Regeringens skrivelse 2002/03:101

Årsredovisning för staten 2002

Regeringens skrivelse 2002/03:101

Årsredovisning för staten 2002

Regeringen överlämnar denna skrivelse till riksdagen.

Stockholm den 3 april 2003

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

Bosse[REDACTED_EFTERNAMN] (Finansdepartementet)

Skrivelsens huvudsakliga innehåll

I skrivelsen lämnar regeringen en redogörelse för det ekonomiska utfallet i staten budgetåret 2002. Skrivelsen omfattar uppföljning av de budgetpolitiska målen, resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys samt det slutliga utfallet på statsbudgetens inkomsttitlar och anslag under året. Vidare lämnas en redogörelse för statliga garantier, avgifter till och bidrag från EU, den statliga sektorns tillgångar, skulder och kapital samt utvecklingen av statlig produktion. Riksrevisionsverkets iakttagelser i rapporter från effektivitetsrevisionen under året redovisas och kommenteras i skrivelsen. Myndigheter som har fått revisionsberättelse med invändning omnämns och skälen för invändningarna anges. Vidare lämnas en redogörelse för den Europeiska revisionsrättens granskning av EU-medel.

Innehållsförteckning

1 Sammanfattning 15 1.1 Skrivelsens innehåll 15 1.2 Sammanfattning av det ekonomiska utfallet m.m. 15 1.3 Kvalitetsbedömning av årsredovisningen för staten 18 2 Uppföljning av de budgetpolitiska målen 23 2.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 23 2.2 Utgiftstaket för staten 24 3 2002 års resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys 29 3.1 Omfattning och avgränsning 29 3.2 Konsoliderad resultaträkning 30 3.2.1 Intäkter 31 3.2.2 Kostnader 31 3.3 Konsoliderad balansräkning 32 3.3.1 Nettoförmögenheten 34 3.3.2 Statsskuldens förändring 34 3.3.3 Övriga förändringar i balansräkningen 35 3.4 Finansieringsanalys 35 3.4.1 Statens verksamhet 36 3.4.2 Investeringar 36 3.4.3 Utlåning 37 3.4.4 Finansiella aktiviteter 37 3.4.5 Statens upplåning 37 3.5 Femårsöversikt 37 3.5.1 Sammanställning av vissa nyckeluppgifter 37 3.5.2 Transfereringar 42 3.6 Statsskulden 48 3.6.1 Lånebehovet och statsskuldens utveckling 48 3.6.2 Statsskuldens sammansättning 49 3.6.3 Statsskuldens kostnader 50 4 Statsbudgetens utfall 55 4.1 Statsbudgetens saldo 2002 55 4.2 Statsbudgetens inkomster 2002 57 4.2.1 Makroekonomisk utveckling 60 4.2.2 Redovisning av skatter 61 4.2.3 Övriga inkomster 68 4.3 Statsbudgetens utgifter 2002 73 4.3.1 Utgiftsområde 1 Rikets styrelse 81 4.3.2 Utgiftsområde 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 82 4.3.3 Utgiftsområde 3 Skatt, tull och exekution 82 4.3.4 Utgiftsområde 4 Rättsväsendet 83 4.3.5 Utgiftsområde 5 Internationell samverkan 83 4.3.6 Utgiftsområde 6 Totalförsvar 83 4.3.7 Utgiftsområde 7 Internationellt bistånd 84 4.3.8 Utgiftsområde 8 Invandrare och flyktingar 86 4.3.9 Utgiftsområde 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 86 4.3.10 Utgiftsområde 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 87 4.3.11 Utgiftsområde 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom 87 4.3.12 Utgiftsområde 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 88 4.3.13 Utgiftsområde 13 Arbetsmarknad 88 4.3.14 Utgiftsområde 14 Arbetsliv 89 4.3.15 Utgiftsområde 15 Studiestöd 89 4.3.16 Utgiftsområde 16 Utbildning och universitetsforskning 89 4.3.17 Utgiftsområde 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 90 4.3.18 Utgiftsområde 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 90 4.3.19 Utgiftsområde 19 Regional utjämning och utveckling 91 4.3.20 Utgiftsområde 20 Allmän miljö- och naturvård 91 4.3.21 Utgiftsområde 21 Energi 92 4.3.22 Utgiftsområde 22 Kommunikationer 92 4.3.23 Utgiftsområde 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 93 4.3.24 Utgiftsområde 24 Näringsliv 93 4.3.25 Utgiftsområde 25 Allmänna bidrag till kommuner 94 4.3.26 Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. 94 4.3.27 Utgiftsområde 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen 96 4.3.28 Minskning av anslagsbehållningar 96 4.3.29 Riksgäldskontorets nettoutlåning 97 4.3.30 Kassamässig korrigering 98 4.3.31 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 100 5 Skillnader mellan resultaträkningen och statsbudgeten 103 5.1 Olika avgränsningar av staten 103 5.2 Skillnader mellan resultaträkningen och statsbudgeten 103 5.3 Härledning av statsbudgetens saldo från resultaträkningen 105 6 Statliga garantier 111 6.1 Statens garantiportfölj 111 6.2 Avgifter, statliga subventioner, infrianden och återvinningar 115 6.3 Kontobehållningar och regressfordringar 116 6.4 Portföljens riskprofil 116 7 Avgifter till och bidrag från EU 121 7.1 Systemet för egna medel och Sveriges avgift till EU:s budget 121 7.2 Avgiften till och återflöde från EU-budgeten 122 7.3 Anslag finansierade med EU-medel 124 8 Sammanställning av den statliga sektorn 129 8.1 Den statliga sektorns förmögenhet 129 8.2 AP-fonderna och Premiepensionsmyndigheten 131 8.3 Statliga bolag, banker och finansinstitut 132 9 Utveckling av statlig produktion 137 9.1 Den statliga produktionen 137 9.2 Produktionens delar 138 9.3 Utvecklingen inom olika verksamhetsområden 139 10 Riksrevisionsverkets iakttagelser 147 10.1 Effektivitetsrevisionens iakttagelser 147 10.2 Revisionsberättelser med invändning 158 11 Revision av EU-medel 163 11.1 Revisionsrätten 163 11.2 Utgångspunkter för Sveriges agerande avseende revisionsrättens iakttagelser 164 11.3 Revisionsrättens iakttagelser för 2001 164

Bilagor: Bilaga 1 Ordlista Bilaga 2 Redovisningsprinciper för de konsoliderade balans- och resultaträkningarna samt finansieringsanalysen Bilaga 3 Noter Bilaga 4 Statliga myndigheter m.m. Bilaga 5 Statliga bolag, banker och finansieringsinstitut Bilaga 6 Specifikation av statsbudgetens inkomster Bilaga 7 Specifikation av statsbudgetens utgifter Bilaga 8 Månadsfördelade inkomster Bilaga 9 Månadsfördelade utgifter

Tabellförteckning

1.1 Nyckeltal för det ekonomiska utfallet 2001 och 2002 16 2.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande 23 2.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande 24 2.3 Utgiftstak för staten 24 2.4 Takbegränsade utgifter 25 3.1 Konsoliderad resultaträkning 30 3.2 Konsoliderad balansräkning 33 3.3 Finansieringsanalys 36 3.4 Materiella investeringar 37 3.5 Nyckeluppgifter 37 3.6 Antal anställda 1998-2002 fördelade på män respektive kvinnor 40 3.7 Antal anställda 1998-2002 fördelade på åldersgrupper 41 3.8 Antal anställda 1998-2002 fördelade på sektorer 41 3.9 Transfereringar - Lämnade bidrag 42 3.10 Socialförsäkring 42 3.11 Personer som erhöll sjukpenning 1998-2002 43 3.12 Ersatta sjukdagar 1998-2002 43 3.13 Föräldrapenning 1996-2002 43 3.14 Övriga transfereringar 45 3.15 Transfereringar - studiestöd/avskrivningar av lånefordringar 46 3.16 Utbetalda vuxenstudiebidrag och studielån 1998 - 2002 46 3.17 Studerande med vuxenstudiestöd 1998-2002 47 3.18 Utbetalade studiemedel 1998-2002 47 3.19 Studerande med studiemedel 1998-2002 47 3.20 Statliga myndigheters innehav i svenska statspapper vid utgången av 2002 48 3.21 Statsskuldens utveckling och sammansättning 49 3.22 Nominella lån i svenska kronor 49 3.23 Valutaskulden inkl. värdet av derivatportfölj 50 3.24 Statsskuldens kostnader 51 4.1 Statsbudgetens saldo 2002 samt justering för större engångseffekter 55 4.2 Statsbudgetens utfall 2002 56 4.3 Differens statsbudgetens utfall 2001 och 2002 56 4.4 Förändringar i periodiserade skatter m.m. 2002, jämfört med 2001, av ändrade regler på inkomstsidan 57 4.5 Statsbudgetens inkomster 2002 58 4.6 Offentliga sektorns och statens periodiserade skatter samt statsbudgetens inkomster 59 4.7 Skillnaden mellan skatterna i resultaträkningen och på statsbudgeten 60 4.8 Makroekonomiska förutsättningar vid olika prognostillfällen 60 4.9 Hushållens periodiserade skatter 62 4.10 Inkomsttiteln Fysiska personers inkomstskatt 63 4.11 Företagens periodiserade skatter 63 4.12 Inkomsttiteln Juridiska personers inkomstskatt 64 4.13 Periodiserade socialavgifter, särskild löneskatt och allmän pensionsavgift 65 4.14 Inkomsthuvudgruppen Socialavgifter och allmän pensionsavgift 65 4.15 Periodiserade skatter på egendom 65 4.16 Inkomsthuvudgruppen Skatt på egendom 66 4.17 Övriga inkomster, sammanfattning 68 4.18 Inkomster av statens verksamhet, översikt 68 4.19 Rörelseöverskott 69 4.20 Ränteinkomster 69 4.21 Aktieutdelning 70 4.22 Inkomster av försåld egendom 71 4.23 Återbetalning av lån 71 4.24 Kalkylmässiga inkomster 71 4.25 Statliga pensionsavgifter 71 4.26 Bidrag m.m. från EU 72 4.27 Makroekonomiska förutsättningar för utgifterna 73 4.28 Skillnaden mellan utfall och beräknade utgifter i statsbudgeten 2002 73 4.29 Statsbudgetens utgifter 2002 74 4.30 Indragningar 2002 75 4.31 Medgivna överskridanden 2002 76 4.32 Statsbudgetens utgifter fördelade på politikområden 77 4.33 Realekonomisk fördelning av statsbudgeten 79 4.34 UO 1 Rikets styrelse 82 4.35 UO 2 Samhällsekonomi och finansförvaltning 82 4.36 UO 3 Skatt, tull och exekution 82 4.37 UO 4 Rättsväsendet 83 4.38 UO 5 Internationell samverkan 83 4.39 UO 6 Totalförsvar 84 4.40 UO 7 Internationellt bistånd 84 4.41 Utfallet för biståndet 1997-2002 85 4.42 UO 8 Invandrare och flyktingar 86 4.43 UO 9 Hälsovård, sjukvård och social omsorg 86 4.44 UO 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 87 4.45 UO 11 Ekonomisk trygghet vid ålderdom 87 4.46 UO 12 Ekonomisk trygghet för familjer och barn 88 4.47 UO 13 Arbetsmarknad 88 4.48 UO 14 Arbetsliv 89 4.49 UO 15 Studiestöd 89 4.50 UO 16 Utbildning och universitetsforskning 89 4.51 UO 17 Kultur, medier, trossamfund och fritid 90 4.52 UO 18 Samhällsplanering, bostadsförsörjning och byggande 90 4.53 UO 19 Regional utjämning och utveckling 91 4.54 UO 20 Allmän miljö- och naturvård 92 4.55 UO 21 Energi 92 4.56 UO 22 Kommunikationer 92 4.57 UO 23 Jord- och skogsbruk, fiske med anslutande näringar 93 4.58 UO 24 Näringsliv 93 4.59 UO 25 Allmänna bidrag till kommuner 94 4.60 UO 26 Statsskuldsräntor m.m. 94 4.61 Räntor på statsskulden 95 4.62 Räntor och valutakurser 1999-2002 årsgenomsnitt 95 4.63 UO 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen 96 4.64 Minskning av anslagsbehållningar 2002 96 4.65 Specifikation av anslag med anslagsbehållning över 1 000 miljoner kronor 97 4.66 Riksgäldskontorets nettoutlåning 97 4.67 Kassamässig korrigering 99 4.68 Ålderspensionssystemet 100 5.1 Jämförelse mellan resultaträkningen och statsbudgeten 104 5.2 Samband mellan några väsentliga saldomått i årsredovisningen för staten 106 6.1 Sammanställning över statliga garantiåtaganden och utfästelser 111 6.2 Avgifter och statliga subventioner, infrianden samt återvinningar under budgetåret 2002 115 6.3 Kontobehållningar (inklusive depositioner), placeringstillgångar och regressfordringar 2002-12-31 116 7.1 Avgifter till och bidrag från EU 123 7.2 Anslag finansierade med EU-medel 124 8.1 Den statliga sektorns samlade tillgångar och skulder 130 8.2 Elimineringar avseende myndigheternas aktieinnehav (andelar i dotter- och intresseföretag) 131 8.3 Eliminering avseende AP-fondernas och Riksbankens innehav av statspapper samt PPM:s tillgångar och skulder gentemot Riksgäldskontoret 131 8.4 AP-fondernas tillgångar och skulder 2002 (marknadsvärde) 132 9.1 Statens arbetsuppgifter 138 9.2 Produktionen inom statens olika verksamhetsområden 1993-2002 139

Diagramförteckning

3.1 Statens intäkter 2002 fördelade på typ av intäkt 31 3.2 Statens kostnader 2002 fördelade på typ av kostnad 31 3.3 Statens intäkter 1998-2002 38 3.4 Statens kostnader 1998-2002 38 3.5 Statens över-/underskott 1998-2002 39 3.6 Nettoförmögenheten och statsskulden 39 3.7 Statens egen verksamhet 39 3.8 Transfereringar 1998-2002 42 3.9 Socialförsäkring 1998-2002 42 3.10 Arbetsmarknad 1998-2002 44 3.11 Bistånd och invandring 1998-2002 44 4.1 Statsbudgetens faktiska och underliggande saldo 1990-2002 57 4.2 Mervärdesskatt uppdelad efter användning under 2002 66 4.3 Hushållens konsumtionsutgifter uppdelade i varugrupper 66 4. 4 Utgifterna inom statsbudgetens utgiftsområden 2002, realekonomiskt fördelade 80 4. 5 Statsbudgetens transfereringar per mottagargrupp 2002 80 6.1 Utvecklingen av åtagandena 1998-2002 112 6.2 Utvecklingen av avgifter, infrianden och återvinningar 1998-2002 (exklusive insättningsgarantin) 116 9.1 Tillväxten i staten och BNP 1990-2002, volymförändringar 137 9.2 Produktionen av statliga tjänster fördelade på verksamhetsområden 2002, procent 138 9.3 Produktion inom försvaret 1993-2002, volymförändringar 139 9.4 Produktion, förbrukning och löner i försvaret 1993-2002, volym- förändringar 140 9.5 Produktion av statliga utbildningstjänster och forskning 1993-2002, volymförändringar 140 9.6 Produktion av statliga näringslivstjänster 1993-2002, volymförändringar 141 9.7 Produktion av samhällsskydd och rättskipningstjänster 1993-2002, volymförändringar 141 9.8 Produktion av allmänna statliga förvaltningstjänster 1993-2001, volymförändringar 142 9.9 Produktion av tjänster vid Regeringskansliet, skattemyndigheter, länsstyrelser och övriga allmänna statliga förvaltningstjänster 1993-2002, volymförändringar 142 9.10 Produktion av vård, sociala trygghetstjänster och omsorg 1993-2002, volymförändringar 143

1 Sammanfattning

1 Sammanfattning

1.1 Skrivelsens innehåll Enligt lag (1996:1059) om statsbudgeten skall regeringen så snart som möjligt, senast nio månader efter budgetårets utgång, lämna en årsredovisning för staten till riksdagen. Efter önskemål från riksdagen lämnas årsredovisningen i anslutning till den ekonomiska vårpropositionen. Årsredovisningen skall innehålla resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys. Den skall även innehålla det slutliga utfallet på statsbudgetens inkomsttitlar och anslag. Skrivelsen Årsredovisningen för staten 2002 syftar till att ge en samlad bild av hur statens finansiella resultat och ekonomiska ställning har utvecklats under det gångna året. Kvalitetssäkring sker främst genom Riksrevisionsverket som har ansvar för att granska underlagen dels till den konsoliderade redovisningen i resultat- och balansräkningarna, dels till statsbudgetens utfall. Utöver den redovisning som följer av budgetlagens krav redovisas flera aspekter av det ekonomiska utfallet, bl.a. den statliga sektorns samlade tillgångar och skulder. I skrivelsen redovisas även Riksrevisionsverkets iakttagelser under det gångna året samt en redogörelse för revisionen av EU-medel. De konsoliderade redovisningarna i årsredovisningen omfattar myndigheterna, inklusive affärsverken, under riksdagen och regeringen med undantag för Riksbanken, AP-fonderna och Premiepensionsmyndigheten. Dessutom ingår de allmänna försäkringskassorna och de fonder som redovisas av myndigheter, inklusive Riksbankens grundfond och Allmänna arvsfonden. Redovisningen omfattar all verksamhet i de ingående organisationerna oavsett finansiering. Resultaträkningen ger underlag för bedömning av statens samlade resursförbrukning. Värdet av statens tillgångar och skulder redovisas i balansräkningen. Finansieringsanalysen visar statens betalningsflöden. I skrivelsen jämförs utfallet för 2002 med utfallet för 2001. På några områden görs även analyser av utvecklingen den senaste femårsperioden där även viss könsuppdelad statistik redovisas. Statsbudgeten omfattar inkomster och utgifter som påverkar statens lånebehov. För att statsbudgetens saldo skall överensstämma med statens lånebehov redovisas även Riksgäldskontorets nettoutlåning och en kassamässig korrigering på statsbudgeten. I skrivelsen jämförs och kommenteras statsbudgetens utfall för 2002 med de budgeterade inkomsterna och utgifterna på statsbudgeten. En närmare beskrivning av olika principer och avgränsningar av staten återfinns i kapitel 5 Skillnader mellan resultaträkningen och statsbudgeten m.m. 1.2 Sammanfattning av det ekonomiska utfallet m.m. Den övervägande bild som årsredovisningen för staten 2002 visar är att statens ekonomiska ställning är stabil. Utgifterna för 2002 understeg det av riksdagen beslutade taket för statens utgifter. Statsbudgeten är i balans och utfallet uppvisar endast mindre skillnader i förhållande till beräknade inkomster och totalt anvisade medel för statens utgifter. Statsskulden har minskat för fjärde året i rad. Några större enskilda faktorer som påverkat utfallet på såväl statsbudgeten som statens resultat- och balansräkningar jämfört med föregående är bl.a. att skattesänkningar på totalt ca 27 miljarder kronor genomfördes 2002. En stor del av skattesänkningarna avser det tredje steget av den inkomstskattereform som inleddes inkomståret 2000. Jämfört med 2001 ökar de statliga utgifterna med ca 22 miljarder kronor till följd av nya reformer. Om hänsyn tas till finansiering av reformerna uppgår utgiftsökningen netto till följd av beslut till ca 14 miljarder kronor. Bland större utgiftsreformer som genomfördes 2002 kan nämnas maxtaxan inom barnomsorgen och ökade resurser till skola och högskola samt hälso- och sjukvård. Den försämrade konjunkturen påverkar de ekonomiska resultatmåtten för staten i varierande utsträckning. En lägre BNP-tillväxt för 2002 än tidigare beräknat har bl.a. fått genomslag på statens finansiella sparande. Övriga större förändringar redovisas i sammanfattningen nedan. I följande tabell redovisas några nyckeltal avseende det ekonomiska utfallet 2001 och 2002.

Tabell 1.1 Nyckeltal för det ekonomiska utfallet 2001 och 2002

Utfall 2001 Mdkr Procent av BNP1) Utfall 2002 Mdkr Procent av BNP2) Den offentliga sektorns finansiella sparande 103 4,6 % 25 1,1 % Statsbudgetens saldo 39 1,7 % 1 0,0 % Utgiftstak 791 34,9 % 812 34,7 % Takbegränsade utgifter 786 34,7 % 812 34,7 % Statens nettoförmögenhet -814 35,9 % -791 33,8 % Statsskuld 1 154 50,9 % 1 121 47,9 % Årets överskott i resultaträkningen 53 2,3 % 21 0,9 % Garantiförbindelser 750 33,1 % 693 29,6 % EU-avgiften 23 1,0 % 21 0,9 % Nettoflöde från statsbudgeten till EU

15

0,6 %

11

0,5 % 1) Rev. BNP för 2001 uppgår till 2 266,6 miljarder kronor (löpande priser). 2) Prel. BNP för 2002 uppgår till 2 339,9 miljarder kronor (löpande priser).

 Budgetpolitiska mål Den offentliga sektorns finansiella sparande skall uppgå till 2 procent av bruttonationalproduktion (BNP) i genomsnitt över en konjunkturcykel. För 2002 har riksdagen fastställt målet för det finansiella sparandet till 2 procent av BNP. Om tillväxten av konjunkturmässiga skäl väsentligen avviker från den som prognostiserades i budgetpropositionen för 2002 skulle en motsvarande avvikelse från överskottsmålet accepteras. Utfallet för 2002 blev preliminärt 1,1 procent av BNP eller 25 miljarder kronor. Även om avvikelsen i ekonomisk tillväxt är relativt måttlig, så gör den allmänna konjunkturutvecklingen och den osäkerhet som rådde under 2002, att avvikelsen i finansiellt sparande är förenlig med det av riksdagen beslutade överskottsmålet för 2002. Avvikelsen från bedömningen av överskottet i budgetpropositionen för 2002 förklaras framför allt av högre kommunal konsumtion. De takbegränsade utgifterna skall rymmas inom beslutade utgiftstak för staten. För 2002 har riksdagen fastställt utgiftstaket till 812 miljarder kronor. Utfallet för de takbegränsade utgifterna blev 811,6 miljarder kronor, vilket innebär en marginal till utgiftstaket på 0,4 miljarder kronor. Statens resultat- och balansräkningar Årets överskott, dvs. skillnaden mellan intäkter och kostnader i resultaträkningen, uppgår till 21 miljarder kronor för 2002, vilket är en minskning med 32 miljarder kronor jämfört med 2001. Statens totala intäkter, inklusive finansiella intäkter och resultat från andelar i dotter- och intresseföretag, uppgick till 975 miljarder kronor, vilket är en minskning med närmare 12 miljarder kronor jämfört med 2001. De största förändringarna på intäktssidan kan hänföras till lägre skatteintäkter m.m., vilka utgör totalt ca 90 procent av de totala intäkterna exklusive finansiella intäkter (94 procent år 2001). Samtidigt har de finansiella intäkterna, huvudsakligen i form av orealiserade valutavinster, ökat till följd av att kronan stärkts jämfört med de valutor lånen är anskaffade i. Statens totala kostnader, inklusive finansiella kostnader, uppgick till 955 miljarder kronor för 2002. Det är en ökning med 20 miljarder kronor jämfört med 2001. Kostnaderna för transfereringar, som utgör 68 procent av de totala kostnaderna (68 procent år 2001), har ökat med sammanlagt 15 miljarder kronor. Det beror främst på att kostnaderna har ökat för ålderspensioner (8 miljarder kronor) samt för sjukpenning och förtidspension (4 miljarder kronor vardera). Kostnaderna för de statliga myndigheternas verksamhet har ökat med närmare 16 miljarder kronor jämfört med 2001. De främsta skälen är högre personalkostnader till följd av dels ökade pensionsavsättningar, dels ökade lönekostnader. Vidare har kostnaderna för avskrivningar och nedskrivningar av anläggningstillgångar ökat jämfört med 2001. Samtidigt har kostnaderna för förvaltningen av statsskulden minskat med 10 miljarder kronor. Statens balansräkning visar att nettoförmögenheten, dvs. skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde (motsvarande eget kapital), var -791 miljarder kronor vid utgången av 2002. Den negativa nettoförmögenheten har därmed förbättrats med 22 miljarder kronor (2,7 procent) jämfört med 2001 då nettoförmögenheten uppgick till -814 miljarder kronor. Den huvudsakliga orsaken till förbättringen är resultaträkningens överskott på 21 miljarder kronor. Statsskulden har minskat med 33 miljarder kronor och uppgick vid utgången av 2002 till 1 121 miljarder kronor. Den inhemska skulden har minskat med 8 miljarder kronor medan de utländska lånen har minskat med 25 miljarder kronor. Den senare förändringen beror främst på orealiserade valutavinster till följd av att kronan har stärkts under året. Statsbudgetens utfall Statsbudgetens saldo 2002 uppgick till 1,2 miljarder kronor, vilket är 17,7 miljarder kronor lägre än budgeterat. Ett positivt saldo innebär att staten har möjlighet att amortera på statsskulden. Utfallet på statsbudgeten påverkas av ett flertal faktorer såsom förändringar av makroekonomiska förutsättningar, beteendeförändringar etc. samt ekonomiska konsekvenser av beslut. Statsbudgetens utfall påverkas av engångseffekter. De största under 2002 är den extraordinära utdelningen från Riksbanken på 20 miljarder kronor och Sveaskog AB:s återbetalning av ett lån på 12 miljarder kronor. Justerat för dessa både engångseffekter blev statsbudgetens saldo -31 miljarder kronor. Statsbudgetens inkomster uppgick till 730 miljarder kronor 2002, vilket är drygt 2 miljarder kronor mindre än beräknat i den ursprungliga statsbudgeten. Inkomsterna från försäljning av statlig egendom blev ca 15 miljarder kronor lägre än budgeterat medan skatteinkomsterna blev ca 11 miljarder kronor högre, främst på grund av högre skatter på löneinkomster än tidigare beräknat. Statsbudgetens utgifter m.m. uppgick till 729 miljarder kronor 2002, vilket är 15 miljarder kronor mer än vad som anvisades i den ursprungliga statsbudgeten. Jämfört med statsbudgeten inklusive tilläggsbudget blev utfallet för utgifter m.m. 0,2 miljarder kronor lägre. Utgifterna för utgiftsområdena exklusive statsskuldräntor m.m. blev ca 8 miljarder kronor högre än budgeterat. Avvikelsen förklaras bl.a. av ökade utgifter inom utgiftsområdet Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp (4,5 miljarder kronor), högre utgifter för utjämningsbidraget till kommunerna, samt högre utgifter för arealersättning på grund av tidigareläggning av utbetalning från 2003 till 2002. Den kassamässiga korrigeringen blev 38 miljarder kronor lägre än beräknat och Riksgäldskontorets nettoutlåning 41 miljarder kronor högre än beräknat i statsbudgeten. Det beror främst på förändringar i Riksgäldskontorets nettoutlåning som påverkats av att Kärnavfallsfonden, Premiepensionsmyndigheten och Insättningsgarantinämnden från och med den 1 juli 2002 själva får placera tillgångar i statsobligationer. Statliga garantier Statens totala garantiåtaganden uppgick till 693 miljarder kronor 2002, vilket är en minskning med 57 miljarder kronor (8 procent) jämfört med 2001. Om Insättningsgarantinämnden exkluderas uppgick statens åtaganden till 264 miljarder kronor, vilket är en minskning med 97 miljarder kronor jämfört med 2001. Den största enskilda orsaken till förändringen är att flygförsäkringsgarantierna upphörde den 1 juli 2002. Dessa uppgick till 42 miljarder kronor vid utgången av 2001. Därutöver har redovisade kapitaltäckningsgarantier minskat från 33 miljarder kronor till 0 kronor till följd av att kapitaltäckningsgarantin till SBAB ersatts med en begränsad garanti på 10 miljarder kronor. Ytterligare en väsentlig förklaring till förändringen mellan 2001 och 2002 är att exportgarantierna har minskat med 13 miljarder kronor beroende på den svaga världskonjunkturen och den svåra ekonomiska situationen för många telekomoperatörer. Utgifterna till följd av infriade garantier, dvs. skadeersättningar, uppgick till ca 1 miljard kronor 2002, vilket är detsamma som för 2001. Avgifter till och bidrag från EU EU-avgiften uppgick till 20,6 miljarder kronor 2002, vilket är en minskning med 2,6 miljarder kronor (11,6 procent) jämfört med 2001. Förändringen förklaras bl.a. av att Sveriges finansieringsansvar för Storbritanniens budgetreduktion minskade mellan 2001 och 2002. Dessutom fördes ett överskott över från 2001 års till 2002 års EU-budget, vilket minskade den svenska EU-avgiften. Bidragen från EU uppgick till ca 9,3 miljarder kronor, vilket är en ökning med ca 0,8 miljarder kronor (9,4 procent) jämfört med 2001. Nettoflödet från statsbudgeten till EU uppgick därmed till 11,3 miljarder kronor jämfört med 14,8 miljarder kronor 2001. Den statliga sektorn Sammanställningen över den statliga sektorns samlade tillgångar och skulder innefattar utöver myndigheter under regering och riksdag även Premiepensionsmyndigheten (PPM), AP-fonderna och Riksbanken. Vidare ingår statliga bolag, banker och finansinstitut där statens ägarandel uppgår till minst 20 procent. Den statliga sektorns samlade nettoförmögenhet (motsvarande eget kapital) uppgår efter elimineringar av interna mellanhavanden till -195 miljarder kronor. Den negativa nettoförmögenheten har därmed försämrats med 71 miljarder kronor jämfört med 2001 då den uppgick till -124 miljarder kronor. Den största förändringen rör AP-fonderna, vars tillgångar har minskat med 79 miljarder kronor till följd av att placeringar i aktier har minskat i värde. Överskottet i statens resultaträkning på 21 miljarder kronor har påverkat den statliga sektorns nettoförmögenhet i motsatt inriktning. Totalt finns ett sextiotal företag där staten äger mer än 20 procent av aktierna. Det egna kapitalet hos statliga bolag, banker och finansinstitut uppgår till 183 miljarder kronor, vilket är 13 miljarder kronor högre jämfört med 2001. De största förändringarna kan hänföras till Telia Sonera AB och Vattenfall AB som ökat det egna kapitalet med 7,7 (statens andel) respektive 5,6 miljarder kronor. Från och med 2001 baseras informationen om statliga bolag på uppgifter som inhämtats direkt från de statliga bolagen. I bilaga 5 Statliga bolag, banker och finansinstitut, återfinns en sammanställning av väsentliga nyckeltal 2002 för samtliga bolag med statligt ägande. En mer omfattande redovisning lämnas senare i vår i regeringens årliga skrivelse till riksdagen om de statliga bolagens verksamhet. Utveckling av statlig produktion Den statliga produktionen av tjänster 2002 uppgick till 212 miljarder kronor i löpande priser, vilket innebär att den totala produktionsvolymen har ökat med 1,6 procent jämfört med 2001. Riksrevisionsverkets iakttagelser Riksrevisionsverkets (RRV) effektivitetsrevision har avslutat nio egeninitierade granskningar under 2001. Vidare har RRV genomfört 12 studier på uppdrag av regeringen. I kapitel 10 görs en genomgång av flertalet av rapporterna och regeringens åtgärder med anledning av dessa. RRV:s årliga revision har resulterat i att 13 myndigheter har fått invändning i revisionsberättelsen för räkenskapsåret 2002. Motsvarande antal 2001 var 10 myndigheter. Revision av EU-medel för budgetåret 2000 Revisionsrättens granskning av verksamheter som finansierats med EU-medel avslutas med en årsrapport och ett antal särskilda rapporter. Dessa rapporter ligger till grund för rådets och parlamentets ansvarsfrihetsprövning. Iakttagelserna för 2001 berör samtliga utgiftsområden i EU-budgeten. De områden där revisionsrättens iakttagelser särskilt berör Sverige är främst egna medel (inkomsterna i EU-budgeten) samt EU:s jordbruks- och strukturpolitik. Redovisningen omfattar både generella iakttagelser samt områden där bl.a. Sverige pekats ut. Revisionsrättens påpekanden föranleder inga korrigeringsåtgärder från svensk sida. 1.3 Kvalitetsbedömning av årsredovisningen för staten Granskningens omfattning Riksrevisionsverket (RRV) skall enligt sin instruktion översiktligt granska underlaget till årsredovisningen för staten avseende de delar som upprättas av Ekonomistyrningsverket (ESV). Granskningen omfattar de konsoliderade resultat- och balansräkningarna och finansieringsanalysen med tillhörande noter och redovisningsprinciper. Därutöver granskas materialet avseende utfallet på statsbudgetens inkomsttitlar och anslag. RRV noterar i sitt granskningsutlåtande över underlaget till årsredovisningen för staten 2002 att en översiktlig granskning skiljer sig väsentligt från revision av en årsredovisning. Översiktlig granskning är enligt praxis mindre omfattande och mer inriktad mot granskning av metoder än detaljer. Det innebär enligt RRV att alla förhållanden som skulle framkommit vid en revision av motsvarande årsredovisningsmaterial inte kan förväntas bli uppmärksammade. RRV:s granskning omfattar en genomgång av de metoder som har tillämpats av ESV vid upprättandet av underlaget. Det interna informationsflödet från ESV:s statsredovisningssystem har kartlagts och bedömts. De största myndigheternas årsredovisningar har stickprovsvis stämts av mot uppgifterna i koncernredovisningssystemet. Granskning har också skett av ESV:s kvalitetssäkring av redovisad information samt justeringar och elimineringar av interna mellanhavanden mellan de ingående organisationerna. Granskningen har omfattat de revisorsintyg över rapporteringen till statsredovisningen m.m. som RRV, inom ramen för den årliga revisionen, har lämnat avseende de största myndigheterna. En genomgång har därutöver gjorts av revisionsberättelser med invändning eller upplysning samt revisionsrapporter för myndigheterna med avseende på om det föreligger sådana förhållanden som borde påverkat underlaget för den konsoliderade årsredovisningen. Granskning av ESV:s underlag för 2002 RRV:s bedömning är att ESV:s underlag avseende 2002 på ett tydligt och informativt sätt visar vilka organisationer som underlaget omfattar samt vilka principer som tillämpas för redovisning och konsolidering av statens samlade årsredovisning. Enligt RRV visar den översiktliga granskningen att innehållet i allt väsentligt är rättvisande utifrån de regeringsbeslut och de principer som anges i ESV:s underlag. Vid genomgång av revisionsberättelser med invändning eller upplysning och revisionsrapporter har det inte framkommit några förhållanden som på ett väsentligt sätt borde ha påverkat underlaget. RRV anser att ESV ytterligare har ökat kvaliteten i sin arbetsprocess och dokumentation av underlaget jämfört med tidigare år. Väsentliga principförändringar som förbättrat underlagets kvalitet är enligt RRV bl.a. att avstämning av transaktioner och andra mellanhavanden mellan myndigheter, den s.k. motpartsavstämningen, har utvidgats till att omfatta hela resultaträkningen. Även ändrade redovisningsrutiner för lönegarantiersättningen har bidragit till färre avstämningsdifferenser. Reglerna om att aktivera immateriella tillgångar som infördes från och med 2002 är ytterligare ett steg mot enhetlighet i det underliggande regelverket, även om det ännu inte fått fullt genomslag på grund av regeringens beslut om dispens för polisväsendet. Förändringar som påverkat årsredovisningen beskrivs närmare i bilaga 2 Redovisningsprinciper. Beträffande förutsättningarna för att upprätta ett underlag till årsredovisning för staten helt i enlighet med statsbudgetens intentioner och god redovisningssed för koncernredovisning, gör RRV bedömningen att normeringsarbetet bör fortsätta. Ett område, som uppmärksammades av RRV även föregående år, gäller principer för redovisning av uppbörd och transfereringar enligt bokföringsmässiga grunder. Ett annat område som RRV vill uppmärksamma gäller undantag från principerna för bruttoredovisning av vissa transfereringar som sker genom nedsättning av skatter. Genom särskild lagstiftning frångås bruttoredovisningsprincipen enligt lag (1996:1059) om statsbudgeten genom att nettoredovisning tillämpas avseende anställningsstöd, kompetensutveckling, bredbandsinstallation och sjöfart. De nettoredovisade beloppen uppgår enligt RRV till sammanlagt 5,4 miljarder kronor för 2002. RRV anser även att ESV bör överväga att bruttoredovisa subventioner som redovisas som kreditering av företags skattekonton genom att i stället redovisa dessa som transfereringar inklusive motsvarande subvention. För att ytterligare öka kvaliteten på underlaget efterlyser RRV en tydligare normering och information som klargör i vilka fall uppbördsmedel och transfereringsmedel bör betraktas som intäkt respektive kostnad. RRV anser vidare att ESV bör överväga att använda helårsresultat vid redovisning av aktier och andelars värde, särskilt avseende större dotter- och intresseföretag.

2 Uppföljning av de budgetpolitiska målen

2 Uppföljning av de budgetpolitiska målen

De budgetpolitiska mål som riksdagen har beslutat om innebär att: * Den offentliga sektorns finansiella sparande skall uppgå till 2 procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel. För 2002 har riksdagen fastställt målet för det finansiella sparandet till 2 procent av BNP. * De takbegränsade utgifterna skall rymmas inom beslutade utgiftstak för staten. För 2002 har riksdagen fastställt utgiftstaket till 812 miljarder kronor. 2.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande Det finansiella sparandet för den offentliga sektorn är resultatet av samtliga transaktioner som påverkar den offentliga sektorns finansiella nettoförmögenhet. Finansiella transaktioner som köp och försäljning av aktier och andra finansiella tillgångar påverkar således inte det finansiella sparandet. Detsamma gäller värdeförändringar på tillgångar och skulder. Målet för det finansiella sparandet omfattar hela den offentliga sektorn som den definieras i nationalräkenskaperna (NR), dvs. förutom staten även ålderspensionssystemet och den kommunala sektorn. Det finansiella sparandet påverkas därför inte av transaktioner mellan den offentliga sektorns olika delar. Till ålderspensionssystemet räknas AP-fonderna och premiepensionssystemet. Den kommunala sektorn omfattar kommuner och landsting. Affärsverken ingår enligt nationalräkenskapernas definition inte i den statliga sektorn utan räknas till företagssektorn. Utifrån riksdagens beslut att det långsiktiga målet för de offentliga finanserna skall vara ett överskott på 2 procent av BNP i genomsnitt över en konjunkturcykel fastställs sedan årsvisa överskottsmål. Målet för den offentliga sektorns finansiella sparande infördes 1997. Överskottsmålen har t.o.m. 2001 överträffats med god marginal. Sedan 2000 har överskottet i de offentliga finanserna per år varit i snitt 3 procent av BNP. En förklaring till det gynnsamma utfallet är att svensk ekonomis potentiella produktionsnivå har ökat. Därmed har BNP-tillväxten kunnat öka utan att inflationsmålet hotats. Dessutom har skatteintäkterna blivit högre än förväntat. År 2001 uppgick överskottet för den offentliga sektorns finanser till 103 miljarder kronor eller till 4,6 procent av BNP, vilket var betydligt högre än målet på 2,5 procent.

Tabell 2.1 Den offentliga sektorns finansiella sparande Procent av BNP

1997 1998 1999 2000 2001 Mål -3,0 0,0 0,5 2,0 2,5 Utfall -1,7 2,3 1,3 3,4 4,6

För 2002 har riksdagen beslutat att de offentliga finanserna skall uppvisa ett överskott på 2 procent av BNP. Den offentliga sektorns finansiella sparande uppgick 2002 preliminärt till 25 miljarder kronor, motsvarande 1,1 procent av BNP. Det är 79 miljarder kronor lägre än 2001. Som andel av BNP minskade sparandet med 3,5 procentenheter jämfört med 2001 (se tabell 2.2). I budgetpropositionen för 2002 angavs att även ett lägre överskott än 2 procent kunde accepteras om konjunkturen skulle bli sämre än väntat så att de automatiska stabilisatorerna skulle kunna verka fullt ut. I budgetpropositionen för 2002 bedömdes tillväxten till 2,4 procent i fasta priser. Om tillväxten skulle avvika från denna prognos skulle motsvarande avvikelse från överskottsmålet tolereras. Enligt NR:s preliminära utfall uppgick BNP-tillväxten till 1,9 procent 2002. Även om avvikelsen i ekonomisk tillväxt från bedömningen i budgetpropositionen för 2002 är relativt måttlig, så gör den allmänna konjunkturutvecklingen och den osäkerhet som rådde under 2002, att avvikelsen i finansiellt sparande är förenlig med det av riksdagen beslutade överskottsmålet för 2002. Den offentliga sektorns finansiella sparande 2002 blev 22 miljarder kronor sämre än vad som beräknades i budgetpropositionen för 2002. Avvikelsen förklaras framför allt av högre kommunal konsumtion.

Tabell 2.2 Den offentliga sektorns finansiella sparande Miljarder kronor

Utfall 2001 BP 20021 Utfall 2002 Utfall- BP2002 Inkomster 1 337 1 320 1 330 10 varav skatter och avgifter 1 212 1 186 1 201 14 Utgifter 1 233 1 273 1 305 32 Finansiellt sparande 103 47 25 -22 Procent av BNP 4,6 2,1 1,1 -1,0 varav staten 213 -12 -14 -2 varav ÅP-systemet -104 54 48 -6 varav kommunsektorn -5 5 -8 -14 Anm. BP2002 = Budgetpropositionen för 2002 Anm. Beloppen är avrundade och överensstämmer därför inte alltid med summan. 1 Till följd av förändrade redovisningsprinciper efter BP2002 har såväl inkomster som utgifter justerats upp med 54 miljarder kronor avseende mervärdesskatt på den offentliga sektorns förbrukning och investeringar. 2.2 Utgiftstaket för staten Utgiftstaket för staten infördes budgetåret 1997. Utgiftstaket har klarats samtliga år (se tabell 2.3). Syftet med utgiftstaket är framför allt att ge riksdagen och regeringen förbättrad kontroll över anvisade medel och utgiftsutvecklingen, vilket möjliggör en bättre finansiell styrning. Genom att riksdagen beslutar om ett tak för utgifterna tydliggörs även behovet av prioriteringar mellan olika utgiftsområden. Vidare ger utgiftstaket budgetpolitiken en långsiktig inriktning med hög förutsägbarhet, vilket främjar trovärdigheten i den ekonomiska politiken. Utgiftstaket för staten underlättar därmed möjligheten att uppnå målet för det finansiella sparandet i den offentliga sektorn.

Tabell 2.3 Utgiftstak för staten Miljarder kronor

1997 1998 1999 2000 2001 Takbegränsade utgifter

698,9

718,0 751,5 760,0 786,3 Budgeteringsmarginal 24,1 2,0 1,5 5,0 4,7 Utgiftstak för staten 723,0 720,0 753,0 765,0 791,0

De takbegränsade utgifterna omfattar utgifterna för 26 utgiftsområden (nr 1-25 och 27) samt utgifterna för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten. Utgiftsområde 26 Statsskuldsräntor m.m. ingår inte eftersom riksdagen och regeringen i mycket begränsad omfattning kan påverka dessa utgifter på kort sikt. De takbegränsade utgifterna utgörs av faktiskt förbrukade anslagsmedel, vilket innebär att även myndigheternas utnyttjande av ingående reservationer, anslagssparande och anslagskredit ingår. Skillnaden mellan det fastställda utgiftstaket och de takbegränsade utgifterna utgörs av budgeteringsmarginalen. Dess syfte är att utgöra en buffert mot såväl makroekonomisk osäkerhet som den osäkerhet som finns kring de finansiella konsekvenserna av fattade beslut. Om budgeteringsmarginalen tas i anspråk innebär det i regel att överskottet i de offentliga finanserna försämras. Riksdagen fastställde våren 1999 utgiftstaket för staten för budgetåret 2002 till 810 miljarder kronor. Budgeteringsmarginalen beräknades till 33,7 miljarder kronor. Med anledning av olika riksdagsbeslut om tekniska justeringar reviderades utgiftstaket till 809 miljarder kronor i budgetpropositionen för 2002. Utgiftstaket fastställdes av riksdagen hösten 2002 till 812 miljarder kronor i enlighet med förslag i budgetpropositionen för 2003. Beslutet innebar att utgiftstaket höjdes med 3 miljarder kronor. Motivet till denna justering var att Statistiska centralbyråns slutliga beräkning av utjämningsbidraget till kommuner och landsting för 2002 blev högre än den preliminära och att denna utgiftsökning motsvaras av en lika stor ökning av utjämningsavgiften på statsbudgetens inkomstsida.

Enligt statsbudgetens utfall uppgick de utgifter som omfattas av utgiftstaket till 811,6 miljarder kronor. Därmed underskreds utgiftstaket med 0,4 miljarder kronor. Utgifterna exklusive statsskuldsräntor blev 4,3 miljarder kronor högre än vad som beräknades i budgetpropositionen för 2002. Avvikelsen förklaras bl.a. av högre utgifter främst för utgiftsområdena:

Utgiftsområde Mdkr 8 Invandrare och flyktingar 1,5 10 Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp 4,5 13 Arbetsmarknad 2,1 25 Allmänna bidrag till kommuner 3,4

Utgifterna blev lägre än budgeterat främst för utgiftsområdena:

Utgiftsområde Mdkr 6 Totalförsvar 1,2 15 Studiestöd 1,9 27 Avgiften till Europeiska gemenskapen 2,4

Tabell 2.4 Takbegränsade utgifter Miljarder kronor

Utfall 2001

BP2002 Utfall 2002 Utfall- BP2002 Utgifter exkl. statsskuldsräntor 640,8 653,71 658,0 4,3 Ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten 145,5 153,4 153,6 0,2 Takbegränsade utgifter 786,3 807,1 811,6 4,6 Budgeteringsmarginal 4,7 1,9 0,4 -1,6 Utgiftstak för staten 791,0 809,02 812,0 3,0 Anm. BP2002=Budgetpropositionen för 2002 1 Inkl. posten Minskning av anslagsbehållningar på 1,2 miljarder kronor. Efter BP2002 beslutade riksdagen att tidigarelägga utbetalningarna av arealersättning från 2002 till 2001, vilket innebar att utgifter exkl. statsskuldsräntor fastställdes till 650,2 miljarder kronor i statsbudgeten för 2002. 2 Hösten 2002 beslutade riksdagen att höja utgiftstaket från 809 till 812 miljarder kronor i enlighet med förslag i budgetpropositionen för 2003.

Utfallet för ålderspensionssystemet vid sidan av statsbudgeten uppgick till 153,6 miljarder kronor, vilket är 0,2 miljarder kronor högre än beräkningen i budgetpropositionen för 2002. I kapitel 4 Statsbudgetens utfall redovisas skillnader mellan utfall och budgeterade belopp för olika anslag och utgiftsområden.

3 2002 års resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys

3 2002 års resultaträkning, balansräkning och finansieringsanalys 1.1 1.1 3.1 Omfattning och avgränsning Resultat- och balansräkningarna, finansieringsanalysen och noterna i årsredovisningen för staten omfattar myndigheterna, inklusive affärsverken, under riksdagen och regeringen och de fonder som redovisas av myndigheter. Dessutom ingår de allmänna försäkringskassorna. Försäkringskassorna är inte statliga myndigheter, men ingår eftersom de finansieras med anslag och ingår i den statliga redovisningsorganisationen. Riksbanken omfattas inte med hänsyn till dess självständiga ställning. Däremot ingår Riksbankens grundfond eftersom den utgörs av kapital som ursprungligen tillskjutits av staten.

Även Allmänna arvsfonden ingår. AP-fonderna och Premiepensionsmyndigheten ingår inte eftersom deras tillgångar har en annan karaktär än statens tillgångar i övrigt. De erkända arbetslöshetskassorna ingår inte i den statliga redovisningsorganisationen och därmed inte heller i de konsoliderade resultat- och balansäkningarna. En förteckning över samtliga ingående organisationer framgår av bilaga 4 Statliga myndigheter m.m. Till skillnad från vad som är fallet i statsbudgeten innehåller resultaträkningen i årsredovisningen för staten i huvudsak intäkter och kostnader, vilket bl.a. innebär att utgifterna för en investering, via avskrivningar, fördelas över investeringens hela livslängd.

Resultaträkningen omfattar myndigheternas alla verksamheter oavsett finansiering. Redovisningen utgår från vedertagna redovisnings- och värderingsprinciper, som i så stor utsträckning som möjligt hållits konstanta över tiden. Det är dock viktigt att notera den utveckling som fortlöpande sker av den statliga redovisningen. Under de nästan tio år som årsredovisningen för staten tagits fram har redovisningsprinciperna i ökad grad tydliggjorts, tillgångar i större utsträckning invärderats eller tagits upp i redovisningen, och redovisning enligt bokföringsmässiga grunder vidareutvecklats. I statsbudgeten har utvecklingen bl.a. gått mot ökad bruttoredovisning av utgifter och inkomster. Genom denna utveckling blir den statliga redovisningen tydligare och mer tillgänglig för analyser av hur den statliga ekonomin utvecklas ur olika aspekter. Principer samt utveckling det senaste året beskrivs i bilaga 2 Redovisningsprinciper. Konsolideringen av myndigheternas redovisning innebär att transaktioner mellan statliga myndigheter, t.ex. arbetsgivaravgifter för statligt anställda och bidrag mellan myndigheter tas bort, dvs. elimineras, i resultaträkningen och att fordringar och skulder mellan myndigheter elimineras i balansräkningen. På så vis erhålls en samlad redovisning på statsnivå. 3.2 Konsoliderad resultaträkning I resultaträkningen redovisas redovisningsperiodens intäkter och kostnader. Statens kostnader innefattar driften av statens egen verksamhet och transfereringar. De största kostnaderna uppkommer i de stora bidrags- och försäkringssystem staten hanterar, t.ex. socialförsäkringssystemet. För skatter och transfereringar sammanfaller kostnader och intäkter till största delen med betalningar. Den statliga verksamheten finansieras i viss utsträckning med avgifter från försäljning av varor och tjänster och bedrivs, med undantag för affärsverkens verksamhet, utan vinstkrav. En begränsad del av intäkterna kommer även i form av bidrag från externa givare. I kommentarerna till resultaträkningen jämförs utfall från 2002 och 2001. Resultaträkningen för 2002 redovisar ett överskott på 21 miljarder kronor, som skall jämföras med ett överskott på 53 miljarder kronor för 2001. De viktigaste förändringsfaktorerna är att skatter m.m. minskat med 42 miljarder kronor samtidigt som det totala finansiella nettot förbättrats med 48 miljarder kronor. Kostnaderna (exklusive finansiella poster) har ökat med 31 miljarder kronor och resultat från andelar i dotter- och intresseföretag har försämrats med 6 miljarder kronor.

Tabell 3.1 Konsoliderad resultaträkning Miljoner kronor

Not 2002 2001 Intäkter

Skatter m.m. 1 825 506 867 662 Intäkter av avgifter och andra ersättningar 2 35 538 36 326 Intäkter av bidrag 3 23 124 22 873 Summa intäkter

884 168 926 861

Kostnader

Transfereringar

Lämnade bidrag m.m. 4 -647 502 -632 361 Avsättningar till/ upplösning av fonder

5

-4 266

-4 293 Summa transfereringar

-651 768 -636 654

Statens egen verksamhet

Kostnader för personal 6 -86 121 -77 583 Kostnader för lokaler 7 -13 325 -11 817 Övriga driftkostnader 8 -59 082 -57 021 Avskrivningar och nedskrivningar

9

-19 801

-15 703 Summa statens egen verksamhet

-178 329

-162 124 Summa kostnader

-830 097 -798 778 Saldo före resultat från andelar och finansiella poster

54 071

128 083 Resultat från andelar i dotter- och intresseföretag

10

5 676

11 869

Finansiella intäkter och kostnader

Finansiella intäkter 11 85 607 48 272 Finansiella kostnader 12 -124 631 -135 719 Summa finansiella poster

-39 024 -87 447 ÅRETS ÖVERSKOTT

20 723 52 505

3.2.1 Intäkter Diagram 3.1 Statens intäkter 2002 fördelade på typ av intäkt

Anm.: Inom parentes anges motsvarande värden för redovisningsperioden 2001

Intäkterna 2002 exklusive resultatandelar och finansiella poster uppgick till 884 miljarder kronor. Skatter m.m. utgjorde den dominerande delen med 826 miljarder kronor, vilket innebar en minskning med 42 miljarder kronor jämfört med 2001. Minskningen av fysiska personers inkomstskatt förklaras nästan uteslutande av lägre utfall från slutregleringar avseende inkomståret 2001. De bokförda skatterna för fysiska och juridiska personer avser dels preliminärskatter avseende inkomståret, dels slutregleringar (skillnaden mellan slutlig skatt och preliminär skatt) avseende det föregående inkomståret. Detta innebär att 2002 redovisas preliminärskatter avseende 2002 och slutregleringar avseende 2001. Fysiska personers inkomstskatt minskade med 23 miljarder kronor och juridiska personers inkomstskatt minskade med 15 miljarder kronor. Slutregleringens utfall, som i huvudsak består av skatter och skattereduktioner som inte ingår i preliminärskatteuttagen, minskade mellan 2001 och 2002 med 26 miljarder kronor. Skatt på kapitalvinster och förmögenhetsskatt förklarar 21 miljarder kronor medan den 2002 beslutade skattereduktionen för avgift till arbetslöshetskassa och fackförening förklarar drygt 3 miljarder kronor. Preliminärskatterna ökade endast med 2 miljarder kronor. Den låga ökningen förklaras till största delen av tredje steget i den skattereform som påbörjades 2000. Dessutom utvidgades skattereduktionen för låg- och medelinkomsttagare till att även omfatta pensionärer. Även minskningen av juridiska personers inkomstskatt förklaras huvudsakligen av att utfallet från slutregleringen minskade mellan 2001 och 2002. Utfallet från slutregleringsutfallet förklaras dels av minskade bolagsvinster 2001 men även av att inkomstskatten 2000 påverkades av tillfälliga skatteintäkter till följd av återbäringar från försäkringsbolaget Alecta (f.d. SPP). Utbetalningarna av kommunalskatter ökade med knappt 24 miljarder kronor. Mervärdesskatt ökade med nästan 14 miljarder kronor till följd av ökad privat och offentlig konsumtion. Arbetsgivaravgifterna ökade med 11 miljarder kronor på grund av högre lönesumma. Intäkter från avgifter och andra ersättningar har minskat något. Minskningen hänför sig till uppdragsverksamhet och utgör 0,8 miljarder kronor. De totala intäkterna av bidrag har ökat med 0,3 miljarder kronor från föregående år. Inom posten har EU-bidragen förändrats t.ex. genom minskning av arealbidrag på grund av engångseffekter och ökningar för miljö-, struktur- och regionala åtgärder samt bidrag från regionalfonden. 3.2.2 Kostnader Diagram 3.2 Statens kostnader 2002 fördelade på typ av kostnad

Anm.: Inom parentes anges motsvarande värden för redovisningsperioden 2001

Kostnaderna för lämnade bidrag m.m. under rubriken Transfereringar uppgick till 648 miljarder kronor 2002, en ökning med 15 miljarder kronor jämfört med 2001. Kostnaderna för socialförsäkringen har ökat med 20 miljarder kronor. Den största förändringen är ökade kostnader för ålderspensioner med 8 miljarder kronor. Hälften av kostnadsökningen inom äldrepolitiken förklaras av fler ATP-pensionärer och högre genomsnittlig pensionspoäng, medan resten förklaras av indexförändringar (se not 4). Kostnaderna för sjukpenning har ökat med 4 miljarder kronor liksom kostnaderna för förtidspensioner. Sedan ett par år är avgiftsinbetalningarna större än pensionsutbetalningarna varför en nettoöverföring görs från staten till pensionssystemet. Nettoöverföring av medel till AP-fonderna avseende pensionssystemet har minskat med 5 miljarder kronor jämfört med 2001, beroende på att ökningen i utbetalade pensioner varit högre än ökningen av avgiftsinbetalningarna. Bidrag till skolväsendet för den nya maxtaxan i barnomsorgen har kostat cirka 4 miljarder kronor. Kostnaderna för statens egen verksamhet uppgick till 178 miljarder kronor 2002, vilket är en ökning med 16 miljarder kronor jämfört med 2001. Personalkostnaderna ökade med nästan 9 miljarder kronor, varav kostnaderna för försäkringstekniska avsättningar för pensioner hos Statens pensionsverk svarar för 5 miljarder kronor (se bilaga 2 Redovisningsprinciper). Statens lönekostnader har ökat med 5,7 procent eller med 4,5 miljarder kronor inklusive arbetsgivaravgifter. En del förklaras med personalens löneutveckling, men antalet anställda har också ökat (se avsnitt Statens anställda i avsnitt 3.5 Femårsöversikt). Resultat från andelar i dotter- och intresseföretag har minskat netto med 6 miljarder kronor. Resultatandelen från TeliaSonera uppgår till en förlust på drygt 7 miljarder kronor, vilket har påverkat posten negativt, att jämföra med vinstandelen från Telia föregående år på 7 miljarder kronor. De totala finansiella posternas förändring mellan åren uppvisar en nettokostnadsminskning med 48 miljarder kronor. De finansiella posterna består till största delen av kostnader och intäkter hänförbara till statsskulden.

De finansiella intäkterna för förvaltningen av statsskulden har ökat med 38 miljarder kronor. Samtidigt har de finansiella kostnaderna för förvaltning av statsskulden minskat med 13 miljarder kronor. Tillsammans ger detta en nettokostnadsminskning på 51 miljarder kronor för förvaltning av statsskulden. Förändringen avseende förvaltningen av statsskulden förklaras främst av orealiserade valutavinster på 31 miljarder kronor 2002 till skillnad mot orealiserade valutaförluster på nästan 13 miljarder kronor 2001, dvs. en förändring på 44 miljarder kronor netto. Den stora förändringen beror på att den svenska kronan stärkts under året jämfört med den valuta som lånen utomlands är anskaffade i. Övriga finansiella kostnader, dvs. de som är hänförbara till annat än Riksgäldskontorets statsskuldsförvaltning, har ökat bl.a. beroende på nedskrivning av värdet på OM-aktier. 3.3 Konsoliderad balansräkning I balansräkningen redovisas i sammandrag värdet av statens samtliga tillgångar, skulder och kapital. Värdet är beräknat per den 31 december 2002. I de fall marknadsvärden finns att tillgå för aktier och andelar i statliga bolag presenteras dessa i bilaga 5 Statliga bolag, banker och finansinstitut. Statens totala nettoförmögenhet, dvs. skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värden, uppgick till -791 miljarder kronor per den 31 december 2002. Det innebär en förbättring med 22 miljarder kronor jämfört med 2001. (Se vidare avsnitt 3.3.1). Den huvudsakliga orsaken till förbättringen är resultaträkningens överskott på 21 miljarder kronor. Statsskulden har minskat med 33 miljarder kronor. Den inhemska skulden har minskat med 8 miljarder kronor. De utländska lånen har minskat med 25 miljarder kronor.

Tabell 3.2 Konsoliderad balansräkning Miljoner kronor TILLGÅNGAR

Not 2002-12-31 2001-12-31 Immateriella anläggningstillgångar

Balanserade utgifter för utveckling 13 2 611 1 786 Rättigheter och andra immateriella anläggningstillgångar 14 297 190 Förskott avseende immateriella anläggningstillgångar

15

2

- Summa immateriella anläggningstillgångar

2 910

1 976 Materiella anläggningstillgångar

Statliga väganläggningar 16 70 207 68 987 Statliga järnvägsanläggningar 17 60 661 59 238 Byggnader, mark och annan fast egendom

18

32 895

31 391 Förbättringsutgifter på annans fastighet

19

2 644

2 378 Maskiner, inventarier, installationer m.m.

20

23 831

22 796 Pågående nyanläggningar 21 33 624 29 626 Beredskapstillgångar 22 87 015 83 746 Förskott avseende materiella anläggningstillgångar

23

698

605 Summa materiella anläggningstillgångar

311 575

298 767 Finansiella anläggningstillgångar

Andelar i dotter- och intresseföretag

24

162 288

160 893 Andra långfristiga värdepappersinnehav

25

27 642

35 347 Långfristiga fordringar 26 15 121 16 144 Summa finansiella anläggningstillgångar

205 051

212 384 Summa anläggningstillgångar

519 536 513 127 Utlåning 27 145 265 150 590 Varulager m.m.

Varulager och förråd 28 1 278 1 233 Pågående arbeten 29 311 260 Fastigheter 30 155 153 Förskott till leverantörer 31 12 472 10 044 Summa varulager m.m.

14 216 11 690 Fordringar

Kundfordringar 32 5 582 5 682 Övriga fordringar 33 44 072 56 655 Summa fordringar

49 654 62 337 Periodavgränsningsposter

Förutbetalda kostnader 34 16 377 14 873 Upplupna bidragsintäkter 35 946 808 Övriga upplupna intäkter 36 14 487 14 388 Summa periodavgränsningsposter

31 810

30 069 Kortfristiga placeringar

Värdepapper och andelar 37 8 828 10 507 Summa kortfristiga placeringar

8 828

10 507 Kassa och bank

Kassa, postgiro och bank 38 2 463 4 908 Summa kassa och bank

2 463 4 908 SUMMA TILLGÅNGAR

771 772 783 228

KAPITAL OCH SKULDER

Not 2002-12-31 2001-12-31 Nettoförmögenhet 39 -791 303 -813 612 Fonder 40 49 072 44 806 Avsättningar

Avsättningar för pensioner och liknande förpliktelser

41

143 934

132 028 Övriga avsättningar 42 19 109 17 078 Summa avsättningar

163 043 149 106 Statsskulden 43

Lån i Sverige

923 575 931 089 Lån utomlands

197 837 223 332 Summa statsskulden

1 121 412 1 154 421 Skulder m.m.

Övriga skulder 44 124 127 149 063 Leverantörsskulder 45 13 226 14 426 Depositioner 46 678 831 Förskott från uppdragsgivare och kunder

47

457

509 Summa skulder m.m.

138 488 164 829 Periodavgränsningsposter

Upplupna kostnader 48 68 101 61 998 Oförbrukade bidrag 49 4 682 4 450 Övriga förutbetalda intäkter 50 18 277 17 230 Summa periodavgränsningsposter

91 060

83 678 SUMMA KAPITAL OCH SKULDER

771 772

783 228 Garantiförbindelser 51 692 924 750 223 Övriga ansvarsförbindelser 52 8 817 6 154

Garantier redovisas i kapitel 6 Statliga garantier.

3.3.1 Nettoförmögenheten Statens nettoförmögenhet är lika med skillnaden mellan tillgångarnas och skuldernas bokförda värde. Statsskulden, som i huvudsak motsvarar statsbudgetens ackumulerade underskott under åren, svarar för den övervägande delen av skulderna och därmed den negativa nettoförmögenheten. Vid utgången av 2002 var nettoförmögenheten -791 miljarder kronor dvs. staten hade en nettoskuld motsvarande detta belopp. Det är en förbättring med 22 miljarder kronor jämfört med 2001 då nettoförmögenheten var knappt -814 miljarder kronor. Nettoförmögenhetens förändring mellan 2001 och 2002 fördelad på balansräkningens olika delar kan sammanfattas:

Mdkr Minskning av tillgångar -12 Minskning av skulder +52 Ökning av avsättningar -14 Ökning av fonder -4 Summa +22

Förändring av nettoförmögenheten kan även beskrivas på följande sätt:

Mdkr Årets överskott enligt resultaträkning +21 Värdeförändringar av aktier och andelar -1 Räntor på bostadsobligationer +1 Investeringsmedel +1 Summa +22

Förändringen av nettoförmögenheten är i första hand hänförbar till årets överskott i resultaträkningen på 21 miljarder kronor. Därutöver påverkas nettoförmögenheten av enstaka transaktioner som förändrar tillgångars eller skulders värde utan att de redovisas över resultaträkningen. Exempel är förändringar av aktier och andelar som redovisas direkt i balansräkningen, t.ex. förändringar av statligt ägda bolags egna kapital som inte är hänförbara till periodens resultat. Under 2002 var dessa effekter små, omkring en miljard kronor netto. Det egna kapitalet i Stattum ökade med 2 miljarder kronor som en konsekvens av ändrad koncernstruktur, vilket höjt värdet av aktier och andelar.

Dotterbolagen Sveaskog och Assi-Domän slogs samman under året. Vattenfall, Posten och SJ AB redovisar betydande minskningar av det egna kapitalet vid sidan av resultatet, vilket medfört att värdet av aktier och andelar minskat med 3 miljarder kronor. För Vattenfall avser minskningen omräkningsdifferenser i samband med konsolidering av verksamhet i utlandet. Posten har justerat eget kapital i samband med övergång till redovisning enligt International Accounting Standards (IAS) avseende pensionsförpliktelser. SJ AB gjorde en omvärdering avseende kontrakt som fanns med vid övertagandet från affärsverket. (Se vidare not 39). Riksgäldskontoret redovisar räntor på bostadsobligationer överförda från AP-fonderna under föregående år som en ökning av statens nettoförmögenhet. Räntorna uppgår till drygt 1 miljard kronor. Banverket har mottagit drygt 1 miljard kronor från kommuner och landsting för järnvägsinvesteringar. Medlen redovisas som myndihetskapital, vilket inneburit en motsvarande ökning av nettoförmögenheten för staten. 3.3.2 Statsskuldens förändring Statsskulden minskade med 33 miljarder kronor 2002 och motsvarar 47,9 procent av BNP. Den viktigaste orsaken till statsskuldens minskning är orealiserade valutavinster på 20 miljarder kronor 2002 som uppkommit till följd av att kronan stärktes. I årsredovisningen för staten elimineras statliga myndigheters innehav av statspapper. Den konsoliderade statsskulden är därmed 39 miljarder kronor lägre än den statsskuld som redovisas av Riksgäldskontoret (RGK). Orsaken till den stora skillnaden mellan RGK:s redovisade statsskuld och den konsoliderade är de statspapper som sedan den 1 juli 2002 innehas av Kärnavfallsfonden och Insättningsgarantinämnden, vars innehav således har eliminerats vid konsolideringen. Enligt regeringsbeslut den 14 december 2001 ges myndigheter som bedriver en omfattande tillgångshantering av medel avsatta för ändamål vid sidan av statsbudgeten rätt att placera på den svenska statspappersmarknaden. (Se vidare avsnitt 3.6 Statsskulden). 3.3.3 Övriga förändringar i balansräkningen Under räkenskapsåret 2002 har de totala tillgångarna minskat med 11 miljarder kronor till 772 miljarder kronor. De immateriella anläggningstillgångarna har ökat med nära 1 miljard kronor, bl.a. till följd av att mer enhetliga redovisningsregler har införts för dessa. De materiella anläggningstillgångarna har ökat med totalt 13 miljarder kronor. Pågående nyanläggningar avseende projekt vid Vägverket har ökat med 4 miljarder kronor. Försvarets militära beredskapstillgångar ökade med 3 miljarder kronor. Statliga väganläggningar och järnvägsanläggningar har tillsammans ökat med 2,6 miljarder kronor. De finansiella anläggningstillgångarna har minskat med 7 miljarder kronor. Andra långfristiga värdepappersinnehav har minskat främst på grund av Riksgäldskontorets (RGK) minskade innehav av bostadsobligationer. Obligationerna ingick i föregående års överföring från AP-fonderna. En stor del förföll till betalning redan 2001 och ytterligare obligationer, motsvarande drygt 7 miljarder kronor, har lösts in under 2002. Fordringarna har minskat med 13 miljarder kronor. Det beror främst på att Riksskatteverkets (RSV) fordringar på fysiska och juridiska personer avseende underskott på skattekonton har minskat jämfört med 2001. RGK har också minskat de fordringar som utgörs av s.k. CSA-avtal i samband med skuldbytesavtal, vilka minskat med 12 miljarder kronor jämfört med föregående år (se not 33). På balansräkningens skuldsida har Avsättningar för pensioner ökat med 12 miljarder kronor. Förändringen avser främst Statens pensionsverks (SPV) avsättning för den samlade pensionsskulden. Riktlinjerna för avsättning är desamma som föregående år och skuldökningen förklaras främst av nyintjänad pension.

Övriga skulder minskade med totalt 25 miljarder kronor. RGK:s skuld till Premiepensionsmyndigheten (PPM) har minskat med 14 miljarder kronor. PPM har omvandlat sina kontobehållningar i RGK till statsobligationer, i enlighet med regeringsbeslut den 14 december 2001 om möjlighet för vissa myndigheter att placera på den svenska statspappersmarknaden. PPM innehar vid utgången av 2002 statsobligationer till ett värde av nära 16 miljarder kronor. Dessa obligationer ingår inte i övriga skulder, eftersom PPM inte konsolideras i statens räkenskaper, utan påverkar endast statsskulden. Skuldbytesavtalen som är kopplade till statsskulden, har minskat med 10 miljarder kronor netto på grund av att kronan stärkts under året. Upplupna kostnader har ökat 6 miljarder kronor och avser huvudsakligen RGK:s räntekostnader för upplåning och skuldskötselåtgärder. 3.4 Finansieringsanalys Finansieringsanalysen visar statens betalningar fördelade på avsnitten statens verksamhet, investeringar, utlåning och finansiella aktiviteter. Finansieringsanalysen visar även förändringen av och respektive avsnitts påverkan på statens nettoupplåning under redovisningsperioden. Statens nettoupplåning definieras som förändringen av statsskulden justerad för orealiserade valutakursförändringar. Uppgifterna avseende finansieringsanalysen har hämtats från de konsoliderade resultat- och balansräkningarna samt från information som myndigheterna inrapporterat. När det gäller affärsverken har information delvis inhämtats i särskild ordning.

Tabell 3.3 Finansieringsanalys Miljoner kronor

Not 2002 2001 Statens verksamhet

Skatter m.m. 53 828 353 854 751 Avgifter och andra ersättningar 54 39 306 41 006 Intäkter av bidrag

23 124 22 873 Summa justerade intäkter

890 783 918 630 Transfereringar 55 -644 892 -627 606 Statens egen verksamhet 56 -144 591 -136 674 Summa justerade kostnader

-789 483 -764 280 Överföring av AP-fondsmedel

- 114 585 Justeringar till betalningar 57 8 356 -1 321 Saldo statens verksamhet

109 656 267 614

Investeringar 58

Finansiella investeringar

-204 -1 629 Materiella investeringar

-35 879 -37 146 Immateriella investeringar

-1 418 -930 Summa investeringsutgifter

-37 501 -39 705 Försäljning av anläggningstillgångar

612

2 312 Summa investeringar

-36 889 -37 393

Utlåning 59

Nyutlåning

-18 625 -33 338 Amorteringar

23 540 7 757 Summa nettoutlåning

4 915 -25 581

Finansiella aktiviteter

Finansiellt netto för statens upplåning 60

-74 929

-81 065 Övrigt finansiellt netto 61 2 617 2 633 Justeringar till betalningar 62 8 018 3 537 Summa finansiella aktiviteter

-64 294 -74 895

Totalt

13 388 129 745

Statens upplåning

Förändring av statsskulden

-33 009 -123 472 Orealiserade valutakursförändringar

19 621

-6 273 Saldo statens nettoupplåning

-13 388 -129 745

3.4.1 Statens verksamhet Kassaflödet avseende statens verksamhet uppgick 2002 till 110 miljarder kronor, vilket är en minskning från föregående år med 158 miljarder kronor. Förändringen beror till stor del på föregående års överföringar av medel från AP-fonderna till statsbudgeten, vilka förbättrade statens nettoupplåning det året med 115 miljarder kronor. Kassaflödet från statens verksamhet har även påverkats negativt av att skatterna har minskat med 26 miljarder kronor. I minskningen av skatteintäkter med 42 miljarder kronor som anges i resultaträkningen ingår skattefordringar och skatteskulder som Riksskatteverket redovisar. Dessa fordringar och skulder påverkar redovisade skatter, men har inte medfört några betalningar. Därutöver har transfereringarna ökat med 17 miljarder kronor (se not 55), vilket har påverkat statens nettoupplåning negativt. Utdelningarna från dotter- och intresseföretag som redovisas under posten intäkter av avgifter och andra ersättningar uppgick till 4 miljarder kronor, vilket var 1 miljard kronor mindre än föregående år. I not 57 ges information om förändringar av skulder och fordringar och hur dessa påverkar statens nettoupplåning. 3.4.2 Investeringar Statens investeringar under 2002 uppgick till 37,5 miljarder kronor. Investeringar i finansiella anläggningstillgångar var 0,2 miljarder kronor, vilket är en minskning jämfört med föregående år med 1,4 miljarder kronor. Förgående år gjordes en investering på 1,4 miljarder kronor i Förvaltningsaktiebolaget Stattum. Investeringen var ett led i uppbyggandet av Sveaskog AB som är ett dotterföretag till Stattum. De materiella investeringarna uppgick under 2002 till 35,9 miljarder kronor, vilket är en minskning med 1,3 miljarder kronor jämfört med föregående år. Investeringar i beredskapstillgångar och väganläggningar har minskat med 2,8 miljarder kronor respektive ökat med 1,6 miljarder kronor. Investeringar i fastigheter har minskat med 2,8 miljarder kronor, vilket till stor del beror på att Luftfartsverkets investeringar på och i anslutning till Arlanda flygplats har minskat. Tabell 3.4 Materiella investeringar Miljarder kronor

2002 2001 Beredskapstillgångar 10,9 13,7 Väganläggningar 7,6 6,2 Fastigheter och markanläggningar 3,4 6,2 Maskiner och inventarier 5,6 5,0 Järnvägsanläggningar 6,2 4,6 Övriga investeringar 2,2 1,4 Totalt 35,9 37,1

Investeringar i immateriella tillgångar uppgick till 1,4 miljarder kronor, vilket är 0,5 miljarder kronor högre än föregående år. Investeringarna är till stor del hänförbara till Riksförsäkringsverkets investeringar i nytt pensionsdatasystem. I not 58 ges mer information om investeringar i anläggningstillgångar. Inkomsterna från försäljning av anläggningstillgångar uppgick till 0,6 miljarder kronor. Försäljningsinkomsterna är i första hand hänförbara till försäljningen av Svenska Lagerhus AB och utförsäljningar av civila beredskapstillgångar. Föregående års försäljningsinkomst var främst hänförbar till statens försäljningar av aktier i AssiDomän (1,4 miljarder kronor). 3.4.3 Utlåning Nettoutlåningen, dvs. saldot mellan nyutlåning och amorteringar, var 4,9 miljarder kronor, vilket innebär en förändring med 30,5 miljarder kronor jämfört med 2001, då nettoutlåningen var - 25,6 miljarder kronor. Nyutlåningen minskade med 14,7 miljarder kronor och amorteringar ökade med 15,8 miljarder kronor. Den främsta anledningen till förändringen var att föregående års utlåning till Sveaskog AB på 12 miljarder kronor återbetalades under 2002. I not 59 ges mer information om nyutlåning och amorteringar. 3.4.4 Finansiella aktiviteter Nettobetalningar från finansiella aktiviteter under 2002 uppgick till -64,3 miljarder kronor, vilket innebär en förbättring av nettobetalningsflödet med 10,6 miljarder kronor.

Det beror i första hand på att räntebetalningarna minskat sedan föregående år. 3.4.5 Statens upplåning Statens nettoupplåning visar förändringen av statens upplåning justerad för kursförändringar i utländsk valuta. Statens nettoupplåning under 2002 var -13,4 miljarder kronor, en förändring jämfört med föregående år med 116,3 miljarder kronor. Att nettoupplåningen minskar beror på att staten har amorterat av lån med motsvarande belopp. Under året minskade statsskulden med 33 miljarder kronor. De orealiserade valutakursvinsterna som har minskat statens nettoupplåning uppgick till 19,6 miljarder kronor. I kapitel 5 ges en förklaring till skillnader mellan resultaträkning, finansieringsanalys och statsbudgetens utfall. (Se särskilt tabell 5.2 Samband mellan några väsentliga saldomått i årsredovisningen). 3.5 Femårsöversikt 3.5.1 Sammanställning av vissa nyckeluppgifter I nedanstående tabell visas ett antal nyckeluppgifter för att åskådliggöra olika inslag i statens finanser.

Tabell 3.5 Nyckeluppgifter Miljarder kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Statens nettoförmögenhet -1 177 -1 086 -1 009 -813 -791 Statsskulden 1 446 1 370 1 278 1 154 1 121 Transfereringar 573 605 614 632 648 Kostnader för statens egen verksamhet

158

152

167

162

178 Skatteintäkter 742 773 792 868 826 Årets över-/ underskott enligt resultaträkningen

-32

59

20

53

21

Redovisningen för 2001 har i allt väsentligt justerats i enlighet med ändrade redovisningsprinciper, däremot har redovisningen endast justerats i begränsad omfattning för tidigare år. Statens intäkter Diagram 3.3 Statens intäkter 1998-2002 Miljoner kronor

Utvecklingen av statens intäkter den senaste femårsperioden framgår av diagram 3.3. De totala intäkterna har ökat med 46 miljarder kronor eller 5 procent under perioden, men har både ökat och minskat mellan åren. Huvuddelen av statens intäkter är skatteintäkter. Den största ökningen av skatteintäkterna inträffade mellan 2000 och 2001 då de ökade med 75 miljarder kronor eller 10 procent. Ökningen avspeglar främst höga vinster i näringslivet 2000 som debiterades 2001. I de ökade skatteintäkterna ingår också Riksbankens extra inlevererans på 20 miljarder kronor. De finansiella intäkterna består vanligen av intäkter kopplade till statsskulden. I dessa intäkter ingår orealiserade valutavinster som kan variera mycket mellan åren. De finansiella intäkterna minskade kraftigt 2001. Det förklaras huvudsakligen av att de finansiella intäkterna 2000 innefattade försäljningen av Telia-aktier. Intäkter av bidrag minskade mellan 1999 och 2000 med 32 miljarder kronor främst på grund av förändringar i ålderspensionssystemet. Fram till 1999 understeg löpande inbetalda socialavgifter m.m. till ATP-systemet de utbetalda pensionerna. Återstoden finansierades från AP-fonderna genom en överföring, vilken redovisades som en bidragsintäkt i statens resultaträkning. Sedan 2000 har avgifterna överstigit utbetalda pensioner och ett netto har i stället överförts till AP-fonderna, vilket redovisas som en transferering. Intäkter av avgifter och andra ersättningar minskade 2001 till följd av att Statens järnvägar (SJ) bolagiserades och att intäkterna därför inte längre redovisas i resultaträkningen i årsredovisningen för staten. Statens kostnader Diagram 3.4 Statens kostnader 1998-2002 Miljoner kronor

Diagram 3.4 visar utvecklingen av statens kostnader den senaste femårsperioden. Kostnaderna totalt har minskat med 6 miljarder kronor eller 1 procent under perioden. Det är främst de finansiella kostnaderna som har minskat medan transfereringar och driftkostnader har ökat. De finansiella kostnaderna avser främst kostnader kopplade till statsskulden. I dessa kostnader ingår orealiserade valutaförluster som kan variera kraftigt mellan åren. Den största ökningen av kostnaderna för transfereringar och bidrag skedde mellan 1998 och 1999. Överföringen till premiepensionssystemet ökade t.ex. från 11,4 miljarder kronor 1998 till 23,5 miljarder kronor 1999. Ökade kostnader för ersättning vid sjukdom är en annan förklaring till den stora ökningen mellan 1998 och 1999. Totalt sjönk dock kostnaderna 1999 på grund av minskade finansiella kostnader. Under hela perioden har kostnaden för sjukpenning mer än fördubblats.

Över- respektive underskott i resultaträkningen Diagram 3.5 Statens över-/underskott 1998-2002 Miljoner kronor

Av diagram 3.5 framgår att statens resultaträkning visar ett överskott för fjärde året i rad. Den största ökningen skedde mellan 1998 och 1999 då staten gick från ett underskott på 31 miljarder kronor till ett överskott på 59 miljarder kronor. Skulderna kunde minskas med 94 miljarder kronor under 1999, varav statsskulden minskade med 76 miljarder kronor, vilket motsvarade drygt 5 procent. Till detta bidrog bl.a. en förstärkning av den svenska kronan. Nettoförmögenheten och statsskulden Diagram 3.6 Nettoförmögenheten och statsskulden Miljoner kronor

I diagram 3.6 visas utvecklingen av statens totala nettoförmögenhet och statsskulden under den senaste femårsperioden. Både nettoförmögenheten och statsskulden har visat en stadig förbättring under perioden och har totalt förbättrats med 363 miljarder kronor respektive 325 miljarder kronor. Den traditionellt viktigaste faktorn för att förklara nettoförmögenhetens förändring är de över-/underskott som redovisas i resultaträkningen. Ackumulerat uppgår de till cirka 125 miljarder kronor under femårsperioden. Den överföring av medel från AP-fonden som gjordes under 1999 - 2001 med cirka 245 miljarder kronor, som ett led i den finansiella infasningen av det nya ålderspensionssystemet, har dock under femårsperioden haft ännu större påverkan på nettoförmögenhetens förändring. Överföringarna redovisades som kapitaltillskott och har inte påverkat resultaträkningens överskott. Förutom detta finns mindre förändringar genom ökningar av kapitalet hos statligt ägda bolag och olika korrigeringsposter. Statsskulden samvarierar i huvudsak med nettoförmögenheten, men förändringarna överensstämmer inte alltid i tiden. Exempelvis har överföringar i form av obligationer från AP-fonden påverkat statsskulden först när de sålts eller förfallit till betalning. För mer information om pensionssystemet etc. se kapitel 8 Sammanställning av den statliga sektorn. Statens egen verksamhet Diagram 3.7 Statens egen verksamhet Miljoner kronor

Statens egen verksamhet avser främst kostnaderna för de statliga myndigheternas drift, dvs. personalkostnader, lokalkostnader, avskrivningar och nedskrivningar samt övriga driftkostnader. Kostnaderna för statens egen verksamhet den senaste femårsperioden framgår av ovanstående diagram. Kostnaderna har ökat totalt med 20 miljarder kronor eller 13 procent under perioden, men har både ökat och minskat mellan åren. De största personalkostnaderna (se not 6) finns hos Försvarsmakten, Polisväsendet, Riksskatteverket inklusive skattemyndigheterna samt Riksförsäkringsverket med de allmänna försäkringskassorna. Under femårsperioden har framför allt Försvarsmaktens lönekostnader minskat. Minskningen uppgår till 15 procent. Personalkostnaderna förändrades bara marginellt mellan 2000 och 2001, vilket förklaras av att SJ bolagiserades och inte längre ingår i statens konsoliderade balans- och resultaträkningar. Pensionskostnaderna avser kostnaderna för statens tjänstepensioner som framför allt ökat 2002 beroende på större försäkringstekniska avsättningar med 5 miljarder kronor. De försäkringstekniska avsättningarna redovisas tydligare från och med denna årsredovisning då viss förändring i redovisningsprincip genomförts (se Utveckling av konsolideringen i bilaga 2 Redovisningsprinciper). Justeringar har gjorts i 2001 års siffror för jämförbarhet. Lokalkostnaderna avser hyror för de statliga myndigheternas lokaler och har legat relativt oförändrade. De största kostnaderna finns hos Försvarsmakten, Polisväsendet och Regeringskansliet. Avskrivningar och nedskrivningar har ökat det senaste året, främst inom försvaret. Övriga driftkostnader avser omkostnader för de statliga myndigheternas verksamhet. Dessutom ingår bl.a. kostnader för garantiavsättningar för myndigheter med garantiverksamhet, framför allt Riksgäldskontoret och Exportkreditnämnden. Köpta tjänster och varor har stor omfattning hos bl.a. Vägverket, med omfattande köp av entreprenader, och hos Försvarsmakten samt hos affärsverken Svenska kraftnät och Luftfartsverket. Driftkostnaderna minskade mellan 1998 och 1999. Förändringen hänför sig främst till att försvarets driftkostnader minskat då försvaret från och med 1999 redovisar anskaffning av krigsorganisatoriska anläggningar som anläggningstillgångar och därmed fördelar kostnaden över den ekonomiska livslängden. Tidigare direktavskrevs dessa som driftkostnad. Statens personal Statens kostnader för personal ökade med 8,5 miljarder kronor jämfört med 2001. Ökade kostnader för statens tjänstepensioner förklarar drygt hälften av denna ökning. Resterande del förklaras av ökade lönekostnader inklusive arbetsgivaravgifter. Dessa ökade med 4,5 miljarder kronor eller med 5,7 procent. Ökningen förklaras till en del av löneutvecklingen, men också av att antalet anställda ökat. I det följande redovisas hur statens personal utvecklats avseende antal anställda fördelat på kön, åldersgrupper och sektorer. Uppgifterna baserar sig på statistik från Arbetsgivarverket. Avgränsningen av staten är densamma som för resultaträkningen, vilket betyder att försäkringskassornas personal inkluderas i redovisningen trots att de inte är statsanställda. I bilaga 4 redovisas vilka myndigheter m.fl. som ingår i redovisningen nedan. Av underbilagan 4.2 framgår också vilka myndigheter som hör till respektive sektor. Till riksdagen lämnas varje år, senast i budgetpropositionen för 2003, i bilaga till utgiftsområde 2, en utförlig redovisning av statsförvaltningens utveckling, bl.a. vad avser personalkonsekvenser. I det sammanhanget inkluderas inte riksdagens och försäkringskassornas personal.

Tabell 3.6 Antal anställda 1998-2002 fördelade på män respektive kvinnor

Antal 1 1998 1999 2000 2001 2002 Män 124 440 123 250 118 042 110 919 112 236 Kvinnor 100 134 101 497 101 256 101 151 103 435 Summa 224 574 224 747 219 298 212 070 215 671 1 Anställda med en omfattning av tjänst understigande 40 procent ingår inte. År 2002 utgjorde de knappt 4 000 personer. Betings-, dag- eller timanställda m.fl. ingår inte heller. De utgjorde cirka 16 800 personer 2002.

Statens anställda utgör drygt 5 procent av alla anställda i landet. Antalet anställda har minskat sett över hela femårsperioden. En ökning skedde dock mellan 2001 och 2002. Staten är den sektor på arbetsmarknaden som har den jämnaste könsfördelningen. År 2002 var 52 procent av de anställda män, vilket är en minskning från 55 procent 1998. På motsvarande sätt har andelen kvinnor ökat från 45 procent 1998 till 48 procent 2002 1.

Tabell 3.7 Antal anställda 1998-2002 fördelade på åldersgrupper Antal Ålder/kön 1998 1999 2000 2001 2002 -34 46 881 46 553 44 525 43 644 45 278 Män 26 498 25 812 24 098 22 964 23 640 Kvinnor 20 383 20 741 20 427 20 680 21 638 35-54 135 469 132 288 126 130 117 328 116 243 Män 74 305 72 153 67 730 60 982 60 398 Kvinnor 61 164 60 135 58 400 56 346 55 845 55- 42 224 45 906 48 643 51 098 54 150 Män 23 637 25 285 26 214 26 973 28 198 Kvinnor 18 587 20 621 22 429 24 125 25 952

Staten har den i genomsnitt äldsta personalstyrkan på arbetsmarknaden. År 2002 var 21 procent av personalen 34 år eller yngre. Denna andel är oförändrad sett över femårsperioden. 54 procent av personalen var mellan 35-54 år 2002, vilket är en minskning från 60 procent 1998. Personal som är 55 år eller äldre har ökat sin andel från 19 procent 1998 till 25 procent 2002. Andelen män respektive kvinnor i de olika åldersgrupperna överensstämmer med de siffror som angetts för totalen (se kommentar till tabell 3.6). I hälften av statens olika delsektorer har genomsnittsåldern ökat. Kraftiga ökningar har skett i sektorerna uppdragsbaserad verksamhet respektive arbetsliv, omsorg och utbildning. Bland de sektorer där genomsnittsåldern minskat återfinns universitet, högskolor och forskning samt Försvarsmakten. Under femårsperioden har sektorn affärsverk och infrastruktur minskat med nästan 12 000 personer, vilket motsvarar 38 procent. Denna minskning beror i huvudsak på bolagiseringen av Statens järnvägar (SJ) då cirka 9 000 personer följde med till SJ AB. Den sektor som har ökat mest under perioden är universitet, högskolor och forskning. Ökningen uppgår till drygt 6 000 personer, motsvarande 14 procent. Försvaret har minskat med knappt 3 000 personer, eller med 12 procent. Universitet, högskolor och forskning är störst av sektorerna med närmare 52 000 anställda, vilket motsvarar 24 procent av de statligt anställda. Därefter kommer rättsväsendet med knappt 38 000 anställda, 18 procent och arbetsliv, omsorg och utbildning med knappt 35 000 anställda, 16 procent. Tabell 3.8 Antal anställda 1998-2002 fördelade på sektorer

Sektor/ Kön - Antal 1998 1999 2000 2001 2002 Affärsverk 1 31 011 29 997 28 412 19 439 19 106 Män 24 260 23 182 21 848 15 013 14 678 Kvinnor 6 751 6 815 6 564 4 426 4 428 Ekonomi 18 614 18 182 18 102 18 680 18 827 Män 6 944 6 846 6 727 6 822 6898 Kvinnor 11 670 11 336 11 375 11 858 11 929 Universitet 2 45 610 47 289 48 891 49 745 51947 Män 23 224 23 823 24 240 24 464 25 377 Kvinnor 22 386 23 466 24 651 25 281 26 570 Kultur 3 243 2 942 3 024 3 111 3 202 Män 1 381 1 292 1 310 1 338 1 380 Kvinnor 1 862 1 650 1 714 1 773 1 822 Miljö 3 5 673 5 819 5 832 5 463 5 695 Män 3 147 3 215 3 200 3 015 3 113 Kvinnor 2 526 2 604 2 632 2 448 2 582 Arbetsliv 4 33 444 33 822 33 708 34 363 34 926 Män 10 [REDACTED_TELEFONNUMMER] 105 10 264 10 642 Kvinnor 23 369 23 617 23 603 24 099 24 284 Rättsväsende 36 577 36 615 36 190 36 769 37 622 Män 21 773 21 609 21 321 21 502 21 863 Kvinnor 14 804 15 006 14 869 15 267 15 759 Länsstyrelser m.m. 5

10 754

11 031

11 174

11 394

11 532 Män 4 679 4 817 4 845 4 902 4 881 Kvinnor 6 075 6 214 6 329 6 492 6 651 Uppdrags verksamhet 6

13 287

12 655

12 229

12 237

12 000 Män 7 785 7 419 7 080 7 075 7 075 Kvinnor 5 502 5 236 5 149 5 162 4 925 Försvarsmakten 22 873 22 260 20 960 20 118 20 045 Män 18 793 18 234 17 043 16 215 16 013 Kvinnor 4 080 4 026 3 917 3 903 4 032 1 Affärsverk och infrastruktur 2 Universitet, högskolor och forskning 3 Miljö, teknik och jordbruk 4 Arbetsliv, omsorg och utbildning, inklusive försäkringskassorna 5 Länsstyrelser, Regeringskansliet och stabsmyndigheter 6 Uppdragsbaserad verksamhet

3.5.2 Transfereringar Diagram 3.8 Transfereringar 1998-2002 Miljoner kronor

I diagram 3.8 visas utvecklingen av transfereringar i form av lämnade bidrag m.m. under den senaste femårsperioden. De totala kostnaderna för lämnade bidrag m.m. har ökat med 75 miljarder kronor eller 13 procent under perioden. Nedan redovisas de fyra delområdena närmare och kommenteras kortfattat.

Tabell 3.9 Transfereringar - Lämnade bidrag Miljoner kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Socialför-säkring

294 100

307 288

323 681

340 939

360 573 Arbetsmark-nad

70 114

66 890

57 767

51 892

56 747 Bistånd och invandring

14 173

14 844

17 330

18 793

18 537 Övrigt 194 173 215 649 214 820 220 737 211 645 Summa 572 560 604 671 613 598 632 361 647 502 % av BNP 30,1 30,2 29,3 27,9 27,7 Socialförsäkring Kostnaderna för socialförsäkring har ökat varje år under den senaste femårsperioden. Mellan 2001 och 2002 uppgår ökningen till nära 20 miljarder kronor eller 6 procent. Under hela femårsperioden 1998 till 2002 har ökningen varit totalt 66 miljarder kronor (23 procent).

Tabell 3.10 Socialförsäkring Miljoner kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Ekonomisk äldrepolitik - ålderspensioner m.m.

64 858

169 489

172 445

177 474

185 390 Ekonomisk familjepolitik

43 993

43 827

45 865

49 161

49 989 Ersättning vid arbetsoför-måga m.m.

71 484

79 772

88 450

97 773

107 352 Läkemedels-förmånen

13 765

14 200

16 921

16 531

17 842 Summa 294 100 307 288 323 681 340 939 360 573 % av BNP 15,4 15,3 15,4 15,0 15,4

Diagram 3.9 Socialförsäkring 1998-2002 Miljoner kronor

Av ökningen mellan 1998 och 2002 är 20 miljarder kronor hänförliga till ökade pensionskostnader. Ökningen av pensionskostnaderna har varit tämligen jämnt fördelad under åren, men 2002 års ökning var något högre, 8 miljarder kronor. De pensioner som finansieras via AP-fonderna ingår i ovan angivna kostnader, däremot finns AP-fondernas administration och finansiella poster inte med i resultat- och balansräkningen (se bilaga 2 Redovisningsprinciper). De ökade pensionskostnaderna beror dels på ett ökat antal pensionärer, dels på att en allt större andel av dessa omfattas av ATP-systemet och att den genomsnittliga pensionspoängen ökat. Under 2002 har följsamhetsindexering, som införts i samband med pensionsreformen, ytterligare bidragit till kostnadshöjningen (se not 4). När det gäller ersättning vid arbetsoförmåga och till funktionshindrade m.m. har kostnaderna från och med 1998 ökat kraftigt varje år under femårsperioden, med sammanlagt 36 miljarder kronor eller 50 procent. Den dominerande delen avser kostnader för sjukpenning som mer än fördubblats under perioden på grund av ett flertal samverkande faktorer. Enligt nuvarande regler för sjuklöneperiod betalar sjukförsäkringen sjukpenning från femtonde sjukdagen. Antalet sjukfall och därmed sjukdagar har ökat inom alla tidsintervall. Dessutom har den gnomsnittliga ersättningen per dag ökat. En del av förklaringen till att antalet sjukdagar ökat kan vara det förbättrade läget på arbetsmarknaden, som gör att antalet personer som omfattas av sjukförsäkringen ökat. Under framför allt 2002 har dock ökningen avtagit. Förutom sjukpenning har även kostnaden för förtidspensioner ökat kraftigt.

Tabell 3.11 Personer som erhöll sjukpenning 1998-2002

Kvinnor Antal Kvinnor Procent Män Antal Män Procent Summa 1998 361 702 60,5 236 014 39,5 597 716 1999 425 893 60,8 274 909 39,2 700 802 2000 477 942 61,2 302 739 38,8 780 681 2001 516 411 61,4 324 142 38,6 840 553 2002 529 145 61,4 333 065 38,6 862 210 Källa: Riksförsäkringsverket

Tabell 3.12 Ersatta sjukdagar 1998-2002 Miljoner dagar

Kvinnor Antal Kvinnor Procent Män Antal Män Procent Summa 1998 31,5 59,3 21,6 40,7 53,1 1999 39,6 60,3 26,1 39,7 65,7 2000 49,1 61,4 30,9 38,6 80,0 2001 57,1 61,9 35,1 38,1 92,2 2002 61,1 61,9 37,6 38,1 98,7 Källa: Riksförsäkringsverket

Tabellerna 3.11 och 3.12 visar antalet personer som erhållit utbetalning av sjukpenning samt antalet ersatta dagar i sjukförsäkringen mellan 1998 och 2002. Under 2002 erhöll 862 210 personer ersättning från sjukförsäkringen i form av sjukpenning, rehabiliterings- eller arbetsskadepenning. Av dessa var 61,4 procent kvinnor och 38,6 procent män.

Antalet personer med sjukpenning har under åren 1998-2002 ökat med totalt 44 procent, varav kvinnor med 46 procent och män med 41 procent. Under samma period har antalet ersatta dagar ökat med totalt 86 procent, varav med 94 procent för kvinnor och 74 procent för män. När det gäller stödet till barnfamiljer är det framför allt de båda barnbidragshöjningarna som genomfördes 2000 och 2001 som bidragit till en kostnadsökning. Stödet ökade först från 750 till 850 kronor per månad och därefter från 850 till 950 kronor. De båda förändringarna ökade de årliga kostnaderna med cirka 2 miljarder kronor vardera.

Tabell 3.13 Föräldrapenning 1996-2002

Antal nettodagar därav uttagna av kvinnor därav uttagna av män Medel ersättning per dag därav till kvinnor därav till män

1000-tal % % kr/dag kr/dag kr/dag 1996 42 177 89,4 10,6 269 256 374 1997 37 905 90,1 9,9 274 264 364 1998 36 327 89,6 10,4 302 291 397 1999 36 036 88,4 11,6 316 305 402 2000 35 661 87,6 12,4 333 320 418 2001 36 499 86,2 13,8 350 337 430 2002 38 110 84,5 15,5 370 358 439 Källa: Riksförsäkringsverket

Tabell 3.13 visar uttag av nettodagar med föräldrapenning samt medelersättning per dag fördelat på kvinnor respektive män. År 1990 var männens andel 7,1 procent av utbetalade dagar och 2002 har andelen ökat till 15,5 procent. Föräldrapenning utbetalades för över 38 miljoner dagar 2002. Detta är cirka 1,6 miljoner fler dagar än året innan. Orsaken till de ökade kostnaderna är dels att antalet barn ökat, dels att antalet föräldrar med högsta ersättningsberättigade inkomst ökat.

Arbetsmarknad Diagram 3.10 Arbetsmarknad 1998-2002 Miljoner kronor Kostnaderna för arbetsmarknadspolitiken har successivt reducerats från den höga nivå som rådde i mitten av 1990-talet med anledning av den då höga arbetslösheten. För 2002 har de dock stigit igen. Totalt för perioden 1998 - 2002 är minskningen 13 miljarder kronor eller 19 procent. Den kraftigaste förändringen skedde mellan 1999 och 2000, då kostnaderna minskade med sammantaget 10 miljarder kronor. Minskningen förklaras till stor del av ökad sysselsättning och en minskad andel långtidsarbetslösa. Under 2002 har den öppna arbetslösheten liksom under 2001 hållits på nivån 4 procent av arbetskraften. Utöver arbetslöshetsersättning finns ytterligare ett stort antal former för stöd och bidrag. Aktivitetsstöd (försörjningsstöd till de som deltar i arbetsmarknadspolitiska program) är det ekonomiskt viktigaste och även den statliga lönegarantin vid konkurs kan nämnas. Under 2002 har det tillkommit ett sysselsättningsstöd till kommuner och landsting. Stödet ges via nedsättning av sociala avgifter, dels som ett generellt sysselsättningsstöd, dels som ett nyanställningsstöd. Det generella stödet uppgick till 2,6 miljarder kronor, vilket förklarar en stor del av kostnadsökningen under året för arbetsmarknadsområdet.

Bistånd och invandring Diagram 3.11 Bistånd och invandring 1998-2002 Miljoner kronor

Kostnaderna för bistånd och invandring ökade relativt kraftigt under 1999 och 2000, vilket i huvudsak var hänförligt till ökad bruttonationalinkomst. Det ökade utrymmet utnyttjades till satsningar på återuppbyggnad efter katastrofer och krig samt andra infrastruktursatsningar. Under 2000 ökade dessutom bidragen till bistånd via Förenta Nationerna med omkring 1 miljard kronor. Under 2002 har biståndet via Sida minskat något jämfört med föregående år på grund av att en stor andel reservationsmedel utnyttjades 2001. Kostnaderna för mottagning av asylsökande har gått upp kraftigt under framför allt 2002, på grund av ökat antal asylsökande och längre handläggningstider för asylärenden som leder till längre tid i mottagningssystemet. Övriga transfereringar För de övriga transfereringar som sammanfattas i tabell 3.14 har kostnaderna ökat med totalt drygt 17 miljarder kronor under perioden 1998 till 2002. Denna förändring är ett netto av såväl höjningar som minskningar. Den största förändringen hänger samman med det nya ålderspensionssystemet. Förtidspensionerna finansieras numera helt via anslag på statsbudgeten. Det har, i kombination med förändringar i uttaget av avgifter till pensionssystemet, medfört att de löpande överföringarna av avgiftsmedel till AP-fonderna från och med 2000 överstiger utbetalningarna av pensioner. Det redovisas som en transferering, vilken inkluderar statlig ålderspensionsavgift, från staten till AP-fonderna. Bland andra viktiga förändringar under perioden kan nämnas minskningen av räntebidragen, som från att ha uppgått till 30 miljarder kronor så sent som 1996 och 10 miljarder kronor 1998, nu endast uppgår till drygt 1 miljard kronor. Variationerna i jordbruksstödet de senaste åren beror på att det arealbidrag på mellan 3 och 4 miljarder kronor som utbetalas i samband med årsskifte, senarelagts och tidigarelagts mellan åren. Under 2000 redovisades därför inget sådant årsbelopp alls, medan två års bidrag redovisades för 2001. För 2002 redovisas åter ett årsbelopp, och den kostnaden (som till skillnad från föregående år är periodiserad) är nära 2 miljarder kronor högre än 1999.

En annan stor förändring är att bidragen till skolväsendet ökat med cirka 4 miljarder kronor under 2002 till följd av införandet av maxtaxan i barnomsorgen. Av bidragen till kommuner och landsting på 100 miljarder kronor avser nära 24 miljarder kronor s.k. utjämningsbidrag. Denna kostnad motsvaras av en intäkt på ungefär samma belopp, som erhålls från de kommuner och landsting vilka enligt särskilda regler har skyldighet att erlägga utjämningsavgift. Intäkten från avgiften redovisas i resultaträkningen för staten som skatteintäkt. Resterande 76 miljarder kronor utgör generella statsbidrag till kommuner och landsting varav kommunerna erhåller den större delen.

Tabell 3.14 Övriga transfereringar Miljoner kronor 1998 1999 2000 2001 2002 Generella bidrag och utjämningsbidrag till kommuner och landsting 96 171 99 182 97 218 99 127 100 001 Nedskrivning av fordran i kommunkontosystemet (engångsbelopp) - - 3 830 - - Sveriges avgift till EU m.m. 21 210 21 067 22 255 22 126 19 693 Studiestöd / avskrivning av lånefordringar 18 283 22 380 21 968 18 940 16 229 Överföring till premiepensionssystemet 11 366 23 528 21 555 18 822 20 445 Överföring till Allmänna pensionsfonden - - 5 558 13 372 8 596 Stöd till jordbruk 8 558 8 364 6 543 13 389 10 313 Bidrag inom skolväsendet 4 029 4 241 4 032 4 551 8 783 Bidrag till folkbildning 2 418 2 494 2 489 2 513 2 522 Bidrag till näringslivet m.m. via Nutek och Vinnova 1 873 2 465 2 478 2 087 1 640 Bidrag till investeringar i infrastruktur 1 480 1 599 2 375 2 348 2 535 Bidrag till hälso- och sjukvård m.m. 1 785 1 806 1 800 1 921 2 277 Räntebidrag 10 814 7 367 3 931 1 689 1 368 Övrigt (netto inkl. vissa elimineringar) 16 186 21 156 18 788 19 852 17 243 Summa 194 173 215 649 214 820 220 737 211 645

Inom studiestödsverksamheten finns åtta anslag som i huvudsak finansierar bidrag till studerande. De studiestöd som når flest personer är studiehjälp och studiemedel. Dessa stöd är generella och rättighetsstyrda. Studiehjälpen består av studiebidrag, inackorderingstillägg och extra tillägg. Stödet lämnas främst till studerande i gymnasieskolan. Studiemedel består av studiebidrag och studielån och utgår till studerande i studiestödsberättigande utbildning. Bland de stöd som riktar sig till vissa grupper i samhället är vuxenstudiestöden beloppsmässigt störst. Dessa stöd riktar sig främst till personer med kort utbildning som studerar på grundskole- eller gymnasienivå. Ytterligare transfereringar kopplat till studielån är avskrivningar och nedskrivningar av lånefordringar samt reservationer för osäkra lånefordringar. Inbetalda statliga ålderspensionsavgifter till Riksförsäkringsverket borträknas från Lämnade bidrag (se tabell 3.15 Transfereringar - studiestöd/ avskrivningar av lånefordringar). Fluktuationer kopplade till transfereringar är ett nettoresultat av såväl ökningar som minskningar. De viktigaste förändringarna avser tre poster, vilka redovisas i tabell 3:15. Skillnaden i tabell 3.15 avseende avskrivningar och nedskrivningar av lånefordringar mellan åren 1999 och 2001 beror till största delen på tekniska problem. Hanteringen av avskrivningar vid dödsfall och vid vuxenstudier har inte kunnat administreras under delar av 1999 och 2000 utan påförts efterföljande år retroaktivt. Variationerna avseende kostnaderna för reservationer av lånefordringar förklaras till stor del av att beräkningsmodellen modifierats löpande. Fler kriterier har inkluderats i beräkningarna av osäkra fodringar, vilket har genererat en bättre bedömning av framtida utgifter hänförbara till dagens beviljade lån. Utfall under posten Lämnade bidrag är huvudsakligen ett resultat av nettot mellan kunskapslyftets avtrappning och högskolans expansion i form av nya platser.

Tabell 3.15 Transfereringar - studiestöd/avskrivningar av lånefordringar1 Miljoner kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Lämnade bidrag 16 788 16 187 14 667 15 326 15 844 Avskrivn.och nedskrivn. av lånefordr.

796

497

177

1 199

649 Reserv. av lånefordringar

699

6 296

7 913

4 044

2 332 Statl. ålderspensionsavg.

-600

-790

-1 628

-2 597 Summa 18 283 22 380 21 968 18 940 16 229 1 Källa: Centrala studiestödsnämnden, årsredovisningar 1998-2002.

Tabell 3.16 Utbetalda vuxenstudiebidrag och studielån 1998 - 20021 Miljoner kronor

Vuxenstudiebidrag Studielån

Kvin- nor Män Sum- ma Kvin- nor Män Sum-ma 1998 6 647 2 950 9 597 249 169 418 1999 5 897 2 498 8 395 335 196 531 2000 4 466 1 886 6 352 411 209 620 2001 3 507 1 371 4 878 340 159 499 2002 1 879 732 2 610 108 48 156 1 Källa: Centrala studiestödsnämndens årsredovisningar 1998-2002.

Tabell 3.16 åskådliggör utvecklingen av transfereringar inom vuxenstudiestöden. Utbetalda vuxenstudiebidrag har minskat från 9,6 miljarder kronor 1998 till 2,6 miljarder kronor 2002, vilket är ett resultat av kunskapslyftets avtrappning. Samtidigt har högskolans expansion medfört ett ökat antal studiemedelstagare, vilket avspeglas i att transfereringarna ökat från 4,9 miljarder kronor 1998 till 7,9 miljarder kronor 2002, se tabell 3.18 och 3.19. Den studiestödsreform som genomfördes 1 juli 2001, innebar bland annat att bidragsdelen höjdes från 27,8 procent till 34,5 procent av totalbeloppet. Dessutom introducerades en högre bidragsandel, motsvarande 82 procent av totalbeloppet. Det högre bidraget riktas framförallt till personer äldre än 24 år med kort tidigare utbildning. Stödet lämnas huvudsakligen för studier på grundskole- och gymnasienivå.

Tabell 3.17 Studerande med vuxenstudiestöd 1998-2002

Kvinnor Antal Kvinnor Procent Män Antal Män Procent Summa 1998 130 290 70,8 53 777 29,2 184 067 1999 133 184 72,0 51 853 28,0 185 037 2000 110 437 71,8 43 393 28,2 153 830 2001 83 148 72,9 30 966 27,1 114 114 2002 41 151 73,4 14 920 26,6 56 071 Källa: Centrala studiestödsnämnden

Antal studerande med vuxenstudiestöd framgår av tabell 3.17. År 2002 var 73 procent kvinnor av det totala antalet studerande med vuxenstudiestöd. Under 2002 gick ca 60 procent av utbetalningarna av studiebidrag och studielån till kvinnor, se vidare tabellerna 3.18 och 3.19.

Tabell 3.18 Utbetalade studiemedel 1998-2002 Miljoner kronor

Studiebidrag Studielån

Kvinnor Män Summa Kvinnor Män Summa 1998 2 791 2 133 4 924 5 962 4 584 10 546 1999 2 859 2 119 4 978 6 329 4 674 11 003 2000 2 972 2 115 5 087 6 794 4 815 11 609 2001 3 793 2 548 6 341 6 829 4 755 11 584 2002 4 806 3 080 7 886 6 814 4 738 11 552 Källa: Centrala studiestödsnämnden

Tabell 3.19 Studerande med studiemedel 1998-2002

Studiebidrag

Studielån

Kvinnor Antal Kvinnor Procent Män Antal Män Procent Summa Kvinnor Antal Kvinnor Procent Män Antal Män Procent Summa 1998 225 794 57,0 170 193 43,0 395 987 179 683 56,9 136 337 43,1 316 020 1999 231 796 57,7 169 766 42,3 401 562 187 672 57,7 137 692 42,3 325 364 2000 236 676 58,5 167 988 41,5 404 664 195 333 58,5 138 383 41,5 333 716 2001 248 711 59,4 169 699 40,6 418 410 201 735 59,3 138 289 40,7 340 024 2002 261207 60,1 173 169 39,9 434 376 203 177 59,6 137 628 40,4 340 805 Källa: Centrala studiestödsnämnden

3.6 Statsskulden Den konsoliderade statsskulden minskade med 33 miljarder kronor och uppgick vid 2002 års utgång till 1 121 miljarder kronor. Det motsvarade 47,9 procent av BNP, en minskning med tre procentenheter jämfört med 2001. 3.6.1 Lånebehovet och statsskuldens utveckling Statens lånebehov - definitionsmässigt lika med statsbudgetens saldo, men med omvänt tecken - har varierat kraftigt under det senaste årtiondet. Vid ingången av 1990-talet var lånebehovet relativt litet, för att sedan snabbt öka till 234 miljarder kronor (motsvarande ca 15 procent av BNP) budgetåret 1993/94. Utvecklingen orsakades främst av den djupa lågkonjunktur som drabbade den svenska ekonomin i början av 1990-talet, med kraftigt stigande statliga utgifter och vikande skatteintäkter. Lånebehovet har därefter successivt minskat, främst till följd av en snabbare ekonomisk tillväxt, besparingar och olika positiva engångseffekter. Sedan 1998 har amortering av statsskulden kunnat ske. För 2002 uppvisade statsbudgeten ett överskott på en miljard kronor. Statsbudgeten har därmed visat överskott under fem budgetår i följd (se kapitel 4 Statsbudgetens utfall). Den konsoliderade statsskulden minskade med 33 miljarder kronor 2002, medan överskottet i statsbudgeten endast var en miljard kronor. Denna skillnad är hänförlig till olika faktorer som verkar i olika riktningar. En viktig orsak till skillnaden är att orealiserade valutavinster på 20 miljarder kronor uppkommit till följd av att kronan stärktes 2002. Dessa minskar statsskulden, men budgetsaldot påverkas inte. I motsatt riktning verkade Premiepensionsmyndighetens (PPM) omplacering av kontobehållningar i Riksgäldskontoret (RGK) till statspapper. Statsskulden ökade med 16 miljarder kronor, motsvarande värdet av PPM:s tillgångar i statspapper vid årsskiftet 2002/2003. Budgetsaldot däremot påverkades inte av de 8,1 miljarder kronor som omvandlades från kontobehållning hos RGK till statsobligationer den 1 juli 2002, utan endast av köp på andrahandsmarknaden senare (se kapitel 4 Statsbudgetens utfall avsnitt 4.3.29 Riksgäldskontorets utlåning och 4.3.30 Kassamässig korrigering). Den statsskuld som redovisas i årsredovisningen för staten skiljer sig från den som RGK redovisar på grund av elimineringar som gjorts för de myndigheter som innehar statliga obligationer och statsskuldväxlar. Tre myndigheter, Kärnavfallsfonden (KAF), Premiepensionsmyndigheten och Insättningsgarantinämnden (IGN) omvandlade tillgångar, som tidigare redovisades på konton hos RGK, till statspapper under 2002. Förändringen skedde i enlighet med regeringsbeslut den 14 december 2001 (prop. 2001/02:1, bet. 2001/02:FiU2, rskr. 2001/02:129) som innebär att myndigheter som bedriver en omfattande tillgångshantering av medel avsatta för ändamål vid sidan av statsbudgeten skall ges rätt att placera på den svenska statspappersmarknaden. Detta resulterade i att statsskulden, som den redovisas av RGK, ökade med motsvarande belopp. Eftersom KAF och IGN ingår i årsredovisningen för staten elimineras deras innehav. Däremot elimineras inte PPM:s innehav, eftersom myndigheten (liksom AP-fonden) betraktas som utomstatlig i årsredovisningen för staten. PPM:s innehav av statsobligationer var knappt 16 miljarder kronor vid utgången av 2002.

Tabell 3.20 Statliga myndigheters innehav i svenska statspapper vid utgången av 2002 Miljarder kronor

Insättnings-garantinämnden Kärnavfalls-fonden Övriga myndig-heter Elimineras i ÅRS PPM Statsskuldväxlar 2,3 -

2,3 - Nominella statsobligationer 8,5 -

8,5 7,5 Reala statsobligationer - 26,2

26,2 8,1 Totalt 10,8 26,2 1,8 38,8 15,6

Elimineringen i årsredovisningen för staten uppgick till 39 miljarder kronor 2002. Därav avser 37 miljarder kronor KAF:s och IGN:s innehav. Övriga myndigheters innehav har varit ganska konstant, mellan två och fem miljarder kronor, de senaste åren. Främst är det RGK och Riksförsäkringsverket med de allmänna försäkringskassorna som innehar statspapper. Detta medför att statsskulden som RGK redovisar är 39 miljarder kronor högre än vad som redovisas i årsredovisning för staten. 3.6.2 Statsskuldens sammansättning Det lagfästa målet för statsskuldspolitiken är att statens skuld skall förvaltas så att den långsiktiga kostnaden minimeras, samtidigt som risken i förvaltningen beaktas. Den övergripande målsättningen konkretiseras genom att regeringen årligen fastställer riktlinjer för statskuldens förvaltning avseende statsskuldens sammansättning, genomsnittliga löptid samt förfalloprofil. Inom ramen för riktlinjerna fastställer sedan Riksgäldskontoret delmål och riktmärken, bl.a. för den nominella kronskuldens respektive valutaskuldens löptid och valutaskuldens sammansättning samt svarar för den operativa förvaltningen av skulden. Upplåningen och förvaltningen av statsskulden sker i tre skuldslag:

* Nominella lån i svenska kronor. * Reala lån i svenska kronor. * Nominella lån i utländsk valuta.

Skuldens egenskaper bestäms främst av fördelningen mellan de tre skuldslagen samt val av löptid och förfalloprofil i respektive skuldslag. Dessa storheter är förutom storleken på statsskulden styrande för vilken total kostnad och samlad risk som statsskulden är förknippad med. Statsskuldens sammansättning redovisas i tabell 3.21. Nominella lån i svenska kronor utgör den viktigaste källan för finansiering av statsskulden. Merparten av upplåningen sker på den inhemska nominella värdepappersmarknaden genom statsobligationer (kuponglån med löptid över ett år vid emissionstillfället) och statsskuldväxlar (nollkuponglån i huvudsak, med löptid under ett år vid emissionstillfället). I skuldslaget ingår även upplåning på hushållsmarknaden via speciella instrument som erbjuder RGK billigare upplåning än konventionella statspapper i kombination med möjligheter att sprida upplåningen till fler långivare, företrädesvis privatpersoner. Under femårsperioden har upplåningen från hushållen minskat något, från 69 miljarder kronor 1998 till 56 miljarder kronor 2002 (5 procent av statsskulden). Detta beror främst på att stocken premieobligationer minskat. Under 2002 gjordes betydande bruttoemissioner, på 6 miljarder kronor, av premieobligationer. Förfallande lån uppgick till 9,2 miljarder kronor, vilket betyder att stocken ändå minskade. Nettoemissionen blev således 3,2 miljarder kronor. Riksgäldssparandet har däremot ökat successivt från 5 miljarder kronor 1998 till 14 miljarder kronor 2002.

Tabell 3.21 Statsskuldens utveckling och sammansättning Miljarder kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Nominella lån i svenska kronor, enligt RGK:s redovisning

991

986

938

838

826 Elimineringar i ÅRS1 -3 -4 -3 -2 -13 Nominella lån i svenska kronor 988 982 935 836 813 Reala lån i svenska kronor, enligt RGK:s redovisning

94

98

102

95

136 Elimineringar i ÅRS - - - - -26 Reala lån i svenska kronor 94 98 102 95 110 Nominella lån i utländsk valuta

363

291

241

223

198 Summa 1 445 1 371 1 278 1 154 1 121 1 Elimineringar av statliga myndigheters innehav redovisas på egna rader. Insättningsgarantinämnden och Kärnavfallsfondens innehav redovisas uppdelat på nominella resp. reala lån. Övriga myndigheters innehav har eliminerats på nominella lån i svenska kronor, eftersom det inte klart framgår, av den information dessa myndigheter lämnar till statsredovisningen, vilken sorts statspapper som innehas.

Tabell 3.22 Nominella lån i svenska kronor Miljarder kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Statsobligationer, nominella 682 675 601 517 513 Statsskuldväxlar 226 244 275 251 239 Kontokrediter/ dagslån 11 0 0 12 5 Premieobligationer 59 54 50 44 41 Riksgäldskonto 5 3 2 1 1 Riksgäldsspar 5 6 7 11 14 Nominella lån i svenska kronor, exklusive skuldskötselinstrument

988

982

935

836

813

Reala lån i svenska kronor fyller en viktig funktion i statens låneportfölj då de bidrar till att diversifiera upplåningen, och därmed minska risken, genom att staten får tillgång till en finansieringskälla med andra kostnads- och riskegenskaper än nominell kron- och valutaupplåning. Låneformen ger även fördelar för investeraren eftersom han/hon erbjuds en möjlighet att försäkra sig mot inflation genom att staten övertar inflationsrisken. I skuldslaget ingår även den del av riksgäldsspar som består av reala upplåningsinstrument, vilka 2002 uppgick till knappt 1 miljard kronor. Andelen reala lån har successivt ökat över femårsperioden. År 2002 uppgick stocken till 110 miljarder kronor, motsvarande 10 procent av den totala statsskulden. Den ökade efterfrågan på reala lån beror främst på ökad försiktighet hos tillgångsförvaltare rörande riskerna med aktier, något som fått dem att leta efter säkrare placeringar. Regeringen har i Riktlinjer för statsskuldens förvaltning 2002 beslutat att andelen lån i utländsk valuta långsiktigt skall minskas. Motivet är att valutaskuld är förknippad med större risk för staten utan att det finns skäl att räkna med långsiktigt lägre kostnader än för kron- och realupplåning. Valutaupplåning skedde tidigare främst genom kapitalmarknadsupplåning (publika obligationslån). I det traditionella statsskuldsbegreppet ingår endast sådan direkt valutaupplåning. RGK har under senare år av kostnadsskäl valt att i stället för direkt valutaupplåning skapa skuld i utländsk valuta genom att ta upp lån i svenska kronor och genom skuldbytesavtal (valutaswappar) omvandla lånen till skuld i utländsk valuta. För att få en rättvisande bild över statsskuldens sammansättning och statens valutaexponering beaktas även de skuldbytesavtal i kronor och utländsk valuta samt övriga derivatinstrument som kontoret använt i syfte att uppnå avsedd valutafördelning och ränterisk i nedanstående tabell. Det bör noteras att RGK:s upplåningsmandat i utländsk valuta, vilket fastställs i regeringens riktlinjer för förvaltningen av statsskulden, avser valutaexponering inklusive derivatinstrument2.

Tabell 3.23 Valutaskulden inkl. värdet av derivatportfölj Miljarder kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Skuld utländsk valuta exkl. derivatportfölj

363

291

241

223

198 Skuld utländsk valuta inkl. derivatportfölj

448

402

392

404

373 Andel valutaskuld av total skuld (procent)

31

29

30

35

33

RGK amorterade under 2002 motsvarande 1,8 miljarder kronor av valutaskulden. Det innebär att RGK utnyttjade möjligheten att avvika från riktvärdet i regeringens riktlinjebeslut, som var 15 miljarder kronor, i syfte att minska kostnaderna. Motivet var att RGK bedömde att kronans växelkurs var kraftigt undervärderad. Skulden i utländsk valuta inklusive derivatportfölj minskade ändå med 31 miljarder kronor som en följd av att kronan stärktes under 2002. Valutaskuldens andel av den totala statsskulden minskade således 2002 med två procentenheter jämfört med 2001. 3.6.3 Statsskuldens kostnader I resultaträkningen för staten sker redovisning av räntor enligt kostnadsmässiga principer och med bruttoredovisning av intäkter och kostnader. I kostnaderna ingår även en omvärdering av skulden i utländsk valuta. I tabell 3.24 redovisas statsskuldens kostnader. Tabellen utgör en sammanfattning och specificering av uppgifter i not 11 och 12 till resultaträkningen i de delar noterna avser statsskuldens kostnader. De anslagsavräknade utgifterna för statsskulden, som redovisas i kapitel 4 Statsbudgetens utfall, uppgick till 67 miljarder kronor under 2002. År 2001 uppgick de anslagsavräknade utgifterna för statsskulden till 81 miljarder kronor. Beloppen i statsbudgeten redovisas enligt utgiftsmässiga principer och utgör ett netto av inkomster och utgifter i upplåningsverksamheten. Den utgiftsmässiga redovisningen innehåller vissa svagheter när det gäller att beskriva statsskuldsräntornas utveckling över tiden. Exempelvis har valet av upplåningsteknik en stor påverkan på anslagsbelastningen ett visst år. En kostnadsmässig redovisning ger därför en bättre beskrivning av hur räntekostnaderna under en viss period påverkas av underliggande skuld-, ränte-, och valutautveckling. Enligt resultaträkningen för 2002 uppgick nettokostnaden för statsskulden (räntor, över- och underkurser, valutaförändringar m.m.) till 43 miljarder kronor. Nettokostnaderna exklusive orealiserade valutavinster hänförbara till skuldskötselinstrument uppgick till 57 miljarder kronor. Räntekostnaderna på lån i svenska kronor har ökat med 20 miljarder kronor jämfört med 2001, bl.a. beroende på att räntorna i Sverige var något högre 2002 än 2001. Räntekostnaderna på lån i utländsk valuta har minskat med 13 miljarder kronor, huvudsakligen beroende på att kronan stärkts. Ränteintäkterna i upplåningsverksamheten har minskat med 2 miljarder kronor jämfört med 2001. Bortsett från effekter av valuta- och kursförändringar har statsskuldens räntekostnader, netto, därmed ökat med 9 miljarder kronor. Skillnaden mellan statsskuldens utgiftsmässiga räntekostnader på 67 miljarder kronor och nettokostnaden på 57 miljarder kronor förklaras av att kursdifferenser vid emission, nollkupongräntor och orealiserade valutakursförändringar redovisas på olika sätt i statsbudgeten och i resultaträkningen (se även kapitel 5 Skillnader mellan resultaträkningen och statsbudgeten).

Tabell 3.24 Statsskuldens kostnader Miljarder kronor

1998 1999 2000 2001 2002 Räntor på lån i svenska kronor 104 91 73 51 71 Räntor på lån i utländsk valuta 60 50 49 52 39 Realiserade valuta- och kursdifferenser. 25 3 9 17 11 Orealiserade valutadifferenser 26 -3 9 6 -18 Över-/underkurs vid emission m.m. -2 0 1 2 -7 Summa kostnader 213 141 141 128 96 Ränteintäkter i upplåningsverksamheten -69 -54 -40 -41 -39 Nettokostnader efter intäkter, exklusive skuldskötselåtgärder 144 87 101 87 57 Orealiserade valutavinster (-)/förluster (+) hänförbara till skuldskötselinstrument

4

-14

15

7

-14 Nettokostnader inklusive skuldskötselåtgärder 148 73 116 94 43

4 Statsbudgetens utfall

4 Statsbudgetens utfall I 2003 års ekonomiska vårproposition redovisar regeringen en kort sammanfattning av statsbudgetens utfall 2002. I detta kapitel lämnar regeringen en utförligare redovisning av statsbudgetens slutliga utfall 2002 som jämförs med de beräknade/budgeterade inkomsterna och utgifterna på statsbudgeten. I bilagorna 6 och 7 redovisas det slutliga utfallet för samtliga inkomsttitlar och anslag på statsbudgeten. Månadsfördelade inkomster och utgifter redovisas i bilagorna 8 och 9. 4.1 Statsbudgetens saldo 2002 Statsbudgeten skall omfatta alla inkomster och utgifter, med vissa specificerade undantag, samt andra betalningar som påverkar statens lånebehov enligt 16 § lagen (1996:1059) om statsbudgeten. Statsbudgetens saldo är därmed detsamma som statens lånebehov (med omvänt tecken). Ett positivt saldo innebär att staten har möjlighet att amortera på statsskulden (se vidare avsnitt 3.6 Statsskulden). Budgetsaldot uppgick 2002 till 1,2 miljarder kronor (tabell 4.2). I statsbudgeten beräknades budgetsaldot till 18,8 miljarder kronor. Med statsbudgeten avses här den ursprungliga statsbudgeten antagen av riksdagen i december 2001, exklusive tilläggsbudget. Utfallet blev därmed 17,7 miljarder kronor lägre än budgeterat i statsbudgeten. Jämfört med utfallet 2001 har statsbudgetens saldo försämrats med 37,6 miljarder kronor. Statsbudgetens utfall för 2002 har påverkats av vissa större engångseffekter. Störst är den extraordinära utdelningen från Riksbanken på 20 miljarder kronor. Det statligt ägda Sveaskog AB återbetalade i januari 2002 ett lån i Riksgäldskontoret på 12 miljarder kronor. Lånet var en s.k. överbryggningskredit som togs i december 2001 i samband med förvärv av aktier i AssiDomän AB. Den tidigare gjorda överföringen av bostadsobligationer från AP-fonden påverkade statsbudgeten 2002 med 8,7 miljarder kronor. Justerat för dessa engångseffekter uppgick saldot till -39,5 miljarder kronor. Statsbudgetens saldo 2002 samt justeringar för större engångseffekter framgår av tabell 4.1.

Tabell 4.1 Statsbudgetens saldo 2002 samt justering för större engångseffekter Miljarder kronor

2002 Statsbudgetens saldo 1,2 Större engångseffekter 40,7 Varav

Överföring från AP-fonden 8,7 Riksbanken (extra utdelning) 20,0 Sveaskog AB 12,0 Statsbudgetens saldo justerat för större engångseffekter -39,5

Statsbudgetens inkomster beräknades i statsbudgeten uppgå till 732,7 miljarder kronor. Det slutliga utfallet blev 730,5 miljarder kronor, vilket är 2,3 miljarder kronor lägre än beräknat (se vidare avsnitt 4.2). Det slutliga utfallet för statsbudgetens utgifter m.m. blev 729,3 miljarder kronor. Det är 15,4 miljarder kronor högre än beräkningen i den ursprungliga statsbudgeten. Jämfört med statsbudgeten inkl. tilläggsbudget blev utfallet 0,2 miljarder kronor lägre. Riksgäldskontorets nettoutlåning blev 41,1 miljarder kronor högre än vad som beräknades i statsbudgeten, medan den kassamässiga korrigeringen blev 37,6 miljarder kronor lägre än beräknat. Dessa skillnader beror främst på att tre myndigheter givits möjlighet att omplacera kontotillgångar i Riksgäldskontoret till statsobligationer. Utgifterna för statsskuldsräntor m.m. blev 4,0 miljarder kronor högre än i statsbudgeten. Utgifterna för utgiftsområden exklusive Statsskuldsräntor m.m. blev 7,8 miljarder kronor högre än i den ursprungliga statsbudgeten, varav 4,5 miljarder kronor hänförde sig till utgiftsområde Ekonomisk trygghet vid sjukdom och handikapp (se vidare avsnitt 4.3). Statsbudgetens utfall framgår av tabell 4.2.

Tabell 4.2 Statsbudgetens utfall 2002 Miljoner kronor

Statsbudget2 Tilläggsbudget Utfall 2002 Skillnad mot statsbudget Inkomster 732 748

730 488 -2 260 Skatter m.m. 648 190

659 389 11 199 Övriga inkomster 84 558

71 099 -13 459 Utgifter 713 909 15 577 729 309 15 400 Utgiftsområde 1-25 och 271 650 157 15 577 657 992 7 836 Statsskuldsräntor m.m. (UO 26) 63 327

67 340 4 013 Kassamässig korrigering -8 700

-46 285 -37 585 Riksgäldskontoret nettoutlåning 9 126

50 262 41 136 Budgetsaldo 18 838

1 178 -17 660 1 Statsbudgeten inklusive posten Minskning av anslagsbehållningar 2 Med statsbudgeten avses här den ursprungliga statsbudgeten antagen av riksdagen i december 2001, exkl. tilläggsbudget.

I tabell 4.3 redovisas statsbudgetens utfall för 2001 och 2002 samt en differens mellan åren. Jämfört med 2001 blev statsbudgetens inkomster 24,6 miljarder kronor lägre 2002. En viktig orsak till de lägre inkomsterna var de skattereformer på totalt 27 miljarder kronor som genomfördes 2002. Några av dessa var höjd kompensation för den allmänna pensionsavgiften och höjd skiktgräns för statlig skatt (13,2 miljarder kronor), införande av skattereduktion för avgifter till fackförening och arbetslöshetskassa (3,5 miljarder kronor), sysselsättning- och nyanställningsstöd till kommuner och landsting (3,0 miljarder kronor) och sänkt skatt för pensionärer (1,6 miljarder kronor). År 2002 ökade utgifterna inom utgiftsområde 1-25 och 27 med 17,2 miljarder kronor. En viktig orsak till de ökade utgifterna var de utgiftsreformer på totalt 22 miljarder kronor som genomfördes 2002. Några av dessa var införande av maxtaxa i förskolan och skolbarnomsorgen (3,9 miljarder kronor), ökade resurser till vård och omsorg (2,3 miljarder kronor), höjda ersättningsnivåer i arbetslöshetsförsäkringen (1,0 miljard kronor) och fortsatt utbyggnad av högskolan och mer resurser till forskning (1,4 miljarder kronor). Statsskuldsräntor m.m. minskade med 13,9 miljarder kronor jämfört med 2001. Utgifterna för räntor på statsskulden har minskat de senaste åren. Orsakerna till denna utveckling är främst en lägre nivå på statsskulden och lägre marknadsräntor. Riksgäldskontorets nettoutlåning m.m. ökade med 9,6 miljarder kronor. Det beror bl.a. lägre inlåning från Premiepensionsmyndigheten 2002.

Tabell 4.3 Differens statsbudgetens utfall 2001 och 2002 Miljoner kronor

Utfall 2001 Utfall 2002 Utfall 2002-Utfall 2001 Inkomster 755 126 730 488 -24 638 Skatter m.m. 684 603 659 389 -25 214 Övriga inkomster 70 523 71 099 576 Utgifter 716 379 729 309 12 930 Utgiftsområde 1-25 och 27 640 777 657 992 17 215 Statsskulds-räntor m.m. (UO 26) 81 260 67 340 -13 920 Riksgäldskontoret nettoutlåning m.m.1 -5 657 3 977 9 634 Budgetsaldo 38 747 1 178 -37 569 1 Inklusive kassamässig korrigering

Som tidigare nämnts påverkas statsbudgetens saldo av engångseffekter. Om dessa exkluderas erhålls ett mått på den underliggande utvecklingen (statsbudgetens underliggande saldo). I diagram 4.1 redovisas statsbudgetens saldo och underliggande saldo för åren 1990-2002. Budgetsaldot har förändrats dramatiskt under perioden. Under 1990-talets första år var staten tvungen att låna stora belopp. Störst var lånebehovet 1993. Därefter har det skett en kraftig minskning av lånebehovet och 1998 övergick lånebehovet till ett budgetöverskott på 9,7 miljarder kronor för att sedan 1999 öka kraftigt till ett budgetöverskott på 82 miljarder kronor. Budgetöverskottet ökade sedan till 101,9 miljarder kronor 2000. För 2001 minskade budgetöverskottet till 38,7 miljarder kronor och för 2002 till 1,2 miljarder kronor.

Diagram 4.1 Statsbudgetens faktiska och underliggande saldo 1990-2002

4.2 Statsbudgetens inkomster 2002 Statsbudgetens inkomster för 2002 uppgick till 730 miljarder kronor, vilket är 2 miljarder kronor (0,3 procent) lägre än vad som fastställdes i statsbudgeten för 2002 (SB2002). Inkomster från skatter m.m. blev 659 miljarder kronor, vilket är 11 miljarder kronor (1,7 procent) högre än beräknat. Utfallet för övriga inkomster blev 71 miljarder kronor, vilket är 13 miljarder kronor (18,9 procent) lägre än beräknat. En översiktlig redovisning av de största avvikelserna för statsbudgetens skatter och övriga inkomster ges i tabell 4.5 och i tabell 4.6. Tabell 4.5 redovisar utfallet för statsbudgetens inkomster för åren 2001 och 2002, samt skillnaden mellan utfallet för 2002 och den beräkning som gjordes till statsbudgeten för 2002. Tabell 4.6 ger en överskådlig bild av hur redovisningen av den offentliga sektorns periodiserade skatter förhåller sig till redovisningen av statsbudgetens inkomster för åren 2001 och 2002. Dessutom anges skillnaden mellan utfall/gällande prognos och den prognos som gjordes i budgetpropositionen för 2002.

Förändringar av statsbudgetens inkomster mellan två på varandra följande år beror på hur skatteunderlagen och regelsystemen förändras men även på förändringar i det preliminära skatteuttaget. Under senare år har regeringen genomfört omfattande skattesänkningar. De ändringar som genomfördes 2002 finns redovisade i tabell 4.4. Tabellen visar i periodiserade termer beräknade förändringarna av skatter och andra inkomster under 2002 jämfört med 2001, dels för staten, dels för kommunerna.

Tabell 4.4 Förändringar i periodiserade skatter m.m. 2002, jämfört med 2001, av ändrade regler på inkomstsidan Miljarder kronor Inkomstår Kommuner Staten Fortsatt inkomstskattereform 5,2 -18,4 Skattereduktion utvidgad till pensionärer

-1,9 Skattereduktion, avgifter till fack och a-kassa

-3,5 Höjda fribelopp för förmögenhetsskatt

-1,8 Sänkta socialavgifter i stödområde A

-0,6 Grön skatteväxling -2,0 2,0 Sänkt moms på böcker och tidskrifter till

-1,3 Alkoholskattesänkning

-0,6 Sjöfartsstöd

-1,1 Sysselsättningsstöd till kommuner 2,2 -2,2 Summa skatter och andra inkomster 5,4 -29,4

Med utgångspunkt från beräkningen av periodiserade effekter av regeländringar är det nödvändigt med två justeringar innan effekterna kan användas för att analysera statsbudgetens utfall. För det första skiljer sig ofta utfallet av en regeländring från den beräknade effekten. Beroende på ändringens utformning kan det finnas svårigheter att göra en uppföljning för att beräkna den faktiska kostnaden. För det andra medför systemet för skatteuppbörd att den kassamässiga effekten sällan sammanfaller med den periodiserade effekten. Vanligtvis är det mycket svårt att identifiera skillnader mellan utfall och beräkning, bl.a. beroende på att periodiseringar nästan aldrig är hänförliga till enbart regeländringen utan till hela det aktuella skatteunderlaget.

Tabell 4.5 Statsbudgetens inkomster 2002 Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 1000 Skatter m.m. 684,6 659,4 11,2 1100 Skatt på inkomst 134,9 65,1 4,8 varav 1111 Fysiska personers inkomstskatt 33,2 -17,2 -3,5 1121 Juridiska personers inkomstskatt 94,1 76,5 8,3 Övriga inkomster 7,6 5,8 0,1 1200 Socialavgifter och allmänna egenavgifter 238,8 249,8 4,3 1300 Skatt på egendom 39,9 40,2 1,1 varav 1310 Skatt på fast egendom 23,3 23,3 0,1 1320 Förmögenhetsskatt 8,6 8,2 0,1 1330 Arvsskatt och gåvoskatt 2,6 3,0 0,3 1340 Övrig skatt på egendom 5,4 5,8 0,7 1400 Skatt på varor och tjänster 271,5 290,1 1,1 varav 1411 Mervärdesskatt 184,8 198,3 1,1 1424 Tobaksskatt 8,0 8,4 0,4 1425 Alkoholskatt 11,0 11,1 1,3 1428 Energiskatt 51,9 56,5 -1,0 1460 Skatt på vägtrafik 7,7 8,1 0,4 1470 Skatt på import m.m. 3,6 3,5 -0,5 1480 Övriga skatter på varor och tjänster 4,4 4,2 -0,6 1500 Utjämningsavgift 20,9 23,7 2,8 1600 Betalningsdifferenser -19,7 -4,2 -2,8 1700 Nedsättningar av skatter -1,6 -5,4 -0,2 2000 Inkomster av statens verksamhet 50,8 49,1 1,1 varav 2411 Inkomster av statens aktier 5,0 4,2 0,1 3000 Inkomster av försåld egendom 0,2 0,1 -14,9 varav 3312 Övriga inkomster av försåld egendom 0,2 0,1 -14,9 4000 Återbetalning av lån 2,6 2,7 0,4 5000 Kalkylmässiga inkomster 8,4 9,9 1,7 6000 Bidrag från EU m.m. 8,5 9,3 -1,7 Statsbudgetens totala inkomster 755,1 730,5 -2,3

Skatteinkomsterna som de redovisas i statsbudgeten skiljer sig från statens periodiserade skatter. Den största skillnaden består i att redovisningen på statsbudgeten i princip är kassamässig, dvs. redovisningen avser betalda skatter (även om enskilda inkomsttitlar redovisar debiterade belopp), och att den periodiserade redovisningen avser de skatter som är kopplade till det aktuella årets skatteregler och inkomster. Avvikelsen är störst för de skatter som fastställs vid den årliga inkomsttaxeringen, vilka utgör drygt hälften av de totala skatterna.

För dessa skatter kan betalningarna under ett visst år omfatta skatter avseende tre olika inkomstår, vilket i princip omöjliggör en analys av statsbudgetens utfall. Den huvudsakliga analysen av dessa skatter görs därför utifrån förändringen av de periodiserade skatterna. För skatter med månatlig uppbörd, vilka utgör hälften av de totala skatterna och 70 procent av statens skatteintäkter, är skillnaden mellan en periodiserad redovisning och redovisningen på statsbudgeten enbart en förskjutning av uppbörden med en månad.

Tabell 4.6 Offentliga sektorns och statens periodiserade skatter samt statsbudgetens inkomster Miljarder kronor

Prognos Skillnad mot

Utfall /utfall BP2002

2001 2002 2001 2002 + Skatt på löner 763 771 13 12 + Kapitalskatter 116 109 -5 -14

 varav

Kapitalvinster 22 17 -4 -9

Bolagsskatter 52 50 0 -4 + Konsumtionsskatter, inkl. staten 298 312 -3 0 + Övriga skatter 0 -4 7 4 = Periodiserad skatt, off. sektor 1 177 1188 12 2 - Kommunsektorn 359 377 4 4 - Ålderspensionssystemet 154 158 0 -1 = Periodiserad skatt, staten 664 652 8 -1 + Utjämningsavgift 21 24 0 3 - Konsumtionsskatter, staten 20 21 - - - Svenska spel m.m. 5 5 - - - Nedsättningar 1 4 - - + Betalningsförskjutningar 27 14 -6 9 = Statsbudgetens skatter 685 659 2 11

 varav

Skatt på inkomst 135 65 14 5

Socialavgifter 239 250 2 4

Skatt på varor och tjänster 272 290 -5 1

Betalningsdifferens -20 -4 -11 -3 + Övriga inkomster 71 71 0 -13

 varav

Inkomster av statens verksamhet 51 49 0 1

Försäljningsinkomster 0 0 0 -15 = Statsbudgetens inkomster 755 730 3 -2 Anm.: Skillnaderna gentemot BP 2002 redovisas med hänsyn tagen till ändringar i redovisningsprinciper, vilket bl.a. innebär att statlig mervärdesskatt numera ingår i de periodiserade skatterna. Kursiverade belopp avser prognoser.

Jämfört med beräkningen till budgetpropositionen för 2002 (BP2002) har de periodiserade skatterna i offentlig sektor ökat med 12 miljarder kronor 2001 och 2 miljarder kronor 2002. Den största förändringen jämfört med beräkningen till budgetpropositionen avser skatt på löner, dvs. inkomstskatter på förvärvsinkomster, allmän pensionsavgift och arbetsgivaravgifter. För båda åren förklaras ökningen till största delen av ökningen i timlön och antal arbetade timmar.

En del av de ökade skatterna tillfaller dock kommunsektorn och pensionssystemet, vilket medför att statens periodiserade skatter blev 8 miljarder kronor högre 2001, medan de 2002 förväntas bli 1 miljard kronor lägre i förhållande till budgetpropositionen. De lägre kapitalskatterna beror på lägre skatt på kapitalvinster jämfört med beräkningen till budgetpropositionen. Statsbudgetens skatteinkomster blev 2 miljarder kronor högre budgetåret 2001 och 11 miljarder kronor högre 2002. Jämfört med de periodiserade skatterna för staten är ökningen mindre för 2001, men större för 2002. Skillnaderna förklaras av betalningsförskjutningar inklusive förskjutningar i utbetalningen av kommunalskatter. För 2001 medförde den högre lönesumman ökade preliminärskatter samtidigt som utbetalningen av kommunalskatter var fastställd. De högre kapitalskatterna 2000, enligt den periodiserade redovisningen, betalades till större delen som kompletteringsbetalningar budgetåret 2001. Sammantaget medförde det att betalningsförskjutningen påverkade statsbudgeten negativt budgetåret 2001. Betalningsförskjutningen budgetåret 2002 påverkade däremot statsbudgetens skatteinkomster positivt, framförallt till följd av ökade kommunalskatter, vilka fastställs vid slutregleringen 2004. Övriga inkomster på statsbudgeten överensstämde med prognosen för 2001, men blev 13 miljarder kronor lägre för 2002 jämfört med statsbudgeten. Den största avvikelsen avser inkomster av försåld statlig egendom som blev 15 miljarder kronor lägre än beräknat. I den konsoliderade resultaträkningen för staten redovisas skatterna till drygt 825 miljarder kronor. Bortses från inkomster som redovisas under inkomsttyp 2000 uppgår skatterna till 791 miljarder kronor. Av dessa utgör drygt 659 miljarder kronor skatter som redovisas på 1000 Skatter m.m. Skillnaden gentemot statsbudgetens skatteinkomster förklaras till stor del av att skatterna, som de redovisas i resultaträkningen, inkluderar medel som överförs till pensionssystemet och till Riksgäldskontoret, samt att arbetsgivaravgifter för statligt anställda har eliminerats. En detaljerad redovisning av skillnaderna visas i tabell 4.7.

Tabell 4.7 Skillnaden mellan skatterna i resultaträkningen och på statsbudgeten Miljarder kronor

Utfall

2002 Skatter enl. resultaträkning 825,5 Inkomster från Svenska spel, inkomsttyp 2000 -3,3 Räntor m.m., inkomsttyp 2000 -3,5 Riksbankens inlevererade överskott, inkomsttyp 2000 -27,3 Övriga inkomster, inkomsttyp 2000 -0,4 Skatter enl. resultaträkning exkl. inkomsttyp 2000 791,0 Arbetsgivaravgifter, staten 20,3 Periodiseringar -3,7 Uppbördsförluster 4,4 Överföring till pensionssystemet -139,4 Överföring till Riksgäldskontoret -18,3 Betalningsdifferenser och anstånd 3,1 Särskild löneskatt, staten 1,9 Summa skatter på statsbudgeten 659,4

Arbetsgivaravgifter som betalas av statliga myndigheter m.fl. är nettoeliminerade i resultaträkningen. Dessa avgifter redovisas dock på statsbudgeten, varför beloppen måste återläggas. Periodiseringar enligt tabell 4.7 innehåller bl.a. skillnaden mellan debiteringar avseende inkomståret och debiteringar bokförda under budgetåret. Dessutom ingår de periodiseringar till följd av slutreglering av kommunalskattemedel, samt värdereglering av utestående fordringar. Korrigeringar för uppbördsförluster avser dels restförda skatter som inte redovisas över skattekontot, dels avskrivningar av tidigare restförda skatter. Restföringar av skatter som inte redovisas över skattekontot återläggs eftersom det enbart är den kassamässiga inbetalningen som tidigare har bokförts på budgeten. En återvunnen restföring blir därför en merinkomst på statsbudgeten. Avskrivna fordringar måste återläggas eftersom dessa medel tidigare har redovisats som restförda skatter på statsbudgeten. Från statsbudgeten omförs även pensionsmedel till pensionssystemet och till Riksgäldskontoret. Betalningsdifferenser och anstånd avser dels skatter som har debiterats under 2002 men som ännu inte har betalats, dels kompletteringsbetalningar för skatter som avser 2002 men som ännu inte har debiterats. Särskild löneskatt som betalas av statliga myndigheter m.fl. är eliminerade i resultaträkningen, men återläggs på statsbudgeten. Samtliga dessa poster påverkar statsbudgeten, men inte resultatet. 4.2.1 Makroekonomisk utveckling Utvecklingen av skatterna har ett starkt samband med den makroekonomiska utvecklingen. I tabell 4.8 redovisas några centrala makroekonomiska förutsättningar för beräkningarna av skatterna åren 2001 och 2002 i budgetpropositionen för 2002, 2002 års ekonomiska vårproposition och i budgetpropositionen för 2003.

Tabell 4.8 Makroekonomiska förutsättningar vid olika prognostillfällen Procentuell förändring

BP2002 VP2002 BP2003 VP2003 Utfall Timlön, kostnad

 2001 3,5 4,2 4,3 4,61 2002 3,5 3,5 3,7 4,0 Antal arbetade timmar

 2001 0,9 0,5 0,5 0,5 2002 0,4 -0,5 -0,5 -1,2 Utbetald lönesumma

 2001 5,5 5,6 5,6 5,8 2002 3,9 3,0 3,7 3,4 Hushållens konsumtionsutgifter

 2001 3,5 1,8 1,8 2,3 2002 3,9 3,1 4,0 3,3 Anm.: 1 Preliminär statistik Källor: Medlingsinstitutet, Statistiska centralbyrån (konjunkturstatistiken för kostnadstimlön, Nationalräkenskaperna för antal arbetade timmar och arbetsgivarnas skattedeklarationer till skattemyndigheterna för utbetald lönesumma), och Finansdepartementet.

Utvecklingen av kostnadstimlönen underskattades för både 2001 och 2002. För 2002 underskattades timlöneökningarna med 0,3-0,5 procentenheter. Felet berodde i stor utsträckning på att både de retroaktiva löneutbetalningarna och att löneutvecklingen i offentlig sektor underskattades. Prognoserna över antal arbetade timmar för 2001 var till budgetpropositionen för 2002 något över utfallet, men därefter överensstämde prognoserna med utfallet. För 2002 överskattades dock antal arbetade timmar vid varje prognostillfälle. Minskningen av antal arbetade timmar, med drygt 1 procent, förklaras främst av fortsatt hög sjukfrånvaro, men även av en ökning av annan frånvaro. Därtill fortsatte övertidsuttaget att minska. Utbetald lönesumma beräknas utifrån arbetsgivarnas skattedeklarationer. Prognoserna över lönesumman grundar sig på utvecklingen av antal arbetade timmar enligt Nationalräkenskaperna och SCB:s konjunkturstatistik över timlönen. För att få en korrekt utveckling av lönesumman görs dock ett flertal korrigeringar av utvecklingen av dessa makroekonomiska variabler. Eftersom inte företagarnas arbetade timmar ingår i lönesumman skall prognosen över det totala antalet arbetade timmar i ekonomin korrigeras för om de anställdas timutveckling förväntas skilja sig från genomsnittet. Dessutom måste antalet timmar justeras för att utvecklingen av lönesumman är dagkorrigerad, dvs. den skall inte påverkas av variationer i antalet arbetsdagar mellan åren. I lönesummeutvecklingen skall löneutbetalningarna också periodiseras annorlunda än de gör i beräkningen av timlönen. Statistiken över timlönen är kostnadsbaserad vilket innebär att löneutbetalningarna redovisas på den period de avser. Detta sker inte i beräkningen av lönesumman. Timlöneutvecklingen kan också behöva justeras om det sker en kraftig förändring av börskursen eller sjukfrånvaron. I lönesumman inkluderas nämligen bonusutbetalningar och sjuklön, dvs. företagens ersättningar till de anställda vid de första fjorton dagarnas sjukfrånvaro, vilket de inte gör i kostnadstimlönen. Ingen av ovanstående justeringar är direkt mätbar utan det kan endast uppskattas hur de påverkar lönesummeutvecklingen. Eftersom utvecklingen av antal arbetade timmar överskattades, samtidigt som ökningen av kostnadstimlönen underskattades, låg den sammantagna utvecklingen av dessa makroekonomiska variabler för 2002 relativt nära utfallet vid alla prognostillfällen. Lönesumman underskattades dock vid 2002 års ekonomiska vårproposition. En förklaring till att lönesumman 2002 steg snabbare än antal arbetade timmar multiplicerat med timlönen kan vara att sjuklöneutbetalningarna ökade till följd av stigande sjukfrånvaro. Hushållens konsumtionsutgifter, vilka påverkar beräkningen av intäkterna av mervärdesskatt, överskattades för 2001 vid prognosen i budgetpropositionen för 2002. I fjol underskattades dock konsumtionsutgifterna för 2001, vilket beror på att Nationalräkenskaperna senare reviderade utfallet för 2001. Prognoserna för 2002 låg relativt väl i linje med utfallet, även om utvecklingen överskattades så sent som i budgetpropositionen för 2003. Konsumtionen bedömdes vid varje prognostillfälle bli stark till följd av en mycket god utveckling av den disponibla inkomsten och en i grunden god förmögenhetsställning. I prognosen i budgetpropositionen för 2002 bedömdes osäkerheten i konsumtionsprognosen ha ökat. Den svaga börsutvecklingen och den dämpade sysselsättningsutvecklingen förutsågs dämpa konsumtionen. Främst till följd av ett mycket svagt utfall för andra halvåret 2001 reviderades prognosen för 2002 ner i 2002 års ekonomiska vårproposition. I prognosen som gjordes i budgetpropositionen för 2003 var bilden i stort sett densamma som under våren. Den mycket svaga utvecklingen på aktiemarknaden bedömdes dock hålla tillbaka konsumtionen. Att prognosen för konsumtionsutgifterna ändå reviderades upp något berodde på att Nationalräkenskapernas preliminära utfall för första halvåret tydde på en god utveckling. Senare reviderades dock utfallet ned. 4.2.2 Redovisning av skatter 1000 Skatter m.m. Skattekontots införande inkomståret 1998 medför att det för år 2002 i huvudsak är debiterade och inte inbetalda belopp, som redovisas på följande inkomsttitlar:

* 1111 Fysiska personers inkomstskatt * 1121 Juridiska personers inkomstskatt * 1200 Socialavgifter och allmän pensionsavgift * 1411 Mervärdesskatt

Skillnaden mellan inbetalda och debiterade belopp redovisas på inkomsthuvudgruppen 1600 Betalningsdifferenser, skattekonto. För arbetsgivaravgifter och för skatter på varor och tjänster utgörs skillnaden mellan den periodiserade skatten och det belopp som redovisas på statsbudgeten endast av en förskjutning av den månatliga uppbörden. På statsbudgeten redovisas således skatter som till 11/12 avser inkomståret 2002, och som till 1/12 avser inkomståret 2001. Uppbörden av fysiska och juridiska personers inkomstskatt är dock något mer komplicerad. Förutom preliminärskatter, vilka redovisas med en månads förskjutning, debiterades i december 2002 skillnaden mellan slutlig och preliminär skatt avseende inkomståret 2001. Från inkomsttitlarna Fysiska personers inkomstskatt och Juridiska personers inkomstskatt omfördes också under 2002 vissa skatter avseende inkomståren 2000 och 2001 till andra inkomsttitlar på statsbudgeten. Från inkomsttiteln Fysiska personers inkomstskatt utbetalades dessutom skatter avseende inkomståren 2000-2002 till kommunsektorn. I det följande kommenteras i huvudsak de inkomsttitlar som redovisar stora skillnader mellan utfall och statsbudgeten. En fullständig redovisning av statsbudgetens samtliga inkomsttitlar finns i bilaga 6. 1100 Skatt på inkomst 1111 Fysiska personers inkomstskatt Utfallet på inkomsttiteln Fysiska personers inkomstskatt för inkomståret 2002 blev 3,5 miljarder kronor lägre jämfört med beräkningen till statsbudgeten.

I tabell 4.9 redovisas hushållens periodiserade inkomstskatter för inkomståren 2000-2002 samt skillnader mot beräkningarna till budgetpropositionen för 2002. Inkomståret 2001 förklaras ökningen av den statliga inkomstskatten av att fler personer än beräknat har haft inkomster över skiktgränserna för statlig inkomstskatt. Minskningen av den nettoräknade kapitalskatten förklaras främst av att nedgången på bl.a. Stockholmsbörsen underskattades. Skatt på kapitalvinster för 2001 blev drygt 3 miljarder kronor lägre än i beräkningen till budgetpropositionen samtidigt som prognosen för skattereduktioner för underskott av kapital underskattades med knappt 3 miljarder kronor. I beräkningarna till budgetpropositionen beräknades kapitalvinsterna minska med drygt 31 procent. Den faktiska minskningen blev 44 procent. Kommunskatterna underskattades med 3,8 miljarder kronor beroende främst på att timlönen ökade mer än väntat.

Tabell 4.9 Hushållens periodiserade skatter Miljarder kronor

Utfall Utfall Prognos Skillnad mot BP2002 Inkomstår 2000 2001 2002 2000 2001 2002 Skatter på titeln 48,7 12,3 -16,8 4,8 -4,3 -9,3 varav statlig inkomstskatt 33,5 34,6 33,8 1,4 2,1 2,2 varav kapitalskatt, netto 34,1 14,1 8,9 2,9 -6,4 -11,4 varav skattereduktioner -18,9 -36,4 -59,5 0,4 0,0 0,0 Omförda skatter m.m. 444,8 468,7 488,5 0,7 3,9 2,7 varav kommunalskatt 336,3 359,4 377,3 0,9 3,8 3,9 varav kyrko- och begravningsavgift 11,7 12,4 12,9 -0,2 -0,1 -0,2 varav förmögenhetsskatt 8,0 6,3 4,1 0,0 0,1 -0,7 varav fastighetsskatt 13,3 12,1 13,5 0,1 0,5 0,7 varav mervärdesskatt 3,9 3,9 4,1 0,1 0,0 -0,1 varav allmän pensionsavgift 63,1 65,7 67,8 -0,3 -0,3 -0,5 varav egenavgift 8,5 8,8 8,8 0,1 0,0 -0,4 Slutlig skatt 493,5 481,0 471,8 5,5 -0,5 -6,6 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid. Prognoser redovisas med kursiverade belopp.

Den slutliga skatten avseende inkomståret 2002 beräknas bli 6,6 miljarder kronor lägre jämfört med beräkningen till budgetpropositionen. Det förklaras till stor del av att skatten på kapitalvinster beräknas bli 11,4 miljarder kronor lägre än beräknat, beroende på att prognosen på kapitalvinsternas utveckling har reviderats. Den statliga inkomstskatten beräknas bli 2,2 miljarder kronor högre på grund av att timlönerna stigit mer än väntat och att dessa ökningar i förhållandevis stor utsträckning har träffat de högre inkomstskikten. Den kommunala inkomstskatten beräknas bli 3,9 miljarder högre, främst till följd av högre utbetalda timlöner. I tabell 4.10 redovisas utfallet på inkomsttiteln Fysiska personers inkomstskatt för budgetåren 2001 och 2002. Jämfört med budgetpropositionen för 2002 underskattades preliminärskatten med 3,3 miljarder kronor. En förklaring till underskattningen kan vara att skattskyldiga pga. högre taxeringsvärden på fastigheter i mindre grad har jämkat för utgiftsräntor. Underuttaget (debiterad slutlig skatt minus preliminärskatt) på -4,2 miljarder kronor som avser inkomståret 2001 förklaras framför allt av att kapitalvinsterna detta år blev betydligt lägre än i beräkningen till budgetpropositionen. Då varken förmögenhetsskatt eller skatt på kapitalvinster preliminärbeskattas debiteras dessa skatter i samband med att taxeringen fastställs. Det påföljande underskottet på skattekontot regleras i huvudsak som kompletteringsbetalningar eller av att den skattskyldige påförs en kvarskatt.

Avvikelsen på -4,2 miljarder kronor förklaras till -3,8 miljarder kronor av att skatten på kapitalvinster blev lägre än beräknat.

Tabell 4.10 Inkomsttiteln Fysiska personers inkomstskatt Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 Deb. preliminär A-skatt 438,6 440,9 3,3 Deb. preliminär F-skatt o särsk. A-skatt 21,2 21,7 -0,1 Deb. slutlig skatt minus preliminär skatt 45,4 19,3 -4,2 Övrigt 0,0 0,0 -0,1 Summa inkomster 505,2 482,0 -1,2 Utbetalning till kommuner -360,7 -383,3 -2,2 Utbetalning av kyrko- och begrav. avg. -12,1 -12,9 -0,3 Summa inkomster på statsbudgeten 132,4 85,7 -3,7 Omföringar till andra inkomsttitlar -99,2 -102,8 -0,5 Fysiska personers inkomstskatt 33,2 -17,2 -3,5 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

1121 Juridiska personers inkomstskatt Utfallet på inkomsttiteln Juridiska personers inkomstskatt blev 8,3 miljarder kronor högre än i statsbudgeten. I tabell 4.11 redovisas de periodiserade skatterna för åren 2000-2002, samt förändringarna i förhållande till prognosen i budgetpropositionen för 2002. Av tabellen framgår det att juridiska personers inkomstskatt för 2000 underskattades med 2,5 miljarder kronor i beräkningen till budgetpropositionen.

Tabell 4.11 Företagens periodiserade skatter Miljarder kronor

Utfall Utfall Prognos Skillnad mot BP2002 Inkomstår 2000 2001 2002 2000 2001 2002 Skatter på titeln 85,5 66,6 63,6 2,4 0,3 -4,4 varav inkomstskatt 72,5 52,1 50,4 2,5 -0,1 -4,1 varav avkastningsskatt 13,0 14,6 13,3 -0,2 0,2 -0,4 varav skattereduktioner 0,0 0,0 -0,1 0,1 0,2 0,0 Omförda skatter m.m. 28,4 30,8 35,0 1,8 4,9 7,5 varav förmögenhetsskatt 0,2 0,2 0,2 0,0 0,0 0,0 varav fastighetsskatt 9,9 9,1 9,9 0,0 0,8 0,9 varav mervärdesskatt 1,9 1,8 2,0 0,0 -0,2 -0,1 varav särskild löneskatt 16,4 19,6 22,8 1,8 4,3 6,7 Slutlig skatt 113,9 97,4 98,5 4,1 5,2 3,2 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid. Kursiverade belopp avser prognoser.

Den aktuella prognosen på företagens inkomstskatt för 2002 är 4,4 miljarder kronor lägre än i budgetpropositionen. Boksluten för 2002 pekar bl.a. på en nedgång av företagens resultat efter avskrivningar med omkring 15 procent, samtidigt som de ger en indikation på att skatterna blir i stort sett på 2001 års nivå. Utfallen på avkastningsskatten för åren 2000 och 2001 låg helt i linje med den prognos som redovisades i budgetpropositionen. Även prognosen för 2002 sammanfaller i stort sett med beräkningen till budgetpropositionen. Den särskilda löneskatten för inkomståret 2000 blev 1,8 miljarder kronor högre än beräkningen till budgetpropositionen. År 2001 blev utfallet 4,3 miljarder kronor högre än beräkningen till budgetpropositionen. För 2002 har prognosen justerats upp med 6,7 miljarder kronor jämfört med tidigare beräkning. Ett skäl till justeringen är att utfallet för 2001 indikerar både en snabbare tillväxttakt och en långsiktigt högre nivå på underlaget för den särskilda löneskatten. Åren 1993-2000 ökade underlaget med 185 procent. Det kan jämföras med underlaget för arbetsgivaravgifter som under samma period endast ökade med 31 procent. Underlagets starka utveckling beror delvis på att både företag och myndigheter har övergått till att fondera för en högre andel av pensionsskulden, vilket utlöser särskild löneskatt, samtidigt som de fortsätter att betala särskild löneskatt på utbetalda pensioner till nuvarande pensionärer. I en del fall har särskild löneskatt även betalats för den del av pensionsskulden som inte är fonderad. Dessutom kan en del av den snabba utvecklingstakten förklaras med att anställda i högre utsträckning än tidigare har valt att ta ut ersättning för arbete i form av individuella pensionsförsäkringar tecknade av arbetsgivaren.

Tabell 4.12 Inkomsttiteln Juridiska personers inkomstskatt Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 Deb. prel. F-skatt o särsk. A-skatt 84,1 85,1 1,1 Deb. slutlig skatt minus prel. slatt 35,6 19,5 8,1 Övrigt 0,2 0,2 0,2 Summa inkomster på statsbudgeten 119,9 104,9 9,4 Omföringar till andra inkomsttitlar 25,8 28,4 1,2 Juridiska personers inkomstskatt 94,1 76,5 8,3 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid.

I tabell 4.12 redovisas utfallet på inkomsttiteln Juridiska personers inkomstskatt för åren 2001 och 2002, samt avvikelsen mot statsbudgeten. Utfallet på inkomsttiteln budgetåret 2002 uppgår till 76,5 miljarder kronor, vilket är 12,7 miljarder kronor högre än den periodiserade skatten. Skillnaden beror på betalningsförskjutningar som i detta fall delvis kan hänföras till underuttaget av preliminärskatt. Dessutom tillkommer periodiseringseffekter av tillfälliga vinster i företagen. Övriga inkomstskatter Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 4,8 4,3 -0,1 Redovisat på inkomsttiteln 7,6 5,8 0,1

Under övriga inkomstskatter redovisas inkomsttitlarna Beskattning av tjänstegruppliv, Ofördelbara inkomstskatter, Kupongskatt och Lotteriskatt. Det samlade utfallet för 2002 blev i stort sett enligt prognos. 1200 Socialavgifter och allmän pensionsavgift Socialavgifter tas ut i form av arbetsgivaravgifter på lön och andra ersättningar för utfört arbete, och i form av egenavgifter på inkomster av aktiv näringsverksamhet. På dessa underlag tas det även ut allmän löneavgift. Särskild löneskatt tas ut på pensionsutfästelser, pensionsutbetalningar och på inkomster av passiv näringsverksamhet. Utvecklingen av intäkterna beror framförallt på timlön, sysselsättning och inkomst av näringsverksamhet. Allmän pensionsavgift tas ut på inkomster som ger pensionsrätt. Till dessa hör ersättningar från arbetsgivare och inkomst av aktiv näringsverksamhet, men även skattepliktiga transfereringar förutom pensioner. Avgiften tas inte ut på inkomster som överstiger förmånstaket. Det medför att avgiften inte påverkas i lika hög utsträckning som socialavgifterna vid förändringar av timlönen. I tabell 4.13 redovisas, i periodiserade termer, socialavgifter, särskild löneskatt och allmän pensionsavgift för åren 2000-2002. Den allmänna löneavgiften är inräknad i arbetsgivaravgifterna och i egenavgifterna. Arbetsgivaravgifterna för 2002 beräknas till samma nivå nu som till budgetpropositionen. Den särskilda löneskatten beräknas nu bli 6,6 miljarder kronor högre. Ökningen beror till största delen på fortsatt stora avsättningar av pensionsmedel.

Tabell 4.13 Periodiserade socialavgifter, särskild löneskatt och allmän pensionsavgift Miljarder kronor

Utfall Utfall Prognos Skillnad mot Inkomstår 2000 2001 2002 BP2002 Skatter på titeln 375,9 398,7 413,7 6,3 varav

Arbetsgivaravgifter 288,3 305,3 315,6 0,0 Egenavgifter 8,1 8,4 8,5 -0,2 Särskild löneskatt 22,3 25,3 28,5 6,6 Nedsättningar -5,9 -6,0 -6,7 0,3 Allmän pensionsavgift 63,1 65,7 67,8 -0,5 Avgifter till pensionssystemet 147,0 153,7 158,3 -1,0 Socialavgifter och allmän pensionsavgift

228,9

244,9

255,4

7,2

Skillnaden mellan utfall och prognos bestäms, i frånvaro av regelförändringar, av hur avgiftsunderlagen har utvecklats sedan beräkningen till budgetpropositionen. För arbetsgivaravgifterna och den allmänna pensionsavgiften är det utvecklingen av lönesumman som är den enskilt största orsaken till avvikelse mellan prognos och utfall.

Tabell 4.14 Inkomsthuvudgruppen Socialavgifter och allmän pensionsavgift Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 Skatter på titeln 389,8 407,5 2,7 varav

Arbetsgivaravgifter 298,2 309,1 1,1 Egenavgifter 7,2 8,3 0,6 Särskild löneskatt 19,4 22,2 1,8 Allmän pensionsavgift 65,2 67,9 -0,8 Utbetalningar till pensionssystemet 151,1 157,6 1,5 Socialavgifter och allmän pensionsavgift

238,8

249,8

4,3

I tabell 4.14 redovisas inkomsthuvudgruppen Socialavgifter och allmän pensionsavgift. Inkomsterna blev 2,7 miljarder kronor högre än i statsbudgeten, vilket framförallt förklaras av högre särskild löneskatt och av högre arbetsgivaravgifter. Utbetalningarna till pensionssystemet blev 0,8 miljard kronor lägre än beräknat. Totalt sett underskattades nettot på inkomsthuvudgruppen för budgetåret 2002 med 4,3 miljarder kronor. 1300 Skatt på egendom Utfallet på inkomsttiteln Skatt på egendom blev 1,1 miljarder kronor högre än i statsbudgeten. I tabell 4.15 redovisas de periodiserade skatterna på egendom för åren 2001 och 2002, samt skillnaderna för 2002 jämfört med beräkningen till budgetpropositionen. De periodiserade intäkterna för 2002 avseende skatt på egendom beräknas bli 1,8 miljarder kronor högre jämfört med budgetpropositionen. Differensen för fastighetsskatten på 1,7 miljarder kronor förklaras av att taxeringsvärdena för fastigheter har ökat mer än vad som antogs i beräkningarna till budgetpropositionen. Utfallet för förmögenhetsskatten blev 0,8 miljarder kronor lägre än i beräkningen till budgetpropositionen, samtidigt som stämpelskatten blev 0,7 miljarder kronor högre. Ökningen av stämpelskatten förklaras framförallt av en fortsatt stark prisutveckling på fastighetsmarknaden.

Tabell 4.15 Periodiserade skatter på egendom Miljarder kronor

Prognos

Utfall /utfall Skillnad mot Inkomstår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 35,6 36,5 1,8 varav

Fastighetsskatt 21,2 23,5 1,7 Förmögenhetsskatt 6,5 4,3 -0,8 Arvs- och gåvoskatt 2,6 3,0 0,3 Stämpelskatt 5,4 5,8 0,7 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid. Kursiverade belopp avser prognoser.

I statsbudgeten redovisas fastighets- och förmögenhetsskatten med två års eftersläpning. Dessa skatter förs till inkomsttiteln Fysiska personer inkomstskatt det år då debiteringen sker, för att två år senare omföras till inkomsttitlarna Fastighetsskatt och Förmögenhetsskatt. Det samlade utfallet på inkomsttitlarna blev 1,1 miljarder kronor högre än i statsbudgeten för 2002, se tabell 4.16. Vid beräkningen till statsbudgeten var taxeringen avseende inkomståret 2000 ännu inte klart. Utfallet för fastighetsskatten blev 0,1 miljarder kronor högre än beräknat, vilket tillsammans med avvikelsen för arvs- och gåvoskatten på 0,3 miljarder kronor och avvikelsen för stämpelskatten på 0,7 miljarder kronor förklarar förändringen på inkomsthuvudgruppen.

Tabell 4.16 Inkomsthuvudgruppen Skatt på egendom Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 Fastighetsskatt 23,3 23,3 0,1 Förmögenhetsskatt 8,6 8,2 0,0 Arvs- och gåvoskatt 2,6 3,0 0,3 Stämpelskatt 5,4 5,8 0,7 Redovisat på inkomsttitlar 39,9 40,2 1,1 Anm.: Beloppen är avrundade och summerar därför inte alltid. 1400 Skatt på varor och tjänster 1411 Mervärdesskatt Miljarder kronor

Utfall Prognos Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 209,2 219,2 -0,7 Redovisat på inkomsttiteln 184,8 198,3 1,1

Utfallet på inkomsttiteln Mervärdesskatt blev 198,3 miljarder kronor för 2002, vilket är 0,6 procent högre än beräknat till statsbudgeten. Mervärdesskatt redovisas som ett netto av inkomster och utgifter. Inkomsterna består till största delen av debiterad mervärdesskatt för företag, för vilka den utgående mervärdesskatten överstiger den ingående. Utgifterna består främst av debiterad mervärdesskatt att återbetala till företag där den ingående mervärdesskatten överstiger den utgående. Det senare är aktuellt till exempel vid export, eftersom svensk mervärdesskatt inte tas ut vid försäljning av varor till utlandet. Mervärdesskatten påverkas främst av hushållens konsumtionsutgifter, men även av investeringar och förbrukning i de företag som har undantag från skatteplikt samt av kommunsektorns förbrukning och investeringar. Diagram 4.2 illustrerar fördelningen av mervärdesskatten 2002 uppdelad efter användning. Fördelningen är oförändrad jämfört med föregående år. Den periodiserade mervärdesskatten beräknas 2002 uppgå till 219,2 miljarder kronor, vilket är 0,7 miljarder kronor lägre än beräkningen till budgetpropositionen för 2002. Huvuddelen av detta belopp är utfall, medan den del som fastställs vid inkomsttaxeringen fortfarande är en prognos. Den stora skillnaden mellan den periodiserade mervärdesskatten och vad som redovisas på inkomsttiteln om 20,9 miljarder kronor förklaras främst av att statens avlyft för ingående mervärdesskatt nettoredovisas på inkomsttiteln. Endast 0,5 miljarder kronor beror på periodiseringseffekter.

Diagram 4.2 Mervärdesskatt uppdelad efter användning under 2002

Anm.: Företags och kommunsektorns investeringar är sammanslagna i diagrammet.

I diagram 4.3 visas hushållens konsumtionsutgifter för dagligvaror samt bilar och sällanköpsvaror åren 1980-2002 i 2002 års priser.

Diagram 4.3 Hushållens konsumtionsutgifter uppdelade i varugrupper Miljarder kronor

I diagrammet framgår tydligt att konsumtionen av dagligvaror är relativt jämn under hela perioden samtidigt som konsumtionen av bilar och sällanköpsvaror varierar med konjunkturen. Dagligvaror mervärdesbeskattas med 12 procent medan bilar och sällanköpsvaror mervärdesbeskattas med 25 procent. Intäkterna från mervärdesskatten har därför en tendens att variera kraftigare med konjunkturella svängningar i ekonomin än vad underliggande konsumtionsutgifter gör. 1424 Tobaksskatt Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 8,1 8,4 0,4 Redovisat på inkomsttiteln 8,0 8,4 0,4

Utfallet på inkomsttiteln Tobaksskatt blev 0,4 miljarder kronor högre än vad som beräknades till statsbudgeten för 2002. I beräkningen antogs en svagare uppgång av den inhemska tobakskonsumtionen än vad som faktiskt blev fallet. 1425 Alkoholskatt Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 11,0 11,2 1,5 Redovisat på inkomsttiteln 11,0 11,1 1,3

Under inkomsttiteln Alkoholskatt redovisas skatt på etylalkohol, skatt på vin och andra jästa drycker, skatt på mellanklassprodukter samt skatt på öl. Utfallet för 2002 blev 1,3 miljarder högre jämfört med beräkningen till statsbudgeten. Anledningen till det är att de höjda indikativa nivåerna för privatinförsel inte fick den effekt på skatteinkomsterna som tidigare antogs. Den inhemska konsumtionen fortsatte att öka trots de höga indikativa nivåerna på vin och öl samt att nivån för etylalkohol höjdes från 1 till 2 liter. Av differensen på 1,3 miljarder kronor svarar skatt på etylalkohol för 1,1 miljarder kronor. 1428 Energiskatt Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 53,6 57,2 -0,6 Redovisat på inkomsttiteln 51,9 56,5 -1,0 Utfallet på inkomsttiteln Skatt på energi blev 1,0 miljarder kronor lägre än i beräkningen till statsbudgeten. Till stor del beror det på att utfallet för 2001 blev högre än prognoserat, vilket även påverkade utfallet för 2002. Trots att både energi- och koldioxidskatten höjdes den 1 januari 2002 så ökade inte inkomsterna så mycket som prognoserades. 1460 Skatt på vägtrafik Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 7,7 8,2 0,5 Redovisat på inkomsttiteln 7,7 8,2 0,5

Inkomsttiteln Skatt på vägtrafik inkluderar underinkomsttitlarna Fordonsskatt och Vägavgifter. Inkomsterna blev 0,5 miljarder kronor högre än beräkningarna till statsbudgeten. Det är inkomster från fordonsskatten som står för ökningen, vilket förklaras av en högre tillväxt i fordonsparken än beräknat. Vägavgifterna minskade marginellt jämfört med prognosen. Övriga skatter på varor och tjänster Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Inkomstår/budgetår 2001 2002 BP2002 Periodiserad skatt 8,0 7,7 -1,1 Redovisat på inkomsttiteln 8,0 7,7 -1,1

Utfallet för övriga inkomsttitlar som redovisas under inkomsthuvudgruppen Skatt på varor och tjänster blev 1,1 miljarder kronor lägre än prognoserat i statsbudgeten. Främst var det inkomsttitlarna Tullmedel samt Skatt på annonser och reklam som bidrog till det lägre utfallet, med 0,4 miljarder kronor vardera. 1600 Betalningsdifferenser, skattekonto Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 Redovisat på inkomsttiteln -19,7 -4,2 -2,8 varav restföring -5,2 -7,3 -1,6

Skillnaden mellan inbetalda och debiterade skatter redovisas på inkomsthuvudgruppen Betalningsdifferenser, skattekonto. Betalningsdifferensen för 2002 uppgick till drygt 4 miljarder kronor, vilket är knappt 3 miljarder kronor lägre än i statsbudgeten. Den negativa betalningsdifferensen förklaras till största delen av att restförda skatter har ökat. Exklusive restföringar uppgick betalningsdifferensen 2002 till 3,1 miljarder kronor, vilket är 18 miljarder kronor högre jämfört med 2001. Nedgången förklaras framför allt av fallande kapitalvinster för hushållen. 1700 Nedsättning av skatter Miljarder kronor

Utfall Utfall Skillnad mot Budgetår 2001 2002 SB2002 Redovisat på inkomsttiteln -1,6 -5,4 -0,2

Inkomsthuvudgruppen Nedsättning av skatter innehåller nedsättning avseende anställningsstöd, bredbandsinstallation och sysselsättningsstöd till kommuner och landsting, samt stöd till sjöfart. Både anställningsstödet och sjöfartsstödet uppgick till omkring 1,4 miljarder kronor 2002, och sysselsättningsstödet uppgick till 2,6 miljarder kronor. 4.2.3 Övriga inkomster Övriga inkomster omfattar inkomsttyperna Inkomster av statens verksamhet, Inkomster av försåld egendom, Återbetalning av lån, Kalkylmässiga inkomster och Bidrag m.m. från EU. Utfallet uppgick till totalt 71 099 miljoner kronor och var därmed 13 459 miljoner kronor (15,9 procent) lägre än vad som beräknats i statsbudgeten. Skillnaden förklaras främst av att inkomsterna av försåld egendom blev 14 908 miljoner kronor lägre än beräknat, vilket beror på att det inte gjordes några större försäljningar under 2002.

Tabell 4.17 Övriga inkomster, sammanfattning Miljoner kronor

Utfall 2001 SB 2002 Utfall 2002 Utfall- SB 2002 Inkomster av statens verksamhet 50 813 47 991 49 113 1 122 Inkomster av försåld egendom 188 15 001 93 -14 908 Återbetalning av lån 2 590 2 370 2 720 350 Kalkylmässiga inkomster 8 447 8 186 9 865 1 679 Bidrag m.m. från EU 8 485 11 010 9 307 -1 703 Summa övriga inkomster 70 523 84 558 71 099 -13 459 2000 Inkomster av statens verksamhet Under denna inkomsttyp redovisas bl.a. rörelseöverskott från statliga affärsverk, Riksbanken, AB Svenska Spel och Statens fastighetsverk. Vidare redovisas ränteinkomster, aktieutdelningar från bolag med statligt ägande, offentligrättsliga avgifter, försäljningsinkomster, böter samt övriga inkomster av statens verksamhet. Inkomsterna under denna inkomsttyp uppgick till 49 113 miljoner kronor och var därmed 1 122 miljoner kronor (2,3 procent) högre jämfört med beräknat i statsbudgeten. Skillnaden mot statsbudgeten förklaras främst av att ränteinkomsterna blev 869 miljoner kronor högre än beräknat.

Tabell 4.18 Inkomster av statens verksamhet, översikt Miljoner kronor

Utfall 2001 SB 2002 Utfall 2002 Utfall- SB 2002 Rörelseöverskott 32 490 31 348 31 297 -50 Överskott av statens fastighetsförvaltning 99 0 228 228 Ränteinkomster 4 323 3 854 4 723 869 Aktieutdelning 4 991 4 140 4 201 61 Offentligrättsliga avgifter 5 832 5 510 5 842 331 Försäljningsinkomster 370 394 212 -182 Böter m.m. 2 408 2 245 2 264 19 Övriga inkomster av statens verksamhet 301 500 347 -153 Inkomster av statens verksamhet 50 813 47 991 49 113 1 122

2100 Rörelseöverskott Inkomsterna under inkomsthuvudgruppen Rörelseöverskott uppgick till 31 297 miljoner kronor och var 50 miljoner kronor (0,2 procent) lägre än beräknat i statsbudgeten. Den enskilt största skillnaden (-286 miljoner kronor) avsåg Luftfartsverkets inlevererade överskott. Luftfartsverkets resultat under 2001 blev svagare än väntat till följd av minskad flygtrafik, ökade pensionskostnader samt nedskrivning av anläggningstillgången Sky City. Riksbankens inlevererade överskott uppgick till 27 300 miljoner kronor varav 20 000 miljoner kronor var en extra inleverans från Riksbanken till staten som gjordes i juni 2002 liksom under 2001. Den extra inleveransen för 2002 var beräknad i statsbudgeten. Riksbankens inlevererade överskott blev 100 miljoner kronor större än beräknat i statsbudgeten.

Tabell 4.19 Rörelseöverskott Miljoner kronor

Utfall 2001 SB 2002 Utfall 2002 Utfall- SB 2002 Luftfartsverkets inlevererade överskott 52 290 4 -286 Affärsverket svenska kraftnäts inlevererade utdelning och inleve-rans av motsvarighet till statlig skatt 495 350 474 124 Sjöfartsverkets inlevererade överskott 17 33

-33 Inlevererat överskott av Riksgäldskontorets garantiverksamhet 61 0 29 29 Inlevererat överskott av statsstödd exportkredit 103 75 193 118 Riksbankens inlevererade överskott 28 200 27 200 27 300 100 Inlevererat överskott från AB Svenska Spel 3 561 3 400 3 297 -103 Rörelseöverskott 32 490 31 348 31 297 -50 2200 Överskott av statens fastighetsförvaltning Överskott av Statens fastighetsverks verksamhet blev 228 miljoner kronor till följd av sänkt soliditetskrav samt en förändring av tidpunkterna för inleverans. Från och med 2002 sker inleverans efter varje avslutat kvartal. Under 2002 har inleverans skett av både 2001 års överskott samt löpande efter avslutade kvartal för 2002. I statsbudgeten för 2002 beräknades ingen inleverans av överskott. 2300 Ränteinkomster Utfallet för inkomsthuvudgruppen Ränteinkomster uppgick till 4 723 miljoner kronor och var därmed 869 miljoner kronor (22,6 procent) högre än beräknat i statsbudgeten. Skillnaden förklaras främst av att Ränteinkomster på studielån upptagna efter 1988 blev 431 miljoner kronor högre till följd av att antalet återbetalningsskyldiga blev fler än beräknat. Räntor på skattekonto m.m. blev 430 miljoner kronor högre än vad som beräknats i statsbudgeten.

Tabell 4.20 Ränteinkomster Miljoner kronor

Utfall 2001 SB 2002 Utfall 2002 Utfall- SB 2002 Ränteinkomster på studielån upptagna efter 1988 2 438 2 499 2 930 431 Räntor på skattekonto m.m., netto 1 794 1 262 1 692 430 Övriga ränteinkomster 91 93 101 8 Ränteinkomster 4 323 3 854 4 723 869 2400 Aktieutdelning Inkomster av statens aktier uppgick till 4 201 miljoner kronor under 2002 och var därmed 61 miljoner kronor (1,5 procent) högre än beräknat i statsbudgeten. Utdelningar, som betalades ut under 2002, hänför sig till räkenskapsåret 2001. I tabellen specificeras aktieutdelningarna från statligt ägda aktier för 2001 och 2002. I statsbudgeten redovisas ingen prognos för aktieutdelningar per bolag utan endast en prognos för de totala aktieutdelningarna (4 140 miljoner kronor). Det lägre utfallet jämfört med 2001 beror främst på att utdelningen från Telia var lägre på grund av att bolaget redovisade ett lägre resultat. Utdelningen från Vattenfall AB uppgick till 990 miljoner kronor för verksamhetsåret 2001. Delar av utdelningen har använts för ersättning för stängningen av Barsebäck. Av denna utdelning betalade Vattenfall in 303 miljoner kronor till staten under maj månad 2002. Utdelningen från Systembolaget AB (80 miljoner kronor) redovisades på inkomsttiteln 1442 Systembolaget AB:s inlevererade överskott.

Tabell 4.21 Aktieutdelning Miljoner kronor

Utfall 2001 Utfall 2002 Skillnad 2002-2001 Akademiska Hus AB 200 270 70 Apoteket AB 100

-100 AssiDomän AB 199

-199 Brisingen Holding AB - 0 0 Civitas Holding AB (Vasakronan AB) 173 537 364 Kasernen Fastighets AB 3 3 0 Lernia AB - 6 6 LKAB 231 231 0 Nordea AB 1 084 1 152 68 Nordiska Investeringsbanken 140 141 1 OM Gruppen AB 48 8 -40 SAS Sverige AB 159

-159 SBAB 103 120 17 SOS Alarm Sverige AB 4 2 -2 Specialfastigheter AB 116 54 -62 Stattum 300 114 -186 Swedfund International AB (UD) 112 36 -76 Svensk Exportkredit AB 259 233 -26 Svenska Geologiska AB - 54 54 Svenska skogsplantor AB 2

-2 Svenska Statens Språkresor - 0 0 Telia AB 1 059 424 -635 Vasallen AB

13 13 Vattenfall AB 245 303 58 Vin antingen att länsstyrelserna upphör med det konkurrensfrämjande arbetet och att dessa arbetsuppgifter i stället överförs till Konkurrensverket eller att länsstyrelserna har kvar arbetsuppgiften, dock med vissa ändringar. En fördel med att låta Konkurrensverket ta över arbetsuppgifterna är, enligt RRV, att konflikten hos länsstyrelserna mellan det konkurrensfrämjande arbetet och andra arbetsuppgifter skulle upphöra. En nackdel, menar RRV, är dock att Konkurrensverket troligen kommer att behöva ägna mer tid åt att lämna information direkt till kommuner, landsting och företag. Om det i stället bedöms att det finns ett behov av den regionala närvaron när det gäller det konkurrensfrämjande arbetet är ett alternativ till det första förslaget att länsstyrelserna har kvar denna arbetsuppgift, men då krävs ett antal åtgärder, bl.a. att konkurrensförordningen anpassas till de resurser som idag avsätts i länsstyrelserna för arbetet. RRV:s argument för detta förslag är länsstyrelsernas kännedom om regionala och lokala förhållanden. Ytterligare ett förslag från RRV är att verksamheten hos länsstyrelserna omorganiseras så att länsstyrelserna kan samarbeta bättre och utnyttja gemensamma handläggare. RRV:s förslag bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Riskhantering i statliga myndigheter (RRV 2002:25) RRV har granskat myndigheternas hantering av skaderisker. Detta är den första utvärderingen om statliga myndigheters riskhantering sen förordningen (1995:1300) om statliga myndigheters riskhantering. Utifrån en enkätundersökning, intervjuer och dokument har myndigheternas arbete med riskanalys och effekterna av det statliga försäkringssystemet granskats. De frågor som har stått i fokus rör myndigheternas kunskaper, riskutjämning mellan myndigheter, minskning av myndigheternas riskkostnader samt Kammarkollegiets metodstöd och biträde till myndigheterna. De myndigheter som har genomfört riskanalys anser att de har haft nytta av den, framförallt i planeringssyfte och vid konsekvensberäkningar. Likaså har det av Kammarkollegiet administrerade försäkringssystemet bidragit till en ökad riskutjämning mellan myndigheter. Dock anser RRV att kunskapen och kompetensen när det gäller riskhantering bör förstärkas. RRV har funnit att nästan hälften av de statliga myndigheterna kan ha brister i sina kunskaper om risker, skador och tillbud i verksamheten. RRV föreslår att regeringen ytterligare stimulerar myndigheterna att genomföra riskanalyser samt ger Kammarkollegiet i uppdrag att utreda möjligheterna till att ge myndigheternas riskanalyser ökad betydelse i samband med att försäkring ny- eller omtecknas. RRV föreslår även att regeringen bör se över kraven på vad som skall ingå i myndigheternas riskanalys samt utfärda riktlinjer för hur myndigheterna skall redovisa höga riskbelopp. Regeringen bedömer att ett försäkringssystem är bra. Kunskap kring och användande av riskhantering bör ytterligare spridas i förvaltningen. Regeringen anser att Kammarkollegiet bör eftersträva att koppla samman riskanalyser med tecknande av verksamhetsförsäkring.

Uppföljning av Qben II - ett instrument för kvalitetsbedömning av ärendehandläggningen på de allmänna försäkringskassorna (RRV 2002:31) RRV har följt upp Riksförsäkringsverkets (RFV) och de allmänna försäkringskassornas instrument för kvalitetsbedömning i ärendehandläggningen, Qben II. Det huvudsakliga syftet har varit att bedöma om de resultat som instrumentet genererar är rättvisande. Resultat från Qben II utgör underlag för att bedöma andelen fel i ärendehandläggningen och redovisas i RFV:s och kassornas årsredovisningar. Resultaten genereras genom att granskare vid kassorna bedömer handläggningskvaliteten i utvalda ärenden genom att besvara ett formulär med frågor om hur ärendet handlagts. Qben II är i ett inledningsskede och fungerar därför ännu inte optimalt. Resultaten måste därför tolkas med försiktighet, främst på grund av brister i tillförlitlighet och urval. Dessa begränsar möjligheten att dra säkra slutsatser om handläggningskvalitet samt att göra statistiskt säkra jämförelser. Flera av de brister som RRV påpekar har uppmärksammats av RFV och är föremål för åtgärder. RRV har begärt att RFV före den 31 maj 2003 skall lämna en skriftlig redogörelse om åtgärder som vidtagits eller kommer att vidtas med anledning av de problem som framkommit i granskningen. Regeringen har noterat RRV:s påpekande om brister och vikten av försiktighet i tolkningen av resultaten som presenteras i RFV:s årsredovisning 2002. I avvaktan på RFV:s fortsatta arbete vidtar regeringen inga åtgärder. Studier på uppdrag av regeringen Kompetensutveckling för sysselsatta - delutvärdering av ett insatsområde inom Europeiska socialfondens program Mål 3 (RRV 2002:2) RRV har gjort en delutvärdering av genomförandet och effekterna av insatsområde 1 Kompetensutveckling för sysselsatta i Europeiska socialfondens mål 3 och av motsvarande åtgärder i mål 1. Insatsområdet syftar till att genom verksamhetsrelaterad kompetensutveckling av sysselsatta få till stånd processer som bidrar till förnyelse och flexibilitet på arbetsmarknaden. I enlighet med det av EG-kommissionen fastställda programdokumentet för mål 3 skall en utvärdering ligga till grund för utformningen av insatsområdet efter 2002. RRV konstaterar att insatsområdet Kompetensutveckling för sysselsatta trots en sen start snabbt har uppnått planerade volymer. Enligt RRV tyder utvärderingen också på att genomförandet även i övrigt har varit framgångsrikt, med reservation för den begränsade omfattningen av undersökningen. Intresset och engagemanget hos arbetsgivarna för kompetensutvecklingen bedöms vara stort. De intervjuade deltagarnas omdömen om kompetensutvecklingen är över lag goda, främst avseende innehållet i utbildningarna som anses relevant för arbetet och därför bedöms ha positiv betydelse. Deltagarna gör dock bedömningen att kompetensutvecklingen inte har haft lika stor betydelse för deras ställning på arbetsmarknaden. RRV framhåller i rapporten vikten av att i möjligaste mån undvika tillfälliga förändringar av villkoren för insatserna, för att inte riskera en minskad tilltro till programmet från målgrupperna. De positiva utvärderingsresultaten låg till grund för regeringens bedömning i budgetpropositionen för 2003. Under förutsättning av EG-kommissionens fastställande bör kompetensutvecklingen för sysselsatta i målen 1 och 3 fortsatt under programperioden fram till och med 2006 ha en oförändrad nivå jämfört med åren 2000-2002. Att påverka utan att styra - Statens informativa insatser inom hälso- och sjukvårdsområdet (RRV 2002:4) Under 2002 har RRV, som ett första led i det pågående ramprogrammet kring statlig styrning av hälso- och sjukvården, studerat hur statliga informativa insatser riktade till hälso- och sjukvården produceras, förmedlas och tas emot. Resultatet av studien, som genomförts inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, har publicerats i rapporten Att påverka utan att styra. Syftet har varit att beskriva och analysera statliga insatser som genom produktion, sammanställning och spridning av kunskap söker påverka hälso- och sjukvårdens prioriteringar, strukturer och praktik. De idéer och förslag som RRV presenterar bygger på tanken om ett ömsesidigt ansvarstagande mellan stat och huvudmän. RRV har undersökt Socialstyrelsens, Läkemedelsverkets och Statens beredning för medicinsk utvärderings (SBU) insatser på området. RRV:s bedömning är att de statliga myndigheterna i varierande grad tillämpar det som RRV benämner interventionsstrategier respektive kunskapsförmedlande strategier. RRV konstaterar att ett nationellt kunskapsstödjande system syftande till att påverka hälso- och sjukvårdens inriktning och utveckling har en viktig funktion att fylla i det svenska hälso- och sjukvårdssystemet. RRV anser att staten bör tydliggöra sina ambitioner och utifrån dessa utveckla en sammanhållen strategi för statlig styrning inom området. En sådan strategi bör inbegripa såväl de informativa styrmedlen som deras interaktion med andra statliga styrmedel. Insatserna bör i ökad utsträckning anpassas efter mottagarnas förmåga och förutsättningar till förändring, och en kapacitet för att stödja mottagarna bör byggas upp enligt RRV. Inom landstingen behöver strukturer utvecklas som gör det möjligt att utnyttja den kunskap som förmedlas. I överenskommelsen mellan staten och Landstingsförbundet om vissa ersättningar till hälso- och sjukvården för 2003 (den s.k. Dagmaröverenskommelsen) har parterna mot bakgrund av detta kommit överens om att under 2003 avsätta sammanlagt 7 miljoner kronor till utveckling av kunskapsspridning och utbildningsinsatser. Pengarna går till den verksamhet med utvärdering, kunskapsspridning och utbildning som bedrivs av SBU. Tingsrätter i förändring (RRV 2002:9) RRV har granskat de förändringar av tingsrättsorganisationen som genomförts under tiden 1999 - 2001. Uppdraget har bl.a. bestått i att granska om de förändringar i tingsrättsorganisationen som genomförts skapat större förutsättningar att uppnå de mål som regeringen ställt upp för reformeringen av tingsrättsorganisationen. Dessa mål är att bibehålla tillgängligheten, förbättra den geografiska samordningen med rättsväsendets övriga myndigheter, skapa möjligheter för en stärkt beredningsorganisation, öka möjligheterna att specialisera verksamheten, säkerställa möjligheterna att rekrytera personal och skapa förutsättningar för återkommande kompetensutveckling. RRV konstaterar att regeringens mål i allt väsentligt har kunnat uppnås. Rapporten har legat till grund för en utvärdering av de förändringar av tingsrättsorganisationen som genomförts under tiden 1999-2001 som genomförts av utredningen om utvärdering av vissa förändringar i tingsrättsorganisationen (SOU 2003:5). Betänkandet bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Stimulera eller finansiera? - Statsbidraget för tolktjänst för döva, dövblinda och hörselskadade (RRV 2002:16) RRV har granskat fördelningsprinciperna för statsbidraget till tolktjänst för döva, dövblinda och hörselskadade. Olika alternativa fördelningsmodeller har analyserats utifrån ett antal kriterier. RRV har också följt upp hur landstingen utnyttjar statsbidraget och analyserat om stödet når alla som kan antas behöva det. I sin rapport konstaterar RRV att inte någon av de fördelningsmodeller som analyserats svarar mot samtliga kriterier som ställts upp för att pröva lämplighet. Enligt verkets bedömning är det heller inte via nuvarande fördelning per capita möjligt att tillgodose landstingens varierande behov av statsbidrag. RRV menar samtidigt att det vore kostsamt, om ens möjligt, att åstadkomma en fördelningsmodell som tar hänsyn till de faktiska behoven av tolktjänst och de merkostnader för landstingen som Handikappreformen medfört. Slutsatsen som dras är att valet av fördelningsmodell står mellan att låta integrera det specialdestinerade bidraget i det generella bidragssystemet eller att fördela bidraget enligt en modell som i huvudsak liknar den som gäller idag. Regeringens bedömning är att RRV:s granskning inte för närvarande påvisar något behov av att ändra fördelningsprincipen för statsbidraget. Regeringen avser dock att följa den framtida utvecklingen och kommer vid behov att ta ställning till om fördelningsprincipen ska ändras. Tiden i tvistiga skattemål (RRV 2002:18) RRV har, inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, granskat handläggningen av skatteärenden. En ärendetidsstudie har genomförts på ett urval skattemyndigheter, länsrätter och kammarrätter. Fördjupande intervjuer har genomförts i syfte att undersöka orsaker till tidsutdräkt. Även konsekvenser av de långa handläggningstiderna har belysts, såväl för skattemyndigheter och domstolar som för skattskyldiga. Rapporten visar att mycket långa handläggningstider förekommer. Stora målbalanser i domstolarna är den viktigaste förklaringen till tidsutdräkt. Det finns också potential för att effektivisera handläggningen, såväl hos skattemyndigheter som i domstolar. I rapporten framkommer bl.a. att RRV bedömer att skattemyndigheterna saknar tydliga riktlinjer och rutiner för handläggningen av omprövningsärenden och att avsaknaden av sådana leder till onödigt långa handläggningstider. Regeringen delar RRV:s uppfattning om att tydliga riktlinjer och rutiner är viktiga och anser att Riksskatteverket (RSV) bör vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att riktlinjer och rutiner finns och att de är utformade på ett sådant sätt att de bidrar till att undvika onödigt långa handläggningstider. RSV har i sina kommentarer till rapporten meddelat att de tagit fram riktlinjer avseende den aktuella hanteringen. En grundläggande förutsättning för en effektivare handläggning är enligt RRV att domstolarna bedriver en aktiv styrning och uppföljning. RRV anser att det bör finnas riktlinjer för såväl den interna styrningen av arbetsprocessen som processledning och ger förslag till åtgärder. Regeringen, som är väl medveten om de alltför långa handläggningstiderna, har givit Domstolsverket i uppdrag att bedöma vilka av de föreslagna åtgärderna som vid sidan av befintliga insatser bör vidtas för att förbättra och påskynda skattemålshanteringen. Frågan om prövningstillstånd ingår inte i uppdraget. Välfärdssystemen behöver förenklas (RRV 2002:20) RRV har, inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, genomfört en studie av hur regeltillämpning och kontroll har utvecklats under senare år inom socialförsäkring, arbetslöshetsförsäkring och studiestöd. RRV har funnit att flera åtgärder på senare tid har genomförts, både på statsmakts- och myndighetsnivå, för att förbättra kvalitet och kontroll i ärendehandläggning och utbetalning. Emellertid har regelsystemen för de olika transfereringarna generellt inte blivit enklare att tillämpa och administrera. Alltför lite har enligt RRV gjorts för att förenkla regeltillämpningen och underlätta den praktiska handläggningen och kontrollen inom välfärdssystemen. RRV föreslår att man på statsmaktsnivå bl.a genomför övergripande översyner av välfärdsystemens regelverk, med sikte på att modernisera och förenkla lagstiftningen samt göra den bättre anpassad till den moderna informationsteknologins förutsättningar och den rådande arbetssituationen inom administrationen av de olika systemen. RRV redovisar dessutom ett antal förslag för att främja regeltillämpning och kontroll inom de enskilda områdena. För socialförsäkringens del föreslås bl. a. att tydligheten i ledningen av socialförsäkringsadministrationen skall öka. Med hänsyn härtill har regeringen i direktiven till den översyn av socialförsäkringsadministrationen som beslutats den 19 december 2002 framhållit att det RRV redovisar i rapporten skall vägas in i översynen (dir. 2002:166). På studiestödsområdet har regeringen i regleringsbrev för 2003 gett Centrala studiestödnämnden (CSN) i uppdrag att lämna ett diskussionsunderlag till hur en försöksverksamhet med utbetalning i förskott av studiemedel skulle kunna ordnas. Staten i samverkan - Myndigheternas roll i de regionala tillväxtavtalen (RRV 2002:23) RRV har, inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, granskat det statliga engagemanget i de regionala tillväxtavtalen. Syftet med granskningen var främst att analysera vilken roll länsstyrelser, länsarbetsnämnder (LAN) samt universitet och högskolor, har vid genomförandet av tillväxtavtalen. Granskningen visar att det finns stora åsiktsskillnader om nyttan med tillväxtavtalen såväl inom myndighetsområdena som mellan myndigheterna i de enskilda länen. Mindre än en tredjedel av de projekt och åtgärder som genomförts bedöms som nya och genererade ur tillväxtavtalen. Jämfört med de andra regionala myndigheterna har länsstyrelserna haft förhållandevis tydliga mål för sina insatser i tillväxtavtalsarbetet och är även den aktör som uppvisar det bredaste engagemanget. LAN utgör den största finansiären i avtalen och står för närmare hälften av den statliga finansieringen. Deras insatser i tillväxtavtalen präglas i hög grad av de sedvanliga individinriktade arbetsmarknadspolitiska åtgärderna. Denna inriktning förklarar i sin tur varför LAN gjort mer negativa bedömningar av avtalens möjligheter att påverka de tillväxtinriktade insatserna än vad de övriga myndigheterna gjort. I det ursprungliga erbjudandet från regeringen till länens aktörer om att delta i tillväxtavtalen ingick inte lärosätena. RRV konstaterar emellertid att universitet och högskolor har valt att engagera sig och blivit viktiga aktörer. RRV föreslår att regeringen i riktlinjerna för de regionala tillväxtprogrammen ställer tydliga krav på att programmens prioriteringar skall vara motiverade utifrån näringslivets tillväxtförutsättningar. RRV föreslår vidare att regeringen klargör förutsättningarna för LAN:s och universitetens och högskolornas deltagande i programarbetet. När det gäller de regionala kompetensråden föreslås att de slås samman med de regionala partnerskapen. Beträffande kontroll och uppföljning konstaterar RRV att tillkomsten av tillväxtavtalen inte har ändrat något i förutsättningarna för att kontrollera de statliga medlen. RRV föreslår att regeringen ställer tydliga och likformiga krav på redovisning och uppföljning av samtliga projekt som genomförs inom tillväxtprogrammen. Regeringen vill framhålla att åtgärder vidtagits för att förbättra och vidareutveckla det regionala utvecklingsarbetet. I riktlinjerna för de regionala tillväxtprogrammen har regeringen ställt större krav på närmare samarbete mellan partnerskapen och de regionala kompetensråden. Betoningen på arbetskraftsförsörjning, entreprenörskap och innovationssystem och kluster förväntas underlätta länens prioriteringsarbete. Betoningen på LA-regioner och arbetskraftsförsörjning ger även tydligare förutsättningar för LAN:s deltagande. I riktlinjerna framgår även att bl.a. universitet och högskolor samt LAN skall vara representerade i partnerskapen. Statliga medel inom utbildningspolitik och de delar av forskningspolitiken som avser innovationssystem, bör vidare användas för finansiering av tillväxtprogrammen under förutsättning att det sker inom ramen för politikområdets mål, prioriteringar och gällande regler. Avsikten är att tydliggöra universitet och högskolors roll i arbetet med programmen. Beträffande kontroll av statliga medel har regeringen i riktlinjerna betonat att för varje regionalt tillväxtprogram skall det finnas uppföljningssystem som gör det möjligt att bl.a. utvärdera programmen. Kriminalvårdens personal (RRV 2002:26) RRV har granskat effektiviteten i användningen av personalresurserna inom kriminalvården. Uppdraget innebär en uppföljning av den granskning som RRV genomförde åren 1998/99 och som redovisas i rapporten Effektivare kriminalvård - en hinderanalys (RRV 1999:27). En utgångspunkt för granskningen har varit statsmakternas och kriminalvårdens mål att minska brottsligheten genom att färre som har avtjänat straff inom kriminalvården återfaller i brott. En annan utgångspunkt har varit att se över om de hinder för ett effektivt resursutnyttjande avseende personalen som RRV lyfte fram i den föregående granskningen kvarstår eller har åtgärdats. RRV anser bl.a. att vårdarrollen i ökad utsträckning bör specialiseras och differentieras. RRV föreslår därför att kriminalvården definierar två jämbördiga vårdarroller - en med inriktning mot motivation, påverkan och behandling och en med inriktning mot säkerhetsuppgifter, omvårdnad och service. Samtidigt betonar RRV vikten av en gemensam plattform som bl.a. innebär att all personal har samma värdegrund. RRV föreslår vidare att det s.k. kontaktmannaskapets innehåll ses över. När det gäller kompetensutvecklingen konstaterar RRV bl.a. att kriminalvården för närvarande genomför en stor satsning på att höja personalens kompetens. Det förekommer dock problem med t.ex. köer till utbildningen. Åtgärder har även vidtagits för att öka rekryteringen av högskoleutbildade. RRV föreslår att frågan om vilken form av utbildningsorganisation som bäst tillgodoser kriminalvårdens behov prövas på nytt. Vidare konstaterar RRV bl.a. att vårdarnas arbetstid inte är anpassad till de krav som verksamheten ställer. Det är vanligt med långa arbetspass och antalet fridagar inom kriminalvården förefaller också vara större än i annan liknande verksamhet. RRV föreslår därför att verksamheten bör dokumenteras för att kunna användas som underlag för arbetstidsförläggningen och att maximala längder på arbetspass anges. RRV:s förslag bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Hur fungerar utvärderingsfunktionen inom hälso- och sjukvården? (RRV 2002:27) RRV har, inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, granskat statens styrning av hälso- och sjukvården. RRV:s granskningar har rört olika delar av hälso- och sjukvårdssystemet och har genomförts inom ramen för ett samlat revisionsprogram. RRV konstaterar att med avseende på ambitions- och metodnivå tycks kvaliteten på utvärderingar inom hälso- och sjukvårdsområdet generellt sett vara god. Många utvärderingar tycks vara genomförda på ett professionellt sätt. RRV konstaterar dock att det finns kvalitetsproblem med utvärdering och uppföljning inom hälso- och sjukvården. Man konstaterar också att det endast är i undantagsfall som utvärderingarna åberopas i propositioner inom hälso- och sjukvårdsområdet. RRV menar att detta indikerar att det finns en outnyttjad potential av resultatinformation. RRV vill understryka att det är angeläget att på olika sätt förbättra Regeringskansliets kapacitet som beställare och mottagare av utvärderingar. Detta gäller generellt, men inte minst inom hälso- och sjukvårdsområdet. RRV föreslår bl.a. inrättandet av en utvärderingsresurs i Socialdepartementet, alternativt en utvärderingsresurs för samtliga utgiftsområden, vilken då skulle ha sin hemvist i Finansdepartementet. RRV föreslår även införande av en särskild rubrik för utvärderingar i såväl budgetpropositioner som i övriga propositioner. Rapporten inkom i slutet av december 2002 och förslagen bereds för närvarande inom Regeringskansliet. Vård och omsorg för äldre - analys av problem och förslag till statliga åtgärder (RRV 2002:28) RRV har, inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, genomfört en granskning av effektiviteten i vissa statliga styrmedel som syftar till att säkerställa att statsmakternas mål uppnås avseende vård och omsorg för äldre. Syftet med granskningen har varit att lämna förslag på förbättringar i utformningen av de statliga styrmedlen och att dessa skall leda till att huvudmännen ges bättre förutsättningar att ge vård och omsorg enligt de nationella målen. I rapporten redovisar och analyserar RRV utvecklingen av vård och omsorg för äldre under främst 1990-talet och en stor del fokuserar på Ädelreformen och dess effekter. RRV konstaterar att det finns fortsatta brister i samverkan mellan sjukvårdshuvudmännen och kommunerna bl.a. på grund av de hårda kraven på budgethushållning i respektive verksamhet, vilket leder till revirtänkande. Det råder även målkonflikter inom primärvården mellan de tillgänglighetskrav som lokala beslutsfattare ställer upp och den nationella prioriteringsordningen. RRV menar att vården och omsorgen i Sverige har stora inslag av "negativa ekonomiska incitament" som medför att det kortsiktigt lönar sig att göra ansträngningar för att hitta någon annan som löser vård- och omsorgsbehoven. RRV bedömer att dessa negativa ekonomiska incitament är en starkt bidragande faktor till huvudmännens problem att utveckla vård och omsorg i öppenvård och hemvård, vilket i sin tur lett till att många äldre med komplexa medicinska behov "snurrar runt" i en vårdkarusell mellan slutenvård och olika former av öppenvård. RRV ifrågasätter om ädelreformen varit lyckosam när det gäller hemvårdsfrågan och menar att staten bör agera för att förbättra de lokala förutsättningarna att utveckla vård och omsorg i hemmiljö. RRV ser flera olika möjligheter att förändra det kommunala hälso- och sjukvårdsuppdraget och förordar ett mer långtgående alternativ som innebär att kommunerna blir huvudmän för primärvården. RRV föreslår att det genomförs en översyn av uppgifts- och ansvarsfördelningen inom vård- och omsorgssystemet med fokus på det kommunala hälso- och sjukvårdsansvaret. I en omprövning av ansvarsfördelningen bör även de särskilda boendeformernas roll ingå liksom en konsekvensbeskrivning för de nationella myndighetsuppgifterna när det gäller tillsyn, uppföljning, utvärdering och utvecklingsstöd. RRV menar vidare att översynen bör ske inom ramen för den utredning av uppgiftsfördelning mellan stat, kommun och landsting som regeringen tidigare aviserat. En utvärdering av vården och omsorgen om äldre skall genomföras under 2003, tio år efter ädelreformen. Regeringen har beslutat att tillkalla en parlamentarisk kommitté med uppdrag att se över strukturen och uppgiftsfördelningen inom samhällsorganisationen (Översyn av strukturen och uppgiftsfördelningen inom samhällsorganisationen, dir. 2003:10). Kommittén skall bl.a. i en första etapp identifiera, belysa och övergripande analysera de samhällsförändringar som inverkar på och skulle kunna föranleda förändringar av strukturen och uppgiftsfördelningen i relationen mellan staten, landstingen och kommunerna. Kommittén skall redovisa ett delbetänkande senast den 15 december 2003. I en andra etapp skall kommittén göra en fördjupad analys och bedömning av strukturen och uppgiftsfördelningen och föreslå förändringar där kommittén finner det motiverat. Förstärkt primärvård med hjälp av utvecklingsavtalet (RRV 2002:29) RRV har, inom ramen för det s.k. kontrollprojektet, granskat statens styrning av hälso- och sjukvården. RRV har utfört uppdraget i ett antal projekt som behandlat områdena: styrning av vård och omsorg, styrning via utvärderingar och styrning via överenskommelser. I denna rapport lämnar RRV översiktlig bakgrundsinformation till granskningen. RRV redovisar också de frågeställningar som verket anser är väsentliga att belysa för att kunna bedöma om det finns förutsättningar för att Avtal om utvecklingsinsatser inom vården och omsorgen för åren 2002-2004 skall kunna vara ett effektivt styrmedel. RRV avser att gå vidare och genomföra en sådan bedömning. Resultatet av den fortsatta granskningen beräknar RRV publicera våren 2003. Då detta är en metodstudie och analysresultat är planerade att publiceras under våren 2003, föranleder rapporten för närvarande inga åtgärder från regeringens sida. 10.2 Revisionsberättelser med invändning RRV skall - enligt sin instruktion - i enlighet med god revisionssed granska myndigheternas årsredovisning och underliggande redovisning i syfte att bedöma om redovisningen är tillförlitlig och räkenskaperna rättvisande. Vidare skall RRV granska om ledningens förvaltning följer tillämpliga föreskrifter och särskilda regeringsbeslut. I de fall RRV i sin granskning uppmärksammar väsentliga avsteg från föreskrifter och regeringsbeslut anges detta som en invändning i revisionsberättelsen. En revisionsberättelse enligt standardutformning innebär således att RRV inte funnit några väsentliga avsteg från tillämpliga föreskrifter och särskilda regeringsbeslut. Varje invändning har i sin grund i någon form av väsentlig överträdelse av föreskrifter eller regeringsbeslut. Överträdelsen påverkar informationen i myndighetens årsredovisning i större eller mindre utsträckning. Invändningarna kan indelas i tre huvudsakliga skäl: överträdelse av befogenhet, ej följt god redovisningssed samt bristande kontroll och styrning. Resultatet av RRV:s revision 2002 visar sammantaget på en ökning av antalet invändningar till följd av anslagsöverskridanden. Regeringen ser särskilt allvarligt på denna typ av överträdelse. Åtgärder måste vidtas så att myndigheternas interna styrning och kontroll sker på ett tillfredsställande sätt. En närmare redogörelse för vilka bedömningar regeringen har gjort samt vilka åtgärder som regeringen har vidtagit eller avser att vidta i de enskilda fallen kommer att lämnas i budgetpropositionen för 2004 under respektive utgiftsområde. Nedan lämnas en redovisning av de 13 myndigheter (5 procent av de avlämnade revisionsberättelserna) som erhållit revisionsberättelse med invändning avseende räkenskapsåret 2002 samt en översiktlig genomgång av skälen för RRV:s invändningar. Därutöver redovisas RRV:s ställningstagande avseende affärsverket Statens Järnvägars årsredovisning. RRV har ännu inte lämnat revisionsberättelser till regeringen för: Länsstyrelsen i Jämtlands län, Arbetsmarknadsverket, Rådet för europeiska socialfonden i Sverige samt Statens nämnd för arbetstagares uppfinningar.

Datainspektionen (DI): DI har överträtt sina befogenheter genom att överskrida anslagskrediten avseende anslaget 1:46:3 Datainspektionen. DI har enligt RRV inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att förhindra att anslagskrediten överskrids.

Distansutbildningsmyndighetens avvecklingsmyndighet: Årsredovisningen har enligt RRV inte avlämnats i föreskriven tid enligt regeringsbeslut.

Inspektionen för strategiska produkter: Inspektionen för strategiska produkter har enligt RRV brustit i sin budgetering och budgetuppföljning, vilket har medfört att de överträtt sina befogenheter genom att överskrida anslagskrediten avseende förvaltningsanslaget.

Insättningsgarantinämnden (IGN): I resultatredovisningen lämnas inte redovisning av verksamhetens kostnader enligt den indelning för återrapportering av verksamheten som regeringen beslutat i enlighet med kraven i 3 kap. 2 § förordning (2000:605) om årsredovisning och budgetunderlag. Bristande rutiner efter en under året genomförd omläggning av nämndens kapitalförvaltning har enligt RRV medfört att IGN inte redovisat en upplupen ränteintäkt om 338,3 miljoner kronor. Felaktigheten innebär att finansiella intäkter i resultaträkningen inte ger en rättvisande bild av nämndens avkastning på kapitalförvaltningen.

Kriminalvårdsverket (KVS): KVS har överträtt sina befogenheter genom att överskrida anslagskrediten avseende förvaltningsanslaget. KVS har enligt RRV inte vidtagit tillräckliga åtgärder för att undvika ett anslagsöverskridande.

Myndigheten för kvalificerad yrkesutbildning (KY): KY har i årsredovisningens redovisning av bemyndigande uppgivit att det totala utestående åtagandet uppgår till 1 495 miljoner kronor. Det totala utestående åtagandet som KY redovisar motsvarar inte det totala åtagandet, dvs. 100 procent av de juridiskt bindande men ännu inte infriade besluten, vilket är det som skall redovisas. Redovisningen är enligt myndigheten beräknad på ett antagande om att det faktiska utnyttjandet endast blir 75 procent av fattade beslut. KY har på RRV:s förfrågan inte kunnat ta fram en entydig uppgift om det totala utestående åtagandet eller vilka beräkningsgrunder som de olika uppgifterna bygger på. Det går därmed inte att avgöra om myndigheten håller sig inom den tilldelade bemyndiganderamen om 1 556 miljoner kronor. RRV anser mot denna bakgrund att myndighetens ledning inte haft tillräcklig kontroll över att de beslut som fattats hållit sig inom det tilldelade bemyndigandet.

Nationellt centrum för flexibelt lärande (CFL): Den interna styrningen och kontrollen avseende CFL:s resultatredovisning har inte fungerat på ett tillfredsställande sätt under 2002. Resultatredovisningen har inte upprättats i enlighet med 3 kap. 1 - 2 §§ förordning (2000:605) om myndigheters årsredovisning och budgetunderlag. Myndighetens totala kostnader och andra intäkter än anslag har inte fördelats per verksamhetsgren på ett tillförlitligt sätt genom väl dokumenterade data och mätmetoder. Avgiftsbelagd verksamhet särredovisas inte. Bristerna har fått till följd att det finns risk för att uppgifterna om de fyra verksamhetsgrenarnas omfattning och att resultatet av uppdragsverksamheten inte är tillförlitliga.

Specialpedagogiska institutet: (SIT): Den interna styrningen avseende SIT:s anslag har inte fungerat på ett tillfredsställande sätt under 2002. Myndigheten har enligt RRV inte haft kontroll över de två betalningsflöden som används. Som en följd av detta har SIT ett 9,1 miljoner kronor för lågt saldo på räntekontot hos RGK vid årsskiftet 2002/03. Dessutom redovisas felaktigt en fordran på statsverket i posten Avräkning med statsverket med samma belopp.

Statens skolverk: Den interna styrningen och kontrollen avseende Skolverkets anslag har inte fungerat på ett tillfredställande sätt under 2002. Enligt RRV består bristerna i att anslagsmedel inte har utbetalats i enlighet med regeringseslut, samt att Skolverket inte har säkerställt att disponibla medel har tillförts räntekontot hos Riksgäldskontoret (RGK). Vidare har omfördelning av utgifter mellan olika anslag skett med väsentliga belopp i ett sent skede under året. Ett finansiellt villkor har också överskridits. Bristerna har bl.a. fått till följd att Skolverket har ett för högt saldo hos RGK.

Riksskatteverket (RSV): Brister i den interna styrningen och kontrollen vid skattemyndigheten i Gävle har enligt RRV medfört att en skattefordran om 131 miljoner kronor, där den skatteskyldige erhållit anstånd, blivit preskriberad innan anståndet upphörde.

Sameskolstyrelsen (SamS): SamS har inte upprättat resultatredovisningen i enlighet med 3 kap. 2 § förordning (2000:605) om myndigheters årsedovisning och budgetunderlag. Myndighetens totala kostnader och andra intäkter än anslag har inte fördelats per verksamhetsren. Bristerna har fått till följd att kostnaden per elev i undervisningen och kostnaderna för förskole- och fritidshemsverksamheten är för lågt redovisade.

Talboks- och punktskriftsbiblioteket (TPB): TPB har i syfte att undvika ett överskridande av anslaget 25:6 Bidrag till vissa studiesociala ändamål (UO15) felaktigt belastat sitt förvaltningsanslag med utgifter om ca 1,3 miljoner kronor avseende talböcker.

Verket för näringslivsutveckling: Felaktigt antagande om anslagskredit och bristande kontroll vid betalning har lett till att NUTEK överträtt sina befogenheter genom att överskrida anslaget 24:38:18 Täckande av förluster vid viss garantigivning m.m. samt anslaget 19:37:1:18.7 Gotlands kommun, IT infrastruktur.

Affärsverket Statens järnvägar: Av förvaltningsberättelsen 9, framgår det att affärsverket Statens järnvägar har betydande fordringar på SJ AB och att det finns risk för att SJ AB inte kan fullfölja sina åtaganden. Nettofordran motsvarar i bokslutet ca 34 procent av affärsverkets tillgångar. På grund av osäkerheten beträffande ovan nämnda fordran kan RRV varken tillstyrka eller avstyrka att resultaträkningen och balansräkningen fastställes.

11 Revision av EU-medel

11 Revision av EU-medel

11.1 Revisionsrätten Europeiska revisionsrätten (Revisionsrätten) är en av de fem EU-institutionerna, och svarar för den externa revisionen av EU. Revisionsrätten granskar tillförlitligheten i gemenskapens räkenskaper och inkomsters och utgifters laglighet och korrekthet samt om den ekonomiska förvaltningen varit sund. Revisionsrättens granskningar sker dels vid respektive EU-institution, dels på plats i de länder där gemenskapsmedel uppburits eller använts. Ca 85 procent av EU:s medel administreras på nationell nivå. Syftet med Revisionsrättens arbete är att bidra till att förbättra den ekonomiska förvaltningen samt den interna styrningen och kontrollen av Europeiska unionens medel på alla nivåer, för att se till att EU:s medborgare får största möjliga värde för pengarna. Resultatet av Revisionsrättens granskningar presenteras i november varje år i en årsrapport som sammanfattar genomförda granskningar, sektor för sektor, och som är koncentrerad till iakttagelser rörande finansiell förvaltning och kontroll. Årsrapporten innehåller även de granskade institutionernas yttranden och kommentarer över Revisionsrättens iakttagelser för respektive inkomst- och utgiftsområde. Som en del av årsrapporten ingår även en revisionsförklaring huruvida redovisningen varit rättvisande och om de underliggande transaktionerna varit lagliga och korrekta. Revisionsrätten lämnar även särskilda rapporter där granskningarna främst inriktats på den inre effektiviteten och måluppfyllelsen gällande användningen av EU-medel. Sedan förra årsrapporten har Revisionsrätten offentliggjort sju särskilda rapporter som i sammandrag återges i årsrapporten. Revisionsrättens årsrapport, inklusive revisionsförklaring och specialrapporter, utgör ett mycket viktigt underlag för rådets rekommendation till Europaparlamentet om beviljande av ansvarsfrihet för Kommissionen beträffande genomförandet av budgeten samt för Europaparlamentet som slutligen beslutar om ansvarsfriheten. Årsrapporten bereds av rådets budgetkommitté och följs av beslut i Ekonomi- och finansministerrådet (Ekofinrådet) om huruvida ansvarsfrihet bör beviljas för det berörda budgetåret. Till rekommendationen fogar även rådet sin syn på vilka åtgärder som borde vidtas för att komma till rätta med eventuella brister som uppdagats med hänsyn tagen till eventuell ny information som erhållits genom institutionernas yttranden. Förslaget från Ekofinrådet är att rekommendera Europaparlamentet att bevilja Kommissionen ansvarsfrihet för budgetåret 2001. Den samlade bedömningen till förslaget om att bevilja Kommissionen ansvarsfrihet är att det inte har anförts sådana brister i redovisningen eller i förvaltningen av EU:s medel så att ansvarsfrihet inte skulle ges. Kommissionens bedriver även ett fortsatt ambitiöst reform- och utvecklingsarbete, där Sverige varit pådrivande. Nästa steg i ansvarsfrihetsprövningen är att Europaparla-mentet beslutar om Kommissionen ska beviljas ansvarsfrihet för 2001. Regeringen redovisar här de viktigaste iakttagelserna i Revisionsrättens årsrapport för 2001 som ligger till grund för rådets rekommendation till Europaparalamentet om beviljande av ansvarsfrihet för Kommissionen. 11.2 Utgångspunkter för Sveriges agerande avseende revisionsrättens iakttagelser Sverige skall verka för en effektiv och återhållsam EU-budgetpolitik och för att närhetsprincipen skall tillämpas på budgetområdet. I den svenska politiken ingår även att prioritera frågor som berör uppföljning och kontroll. Detta är själva grunden för det svenska agerandet och den svenska regeringen är angelägna att de medel som administreras av Kommissionen och medlemsstaterna förvaltas på ett korrekt och effektivt sätt. Revisionsrättens årsrapport utgör ett viktigt underlag för att säkra att så sker. Det är angeläget att Kommissionen, som har det primära ansvaret för genomförandet av EU-budgeten, vidtar nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med de fel och brister som Revisionsrätten uppdagat och att Kommissionen i detta arbete beaktar de krav som rådet ställer inom ramen för ansvarsfrihetsprövningen. Dessa krav ställer Sverige även på medlemsstaterna som medverkar i förvaltningen av stora delar av budgeten. Sverige har inte pekats ut särskilt i årsrapporten, men Revisionsrätten tar upp problem där Sverige direkt omnämns och även mer generella problemområden där Sverige berörs på olika sätt. I de fall Sverige omnämns, bl.a. vad avser egna medel, handlar det dock mer om frågor av teknisk karaktär. Regeringens bedömning är att det inte finns någon anledning att vidta några förändringar eller korrigeringsåtgärder med anledning av Revisionsrättens kritik. 11.3 Revisionsrättens iakttagelser för 2001 Av Revisionsrättens revisionsförklaring framgår att räkenskaperna, med vissa förbehåll, för budgetåret 2001 i stort ger en tillförlitlig bild av gemenskapens inkomster och utgifter samt av den finansiella ställningen. Flera av reservationerna och iakttagelserna är av återkommande natur och bristerna anses till stor del bero på svagheter i gemenskapens redovisningssystem, som inte har utformats så att det på ett fullständigt sätt registrerar alla delar av gemenskapens tillgångar. För övrigt har bokföringssystemet till stor del utformats enligt kontantmetoden som därmed försvårat fastställandet av beloppen för skulder och fordringar. Kommissionen har under 2002 lagt fram en plan för reformering av redovisningssystemet. När det gäller de underliggande transaktionerna, anser Revisionsrätten att dessa är lagliga och korrekta vad gäller gemenskapens inkomster (egna medel), åtaganden och administrativa utgifter. Revisionsrätten avstår dock liksom tidigare år från att avge en sådan förklaring gällande samtliga övriga betalningar med anledning av att dessa är behäftade med ett för högt antal fel. Revisionsrätten har vidare konstaterat att det kvarstår svagheter i kontrollsystemen på såväl jordbruks- som på strukturfondsområdet. Trots att detta konstaterats många gånger tidigare ser inte Revisionsrätten att förhållandena förbättrats. I granskningen av den gemensamma jordbrukspolitiken framgår att det förekommer fel i jordbrukares och övriga stödmottagares deklarationer. På strukturfondsområdet hänför sig en del av problemen till oklarheter i ansvarsfördelningen mellan Kommissionen och medlemsländerna. Ytterligare ett problem på detta område är, liksom tidigare, komplexiteten i systemen såväl avseende programmen som administrationen. Revisionsrätten har närmare granskat reformen av Kommissionens system för intern styrning och kontroll. Det konstateras att 2001 var ett viktigt övergångsår för den grundliga och ambitiösa reformen av Kommissionens hela administration, särskilt vad gäller reformen av den ekonomiska förvaltningen. De förseningar som uppstått i implementeringen beror till största del på att tidsplanen för arbetet var orealistisk samt på att svårigheter i genomförandet underskattats. Revisionsrätten välkomnar vidare den ny budgetförordning som trädde i kraft den 1 januari 2003. I årsrapporten konstateras vidare att vissa framsteg gjorts på området externa åtgärder. För andra året i rad förekom ett stort överskott av inkomster i förhållande till utgifter på drygt 15 miljarder euro, vilket motsvarar 16 procent av EU-budgeten. Motsvarande siffra för 2000 var 11,6 miljarder euro respektive 14 procent. Revisionsrätten anser att det inte finns giltiga skäl att ta i anspråk egna medel som klart överskrider behoven under året. Överskottet beror framför allt på förseningar i genomförandet av strukturfondsprogrammen men även avseende förmedlemskapsstödet. Vad gäller struktur-åtgärderna förblev nästan en tredjedel av betalningsbemyndigandena outnyttjade. Förutom att detta är ett generellt disciplinproblem så är det för Sverige otillfredsställande eftersom det innebär att Sverige, liksom övriga medlemsländer, måste betala in en högre EU-avgift än nödvändigt för det aktuella året. Sverige får visserligen tillbaka överskottet året efter men förskotterar medel helt i onödan. Revisionsrätten anser att Kommissionen borde ha tillämpat förfarandet för tilläggs- och ändringsbudgetar för att anpassa anslagen till förväntade behov samt att Kommissionens och medlemsstaternas tidigare erfarenhet av utgiftsprogram borde ha gjort det möjligt för Kommissionen att göra mer realistiska budgetberäkningar inom dessa områden. I det följande redogörs närmare för Revisionsrättens iakttagelser som har anknytning till svenska förhållanden.

Egna medel (EU-budgetens inkomster) Revisionsrätten har granskat medlemsstaternas upprätthållande av B-räkenskaper10. Revisionsrätten har när det gäller dessa räkenskaper konstaterat brister i flera medlemsstater (bl.a. Sverige) i systemen vad gäller intern kontroll och rutiner. I en medlemsstat har saldot i B-räkenskaperna överhuvudtaget inte gått att bekräfta. Regeringen anser att transparens och möjlighet till insyn i systemen är ett krav som måste tillämpas i alla medlemsstater. Regeringen anser vidare att Kommissionen är alltför inriktad på transaktionskontroller medan för lite uppmärksamhet ägnas åt tillförlitligheten och internkontrollen i de system medlemsländerna använder för uppbörd och redovisning av egna medel. Väsentlighet och riskkriterier bör således vara mer styrande än vad som är fallet idag när det gäller Kommissionens utövande av sina befogenheter. Revisionsrätten har vidare granskat befintliga system för beviljande av tillstånd för och kontroll av privata tullager i nio medlemsstater samt ett urval av uttagsdeklarationer från dessa tullager. Revisionsrätten riktar viss kritik mot låg kontrollfrekvens i flera medlemsstater, (bl.a. i Sverige) och att kontrollfrekvensen är lägre än vad som föreskrivs enligt nationella riktlinjer. I tullager påträffades bl.a. i Sverige smärre fel i uttagsdeklarationerna som, enligt Revisionsrätten, skulle återspegla vissa svagheter i systemen. Regeringen tillbakavisar uppgiften att inga fysiska kontroller utförts vid utlämning från de kontrollerade tullagren sedan 1999. Kontroll vid utlämning av gods från de aktuella tullagren har skett i den omfattning som bedömts erforderlig mot bakgrund av tillämpad riskanalys. När det gäller uttagsdeklarationerna anser regeringen att de upptäckta felaktigheterna inte visar på svagheter i de system för kontroll som fastställts i Sverige. Möjligen skulle man för Sveriges del kunna säga att vissa svagheter i tillämpningen av systemen för kontroll påvisats. Tullverket arbetar aktivt med att komma till rätta med de svagheter som Revisionsrätten nämner i sin rapport. En särskild kvalitetsenhet har till uppgift att driva, förvalta och utveckla interna kvalitetsfrågor. Tullverkat har också utvecklat och infört den s.k. "Servicetrappan", inom vilken operatörernas system, rutiner och arbetssätt kvalitetssäkras. Med hänsyn tagen till granskningens begränsade omfattning kan Revisionsrätten sammanfattningsvis med rimlig säkerhet konstatera att de egna medlen från moms och BNI har bedömts och uppburits på ett korrekt sätt.

Jordbruk Revisionsrätten konstaterar att genomförandet av jordbruksbudgeten för 2001, liksom tidigare år, har kännetecknats av en varierande kvalitet på budgetberäkningarna, vilket resulterat i ett stort överskott. Av de slutliga anslagen på 44 484 miljoner euro uppgick utgifterna till 42 083 miljoner euro. Utnyttjandet uppgick såldes till 95 procent av anslagen. Resultatet av Revisionsrättens granskning av transaktionernas laglighet och korrekthet visar inte på någon väsentlig förbättring mot tidigare år. Revisionsrätten uppdagade att den gemensamma jordbrukspolitikens utgifter påverkades väsentligt av fel i jordbrukares och övriga stödmottagares deklarationer snarare än av fel vid utbetalningsställena. Kommissionen noterar dock att drygt 80 procent av de väsentliga fel som uppmärksammats gäller förhållanden där Kommissionen gjort eller kommer att göra finansiella korrigeringar i samband med avslutandet av räkenskaperna. Revisionsrätten anser att Kommissionen bör vidta åtgärder för att göra databasen CATS (Clearance Audit Trail System) mer pålitlig och användbar. CATS är den databas till vilken uppgifter rörande enskilda betalningstransaktioner skickas från medlemsstaterna. Revisionsrätten har kontrollerat uppgifterna för budgetår 2000 för att verifiera deras tillförlitlighet och rimlighet, att betalningsdatum och budgetåret överrensstämmer samt det utbetalade stödets exakthet. Resultatet visar att uppgifterna i databasen innehåller betydande brister. Regeringen har genom ett projekt inför lämnandet av uppgifterna för räkenskapsåret 2002 åtgärdat de brister som Kommissionen tar upp i sin kvalitetskontroll för 2001. Regeringen ser positivt på Kommissionens krav att automatiska kontroller av de uppgifter som medlemsstaterna skickar eftersom det ger en omedelbar signal om felaktigheter som måste rättas till. Inom ramen för revisionsförklaringen har Revisionsrätten gjort några påpekanden som avser Sverige. I det första fallet har avvikelser konstaterats mellan ansökt och faktiskt uppmätt areal gällande stödet för miljövänligt jordbruk och öppet odlingslandskap/betesmarker. De gårdar som uppmätte för stora odlingsarealer kommer att kontrolleras igen och några korrigeringsåtgärder föreligger inte för Sveriges del. I det andra fallet hade stödmottagaren i förekommande fall ett femårigt åtagande för några skiften i stödet öppet odlingslandskap/betesmark. Vid länsstyrelsens kontroll år 2000 konstaterades att alla skiften i åtagandet inte var skötta som betesmark. Till stödmottagaren utbetalades inte mer pengar än stödberättigad areal, men återkrav av tidigare års stöd hade inte handlagts innan Revisionsrättens besök. Detta klassificerades av Revisionsrätten som ett formellt fel. Länsstyrelsen har nu handlagt återkraven av tidigare års stöd samt fattat beslut om återkrav.

Strukturfonder Sett i förhållande till hela genomförandet av budgeten år 2001 motsvarar strukturåtgärderna 40,5 procent av gjorda totala åtaganden (41 166 miljoner euro) och 28,7 procent av gjorda totala betalningar (22 456 miljoner euro). För budgetåret 2001 utnyttjades nära 100 procent av tillgängliga anslag avseende åtaganden. Överföringen till budgetåret 2002 låg därmed väsentligt lägre än föregående år. Betalningsbemyndigandena uppvisade för 2001 sjunkande utnyttjandegrad jämfört med året innan. Av de tillgängliga betalningsbemyndigandena, som uppgick till 29 835 miljoner euro för strukturfonderna och 3 160 miljoner euro för sammanhållningsfonden, utnyttjades 69 procent respektive 63 procent under 2001. Denna nyttjandegrad är den lägsta sedan 1999 och förklarar de stora överskotten på EU-budgeten. Revisionsrätten anser att beräkningen av betalningsbemyndiganden inte är särskilt tillförlitlig, trots att Kommissionen tillsammans med medlems-staterna har inrättat ett system för prognoser av utbetalningsansökningar Det låga utnyttjandet förklaras av förseningar dels vid genomförandet av programmen avseende perioden 2000-2006, dels vad avser presentationen och regleringen av utgifter från tidigare programperiod. Kommissionen anser att det låga anslagsnyttjandet förklaras av skillnader mellan medlemsstaternas prognoser och det faktiska nyttjandet. Kommissionen hävdar att man inte lagt fram något förslag till ändringsbudget beroende på att man litade på de prognoser som medlemsstaterna lämnat om förväntat genomförande av strukturfondsprogrammen. Sverige delar Revisionsrättens uppfattning om att 2001 var ett mellanår dels att projekt inte kunnat rekvirera medel från gamla programperioden, dels att projekt ännu inte kommit igång med att rekvirera medel inom ramen för den nya programperioden i förväntad takt. Sverige anser att det föreligger svårigheter med att göra tillförlitliga prognoser och understryker vikten av att skapa ett nära samarbete mellan Kommissionen och medlemsstaterna för att förbättra prognosarbetet. Kommissionen har tagit initiativ till att grundligt undersöka orsakerna till de bristfälliga prognoserna för utbetalningar av strukturmedel. Revisionsrättens granskning av transaktionerna har inte kunnat konstatera minskad felnivå i utgiftsredogörelserna från medlemsstaterna. Kommissionen kommer att se till att de felaktigheter som fastställts av Revisionsrätten och som accepterats av Kommissionen kommer att korrigeras.

1 Andelen kvinnor är något högre i den redovisning som lämnas här jämfört med redovisningen i budgetpropositionen på grund av att försäkringskassorna har en större andel kvinnlig personal. 2 Statsskulden inklusive skuldskötselinstrument är 9,6 miljarder kronor större än den officiella statsskulden 2002. Regeringen har beslutat att statsskulden fr.o.m. år 2003 konsekvent skall mätas inklusive derivatinstrument. Dessutom skall skuldinstrumenten värderas till nominellt slutvärde. Syftet med förändringarna är att ge en mer rättvisande bild av statsskuldens sammansättning och storlek samt skapa större enhetlighet mellan olika mått på statsskulden. 3 ISDA står för International Swap Dealers Association, vilket är en samarbetsorganisation för aktörer på derivatmarknaden. 4 En programperiod omfattar sju år. Innevarande programperiod löper från och med 2000 till och med 2006. 5 Med direktkonsumtion avses myndigheters köp av varor och tjänster som produceras av marknadsproducenter och som levereras till hushållen - utan någon vidare hantering inom den offentliga sektorn - som del av sociala transfereringar in natura. 6 Nivån har höjts jämfört med tidigare årsredovisningar beroende på att momsen numera påverkar produktionsvärdet i offentlig sektor. Momspåslaget innebär att värdet på produktionen i staten 2002 har justerats upp med 22 miljarder kronor.

7 Anledningen till att jämförelseåret 1993 valts är att det är först från och med detta år som uppgifter på denna detaljnivå finns att tillgå i SCB:s nationalräkenskaper. 8 På grund av osäkerheten när det gäller gränsdragning mellan den högre utbildningen och grundforskningen redovisas här, i motsats till de internationella rekommendationerna, förvaltningstjänsterna exkl. forskningen. 9 Tidigare räknades t.ex. Försvarsdepartementet till verksamhetsområdet försvaret och Utbildningsdepartementet till utbildning. 10 Redovisning av osäkra fordringar.

??

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

10

11

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

18

19

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

24

25

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

46

47

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

50

51

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

100

99

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

106

107

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

118

117

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

122

121

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

124

125

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

132

133

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

142

143

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

158

159

Skr. 2002/03:101

Skr. 2002/03:101

164

163