Regeringens proposition 1990/91:94

om ändring i radioansvarighetslagen

(1966:756) m.m.

1990/91:94

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som har tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 31 januari 1991.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Laila Freivalds

Propositionens huvudsakliga innehåll

l propositionen föreslås en ändring i radioansvarighetslagen (1966:756) som innebär att lagen skall omfatta även radioprogram från andra svenska programföretag än dem som ingår i Sveriges Radio-koncernen när pro­grammen formedlas genom satellitsändning som utgår från Sverige. Vida­re inarbetas förordningen (1967:226) om tillämpningen av radioansvarig­hetslagen (1966:756) i radioansvarighetslagen. Vissa följdändringar före­slås även i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar. Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 maj 1991.

1    Riksdagen 1990/91. 1 saml Nr 94

1  Förslag till

Lag om ändring i radioansyjirighetslagen (1966:756)

Härigenom föreskrivs i fråga om radioansvarighetslagen (1966:756) dels att 1, 3, 4 och 10§§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall inforas tre nya paragrafer, 3 a, 3 b och 11 §§, av följande lydelse.

Prop. 1990/91:94

Nuvarande lydelse

Denna lag gäller yttrandefriheten i ljudradio- och televisionsprogarn (radioprogram) som svenskt pro gramföretag får sända med sföd av tillstånd enligt 5 § forsla eller andra stycket radiolagen (1966:755).

Föreslagen lydelse

1§'

Denna lag gäller yttrandefriheten i ljudradio- och televisionsprogram (radioprogram) som svenskt pro­gramföretag får sända med stöd av tillstånd enligt 5§ första eller andra stycket radiolagen (1966:755). Lagen gäller också yttrandefriheten i radioprogram tiU allmänheten som förmedlas från annat svenskt programföretag genom satellitsänd­ning som utgår från Sverige.

Bestämmelsen i 5§ andra stycket är tillämplig även på meddelande för offentliggörande i program som anordnas av utländskt programföretag samt anskaffande av uppgifter oph underrättelser för sådant offentliggö­rande. Bestämmelserna i 2§ första stycket samt 4, 5 och 7 9 a§§ äro ej tillämpliga på program eller del av program som består i direktsändning av dagshändelse eller av sådan gudstjänst eller offentlig tillställning som anordnas av annan än programföretaget.

I frågor, som ej behandlas i denna lag eller i bestämmelse som meddelats med stöd av lagen, gäller vad som föreskrives i annan författning.

3§

För varje radioprogram skall finnas en programutgiyare med uppgift att förebygga yttrandefrihetsbrott. Ingenting får sändas mot prograrautgiva-rens vilja.

Programutgivare skall ha hemvist i Sverige. Han får inte yara underårig eller ha förvaltare enligt 11 kap.. 7§ föräldrabalken.

Programutgivare förordnas ay programföretagets chef eller av aiir nan tjänsteman hos programföreta­get enligt bestämmelser som medde­las av regeringen. Uppgift om vem som är programutgivare skall före sändningen av program antecknas i register, som föres hos programföre­taget och är tillgängligt för allmän­heten.

Programutgivare förprdnas av programföretagets chef eller av an­nan tjänsteman hos företaget som denne har bemyndigat, Den som har sådant bentyndigande får dock inte meddelaförordnqrideför qnnan än den som progrgmföretggets chef tidigare jöforriqt till programut­givare.

' Senaste lydelse 1986: 1211. ' Senaste lydelse 1988: 1317.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop. 1990/91:94

3a§

Till programutgivare bör förord­nas endast person som har sådana insikter i rättsordningen och sådan erfarenhet av programverksamhet att han självständigt kan bedöma frågor om missbruk av yttrandefri­heten i radioprogram Programut­givarna bör ej vara flera än som är nödvändigt för att de skall kunna följa programverksamheten och i mån av behov kontrollera program­men.

Förordnande för programutgivare skall avse visst program eller en viss grupp av program.

3b§

Hos programföretaget skall det föras ett eller jlera register, där det före sändningen av program skall antecknas vem som är programut­givare. Vidare skall för varje särskilt program antecknas beräknad tid­punkt för sändningens början och formen för sändningen (direktsänd­ning eller sändning av inspelat pro­gram). Har beslut meddelats enligt 4§ andra stycket, skall också an­tecknas namn, födelsetid och bo­stadsadress beträffande var och en som avses med beslutet.

1 registret skall även antecknas bemyndigande enligt 3§ tredje styc­ket att förordna programutgivare. Av anteckningen skaU tydligt fram­gå vilken omfattning bemyndigan­det har.

Vid varje anteckning i registret skall anmärkas när anteckningen har gjorts.

Register som avses i första stycket skall hållas tillgängligt för allmän­heten.

4§ Programutgivare är ansvarig för yttrandefrihetsbrott i radioprogram för vilket han är förordnad.

Beträffande program som direkt-        Beträffande program som direkt­

sändes kan dock den som skall för-

sändes kan dock den som skall för­

ordna programutgivare besluta, att

ordna programutgivare besluta, att

i stället var och en som framträder i

i stället var och en som framträder i

,

programraet själv skall bära ansva-

programmet själv skall bära ansva-

Prop. 1990/91:94

ret för yttrandefrihetsbrott som han begår. Om beslutet skall före sänd ningen underrättelse lämnas till de berörda och anteckning göras i re­gister sora avses i 3§ tredje stycket Har sådan åtgärd försummats be­träffande någon av dem som skola framträda i programmet, är beslu tet utan verkan mot honom.

ret för yttrandefrihetsbrott som han begår. Om beslutet skall före sänd­ningen underrättelse lämnas till de berörda och anteckning göras i ett sådant register som avses i 3b§. Har sådana åtgärder försumraats beträfifande någon av dera som skall framträda i programmet, är beslutet utan verkan mot honom.

Har programutgivare ej förordnats eller uppgift härom ej registrerats före sändningen, vilar det ansvar för yttrandefrihetsbrott i programraet som programutgivaren skulle ha burit i stället på den som haft att förordna programutgivare.

lOf

Närmare bestämmelser för til­lämpningen av denna lag meddelas av regeringen.

Regeringen meddelar även be­stämmelser om skyldighet för pro­gramföretaget att vidtaga åtgärder för att säkerställa framtida bevis­ning om innehållet i radioprogram och fastställer villkoren jör att en­skild skall få taga del av sådan be­visning.

För att säkerställa framlida bevis­ning om en sändnings innehåll skall programföretaget göra en upptag­ning av varje program som sänds och bevara denna minst sex måna­der från sändningen. Rätt att kost­nadsfritt ta del av en sådan upptag­ning och få en utskrift av vad som har yttrats i programmet har

1.

justitiekanslern,

2.

en enskild som anser att ett ytt­randefrihetsbrott mot honom har begåtts i programmet eller atl han har lidit skada på grund av ett ytt­randefrihetsbrott i programmet, om det inte är uppenbart att han inte berörs av programmet på sådant sätt att han kan vara målsägande.

1 lagen (1978:487) om pliktex­emplar av skrifter och ljud- och bild­upptagningar finns föreskrifter om skyldighet för programföretaget att lämna upptagningar till arkivet för ljud och bild.

' Senaste lydelse 1977:1018.

11§

Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter atl fullgöra någon av sina skyldigheter enligt 3 b§ fiärde stycket eller 10§ första stycket döms till böter eller fängelse i högst ett år.

Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvar för brott som avses i för­sta stycket.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1991.

2.

Genom lagen upphävs förordningen (1967:226) om tillämpningen av radioansvarighetslagen (1966:756).

3.

1 § tillämpas i sin nya lydelse endast på radioprogram som sänts efter ikraftträdandet.

ti    Riksdagen 1990/91. 1 .saml. Nr 94

Prop. 1990/91:94

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar

Härigenom föreskrivs att 11§ lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:94

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11§'

Av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram, som har sänts av sådant programföretag som har sändningsrätt på grund av tillstånd enligt 5 § första eller andra stycket radiolagen (1966:755). skall pro­gramföretaget lämna ett pliktex­emplar till arkivet för ljud och bild.

1 fråga om ljudradio- och televi­sionsprogram, som avses i 1 § radio­ansvarighetslagen (1966: 756), skall programföretaget till arkivet för ljud och bild lämna ett pliktexemplar i form av en sådan upptagning som programföretaget skall göra enligt 10§ första stycket nämnda lag. Pliktexemplaret skall lämnas inom en månad från den dag då program­företagets skyldighet att bevara upptagningen upphörde.

Pliktexemplar enligt första styc­ket skall utgöras av sådan upptag­ning, som programJÖretagel enligt särskilda föreskrifter skall göra för att säkerställa framtida bevisning om innehållet i program. Pliktex­emplaret skall lämnas inom en må­nad från den dag då programföreta­gets skyldighet all bevara upptag­ningen enligt dessa föreskrifter upp­hörde.

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1991.

Senaste lydelse 1986: 1212.

Justitiedepartementet

Prop. 1990/91:94

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 31 januari 1991.

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Eng­ström, Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.Carlsson,[REDACTED_EFTERNAMN], Johans­son,[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Freivalds

Proposition om ändring i radioansvarighetslagen (1966:756) m.m.

1 Inledning

Nordisk Television AB påbörjade den 15 september 1990 sändningar i kanalen TV 4.

1 en framställning till justitiedepartementet den 3 augusti 1990 har bolaget hemställt att regeringen snarast vidtar åtgärder för att för riksda­gen föreslå en lagstiftning som innebär att sändningar från TV 4 omfattas av de yttrandefrihetsrättsliga regler som gäller för programföretag som bedriver sändningar med stöd av radiolagen. Bolaget har framhållit att det vore olyckligt om frågan fick sin lösning först i samband med en framtida mer övergripande revidering av den yttrandefrihetsrättsliga lagstiftningen.

Svenska journalistförbundet har i en framställning till justitiedeparte­mentet den 29 augusti 1990 också framfört krav om lagstiftning i ämnet.

Med anledning av framställningarna har inom justitiedepartementet upprättats en promemoria den 2 december 1990 med förslag till ändringar i radioansvarighetslagen (1966:756) och lagen (1978:487) om pliktex­emplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar. Synpunkter på prome­morians innehåll har inhämtats vid ett möte i justitiedepartementet med företrädare för vissa myndigheter samt företag och organisationer den 12 december 1990. Promemorians lagförslag bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 1. En förteckning över vilka som deltog i mötet bör fogas till protokollet som bilaga 2. En utskrift av deltagarnas anföranden finns tillgänglig i lagstiftningsärendet (dnr 90-1891).

Regeringen beslutade den 24 januari 1991 att inhämta lagrådets yttran­de över justitiedepartementets förslag till ändringar i radioansvarighets­lagen och lagen om pliktexemplar av ljud- och bildupptagningar. De till lagrådet överlämnade förslagen överensstämmer med de förslag som jag avser att lägga fram nu.

Lagrådet har den 25 januari 1991 lämnat de remitterade förslagen utan erinran. Lagrådets yttrande bör fogas till protokollet i detta ärende som bilaga 3.

Jag skall nu ta upp den lagstiftningsfråga som har aktualiserats genom de

nyss nämnda skrivelserna. 1 samråd med chefen för utbildningsdeparte-   Prop. 1990/91:94 men tet behandlar jag också en annan fråga som har samband med satellit­sändningarna.

2 Nuvarande förhållanden

l radiolagen (1966:755) och i radioansvarighetslagen (1966:756) finns bestämmelser som reglerar yttrandefriheten i radiosändningar. Reglering­en är i väsentliga delar utformad i enlighet med de tryckfrihetsrättsliga principerna. Samma principer ligger också till grund för det yttrandefri­hetsrättsliga skyddet enligt lagarna om ansvarighet för närradio (1982:460) och för lokala kabelsändningar (1985:1057). Det kan därför sägas att tryckfrihetsrättsliga principer har fått bli vägledande för använd­ningen av radio och TV i vårt land.

Enligt 5§ radiolagen krävs det tillstånd av regeringen för att någon skall ha rätt att här i landet sända radioprogram i rundradiosändning. Med "rundradiosändning" avses enligt 1 § en radiosändning som är avsedd att tas emot direkt av allmänheten. Även vissa andra krav ställs på en sänd­ning för att den skall vara att anse som en randradiosändning. Då dessa saknar intresse i detta sammanhang bortses i det följande från dem. Att en sändning är avsedd att tas emot "direkt" av allmänheten anses innebära att sändningen skall överföras från sändaren till mottagaren utan att passe­ra en mellanliggande sändare (prop. 1966:149 s. 36).

En telesatellit är i radiolagens mening en radiosändare. Som uttrycket "direkt" i definitionen på rundradiosändning får förstås är en upplänkning till en satellit inte avsedd att tas emot direkt av allmänheten; sändningen kan Ju inte tas emot förrän den med hjälp av satelliten har så att säga kastats tillbaka mot jorden. Upplänkningen är därmed inte underkastad kravet på tillstånd av regeringen för rundradiosändningar. Och sändning­en fiån satelliten, dvs. nedlänkningen, faller inte heller under tillstånds­kravet. Den sker inte från en sändare här i landet.

Det sagda innebär att radiolagens tillståndskrav i fråga om rundradio­sändningar endast gäller markbundna sådana och inte rundradiosändning­ar från en satellit.

De sändningar som Nordisk Television AB gör i kanalen TV 4 sker med hjälp av satellit. Satelliten är den svenska Tele-X. TV 4 omfattas alltså inte av radiolagens krav på tillstånd för rundradiosändningar.

Enligt 8§ radiolagen får myndigheter och andra allmänna organ inte i förväg granska eller föreskriva förhandsgranskning av radiosändningars innehåll och inte heller förbjuda en radiosändning på grand av dess inne­håll. En radiosändning är enligt 1 § ljud, bild eller annat meddelande som sänds med hjälp av elektromagnetiska vågor vilkas frekvenser är lägre än 3000 gigahertz och vilka utbreder sig i rymden utan särskilt anordnad ledare. Radiolagens censurförbud gäller således även till förmån för TV 4.

Radioansvarighelslagens bestämmelser gäller enligt lagens 1 § yttrande­friheten i ljudradio- och televisionsprogram som ett svenskt programföre­tag får sända med stöd av tillstånd enligt 5§ första eller andra stycket

radiolagen. Detta innebär att TV 4-verksamheten inte faller under radio- Prop. 1990/91: 94 ansvarighetslagen. Inte heller finns det någon annan lagstiftning som ut­tryckligen ger TV 4 något motsvarande skydd. Varken lagen (1985:1057) om ansvarighet för lokala kabelsändningar eller någon annan av de radio­rättsliga ansvarighetslagarna innehåller föreskrifter som ger ett yttrandefri-hetsrättsligt skydd åt sändningar söm utgår från Sverige och som når allmänheten här i landet genom förmedling av en satellit. Man måste alltså konstatera att inte samma föreskrifter gäller till skydd för TV 4 och andra satellitsändningar från Sverige som för andra "svenska" radio- och televi­sionsprogram.

3 Förslaget om yttrandefrihetsgrundlag

Regeringen beslutade den 22 november 1990 proposition om yttrandefri­hetsgrundlag m.m. (prop. 1990/91:64).

Yttrandefrihetsgrundlagen skall, enligt 1 kap. 6§ första stycket i försla­get, bl. a. vara tillämplig på sändningar av radioprogram som är riktade till allmänheten och avsedda att tas emot med tekniska hjälpmedel. Grundla­gens föreskrifter om sändningar av radioprogram gäller, enligt paragrafens andra stycke, också i fråga om radioprogram som förmedlas genom satel­litsändning som utgår från Sverige.

Detta innebär att för upplänkar som är svenska i den i grundlagen avsedda bemärkelsen blir censurförbudet, ensamansvaret, meddelarskyd-det och de övriga tryckfrihetsrättsliga principerna tillämpliga. Av motive­ringen till bestämmelsen (prop. 1990/91:64 s. 110) framgår att meningen är att en satellitsändning skall anses utgå från Sverige om upplänkningen äger rum från svenskt jurisdiktionsområde eller från utlandet efter pro­gramtransport från Sverige genom tråd eller radiolänk. En upplänkning som sker i form av en samtidig och oförändrad vidaresändning av en sändning som nått Sverige från utlandet är inte en sändning som utgår från Sverige i den i förslaget till yttrandefrihetsgrundlag avsedda bemärkelsen. Det bör tilläggas att enligt motiveringen till yttrandefrihetsgrundlagens nu avsedda bestämmelse om svenska radioprogram en sändning också efter omständigheterna bör kunna anses ha utgått från Sverige om program­transporten avsett ett fardiginspelat program i form av en upptagning som inte är avsedd för mångfaldigande eller eljest för spridning i annan form än genom upplänkningen och den efterföljande utsändningen.

Det sagda innebär att sändningarna i bl.a. TV 4-kanalen skyddas av yttrandefrihetsgrundlagen om och när denna träder i kraft. Yttrandefri­hetsgrundlagen skall enligt förslaget i propositionen börja gälla den 1 januari 1992.

Den nya yttrandefrihetsgrundlagen ger anledning till ganska omfattande ändringar av den nu gällande radiorättsliga lagstiftningen. Bl. a. kommer stora delar av ansvarighetsreglerna att kunna upphävas. Jag kommer där­för inom kort att för regeringen anmäla frågan om följdlagstiftning till yttrandefrihetsgrundlagen.

4 Satellitsändande programföretag

Prop. 1990/91:94

De satellitsända TV-kanaler som särskilt är avsedda att tas emot i Sverige eller annars i Norden torde i första hand vara TV 3, TV 4 och Nordic Channel.

TV 3:s sändningar startade år 1988. Det sändande företaget är brittiskt, Scansat Broadcasting Ltd, verksamt i London. Därifrån länkas program­men upp till medeleffektsatelliten Astra, för vilken den ansvariga staten är Luxemburg.

TV 4 startade sina sändningar i september 1990. Den s.k. program­avvecklingen görs från Nordisk Televisions lokaler i Stockholm. Därifrån sänds programsignalen med en radiolänkförbindelse till Nittedal nära Oslo. Från Nittedal upplänkas signalen till Tele-X, som från TV-synpunkt är en direktsändande satellit.

Nordic Channel sänds via den nystartade medeleffektsatelliten Eutelsat II, som den europeiska telesatellitorganisationen Eutelsat är huvudman för. I motsats till TV 3 och TV 4 upplåter Nordic Channel också sänd­ningstid åt företag, organisationer m.fl.som själva vill göra TV-program. Nordic Channel har sina lokaler i Stocksund nära Stockholm. Program­men länkas till Kaknästornet på Djurgården i Stockholm och går sedan i kabel till televerkets upplänksstation i Ågesta söder om Stockholm. Där­ifrån sker upplänkningen till satelliten.

5 Mina överväganden

Under lång tid har det funnits en strävan att ge ljudradio och TV som massmedier ett yttrandefrihetsrättsligt skydd liknande det som sedan gam­malt gäller för tryckta skrifter. Förslaget om den nya yttrandefrihetsgrand-lagen är det senaste uttrycket för detta. Yttrandefrihetsgrundlagen är av­sedd att ge alla program i ljudradio och television ett konstitutionellt skydd efter tryckfrihetsrättsligt mönster.

Som nämnts krävs det tillstånd av regeringen för att någon skall ha rätt att här i landet sända radioprogram i rundradiosändning. Sådant tillstånd har givits till de fyra programföretagen inom Sveriges Radio-koncernen. För företagens sändningar gäller därmed också bestämmelserna om yttran­defrihetsrättsligt skydd i radioansvarighetslagen.

Den tekniska utvecklingen har emellertid nu medfört att vissa sändning­ar, nämligen de från Nordisk Television och andra satellitsändande pro­gramföretag, faller utanför det skydd som finns i dag. Detta är inte till­fredsställande. Det finns ingen anledning att dessa företags sändningar skall sakna sådant yttrandefrihetsrättsligt skydd som Sveriges Televisions sändningar sedan länge har.

Det sagda leder till att de önskemål som framförts av Nordisk Television

AB bör tillgodoses. Detta gäller även om det i praktiken med hänsyn till

att yttrandefrihetsgrundlagen är avsedd att träda i kraft den 1 januari 1992

 rör sig om en lagstiftning som sannolikt komraer att ha giltighet under

kortare tid än ett år. Det är inte tillfredsställande att helt olika regler skall

10

gälla för yttrandefriheten i radioprogram enbart beroende på de tekniska   Prop. 1990/91:94 förutsättningarna. Detta skapar osäkerhet om vad som gäller för medver­kan i radioprogram både för journalister och övriga, t. ex. meddelare.

En naturiig utgångspunkt är att en sådan lagstiftning i fråga om sänd­ningar från satelliter skall utformas i anslutning till yttrandefrihetsgrand-lagen. Givetvis skall lagen vara generell.

Den åtgärd som behövs är i första hand en ändring av radioansvarighets­lagen så att också sändningar av satellitsändande programföretag omfattas av lagen. Samtidigt bör man emellertid, av skäl som jag kommer att redovisa senare, arbeta in radioansvarighetslagens tillämpningsförordning i själva lagen. Hur det kan göras har radiolagsutredningen visat i betänkan­det (SOU 1990:7) Lagstiftning för reklam i svensk TV. I övrigt bör ändringarna emellertid i allt väsentligt begränsas till vad som behövs för att nå syftet att utan dröjsmål få till stånd ett yttrandefrihetsrättsligt skydd för de nya satellitförmedlade svenska televisionskanalerna. De ytteriigare ändringar som kan vara påkallade med anledning av förslaget om yttran­defrihetsgrundlag bör övervägas i samband med följdlagstiftningen. Då kommer också frågan om den nya lagstiftningens upphörande upp till behandling.

Utvidgningen av radioansvarighetslagens tillämpningsområde

Som framgått gäller radioansvarighetslagen enligt sin 1 § yttrandefriheten i ljudradio- och televisionsprogram (radioprogram) som svenskt programfö­retag får sända med stöd av tillstånd enligt 5§ första eller andra stycket radiolagen. Härutöver gäller det nu att göra lagen tillämplig på vissa satellitsändande programföretags sändningar.

En nära till hands liggande lösning är naturligtvis att i radioansvarig­hetslagen införa aktuella delar av den bestämmelse i yttrandefrihetsgmnd-lagen som är avsedd att för framtiden reglera ansvarigheten för satellit­sändningar. Det rör sig närmare bestämt om 1 kap. 6§ andra stycket yttrandefrihetsgrundlagen. Enligt förslaget till yttrandefrihetsgrandlag har bestämmelsen följande lydelse.

I fråga om radioprogram som förmedlas genom satellitsändning som utgår från Sverige gäller vad som i denna gmndlag föreskrivs om radioprogram i allmänhet.

En lagstiftning av detta slag skulle komrna att gälla alla sändningar som sker via satellit och som är underkastade den svenska statens jurisdiktion.

Av vad som fömt anförts har framgått att det praktiska behovet av skydd för yttrandefriheten i satellitsändningar nu gäller sådana TV-kana­ler som på senare tid har inlett sändningsverksamhet i Sverige. Ett skydd för yttrandefriheten i deras verksamhet kan åstadkommas genom att ra­dioansvarighetslagen görs tillämplig på sändningar via satellit från andra programföretag än sådana som sänder med stöd av tillstånd enligt 5§ första eller andra stycket radiolagen (1966:755). Det torde därvid vara tillräckligt att skyddet får omfatta svenska programföretag. Jag förordar att den nu aktuella regleringen utformas på det sätt jag sålunda angett.

11

Införandet av tillämpningsförordningen i radioansvarighetslagen

Prop. 1990/91:94

Radiolagsutredningen har i sitt betänkande (SOU 1990:7) Lagstiftning för reklam i svensk TV föreslagit att förordningen (1967:226) om tillämpning­en av radioansvarighetslagen (1966: 756) skall tas in i själva lagen. Skälet härför är att radioansvarighetslagen bör gälla också för sändningar av ett eventuellt nytt reklamsändande TV~företag. 1 en sådan situation bör be­stämmelserna enligt utredningen ha formen av lag.

Radiolagsutredningens förslag innebär dels att vissa bestämraelser från tillämpningsförordningen överförs till själva lagen, dels att vissa bestäm­melser slopas. Förslaget medför att tillämpningsförordningen upphör att gälla.

Radiolagsutredningens förslag har remissbehandlats. I de hänseenden som nu är aktuella har remissinstanserna i princip godtagit utredningens förslag.

Förutom det nyss angivna föreslår radiolagsutredningen att det införs en straffbestämmelse som tar sikte på underlåtenhet att göra upptagningar av program som sänds. Sådana straffbestämmelser finns i lagarna om ansva­righet för närradio (9§) resp. om ansvarighet för lokala kabelsändningar (10§). Som radiolagsutredningen anför (betänkandet s. 253) är det natur­ligt att, när bestämmelserna är föremål för omarbetning, rätta till den brist i regelverket som får anses ligga i att detta i motsats till vad som gäller för närradio och kabelsändningar inte upptar någon straffbestämmelse för underlåtenhet att göra upptagningar av program som sänds med stöd av tillstånd enligt 5 § radiolagen.

Bland de bestämmelser i tillämpningsförordningen som enligt radiolags­utredningen kan undvaras märks 2§ andra stycket. Bestämmelsen utsäger att till programutgivare bör förordnas endast person som har sådana insikter i rättsordningen och sådan erfarenhet av programverksamhet atl han självständigt kan bedöma frågor om missbruk av yttrandefriheten i radioprogram. Enligt radiolagsutredningen får det anses självklart att en­dast personer som har tillräckliga insikter utses till programutgivare.

Radiolagsutredningens förslag har även i detta hänseende i princip godtagits av remissinstanserna. Enligt min mening bör frågan övervägas i samband med de mera omfattande ändringar i det radiorättsliga regelver­ket som jag i enlighet med det förut anförda ämnar föreslå inom kort. Föreskriften bör alltså inte slopas i detta sammanhang. Eftersom det är fråga om åligganden för enskilda dessutom inom fri- och rättighetsom­rådet måste reglerna enligt regeringsformen ges i lag. Jag föreslår att radioansvarighetslagen kompletteras med bestämmelser i enlighet med det anförda.

6 Upprättade lagförslag

1 enlighet med vad jag nu har anfört har det inom justitiedepartementet upprättats förslag till

1. lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966: 756)

12

2. lag om ändring i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och    Prop, 1990/91:94 ljud- och bildupptagningar.

Förslagen har granskats av lagrådet.

Förslaget under 2 har upprättats i samråd med chefen för utbildningsde­partementet.

7 Specialmotivering

7,1 Förslaget till lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966:756)

i§

I paragrafensyd>.s7a stycke har ett tillägg gjorts som innebär att radioansva­righetslagens bestämmelser gäller också för yttrandefriheten i radiopro­gram som förmedlas genom satellitsändning som utgår från Sverige. Orda­lydelsen ansluter till uttryckssättet i den föreslagna yttrandefrihetsgrand-lagen.

Uttrycket radioprogram används här i den betydelse som framgår av 1 § radiolagen. Det innebär att uttrycket inte innefattar s.k.enkla meddelan­den. I detta avseende skiljer sig förslaget till yttrandefrihetsgrandlag något från den reglering som nu föreslås tillfälligt bli gällande för de nya satellit-kanalerna. Enligt grundlagsförslaget skall med radioprogram förstås allt innehåll i bl. a. ljudradio och television (1 kap. 1 § tredje stycket yttrandef­rihetsgrundlagen). Skillnaden beror på att radiolagen i dag i huvudsak inte omfattar de enkla meddelandena. Någon anledning att i det nu förevaran­de lagstiftningsärendet ta upp denna fråga har inte ansetts föreligga.

Uttrycket svenska programföretag anknyter till användningen av sam­ma uttryck i första meningen. Ledning för förståelsen ger också använd­ningen av uttrycket utländskt programföretag i andra stycket. I övrigt blir bedömningen av om ett visst företag är ett svenskt programföretag i den bemärkelse som åsyftas i den föreslagna lagtexten beroende främst av huruvida företaget bedriver sin redaktionella verksamhet i Sverige, riktar sina sändningar till en svensk publik och har sitt säte här.

Programföretag är det företag som har utsett utgivare för programmet. Var ett program har producerats är utan betydelse i detta sammanhang. Ett programföretag som antar ett program för att distribuera det i sin egen kanal och i kanalens namn svarar enligt 3§ för att en utgivare utses och bär enligt 6 § andra stycket ett skadeståndsansvar vid sidan av utgivaren.

Det yttrandefrihetsrättsliga skydd som regleringen innebär tillkommer svenska programföretag i fråga om radioprogram som förmedlas genom satellitsändning som utgår från Sverige.

Bestämmelsen omfattar förmedling av radioprogram genom satellit­

sändningar av alla slag, dvs. utan någon skillnad t. ex. mellan direktsänd­

ning och s. k. fast trafik. Den avser endast program som förmedlas till

allmänheten. Härav framgår att det yttrandefrihetsrättsliga skyddet är

avsett att gälla för sändningar som i likhet med randradiosändningarna i

detta uttrycks nuvarande bemärkelse har karaktär av massmedium. En

13

mera slutgiltig terminologisk anpassning till yttrandefrihetsgrandlagen tor-    Prop. 1990/91:94 de böra göras i samband med följdlagstiftningen till grandlagen.

1 den allmänna motiveringen har berörts vad som åsyftas med att en satellitsändning utgår från Sverige.

En sändning som länkas upp från Sverige genom samtidig och oföränd­rad vidaresändning av en sändning från utlandet utgår inte från Sverige i den bemärkelse som avses i lagförslaget. Sådana fall omfattas alltså inte av den föreslagna lagstiftningen. För dem kan det skydd som framgår av 1 kap. 7§ i den föreslagna yttrandefrihetsgrandlagen (prop. 1990/91:64) bli tillämpligt.

3

§

Ändringarna i paragrafens tredje stycke hänger samman med att det vä­sentliga i radioansvarighetslagens tillämpningsförordning tas in i själva lagen. Med anledning av detta kan regleringen i stycket förenklas.

Programutgivare förordnas av programföretagets chef eller av annan tjänsteman hos företaget som denne har bemyndigat. I regel vållar det inga svårigheter att med denna reglering avgöra vem som skyldigheten att utse programutgivare åvilar. Men situationer kan uppstå då det inte är alldeles lätt att avgöra vem som är "programföretagets" chef t. ex. då ett företag upplåter sändningstid till ett annat företag.

Frågan diskuteras i propositionen med förslag till yttrandefrihetsgrand­lag (s. 122 f). Slutsatsen där är att det är lämpligast att frågan får avgöras efter omständigheterna av det inbördes förhållandet mellan parterna i upplåtelseavtalet. I propositionen påpekas att frågan då får betydelse först om skyldigheten att utse en utgivare har försumraats och att den i sådant fall kommer att avgöras med ledning av allmänna straffrättsliga principer. En viktig ledtråd för avgörandet kan enligt propositionen komma att ges genom att det i vanlig lag föreskrivs skyldighet för den som skaU bedriva sändningsverksamhet att anmäla sig för registrering hos en myndighet. En sådan skyldighet kan föreskrivas med stöd av 3 kap. 2§ förslaget till yttrandefrihetsgrundlag och torde enligt propositionen vara erforderlig för att Sverige skall kunna åta sig de förpliktelser som följer med en anslutning till den europeiska konventionen om gränsöverskridande television.

Det sagda innebär att frågan om vem som är skyldig att utse programut­givare, chefen för ett sändarföretag eller chefen för det företag som hyr sändningstid hos det första företaget, får avgöras efter vad avtalet med hänsyn till omständigheterna i det enskilda fallet får sägas innebära. 1 detta ligger att det främst vilar på sändarföretaget, som typiskt sett är den part som har kännedom om reglerna och är van vid deras tillämpning, att se till att frågan i det enskilda fallet får sin lösning. Det torde kunna förväntas att en avtalspraxis utvecklas som tar hänsyn också till behovet av att utse en utgivare.

3a§

Paragrafen är ny. Den motsvaras i dag av bestämmelser i 2 § andra och

tredje styckena samt 3 § första stycket tillämpningsförordningen.

14

3b§

Prop. 1990/91:94

Paragrafen är ny. Den motsvaras i dag av bestämmelser i 3§ tredje stycket radioansvarighetslagen samt 4 och 5§§ tillämpningsförordningen.

4

§

1 andra stycket har en följdändring till införandet av den nya 3 b§ gjorts. 1 övrigt har i det stycket en del redaktionella förändringar gjorts.

10§

Paragrafen är ny men motsvarar till sitt innehåll 6 och 7§§ radioansvarig­hetslagens tillämpningsförordning.

Genom att lagen nu föreslås gälla också satellitsändande programföre­tags sändningar uppkommer även för dessa företag en skyldighet att göra s. k. referensupptagningar av programmen och att bevara dessa minst sex månader.

Första stycket har utformats efter mönster av 8§ lagen (1982:460) om ansvarighet för närradio och 9§ lagen (1985:1057) om ansvarighet för lokala kabelsändningar. 1 dessa lagrum används inte ordet "upptagning" utan i stället "inspelning". Ordet "upptagning" har emellertid den förde­len att det förekommer i rubriken till lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar.

Vid remissbehandlingen av radiolagsutredningens betänkande har kon­sumentverket framfört att det i radioansvarighetslagen bör föreskrivas att också verket har rätt att utan kostnad ta del av upptagningar av ett programföretags program och få utskrifter av vad som har yttrats. Någon sådan regel finns dock inte i 10§.

Radioansvarighetslagen är en lag med speciella straffrättsliga och ska­deståndsrättsliga regler. Dessa skall tillämpas bl. a. i rättegång om yttran­defrihetsbrott. Förslaget att ge justitiekanslern en i lag reglerad rätt att ta del av upptagningar av program hänger samman med att han är den som väcker allmänt åtal i förevarande fall (8§ fjärde stycket första meningen radioansvarighetslagen). Det är således justitiekanslerns åklagarroll i dessa mål som motiverar att hans rätt i detta hänseende lagfästs i radioansvarig­hetslagen. Däremot finns det inte anledning att i denna lag behandla frågan om en eventuell rätt att ta del av upptagningar för t. ex. konsu­mentverket och enskilda näringsidkare som har ett till sin marknadsföring knutet intresse för vad som förekomraer i ett prograraföretags sändningar. Den frågan har också upphovsrätts/iga aspekter.

Den skyldighet att tillhandahålla tjänster i fråga om upptagningar av sända program som föreskrivs i paragrafen sanktioneras enligt 11 § genom straff. Från JK har påpekats att det någon gång kan finnas ett behov av att otvetydigt kunna konstatera när bristande uppfyllelse av skyldigheten utgör ett fullbordat brott.

Frågan torde få bedömas i enlighet med allmänna straffrättsliga gmnd­

satser. En upptagning skall på begäran kunna tillhandahållas omgående. I

. r

fråga om utskrifter ligger det i sakens natur att någon kortare tid kan    Prop. 1990/91:94 behövas för att fullgöra skyldigheten.

Det är tänkbart att sändningar av text-TV via satellit kommer alt kunna inledas inom kort. Kostnaderna för att bevara upptagningar av material som gäller lext-TV är större än för andra referensupptagningar. Samtidigt kan behovet av dokumentation tillgodoses genom en utskrift av innehållet i programmet. Det skulle därför i sådana fall kunna vara tillräckligt att en utskrift bevaras och kan tillhandahållas. Denna fråga torde dock kräva mer ingående överväganden än som är möjliga i nu förevarande samman­hang, där syftet är begränsat. Den ordning som nu är föreskriven i fråga om referensupptagningar av program som omfattas av radioansvarighets­lagen bör därför nu i sak oförändrad föras över til! denna lag.

Andra stycket är en av praktiska skäl betingad hänvisning till pliktex­emplarslagen.

n§

Paragrafen är ny. Skälen för den har berörts i den allmänna motiveringen. Den har utformats efter mönster av 9§ lagen om ansvarighet för närradio och 10§ lagen om ansvarighet för lokala kabelsändningar. Avfattningen innebär vidare att också skyldigheten att hålla föreskrivna register tillgäng­liga för allmänheten straffsanktioneras.

7.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar

li§

Alla företag som enligt radioansvarighetslagen är skyldiga att göra refe­rensupptagningar av program dvs. programföretagen inom Sveriges Ra­dio-koncernen är också skyldiga att lämna dessa som pliktexemplar till arkivet för ljud och bild (ALB).

Radiolagsutredningens förslag går ut på alt radioansvarighetslagen bör gälla också för sändningar av "ett eventuellt reklamsändande TV-företag", dvs. ett företag med sändningsrätt enligt radiolagen. I konsekvens med det skulle även ett sådant företag bli skyldigt att lämna pliktexemplar till ALB.

Under dessa omständigheter får det anses vara lämpligast att inte nu bryta det i dag föreliggande sambandet mellan radioansvarighetslagen och pliktexemplarslagen. Även satellitsändande programföretag som måste göra referensupptagningar bör därför vara skyldiga att sedan de bevarat referensupptagningarna i sex månader lämna dessa som pliktexemplar till ALB. En sådan skyldighet framgår av den föreslagna lydelsen av paragrafen. Svenska programföretag kan bedriva sändningsverksamhet i utlandet och då inte vara underkastade radioansvarighelslagen. Skyldighe­ten att bevara pliktexemplar omfattar inte sådana situationer.

Den ökade lagringen av inspelat material kan leda till ett behov av ökade

resurser hos ALB. Denna fråga kommer chefen för utbildningsdeparte­

mentet atl ta upp i annat sammanhang. 1 övrigt har i paragrafen endast

16

gjorts följdändringar till ändringarna i radioansvarighelslagen. Ändringar-    Prop. 1990/91: 94 na medför att styckeindelningen upphör.

8 Hemställan

Jag hemställer atl regeringen föreslår riksdagen att anta I. lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966:756) 2.lag om ändring i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och

ljud- och bildupptagningar.

9 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta de förslag föredraganden har lagt fram.

17

Prop. 1990/91:94

1 Förslag till

"'

Lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966:756)

Härigenom föreskrivs i fråga om radioansvarighetslagen (1966:756) dels att I, 3, 4 och 10§§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall införas tre nya paragrafer, 3 a , 3 b och 11 §§, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

1§'

Denna lag gäller yttrandefriheten Denna lag gäller yttrandefriheten

i ljudradio- och televisionsprogram i ljudradio- och televisionsprogram

(radioprogram) som svenskt pro- (radioprogram) som svenskt pro­

gramföretag får sända med stöd av gramföretag får sända med stöd av

tillstånd enligt 5 § första eller andra tillstånd enligt 5 § första eller andra

stycket radiolagen (1966:755).

stycket     radiolagen     (1966:755).

Lagen gäller också yttrandefriheten i radioprogram som förmedlas från annat svenskt programföretag ge­nom satellitsändning som utgår från Sverige.

Bestämraelsen i 5§ andra stycket är tillämplig även på meddelande för offentliggörande i program som anordnas av utländskt programföretag samt anskaffande av uppgifter och underrättelser för sådant offentliggö­rande. Bestämmelseraa i 2§ första stycket samt 4, 5 och 7 9 a§§ äro ej tillämpliga på program eller del av program som består i direktsändning av dagshändelse eller av sådan gudstjänst eller oflFentlig tillställning som anordnas av annan än programföretaget.

1 frågor, som ej behandlas i denna lag eller i bestämmelse som meddelats med stöd av lagen, gäller vad som föreskrives i annan författning.

3§

För vaije radioprogram skall finnas en programutgivare med uppgift att förebygga yttrandefrihetsbrott. Ingenting får sändas mot programutgiva­rens vilja.

Programutgivare skall ha hemvist i Sverige. Han får inte vara underårig eller ha förvaltare enligt 11 kap. 7§ föräldrabalken.

Programutgivare förordnas av Programutgivare förordnas av, programföretagets chef eller av an- förutom programföretagets chef, nan tjänsteman hos programföreta- annan tjänsteman hos företaget get enligt bestämmelser som medde- som denne har bemyndigat. Den las av regeringen. Uppgift om vem som har sådant bemyndigande får som är programutgivare skall före dock inte meddela förordnande för sändningen av program antecknas i annan än den som programjöreta-register, som föres hos programföre- gets chef tidigare förordnat till pro-taget och är tillgängligt för allmän- gramutgivare, heten.

' Senaste lydelse 1986:1211.

Senaste lydelse 1988: 1317.

18

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

Prop, 1990/91:94

3a§

Bilagal

Till programutgivare bör förord­nas endast person som har sådana insikter i rättsordningen och sådan erfarenhet av programverksamhet att han självständigt kan bedöma frågor om missbruk av yttrandefri­heten i radioprogram. Programut­givarna bör ej vara flera än som är nödvändigt för att de skall kunna följa programverksamheten och i mån av behov kontrollera program­men.

Förordnande för programutgivare skall avse visst program eller en viss grupp av program.

3b§

Hos programföretaget skall det föras ett eller flera register, där det före sändningen av program skall antecknas vem som är programut­givare. Vidare skaliför varje särskilt program antecknas beräknad tid­punkt för sändningens början och formen för sändningen (direktsänd­ning eller sändning av inspelat pro­gram). Har beslut meddelats enligt 4§ andra stycket, skall också an­tecknas namn, födelsetid och bo­stadsadress beträffande var och en som avses med beslutet.

1 registret skall även antecknas bemyndigande enligt 3§ tredje styc­ket att förordna programutgivare. Av anteckningen skall tydligt fram­gå vilken omfattning bemyndigan­det har.

Vid varje anteckning i registret skall anmärkas när anteckningen har gjorts.

Register som avses i första stycket skall hållas tillgängligt för aUmän­heten.

4§

Programutgivare är ansvarig för yttrandefrihetsbrott i radioprogram för vilket han är förordnad.

Beträffande program som direkt- Beträffande program som direkt­

sändes kan dock den som skall för- sändes kan dock den som skall för­

ordna programutgivare besluta, att ordna programutgivare besluta, att

i stället var och en som framträder i i stället var och en som framträder i

programmet själv skall bära ansva- programraet själv skall bära ansva­

ret för yttrandefrihetsbrott sora han     ret för yttrandefrihetsbrott som han

19

Nuvarande lydelse begår. Om beslutet skall före sänd­ ningen underrättelse lämnas tiH de berörda och anteckning göras i re­gister som avses i 3§ tredje stycket, Har sådan åtgärd försummats be­ träffande någon av dem som skola framträda i programmet, är beslu­tet utan verkan mot honom.

Föreslagen lydelse begår. Om beslutet skall före sänd ningen underrättelse lämnas till de berörda och anteckning göras i ett sådant register som avses i 3 b§. Har sådana åtgärder försummats beträffande någon av dem som skall framträda i programmet, är beslutet utan verkan mot honom.

Prop. 1990/91:94 Bilaga I

Har programutgivare ej förordnats eller uppgift härom ej registrerats före sändningen, vilar det ansvar för yttrandefrihetsbrott i programmet som programutgivaren skulle ha burit i stället på den som haft att förordna programutgivare.

10

§

'

Närmare bestämmelser för til­lämpningen av denna lag meddelas av regeringen.

Regeringen meddelar även be­stämmelser om skyldighet för pro­gramföretaget att vidtaga åtgärder Jör att säkerställa framtida bevis­ning om innehållet i radioprogram och fastställer villkoren för att en­skild skall få taga del av sådan be­visning.

För att säkerställa framtida bevis­ning om en sändnings innehåll skall programföretaget göra en upptag­ning av varje program som sänds och bevara denna minst sex måna­der från sändningen. Rätt att kost­nadsfritt ta del av en sådan upptag­ning och få en utskrift av vad som har yttrats i programmet har

1. justitiekanslern.

2.   en enskild som anser att ett

yttrandefrihetsbrott mot honom har

begåtts i programmet eller att han

har lidit skada på grund av ett ytt­

randefrihetsbrott i programmet, om

det inte är uppenbart att han inte

berörs av programmet på sådant

sätt att han kan vara målsägande.

I lagen (1978:487) om pliktex­emplar av skrifter och ljud- och bild­upptagningar finns föreskrifter om skyldighet för programföretaget att lämna upptagningar till arkivet för ljud och bild.

11

§

Den som uppsåtligen eller av oaktsamhet underlåter att fullgöra någon av sina skyldigheter enligt 10 § första stycket döms till böter eller fångelse i högst ett år.

Justitiekanslern är åklagare i mål om ansvarför brott som avses i för­sta stvcket.

1.

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1991.

2.

1 § tillämpas i sin nya lydelse endast på radioprogram som sänts efter ikraftträdandet.

' Senaste lydelse 1977:1018.

20

2 Förstag till

Lag om ändring i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar

Härigenom föreskrivs att 11§ lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och ljud- och bildupptagningar skall ha följande lydelse.

Prop. 1990/91:94 

Bilaga 1

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

11§'

Av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram, som har sänts av sådant programföretag som har sändningsrätt på grund av tillstånd enligt 5 § första eller andra stycket radiolagen (1966: 755), skall prog­ramföretaget lämna ett pliktex­emplar till arkivet för ljud och bild.

Pliktexemplar enligt första styc­ket skall utgöras av sådan upptag­ning, som programföretaget enUgt särskilda jöreskrifler skall göra för alt säkerställa framtida bevisning om innehållet i program. Pliktex­emplaret skall lämnas inom en må­nad från den dag då programföreta­gets skyldighet att bevara upptag­ningen enligt dessa föreskrifter upp­hörde.

Av upptagning av ljudradio- och televisionsprogram, som har sänts av programföretag för vars sänd­ningar radioansvarighetslagen gäl­ler, skall programföretaget lämna ett pliktexemplar till arkivet för ljud och bild.

Ell pliktexemplar enligt första stycket är en sådan upptagning, sora programföretaget skall göra en­ligt 10§ första stycket radioansva­righetslagen (1966:756). Pliktex­emplaret skall lämnas inom en må­nad från den dag då programföreta­gets skyldighet att bevara upptag­ningen enligt denna föreskrift upp­hörde.

Denna lag träder i kraft den 1 maj 1991.

' Senaste lydelse 1986:1212.

21

Prop. 1990/91:94 

Möte i Geijerska rummet, Rosenbad, den 12 december 1990 kl. 09.30,    Bilaga 2 angående ändring i radioansvarighetslagen

DELTAGARE

byråchefen Göran[REDACTED_EFTERNAMN], justitiekanslern

hovrättsrådet Jan-Olov Swahn, Svea hovrätt

rådmannen Lars[REDACTED_EFTERNAMN], Stockholms tingsrätt

kammarrättsrådet Klas[REDACTED_EFTERNAMN], kammarrätten i Stockholm

direktören Frank Orton, radionämnden

direktören Wolfgang Riidel, kabelnämnden

Hans-Gunnar Axberger, allmänhetens pressombudsman

Ouli[REDACTED_EFTERNAMN], Esselte Entertainment

advokaten Per Eric Alvsing, för Industriförvaltnings AB Kinnevik

advokaten Staffan Eklöw, för Nordisk Television AB

advokaten Per[REDACTED_EFTERNAMN], för Sanna Satellite AB

Christer Arvsten, Svenska Journalistförbundet

f d. chefredaktören Hans Schöier, Svenska Tidningsutgivareföreningen

kanslichefen Britt-Marie Blanck, Sveriges Television AB

byrådirektören Britt-Marie[REDACTED_EFTERNAMN], arkivet för ljud och bild

Olle Stenholm, publicistklubben

hovrättsassessorn Carin[REDACTED_EFTERNAMN][REDACTED_EFTERNAMN], radiolagsutredningen

FRÅN REGERINGSKANSLIET rättschefen Göran Regner, justitiedepartementet departementsrådet Marianne Eliason, justitiedepartementet kanslirådet Bertil[REDACTED_EFTERNAMN], justitiedepartementet hovrättsassessorn Tor[REDACTED_EFTERNAMN], utbildningsdepartementet hovrättsassessorn Per Kjellsson, justitiedepartementet

22

Prop. 1990/91:94

Lagrådet

Bilaga 3

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1991-01-25

Närvarande: f d. regeringsrådet Eskil Hellner, justitierådet Fredrik Sterzel,regeringsrådet Björa Sjöberg.

Enligt protokoll vid regeringssammanträde den 24 januari 1991 har rege­ringen på hemställan av statsrådet Freivalds beslutat inhämta lagrådets yttrande över förslag till

1.

lag om ändring i radioansvarighetslagen (1966:756)

2.

lag om ändring i lagen (1978:487) om pliktexemplar av skrifter och Ijud-och bildupptagningar.

Förslagen har inför lagrådet föredragits av kanslirådet Bertil[REDACTED_EFTERNAMN].

Lagrådet har ingen erinran mot förslagen.

Norstedts Tryckeri. Stockholm 1991                                                                                                             23