Regeringens proposition

1995/96:213

Minskning i särskilda fall av det generella statsbidraget till kommuner och

landsting åren 1997 och 1998

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 23 maj 1996

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

Regeringen föreslår i propositionen att om en kommun eller ett landsting

fastställer en högre skattesats för år 1997 eller 1998 än den som gäller för år

1996, skall det generella statsbidraget till kommunen respektive landstinget

minskas med ett belopp motsvarande hälften av den ökning av de preliminära

kommunalskattemedel respektive landstingsskattemedel som följer av

skattehöjningen.

 Undantag från statsbidragsminskning föreslås för de kommuner vars skattekraft

för år 1993 översteg garantinivån i det statliga utjämningsbidraget enligt lagen

(1992:670) om statligt utjämningsbidrag till kommuner.

 Undantag föreslås även för sådana fall då ändringen av skattesatsen görs till

följd av att uppgifter fördelas om mellan kommuner och landsting. I så fall får

den kommun eller det landsting som tar över uppgifter höja sin skattesats i

samma mån som den som blir avlastad uppgifter sänker sin skattesats, utan att

det generella statsbidraget minskas.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 3

2 Lagtext 3

3 Ärendet och dess beredning 43.1Förslag till åtgärder

mot kommunala skattehöjningar i

 den ekonomiska vårpropositionen 4

 3.2 Lagrådet 5

4 Bakgrund 5

 4.1 Ett offentligt utgiftstak 5

 4.2 Ett nytt statsbidrags- och utjämningssystem 6

 4.3 Åtgärder mot kommunala skattehöjningar åren

 1991-1994 6

 4.4 Översyn av grundlagen vad gäller den kommunala

 självstyrelsen och beskattningsrätten 7

5 Minskning i särskilda fall av det generella statsbidraget

 till kommuner och landsting åren 1997 och 1998 8

Bilaga 1 Lagrådsremissens lagförslag 10

Bilaga 2 Lagrådets yttrande 11

Utdrag ur protokollet vid regeringssammanträdet den 23 maj 199613

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till lag om minsk-

ning i särskilda fall av det generella statsbidraget till kommuner och landsting

åren 1997 och 1998.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

Förslag till lag om minskning i särskilda fall av det

generella statsbidraget till kommuner och landsting åren

1997 och 1998

Härigenom föreskrivs följande.

Om en kommun eller ett landsting fastställer en högre skattesats för år 1997

eller 1998 än den som gällde för år 1996, skall det generella statsbidraget till

kommunen eller landstinget enligt lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag

till kommuner och landsting för samma år minskas med ett belopp som motsvarar

hälften av den ökning av de preliminära kommunalskattemedel respektive lands-

tingsskattemedel som följer av skattehöjningen

 Första stycket gäller inte för de kommuner som avses i 10 § lagen (1995:1517)

om införande av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och

landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och

lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting.

 Om skattesatsen höjs på grund av att landstinget och kommunerna inom

landstingsområdet har kommit överens om att fördela om uppgifterna inom området,

gäller inte första stycket den del av höjningen som motsvaras av en sänkning av

skattesatsen hos den som lämnar ifrån sig uppgifter.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 3

3 Ärendet och dess beredning

3.1 Förslag till åtgärder mot kommunala skattehöjningar i den ekonomiska

 vårpropositionen

Som ett led i åtgärderna att komma till rätta med problemen i landets ekonomi

har riksdagen antagit ett program för sanering av de offentliga finanserna.

Regeringen uttalade i detta sammanhang att de offentliga utgifternas nivå är av-

görande för hur de offentliga finanserna kommer att utvecklas och att utrymmet

för ytterligare skattehöjningar är starkt begränsat. Skatteuttaget kan inte

höjas nämnvärt utan risk för negativa ekonomiska återverkningar (prop.

1994/95:25, bet. 1994/95:FiU1, rskr. 1994/95:145 och 146 samt prop. 1994/95:150,

bet. 1994/95:FiU20, rskr. 1994/95:416).

 Det var mot denna bakgrund som regeringen i 1995 års kompletteringsproposition

föreslog att riksdagen fr.o.m. år 1997 skall fastställa ett tak för de

offentliga utgifterna, i syfte att förbättra kontrollen över utgiftsutveck-

lingen. Riksdagen godkände vad regeringen anförde i denna fråga.

 Regeringen lade i 1995 års kompletteringsproposition även fram förslag till

ett nytt bidrags- och utjämningssystem för kommuner och landsting. Efter

riksdagsbehandlingen och riksdagens uttryckliga begäran återkom regeringen till

riksdagen med ett reviderat förslag hösten 1995 (prop. 1995/96:64, bet.

1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116), vilket antogs av riksdagen. Det nya systemet

infördes den 1 januari 1996.

 I en överenskommelse som har träffats mellan regeringen, Svenska Kommun-

förbundet och Landstingsförbundet har de båda förbunden utfäst sig att verka för

att skatterna inte höjs i kommuner och landsting inför åren 1997 och 1998. I

detta sammanhang har regeringen också klargjort att man avser att föreslå

åtgärder i form av innehållna statsbidrag om kommuner och landsting ändå höjer

skatten. Regeringen har samtidigt åtagit sig att föreslå riksdagen att

ekonomiskt reglera nya och ändrade regler som påverkar det kommunala skatte-

underlaget och det kommunala utgiftstrycket. Det gäller dock inte effekter av

det redan antagna programmet för att sanera statsfinanserna.

 Åtgärder mot kommunala skattehöjningar i form av indragning till staten

föreslogs i betänkandet Reformerad inkomstbeskattning (SOU 1989:33). Betänkandet

remissbehandlades.

 Åren 1991-1993 begränsades i lag rätten för landsting, kommuner, församlingar

och kyrkliga samfälligheter att höja skatteuttaget (prop. 1989/90:150 bil. 4,

bet. 1989/90:FiU29, rskr. 1989/90:359 och prop. 1991/92:150 del II, bet.

1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345). Lagförslagen granskades av Lagrådet.

 Den genomsnittliga kommunala skattesatsen ökade år 1995 med 0,45 kronor per

skattekrona och år 1996 med ytterligare 0,16 kronor per skattekrona. Den

genomsnittliga kommunala skattesatsen år 1996 uppgår till 31,66 kronor per

skattekrona.

 I 1996 års ekonomiska vårproposition (prop. 1995/96:150) aviserade regeringen

ett förslag som innebär att om en kommun eller ett landsting fastställer en

högre skattesats för år 1997 eller 1998 än den som gällde för år 1996, skall det

generella statsbidraget till kommunen eller landstinget minskas med ett belopp

som motsvarar hälften av de ökade skatteinkomster som följer av skattehöjningen.

Det aviserade förslaget avsågs inte omfatta församlingar och kyrkliga

samfälligheter.

 Mot bakgrund av vad som förekommit i tidigare lagstiftningsärenden avseende

tillfälliga begränsningar av kommuners m.fl. rätt att ta ut skatt ansåg

regeringen att den åtgärd som aviserades är förenlig med regeringsformens

bestämmelser i fråga om den kommunala självstyrelsen och beskattningsrätten.

Regeringen ansåg likväl att förslaget till lag om minskning i särksilda fall av

det generella statsbidraget till kommuner och landsting för åren 1997 och 1998

borde prövas av Lagrådet innan förslaget förelades riksdagen. Av denna anledning

lades inte något lagförslag fram. Ett färdigberett lagförslag läggs i stället

fram i denna proposition.

3.2 Lagrådet

Regeringen beslutade den 25 april att inhämta Lagrådets yttrande över det

lagförslag som finns i bilaga 1.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 2.

 Med beaktande av de ställningstaganden som tidigare har gjorts anser Lagrådet

att det nu framlagda lagförslaget får godtas från konstitutionella synpunkter.

 Lagrådet har framfört vissa synpunkter på lagtexten. Regeringen har i

propositionen följt Lagrådets synpunkter.

4 Bakgrund

4.1 Ett offentligt utgiftstak

Som tidigare nämnts har riksdagen godkänt vad regeringen anförde om ett tak för

de offentliga utgifterna.

 Vid behandlingen av förslaget om ett offentligt utgiftstak konstaterade

finansutskottet att regeringens budgetberedning har stramats upp på senare år,

och att även riksdagen kommer att börja tillämpa en ny beredningsform. Förslaget

om ett utgiftstak innebär att också det tredje ledet i budgetprocessen -

genomförandefasen - stramas upp.

 Konstitutionsutskottet förutsatte i sitt yttrande över regeringens förslag

(1994/95:KU6y) att regeringen ordentligt utreder om det aviserade förslaget om

ett utgiftstak är förenligt med kommunernas grundlagsenligt tillförsäkrade

självstyrelse. Finansutskottet utgick från att så sker (bet. 1994/95:FiU20).

4.2 Ett nytt statsbidrags- och utjämningssystem

Ett nytt statsbidrags- och utjämningssystem för kommuner och landsting infördes

den 1 januari 1996 (prop. 1995/96:64, bet. 1995/96:FiU5, rskr. 1995/96:116).

Tanken är att utjämningen skall leda till att skillnader i skattesatser främst

skall spegla skillnader i effektivitet, val av ambitionsnivå och avgiftspolitik.

Enligt regeringens uppfattning är det på sikt önskvärt att skillnaderna i

skattesatser minskar.

 Införandet av det nya statsbidrags- och utjämningssystemet innebär såväl

inkomstökningar som inkomstminskningar för enskilda kommuner och landsting i

förhållande till tidigare gällande system. För att ge kommuner och landsting

möjlighet att anpassa verksamheten till inkomstförändringarna tillämpas därför

under de första åtta åren särskilda införanderegler. För de tre kommuner

(Danderyd, Lidingö och Täby) vars skattekraft för år 1993 översteg garantinivån

i det statliga utjämningsbidraget enligt lagen (1992:670) om statligt utjäm-

ningsbidrag till kommuner gäller särskilda införanderegler som innebär krav på

en snabbare anpassning.

 Även om införandereglerna övergångsvis dämpar bidragsförändringarna, kan

minskade bidragsinkomster likväl skapa ett incitament att höja skatten i vissa

kommuner och landsting.

4.3 Åtgärder mot kommunala skattehöjningar åren 1991-

 1994

Under åren 1991-1993 begränsades rätten för landsting, kommuner och församlingar

eller kyrkliga samfälligheter att höja skatteuttaget enligt lagen (1990:608) om

tillfällig begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt och lagen (1992:672) om

begränsning av kommuners rätt att ta ut skatt för år 1993.

 Bakgrunden var bl.a. att utredningen om reformerad inkomstbeskattning, RINK, i

sitt betänkade Reformerad inkomstbeskattning (SOU 1989:33) hade föreslagit att

två tredjedelar av den inkomstökning som uppstod om landsting eller kommuner

under perioden 1991-1993 höjde skatten över utdebiteringen för inkomståret 1989

skulle dras in till staten. Motivet var i huvudsak att förhindra att effekterna

av skattereformen skulle undergrävas genom höjda kommunalskatter.

 I kompletteringspropositionen år 1990 (prop. 1989/90:150 bil. 4, bet.

1989/90:FiU29, rskr. 1989/90:359) lade regeringen i stället fram ett lagförslag

som innebar att den kommunala utdebiteringen åren 1991 och 1992 inte fick vara

högre än den utdebitering som fastställts för år 1990. Ett undantag föreslogs

dock för skattehöjningar i samband med s.k. skatteväxlingar.

 Som skäl för förslaget angavs i propositionen att en fortsatt utveckling mot

högre kommunalskatter skulle äventyra de effekter som skattereformen syftade

till att uppnå. Regeringen framhöll att det även fanns andra skäl att ta upp

frågan om åtgärder som motverkar kommunala skattehöjningar. Som ett led i en

allmän åtstramning borde tillfälliga åtgärder i syfte att förhindra kommunala

skattehöjningar kunna övervägas. Regeringen anförde också att det var angeläget

att skillnaderna i kommunal utdebitering minskar.

 Regeringen hade inhämtat Lagrådets yttrande över ett lagförslag som innebar

ett ettårigt skattestopp. Lagrådet ansåg därvid att en ettårig begränsning i

kommuners m.fl. rätt att ta ut skatt inte gick utöver vad som från konsti-

tutionell synpunkt kunde anses möjligt att acceptera.

 Regeringen lade i 1992 års kompletteringsproposition (prop. 1991/92:150 del

II, bet. 1991/92:FiU29, rskr. 1991/92:345) fram ett lagförslag som innebar att

skattestoppet skulle förlängas att gälla även för år 1993. Även detta lagförslag

remitterades till Lagrådet. Med hänsyn till vad som förekommit i 1990 års

lagstiftningsärende fann sig Lagrådet från konstitutionell synpunkt kunna godta

den föreslagna förlängningen med ett år.

 Det kommunala skattestoppet upphörde vid utgången av år 1993. Inför år 1994

tillämpades en annan metod för att motverka skattehöjningar. Metoden innebar att

kommuner och landsting som inte höjde skatten fick en särskild ekonomisk

kompensation (prop. 1993/94:150 bil. 7, bet. 1994/95:FiU19, rskr. 1993/94:442).

4.4 Översyn av grundlagen vad gäller den kommunala

 självstyrelsen och beskattningsrätten

Mot bakgrund av den diskussion om beskattningsrätten som föranleddes av

förslaget till nytt statsbidrags- och utjämningssystem (bet. 1994/95:FiU19) har

en parlamentarisk kommitté (Fi 1995:15) tillkallats med uppgift att analysera

innebörden av den kommunala självstyrelsen och beskattningsrätten och dess för-

hållande till grundlagsbestämmelserna (dir 1995:111). Om kommittén finner att

det behövs förtydliganden av eller ändringar i grundlagsbestämmelserna om den

kommunala självstyrelsen och beskattningsrätten, skall kommittén lämna förslag

till sådana ändringar.

 Kommittén skall enligt direktiven redovisa sitt uppdrag senast den 1 juli

1996.

 4

5 Minskning i särskilda fall av det generella

 statsbidraget till kommuner och landsting åren

 1997 och 1998

Regeringens förslag: Om en kommun eller ett landsting fastställer en högre

skattesats för år 1997 eller 1998 än den som gällde för år 1996, skall det

generella statsbidraget till kommunen eller landstinget för samma år minskas med

ett belopp som motsvarar hälften av den ökning av de preliminära

kommunalskattemedel respektive landstingsskattemedel som följer av

skattehöjningen

 Undantag från statsbidragsminskning föreslås för de kommuner vars skattekraft

för år 1993 översteg garantinivån i det statliga utjämningsbidraget enligt lagen

(1992:670) om statligt utjämningsbidrag till kommuner.

 Undantag föreslås även för sådana fall då ändringen av skattesatsen görs till

följd av att uppgifter fördelas om mellan kommuner och landsting. I så fall får

den kommun eller det landsting som tar över uppgifter höja sin skattesats i

samma mån som den som blir avlastad uppgifter sänker sin skattesats, utan att

det generella statsbidraget minskas.

 Skälen för regeringen förslag: Ett tak för de offentliga utgifterna kommer att

införas år 1997. Utgiftstaket måste emellertid ges en annan innebörd för

kommuner och landsting eftersom staten inte direkt kan styra de kommunala

utgifterna. Enligt regeringens uppfattning bör målet om utgiftsbegränsning för

kommunsektorn i stället uppnås genom vissa restriktioner för

inkomstutvecklingen, främst vad avser kommunalskattemedel och statsbidrag. Med

hjälp av sådana restriktioner, i kombination med det lagstadgade krav på

ekonomisk balans som regeringen avser att föreslå riksdagen, torde

kommunsektorns utgifter kunna begränsas till en nivå som är långsiktigt

samhällsekonomiskt hållbar.

 Som tidigare framhållits syftar det nya statsbidrags- och utjämningssystemet

bl.a. till att skapa förutsättningar för en minskning av skillnaderna i de

kommunala skattesatserna, samtidigt som införandet av det nya systemet innebär

att inkomster omfördelas mellan enskilda kommuner respektive landsting. Minskade

bidragsinkomster kan komma att skapa ett visst incitament att höja skattesatsen

i vissa kommuner och landsting.

 Mot bakgrund av det som anförts föreslår regeringen därför, i syfte att

motverka fortsatta skattehöjningar och förbättra kontrollen över de offentliga

utgifterna, att om en kommun eller ett landsting inför år 1997 eller 1998 höjer

skatten, skall det generella statsbidraget till kommunen respektive landstinget

för samma år minskas med ett belopp som motsvarar hälften av den ökning av de

preliminära kommunalskattemedel respektive landstingsskattemedel som följer av

skattehöjningen.

 För de kommuner (Danderyd, Lidingö och Täby) för vilka införandereglerna

ställer krav på en snabbare anpassning, kan det föreligga särskilda behov att

höja skatten under de närmaste åren. Dessa kommuner har för närvarande de lägsta

skattesatserna. För dessa kommuner föreslår regeringen att undantag görs från

ovan beskrivna åtgärder. Om dessa kommuner höjer skatten inför år 1997 eller

1998 kommer ingen reducering av det generella statsbidraget till respektive

kommun att göras.

 Undantag från statsbidragsminskning föreslås även då en ändring av

skattesatsen har gjorts till följd av att uppgifter fördelats om mellan kommuner

och landsting. Om så sker får den som tar över uppgifter höja sin skattesats i

samma mån som den som blir avlastad uppgifter sänker sin skattesats, utan att

det generella statsbidraget minskas.

 Minskning av statsbidraget enligt ovan redovisade förslag skall göras i

samband med att skattemyndigheten fastställer statsbidragets storlek.

 Det framlagda förslaget omfattar inte församlingar och kyrkliga sam-

fälligheter.

 5

Lagrådsremissens lagförslag

Förslag till lag om minskning i särskilda fall av det

generella statsbidraget till kommuner och landsting åren

1997 och 1998

Härigenom föreskrivs följande.

1 § Om en kommun eller ett landsting fastställer en högre skattesats för åren

1997 eller 1998 än den som gällde för år 1996, skall det generella statsbidraget

till kommunen eller landstinget enligt lagen (1995:1514) om generellt

statsbidrag till kommuner och landsting minskas med ett belopp som motsvarar

hälften av de ökade skatteinkomster som följer av skattehöjningen.

 Första stycket gäller inte för de kommuner som avses i 10 § lagen (1995:1517)

om införande av lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och

landsting, lagen (1995:1515) om utjämningsbidrag till kommuner och landsting och

lagen (1995:1516) om utjämningsavgift för kommuner och landsting.

 Om skattesatsen höjs på grund av att landstinget och kommunerna inom

landstingsområdet har kommit överens om att fördela om uppgifterna inom området,

gäller inte första stycket den del av höjningen som motsvaras av en sänkning av

skattesatsen hos den som lämnar ifrån sig uppgifter.

2 § Vid tillämpningen av denna lag gäller bestämmelserna om skattemyndigheten i

5 och 7 §§ lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och

landsting.

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1997.

 6

Lagrådets yttrande

Utdrag ut protokoll vid sammanträde 1996-05-09

Närvarande: justitierådet Staffan[REDACTED_EFTERNAMN], f.d. presidenten i

Försäkringsöverdomstolen Leif[REDACTED_EFTERNAMN], regeringsrådet Leif Lindstam.

Enligt en lagrådsremiss den 25 april 1996 (Finansdepartementet) har regeringen

beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till lag om minskning i

särskilda fall av det generella statsbidraget till kommuner och landsting åren

1997 och 1998.

 Förslaget har inför Lagrådet föredragits av kammarrättsassessorn Charlotte
[REDACTED_EFTERNAMN], biträdd av departementssekreteraren Kjell Ellström.

 Förslaget föranleder följande yttrande av Lagrådet:

 Enligt det remitterade lagförslaget skall en kommun eller ett landsting som

fastställer en högre skattesats för år 1997 eller 1998 än den som gäller för år

1996 få vidkännas en minskning av det generella statsbidraget för motsvarande

år. Minskning skall ske med ett belopp som motsvarar hälften av de ökade

skatteinkomster som följer av skattehöjningen.

 Syftet med lagförslaget är att motverka kommunala skattehöjningar. Förslaget

kan ses som ett alternativ till sådana lagbestämmelser om kommunalt skattestopp

som tidigare har gällt för vissa år.

 Frågan huruvida bestämmelser om skattestopp är förenliga med regeringsformens

bestämmelser om den kommunala självstyrelsen, närmast 1 kap. 7 §, har tidigare

prövats av Lagrådet vid två tillfällen (se prop. 1989/90:150, bil. 4.4 s. 32-34,

och prop. 1991/92:150, bil. II:4.1 s. 137). När Lagrådet yttrade sig första

gången var det fråga om att införa ett skattestopp för år 1991. I sitt yttrande

framhöll Lagrådet bl.a. att ingripanden i den kommunala skatterätten av den art

som det var fråga om måste användas med stor urskillning och varsamhet. Ju mer

ett ingripande innebar en faktisk begränsning av utrymmet för en kommun att

handha sina uppgifter, desto betänkligare blev enligt Lagrådets mening åtgärden

från konstitutionell synpunkt. Lagrådet ansåg sig emellertid inte kunna finna

att de föreslagna inskränkningarna i den kommunala beskattningsrätten gick

utöver vad som var acceptabelt från konstitutionell synpunkt.

 Regeringens förslag till riksdagen om ett skattestopp kom sedan att omfatta

såväl 1991 som 1992.

 I det andra lagstiftningsärendet var det fråga om att förlänga skattestoppet,

så att det skulle gälla även för år 1993. Lagrådet uttalade att, med hänsyn till

vad som hade förekommit i det tidigare ärendet, den aktuella förlängningen av

skattestoppet med ett år kunde godtas.

 Med beaktande av de ställningstaganden som tidigare har gjorts anser Lagrådet

att det nu framlagda lagförslaget får godtas från konstitutionella synpunkter.

Det är emellertid angeläget att innebörden av den kommunala självstyrelsen och

beskattningsrätten och dess förhållande till grundlagsbestämmelserna blir

föremål för en grundlig analys. En sådan analys utförs f.n. av en särskild

parlamentarisk kommitté (Dir. 1995:111). Kommittén har möjlighet att föreslå

sådana grundlagsändringar som kan visa sig behövliga.

 När det sedan gäller själva lagtexten bör den enligt Lagrådets mening ändras i

vissa avseenden.

 Enligt 1 § i den föreslagna lagen skall det generella statsbidraget - i de

fall då en kommun eller ett landsting fastställer en högre skattesats för år

1997 eller 1998 än den som gällde för år 1996 - minskas med ett belopp som

motsvarar hälften av de ökade skatteinkomster som följer av skattehöjningen.

Lagrådet förordar att samma terminologi används som i lagen (1965:269) med

särskilda bestämmelser om kommuns och annan menighets utdebitering av skatt, m.

m. Ordet "skatteinkomster" i den föreslagna lagtexten bör därför bytas ut mot

orden "preliminära kommunalskattemedel respektive landstingsskattemedel". Av

tydlighetsskäl bör vidare anges i lagtexten att den minskning av det generella

statsbidraget som en skattehöjning kan föranleda skall ske samma år som

höjningen.

 Lagrådet föreslår att första stycket i paragrafen ges följande lydelse:

"Om en kommun eller ett landsting fastställer en högre skattesats för år 1997

eller 1998 än den som gällde för år 1996, skall det generella statsbidraget till

kommunen eller landstinget enligt lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag

till kommuner och landsting för samma år minskas med ett belopp som motsvarar

hälften av den ökning av de preliminära kommunalskattemedel respektive lands-

tingsskattemedel som följer av skattehöjningen."

 I lagförslagets 2 § föreskrivs att bestämmelserna om skattemyndigheten i 5 och

7 §§ lagen (1995:1514) om generellt statsbidrag till kommuner och landsting

gäller vid tillämpningen av den föreslagna lagen. I de nämnda paragraferna anges

att skattemyndigheten fastställer statsbidragets storlek och lämnar viss uppgift

till varje kommun och landsting (5 §) samt att skattemyndighetens beslut får

överklagas hos regeringen (7 §).

 Enligt Lagrådets mening behöver det inte särskilt anges att de nämnda

bestämmelserna i 1995 års lag gäller. Det får anses följa av den lagen att, när

skattemyndigheten fastställer statsbidragets storlek, myndigheten har att beakta

också den minskning av bidragets storlek som följer av en höjning av

skattesatsen. 2 § torde därför kunna utgå.

 Vad som nu har föreslagits innebär att paragrafbeteckningen på lagens

återstående bestämmelser kan slopas.

 7

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 23 maj 1996

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-Wallén,

Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN].

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar propositionen 1995/96:213 Minskning i särskilda fall av det

generella statsbidraget till kommuner och landsting åren 1997 och 1998.

 8