringskassorna på eget initiativ och alltså utan

ansökan skall få efterge statens fordran avseende återbetalningsskyldig-

het m.m.

Utfyllnadsbidrag

Utredningen föreslår att reglerna ändras så att ett barn som fått utfyll-

nadsbidrag inte skall behöva riskera att få betala tillbaka något av detta

bidrag till följd av att den särlevande förälderns taxering ändras. Det

föreslås också vissa förtydliganden i reglerna för omprövning och jämk-

ning av utfyllnadsbidrag.

Undertecknande av ansökan om förlängt underhållsstöd

Utredningen föreslår att ansökan om förlängt underhållsstöd skall kunna

göras av den studerande även om han eller hon vid ansökningstillfället

ännu inte fyllt 18 år. Härigenom blir det möjligt för den unge att ansöka

om stöd i så god tid att det inte blir något uppehåll i utbetalningen mellan

det ordinära underhållsstödet och det förlängda underhållsstödet. Samti-

digt blir det den unge själv som lämnar de uppgifter som ligger till grund

för bedömningen av ansökan, vilket är naturligt eftersom eventuella åter-

krav riktas mot honom eller henne.

97

Återbetalningsskyldighet i ärenden med utlandsanknytning Lön och andra inkomster som betalas ut i eller från utlandet kan inte tas i anspråk genom löneutmätning. För att öka möjligheterna att ta i anspråk sådana medel införs en möjlighet för försäkringskassan att i dessa fall träda in i barnets rätt till underhållsbidrag. Fordran på underhållsbidrag kan nämligen som regel drivas in i utlandet medan möjligheten att driva in en fordran avseende återbetalningsskyldighet är mycket små. För att förhindra att underhållsbidrag fastställs till ett för lågt belopp ges försäkringskassan möjlighet att förelägga boföräldern inte endast att ett underhållsbidrag skall fastställas utan också att det skall fastställas till ett belopp som inte uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala. Är det fastställda beloppet uppenbarligen för lågt och kan detta läggas boföräldern till last lämnas inte underhållsstöd med högre belopp än underhållsbidraget. Samförståndslösningar Det är självklart att barnets möjligheter till en nära och god kontakt med båda föräldrarna underlättas om föräldrarna kan samarbeta i frågor som rör barnet. Senare års reformer har i första hand varit inriktade på frågor om vårdnad, boende och umgänge. Enligt utredningen är det angeläget att föräldrarna får hjälp att i samförstånd lösa också frågor om barnets försörjning. Utredningen anser därför att kommunerna i framtiden bör vara skyl- diga att sörja för att föräldrar kan erbjudas samarbetssamtal också i fråga om barnets försörjning. Utredningen anser också att kommunerna bör vara skyldiga att sörja för att föräldrar får hjälp med att träffa avtal om underhåll. En administrationsavgift För bidragsskyldiga föräldrar som är skyldiga att återbetala hela eller en del av underhållsstödet till staten införs en administrationsavgift. Avgif- ten föreslås uppgå till 50 kr per månad. Genom avgiften får staten täck- ning för en del av de administrationskostnader som är förenade med underhållsstödssystemet (445 miljoner kr per år). Betalas minst det belopp som annars skulle ha betalats till staten direkt till barnet utgår ingen avgift. Avgiften kan därmed bidra till att föräldrar i större utsträckning reglerar frågor om barnets försörjning direkt mellan sig. Boföräldrar och barn med sekretesskyddad adress En ansökan om underhållsstöd prövas av sökandens försäkringskassa och den försäkringskassan skall omedelbart underrätta den andra föräldern om ansökan. Beviljas underhållsstöd skall den andra föräldern delges beslutet. Han eller hon får då kännedom om vilken försäkringskassa boföräldern och barnet tillhör och därmed också i vilket län de bor. För att boföräldrar och barn som behöver skydd skall kunna känna sig trygga Prop. 2004/05:116 Bilaga 1 98 och inte behöva avstå från att söka underhållsstöd föreslår utredningen att ansökan skall kunna prövas av den bidragsskyldiges försäkringskassa, om sekretess gäller för boförälderns eller barnets folkbokföringsuppgif- ter. Information Utredningen anser att informationen om lagen om underhållsstöd bör förbättras och lyfter fram ett antal områden där informationsinsatser är särskilt angelägna. Ikraftträdande De flesta författningsändringar föreslås träda i kraft den 1 februari 2005. För att försäkringskassorna skall få tid på sig att fatta de beslut som föranleds av ändringarna föreslås dock att ändringarna i vissa delar skall träda i kraft redan den 1 november 2004 men tillämpas för tid från och med den 1 februari 2005. De regler som avser återbetalningsskyldighet och behovsprövning av utfyllnadsdelen i underhållsstödet föreslås träda i kraft den 1 november 2004 och tillämpas i fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 2005. Prop. 2004/05:116 Bilaga 1 99 Förteckning över remissinstanserna Prop. 2004/05:116 Bilaga 2 Efter remiss har yttranden över Underhållsstödsutredningens betänkande (SOU 2003:42) avgetts av Justitieombudsmannen (JO), Hovrätten för Övre Norrland, Linköpings tingsrätt, Göteborgs tingsrätt, Kammarrätten i Sundsvall, Länsrätten i Stockholm, Länsrätten i Skåne län, Domstols- verket, Riksförsäkringsverket (RFV), Socialstyrelsen, Barnombuds- mannen (BO), Riksskatteverket (RSV), Konsumentverket (KOV), Stats- kontoret, Jämställdhetsombudsmannen (JÄMO), Juridiska Fakultetssty- relsen vid Lunds universitet, Juridiska Fakultetsnämnden vid Uppsala universitet, Svenska Kommunförbundet, Socialnämnden i Göteborg, Socialnämnden i Karlskrona, Skuldsaneringsutredningen (Ju 2002:15), Personsäkerhetsutredningen (Ju 2001:10), Landsorganisationen i Sverige (LO), Försäkringskasseförbundet (FKF), Försäkringskassan Stockholm Utlandskontoret, Sveriges advokatsamfund, Föreningen Sveriges Kronofogdar, Familjerättssocionomernas riksförening, Riksförbundet BRIS, Riksförbundet för Familjers Rättigheter (RFFR), Riks- organisationen för Kvinnojourer och Tjejjourer i Sverige (ROKS), Riks- organisationen Sveriges Makalösa Föräldrar, Sv. Kvinnojourers Riksför- bund (SKR), Umgängesrätts Föräldrarnas Riksförening (UFR) och Före- ningen Enastående Föräldrar. Riksrevisionsverket (RRV), 2002 års vårdnadskommitté, Tjänstemän- nens Centralorganisation (TCO), Sveriges Akademikers Centralorgani- sation (SACO), Sveriges Domareförbund, Sammanslutningen för Sveriges Juridiska Byråer, Rädda barnen, Fredrika-Bremer-Förbundet, Yrkesföreningen för budget och skuldrådgivare, Föreningen barns rätt till två föräldrar (BRITT), Föreningen Styvmorsviolen, Föreningen Sön- dagsbarn, Samarbetsorgan för etniska organisationer i Sverige (SIOS) och Internationella Föreningar för Invandrarkvinnor (RIFFI) har beretts tillfälle att avge yttrande men avstått från att yttra sig. 100 Fördelningspolitisk analys Prop. 2004/05:116 Bilaga 3 I denna bilaga, som har sammanställts inom Finansdepartementet, presenteras budget- och inkomstfördelningseffekterna av de åtgärder som omfattas av regeringens satsning på barn i ekonomiskt utsatta familjer. Följande regelförändringar ingår:

Barntillägg till studerande med barn (se Ds 2004:53 och prop. 2004/05:111 Förstärkning av studiestödet)

480 kronor/månad för 1 barn

784 kronor/månad för 2 barn

944 kronor/månad för 3 barn

+ 160 kronor/månad för barn däröver

Höjt bostadsbidrag (se promemoria Reformerat bostadsbidrag

dnr S2004/9161/SF och prop. 2004/05:112 Ändrade regler för bo- stadsbidrag).

-

En ersättningsnivå för bidraget till bostadskostnader för barn- familjer

-

Ett umgängesbidrag införs

-

Det särskilda bidraget för hemmavarande barn höjs till:

-

950 kronor/månad för 1 barn

-

1 325 kronor/månad för 2 barn

-

1 750 kronor/månad för 3 eller fler barn

Underhållsstödet höjs (SOU 2003:42 Ett reformerat underhållsstöd och prop. 2005/05:116 Ett reformerat underhållsstöd).

100 kronor/månad

Fribeloppet för återbetalningsskyldiga höjs till 100 000 kronor

Ändrade avrundningsregler (50 kronor per barn)

Effekterna har beräknats med hjälp av mikrosimuleringsmodellen FASIT. Analyserna avser förändringar i ekonomisk standard uttryckt som justerad disponibel inkomst. Redovisningen avser genomsnittlig procentuell förändring inom olika grupper. När åtgärderna utvärderas jämförs utfallet med de regler som antas komma att gälla 2006. Beräkningarna är statiska, hushållen antas alltså inte i något avseende förändra sitt beteende till följd av regeländringarna. Effekter på de offentliga utgifterna De föreslagna regelförändringarna påverkar dels olika anslag direkt men de får också följdeffekter på transfereringar såsom ekonomiskt bistånd (socialbidrag) och bostadstillägg till pensionärer m. fl. (BTP). De bud- geteffekter som redovisas i denna bilaga är de som modellberäkningarna ger. Dessa överensstämmer inte nödvändigtvis med de medel som bud- geterats för reformerna. Av beräkningarna, som avser 2006, framgår att den avsatta miljarden överskrids marginellt (tabell 1). Detta betyder dock inte att reformerna är underfinansierade, t.ex. innehåller propositionen 101

avseende underhållsstödet förutom de tre delar som ingår här admi-

Prop. 2004/05:116

nistrativa förändringar som påverkar anståndsregler och hanteringen av

Bilaga 3

ärenden med utlandsanknytning. Dessa förändringar är inte beräknings-

bara i FASIT-modellen. Kostnaden för de höjda bostadsbidragen över-

skattas också något på grund av kalibreringsproblem i modellen. Tabell 1. Effekter på de offentliga utgifterna

Inkomstslag

Kostnad (mkr)

Barntillägg till studerande

440

Bostadsbidrag

219

Statens utgifter för underhållsstöd

416

Statens inkomster för underhållsstöd

25

BTP

-15

Socialbidrag

-59

Totalt

1026

Fördelningseffekter Statens utgifter för underhållsstöd beräknas öka med 416 miljoner kronor men mottagarna av stödet beräknas få ett tillskott på 566 miljoner kronor. Differensen på 150 miljoner kronor kommer direkt från de underhållsskyldiga. I beräkningarna ingår inte dessa betalningar varför effekten på hushållens disponibla inkomst överdrivs något (makroeffekten blir 1 171 miljoner kronor). Nedan redovisas hur denna inkomstökning fördelas. I figur 1 redovisas resultaten för olika inkomstgrupper. Hela befolk- ningen har här delats in i tio lika stora grupper där de 10 procent med lägst ekonomisk standard hamnar i decilgrupp 1, de med näst lägst standard i decilgrupp 2 osv. ända upp till decilgrupp 10 med högst eko- nomisk standard. Figur 1. Genomsnittlig förändring av disponibel inkomst till följd av förslagen. Decilgrupper. Decilindelning DI/KE

0,6

0,5

0,4

0,3

0,2

0,1

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

102

Effekterna är störst i de lägre decilerna. Förändringen är större för de

Prop. 2004/05:116

individer som direkt berörs men när miljarden fördelas på hela

Bilaga 3

befolkningen blir effekterna små. I decil 1 ökar den genomsnittliga

disponibla inkomsten med knappt 0,6 procent

I figur 2a 2d redovisas resultaten separat för olika familjetyper,

decilindelningen har gjorts separat för varje familjetyp.

Figur 2. Genomsnittlig procentuell förändring av disponibel inkomst till följd av förslagen. Separata decilindelningar per familjetyp.

2a. Ensamstående utan barn

2,4

1,9

1,4

0,9

0,4

-0,1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

2b. Ensamstående med barn

2,4

1,9

1,4

0,9

0,4

-0,1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

2c. Sammanboende utan barn

2,4

2,4

1,9

1,9

1,4

1,4

0,9

0,9

0,4

0,4

-0,1

-0,1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

2d. Sammanboende med barn

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Effekten är störst för ensamstående med barn där inkomsterna ökar inom samtliga inkomstdeciler. Även för samboende med barn ökar inkomsterna. Störst genomsnittlig procentuell förändring får de hushåll med lägst inkomststandard inom respektive familjetyp. Inom gruppen 103 ensamstående utan barn återfinns de flesta bidragsskyldiga (i under- hållsstödssystemet). De bidragsskyldiga med låga inkomster får behålla mer av sin inkomst när grundavdraget höjs men för de med högre inkomster slår de högre underhållsbeloppen igenom. I denna grupp återfinns även föräldrar med barn boende tidvis hos sig vilka i stor utsträckning får en förbättring genom ökat bostadsbidrag. Slutligen bör återigen påpekas att alla redovisade effekter avser ett genomsnitt inom gruppen. För enskilda hushåll kan effekterna vara betydligt större, både positiva och negativa. I underbilaga 1 återfinns resultaten efter ett antal alternativa indel- ningsgrunder. I underbilaga 2 redovisas effekterna för reformens tre delar var för sig. Prop. 2004/05:116 Bilaga 3 104 Underbilaga 1 Effekter för familjetyper, ålders- och socioekonomiska grupper Genomsnittlig procentuell förändring av disponibel inkomst till följd av förslagen för olika familjetyper

Procent

1

0,8

0,6

0,4

0,2

0

E0

E+

S0

S+

Ö0

Ö+

PE

PS

PÖ

Fam iljetyper

E0: Ensamstående utan barn, E+: Ensamstående med barn, S0: Sammanboende utan barn, S+: Sammanboende med barn, Ö0: Övriga hushåll, Ö+:Övriga med barn Detta diagram visar hur stora genomsnittliga förändringar olika familjetyper får. Ensamstående med barn får den största ökningen. Gruppen övriga hushåll består bland annat av flergenerationshushåll, kollektiv etcetera. Gruppen övriga med barn består förutom dessa även av familjer med hemmavarande barn över 18 år.

Procent

1

0,8

0,6

0,4

0,2

0

-17

18-24

25-34

35-44

45-54

55-64

65-74

75-

Åldersgrupper

Ovanstående diagram visar hur förbättringarna fördelas mellan olika åldersgrupper. Gruppen 17 visar förbättringarna för barn upp till och med 17 år. Detta är den åldersgrupp som får den största förbättringen. Prop. 2004/05:116 Bilaga 3 105 Procent 1 0,8 0,6 0,4 0,2 0

Arb

Tj-lm

Tj-h

Ftg

Ftp

Åp

Övr

Sociogrupper Prop. 2004/05:116 Bilaga 3 Arb: Arbetare, Tj-lm: Tjänstemän låg o mellan, Tj-h: Tjänstemän högre, Ftg: Företagare och jordbrukare, Ftp: Förtidspensionärer, ÅP: Ålderspensionärer, Övr:Studerande, arbetslösa m fl Ovanstående diagram visar förändringar för olika socioekonomiska grupper. De som återfinns i gruppen övriga är de som vinner mest på förslagen. Gruppen övriga består bl.a. av studenter och arbetslösa. Därefter kommer de som klassificeras som arbetare. 106

Underbilaga 2 Effekter av de tre delreformerna

Prop. 2004/05:116

I denna underbilaga presenteras samma typ av diagram som tidigare i

Bilaga 3

bilagan. Texterna kring dessa är inte så omfattande men för att få

ytterligare hjälp med tolkningen av dessa hänvisas till de tidigare

diagrammen i denna bilaga eftersom följande diagram är gjorda på

samma sätt.

Bostadsbidrag

Totalt ökar de disponibla inkomsterna med 178 miljoner kronor i de

redovisade beräkningarna.

Decilindelning DI/KE 0.25 0.2 0.15 0.1 0.05 0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Åldersgrupper 0.25 0.2 0.15 0.1

0.05

0

-17

18-24

25-34

35-44

45-54

55-64

65-74

75-

Familjetyper

0.25

0.2

0.15

0.1

0.05

0

E0 E+

S0

S+

Ö0

Ö+

PE PS PÖ

Sociogrupper

0.25

0.2

0.15

0.1

0.05

0

Arb

Tj-lm

Tj-h

Ftg

Ftp

Åp

Övr

De ökade bostadsbidragen tillfaller i huvudsak ensamstående med barn, endast decil 1-5 (av hela befolkningen) påverkas. Observera att effek- terna är mycket små. I den grupp som påverkas mest, ensamstående med barn, ökar den genomsnittliga inkomsten med 0,25 procent. 107

Prop. 2004/05:116

Bilaga 3

Ensamstående utan barn

Ensamstående med barn

0.5

0.5

0.45

0.45

0.4

0.4

0.35

0.35

0.3

0.3

0.25

0.25

0.2

0.2

0.15

0.15

0.1

0.1

0.05

0.05

0

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Sammanboende utan barn

Sammanboende med barn

0.5

0.5

0.45

0.45

0.4

0.4

0.35

0.35

0.3

0.3

0.25

0.25

0.2

0.2

0.15

0.15

0.1

0.1

0.05

0.05

0

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

När de olika familjetyperna decilindelas var för sig framgår att inkoms- terna ökar för samtliga inkomstdeciler inom gruppen ensamstående med barn, men att effekten avtar med inkomsten. Bland de samboende med barn är det i huvudsak decil 1 som påverkas. 108

Barntillägg till studerande

Prop. 2004/05:116

Totalt ökas de disponibla inkomsterna med 431 miljoner kronor i de

Bilaga 3

redovisade beräkningarna.

Decilindelning DI/KE

0,2

0,18

0,16

0,14

0,12

0,1

0,08

0,06

0,04

0,02

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Åldersgrupper

0,2

0,18

0,16

0,14

0,12

0,1

0,08

0,06

0,04

0,02

0

-17

18-24

25-34

35-44

45-54

55-64

65-74

75-

Familjetyper 0,2 0,18 0,16 0,14 0,12 0,1 0,08 0,06 0,04 0,02 0

E0

E+ S0 S+ Ö0 Ö+ PE PS PÖ

Sociogrupper

0,2

0,18

0,16

0,14

0,12

0,1

0,08

0,06

0,04

0,02

0

Arb

Tj-lm

Tj-h

Ftg

Ftp

Åp

Övr

Barntillägget till studerande har, trots att det inte är inkomstprövat, en tydlig fördelningsprofil där effekten avtar med ökande inkomst. Detta beror på att studerande, i synnerhet de som har barn, i regel återfinns i den nedre delen av inkomstfördelning. I likhet med effekten av bostadsbidragshöjningen är de genomsnittliga inkomstökningarna små. 109 Prop. 2004/05:116 Bilaga 3

Ensamstående med barn

Sammanboende med barn

0,8

0,8

0,7

0,7

0,6

0,6

0,5

0,5

0,4

0,4

0,3

0,3

0,2

0,2

0,1

0,1

0

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Gruppen ensamstående studerande med barn är förhållandevis liten i urvalet, varför fördelningseffekterna inte ser helt entydiga ut. Tyvärr kan beräkningar inte göras för dem som är vårdnadshavare men inte har barnet folkbokfört hos sig. Dessa studenter är berättigade till barntillägget men går inte hitta i datamaterialet och definieras enligt statistiken som utan barn. 110 Prop. 2004/05:116

Underhållsstöd Bilaga 3 Totalt ökas de disponibla inkomsterna med 562 miljoner kronor i de redovisade beräkningarna. Decilindelning DI/KE

0.7

0.6

0.5

0.4

0.3

0.2

0.1

0

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Åldersgrupper

0.7

0.6

0.5

0.4

0.3

0.2

0.1

0

-17

18-24

25-34

35-44

45-54

55-64

65-74

75-

Familjetyper 0.7 0.6 0.5 0.4 0.3 0.2 0.1 0 E0 E+ S0 S+ Ö0 Ö+ PE PS PÖ Sociogrupper 0.7 0.6 0.5 0.4 0.3 0.2

0.1

0

Arb Tj-lm Tj-h Ftg

Ftp

Åp

Övr

Det ökade underhållsstödet har även det en tydlig låginkomstprofil. Liksom tidigare bör det påpekas att effekterna är små. Den största ökningen av den genomsnittliga disponibla inkomsten är 0,7 procent och avser ensamstående med barn. 111 Ensamstående utan barn

1.1

0.9

0.7

0.5

0.3

0.1

-0.1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Sammanboende utan barn 1.1 0.9 0.7 0.5 0.3 0.1

-0.1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Prop. 2004/05:116 Bilaga 3 Ensamstående med barn

1.1

0.9

0.7

0.5

0.3

0.1

-0.1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Sammanboende med barn

1.1

0.9

0.7

0.5

0.3

0.1

-0.1

1

2

3

4

5

6

7

8

9

10

Bidragsskyldiga med förhållandevis goda inkomster är den enda grupp som får minskade inkomster till följd av de ändrade reglerna. 112

4. boföräldern trots föreläg- gande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till 

de åtgärder som begärs

, eller

Lagförslag i lagrådsremissen 1 Lagtext

1.1

Förslag till lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1996:1030) om underhållsstöd dels att 4, 7, 8, 9, 10, 13, 13 a, 14, 21, 23, 24, 26, 3033 och 35 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas sex nya paragrafer, 8 a, 10 a, 13 b och 28 a28 c §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

4 § 1

Ett barn har inte rätt till underhållsstöd, om

1.

barnets mor är boförälder och hon uppenbarligen utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få faderskapet till barnet fastställt,

2.

det finns anledning anta att, om det finns en bidragsskyldig förälder, denne i rätt ordning betalar underhåll som inte är lägre än det belopp som enligt denna lag skulle betalas ut i underhållsstöd till barnet,

3.

det är uppenbart att den bidragsskyldige föräldern på något annat sätt ser till att barnet får motsvarande underhåll,

4. boföräldern trots föreläg- gande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt eller indrivet , eller 5. barnet har rätt till barnpension eller efterlevandestöd till barn efter en bidragsskyldig förälder på grund av bestämmelserna i 2 eller 3 kap. lagen (2000:461) om efterlevandepension och efterlevandestöd till barn. 7 § 2

Ett barn som fyllt 18 år har rätt till förlängt underhållsstöd under den tid som barnet bedriver studier som ger rätt till förlängt barnbidrag enligt lagen (1986:378) om förlängt barnbidrag eller studiehjälp enligt 2 kap. studiestödslagen (1999:1395), dock längst till och med juni månad det år då barnet fyller 20 år. Studier som omfattar kortare tid än åtta veckor eller deltidsstudier medför dock inte rätt till förlängt underhållsstöd.

Ett barn har inte rätt till förlängt

Ett barn har inte rätt till förlängt

underhållsstöd i fall som avses i

underhållsstöd i fall som avses i

4 §. Härvid skall vad som sägs om

4 §. Härvid skall vad som sägs om

boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den

boföräldern i 4 § 1 och 4 gälla den

studerande. Rätt till förlängt

studerande. Rätt till förlängt

underhållsstöd föreligger inte

underhållsstöd föreligger inte

1

Senaste lydelse 2002:204.

2

Senaste lydelse 2001:1137.

Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 113

heller, om den studerande har

heller, om den studerande har

ingått äktenskap.

ingått äktenskap. Lämnas förlängt

underhållsstöd gäller vad som

sägs om boföräldern i 9 § tredje

stycket även den studerande.

Förlängt underhållsstöd lämnas från och med månaden efter det att den studerande har fyllt 18 år eller återupptagit studier som avses i första stycket till och med den månad under vilken rätt till stöd upphör. För- längt underhållsstöd lämnas dock inte för längre tid tillbaka än en månad före ansökningsmånaden. 8 § 3

Underhållsstöd till ett barn läm-

Underhållsstöd till ett barn läm-

nas med 1 173 kronor per månad.

nas med 1 273 kronor per månad.

Om det finns anledning att anta att

Om det finns anledning att anta att

en bidragsskyldigförälder i rätt

en bidragsskyldig förälder i rätt

ordning betalar ett underhåll till

ordning betalar ett underhåll till

barnet som motsvarar lägst det

barnet som motsvarar lägst det

belopp som skulle ha fastställts

belopp som skulle ha fastställts

enligt 2428 §§, avräknas detta

enligt 2428 §§, avräknas detta

belopp från underhållsstödet.

belopp från underhållsstödet.

Om sökanden begär det, lämnas

Om sökanden begär det, lämnas

underhållsstöd med 1 173 kronor

underhållsstöd med 1 273 kronor

per månad med avräkning för det

per månad med avräkning för det

belopp som skulle ha fastställts,

belopp som skulle ha fastställts,

om 2428 §§ hade tillämpats på

om 2428 §§ hade tillämpats på

inkomsten för den av föräldrarna

inkomsten för den av föräldrarna

som inte är boförälder.

som inte är boförälder.

Vid växelvis boende beräknas

Vid växelvis boende beräknas

underhållsstöd till hälften av 1 173

underhållsstöd till hälften av 1 273

kronor per månad för var och en

kronor per månad för var och en

av föräldrarna. Från det belopp

av föräldrarna. Från det belopp

som sålunda beräknats för en för-

som sålunda beräknats för en för-

älder avräknas hälften av det

älder avräknas hälften av det

belopp som skulle ha fastställts,

belopp som skulle ha fastställts,

om 2428 §§ hade tillämpats på

om 2428 §§ hade tillämpats på

inkomsten för den föräldern.

inkomsten för den föräldern.

Om ett barn bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare eller hos någon eller några som var särskilt förordnade vårdnadshavare när barnet fyllde 18 år, lämnas dubbla underhållsstöd enligt första stycket. 8 a § Underhållsstöd som lämnas med stöd av 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering för den bidragsskyldige eller när

3 Senaste lydelse 2000:1390. Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 114

grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras. Vid ändring i grunden för tillämplig procentsats justeras underhållsstödets belopp från och med månaden efter den månad då Försäkringskassan fick kännedom om ändringen.

Underhållsstöd som lämnas med stöd av 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket kan jämkas om det taxeringsbeslut som legat till grund för Försäk- ringskassans bedömning ändrats väsentligt. Jämkningen gäller från och med månaden efter den månad då Försäkringskassan fick känne- dom om taxeringsändringen.

Vad som föreskrivs i första och andra styckena gäller även vid växelvis boende. Vad som sägs om bidragsskyldig skall då gälla var och en av föräldrarna.

9 §

Om underhållsbidrag har fastställts enligt föräldrabalken i form av ett engångsbelopp, skall avräkning från underhållsstödet ske med vad det fastställda underhållsbidraget skäligen kan anses motsvara i underhåll per månad.

Om den bidragskyldige bor Om den bidragskyldige bor utomlands och det finns anledning utomlands 

eller i Sverige och i 

att anta att han eller hon i rätt ord- 

eller från utlandet får lön eller 

ning betalar fastställt underhålls- 

annan inkomst som inte kan tas i 

bidrag, skall detta belopp räknas 

anspråk genom utmätning enligt 

av från underhållsstödet i stället 

7 kap. utsökningsbalken 

och det för vad som sägs i 8 § första finns anledning att anta att han stycket andra meningen. eller hon i rätt ordning betalar fast-

ställt underhållsbidrag, skall detta belopp räknas av från underhålls- stödet i stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen.

Om det underhållsbidrag som har blivit fastställt uppenbarligen understiger vad den bidragsskyl- dige bör betala i underhållsbidrag till barnet och detta kan läggas boföräldern till last, lämnas inte underhållsstöd med högre belopp än underhållsbidraget. I fall som avses i 8 § första stycket andra meningen lämnas inget under- hållsstöd.

Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 115 10 § 4

Om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 2527 §§, skall underhållsstödet minskas med ett belopp som motsva- rar hälften av inkomsten. I stället för den minskning av framräknat belopp som anges i 26 § andra stycket skall beloppet minskas med 48 000 kronor. Vid växelvis boende skall underhållsstödet för var och en av föräld- rarna minskas med ett belopp som motsvarar hälften av det belopp med vilket underhållsstödet skall minskas enligt första stycket. Nedsättning av underhållsstöd enligt första och andra styckena skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering. Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett visst belopp vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet, skall kommande underhållsstöd minskas med motsvarande belopp.

10 a §

Har

återbetalningsskyldigheten

bestämts enligt 28 a §, skall

underhållsstödet

minskas med

motsvarande belopp.

13 § 5

När underhållsstöd enligt 8 §

När underhållsstöd enligt 8 §

första, andra eller fjärde stycket

första, andra eller fjärde stycket

sökts

skall

Försäkringskassan

sökts

skall

Försäkringskassan

omedelbart sända meddelande om

omedelbart sända meddelande om

ansökan

till den bidragsskyldige,

ansökan till den bidragsskyldige,

under förutsättning att hans eller

under förutsättning att hans eller

hennes vistelseort är känd eller går

hennes vistelseort är känd eller går

att ta reda på. Meddelandet skall

att ta reda på. Meddelandet skall

innehålla en uppmaning till den

innehålla en uppmaning till den

bidragsskyldige att yttra sig munt-

bidragsskyldige att yttra sig munt-

ligen eller skriftligen inom en viss

ligen eller skriftligen inom en viss

tid, om han eller hon har något att

tid, om han eller hon har något att

invända mot ansökan eller har

invända mot ansökan eller har

något att anföra i fråga om återbe-

något att anföra i fråga om återbe-

talningsskyldighet enligt 21 §. I

talningsskyldighet enligt 21 §. I

meddelandet skall även en under-

meddelandet skall även en upplys-

rättelse lämnas om innehållet i 3,

ning lämnas om innehållet i 3, 4,

4, 

810 och 2128 §§.

810 a och 2128 a §§.

13 a § 6

När underhållsstöd enligt 8 §

När underhållsstöd enligt 8 §

tredje stycket

sökts skall Försäk-

tredje

stycket sökts skall Försäk-

4

Senaste lydelse 2000:1390.

5

Senaste lydelse 2004:829.

6

Senaste lydelse 2004:829.

Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 116

Beslut om att bevilja underhålls- stöd, att fastställa återbetalnings- skyldighet 

och beslut enligt 28 a eller 28 c § 

skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om innehållet i 23, 

28 

a

30

 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken.

ringskassan omedelbart sända meddelande om ansökan till den andra föräldern, under förutsätt- ning att hans eller hennes vistelse- ort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra föräldern att yttra sig muntligen eller skrift- ligen inom en viss tid, om han eller hon har något att anföra i fråga om ansökan. I meddelandet skall även en underrättelse lämnas om innehållet i 3, 4, 

810

 och 24 28 §§. ringskassan omedelbart sända meddelande om ansökan till den andra föräldern, under förutsätt- ning att hans eller hennes vistelse- ort är känd eller går att ta reda på. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra föräldern att yttra sig muntligen eller skrift- ligen inom en viss tid, om han eller hon har något att anföra i fråga om ansökan. I meddelandet skall även en upplysning lämnas om innehållet i 3, 4, 

810

 och 24 28 §§. 13 b § När den bidragsskyldige begär beräkning enligt 28 a § skall För- säkringskassan omedelbart sända meddelande till den andra föräl- dern. Meddelandet skall innehålla en uppmaning till den andra för- äldern att yttra sig muntligen eller skriftligen inom en viss tid, om han eller hon har något att invända mot begäran. I meddelandet skall upplysning lämnas om innehållet i 10 a och 28 a28 c §§. Beslut om att medge beräkning enligt 28 a § och att minska underhållsstödet enligt 10 a § skall delges den andra föräldern .

14 § 7

När Försäkringskassan har meddelat beslut i ärendet, skall sökanden skriftligen underrättas om beslutet. Har stöd beviljats, skall underrättelse lämnas om innehållet i 18 och 20 §§. Beslut om att bevilja underhålls- stöd och att fastställa återbetal- ningsskyldighet skall delges den bidragsskyldige. Denne skall också underrättas om innehållet i 23, 29 och 30 §§ denna lag samt 7 kap. 2 a § föräldrabalken. 21 § 8

När underhållsstöd lämnas till

När underhållsstöd lämnas till

7

Senaste lydelse 2004:829.

8

Senaste lydelse 2004:829.

Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 117

ett barn och det finns en bidrags- skyldig förälder, skall denne åter- betala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar under- hållsstödet. Återbetalningsskyl- digheten fastställs av Försäkrings- kassan i enlighet med 

2428

§§ samtidigt som eller snarast efter det att beslutet om underhållsstöd meddelas.

Beslut om återbetalningsskyl- dighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra eller tredje stycket tillämpas eller om underhållsskyl- dighet enligt föräldrabalken har fastställts i form av ett engångs- belopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands och en tillämp- ning av 31 § därför övervägs, behöver återbetalningsskyldighet inte fastställas.

ett barn och det finns en bidrags- skyldig förälder, skall denne åter- betala ett belopp till staten som helt eller delvis motsvarar under- hållsstödet. Återbetalningsskyl- digheten fastställs av Försäkrings- kassan i enlighet med 

2428

 a §§ samtidigt som eller snarast efter det att beslutet om underhållsstöd meddelas. Beslut om återbetalningsskyl- dighet skall inte meddelas, om 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra eller tredje stycket tillämpas eller om underhållsskyl- dighet enligt föräldrabalken har fastställts i form av ett engångs- belopp. Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands eller i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken och en tillämpning av 31 § därför övervägs, behöver återbetalnings- skyldighet inte fastställas. Återbetalningsskyldighet får inte beslutas för tid under vilken Försäk- ringskassan har trätt in i barnets rätt till underhållsbidrag enligt 31 § och aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag då meddelande enligt 13 § sändes till den bidragsskyldige. 23 § 9

Belopp som skall återbetalas till staten enligt 21 eller 22 § skall erläg- gas till Försäkringskassan förskottsvis för kalendermånad. Underhåll som har betalats till barnet innan den bidragsskyldige delgavs beslutet om återbetalningsskyldighet får dock, i den mån det svarar mot underhålls-

stödet, avräknas från vad som skall erläggas till Försäkringskassan.

Om den bidragsskyldige har haft

Om den bidragsskyldige har haft

barnet hos sig under en samman-

barnet hos sig under en samman-

hängande tid av minst fem hela

hängande tid av minst fem hela

dygn eller under en kalender-

dygn eller under en kalender-

månad haft barnet hos sig i minst

månad haft barnet hos sig i minst

sex hela dygn, får han eller hon

sex hela dygn, får han eller hon

vid fullgörande av sin återbetal-

vid fullgörande av sin återbetal-

ningsskyldighet

tillgodoräknas

ett

ningsskyldighet tillgodoräknas

ett

avdrag

som

Försäkringskassan

avdrag

som

Försäkringskassan

bestämmer enligt vad som före-

bestämmer enligt vad som före-

skrivs

om

underhållsbidrag

i

skrivs

om

underhållsbidrag

i

7 kap.

4

§

första stycket

7 kap.

4 §

första och andra

9 Senaste lydelse 2004:829. Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 118

Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på 

örestal

, avrundas beloppet till närmast lägre krontal. 

Om återbe- talningsbeloppet för ett barn en viss månad blir lägre än 50 kronor, bortfaller återbetalnings- skyldigheten.

föräldrabalken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till Försäkringskassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde.

styckena föräldrabalken. Avdrag medges endast om anmälan om vistelsen görs till Försäkrings- kassan inom tre månader från utgången av den kalendermånad då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphörde. Avdrag enligt andra stycket medges inte om återbetalnings- skyldigheten bestäms enligt 28 a §. 24 § 10

Återbetalningsskyldighet enligt 21 § skall för varje barn som har rätt till underhållsstöd bestämmas till ett visst belopp per år. Beloppet skall motsvara det procenttal av den bidragsskyldiges inkomst som anges i det följande. Vid bestämmandet av procenttalet skall hänsyn tas till samtliga barn för vilka den bidragsskyldige är underhållsskyldig enligt7 kap. 1 § föräldrabalken. Är den bidragsskyldige underhållsskyldig enligt 7 kap. 1 § föräldrabal- ken för ett, två eller tre barn utgör procenttalet fjorton, elva och en halv respektive tio procent. Föreligger underhållsskyldighet för fler än tre barn skall procenttalet motsvara det tal som erhålls, om man dividerar summan av trettio och antalet barn utöver tre med det totala antalet barn. Procenttalet bestäms till ett tal med högst två decimaler. Återbetalningsskyldigheten för ett barn får aldrig överstiga vad som lämnas i underhållsstöd till barnet under den tid återbetalningsskyldig- heten avser. Om det belopp som skall betalas för ett barn under en månad slutar på öretal , avrundas beloppet till närmast lägre krontal. Om månadsbeloppet för ett barn blir lägre än 100 kronor, bortfaller återbetalningsskyldigheten.

26 § 11 Till beloppen enligt 25 § skall läggas

1.

studiemedel i form av studiebidrag samt rekryteringsbidrag till vuxenstuderande,

2.

en procent av den del av den bidragsskyldiges skattepliktiga förmö- genhet som överstiger 1 500 000 kronor.

Det sålunda framräknade belop- pet skall minskas med 72 000 kronor och utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av återbetalnings- skyldigheten.

10

Senaste lydelse 1999:396.

11

Senaste lydelse 2002:1076.

Det sålunda framräknade belop- pet skall minskas med 100 000 kronor och utgör därefter den inkomst som skall ligga till grund för beräkningen av återbetalnings- skyldigheten. Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 119 28 a § Finns en dom som vunnit laga kraft eller ett av socialnämnden godkänt avtal om umgänge får den bidragsskyldige, när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestäms, tillgodoräknas ett avdrag för varje helt dygn av barnets vis- telse enligt domen eller avtalet med 1/40. Detta gäller om umgänget uppgår till minst 30 hela dygn per kalenderår. Rätt till avdrag enligt första stycket föreligger inte om det finns anledning att anta att umgänget i väsentlig mån understiger eller kommer att understiga det som fastställs i domen eller avtalet. Om det finns särskilda skäl får avdrag dock medges även i ett sådant fall. Avdrag enligt första stycket medges från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet görs till För- säkringskassan. 28 b § En bidragsskyldig vars återbe- talningsskyldighet bestämts enligt 28 a § är skyldig att till Försäk- ringskassan omgående anmäla de ändringar i umgänget som bestäms av allmän domstol eller görs i avtal som godkänns av soci- alnämnden .

28 c § Försäkringskassan skall upp- häva ett beslut enligt 28 a §, om den bidragsskyldige begär det eller om något har inträffat som medför att återbetalningsskyldig- het inte längre bör vara fastställd med beaktande av dom eller avtal om umgänge. Har ett beslut upp- hävts kan en ny begäran om beräkning enligt 28 a § prövas tidigast två år från upphävandet. Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 120

30 § 12

Prop. 2004/05:116

Återbetalningsbelopp som

fast-

Återbetalningsbelopp

som fast-

Bilaga 4

ställts enligt 

2428

§§ skall

ställts enligt 

2428

 a §§ skall

omprövas när ett nytt beslut om

omprövas när ett nytt beslut om

årlig taxering föreligger och när

årlig taxering föreligger och när

grunden för tillämplig procentsats

grunden för tillämplig procentsats

enligt 24 § ändras.

enligt 24 § ändras.

Justeras

återbetalningsbeloppet

av det skälet att grunden för

tillämplig procentsats enligt 24 §

ändrats, gäller det nya återbetal-

ningsbeloppet

från

och

med

månaden efter den månad då änd-

ringen ägde rum, dock aldrig

längre tid tillbaka än tre år före

den dag då Försäkringskassan fick

kännedom om ändringen.

Återbetalningsskyldighet

för

Återbetalningsskyldighet

för

viss tid kan också, på ansökan av

viss tid kan också, på ansökan av

den bidragsskyldige eller på initi-

den bidragsskyldige eller på initi-

ativ av Försäkringskassan, jämkas

ativ av Försäkringskassan, jämkas

om det taxeringsbeslut som legat

om det taxeringsbeslut som legat

till grund

för

Försäkringskassans

till

grund

för Försäkringskassans

bedömning

ändrats

väsentligt.

bedömning

ändrats väsentligt. En

Bestäms

återbetalningsskyldighe-

fråga om jämkning på grund av

ten till lägre belopp än vad den

ändrat taxeringsbeslut

får

dock

bidragsskyldige

i enlighet

med

aldrig tas upp till prövning efter

tidigare beslut betalat för samma

utgången av tredje året efter det

tid, skall skillnaden och betald

taxeringsår

som

beslutet

avser.

ränta som hänför sig till skillnads-

Bestäms

återbetalningsskyldighe-

beloppet, om räntan uppgår till

ten till lägre belopp än vad den

minst 100 kr , betalas ut till den

bidragsskyldige

i

enlighet

med

bidragsskyldige.

Bestäms återbe-

tidigare beslut betalat för samma

talningsskyldigheten

till

högre

tid, skall skillnaden och betald

belopp än vad den bidragsskyldige

ränta som hänför sig till skillnads-

i enlighet med tidigare beslut

beloppet, om räntan uppgår till

betalat för samma tid, skall den

minst 100 kronor , betalas ut till

bidragsskyldige betala in skillna-

den bidragsskyldige. Bestäms åter-

den till Försäkringskassan.

betalningsskyldigheten

till

högre

belopp än vad den bidragsskyldige

i enlighet med tidigare beslut be-

talat för samma tid, skall den

bidragsskyldige betala in skill-

naden till Försäkringskassan.

Beslut

om

återbetalningsskyl-

Beslut

om

återbetalningsskyl-

dighet får upphävas helt eller del-

dighet får upphävas helt eller del-

vis om den bidragsskyldige bosatt

vis om den bidragsskyldige bosatt

sig utomlands.

sig

utomlands. Detsamma

gäller

om

den

bidragsskyldige

bor i

12 Senaste lydelse 2004:829.

121

Sverige och i eller från utlandet

Prop. 2004/05:116

får lön eller annan inkomst

som

Bilaga 4

inte kan tas i anspråk genom ut-

mätning enligt 7 kap. utsök-

ningsbalken.

31 § 13

Om

den

bidragsskyldige

är

Om

den

bidragsskyldige

är

bosatt utomlands och underhålls-

bosatt utomlands och underhålls-

bidrag är fastställt, inträder För-

bidrag är fastställt, inträder För-

säkringskassan i barnets rätt till

säkringskassan i barnets rätt till

underhållsbidrag till den del det

underhållsbidrag till den del det

svarar mot utbetalt underhållsstöd.

svarar mot utbetalt underhållsstöd.

Om underhållsbidrag inte är fast-

Detsamma gäller om den bidrags-

ställt,

kan

Försäkringskassan

skyldige bor i Sverige och i eller

förelägga

boföräldern

att vidta

från utlandet får lön eller annan

eller medverka till åtgärder för att

inkomst som inte kan tas i anspråk

få

underhållsbidrag

fastställt.

genom utmätning enligt 7 kap. ut-

Boföräldern skall till Försäkrings-

sökningsbalken. Om underhållsbi-

kassan ge in en skriftlig handling

drag inte är fastställt, kan Försäk-

om fastställt underhållsbidrag som

ringskassan

förelägga

boföräldern

kan ligga till grund för indrivning

att vidta eller medverka till åt-

av bidraget, om Försäkrings-

gärder för att få underhållsbidrag

kassan begär det. Om barnet har

fastställt. På samma sätt kan För-

fyllt 18 år skall vad som sägs om

säkringskassan begära att boför-

boföräldern i detta stycke i stället

äldern vidtar eller medverkar till

gälla barnet.

åtgärder för att antingen få ett

underhållsbidrag fastställt

som

inte

uppenbarligen

understiger

vad den bidragsskyldige bör be-

tala eller få underhållsbidraget in-

drivet. Om barnet har fyllt 18 år

skall vad som sägs om boföräldern

i detta stycke i stället gälla barnet.

I fall som avses i första stycket

I fall som avses i första stycket

tillämpas

även

23,

29

och

32-

tillämpas även 10 § fjärde stycket

35 §§.

Vad

som

där

sägs

om

samt 23, 28 a29 och 3235 §§.

återbetalningsskyldighet

gäller

då

Vad som där sägs om återbetal-

skyldighet

att

betala

fastställt

ningsskyldighet gäller då skyldig-

underhållsbidrag

till Försäkrings-

het att betala fastställt underhålls-

kassan. Betalning till Försäkrings-

bidrag till Försäkringskassan. Be-

kassan skall dock ske allteftersom

talning till Försäkringskassan skall

underhållsbidraget

förfaller

till

dock ske allteftersom underhålls-

betalning.

bidraget förfaller till betalning. Ett

utländskt avtal om umgänge lik-

ställs i fall som avses i 28 a § med

13 Senaste lydelse 2004:829.

122

ett av socialnämnden godkänt av- tal om umgänge, om det utländska avtalet erkänns i Sverige och kan verkställas här. Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i samband med Försäkringskassans krav på betalning i enlighet med denna paragraf utkräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger underhållsstödet. 32 § Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis bevilja anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget och familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsök- ningsbalken tillämpas. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden.

Försäkringskassan får vid pröv-

ning av frågor om anstånd beakta

att den bidragsskyldige har andra

lätt realiserbara tillgångar än dem

som omfattas av reglerna i 7 kap.

utsökningsbalken.

33 § 14

Ett beslut om anstånd gäller för högst ett år.

Det belopp som beslutet om

Det belopp som beslutet om

anstånd avser skall betalas före

anstånd avser skall betalas före

återbetalning som avser senare tid.

återbetalning som avser senare tid.

Den

bidragsskyldige är,

sedan

En bidragsskyldig som har en

anståndsbeslutet upphört,

inte

skuld till staten på grund av att

skyldig att på grund av anståndet

han eller hon haft anstånd skall,

någon månad betala mer till För-

sedan

anståndsbeslutet

upphört,

säkringskassan än det månadsbe-

betala ett belopp som motsvarar

lopp

som återbetalningsskyldig-

1,5 gånger det återbetalningsbe-

heten fastställs till eller skulle ha

lopp som följer av 21 § eller, om

fastställts till, om 24-28 §§ hade

återbetalningsskyldigheten

för

tillämpats på den bidragsskyldiges

något barn har upphört, skulle ha

inkomst. För överstigande belopp

fastställts enligt 21 §, dock minst

skall nytt beslut om anstånd med-

150 kronor per barn och månad.

delas.

Den bidragsskyldige behöver dock

inte betala ett belopp som är högre

än att den bidragsskyldige får

behålla vad han eller hon behöver

för sitt eget och familjens under-

håll enligt bestämmelserna i 7 kap.

4 och 5 §§ utsökningsbalken. För

belopp

som överstiger

vad

den

14 Senaste lydelse 2004:829. Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 123

bidragsskyldige

är skyldig att

Prop. 2004/05:116

betala skall på ansökan av honom

Bilaga 4

eller henne nytt beslut om anstånd

meddelas.

35 § 15

Försäkringskassan får på ansö-

Försäkringskassan får på ansö-

kan av den bidragsskyldige helt

kan av den bidragsskyldige eller

eller delvis efterge statens fordran

på eget initiativ helt eller delvis

avseende återbetalningsskyldighet

efterge statens

fordran avseende

och ränta, om det finns synnerliga

återbetalningsskyldighet och ränta,

skäl med hänsyn till den bidrags-

om det finns synnerliga skäl med

skyldiges personliga eller ekono-

hänsyn till den bidragsskyldiges

miska förhållanden. Har faderskap

personliga eller ekonomiska för-

till ett barn fastställts genom

hållanden. Har faderskap till ett

bekräftelse eller dom och har åter-

barn fastställts

genom bekräftelse

betalningsskyldighet

beslutats

eller dom och har återbetalnings-

enligt 21 § för tid före den dag då

skyldighet beslutats enligt 21 § för

faderskapet fastställdes får Försäk-

tid före den dag då faderskapet

ringskassan på ansökan av den

fastställdes får

Försäkringskassan

bidragsskyldige helt

eller delvis

på ansökan av den bidragsskyldige

efterge statens fordran för denna

helt eller delvis efterge statens

tid om det finns synnerliga skäl.

fordran för denna tid om det finns

synnerliga skäl.

Denna lag träder i kraft den 1 november 2005 och tillämpas första gången i fråga om underhållsstöd och återbetalningsskyldighet som avser tid efter den 31 januari 2006. I fråga om bestämmelsen om tidsfrist för jämkning av återbetalningsskyldigheten i 30 § tredje stycket gäller dock att för bidragsskyldiga som berörs av taxeringsbeslut som är föremål för omprövning eller prövning hos allmän förvaltningsdomstol i ett taxeringsärende som inletts före den 1 november 2005, får frågan om jämkning tas upp till prövning till och med femte året efter taxeringsåret som beslutet avser.

15 Senaste lydelse 2004:829. 124

1.2

Förslag till lag om ändring i föräldrabalken

Härigenom föreskrivs att 7 kap. 4 § föräldrabalken skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 2004/05:116 Bilaga 4 7 kap. 4 § 1

Har en förälder som enligt 2 § skall betala underhållsbidrag haft barnet hos sig under en sammanhängande tid av minst fem hela dygn eller under en kalendermånad haft barnet hos sig i minst sex hela dygn, får föräldern vid fullgörande av sin bidragsskyldighet tillgodoräkna sig ett avdrag för varje helt dygn av barnets vistelse med 1/40 av det underhållsbidrag som räknat för kalendermånad gäller under tiden för vistelsen. Något sådant avdrag får dock inte göras på underhållsbidrag som belöper på senare tid än sex månader från utgången av den kalendermånad då vistelsen upp- hörde. Det sammanlagda avdragsbelopp som tillgodoräknas föräldern vid ett tillfälle skall, om det slutar på örestal, avrundas till närmast lägre krontal.

Vid beräkning av antalet hela

dygn enligt första stycket räknas

det dygn då barnets vistelse upp-

hör som ett helt dygn. Detta gäller

dock inte om vistelsen börjar och

upphör under samma dygn.

Om det finns särskilda skäl kan

Om det finns särskilda skäl kan

rätten förordna om andra villkor

rätten förordna om andra villkor

för avdragsrätten än som anges i

för avdragsrätten än som anges i

första stycket. Mot en parts bestri-

första och andra styckena . Mot en

dande får ett sådant förordnande

parts bestridande får ett sådant

dock inte meddelas för tiden innan

förordnande dock inte meddelas

talan har väckts.

för tiden innan talan har väckts.

Den bidragsskyldiga föräldern har inte rätt till avdrag när underhållsbi- draget har fastställts med beaktande av att han eller hon i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig. Denna lag träder i kraft den 1 februari 2006.

1 Senaste lydelse 1998:319.

125

Lagrådets yttrande Utdrag ur protokoll vid sammanträde 2005-02-28

Närvarande: f.d. justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], justitierådet Nina Pripp och regeringsrådet Bengt-Åke[REDACTED_EFTERNAMN]. Ett reformerat underhållsstöd Enligt en lagrådsremiss den 3 februari 2005 (Socialdepartementet) har regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändring i lagen (1996:1030) om underhållsstöd,

2.

lag om ändring i föräldrabalken.

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av rättssakkunnige Dag Feurst med biträde av departementssekreteraren Jessica Löfvenholm. Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet: Förslaget till lag om ändring i lagen om underhållsstöd När lagen om underhållsstöd kom till uttalades i motiven att en strävan hade varit att göra reglerna enkla och tydliga (se prop. 1995/96:208 s. 33 f.). Denna målsättning kan knappast anses ha blivit förverkligad. Enligt Lagrådets mening är lagen i stället utformad på ett sätt som måste vålla avsevärda tillämpningsproblem. Lagen är i sin helhet svåröverskådlig, och många av de enskilda bestämmelserna är komplicerade och svårlästa. De ändringar som nu föreslås är av begränsad omfattning. De innebär emellertid att lagen på flera punkter blir ännu mer svårtillgänglig. Enligt Lagrådets mening hade det varit i hög grad önskvärt att under- kasta lagen en genomgripande översyn för att åtminstone i någon mån söka förverkliga den målsättning som angavs vid lagens tillkomst. Att en sådan översyn inte har skett är beklagligt, inte minst med tanke på att ett stort antal personer är berörda av lagen och har intresse av att den lätt kan förstås och tillämpas. Efter dessa inledande synpunkter övergår Lagrådet till att närmare kommentera de föreslagna lagändringarna. 4 § I paragrafen räknas i olika punkter upp ett antal fall då ett barn inte har rätt till underhållsstöd. Enligt punkt 4 i dess gällande lydelse har barnet inte rätt till underhållsstöd, om den förälder som barnet bor hos (boföräl- dern) trots föreläggande enligt 31 § första stycket utan giltigt skäl låter bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs. De åtgärder som det i dag kan bli fråga om enligt 31 § första stycket är åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt. Remissförslaget innebär emellertid att 31 § första stycket skall byggas ut, så en boförälder också skall kunna föreläggas att bl.a. vidta eller medverka till åtgärder för att få ett underhållsbidrag indrivet. Mot den bakgrunden föreslås att 4 § punkt 4 ändras, så att det där talas om att en boförälder utan giltigt skäl låter bli Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 126 att vidta eller medverka till "åtgärder för att få underhållsbidrag fastställt eller indrivet". Enligt Lagrådets mening är den förslagna ändringen av 4 § punkt 4 onödig. Den nuvarande formuleringen "låter bli att vidta eller medverka till de åtgärder som begärs" täcker också de tillkommande åtgärder som det kan bli fråga om enligt den ändrade lydelsen av 31 § första stycket. Det är också en fördel att behålla uttrycket "åtgärder som begärs" för att understryka att det är fråga om just sådana åtgärder som avses med före- läggandet. Med hänsyn till det anförda föreslår Lagrådet att 4 § lämnas oföränd- rad. 8 § Paragrafen innehåller bestämmelser om underhållsstödets storlek. Grund- regeln finns i första stycket första meningen. Det belopp som f.n. anges där - 1.173 kr per månad - föreslås bli höjt till 1.273 kr i månaden. Av första stycket andra meningen följer att det skall göras en avräk- ning från grundbeloppet, om det finns anledning att anta att den bidrags- skyldige i rätt ordning betalar ett underhåll som motsvarar det s.k. fiktiva återbetalningsbeloppet, dvs. det belopp som skulle ha fastställts enligt 24-28 §§. Avräkning från underhållsstödet skall ske med "detta belopp". Enligt Lagrådets mening föranleder den angivna avräkningsregeln flera anmärkningar. Det är till en början inte helt klart vad det är för "belopp" som skall avräknas från underhållsstödet. Bestämmelsen skulle kunna läsas så, att det är det belopp som betalas i underhåll som skall avräknas. Det kan också synas logiskt att underhållsstödet minskas med just det beloppet. Formuleringen i lagtexten tyder dock närmast på att det är det fiktiva återbetalningsbeloppet som skall avräknas. Det innebär att, om man antar att det fiktiva återbetalningsbeloppet uppgår till 1.000 kr men den bidragsskyldige betalar underhåll med ett högre belopp, exempelvis 1.200 kr, det underhållsstöd som lämnas till barnet bara minskas med 1.000 kr. Barnet får alltså, utöver underhållsbeloppet 1.200 kr, under- hållsstöd med 273 kr, dvs. sammanlagt 1.473 kr. Om den bidragsskyldige i stället erlägger ett underhåll som exakt mot- svarar det fiktiva återbetalningsbeloppet, 1.000 kr, får barnet sammanlagt 1.273 kr (1.000 kr + 273 kr). Man kan också tänka sig att den bidragsskyldige erlägger ett underhåll som understiger det fiktiva återbetalningsbeloppet 1.000 kr, exempelvis 800 kr. Avräkningsregeln skulle i den situationen få tolkas så, det över huvud taget inte skall göras någon avvräkning från underhållsstödet. Barnet får då, utöver underhållsbeloppet 800 kr, fullt underhållsstöd med 1.273 kr, dvs. sammanlagt 2.073 kr. Enligt Lagrådets mening kan det starkt ifrågasättas om man bör ha en avräkningsregel som kan få sådana konsekvenser som nu har angetts. Det kan tilläggas att, när det gäller den bidragsskyldiges återbetal- ningsskyldighet, lagstiftningen synes ge ett mer rimligt resultat i de tre situationer som nyss har angetts. Det följer av 21 § andra stycket att den bidragsskyldige i de två första fallen inte blir skyldig att betala något till Försäkringskassan. I det tredje fallet blir han skyldig att erlägga 200 kr (1.000 - 800 kr), under förutsättning att underhållet har betalats innan han delgavs beslutet om återbetalningsskyldighet Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 127 (23 § första stycket). 8 § andra stycket innehåller en regel som innebär att, om sökanden begär det, underhållsstöd bara lämnas med ett belopp som motsvarar skillnaden mellan det maximala underhållsstödet och det fiktiva återbe- talningsbeloppet. Här sägs inte något om underhåll. Det får emellertid förutsättas att utfyllnadsbidrag inte begärs i andra fall än när det finns anledning att anta att den bidragsskyldige betalar ett underhåll som mot- svarar det fiktiva återbetalningsbeloppet. I 8 § tredje stycket regleras frågan om underhållsstödets storlek när det är fråga om växelvis boende. Inte heller här sägs något om betalning av underhåll. I paragrafens fjärde stycke berörs det fallet att ett barn bor hos en eller två särskilt förordnade vårdnadshavare. I ett sådant fall lämnas "dubbla underhållsstöd enligt första stycket". Hänvisningen torde få tolkas så, att det inte bara är den grundläggande bestämmelsen i första stycket första meningen utan också avräkningsregeln i andra meningen som blir tillämplig. 8 a § Paragrafen, som är ny, handlar om omprövning och jämkning av sådant underhållsstöd som har lämnats på grundval av 8 § första stycket andra meningen eller 8 § andra stycket. I 8 a § första stycket, som reglerar frågor om omprövning, sägs att underhållsstödet skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering för den bidragsskyldige eller när grunden för tillämplig procentsats enligt 24 § ändras. För den händelse en omprövning resulterar i att underhållstödet ändras uppstår frågan från vilken tidpunkt ändringen skall gälla. Den frågan regleras uttryckligen i 8 a § första stycket, såvitt gäller fall då justeringen beror på att den tillämpliga procentsatsen enligt 24 § har ändrats. Juster- ingen gäller då från och med månaden efter den månad då Försäkrings- kassan fick kännedom om ändringen. 8 a § första stycket innehåller inte någon motsvarande regel om från vilken tidpunkt en justering som beror på ett nytt taxeringsbeslut skall tillämpas. Avsikten är att den frågan i stället skall regleras i 7 § förord- ningen (1996:1036) om underhållsstöd och att man därvid skall knyta an till vad som gäller beträffande ändring av återbetalningsskyldighet vid årlig omprövning enligt 30 § lagen om underhållsstöd. Det innebär att en justering av underhållsstöd som beror på ett nytt taxeringsbeslut skall gälla från och med februari året efter det år då taxeringsbeslutet har med- delats. Enligt Lagrådets mening är det mest praktiskt att beträffande båda de typer av justering som behandlas i 8 a § första stycket ange i detta lagrum från vilken tidpunkt justeringen skall gälla. Lagrådet förordar således att man som en andra mening i 8 a § första stycket för in följande bestäm- melse: "Föranleder det nya taxeringsbeslutet en ändring av underhålls- stödet, skall ändringen gälla från och med februari året efter det år då taxeringsbeslutet meddelades." Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 128 9 § I 9 § första stycket finns en bestämmelse om avräkning från underhålls- stöd i fall då underhållsbidrag har fastställts enligt föräldrabalken i form av ett engångsbelopp. Bestämmelsen har i lagrådsremissen lämnats oför- ändrad. Andra stycket i dess gällande lydelse innehåller en bestämmelse som tar sikte på det fallet att den bidragsskyldige bor utomlands. Enligt det remitterade förslaget skall bestämmelsen byggas ut, så att den också gäller fall då den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som inte kan tas i anspråk genom utmätning enligt 7 kap. utsökningsbalken. Vad som åsyftas är lön eller annan sådan inkomst som avses i 7 kap. 1 § i denna balk och som inte kan tas i anspråk därför att det inte går att få utmätning enligt 7 kap. genom arbetsgivaren. Om det föreligger en sådan situation som nu har angetts och det finns anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag skall, enligt vad som sägs i andra stycket, detta belopp räknas av från underhållsstödet i stället för det fiktiva återbetalnings- belopp som skall avräknas enligt 8 § första stycket andra meningen. Lagrådet anmärker till en början att andra stycket inte torde ha något samband med första stycket på så sätt att underhållsbidraget även i andra styckets fall skall ha fastställts i form av ett engångsbelopp. Det finns anledning att justera lagtexten så att detta klargörs. Lagrådet noterar vidare att, i och med att avräkning skall ske med det erlagda underhållsbidraget och inte med det fiktiva återbetalningsbe- loppet, avräkningsregeln inte kan få sådana anmärkningsvärda konse- kvenser som Lagrådet pekat på i anslutning till bestämmelsen i 8 § första stycket andra meningen. Enligt lagrådsremissen skall 9 § förses med ett nytt tredje stycke som modifierar vad som sägs i paragrafens andra stycke. Tredje stycket första meningen innebär att, om det fastställda underhållsbidraget uppenbar- ligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala i underhållsbidrag till barnet och detta kan läggas boföräldern till last, underhållsstöd inte lämnas med högre belopp än underhållsbidraget. Enligt tredje stycket andra meningen skall det inte lämnas något underhållsstöd alls, om det är fråga om fall som avses i 8 § första stycket andra meningen. Lagrådet har förståelse för att det införs en spärr som gör att under- hållsstödet minskar i fall då boföräldern har medverkat till att under- hållsbidraget har blivit alltför lågt. Det kan dock hävdas att, med de för- slagna reglerna, boföräldern kan komma att drabbas alltför hårt. Som exempel kan nämnas den situationen att underhållsbidraget borde ha bestämts till 600 kr men boföräldern har medverket till att bidraget bara blev 200 kr. Det kan synas rimligt att boföräldern i ett sådant fall får finna sig i att underhållsstödet minskas inte bara med 200 kr utan också med mellanskillnaden mellan det bestämda underhållsbidraget och det belopp som borde ha fastställts, dvs. 400 kr. Den föreslagna regeln inne- bär emellertid att underhållsstödet minskas med 1.073 kr, dvs. skillnaden mellan underhållsstödets grundbelopp och underhållsbidraget. Och om underhållsbidraget rent faktiskt betalas direkt till barnet, skall ytterligare 200 kr avräknas från underhållstödet. Barnet får alltså inget underhåll- stöd alls. Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 129 Enligt Lagrådets mening visar det anförda exemplet att reglerna i tredje stycket inte har fått en lämplig utformning. Reglerna bör alltså omprövas. Det kan förekomma att underhållsbidrag bestäms med beaktande av ett kommande umgänge mellan den bidragsskyldige och barnet och att bidraget därför uppgår till ett lägre belopp än vad som annars skulle ha varit fallet. Skäl talar för att i ett sådant fall avräkning skall ske på under- hållsstödet inte endast med det belopp som den bidragsskyldige betalar utan också med det belopp som han eller hon tillgodoräknats för umgänge när underhållsbidraget bestämdes. Detta bör komma till uttryck genom en särskild bestämmelse. Med de förhållandevis omfattande ändringar som nu föreslås i 9 § och då det inte finns något närmare samband mellan å ena sidan första stycket och å andra sidan andra och tredje styckena förordar Lagrådet att endast första stycket får utgöra 9 § och att återstoden av den föreslagna 9 § tas in i en ny paragraf, 9 a §. Lagrådet föreslår att 9 a § inleds med följande två stycken, som mot- svarar det föreslagna 9 § andra stycket: I stället för vad som sägs i 8 § första stycket andra meningen skall föl- jande gälla, om

1.

den bidragsskyldige bor utomlands, eller

2.

den bidragsskyldige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan sådan inkomst som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken men som inte kan tas i anspråk genom utmätning på sådant sätt som anges i samma kapitel.

Finns det anledning att anta att den bidragsskyldige i rätt ordning betalar fastställt underhållsbidrag, skall detta belopp räknas av från underhålls- stödet. Har underhållsbidraget fastställts med beaktande av att den bidragsskyldige i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig, skall underhållsstödet minskas med ett belopp mot- svarande den del av underhållsskyldigheten som på detta sätt får anses ha beaktats. Till dessa båda stycken bör fogas ett tredje stycke gällande de fall som avses i 9 § tredje stycket i det remitterade förslaget. Som Lagrådet uttalat kräver dock utformningen av detta stycke ytterligare överväganden. 10 och 10 a §§ I 10 § finns bestämmelser om minskning av underhållsstödet, om barnet har en sådan inkomst som framkommer vid en tillämpning av 25-27 §§ eller när ett växelvis boende förekommer. I en ny bestämmelse, som föreslås bli intagen som paragrafens tredje stycke, föreskrivs att nedsätt- ning av underhållsstödet skall omprövas när det finns ett nytt beslut om årlig taxering. För den händelse en omprövning resulterar i att det skall ske en justering uppstår frågan från vilken tidpunkt ändringen skall gälla. Avsikten är att frågan skall regleras i 7 § förordningen om underhålls- stöd, vilket innebär att en justering skall gälla från och med februari året efter det år då det nya taxeringsbeslutet har meddelats. Enligt Lagrådets mening är det här liksom i de fall som behandlas i 8 a § mest praktiskt att ange i lagen från vilken tidpunkt justeringen skall gälla. Lagrådet förordar således att man till det föreslagna nya tredje stycket i 10 § lägger till följande bestämmelse: "Föranleder det nya taxe- Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 130 ringsbeslutet en ändring av underhållsstödet, skall ändringen gälla från och med februari året efter det år då taxeringsbeslutet meddelades.". I nu gällande 10 § tredje stycket finns bestämmelser om minskning av underhållsstödet i de fall den bidragsskyldige vid fullgörande av sin åter- betalningsskyldighet enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag för tid då han eller hon haft barnet hos sig. I lagrådsremissen föreslås som en nyhet att den bidragsskyldige under vissa förutsättningar skall kunna få tillgodoräkna sig ett avdrag redan när återbetalningsskyldigheten bestäms i de fall det i en lagakraftvunnen dom eller i ett avtal som socialnämnden godkänt har bestämts om umgänge under minst 30 hela dygn per kalen- derår, se 28 a §. Om ett sådant avdrag har tillgodoräknats, föreslås i den nya 10 a § att underhållsstödet skall minskas med motsvarande belopp. Lagrådet förordar att den nuvarande bestämmelsen i 10 § tredje stycket förs över till den nya 10 a § som ett första stycke och att den föreslagna 10 a § med en viss justering får bilda den nya paragrafens andra stycke. Lagrådet föreslår att 10 a § ges följande lydelse: Om den bidragsskyldige enligt 23 § andra stycket har medgetts avdrag med ett visst belopp vid fullgörande av sin återbetalningsskyldighet, skall kommande underhållsstöd minskas med motsvarande belopp. Har den bidragsskyldige när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestämts, enligt 28 a § fått tillgodoräkna sig ett avdrag för barnets vis- telse hos honom eller henne, skall underhållsstödet minskas med ett belopp motsvarande avdraget. 13 b § och 14 § I 13 b § andra stycket har tagits in en bestämmelse som innebär att ett beslut om att medge beräkning enligt 28 a § och att minska underhålls- stödet enligt 10 a § skall delges den andra föräldern. Lagrådet förordar att bestämmelsen i stället tas in i 14 §, som nu innehåller bestämmelser om såväl underrättelseskyldighet som delgivningsskyldighet i vissa fall. Om Lagrådets förslag godtas, bör också övervägas ett förtydligande i 14 § första stycket av vad för slags beslut som avses där. 28 a c §§ Som redan redovisats under 10 och 10 a §§ föreslås i lagrådsremissen en ordning som innebär att en bidragsskyldig, redan när återbetalningsskyl- digheten bestäms, skall kunna få tillgodoräkna sig ett avdrag för kom- mande umgänge, om detta bestämts genom lagakraftvunnen dom eller avtal som socialnämnden godkänt och umgänget uppgår till minst 30 hela dygn per kalenderår. Förslaget syftar bl.a. till att underlätta Försäkringskassans administra- tion när det gäller tillgodoräknande av umgängesavdrag. Med förslaget behövs inte någon utredning i efterhand som visar att barnet varit hos den bidragsskyldige. Förslaget medför emellertid att en boförälder kan komma att få ett sammantaget lägre underhållsstöd under ett år än vad som följer av gällande bestämmelser (se föreslagna 10 a §), eftersom 28 a § inte ställer upp lika långtgående krav i fråga om barnets vistelsetid hos den bidragsskyldige som 23 § andra stycket gör. I lagrådsremissen pekas på att förslaget ger den bidragsskyldige ett incitament att rätta sig efter domen eller avtalet om umgänge, eftersom Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 131 en nettoberäkning kan vara mer förmånlig för honom eller henne än umgängesavdrag enligt 23 §. Vad som sägs gäller emellertid endast den bidragsskyldiges återbetalningsskyldighet gentemot Försäkringskassan. Försäkringskassans nettoberäkning påverkar inte skyldigheten att betala underhållsbidrag enligt föräldrabalken. Enligt 7 kap. 2 a § anses den bidragsskyldige ha fullgjort sin underhållsskyl- dighet intill det belopp som lämnas i underhållsstöd till barnet. Den bidragsskyldighet som därutöver kan följa av en dom eller ett avtal står alltså kvar. För barnets föräldrar kan det upplevas som förvillande att umgängets betydelse för den bidragsskyldiges betalningsansvar på detta sätt bedöms olika. Föräldrabalken innehåller inte några särskilda bestämmelser om rätt för den bidragsskyldige att få en nettoberäkning av sin bidragsskyldighet. Av NJA 1993 s. 401 framgår emellertid att bidragsskyldigheten kan bestämmas enligt en nettoberäkningsmetod om den bidragsskyldige för- äldern begär det, även om den andra förälderns motsätter sig detta. I domen hänvisas dock till ett uttalande i propositionen 1978/79:12 s. 109 att metoden inte passar så bra när man inte i förväg säkert vet hur ofta och på vilka tider barnet kommer att vistas hos den bidragsskyldiga för- äldern. I rättsfallet ansågs det inte föreligga förutsättningar för att beräkna bidragsskyldigheten genom en nettometod. Lagrådet saknar uppgift om hur vanligt det är med nettoberäkning av bidragsskyldigheten enligt föräldrabalken. Att 28 a § inte ställer upp ett längre gående krav på umgängestid än minst 30 hela dygn per kalenderår kan dock medföra att boföräldrar påtvingas en nedsättning av underhålls- stödet i större omfattning än när en bidragsskyldigs underhållsskyldighet bestäms enligt föräldrabalken med beaktande av umgänge. Mot bakgrund av vad som nu sagts finns det enligt Lagrådets mening skäl för att låta den försiktighet som det nyssnämnda rättsfallet ger uttryck för prägla också förutsättningarna för att ett 28 a §-beslut skall få meddelas. Enligt 28 a § andra stycket första meningen skall rätt till avdrag inte föreligga, om det finns anledning anta att umgänget i väsentlig mån understiger eller kommer att understiga det som fastställts i domen eller avtalet. Enligt Lagrådets mening bör bestämmelsen utformas mer restriktivt, förslagsvis genom att det föreskrivs att den bidragsskyldige skall ha rätt till avdrag endast om det inte finns anledning anta annat än att barnet i allt väsentligt kommer att vistas hos den bidragsskyldige enligt vad som fastställts i domen eller avtalet. I 28 a § andra stycket andra meningen sägs att, om det finns särskilda skäl, avdrag skall få medges även i fall som anges i första meningen. Som ett exempel nämns att boföräldern försvårar eller omöjliggör umgänget, s.k. umgängessabotage. Med förslaget, sägs det, understryks ytterligare vikten av att domar och avtal följs och samtidigt får boföräl- dern ett ekonomiskt incitament att rätta sig efter domar respektive avtal. Lagrådet ställer sig tveksamt till att underhållsstödssystemet på det föreslagna sättet skall kunna användas som ett påtryckningsmedel vid umgängessabotage och att den bidragsskyldige skall få tillgodoräkna sig ett avdrag för ett umgänge som inte kommer till stånd. Det finns andra sanktioner än en nedsättning av underhållsstödet att tillgripa mot en för- älder som saboterar umgänget. Till detta kommer att det ofta är en Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 132 grannlaga och tidskrävande uppgift att utreda orsakerna till att avtal eller domar om umgänge inte följs. Enligt Lagrådets mening kan det starkt ifrågasättas om det bör läggas på Försäkringskassan att svara för en sådan utredning. Enligt 28 b § skall den bidragsskyldige vars återbetalningsskyldighet bestämts enligt 28 a § vara skyldig att till Försäkringskassan omgående anmäla de ändringar i umgänget som bestäms av allmän domstol eller görs i avtal som godkänns av socialnämnden. En motsvarande anmäl- ningsskyldighet har den som underhållsstödet betalas ut till (se 18 § jäm- förd med 10 a §). Om Försäkringskassan därefter upphäver sitt beslut om nettoberäkning, kan avdrag för umgänge i fortsättningen tillgodoräknas den bidragsskyldige enligt bestämmelserna i 23 § andra stycket, dvs. först efter det att barnet vistats hos honom eller henne. Lagrådet föreslår att regeln om anmälningsskyldighet kompletteras med en bestämmelse om att Försäkringskassan, när en anmälan har gjorts, omedelbart skall göra en omprövning av beslutet om återbetal- ningsskyldighet. Enligt 28 c § skall Försäkringskassan upphäva ett beslut enligt 28 a §, bl.a. om den bidragsskyldige begär det. Förslaget innebär bl.a. att om ett 28 a §-beslut meddelats i början av ett kalenderår och den mest omfat- tande umgängestiden infaller under andra halvan av året, t.ex. under juli och december, kan den bidragsskyldige inför det kommande halvåret begära och få beslutet om nettoberäkning upphävt. Han eller hon får då rätt att tillgodoräkna sig ett avdrag enligt 23 § andra stycket för kom- mande umgängestider, trots att ett tillgodoräknande delvis redan skett för denna tid. Som också sagts i lagrådsremissen blir den bidragsskyldige i dessa fall överkompenserad. Någon möjlighet för boföräldern att bli kompenserad ger emellertid inte förslaget, vare sig i form av retroaktiv ersättning eller en begränsning av nedsättningen av det framtida under- hållstödet. Det kan visserligen sägas, att den bidragsskyldige på grund av den föreslagna tvåårsregeln i 28 c § sista meningen inte kan sätta ett sådant förfarande i system, men det kan enligt Lagrådets mening inte anses tillfredsställande att boföräldern med lagförslaget inte skyddas mot effekterna av ett sådant handlande. Enligt författningskommentaren skall dygnsberäkningen enligt 28 a § första stycket göras på samma sätt som föreskrivs i den föreslagna lydel- sen av 7 kap. 4 § andra stycket föräldrabalken. Lagrådet förordar att denna avsikt får komma till uttryck i lagtexten. Det innebär att 28 a § bör förses med ett nytt andra stycke. Mot bakgrund av det anförda föreslår Lagrådet att 28 a § ges följande lydelse: Har det i en lagakraftvunnen dom eller ett avtal som socialnämnden god- känt bestämts att den bidragsskyldige får ha barnet hos sig under sam- manlagt minst 30 hela dygn per kalenderår, skall på den bidragsskyldiges begäran ett avdrag tillgodoräknas när återbetalningsskyldigheten bestäms. Avdrag skall för varje helt dygn göras med 1/40 av det belopp per månad som den bidragsskyldige annars skulle återbetala enligt 24-28 §§. Vid beräkning av antalet hela dygn enligt första stycket räknas även det dygn då barnets vistelse hos den bidragsskyldige upphör som ett helt Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 133 dygn. Detta gäller dock inte om vistelsen börjar och upphör under samma dygn. Rätt till avdrag enligt första stycket föreligger endast om det inte finns anledning att anta annat än att barnet i allt väsentligt kommer att vistas hos den bidragsskyldige enligt vad som fastställts i domen eller avtalet. Om det finns särskilda skäl, får avdrag dock ändå medges. Avdrag enligt första stycket medges från och med månaden efter den månad då anmälan om domen eller avtalet kom in till Försäkringskassan. 30 § Paragrafen handlar om omprövning och jämkning av återbetalnings- belopp som fastställts enligt 24 28 §§. För den händelse en omprövning resulterar i att återbetalningsbeloppet justeras uppstår frågan från vilken tidpunkt ändringen skall gälla. Den frågan regleras uttryckligen i det föreslagna andra stycket, såvitt gäller fall då justeringen beror på att den tillämpliga procentsatsen enligt 24 § har ändrats. Justeringen gäller då från och med månaden efter den månad då ändringen ägde rum, dock aldrig för längre tid tillbaka än tre år före den dag Försäkringskassan fick kännedom om ändringen. Paragrafen innehåller inte någon motsvarande regel om från vilken tid- punkt en justering som beror på ett nytt taxeringsbeslut skall tillämpas. Avsikten är att den frågan i stället liksom hittills skall regleras i 7 § för- ordningen om underhållsstöd, vilket innebär att en justering då skall gälla från och med februari året efter det år då taxeringsbeslutet har meddelats. Enligt Lagrådets mening är det här liksom i de fall som behandlas i 8 a § mest praktiskt att beträffande båda typerna av justeringar ange i lagen från vilken tidpunkt justeringen skall gälla. Lagrådet förordar att man låter det föreslagna andra stycket inledas med följande bestämmelse: "Föranleder det nya taxeringsbeslutet en ändring av underhållsstödet, skall ändringen gälla från och med februari året efter det år då taxerings- beslutet meddelades.". 31 § Paragrafen innehåller bestämmelser beträffande fall då den bidragsskyl- dige är bosatt utomlands eller bor i Sverige och får lön eller motsvarande inkomst i eller från utlandet. Av första stycket följer att Försäkrings- kassan då inträder i barnets rätt till underhållsbidrag till den del det svarar mot utbetalt underhållsstöd. Vidare finns bestämmelser om att Försäkringskassan, i de fall något underhållsbidrag inte är fastställt, kan förelägga boföräldern att få underhållsbidrag fastställt. Denna möjlighet föreslås nu utvidgad till att gälla också förelägganden att medverka till att få ett underhållsbidrag fastställt som inte uppenbarligen understiger vad den bidragsskyldige bör betala eller få underhållsbidraget indrivet. I andra stycket finns bestämmelser om vilka övriga paragrafer i lagen som skall tillämpas i de fall som avses i första stycket. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till Försäkringskassan. Till de paragrafer som i dag nämns i andra stycket har nu lagts till 10 § fjärde stycket (10 a § första stycket med Lagrådets förslag) samt 28 a, b och c §§. 28 a § innehåller, som redan framgått, nya bestämmelser om rätt för den bidragsskyldige att få tillgodoräkna sig ett avdrag för umgänge med Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 134 barnet redan när hans eller hennes återbetalningsskyldighet bestäms. I de fall som avses i 31 § första stycket blir det emellertid aldrig aktuellt att bestämma någon återbetalningsskyldighet. Det bör också beaktas att bestämmelserna i andra stycket tar sikte endast på de situationer då underhållsbidraget redan är fastställt. Huruvida det över huvud taget skulle vara möjligt och lämpligt att föra in en rätt för den bidragsskyldige att i fall då underhållsbidraget är fastställt få tillgodoräkna sig ett avdrag motsvarande det i 28 a § kräver närmare överväganden som inte kan ske inom ramen för Lagrådets granskning. Lagrådet föreslår därför att hänvisningen i 31 § andra stycket till 28 a c §§ liksom den föreslagna sista meningen i andra stycket får utgå och att i stället en särskild bestämmelse förs in om den bidragsskyldiges rätt att få sig tillgodoräknat ett avdrag för umgänge när underhållsbidraget bestäms genom en nettoberäkning. För att innehållet skall bli mera överskådligt föreslår Lagrådet att inne- hållet i paragrafen delas upp i två paragrafer, 31 § och 31 a §,. Paragra- ferna bör förslagsvis ges följande lydelse (jfr i fråga om 31 a § andra stycket Lagrådets förslag till 9 a § andra stycket andra meningen): 31 § Om den bidragsskyldige är bosatt utomlands eller om den bidragsskyl- dige bor i Sverige och i eller från utlandet får lön eller annan inkomst som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken och som inte kan tas i anspråk genom utmätning på sätt som sägs i samma kapitel gäller följande. Om underhållsbidrag är fastställt, inträder Försäkringskassan i barnets rätt till underhållsbidrag till den del det svarar mot utbetalt underhålls- stöd. Om underhållsbidrag inte är fastställt, kan Försäkringskassan förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få underhållsbi- drag fastställt. Försäkringskassan kan också förelägga boföräldern att vidta eller medverka till åtgärder för att få fastställt ett underhållsbidrag som inte uppenbart understiger vad den bidragsskyldige bör betala eller att få underhållsbidraget indrivet. Om barnet har fyllt 18 år, skall vad som sägs i tredje stycket om boföräldern i stället gälla barnet. 31 a § I fall som avses i 31 § första stycket tillämpas även 10 § fjärde stycket (10 a § första stycket med Lagrådets förslag) samt 23, 29 och 32 35 §§. Vad som där sägs om återbetalningsskyldighet gäller då skyldighet att betala fastställt underhållsbidrag till Försäkringskassan. Betalning till Försäkringskassan skall dock ske allteftersom underhållsbidraget förfal- ler till betalning. Har underhållsbidraget fastställts med beaktande av att den bidragsskyl- dige i väsentlig mån fullgör sin underhållsskyldighet genom att ha barnet hos sig gäller följande. När den bidragsskyldiges återbetalningsskyldig- het till Försäkringskassan bestäms, skall han eller hon tillgodoräknas ett belopp som motsvarar den del av underhållsskyldigheten som får anses ha beaktats när underhållsbidraget fastställdes. Då får inte dessutom 23 § andra stycket tillämpas. Försäkringskassan bör ge den som får föra barnets talan tillfälle att i samband med Försäkringskassans krav på betalning av fastställda under- hållsbidrag utkräva den del av obetalda underhållsbidrag som överstiger underhållsstödet. Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 135 32 § I paragrafen finns bestämmelser om möjlighet för Försäkringskassan att bevilja den bidragsskyldige anstånd med att fullgöra sin återbetalnings- skyldighet. Anstånd skall medges i den mån det behövs för att den bidragsskyldige skall få behålla vad som behövs för eget eller familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. Anstånd får också beviljas om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges per- sonliga eller ekonomiska förhållanden eller andra särskilda förhållanden. I förtydligande syfte föreslås i ett nytt andra stycke att Försäkrings- kassan vid sin prövning får beakta att den bidragsskyldige har andra lätt realiserbara tillgångar än de som omfattas av reglerna i 7 kap. utsök- ningsbalken. Enligt Lagrådets mening finns det inte anledning att knyta förtydligandet till någon annan del i första stycket än den som reglerar Försäkringskassans skyldighet att medge anstånd. Lagrådet förordar där- för att paragrafen ges följande lydelse: Försäkringskassan får på ansökan av den bidragsskyldige helt eller delvis bevilja anstånd med att fullgöra återbetalningsskyldigheten. Anstånd skall medges i den mån den bidragsskyldige inte har lön eller annan för- mån som avses i 7 kap. 1 § utsökningsbalken som överstiger vad som behövs för eget eller familjens underhåll. Därvid skall bestämmelserna om förbehållsbelopp i 7 kap. 4 och 5 §§ utsökningsbalken tillämpas. För- säkringskassan får vid denna prövning beakta också om den bidragsskyl- dige har andra lätt realiserbara tillgångar. Anstånd får också beviljas, om det annars finns anledning till det med hänsyn till den bidragsskyldiges personliga eller ekonomiska förhållan- den eller andra särskilda förhållanden. Förslaget till lag om ändring i föräldrabalken Förslaget föranleder inte någon erinran. Prop. 2004/05:116 Bilaga 5 136

Socialdepartementet Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 mars 2005 Närvarande:Statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Y.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Nykvist, M.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Orback,[REDACTED_EFTERNAMN] Föredragande: Statsrådet Y.[REDACTED_EFTERNAMN] Regeringen beslutar proposition 2004/05:116 Ett reformerat underhållsstöd Prop. 2004/05:116 137