Regeringens proposition

1994/95:152

Regler för godkända och auktoriserade revisorer

Prop.

1994/95:152

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 16 februari 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Sten Heckscher

 (Näringsdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen läggs fram förslag till ny lagstiftning om sådana revisorer som

har särskild behörighet att utföra lagstadgad revision. Lagen innebär bl.a. att

reglerna i EG:s åttonde bolagsdirektiv (84/253/EEG) införlivas med svensk rätt.

I lagen anges de krav på utbildning, praktik, oberoende ställning m.m. som skall

gälla för godkända och auktoriserade revisorer. Lagen innehåller vidare regler

för revisionsbolag.

 En ny myndighet inrättas med namnet Revisorsnämnden som skall ha hand om

prövning och tillsyn.

 Lagen och den nya organisationen föreslås träda i kraft den 1 juli 1995.

Innehållsförteckning

 1 Förslag till riksdagsbeslut............ 5

 2 Lagtext................................ 6

 2.1 Förslag till lag om revisorer..... 6

 2.2 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1971:289) om allmänna för-

 valtningsdomstolar................ 12

 2.3 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1973:370) om arbetslöshets-

 försäkring........................ 14

 2.4 Förslag till lag om ändring i

 aktiebolagslagen(1975:1385)....... 15

 2.5 Förslag till lag om ändring i

 sekretesslagen(1980:100).......... 18

 2.6 Förslag till lag om ändring i

 lagen(1980:1103) om årsredovisning

 m.m. i vissaföretag............... 19

 2.7 Förslag till lag om ändring i för-

 säkrings-rörelselagen (1982:713).. 22

 2.8 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1985:354) om förbud mot

 yrkesmässig rådgivning i vissa

 fall, m.m......................... 24

 2.9 Förslag till lag om ändring i

 bankrörelselagen(1987:617)........ 25

 2.10 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1987:667)om ekonomiska

 föreningar........................ 26

 2.11 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1992:160) om utländska

 filialer.......................... 29

 2.12 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1992:1610) kreditmarknads-

 bolag............................. 30

 2.13 Förslag till lag om ändring i

 stiftelselagen(1994:1220)......... 31

 2.14 Förslag till lag om ändring i

 lagen (1994:2015) om ändring i

 lagen (1991:981) om värdepappers-

 rörelse........................... 32

 3 Ärendet och dess beredning............. 33

 4 Historik............................... 34

 5 Gällande ordning....................... 35

 6 EG:s bestämmelser om revisorer......... 37

 6.1 Rättsakter som rör revisorer...... 37

 6.1.1 Etableringsrätt............. 37

 6.1.2 Bolagsrätt.................. 37

 6.2 EG:s åttonde bolagsdirektiv....... 38

 7 Utredningsförslag...................... 40

 7.1 Revisorsutredningens förslag...... 40

 7.2 Arbetsgruppens förslag............ 42

 8 Regeringens förslag till ny revisorslag 43

 8.1 Allmänna utgångspunkter........... 43

 8.2 Revisorns kompetens............... 45

 8.3 Utländska revisorer i Sverige..... 49

 8.4 Oberoendefrågor................... 50

 8.4.1 Entledigande av revisor..... 50

 8.4.2 Revisorns verksamhet........ 52

 8.5 Revisionsbolag.................... 54

 8.5.1 Ägare i revisionsbolag...... 54

 8.5.2 Registrerade revisionsbolag. 56

 8.6 Det disciplinära förfarandet m.m.. 57

 8.7 Lekmannarevisorer................. 58

 9 Organisation m.m....................... 59

 9.1 Ny myndighet för prövning och

 tillsyn av revisorer.............. 59

 9.2 Finansiering m.m.................. 63

 10 Överklagande m.m....................... 65

 11 Ikraftträdande och övergångsbestämmel-

 ser m.m................................ 68

 12 Författningskommentar ................ 71

 12.1 Förslaget till lag om revisorer... 71

 12.2 Förslaget till lag om ändring i

 lagen (1971:289) om allmänna

 förvaltningsdomstolar............. 79

 12.3 Förslaget till lag om ändring i

 aktiebolagslagen (1975:1385)...... 79

 12.4 Förslaget till lag om ändring i

 lagen (1980:1103) om.årsredovis-

 ning m.m. i vissa företag......... 80

 12.5 Förslaget till lag om ändring i

 lagen (1985:354) om förbud mot

 yrkesmässig rådgivning i vissa

 fall, m.m......................... 80

 12.6 Förslaget till lag om ändring i

 lagen (1987:667) om ekonomiska

 föreningar........................ 80

 12.7 Övriga förslag till ändringar..... 80

 Bilaga 1 Sammanfattning av betänkandet SOU

 1993:69........................... 81

 Bilaga 2 Remissinstanser SOU 1993:69....... 90

 Bilaga 3 Sammanfattning av promemorian Ds

 1994:125.......................... 91

 Bilaga 4 Promemorians lagförslag........... 94

 Bilaga 5 Remissinstanser Ds 1994:125....... 99

 Bilaga 6 Lagrådsremissens lagförslag.......100

 Bilaga 7 Lagrådets yttrande................125

 Bilaga 8 Rådets åttonde direktiv

 (84/253/EEG)......................130

 Utdrag ur protokoll vid regeringssamman-

 träde den 16 februari 1995.................141

 Rättsdatablad..............................142

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

1. antar regeringens förslag till

 1.1 lag om revisorer,

 1.2 lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar,

 1.3 lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring,

 1.4 lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

 1.5 lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

 1.6 lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissa

 företag,

 1.7 lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

 1.8 lag om ändring i lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässigrådgivning i

 vissa fall, m.m.,

 1.9 lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

 1.10 lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

 1.11 lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer,

 1.12 lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag,

 1.13 lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220),

 1.14 lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen(1991:981) om

 värdepappersrörelse,

2. till Revisorsnämnden för budgetåret 1995/96 under tolfte huvudtiteln

 anvisar ett förslagsanslag på 1000 kr,

3. under tredje huvudtitelns ramanslag Kommerskollegium anvisar ett belopp

 som är 5 250 000 kr lägre än vad som föreslagits i prop. 1994/95:100 bil. 4.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om revisorer

 Härigenom föreskrivs[1] följande.

Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag innehåller bestämmelser om godkännande och auktorisation av

revisorer, registrering av revisionsbolag, revisorers och revisionsbolags

verksamhet samt tillsyn och disciplinära åtgärder.

2 § I denna lag avses med

 1. revisor: godkänd eller auktoriserad revisor,

 2. godkänd revisor: revisor som godkänts enligt 4 §,

 3. auktoriserad revisor: revisor som auktoriserats enligt 5 §,

 4. revisionsbolag: handelsbolag eller aktiebolag som registrerats enligt 10

eller 11 §.

Revisorsnämnden

3 § Frågor om godkännande, auktorisation och registrering prövas av

Revisorsnämnden. Nämnden utövar också tillsyn över revisorer och revisionsbolag

samt prövar frågor om disciplinära åtgärder. Nämnden skall i sin verksamhet

utveckla och främja god revisorssed.

 Närmare bestämmelser om Revisorsnämnden meddelas av regeringen.

Godkännande och auktorisation

4 § För att bli godkänd revisor skall sökanden

 1. yrkesmässigt utöva revisionsverksamhet,

 2. vara bosatt i Sverige eller i en annan stat inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet,

 3. varken vara i konkurs, vara underkastad näringsförbud, ha förvaltare enligt

11 kap. 7 § föräldrabalken, vara förbjuden att utöva rådgivningsverksamhet

enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall,

m.m. eller vara underkastad någon motsvarande rådighetsinskränkning i en annan

stat,

 4. hos Revisorsnämnden ha avlagt revisorsexamen, och

 5. vara redbar och i övrigt lämplig att utöva revisionsverksamhet.

5 § För att bli auktoriserad revisor skall sökanden uppfylla de krav som anges i

4 § 1-3 och 5 samt hos Revisorsnämnden ha avlagt högre revisorsexamen.

6 § Det krav på revisorsexamen som ställs upp i 4 § 4 skall anses uppfyllt också

av den som

 1. innehar ett sådant utländskt examensbevis som krävs för att få utföra

lagstadgad revision i stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, och

 2. hos Revisorsnämnden har genomgått ett särskilt lämplighetsprov.

7 § Det krav på högre revisorsexamen som ställs upp i 5 § skall anses

uppfyllt också av den som

 1. innehar ett sådant utländskt examensbevis som krävs för att utan

behörighetsbegränsning få utföra lagstadgad revision i stat inom Europeiska

ekonomiska samarbetsområdet, och

 2. hos Revisorsnämnden har genomgått ett särskilt lämplighetsprov.

8 § Revisorsnämnden får, om det finns särskilda skäl, medge en revisor att under

viss tid behålla godkännande eller auktorisation vid bosättning utanför

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet.

Registrering av revisionsbolag

9 § För att bli registrerat revisionsbolag skall ett svenskt handelsbolag eller

aktiebolag

 1. driva revisionsverksamhet,

 2. uppfylla de särskilda kraven i 10 eller 11 §, och

 3. inte vara i konkurs eller likvidation.

10 § För registrering av ett handelsbolag krävs att det av bolagsavtalet framgår

att

 1. bolagets verksamhet inte skall omfatta annat än yrkesmässig revision och

därmed förenlig verksamhet, och

 2. bolagsmännen skall vara godkända eller auktoriserade revisorer.

 Om det finns särskilda skäl, får Revisorsnämnden medge undantag från kravet i

första stycket 2 beträffande viss bolagsman.

11 § För registrering av ett aktiebolag krävs att det av bolagsordningen framgår

att

 1. bolagets verksamhet inte skall omfatta annat än yrkesmässig revision och

därmed förenlig verksamhet,

 2. minst tre fjärdedelar av styrelseledamöterna och minst tre fjärdedelar av

styrelsesuppleanterna samt verkställande direktören skall vara godkända eller

auktoriserade revisorer, och

 3. styrelsen är beslutför endast om de närvarande godkända eller auktoriserade

revisorerna tillsammans representerar en majoritet av röstetalet vid

sammanträdet.

 Vidare krävs för registrering att minst tre fjärdedelar av aktierna med minst

tre fjärdedelar av röstetalet ägs av godkända eller auktoriserade revisorer och

att övriga aktier ägs av personer som är verksamma i bolaget.

 Om det finns särskilda skäl, får Revisorsnämnden medge undantag från kraven i

första stycket 2 och andra stycket. En majoritet av styrelseledamöterna och en

majoritet av styrelsesuppleanterna skall dock alltid vara godkända eller

auktoriserade revisorer och mer än hälften av aktierna och röstetalet skall

alltid tillkomma godkända eller auktoriserade revisorer.

12 § Ett revisionsbolag skall för varje revisionsuppdrag som bolaget åtar sig

utse en av de i bolaget verksamma revisorerna att vara huvudansvarig för

revisionen. Den huvudansvarige skall vara auktoriserad revisor, om det behövs

för att uppfylla föreskrift i lag eller annan författning om att sådan revisor

skall utses, och i andra fall auktoriserad eller godkänd revisor. Bolaget skall

utan dröjsmål underrätta uppdragsgivaren om vem som är huvudansvarig för

revisionen.

 Revisionsberättelse skall undertecknas av den som är huvudansvarig för

revisionen. Undertecknas berättelsen av flera revisorer, skall det anges vem som

är huvudansvarig.

Giltighetstid för godkännande, auktorisation och registrering

13 § Godkännande, auktorisation och registrering gäller i fem år.

 Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden får meddela

närmare föreskrifter om godkännande, auktorisation och registrering samt om

villkor för verksamheten.

Utövande av revisionsverksamhet

14 § En revisor skall utföra sina uppdrag omsorgsfullt och enligt god

revisorssed.

 Revisorn skall noggrant iaktta gällande jävsbestämmelser för revisorer. Om det

i annat fall finns någon särskild omständighet som kan rubba förtroendet till

revisorns opartiskhet eller självständighet, skall revisorn avböja eller avsäga

sig uppdraget.

 Revisorn svarar för det arbete som utförs av biträde till honom.

 Bestämmelserna i första-tredje styckena gäller även för revisionsbolag.

15 § Revisorer och revisionsbolag får inte utöva annan verksamhet än

revisionsverksamhet om utövandet kan rubba förtroendet till deras opartiskhet

eller självständighet.

 Revisorsnämnden skall på ansökan av en revisor eller ett revisionsbolag meddela

förhandsbesked om huruvida en viss verksamhet är förenlig med kravet i första

stycket. Ett sådant förhandsbesked är, om det vunnit laga kraft, bindande för

nämnden i förhållande till revisorn eller revisionsbolaget. Förhandsbeskedet

upphör att gälla vid ändrade förutsättningar eller vid författningsändringar som

påverkar den fråga som beskedet avser.

16 § En revisor får driva revisionsverksamhet endast såsom enskild näringsidkare

eller i handelsbolag eller aktiebolag som inte utövar annan verksamhet än sådan

som är förenlig med en revisors yrkesutövning.

 Revisorsnämnden får tillåta att en revisor som är verksam i Sverige driver

revisionsverksamhet i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

även om kravet i första stycket inte är uppfyllt.

17 § En revisor får inte vara anställd hos någon annan än revisor,

revisionsbolag eller bolag som avses i 16 §.

 Om det finns särskilda skäl, får Revisorsnämnden medge undantag från förbudet i

första stycket.

Tystnadsplikt

18 § En revisor får inte, till fördel för sig själv eller till skada eller nytta

för annan, använda uppgifter som han har erhållit i sin yrkesutövning. Han får

inte heller obehörigen röja sådana uppgifter. Han skall se till att biträde till

honom iakttar dessa föreskrifter.

 I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen

(1980:100).

Säkerhet

19 § Revisorer och revisionsbolag skall teckna försäkring eller hos

Revisorsnämnden ställa säkerhet för den ersättningsskyldighet som revisorn eller

bolaget kan ådra sig i sin revisionsverksamhet.

 Om det finns särskilda skäl, får Revisorsnämnden medge undantag från kravet på

försäkring eller säkerhet.

Tillsyn

20 § Revisorer och revisionsbolag är skyldiga att låta Revisorsnämnden vid sin

tillsyn granska akter, bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten

samt att lämna de uppgifter som behövs för tillsynen.

21 § Om en skattemyndighet uppmärksammar någon anmärkningsvärd omständighet i

fråga om en revisors eller ett revisionsbolags verksamhet, skall myndigheten

underrätta Revisorsnämnden.

Upphävande, varning, straffavgift och erinran

22 § Om en revisor uppsåtligen gör orätt i sin verksamhet eller på annat sätt

förfar oredligt eller om en revisor inte betalar föreskriven avgift enligt 29 §,

skall godkännandet eller auktorisationen upphävas. Om det föreligger

förmildrande omständigheter, får i stället varning meddelas.

 Om en revisor på annat sätt åsidosätter sina skyldigheter som revisor, får

varning meddelas. Om det är tillräckligt, får Revisorsnämnden i stället meddela

en erinran. Är omständigheterna synnerligen försvårande, får godkännandet eller

auktorisationen upphävas.

 Uppkommer fråga om upphävande, varning eller erinran, skall revisorn genom

skriftlig underrättelse ges tillfälle att yttra sig om vad som anförs i ärendet.

Varning eller erinran får inte meddelas om det som läggs revisorn till last

inträffat mer än fem år innan revisorn fick underrättelse i ärendet.

 En revisor som tilldelas varning får, om det finns särskilda skäl, även åläggas

att betala en straffavgift till staten med lägst ettusen och högst tjugofemtusen

kronor.

23 § Om det för en revisor inträder någon omständighet som innebär hinder för

godkännande eller auktorisation, skall revisorn genast anmäla detta till

Revisorsnämnden. Godkännandet eller auktorisationen skall i sådant fall

omprövas.

24 § Bestämmelserna i 22 § gäller även för revisionsbolag. Vad där sägs om

upphävande av godkännande eller auktorisation skall i stället avse upphävande av

registrering.

 Om ett revisionsbolag träder i likvidation eller försätts i konkurs eller om

det för bolaget inträder någon annan omständighet som innebär hinder för

registrering, skall bolaget genast anmäla detta till Revisorsnämnden.

Registreringen skall i sådant fall omprövas.

25 § Revisorsnämnden får vid sin prövning av frågor om åtgärder enligt 22-24 §§

förordna att ett beslut att upphäva godkännande, auktorisation eller

registrering skall gälla omedelbart.

 Nämndens beslut om straffavgift verkställs, sedan det har vunnit laga kraft,

som domstols dom.

Överklagande m.m.

26 § Revisorsnämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

 Beslut som rör examination enligt 4 § 4 eller 5 § eller särskild

lämplighetsprövning enligt 6 eller 7 § får dock inte överklagas.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

 Vad som sägs i 25 § första stycket gäller även i fråga om domstol.

27 § Har Revisorsnämnden i ett ärende om ansökan om godkännande, auktorisation

eller registrering inte meddelat beslut inom fyra månader efter det att ansökan

gavs in, får sökanden begära förklaring av kammarrätten att ärendet onödigt

uppehålls. Om nämnden inte meddelat beslut inom en månad efter det att en sådan

förklaring avgetts, skall det anses som om ansökan har avslagits.

Straffansvar

28 § Den som obehörigen utger sig för att vara godkänd eller auktoriserad

revisor döms till böter.

Avgifter

29 § Föreskrifter om avgifter i ärenden enligt denna lag meddelas av regeringen

eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden.

Register

30 § Revisorsnämnden skall föra ett register över revisorer och revisionsbolag.

Närmare föreskrifter om inrättandet av registret meddelas av regeringen.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995, då lagen (1975:86) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om auktorisation och godkännande av

revisor skall upphöra att gälla.

 2. Den som är godkänd eller auktoriserad revisor enligt äldre bestämmelser

skall anses som godkänd eller auktoriserad enligt de nya bestämmelserna.

 3. Revisionsbolag som är godkänt eller auktoriserat enligt äldre be-stämmelser

skall anses som registrerat enligt de nya bestämmelserna.

 4. Den som vid ikraftträdandet genomgår revisorsutbildning, som inte uppfyller

de villkor som i denna lag föreskrivs för godkännande av revisor, får under sex

år från den 1 januari 1997 godkännas enligt äldre bestämmelser under

förutsättning att han har genomgått kompletterande teoretisk utbildning i

enlighet med vad regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

Revisorsnämnden närmare föreskriver.

 5. Den som vid ikraftträdandet genomgår revisorsutbildning, som inte uppfyller

de villkor som i denna lag föreskrivs för auktorisation av revisor, får under

sex år från den 1 januari 1997 auktoriseras enligt äldre bestämmelser.

 6. Den som avslutat sin revisorsutbildning före den 1 januari 1997 och inom

samma tid ansöker om godkännande eller auktorisation får godkännas eller

auktoriseras enligt äldre bestämmelser.

 7. Det krav som uppställs i 6 och 7 §§ om särskilt lämplighetsprov skall fram

till den 1 juli 1996 inte gälla för den som under tre år har underkastats sådan

prövotid som avses i 2 § fjärde stycket 2 förordningen (1973:221) om

auktorisation och godkännande av revisorer eller, för tid efter ikraftträdandet,

motsvarande prövotid enligt bestämmelser som regeringen eller, efter regeringens

bemyndigande, Revisorsnämnden meddelar.

 8. Ärenden enligt förordningen (1973:221) om auktorisation och godkännande av

revisorer som inte har avgjorts vid ikraftträdandet skall av Kommerskollegium

överlämnas till Revisorsnämnden för handläggning. Dessa ärenden skall prövas med

tillämpning av nämnda förordning.

 9. I fråga om överklagande av beslut som har meddelats av Kommerskollegium

gäller äldre bestämmelser.

 **Fotnot**

 [1]Jfr rådets direktiv 84/253/EEG (EGT nr L 126,

 12.5.1984 s. 20, 384 L 0253), 89/48/EEG (EGT nr L

 19, 24.1.1989, s. 16, 389 L 0048).

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna

förvaltningsdomstolar

 Härigenom föreskrivs att 8 och 17 a §§ lagen (1971:289) om allmänna

förvaltningsdomstolar[1] skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

8 §[2]

Kammarrätt prövar

 1. överklagande som enligt lag eller annan författning görs hos domstolen,

 2. mål som underställs domstolen enligt folkbokföringslagen (1967:198),

 3. mål enligt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om

skatt, m.m. i den utsträckning som är föreskrivet i den lagen,

 4. sådana ansökningar om resning i mål eller ärenden som enligt 11 kap. 11 §

regeringsformen skall prövas av förvaltningsdomstol, om målet eller ärendet

slutligt avgjorts av en länsrätt eller förvaltningsmyndighet,

 5. ansökningar om återställande av försutten tid för överklagande eller därmed

jämförbar åtgärd till länsrätt, kammarrätt eller förvaltningsmyndighet,

 6. ansökningar enligt

 lagen (1988:205) om

 rättsprövning av vissa

 förvaltningsbeslut i

 den utsträckning som är

 föreskrivet i den

 lagen,

 7. mål om sådant

 onödigt uppehållande av

 ärende som enligt

 föreskrift i lag skall

 prövas av kammarrätt.

 Regeringen förordnar om kammarrätternas domkretsar.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1981:1323.

 [2]Senaste lydelse 1995:21.

17 a §[3]

 Länsrätten skall vid behandling av mål enligt 10 kap. kommunallagen (1991:900)

och 22 kap. kyrkolagen (1992:300) bestå av en lagfaren ledamot och två sådana

särskilda ledamöter som anges i 17 b §.

 Länsrätten är dock Länsrätten är dock

domför utan de särskilda domför utan de särskilda

ledamöterna i sådana ledamöterna i sådana fall

fall som anges i 18 § som anges i 18 § första

första stycket 1-3 samt stycket 1-3 och 6, andra

fjärde stycket 6 och 11. stycket samt fjärde

 stycket 11.

__________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [3]Senaste lydelse 1995:21.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring

 Härigenom föreskrivs att 81 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring[1]

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 81 §

 En arbetslöshetskassa skall ha minst två revisorer samt personliga suppleanter

för dessa. Revisorerna väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i

stadgarna att en eller flera revisorer skall utses på annat sätt.

 Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara revisor.

 Minst en av Minst en av revisorerna

revisorerna skall vara skall vara auktoriserad

auktoriserad revisor revisor eller godkänd

eller godkänd revisor. revisor. Till revisor

Till revisor kan utses kan utses även ett

även ett auktoriserat registrerat revisions-

eller ett godkänt bolag.

revisionsbolag. Vid

tilllämpningen av

bestämmelserna i denna

lag likställs ett

auktoriserat revi-

sionsbolag med

auktoriserad revisor

och ett godkänt revi-

sionsbolag, med godkänd

revisor.

 Bestämmelserna i denna lag om revisorer gäller i tillämpliga delar om

revisorssuppleanter.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1991:1334.

2.4 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

 Härigenom föreskrivs att 10 kap. 2, 5 och 10 §§ aktiebolagslagen (1975:1385)[1]

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 kap.

2 §Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan ej vara revisor.

 Revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden, som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan även Till revisor kan även

utses auktoriserat utses ett registrerat

eller godkänt revisions- revisionsbolag. Bestäm-

bolag. Vid tillämpning melser om vem som kan

av bestämmelserna i vara huvudansvarig för

detta kapitel likställs revisionen och om

auktoriserat underrättelseskyldighet

revisionsbolag med finns i 12 § lagen

auktoriserad revisor (1995:000) om revisorer.

och godkänt Bestämmelserna i 4, 12

revisionsbolag med och 15 §§ i detta kapitel

godkänd revisor. Bolag tillämpas på den huvud-

som utses till revisor ansvarige.

skall till styrelsen för

det bolag som

revisionen avser anmäla

vem som är huvudansvarig

för revisionen. Den

huvudansvarige skall i

auktoriserat revi-

sionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i godkänt revi-

sionsbolag auktoriserad

eller

godkänd revisor.

Bestämmelserna i 4, 12

och 15 §§ tillämpas på den

huvudansvarige.

 Till revisor i dotterföretag bör, om det kan ske, utses minst en av

moderbolagets revisorer.

5 §

 Uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor utsetts.Uppdrag som

revisor upphör i förtid, om revisorn eller den som utsett honom begär det.

Anmälan härom skall göras hos styrelsen och, om revisor som ej är vald på

bolagsstämma vill avgå, hos den som tillsatt honom.

 En revisor vars En revisor vars uppdrag

uppdrag upphör i förtid upphör i förtid skall

skall genast anmäla genast anmäla detta till

detta till länsstyrel- registreringsmyndigheten

sen. Revisorn skall för registrering och

i anmälningen lämna överlämna en avskrift av

en redogörelse för anmälningen till bolagets

iakttagelserna vid den styrelse. Revisorn skall

granskning som han har i anmälningen lämna en

utfört under den del av redogörelse för iakttagel-

löpande räkenskapsår som serna vid den granskning

hans uppdrag har om- som han har utfört under

fattat. För anmälningen den del av löpande räken-

gäller i tillämpliga skapsår som hans uppdrag

delar vad som i 10 § har omfattat. För anmäl-

tredje och fjärde ningen gäller i tillämpli-

styckena föreskrivs om ga delar vad som i 10 §

revisionsberättelse. tredje och fjärde

Avskrift av anmälningen styckena föreskrivs om

skall sändas in till revisionsberättelse.

registre- Registreringsmyndigheten

ringsmyndigheten samt skall översända en

överlämnas till bolagets avskrift av anmälningen

styrelse. till skattemyndigheten.

 Upphör revisors uppdrag i förtid eller uppkommer för honom hinder enligt 2-4 §§

eller enligt bolagsordningen att vara revisor och finnes ej suppleant, skall

styrelsen vidtaga åtgärd för att ny revisor för den återstående mandattiden

tillsättes.

 Upphör revisors uppdrag,

 som gäller tills vidare,

 vid annan tidpunkt än

 vid slutet av ordinarie

 bolagsstämma, gäller vad

 som föreskrivs i tredje

 stycket.

10 §[2]

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till

bolagsstämman. Berättelsen skall överlämnas till bolagets styrelse senast två

veckor före ordinarie bolagsstämma.

 Revisionsberättelsen skall innehålla uttalande, huruvida årsredovisningen

uppgjorts enligt denna lag. Har i årsredovisningen icke lämnats sådana

upplysningar som enligt 11 kap. skall lämnas, skall revisorerna ange detta och,

om det kan ske, lämna erforderliga upplysningar i sin berättelse.

 Har revisorerna vid sin granskning funnit att åtgärd eller försummelse, som kan

föranleda ersättningsskyldighet, ligger styrelseledamot eller verkställande

direktör till last eller att styrelseledamot eller verkställande direktör eljest

handlat i strid mot denna lag eller bolagsordningen skall det anmärkas i

berättelsen. Revisionsberättelsen skall även innehålla uttalande angående

ansvarsfrihet för styrelseledamöterna och verkställande direktör. Revisorerna

kan även i övrigt i berättelsen meddela upplysningar som de önskar bringa till

aktieägarnas kännedom.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorerna funnit att bolaget

inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdesskattelagen

(1994:200),

 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild

deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen, eller

 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-3.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att bolaget inte har fullgjort

skyldighet som avses i fjärde stycket 1-4, skall revisorerna genast sända in en

avskrift av revisionsberättelsen till skattemyndigheten.

 Revisionsberättelsen skall innehålla yttrande huruvida förteckning enligt 12

kap. 9 § upprättats när skyldighet därtill förelegat och särskilt uttalande

angående fastställandet av balansräkningen och resultaträkningen samt angående

det i förvaltningsberättelsen framställda förslaget till dispositioner

beträffande bolagets vinst eller förlust.

 I moderbolag skall revisor avge en särskild revisionsberättelse beträff-ande

koncernen. Bestämmelserna i första - tredje och sjätte styckena äger motsvarande

tillämpning.

 Om anmälan har gjorts

 enligt 5 § tredje eller

 femte stycket, skall

 revisor till revi-

 sionsberättelsen fo-ga

 avskrift av anmälningen.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1993:150.

 2Senaste lydelse 1994:210.

2.5 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att 9 kap. 12 § sekretesslagen (1980:100)[1] skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 kap

12 §

 Sekretess gäller i ärende om någons inträde i Advokatsamfundet, om disciplinärt

ingripande mot advokat eller om advokats uteslutning ur samfundet för uppgift om

hans ekonomiska ställning eller om annans personliga eller ekonomiska

förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada eller men

om uppgiften röjs.

 Motsvarande sekretess Motsvarande sekretess

gäller i ärende om gäller i ärende om

auktorisation eller godkännande eller

godkännande av revisor auktorisation av revisor

eller revisionsbolag, eller registrering av

om disciplinärt ingri- revisionsbolag, om

pande mot revisor eller disciplinärt ingripande

revisionsbolag, som har mot godkänd eller

erhållit auktorisation auktoriserad revisor

eller godkännande, eller eller registrerat revi-

om upphävande av sionsbolag eller om

auktorisation eller upphävande av godkännande,

godkännande. Sekretessen auktorisation eller

enligt detta stycke registrering.

gäller inte beslut i Sekretessen enligt detta

ärendet. stycke gäller inte beslut

 i ärendet.

 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst femtio år.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995. Äldre bestämmelser gäller fortfarande

i fråga om uppgifter som hänför sig till ärenden, vilka har anhängiggjorts före

ikraftträdandet.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1992:1474.

2.6 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i

vissa företag

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2, 5 och 10 §§ lagen (1980:1103) om årsredovis-

ning m.m. i vissa företag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

2 §[1]

 Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända skall vara bosatta inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer tillåter annat för särskilt fall. Vad som sagts nu

gäller dock inte, om även en auktoriserad eller godkänd revisor deltar i

revisionen. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud

eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara

revisor.

 Revisorer skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av den

årsredovisningsskyldiges verksamhet behövs för fullgörandet av uppdraget.

 Till revisorer kan Till revisor kan även

även utses utses ett registrerat

auktoriserade eller revisionsbolag. Be-

godkända re- stämmelser om vem som

visionsbolag. Vid kan vara huvudansvarig

tillämpningen av för revisionen och om

bestämmelserna i detta underrättelseskyldighet

kapitel likställs finns i 12 § lagen

auktoriserade (1995:000) om revi-

revisions-bolag med sorer. Bestämmelserna i

auktoriserade 4 § i detta kapitel

revi-sorer och godkä- tillämpas på den huvud-

nda revvisions- bolag ansvarige.

med godkända revisorer.

Ett bolag som utses

till revisor skall

till den årsredovis-

ningsskyldige anmäla

vem som är

huvudansvarig för

revisionen. I ett

auktoriserat revi-

sionsbolag skall den

huvudansvarige vara

auktoriserad revisor;

i ett godkänt revi-

sionsbolag skall han

vara auktoriserad

eller godkänd revisor.

Bestämmelserna i 4 §

tillämpas på den huvud-

ansvarige.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1992:1249.

 Till revisor i ett dotterföretag bör utses minst en av moderföretagets

revisorer, om det kan ske.

5 §[2]Uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor har utsetts.

 Uppdrag som revisor upphör i förtid, om revisorn eller den som har utsett honom

begär det. Anmälan om detta skall göras hos den års-redovisningsskyldige samt,

om revisorn har utsetts av någon annan, hos denne.

 En revisor vars En revisor vars uppdrag

uppdrag upphör i förtid upphör i förtid skall

skall genast anmäla genast anmäla detta till

detta till Länsstyrel- Patent- och

sen. Revisorn skall registreringsverket för

i anmälningen lämna registering och överlämna

en redogörelse för en avskrift av

iakttagelserna vid den anmälningen till den som

granskning som han har svarar för förvaltningen

utfört under den del av av företagets

löpande räkenskapsår som angelägenheter. Revisorn

hans uppdrag har om- skall i anmälningen lämna

fattat. För anmälningen en redogörelse för

gäller i tillämpliga iakttagelserna vid den

delar vad som i 10 § granskning som han har

tredje och fjärde utfört under den del av

styckena föreskrivs om löpande räkenskapsår som

revisionsberättelse. hans uppdrag har

Avskrift av anmälningen omfattat. För anmälningen

skall överlämnas till gäller i tilllämpliga

den som svarar för delar vad som i 10 §

förvaltningen av tredje och fjärde

företagets styckena före-skrivs om

angelägenheter. revisionsberättelse. Pa-

 tent- och

 registreringsverket

 skall översända en

 avskrift av anmälningen

 till skattemyndigheten.

 Om en revisors uppdrag upphör i förtid eller om det uppstår något hinder för

att han skall vara revisor och om det inte finns någon suppleant, skall den som

svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter vidta åtgärder för att en

ny revisor tillsätts för den återstående mandattiden.

 Upphör revisors uppdrag

 som gäller tills vidare,

 gäller vad som föreskrivs

 i tredje stycket.

10 §[3]

 Revisorn skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till den

årsredovisningsskyldige. Berättelsen skall överlämnas till den som svarar för

förvaltningen av företagets angelägenheter senast fem och en halv månad efter

räkenskapsårets utgång.

 Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande, huruvida årsredovisningen

har uppgjorts enligt denna lag. Innehåller inte årsredovisningen sådana upp-

lysningar som skall lämnas enligt denna lag, skall revisorn ange detta och lämna

behövliga upplysningar i sin berättelse, om det kan ske.

 Har revisorn vid sin granskning funnit att åtgärd eller försummelse som kan

föranleda ersättningsskyldighet ligger någon som ingår i företagsledningen till

last, skall det anmärkas i berättelsen. Revisorn kan även i övrigt i berättelsen

meddela upplysningar som han önskar bringa till den årsredovisningsskyldiges

kännedom.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorn funnit att företaget

inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdesskattelagen

(1994:200),

 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild

deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen, eller

 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-3.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att företaget inte har

fullgjort skyldighet som avses i fjärde stycket 1-4, skall revisorn genast sända

in en avskrift av revisionsberättelsen till skattemyndigheten.

 I ett moderföretag skall revisorn avge en särskild revisionsberättelse

beträffande koncernen. Härvid skall första - tredje styckena tillämpas.

 Om anmälan har gjorts

 enligt 5 § tredje eller

 femte stycket, skall

 revisor till

 revisionsberättelsen

 foga avskrift av

 anmälningen.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [2]Senaste lydelse 1984:946.

 [3]Senaste lydelse 1994:213.

2.7 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

 Härigenom föreskrivs att 10 kap. 3 och 4 §§ försäkringsrörelselagen (1982:713)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

10 kap.

3 §[1]

 Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända skall vara bosatta inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller efter

regeringens bemyndigande Finansinspektionen i särskilda fall tillåter något

annat. Vad som sagts nu gäller dock inte, om även en auktoriserad eller godkänd

revisor deltar i revisionen. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad

näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får

inte vara revisor.

 Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan även Till revisor kan utses

utses auktoriserade även ett registrerat

eller godkända revi- revisionsbolag. Bestäm-

sionsbolag. Vid melser om vem som kan

tillämpningen av be- vara huvudansvarig för

stämmelserna i detta revisionen och om

kapitel likställs underrättelseskyldighet

auktoriserade finns i 12 § lagen

revisionsbolag med (1995:000) om revisorer.

auktoriserade revisorer Bestämmelserna i 5 och 13 §§

och godkända i detta kapitel till-

revisionsbolag med lämpas på den huvudan-

godkända revisorer. Ett svarige.

bolag som utses till

revisor skall till

styrelsen för det bolag

som revisionen avser

anmäla vem som är

huvudansvarig för

revisionen. I ett

auktoriserat

revisionsbolag skall

den huvudansvarige vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag

auktoriserad eller

godkänd revisor.

Bestämmelserna i 5 och

13 §§ tillämpas på den

huvudansvarige.

 Till revisor i dotterföretag bör, om det kan ske, utses minst en av

moderbolagets revisorer.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1992:1241.

4 §

 Minst en av de revisorer som bolagsstämman utser skall vara auktoriserad

revisor eller godkänd revisor, om

 1. försäkringsbolagets verksamhetsområde omfattar hela riket, eller

 2. tillgångarnas bruttovärde (balansomslutningen) enligt fastställda

balansräkningar för de två senaste räkenskapsåren överstiger ett gränsbelopp

som motsvarar 100 gånger det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring som gällde under den sista månaden av respektive räkenskapsår.

 Minst en av de revisorer som bolagsstämman utser skall vara auktoriserad

revisor, om balansomslutningen enligt fastställda balansräkningar för de två

senaste räkenskapsåren överstiger ett gränsbelopp som motsvarar 1 000 gånger det

angivna basbeloppet.

 Regeringen eller efter Regeringen eller den

regeringens myndighet som regeringen

bemyndigande bestämmer kan i fråga om

kommerskollegium kan i bolag som avses i andra

fråga om bolag som avses stycket förordna att en

i andra stycket förordna viss godkänd revisor får

att en viss godkänd utses i stället för en

revisor får utses i auktoriserad revisor.

stället för en Sådana beslut är giltiga i

auktoriserad revisor. högst fem år.

Sådana beslut är giltiga

i högst fem år.

 Första - tredje styckena gäller även för ett moderbolag i en koncern, om

koncernens verksamhetsområde omfattar hela riket eller om balansomslutningen

enligt fastställda koncernbalansräkningar för de två senaste räkenskapsåren

överstiger det gränsbelopp som anges i första eller andra stycket.

 Vad som i 8 kap. 17 § föreskrivs om registrering av styrelseledamöter gäller

även för de auktoriserade och godkända revisorer som avses i denna paragraf.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2.8 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m.

 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 §

 Talan om förbud enligt 3 § förs av allmän åklagare vid tingsrätt. Angående

utredningen och förfarandet i sådana mål skall, om inte annat föreskrivs i denna

lag, i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om mål som rör

allmänt åtal för brott för vilket är stadgat fängelse i högst ett år.

 Talan mot en advokat Talan mot en advokat får

får väckas endast efter väckas endast efter

hörande av Sveriges hörande av Sveriges

advokatsamfund. Talan advokatsamfund. Talan

mot en auktoriserad mot en godkänd eller

eller godkänd revisor auktoriserad revisor får

får väckas endast efter väckas endast efter

hörande av hörande av

kommerskollegium. Revisorsnämnden.

 Bestämmelserna i 24 och 25 kap. rättegångsbalken skall inte tillämpas vid

förbudstalan.

 Talan om förbud skall väckas inom fem år från det att brottet begicks.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2.9 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 § bankrörelselagen (1987:617) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 kap.

3 §[1]

 Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara revisor.

 Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av bankens verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan utses Till revisor kan utses

även ett auktoriserat även ett registrerat

eller ett godkänt revi- revisionsbolag. Bestäm-

sionsbolag. Vid melser om vem som kan

tillämpningen av vara huvudansvarig för

bestämmelserna i detta revisionen och om

kapitel likställs ett underrättelseskyldighet

auktoriserat revisions- finns i 12 § lagen

bolag med auktoriserad (1995:000) om revisorer.

revisor och ett godkänt Bestämmelserna i 5 § om

revisionsbolag med behörighet och i 13 § om

godkänd revisor. Ett rätt att närvara på stämma

bolag som utses till tillämpas på den huvudan-

revisor skall till svarige.

bankens styrelse anmäla

vem som är huvudansvarig

för revisionen. Den hu-

vudansvarige skall i

ett auktoriserat

revisionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt revi-

sionsbolag auktoriserad

eller godkänd revisor.

Bestämmelserna i 5 § om

behörighet och i 13 § om

rätt att närvara på stämma

tillämpas på den huvudan-

svarige.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 1 Senaste lydelse 1990:1301.

2.10 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

 Härigenom föreskrivs att 8 kap. 3, 8 och 13 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

8 kap.

3 §[1]

 Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända skall vara bosatta inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer i särskilda fall tillåter annat. Vad som sagts nu

gäller dock inte, om även en auktoriserad eller godkänd revisor deltar i

revisionen. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud

eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara

revisor.

 Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av föreningens verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan utses Till revisor kan utses

även ett auktoriserat även ett registrerat

eller ett godkänt revi- revisionsbolag. Bestäm-

sionsbolag. Vid melser om vem som kan

tillämpningen av vara huvudansvarig för

bestämmelserna i detta revisionen och om

kapitel likställs ett underrättelseskyldighet

auktoriserat revisions- finns i 12 § lagen

bolag med auktoriserad (1995:000) om revisorer.

revisor och ett godkänt Bestämmelserna i 7 och 15 §§

revisionsbolag med i detta kapitel tillämpas

godkänd revisor. Ett på den huvudansvarige.

bolag som utses till

revisor skall till

styrelsen för den

förening som revisionen

avser anmäla vem som är

huvudansvarig för

revisionen. Den huvud-

ansvarige skall i ett

auktoriserat

revisionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag

auktoriserad eller

godkänd revisor. Bestäm-

melserna i 7 och 15 §§

tillämpas på den

huvudansvarige.

 Till revisor i dotterföretag bör utses minst en av moderföreningens revisorer,

om det kan ske.

8 §

 Ett uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor har utsetts.

 Ett uppdrag som revisor upphör i förtid, om revisorn eller den som har utsett

honom begär det. Anmälan om detta skall göras hos styrelsen och, om en revisor

som inte är vald på föreningsstämman vill avgå, hos den som har tillsatt honom.

 En revisor vars En revisor vars uppdrag

uppdrag upphör i förtid upphör i förtid skall

skall genast anmäla genast anmäla detta till

detta till länsstyrel- registreringsmyndigheten

sen. Revisorn skall för registrering och

i anmälningen lämna överlämna en avskrift av

en redogörelse för anmälningen till före-

iakttagelserna vid den ningens styrelse. Revi-

granskning som han har sorn skall i anmälningen

utfört under den del av lämna en redogörelse för

löpande räkenskapsår som iakttagelserna vid den

hans uppdrag har om- granskning som han har

fattat. För anmälningen utfört under den del av

gäller i tillämpliga löpande räkenskapsår som

delar vad som föreskrivs hans uppdrag har

i 13 § tredje och fjärde omfattat. För anmälningen

styckena om gäller i tillämpliga delar

revisionsberättelse. vad som föreskrivs i 13 §

Avskrift av anmälningen tredje och fjärde

skall överlämnas till styckena om revisions-

föreningens styrelse. berättelse.

 Registreringsmyndigheten

 skall översända en

 avskrift av anmälningen

 till skattemyndigheten.

 Upphör en revisors uppdrag i förtid eller uppkommer hinder för honom enligt 3,

5 eller 7 § eller enligt stadgarna att vara revisor och finns det inte någon

suppleant för honom, skall styrelsen vidta åtgärder för att en ny revisor

tillsätts för den återstående mandattiden.

 Upphör revisors uppdrag,

 som gäller tills vidare,

 vid annan tidpunkt än vid

 slutet av ordinarie

 föreningsstämma, gäller vad

 som föreskrivs i tredje

 stycket.

13 §[2]

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge en revisionsberättelse till

föreningsstämman. Berättelsen skall överlämnas till föreningens styrelse senast

två veckor före den ordinarie föreningsstämman. Revisorerna skall inom samma tid

till styrelsen återlämna de redovisningshandlingar som har överlämnats till dem.

 Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande om huruvida årsredovisningen

har gjorts upp enligt denna lag. Innehåller inte årsredovisningen sådana

upplysningar som skall lämnas enligt 9 kap., skall revisorerna ange detta och

lämna behövliga upplysningar i sin berättelse, om det kan ske.

 Har revisorerna vid sin granskning funnit att någon åtgärd eller försummelse

som kan föranleda ersättningsskyldighet ligger en styrelseledamot eller

verkställande direktören till last eller att en styrelseledamot eller

verkställande direktören på annat sätt har handlat i strid mot denna lag eller

stadgarna, skall det anmärkas i berättelsen. Revisionsberättelsen skall även

innehålla ett uttalande i frågan om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna och

verkställande direktören. Revisorerna kan även i övrigt i berättelsen anteckna

de upplysningar som de önskar meddela medlemmarna.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorerna funnit att

föreningen inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdesskattelagen

(1994:200),

 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild

deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen, eller

 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-3.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att föreningen inte har

fullgjort någon sådan skyldighet som avses i fjärde stycket 1- 4, skall

revisorerna genast sända in en avskrift av den till skattemyndigheten.

 Revisionsberättelsen skall innehålla särskilda uttalanden om fastställande av

balansräkningen och resultaträkningen samt om det förslag till dispositioner

beträffande föreningens vinst eller förlust som har lagts fram i

förvaltningsberättelsen.

 I en moderförening skall revisorerna avge en särskild revisionsberättelse

beträffande koncernen. Härvid skall första - tredje och sjätte styckena

tillämpas.

 Om anmälan har gjorts

 enligt 8 § tredje eller

 femte stycket, skall

 revisor till

 revisionsberättelsen foga

 avskrift av anmälningen.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1992:1242.

 [2]Senaste lydelse 1994:217.

2.11Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer

 Härigenom föreskrivs att 12 § lagen (1992:160) om utländska filialer skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

12 §

 Verkställande Verkställande direktörens

direktörens förvaltning förvaltning och filialens

och filialens räkenskaper skall

räkenskaper skall granskas av auktoriserad

granskas av eller godkänd revisor.

auktoriserad eller Till revisor kan även

godkänd revisor. Till utses ett registrerat

revisor kan även utses revi-sionsbolag.

auktoriserat eller god- Dessutom kan

känt revisionsbolag. revisors-suppleant

Dessutom kan utses. Verkställande

revisorssuppleant direktören skall se till

utses. Verkställande att revisor utses och

direktören skall se till att denne inom tre måna-

att revisor utses och der efter räkenskapsårets

att denne inom tre slut för granskning får

månader efter redovisningshandlingarna

räkenskapsårets slut för i original eller

granskning får redovis- bestyrkt kopia.

ningshandlingarna i

original eller bestyrkt

kopia.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2.12Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

6 §

 I ett I ett

kreditmarknadsbolag kreditmarknadsbolag

skall minst en av skall minst en av

bolagsstämman utsedd bolagsstämman utsedd

revisor vara revisor vara

auktoriserad revisor auktoriserad revisor.

eller auktoriserat Till revisor kan utses

revisionsbolag. även ett registrerat

 revisionsbolag.

 Bestämmelser om vem som

 kan vara huvudansvarig

 för revisionen och om

 underrättelseskyldighet

 finns i 12 § lagen

 (1995:000) om revisorer.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

2.13Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 3 § stiftelselagen (1994:1220) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

3 §

 Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara revisor.

 En revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till stiftelsens ändamål samt arten och värdet av

stiftelsens tillgångar fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan även Till revisor kan även

ett auktoriserat eller ett registrerat

godkänt revisionsbolag revisionsbolag utses.

utses. Vid tillämpningen Bestämmelser om vem som

av bestämmelserna i kan vara huvudansvarig

detta kapitel likställs för revisionen och om

ett auktoriserat underrättelseskyldighet

revisionsbolag med finns i 12 § lagen

auktoriserad revisor (1995:000) om revisorer.

och ett godkänt Bestämmelserna i 6 § i

revisionsbolag med detta kapitel tillämpas på

godkänd revisor. Ett den huvudansvarige.

bolag som utses till

revisor skall till den

stiftelse som

revisionen avser anmäla

vem som är huvudansvarig

för revisionen. Den

huvudansvarige skall i

ett auktoriserat revi-

sionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag vara

auktoriserad eller

godkänd revisor.

Bestämmelserna i 6 §

tillämpas på den huvudan-

svarige.

 Till revisor i dotterföretag bör minst en av moderstiftelsens revisorer utses,

om det kan ske.

2.14Förslag till lag om ändring i lagen (1994:2015) om ändring i lagen

(1991:981) om värdepappersrörelse

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 4 § lagen (1994:2015) om ändring i lagen

(1991:981) om värdepappersrörelse skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

4 §[1]Ett värdepappersbolag skall ha en styrelse med minst fem ledamöter.

Bolaget skall ha en verkställande direktör.

 I ett värdepappersbolag I ett värdepappersbolag

skall minst en av skall minst en av stämman

stämman utsedd revisor utsedd revisor vara

vara auktoriserad auktoriserad revisor.

revisor eller Till revisor kan utses

auktoriserat även ett registrerat

revisionsbolag. revisionsbolag.

 Bestämmelser om vem som

 kan vara huvudansvarig

 för revisionen och om

 underrättelseskyldighet

 finns i 12 § lagen

 (1995:000) om revisorer.

 Ett värdepappersbolag skall ha sitt huvudkontor i Sverige.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1994:2015.

3 Ärendet och dess beredning

Regeringen bemyndigade den 2 april 1992 chefen för Näringsdepartementet att

tillkalla en särskild utredare med uppdrag att utvärdera den

författningsreglering som behövs för sådana revisorer som har särskild

behörighet att utföra lagstadgad revision samt att göra en översyn av den

prövning och tillsyn m.m. som krävs för denna verksamhet. Uppdraget motiverades

bl.a. av EES-avtalets krav på införlivande av de regler för revisorer som finns

i EG:s åttonde bolagsdirektiv.

 Utredningen (dir. 1992:42), som antog namnet Revisorsutredningen, överlämnade

den 1 juli 1993 betänkandet Revisorerna och EG (SOU 1993:69). Utredningens sam-

manfattning av betänkandet finns i bilaga 1.

 Betänkandet har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns

i bilaga 2. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i Närings-

departementet (dnr N94/377).

 Frågor som nära berör reglerna för revisorer bereds också i Aktiebo-

lagskommittén (Ju 1990:08, dir. 1990:46) som har till uppgift att föreslå de

lagändringar som behövs med hänsyn till den pågående europeiska integrationen.

Regeringen har i tilläggsdirektiv till aktiebolagskommittén (dir. 1992:18)

begränsat kommitténs uppdrag så att det inte omfattar anpassningen till EG:s

fjärde (om årsredovisning), sjunde (om koncernredovisning), åttonde (om

godkännande av revisorer) och elfte bolagsdirektiv (om redovisning i filialer).

 Kommittén för översyn av redovisningslagstiftningen (Ju 1991:07, dir. 1991:71)

har vidare till uppgift att överväga vilka lagändringar och andra åtgärder som

är påkallade för att anpassa redovisningslagstiftningen till EG-rätten och den

snabba utvecklingen på redovisningsområdet. Kommittén har i tilläggsdirektiv

(dir. 1992:19) fått till uppgift att se över de rättsakter som rör

redovisningsfrågor, d.v.s. det fjärde, sjunde och elfte bolagsdirektivet. I det

sammanhanget uttalade regeringen samtidigt att EG:s regler om godkännande av

revisorer skulle utredas i särskild ordning.

 Regeringen uttalade i 1992 och 1993 års budgetpropositioner (prop. 1991/92:100,

bilaga 4 och prop. 1992/93:100, bilaga 4) att Kommerskollegium bör renodlas som

handelspolitisk myndighet och uppdrog i april 1993 åt Statskontoret att utreda

frågan om ändrad organisationstillhörighet m.m. för Kommerskollegiums närings-

rättsliga verksamhet till vilket område hör bl.a. revisorsverksamheten.

Statskontoret presenterade sina förslag i oktober 1993 i rapporten (1993:30)

Kommerskollegiums näringsrättsliga verksamhet - ändrad

organisationstillhörighet.

 I anslutning till de organisatoriska övervägandena i fråga om Kommerskollegiums

verksamhet beslutade regeringen den 10 mars 1994 att inom Näringsdepartementet

inrätta en interdepartemental arbetsgrupp för utredning av ett privat system för

auktorisation, godkännande och tillsyn av revisorer.

 Riksdagen uttalade som sin syn vid behandling av prop. 1993/94:138

Kommerskollegium m.m. (bet. 1993/94:NU20, rskr. 19993/94:261) att staten även

fortsättningsvis skall svara för auktorisation och godkännande samt tillsyn av

revisorer och att det ankommer på regeringen att bedöma vilken statlig myndighet

som är bäst lämpad att svara för de nämnda uppgifterna.

 Regeringen beslutade den 19 maj 1994 att överlämna riksdagens skrivelse med nä-

ringsutskottets betänkande till arbetsgruppen för frågan om ett privat

auktorisations- och tillsynssystem för revisorer. Arbetsgruppen lämnade sina

förslag i promemorian Ds 1994:125 Tillsyn över revisorer i november 1994. En

sammanfattning av promemorian och promemorians författningsförslag finns i

bilagorna 3 och 4.

 Promemorian har remissbehandlats. En förteckning över remissinstanserna finns

i bilaga 5. En sammanställning av remissyttrandena finns tillgänglig i

Näringsdepartementet (dnr N93/1502).

Lagrådet

 Regeringen beslutade den 26 januari 1995 att inhämta Lagrådets yttrande över de

lagförslag som finns i bilaga 6.

 Lagrådets yttrande finns i bilaga 7.

 Regeringen har i propositionen följt Lagrådets förslag och synpunkter. Dessutom

har vissa redaktionella ändringar gjorts i lagtexten. Regeringen kommer att

behandla Lagrådets synpunkter i författningskommentaren.

 Efter lagrådsgranskningen har gjorts en justering av 17 a § i lagen (1971:289)

om allmänna förvaltningsdomstolar och en följdändring i lagen (1991:981) om

värdepappersrörelse. Lagrådets hörande i dessa delar skulle sakna betydelse på

grund av frågornas enkla beskaffenhet.

4 Historik

I Sverige startade diskussionen om en professionalisering av revisorskåren under

slutet av 1800-talet. Bakgrunden var bl.a. att ett ökat antal förskingringar och

bedrägerier hade väckt tvivel om effektiviteten i dåtidens revision.

 Svenska Revisorsamfundet SRS bildades år 1899 i syfte att höja yrkes-

revisorernas och räkenskapsförarnas anseende. Målsättningen var att ställa en

kår skickliga, pålitliga och oberoende revisorer och räkenskapsförare till

allmänhetens förfogande för revision och redovisning. För att nå målet ställde

samfundet upp bestämda krav på utbildning och praktisk erfarenhet för den som

skulle vara revisor. Samfundet utövade en kontrollerande verksamhet över att

medlemmarna även uppfyllde ställda krav.

 Stockholms handelskammare började auktorisera revisorer år 1912. År 1917 fick

samtliga handelskammare i riket statlig behörighet och rätt att anta

auktoriserade revisorer. För att erhålla auktorisation som revisor krävdes bl.a.

att sökanden hade avlagt ekonomisk examen vid handelshögskola samt genomgått väl

vitsordad tjänstgöring hos auktoriserad revisor. Den teoretiska utbildningen

omfattade två år och den praktiska tjänstgöringen som regel fem år. Vidare

uppställdes krav på att auktoriserad revisor inte fick idka handels- eller

agenturrörelse eller driva och delta i ledningen av affärsföretag m.m.

 En ny kategori revisorer, benämnda "godkända granskningmän" skapades år 1930.

Handelskamrarna avsåg därigenom att öka tillgången på personer som var

kompetenta att utöva revision. Till skillnad från de auktoriserade revisorerna

fick de godkända granskningsmännen utöva revision som bisyssla. De fick således

utöva även annan verksamhet än revisionsverksamhet. Kraven på teoretisk

utbildning och praktik ställdes inte heller lika högt på dessa revisorer som på

de auktoriserade revisorerna.

 I Auktorisationsutredningens betänkande (Ds H 1971:3) Formerna för

auktorisation av revisorer m.m. föreslogs bl.a. att auktorisationsförfarandet

skulle överföras till staten och att det under hand utvecklade systemet med två

kategorier revisorer skulle behållas.

 Riksdagen beslutade på grund av förslag från regeringen (prop. 1973:26,

NU1973:23) att ett system för statlig auktorisation skulle införas. Uppgiften

att auktorisera revisorer och godkänna granskningsmän, som ombesörjts av

handelskamrarna sedan början av 1910-talet, upphörde därmed och överfördes från

och med den 1 juli 1973 till Kommerskollegium.

 För auktorisation och godkännande som revisor uppställdes formella krav

beträffande utbildning och praktik. De utbildningskrav som tidigare uppställts i

handelskamrarnas revisorsstadgor upptogs i mer eller mindre oförändrat skick i

den nya förordningen (1973:221) om auktorisation och godkännande av revisorer

och i de närmare föreskrifter och anvisningar Kommerskollegium meddelade i

revisorskungörelsen (KFS 1973:6).

 Kåren kvalificerade revisorer, som är den gemensamma benämningen på godkända

och auktoriserade revisorer, ökar stadigt. Tillväxten var kraftig under

1980-talet. För tio år sedan fanns det totalt ca 2 000 kvalificerade revisorer,

varav 44 procent auktoriserade och 56 procent godkända revisorer. I juni 1994

fannns det 4 356 kvalificerade revisorer varav 49 procent godkända och 51

procent auktoriserade revisorer. Båda revisorskategorierna har således ökat

kraftigt och ökningen har varit störst för de auktoriserade revisorerna.

5 Gällande ordning

Revisionsplikt åvilar i huvudsak aktiebolag, ekonomiska föreningar, banker och

försäkringsbolag samt vissa handelsbolag. För aktiebolag föreskrivs i

aktiebolagslagen (1975:1385) att minst en av bolagsstämman utsedd revisor skall

vara auktoriserad eller godkänd revisor. Större bolag och alla börsnoterade

företag skall alltid ha en auktoriserad revisor. Ett auktoriserat eller godkänt

revisionsbolag kan utses i stället för auktoriserad respektive godkänd revisor.

 Regeringen har med stöd av lagen (1975:86) med bemyndigande att meddela

föreskrifter om auktorisation och godkännande av revisor som nämnts meddelat

närmare bestämmelser om revisorer i förordningen (1973:221) om auktorisation och

godkännande av revisorer (revisorsförordningen).

 För auktorisation krävs ekonomexamen eller motsvarande utbildning på

högskolenivå samt 5 års yrkeserfarenhet.

 För godkännande krävs en mindre omfattande utbildning på högskolenivå samt 5

års yrkeserfarenhet. Revisorn skall dessutom vara känd för redbarhet och även i

övrigt anses lämplig att utöva revisionsverksamhet. Auktorisation och

godkännande meddelas för en tid av 5 år.

 För godkända och auktoriserade revisorer gäller enligt revisorsförordningen

anställnings- och rörelseförbud. Bestämmelsen innebär att godkänd eller

auktoriserad revisor inte får driva eller delta i ledningen av affärsverksamhet.

Han får inte heller vara anställd hos annan än godkänd eller auktoriserad

revisor, godkänt eller auktoriserat revisionsbolag, bolag som avses i 9 §

revisorsförordningen eller juridisk person som Kommerskollegium särskilt har

godtagit. Tillsynsmyndigheten kan medge undantag från förbudet.

 Endast auktoriserad revisor får vara aktieägare i auktoriserat revisionsbolag

som drivs i form av aktiebolag eller vara delägare i auktoriserat revisionsbolag

som drivs i form av handelsbolag. I godkända aktiebolag och godkända

handelsbolag får endast auktoriserade eller godkända revisorer vara aktieägare

eller delägare. Möjlighet till undantag finns men denna möjlighet har tillämpats

mycket restriktivt. Genom föreskrifter av Kommerskollegium är den tillåtna

ägarkretsen också begränsad till auktoriserade eller godkända revisorer om dessa

driver revisionsverksamhet i form av aktiebolag eller handelsbolag utan att

bolaget är auktoriserat eller godkänt.

 De disciplinära åtgärder som kan komma i fråga enligt revisorsförordningen är

upphävande av auktorisation eller godkännande och meddelande av varning.

 Till sitt förfogande i tillsynsverksamheten har Kommerskollegium en rådgivande

nämnd för revisorsfrågor. Nämnden, som konsulteras i principiellt viktiga eller

komplicerade ärenden, består av representanter för revisorsorganisationerna,

Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR och Svenska Revisorsamfundet SRS, samt

företrädare för olika myndigheter och organisationer.

 Kostnaderna för Kommerskollegiums verksamhet på revisorsområdet täcks i princip

av avgifter som tas ut i samband med prövningen av ansökningar om auktorisation

och godkännande. Avgiften är för närvarande 4 200 kronor.

 Revisorsorganisationernas branschorganisationer har egna disciplinnämnder vars

tillsynsverksamhet ytterst rör medlemsskap i föreningen. Detta innebär att ett

disciplinärende kan komma att behandlas både hos Kommerskollegium och inom

branschorganisationerna.

6 EG:s bestämmelser om revisorer

6.1 Rättsakter som rör revisorer

Till den sekundära EG-rätten räknas fem typer av rättsakter, nämligen

förordningar, direktiv, beslut, rekommendationer och yttranden (artikel 189 i

Romfördraget). De rättsakter EG utfärdat rörande revisorer utgörs uteslutande

av direktiv och rör etableringsrätt och bolagsrätt.

6.1.1Etableringsrätt

För att möjliggöra för medborgare i medlemsstaterna att utöva ett yrke, antingen

som egen företagare eller anställd, i en annan medlemsstat än den där de har

förvärvat sina yrkesmässiga kvalifikationer har år 1988 antagits ett direktiv,

rådets direktiv 89/48/EEG av den 21 december 1988 om en generell ordning för

erkännande av examensbevis över behörighetsgivande högre utbildning som omfattar

minst tre års studier (utbildningsdirektivet). Direktivets syfte är att avskaffa

de hinder för fri rörlighet för personer och tjänster mellan medlemsstaterna,

som nationella krav på examensbevis för att utöva ett visst yrke utgör.

 Regeringen beslutade hösten 1992 med anledning av det nämnda direktivet om

ändringar i förordningen (1973:221) om auktorisation och godkännande av

revisorer avseende bosättningskrav för auktoriserade och godkända revisorer samt

krav i fråga om examensbevis utfärdade i ett annat EES-land. Ändringarna, som

trädde i kraft samtidigt med EES-avtalet den 1 januari 1994, innebär att det

tidigare kravet på bosättning i Sverige för auktoriserade och godkända revisorer

sträckts ut till att omfatta bosättning i EES-området. En statligt organiserad

eller godkänd yrkesexamen i stat inom EES-området har vidare jämställts med den

utbildning - såväl teoretisk som praktisk - som fordras i Sverige för

auktorisation som revisor.

6.1.2Bolagsrätt

Direktiven på bolagsrättens område är med ett undantag begränsade till att avse

kapitalassociationer. Enkla bolag, handelsbolag och andra personassociationer

har lämnats utanför harmoniseringsarbetet.

 För att skapa likvärdiga möjligheter för aktieägare, borgenärer och andra

intressenter i medlemsstaterna att erhålla information om ett bolags

finansiella ställning, antogs ett fjärde bolagsdirektiv, rådets fjärde direktiv

78/660/EEG av den 25 juli 1978 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om

årsbokslut i vissa typer av bolag (årsbokslutsdirektivet). Direktivet som avser

aktiebolag syftar till att harmonisera reglerna rörande årsbokslut och för-

valtningsberättelse. Det övergripande kravet är att årsbokslutet skall ge en

rättvisande bild av bolagets resultat och ställning. Därför föreskrivs i

direktivet obligatoriska former för att ställa upp balans- och resultaträkning

liksom enhetliga regler för värdering och tilläggsinformation. Direktivet

innehåller även regler om revision.

 Genom två nya direktiv, rådets direktiv 90/604/EEG av den 8 novem-ber 1990 om

ändring i direktiv 78/660/EEG om årsbokslut och direktiv 83/349/EEG om

sammanställd redovisning i fråga om undantag för små och medelstora bolag samt i

fråga om offentliggörande av bokslut i ecu och rådets direktiv 90/605/EEG av

den 8 november 1990 om ändring av tillämpningsområdet för direktiv 78/660/EEG om

årsbokslut och direktiv 83/349/EEG om sammanställd redovisning, genomfördes

vissa ändringar i det fjärde direktivet. Direktiv 90/604/EEG innebar bl.a.

lättnader i redovisningskraven för små och medelstora företag. Direktiv 90/605/

EEG utsträckte tillämpningsområdet för det fjärde direktivet, årsboksluts-

direktivet, till att omfatta också handels- och kommanditbolag vilkas samtliga

obegränsat ansvariga delägare är företag med begränsat delägaransvar.

 Förslag till ett femte bolagsdirektiv har lämnats år 1972 (O.J. 72/C 131/49)

och år 1983 (O.J. 83/C 240/2). I direktivet som vanligen kallas

strukturdirektivet, lämnades förslag om hur bolagen skall organiseras. Det är

här närmast fråga om hur lednings- och kontrollorganen i bolagen skall regleras.

I det senast lämnade förslaget ges medlemsstaterna bl.a. möjlighet att välja

mellan två organisationsformer. Den första organisationsformen innebär att i

varje bolag skall finnas ett lednings- och ett kontrollorgan som utses av

bolagsstämman. Den andra formen innebär att det bara skall finnas ett

ledningsorgan i bolaget utsett av stämman. Båda organisationsformerna

förutsätter ett från lednings- och kontrollorganet fristående revisorsorgan. I

direktivet upptas även utförliga bestämmelser om revision. Direktivet har ännu

ej beslutats.

 Det sjunde bolagsdirektivet, rådets sjunde direktiv 83/349/EEG av den 13 juni

1983 grundat på artikel 54.3 g i fördraget om sammanställd redovisning

(koncernredovisningsdirektivet), anger i vilka fall koncernredovisning skall

upprättas och vilka redovisningsmetoder som skall användas. Det innehåller också

bestämmelser om koncernförvaltningsberättelse, revision och offentliggörande.

Direktivet gäller i princip samma bolagsformer som det fjärde direktivet.

 Av det föregående framgår att såväl årsboksluts- som koncernredovis-

ningsdirektivet föreskriver att bokslutet skall granskas av en eller flera

personer som enligt nationell lagstiftning är behöriga att revidera räkenskaper.

Vidare framgår det att även förslaget till strukturdirektiv innehåller utförliga

bestämmelser om revision. Nu nämnda direktiv tar inte ställning till vilka

kvalifikationer den skall ha som utför revisionen.

6.2 EG:s åttonde bolagsdirektiv

EG:s regler för revisorer finns i det åttonde bolagsdirektivet, rådets åttonde

direktiv 84/253/EEG av den 10 april 1984 grundat på artikel 54.3 g i fördraget

om godkännande av personer som har ansvar för lagstadgad revision av räkenskaper

(revisorsdirektivet). Revisorsdirektivet syftar till att harmonisera kvalifika-

tionskraven i fråga om de personer som är behöriga att genomföra lagstadgad

revision av räkenskaper, såvitt sådan revision fordras enligt gemenskapsrätten.

 Enligt det fjärde direktivet, det s.k. årsbokslutsdirektivet, skall

årsboksluten i vissa företagsformer revideras av en eller flera personer som är

behöriga att företa sådan revision. Genom det sjunde direktivet, det s.k.

koncernredovisningsdirektivet omfattas även koncerners räkenskaper av en sådan

kontroll.

 Det åttonde bolagsdirektivet är tillämpligt på aktiebolag och den särskilda

bolagsformen utan personligt ansvar som förekommer i många av EG:s medlemsstater

vid sidan av aktiebolaget. Direktivet omfattar också handels- och kommanditbolag

vilkas samtliga obegränsat ansvariga delägare är företag med begränsat

delägaransvar.

 I Sverige har, mot bakgrund av EG:s bolagsrättsliga direktiv, införts regler om

publika och privata aktiebolag (prop. 1993/94:196, bet. 1993/94:LU32, rskr.

1993/94:422, bet. 1994/95:LU1, rskr. 1994/95:43).I artikel 11 i fjärde

direktivet finns en undantagsregel som möjliggör undantag från revisionsplikten

för små och medelstora företag. Enligt artikeln kan de bolag undantas som på

balansdagen inte överskrider två av tre gränsvärden, nämligen balansomslutning 2

500 000 ECU, nettoomsättning 5 000 000 ECU och medelantalet anställda under

räkenskapsåret 50 personer.

 Revisorsdirektivet föreskriver att en fysisk person får godkännas att utföra

lagstadgad revision endast om han efter att ha kvalificerat sig för tillträde

till universitetsstudier, genomgått en teoretisk och praktisk utbildning samt

avlagt en statligt organiserad eller godkänd yrkesexamen som är jämförbar med

slutexamen från ett universitet. Detta innebär att endast sådana personer som är

godkända enligt direktivet kan tillåtas utföra lagstadgad revision.

 Den teoretiska utbildningens längd anges inte i direktivet. Utbildningstiden

måste dock vara så väl tilltagen att den på ett godtagbart sätt kan anses

omfatta samtliga de ämnesområden som särskilt anges i direktivet. En

normalstudietid på tre år heltid bedöms ligga inom direktivets krav. Den

praktiska utbildningen skall vara minst tre år. Yrkesexamen avser att pröva den

blivande revisorns yrkesmässiga kompetens och skall täcka både de teoretiska och

praktiska kunskaperna. I den mån prövning av de teoretiska kunskaperna skett

exempelvis i en universitetsexamen får yrkesexamen begränsas till att avse

endast den praktiska utbildningen. I direktivet anges vilka ämnesområden det

teoretiska kunskapsprovet särskilt måste omfatta.

 I Sverige saknas en särskild yrkesexamen. De auktoriserade revisorerna

uppfyller i övrigt EG:s utbildnings- och praktikkrav med god marginal. De

godkända revisorernas utbildning är däremot otillräcklig för att nå upp till

direktivets nivå.

 Direktivet ställer också krav på att medlemsstaterna säkerställer att personer

som godkänns att utföra lagstadgad revision är oberoende och utför revisionen

med yrkesmässig omsorg. En sådan person får bl.a. inte utöva någon form av

verksamhet som enligt medlemsstatens lagar är oförenlig med lagstadgad revision.

 Enligt direktivet skall en majoritet av ägandet i ett revisionsbolag tillkomma

fysiska personer eller revisionsbolag som uppfyller de uppställda villkoren för

godkännande. Ett motsvarande krav gäller för ledamöterna i ett revisionsbolags

förvaltnings- eller ledningsorgan. En majoritet av dem måste uppfylla villkoren

för godkännande. Dessa minimikrav vad gäller ägande och ledning av

revisionsbolag är något mindre stränga än de svenska bestämmelserna.

 Det finns inga direkta krav på statlig auktorisation och tillsyn i EG:s

bolagsdirektiv. Under vissa villkor får tillämpningen av bestämmelserna

överlåtas på vissa yrkesföreningar. Medlemsland skall dock säkerställa att

godkända personer blir föremål för lämpliga påföljder om de inte utfört

lagstadgad revision med yrkesmässig omsorg och oberoende.

 I revisorsdirektivet finns också alternativa övergångsbestämmelser för redan

yrkesverksamma revisorer eller personer som påbörjat sin utbildning och som inte

uppfyller direktivets kompetenskrav.

7 Utredningsförslag

7.1 Revisorsutredningens förslag

Den första delen i utredningens förslag har sin utgångspunkt i införlivandet av

EG-rätten. I den delen har utredningen föreslagit den författningsreglering som

behövs för att uppfylla de kvalifikationskrav m.m. som ställs upp i EG:s åttonde

bolagsdirektiv, det s.k. revisorsdirektivet, för att personer (fysiska personer

och revisionsbolag) skall få godkännas att utföra lagstadgad revision av

räkenskaper. Direktivens kvalifikationskrav har emellertid inte bara föranlett

överväganden i fråga om revisorsutbildning utan även om den nuvarande

uppdelningen av revisorer i två kategorier, auktoriserade och godkända

revisorer, bör behållas samt frågan om hur de s.k. lekmannarevisorerna skall

behandlas. Ett annat förslag berör det s.k. utbildningdirektivet, d.v.s. vilka

krav Sverige skall ställa på en utländsk revisor från en annan stat inom

EES-området som vill utöva revisorsyrket i Sverige.

 Utredningen föreslår att man behåller den ordning som gäller i dag med två

kategorier av revisorer och att de godkända revisorerna skall ha kompetens

enligt den miniminivå som föreskrivs i direktivet, d.v.s. tre års teoretisk

utbildning på universitetsnivå och minst tre års praktisk utbildning. Kraven för

de auktoriserade revisorerna höjs jämfört med dagens krav till fyra års

teoretisk utbildning på universitetsnivå och minst fem års praktisk utbildning,

varav minst två år skall avse stora eller svårreviderade företag. Utredningen

pekar också på möjligheten att höja gränsen för vilka bolag som får revideras av

godkänd revisor.

 Utredningen konstaterar att det system med möjlighet att komplettera de

kvalificerade revisorerna med annan typ av revisor s.k. lekmannarevisorer inte

längre är möjligt då lagstadgad revision av bolags och vissa andra företags

årsbokslut m.m. får utföras endast av sådana personer som uppfyller direktivets

kvalifikationskrav. Man kommer till slutsatsen att nuvarande möjlighet att utse

andra revisorer än sådana som auktoriserats eller godkänts upphör när det gäller

associationer som regleras av gemenskapsrätten.

 Utredningen föreslår med utgångspunkt från det s.k. utbildningsdirektivet att

den prövotid som en utländsk revisor skall genomgå för att kunna bedriva

revisionsverksamhet i Sverige, ersätts med ett lämplighetsprov så snart detta är

praktiskt möjligt.

 Den andra delen av förslagen rör frågor om revisorernas oberoende ställning.

 Utredningen har här begränsat sina förslag angående revisors oberoende i

förhållande till Aktiebolagskommitténs och Redovisningskommitténs

utredningsuppdrag. Aktiebolagskommittén har att se över frågan om revisorns

oberoende ställning i samband med val av revisor, mandatperiodens längd samt

revisors avgång och entledigande i förtid.Redovisningskommittén har enligt sina

direktiv inte någon uppgift som tar direkt sikte på oberoendefrågor. Kommittén

har dock att se över revisorernas del i det sanktionssystem som behövs för att

upprätthålla redovisningsnormerna.

 Revisorsutredningen har därför avgränsat sina förslag till att avse sådana

aspekter på revisorns oberoende ställning som det ligger under den enskilde

revisorns möjlighet att själv kontrollera eller disponera över.Den första frågan

gäller vilka åtgärder som är möjliga att genomföra i syfte att stärka den

"obekväme" revisorns ställning i förhållande till företagsledningen.

 Den andra frågan berör vilka åtgärder som är möjliga att vidta i syfte att

begränsa revisorns möjligheter att göra sig allt för ekonomiskt beroende av en

viss klient. Denna fråga har dock inte föranlett något förslag från utredningen.

 Den tredje frågan avser möjligheten att genom att tillåta andra ägare än

revisorer i revisionsbolagen tillföra revisionsbyråerna ytterligare kompetens på

områden som har ett naturligt samband med lagstadgad revision.

 Den fjärde frågan avser förutsättningarna för en liberalisering av det

nuvarande affärsverksamhetsförbudet för yrkesrevisorer i syfte att skapa

förutsättningar för en något friare utveckling av revisorsbranschen än vad som i

dag är möjligt genom dispensgivning.

 Utredningen föreslår i denna del att i de fall en revisors uppdrag upphör i

förtid skall en avskrift av den anmälan som revisorn skall sända till

länsstyrelsen också bifogas den tillkommande revisorns revisionsberättelse. En

motsvarande anmälningsskyldighet skall gälla också i de fall revisorns uppdrag

gäller för obestämd tid och uppdraget upphör vid annan tidpunkt än vid ordinarie

bolagsstämma.

 Utredningen anser vidare att man bör mjuka upp kraven på att samtliga ägare i

revisionsbolagen skall vara auktoriserade eller godkända revisorer. Man föreslår

således att i auktoriserade och godkända revisionsbolag, vilka drivs i form av

aktiebolag, skall tillåtas andra ägare än auktoriserade och godkända revisorer.

Dessa personer bör dock vara verksamma i bolaget och ägandet bör begränsas till

25 procent.

 Utredningen föreslår också en förändring av det i dag rådande s.k.

affärsverksamhetsförbudet för revisorerna. I stället för ett uttryckligt förbud

för revisorer att delta i affärsverksamhet från vilket tillsynsmyndigheten kan

ge dispens, föreslår utredningen att regeln ändras så att det tydligt framgår

att en revisor inte får utöva verksamhet som kan rubba förtroendet till hans

opartiskhet eller självständighet som fristående revisor.

 Den tredje delen av utredningens förslag har sin grund i regeringens avsikt att

renodla Kommerskollegium till en handelspolitisk myndighet. I denna del

behandlas frågan om vilket organ - annan statlig myndighet eller privat

organisation - som i framtiden skall auktorisera och godkänna revisorer och

revisionsbolag och utöva tillsyn över dem. Andra förslag i denna del rör

disciplinhanteringen.

 Utredningen har av olika skäl inte funnit det meningsfullt att föreslå en

privat eller delvis privat lösning. Utredningen anser att Kammarkollegiet och

Patent- och registreringsverket (PRV) är lika lämpliga som myndigheter för

verksamheten. I valet mellan de två myndigheterna har utredningen förordat

Kammarkollegiet om lokalisering i Sundsvall är det alternativ PRV kan erbjuda. I

annat fall förordas PRV.

 Utredningen föreslår också förändringar vad avser det disciplinära förfarandet

och disciplinpåföljder av innebörd att den rådgivande nämnden skall få en

förstärkt ställning och att en ny påföljd kallad erinran införs.

 Fem särskilda yttranden över olika delar av revisorsutredningens förslag har

lämnats.

7.2 Arbetsgruppens förslag

Den interdepartementala arbetsgrupp som särskilt utrett frågan om hur

auktorisation, godkännande och tillsyn över revisorer skall organiseras har mot

bakgrund av det ursprungliga uppdraget och de uttalanden som riksdagen senare

gjort, i november 1994 i Ds 1994:125 Tillsyn över revisorer till regeringen

redovisat två alternativa förslag. Det ena förslaget, som förordas av

arbetsgruppen, innebär att staten även i fortsättningen skall svara för prövning

och tillsyn av sådana revisorer som har särskild behörighet att utföra

lagstadgad revision. Det andra förslaget innebär att verksamheten i stället

drivs i stiftelseform där staten och företrädare för revisorerna är huvudmän. De

bägge förslagen skiljer sig endast i fråga om den juridiska formen för

verksamheten d.v.s. stiftelse eller myndighet. Lagstiftning och förslaget till

organisation av verksamheten är i övrigt desamma.

 Arbetsgruppens huvudförslag innebär att en ny myndighet benämnd Revisorsnämnden

inrättas. Nämnden skall enligt förslaget bestå av två organ, en styrelse och en

disciplinnämnd, till vilka skall knytas ett gemensamt kansli. Arbetsgruppen

menar att representanter för revisorskåren bör få en förstärkt roll inom ramen

för den statliga prövningen och tillsynen.

 Styrelsen föreslås därför bestå av nio personer varav en bör vara auktoriserad

och en godkänd revisor. Övriga sju ledamöter bör vara personer med skiftande

erfarenhet från annan verksamhet som berörs av revision, t.ex. näringsliv,

universitet, myndigheter och/eller verksamhet som finansanalytiker eller

investerare. Styrelsen skall ha hand om frågor om resursfördelning, styrning och

kontroll, avgiftsfrågor samt utbild-ningsfrågor och andra frågor som kräver en

bred överblick, t.ex. regler om jäv och ansvarsförsäkring. Styrelsen skall också

besluta om föreskrifter och avgöra viktiga principiella frågor beträffande

ansökningar om godkännande, auktorisation och registrering, dispensärenden samt

registerhållning och informationsservice.

 Arbetsgruppen konstaterar att disciplinärenden jämfört med andra ärenden kräver

en särskild kompetens och en rättssäker och opartisk handläggning som är

fristående i förhållande till den övriga ärendehandläggningen. Arbetsgruppen

anser därför att sådana ärenden bör avgöras av en särskild disciplinnämnd med

ett partsförfarande under ledning av en person med domarerfarenhet.

 Nämnden föreslås bestå av fem ledamöter, varav en godkänd revisor, en

auktoriserad revisor samt två andra ledamöter som genom erfarenhet från t.ex.

näringsliv och myndigheter erhållit god insikt i revisionsverksamhet.

Ordföranden bör ha domarerfarenhet. Prövningen av disciplinärenden avses bli ett

tvåpartsförfarande där styrelsen får ställning som part. Straffavgift föreslås

som en ny påföljd.

 Verksamheten föreslås finansieras med avgifter. Avgiften skall delas upp i en

ansökningsavgift om 2 000 kronor och en årlig avgift om l 200 kronor.

 Arbetsgrupppen har övervägt olika alternativ när det gäller huvudmannaskapet

för Revisorsnämnden. Arbetsgruppen konstaterar att en självständig myndighet som

administrativt samverkar med en annan myndighet är den bästa lösningen. Man har

därvid funnit Kammarkollegiet vara lämplig som s.k. värdmyndighet.

 Sex särskilda yttranden över arbetsgruppens förslag har lämnats.

8 Regeringens förslag till ny revisorslag

8.1 Allmänna utgångspunkter

Regeringens förslag: Särskild behörighet att ut-

föra lagstadgad revision skall även i fortsätt-

ningen meddelas av staten. Grundläggande regler om

revisorns kompetens och oberoende ställning liksom

regler om revisionsbolag tas in i en ny lag.

 Revisorsutredningens och arbetsgruppens förslag: Revisorsutredningen liksom

arbetsgruppen förordar att revisorsverksamheten administreras av en statlig

myndighet. Utredningen konstaterar att de fördelar som kan vara förenade med att

välja ett privat alternativ i allt väsentligt består i att samhället kan

avbördas ansvaret för tillsynen. Samtidigt bedöms en privat lösning som möjlig

endast om staten får ett starkt inflytande i en sådan organisation. Utredningen

menar också att ett tungt vägande skäl mot en privat lösning är att normgiv-

ningsmakt inte kan överlämnas till ett privat rättssubjekt. Arbetsgruppen

förordar att en statlig myndighet skall anförtros uppgifterna mot bakgrund av

att revision är en verksamhet som har särskild betydelse för samhället och att

verksamheten innebär myndighetsutövning.

 Revisorsutredningen anför att lagform inte är absolut nödvändig för de

materiella bestämmelserna, eftersom det är fråga om en offentligrättslig

reglering som kan delegeras enligt 8 kap. 7 § regeringsformen. Utredningen

föreslår i enlighet härmed att de nya bestämmelserna tas in i

revisorsförordningen.

 Arbetsgruppen delar utredningens uppfattning i den konstitutionella frågan, men

har funnit att de grundläggande bestämmelserna ändå bör ges lagform. Särskilt

framhålls att bestämmelser om revisorers tystnadsplikt kräver lagform. Andra

skäl för lagform anser arbetsgruppen ligga i frågans betydelse för det allmänna

och att det tidigare diskuterats om inte reglerna om godkännande och

auktorisation av revisorer skall anses höra till det primära lagområdet och

därmed beslutas av riksdagen (se prop. 1975:8).

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna förordar att en statlig

myndighet skall administrera prövning och tillsyn av revisorer.

Riksrevisionsverket anser att en grundnivå motsvarande EG:s krav bör införas och

en privat legitimering av de auktoriserade revisorerna bör övervägas.

Statskontoret, Sveriges Industriförbund, Sveriges Köpmannaförbund, Tjänsteför-

bundet, Sveriges Advokatsamfund, Företagarnas Riksorganisation och Föreningen

Auktoriserade Revisorer FAR förordar en privat tillsyn.

 Skälen för regeringens förslag: Vissa remissinstanser har framfört skäl för att

tillsynen över revisorerna bör privatiseras. Dessa anser att huvudmannaskapet

för tillsynen bör tillkomma en stiftelse med staten och de båda

revisorsorganisationerna som stiftare. Argumenten för en privat tillsyn är

främst att ansvaret för utvecklingen av god revisors- och revisionssed i första

hand åvilar revisorsorganisationerna och inte kan betraktas som en

myndighetsuppgift. Man menar att tillsynsorganisationen i sitt arbete till

övervägande del är hänvisad till att tillämpa de principer som revisorskåren

utvecklat och kodifierat i form av regler och rekommendationer. Därför bör också

revisorskårens betydelse för detta arbete godkännas genom att den blir en del av

huvudmannaskapet för organisationen. Ett annat skäl som framförs är att det är

en vanlig ordning i Europa att revisorstillsynen helt eller delvis handhas av

revisorernas egna organisationer.

 Enligt regeringens uppfattning överväger fördelarna med en statlig myndighet

för revisorstillsynen. Staten och samhället och även näringslivet har ett stort

intresse av en kvalificerad revision i företagen. Detta intresse har ökat under

senare år bl.a. genom behovet av att motverka den ekonomiska brottsligheten.

Behovet av att staten skall besluta om rättsregler samt ha inflytande över och

insyn i verksamheten talar också för att verksamheten skall bedrivas i statlig

regi.

 Staten ställer sålunda genom lag krav på att revisionen i vissa företag skall

utföras av kvalificerade revisorer. Kraven motiveras som nämnts av det allmännas

intresse av en kompetent revision bl.a. i kampen mot ekonomisk brottslighet och

skattefusk. Verksamheten ställer också särskilda krav på oberoende och

integritet. Starka skäl talar därmed för att särskild behörighet att utföra

lagstadgad revision även i fortsättningen skall meddelas av staten. En statlig

behörighetsprövning tillgodoser även de krav på rättssäkerhet, konkur-

rensneutralitet och trovärdighet som måste ställas på denna typ av verksamhet.

 Regeringen anser dessutom att de eventuella fördelar som kan uppnås med en

privat tillsyn av ovan nämnd modell mycket väl kan tillgodoses med en statligt

organiserad tillsyn. Genom den organisation för tillsynen som regeringen

föreslår (se avsnitt 9.1) får revisorerna möjlighet att medverka i

tillsynsarbetet med sina erfarenheter och sin kunskap och även delta i

beslutsprocessen.

 Prövningen och tillsynen av revisorer innehåller till stora delar moment av

myndighetsutövning och såsom arbetsgruppen framhåller krävs lagform för vissa

bestämmelser. Regeringen delar mot den bakgrunden arbetsgruppens bedömning att

de grundläggande reglerna bör ges lagform.

8.2 Revisorns kompetens

Regeringens förslag: Den statliga prövningen skall

som hittills omfatta två revisorskategorier som

benämns godkänd respektive auktoriserad revisor.

För godkännande krävs utbildning och praktik mot-

svarande den miniminivå som överensstämmer med

EG:s krav, nämligen tre års utbildning på uni-

versitetsnivå (kandidatexamen med ekonomisk in-

riktning) och minst tre års praktisk utbildning.

 För auktorisation krävs minst fyra års teoretisk

utbildning på universitetsnivå (kandidat- eller

magisterexamen med ekonomisk inriktning) och minst

fem års praktisk utbildning, varav de sista två

åren skall inriktas på revision av betydande

svårighetsgrad.

 Den teoretiska och praktiska utbildningen för

godkännande och auktorisation skall följas av en

examen.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens. Utredningen har

också som ett alternativ till den akademiska utbildningsvägen föreslagit att det

skall finnas en möjlighet att godkännas som revisor även för den som har en lång

praktisk erfarenhet av revisionsarbete men som saknar akademisk utbildning, en

s.k. yrkesinriktad väg.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna har inga synpunkter på eller

har ingen erinran mot förslaget. Förslaget tillstyrks bl.a. av Kommerskollegium,

Riksskatteverket, Patent- och registreringsverket, Sveriges Industriförbund och

Grossistförbundet Svensk Handel. Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR

avstyrker utredningens förslag i vad det avser kraven på praktisk utbildning för

auktoriserade revisorer. FAR föreslår att reglerna på denna punkt utformas så

att det utöver bolagets storlek också ställs krav på arbetsuppgifternas

svårighetsgrad. Riksrevisionsverket, Hovrätten för Västra Sverige, Företagarnas

Riksorganisation, Sveriges Redovisningskonsulters Förbund och Svenska

Revisorsamfundet SRS bland andra avstyrker förslaget och förordar i stället en

kategori av revisorer, eventuellt kombinerad med en privat legitimering av mera

kvalificerade revisorer. Svenska Revisorsamfundet, förordar, om systemet med två

revisorskategorier behålls, i andra hand att alla som uppfyller minimivillkoren

i revisorsdirektivet bör ha full behörighet att utföra revision i alla bolag.

Ett flertal remissinstanser avstyrker förslaget om en yrkesinriktad väg för

godkännande som revisor bl.a. Kommerskollegium, Patent- och registreringsverket,

Stockholms, Lunds och Uppsala universitet, Sveriges Advokatsamfund och

Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR. Dessa anser att revisorsuppgiften är

förenad med stort ansvar och kräver särskild kompetens och att andra yrken med

särskilda kompetenskrav t.ex. läkare och advokater inte har denna möjlighet.

Dessutom måste praktikernas teoretiska kunskaper prövas i en yrkesexamen vilket

skulle medföra mycket höga kostnader.

 Skälen för regeringens förslag:

Revisorskategorier m.m.

Utgångspunkten för att införliva revisorsdirektivets regler är som tidigare

nämnts att kraven på teoretisk utbildning för de godkända revisorerna i Sverige

inte uppfyller de krav på teoretisk utbildning som gäller för minimikompetens i

EG och att kraven på utbildning för de auktoriserade revisorerna uppfyller

kraven med god marginal både vad gäller teori och praktik. Att i enlighet med

utredningens förslag höja kompetensen för de godkända revisorerna vad gäller

teoretisk utbildning är därför nödvändigt. Samtidigt bör kraven på praktisk

erfarenhet anpassas till EG:s nivå. Detta innebär en sänkning av kraven på prak-

tisk erfarenhet från fem till tre år för denna kategori av revisorer.

 Som ett alternativ till den akademiska utbildningsvägen har utredningen, i

enlighet med direktivet, föreslagit att en möjlighet öppnas att få

revisorskompetens även för den som har en lång praktisk yrkeserfarenhet.

Regeringen delar de kritiska synpunkter mot förslaget som framförts av flera

remissinstanser. Enligt regeringens uppfattning är förslaget dessutom oklart och

det bör inte genomföras.

 Eftersom revisorsdirektivet inte ställer krav på ytterligare en nivå kvali-

ficerade revisorer har Sverige härutöver att ta ställning till om den svenska

ordningen med två nivåer av revisorer skall gälla även i framtiden och vilka

kompetenskrav som i så fall bör ställas upp för den högre nivån. Utredningen

menar att revision av större bolag är en så viktig uppgift att en statlig

kompetensprövning med krav utöver minimikraven i EG:s bolagsdirektiv är

nödvändig.

 Regeringen har den principiella uppfattningen att en statlig kompetensprövning

på sikt bör kunna begränsas till att ange de minimikrav som skall ställas på en

revisor som har rätt att utföra lagstadgad revision. För detta talar att den

formella kompetensen i hela revisorskåren nu höjs till följd av att reglerna i

revisorsdirektivet införlivas med svensk rätt. Härtill kommer att ytterligare

regler och kompetenskrav kan försvåra rörligheten över gränserna bland

revisorer. De formella kraven på en auktoriserad revisor blir dessutom med

utredningens kompetenskrav allmänt sett väl höga. Om det även i framtiden visar

sig finnas behov av en kategori utöver miniminivån, borde den som vissa

remissinstanser anfört kunna prövas i branschens egen regi.

 Kompetenshöjningen i revisorskåren kommer emellertid på grund av

övergångsreglerna att få genomslag först på längre sikt. Den statliga

kompetensprövningen bör därför tills vidare, liksom nu, omfatta två kategorier

av revisorer, nämligen godkända och auktoriserade revisorer. Frågan om den

statliga prövningens omfattning bör emellertid tas upp till förnyad prövning när

de nya reglerna fått genomslag och det går att bilda sig en närmare uppfattning

om effekterna av dessa.

 Som en följd av kompetenshöjningen i revisorskåren kan det som utredningen

pekat på sättas i fråga om det finns anledning att ändra den

behörighetsbegränsning som i dag gäller för de godkända revisorerna. Dessa är i

dag förhindrade att revidera bolag över viss storlek. De auktoriserade

revisorerna har på motsvarande sätt en ensamrätt på revision i de större

bolagen, men kan självfallet även åta sig uppdrag i mindre bolag. Det senare är

vanligt förekommande.

 Reglerna om behörighetsbegränsning för de godkända revisorerna finns bl.a. i

aktiebolagslagen. Regeringen menar att en viss justering av behörighetsreglerna

för de godkända revisorerna är motiverad och bör genomföras när de nya

kompetensreglerna börjar få genomslag. En sådan ändring skulle också underlätta

en framtida övergång från det nuvarande systemet med två kategorier revisorer

till en grundnivå i statlig regi. Regeringen avser att återkomma med ett konkret

förslag i denna del senare.

 EG:s bolagsdirektiv ger möjlighet att undanta mindre bolag från revisionsplikt.

Frågan har tagits upp av vissa remissinstanser. Aktiebolagskommittén kommer att

behandla frågan i ett betänkande som skall avlämnas under våren 1995.

Utbildningskrav

Den teoretiska utbildning som krävs för en kvalificerad revisor bör innehålla

en gemensam kärna av ämnesområden kring vilken olika utbildningsprofiler skall

kunna byggas. I den praktiska utbildningen skall ingå både revision av

årsbokslut och koncernbokslut eller av liknande redovisningshandlingar. Genom

kravet på kandidatexamen säkerställs att den som godkänns har en hög nivå när

det gäller teoretiska kunskaper. Syftet med den avslutande examinationen är att

kontrollera att den som godkänns också har en hög nivå när det gäller förmågan

att praktiskt tillämpa de kunskaper som behövs för att utföra revision.

Tillsynsmyndigheten skall ha hand om den särskilda examinationen. De teoretiska

kunskaperna skall inte prövas i denna examen eftersom en prövning av dessa

redan har ägt rum vid universitetet eller högskolan. Utbildning för auktorisa-

tion som revisor skall ske antingen i ett enda steg eller som en påbyggnad på en

examen som godkänd revisor. Den teoretiska utbildningen måste dock motsvara de

krav som redogörs för nedan. Den praktiska utbildningen skall under minst tre år

uppfylla de villkor som ställs för godkännande som revisor. De ytterligare två

årens utbildning bör till övervägande del inriktas på extern revision av stora

företag under en auktoriserad revisors ledning. Efter det att den teoretiska och

praktiska utbildningen är avslutad skall sökanden avlägga en särskild examen som

anordnas av tillsynsmyndigheten. En sådan examen skall avläggas oavsett om

sökanden tidigare har avlagt motsvarande examen för godkännande som revisor. I

examinationen skall sökandens förmåga att tillämpa de teoretiska kunskaperna för

revision av stora och svårreviderade bolag prövas. Om sökanden saknar examen för

godkänd revisor, skall examinationen omfatta även kraven för godkännande.

 1993 års högskolereform innebar en förändring av studieorganisationen inom

högskolan. De tidigare centralt planerade utbildningslinjerna avskaffades och

ersattes med en examensordning, som är en bilaga till högskoleförordningen (SFS

1993:100) där regeringen fastställer vilka examina som universiteten och

högskolorna får ge. Sådan rätt förutsätter att vissa kvalitetskrav uppfylls.

Syftet med reformen var att ge studenterna en större frihet att välja egna

ämneskombinationer. Beslutet innebar bl.a. att den tidigare ekonomlinjen upphört

som central planerad utbildning och någon särskild av regeringen inrättad examen

som speglar ämnesinnehållet i utbildningen finns inte. I stället har införts

vissa generella examina varav kandidatexamen och magisterexamen är de som

närmast motsvarar den tidigare ekonomexamen.

 Kraven för att erhålla kandidat- eller magisterexamen regleras i hög-

skoleförordningen. Kraven för kandidatexamen är fullgjorda kursfordringar om

minst 120 poäng. I huvudämnet krävs fördjupade studier på 60-poängsnivån. Kraven

för magisterexamen är på motsvarande sätt fullgjorda kursfordringar på minst 160

poäng samt ett fördjupningsarbete i huvudämnet på minst 80 poäng. Därutöver

finns högskoleexamen om minst 80 poäng, för sådana utbildningar som inte

uppfyller de fördjupningskrav som kandidat- och magisterexamen kräver.

 Högskolereformen syftade emellertid också till att ge de studerande större

frihet att själva välja ämneskombinationer. Flera universitet och högskolor

erbjuder förutom ett fritt val av kurser också möjligheten att direkt söka till

ett visst utbildningsprogram, varav ekonomprogrammet är ett sådant.

 För att bli godkänd revisor föreslår regeringen nu en kandidatexamen om minst

120 poäng. Dess krav motsvarar de krav som finns i revisorsdirektivet.

 För att få auktorisation som revisor föreslår regeringen att en minst fyraårig

utbildning bör krävas med kandidat- eller magisterexamen. Det finns enligt

regeringens mening inget skäl att kräva att den fyraåriga utbildningen måste

innehålla minst 80 poäng i huvudämnet, såsom utredningen föreslog. Om den

studerande vill välja andra ekonomiska ämnen eller ämnen inom andra områden som

kan vara relevanta för revisorns arbete, bör detta vara möjligt.

 Den som skall revidera stora företag behöver också lång erfarenhet. Redan den

praktiktid som i dag fordras för auktorisation är lång i förhållande till vad

som vanligtvis gäller inom EG. Regeringen föreslår emellertid att denna tid

behålls oförändrad d.v.s. fem år. De sista två årens praktik skall huvudsakligen

bestå i kvalificerad medverkan vid revision av företag som på grund av sin

storlek eller eljest bereder betydande svårigheter.

 Regeringen avser att i en förordning föreskriva om de närmare kraven på den

teoretiska och praktiska utbildningen.

8.3 Utländska revisorer i Sverige

Regeringens förslag: Den prövotid på högst tre år

hos auktoriserad revisor som krävs för att en

utländsk revisor skall få bli auktoriserad i

Sverige ersätts med ett lämplighetsprov. Ändringen

genomförs så snart det är praktiskt möjligt.

 Villkor för att få avlägga lämplighetsprov för

auktorisation är att sökanden utan behörighets-

begränsning får utföra revision i sitt hemland. Om

sökanden har en sådan begränsning, får lämplig-

hetsprov avläggas endast för godkännande som

revisor.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna har inga synpunkter på

förslaget. Rikspolisstyrelsen, Patent- och registreringsverket, Sveriges

Industriförbund och Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR bland andra

tillstyrker förslaget. Svenska Revisorsamfundet SRS och Hovrätten för Västra

Sverige avstyrker förslaget om att revisorer med kompetens enligt EG-direktivet

som inte har full behörighet att utföra revision i hemlandet inte skall få

avlägga lämplighetsprov för auktorisation i Sverige.

 Skälen för regeringens förslag: Utbildningsdirektivet ger värd- landet

möjlighet att använda kompensationsmekanismer, om det föreligger väsentliga

skillnader mellan de utbildningskrav som värdlandet ställer upp och de

kvalifikationer sökanden har från sitt hemland. När det gäller bl.a. revisorer

är det dessutom möjligt att tillämpa kompensationsmekanismerna så att de ger en

möjlighet för värdmedlemslandet att ställa upp krav på antingen en prövotid som

inte överstiger tre år eller ett lämplighetsprov.

 Valet mellan prövotid eller lämplighetsprov skall normalt göras av sökanden.

Detta gäller om det inte är fråga om ett yrke som kräver en exakt kunskap om

landets lagstiftning och där det inte ständigt och i stor omfattning ingår

rådgivning och bistånd om landets lagar.

 Samtliga EG-länder har enats om en tolkning som tillåter värdlandet att välja

vilken av de två kompensationsmekanismerna - prövotid eller lämplighetsprov -

man önskar använda sig av. Samtliga medlemsländer har för revisorer valt ett

lämplighetsprov. Härigenom har således medlemsländerna avgjort att revisorsyrket

är ett sådant yrke som kräver en exakt kunskap om landets lagstiftning där

rådgivning och bistånd om landets lagar ges i stor omfattning.

 Det är lämpligt att också Sverige väljer ett lämplighetsprov. Det bör införas

så snart det är möjligt för tillsynsmyndigheten att anordna och organisera

sådana prov. Ett sådant prov skall dock kunna ordnas senast den 1 juli 1996.

8.4 Oberoendefrågor

8.4.1Entledigande av revisor

Regeringens förslag: Om ett revisorsuppdrag upphör

i förtid skall en avskrift av en anmälan om det

(se 10 kap. 5 och 10 §§ aktiebolagslagen) bifogas

den tillkommande revisorns revisionsberättelse.

Det bör ankomma på den tillträdande revisorn att

ta in den avgående revisorns anmälan. En mot-

svarand anmälningsskyldighet skall gälla även i de

fall revisorns uppdrag gäller för obestämd tid och

uppdraget upphör vid annan tidpunkt än vid ordina-

rie bolagsstämma där revisorsval kan ske.

 Anmälan skall göras till Patent- och registre-

ringsverket (PRV) i stället för till länsstyrelsen,

och avskrift av anmälan skall sändas till skatte-

myndigheten. Revisors anmälan om förtida avgång

skall även medföra att revisorn avregistreras i

aktiebolagsregistret.

 Motsvarande ändringar föreslås i lagen om ekono-

miska föreningar och i lagen om årsredovisning

m.m. i vissa företag.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag.

Utredningens förslag omfattar inte någon ändring om adressat för anmälan eller

att anmälan skall medföra revisors avregistrering i aktiebolagsregistret.

Förslaget omfattar inte heller någon ändring i lagen om ekonomiska föreningar

eller i lagen om årsredovisning.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker eller har inga

synpunkter på utredningens förslag. RSV påpekar att uppgift om att en revisor

lämnat sitt uppdrag i förtid har intresse för kontrollverksamheten. RSV anser

att föreslagna bestämmelser bör kompletteras med att en anmälan härom skall

tillställas skattemyndigheten. PRV tillstyrker utredningens förslag men vill

ifrågasätta om inte anmälningsskyldigheten skall fullgöras till PRV i stället

för till länsstyrelsen och att PRV i sin tur åläggas att översända avskrift av

anmälan till skattemyndigheten. PRV föreslår också att fullgörandet av

anmälningsskyldigheten även skall kunna ligga till grund för registrering av

revisorns avgång ur aktiebolagsregistret.

 Skälen för regeringens förslag: En revisor vars uppdrag upphör i förtid skall

enligt gällande regler genast anmäla detta till länsstyrelsen och i anmälan

lämna en redogörelse för iakttagelserna vid den granskning som han har utfört

under den del av löpande räkenskapsår som hans uppdrag har omfattat. Anmälan

skall enligt 10 kap. 10 § tredje och fjärde styckena aktiebolagslagen delvis

innehålla samma uppgifter som en revisionsberättelse. Avskrift av anmälan skall

tillställas registreringsmyndigheten, dvs. PRV samt överlämnas till bolagets

styrelse. Genom att en avskrift av anmälan sänds till PRV blir den tillgänglig

för bolagets övriga intressenter. Bestämmelserna syftar till att stärka en för

bolaget obekväm revisors oberoende ställning.

 För att öka anmälans tillgänglighet i första hand för aktieägarna föreslår

regeringen att en bestämmelse tas in i aktiebolagslagen om att en avskrift av

anmälan även skall bifogas den tillkommande revisorns revisionsberättelse.

Därigenom blir anmälan direkt tillgänglig för bolagsstämman. Det bör ankomma på

den tillträdande revisorn att ta in den avgående revisorns anmälan.

 För det fall revisors uppdrag gäller för obestämd tid, dvs. tills vidare, kan

dock bestämmelsen om anmälningsskyldighet inte tillämpas. I det fallet kan inte

uppdraget sägas upphöra i förtid. Någon anmälningsskyldighet inträder inte

heller, om revisorn inte skulle bli omvald på den ordinarie bolagsstämman där

revisorsval skall ske, eller om revisorn på stämman väljer att frivilligt lämna

sitt uppdrag. Enligt regeringens uppfattning är emellertid den situationen i

många fall jämförbar med situationen att revisorns uppdrag bringas att upphöra i

förtid. Den situation som regeringen närmast avser är den när uppdraget upphör

vid någon annan tidpunkt än vid ordinarie bolagsstämma där revisorsval skall

ske. Även i det fallet bör därför, på samma sätt som vid uppdrag för bestämd

tid, föreskrivas anmälningsskyldighet för den avgående revisorn och skyldighet

för den tillträdande revisorn att bilägga avskrift av anmälan till

revisionsberättelsen. Regeringen föreslår därför att en regel med angivet

innehåll tas in i aktiebolagslagen.

 Enligt gällande regler i 10 kap. 5 § aktiebolagslagen skall en revisor vars

uppdrag upphör i förtid genast anmäla detta till länsstyrelsen. En avskrift av

anmälan skall av revisorn tillställas PRV och överlämnas till bolagsstyrelsen.

Regeringen föreslår att anmälningsskyldigheten skall fullgöras till PRV i

stället för till länsstyrelsen, och att PRV i sin tur åläggs att skicka en

avskrift av anmälan till skattemyndigheten. Regeringen anser det mera rationellt

för revisorerna att skicka anmälningarna till en enda myndighet i stället för

att skicka dessa både till någon av skattemyndigheterna och till PRV.

 Regeringen föreslår således att skattemyndigheten i stället för länsstyrelsen

skall erhålla avskrift av anmälan. Revisorn skall i anmälan bl.a. anmärka om

bolaget inte har fullgjort sina skyldigheter enligt vissa skatte- och

avgiftsförfattningar. Länsstyrelsens befattning med de aktuella skatte- och

avgiftsfrågorna upphörde i samband med organisatoriska förändringar inom

skatteområdet i slutet av 1980-talet. Den statliga myndighet som i första hand

kan beröras av eventuella anmärkningar i anmälan är således skattemyndigheten.

 Ändringar i uppgifter om bolagets revisorer skall av bolaget genast anmälas för

registrering enligt 10 kap. 15 § jämförd med 8 kap. 15 § andra stycket

aktiebolagslagen. Rätt att göra anmälan tillkommer även revisorn själv enligt

nämnda lagrum. Enligt regeringens mening bör revisorns anmälan om förtida avgång

även medföra att revisorn avregistreras i aktiebolagsregistret. En avgående

revisor kommer då genom anmälan till PRV att fullgöra sin anmälningsplikt och,

om inte annat särskilt anges, bli avregistrerad i aktiebolagsregistret.

8.4.2 Revisorns verksamhet

Regeringens förslag: Anställnings- och rörelseför-

budet ändras så att det tydligt framgår att en

revisor inte får utöva någon verksamhet som kan

rubba förtroendet för hans opartiskhet eller

självständighet som revisor. Förslaget innebär att

tillsynsmyndighetens dispensprövning upphör.

Bestämmelsen skall gälla oavsett om det är fråga

om en enskild revisor eller ett revisionsbolag.

 Revisorn eller revisionsbolaget skall ha möjlig-

het att vända sig till tillsynsmyndigheten för att

få ett förhandsbesked om den verksamhet man ämnar

bedriva kan anses förenlig med revisionsverksamhet.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i stort med regeringens förslag.

Utredningen innehåller emellertid inget förslag om möjlighet till

förhandsbesked.

 Remissinstanserna: De flesta remissinstanserna har inga synpunkter på ut-

redningens förslag. PRV, Sveriges Industriförbund, Företagarnas Riks-

organisation, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR och Svenska

Revisorsamfundet SRS bland andra tillstyrker förslaget. De anser att ändringen

gör det lättare att ingripa med större exakthet mot verksamheter som kan rubba

revisorns oberoende. Kammarrätten i Stockholm anser att den föreslagna

tilltrosregeln bättre uttrycker vad som bör gälla. Domstolen menar dock att det

kan vara svårt för en revisor att tolka regeln i ett enskilt fall och förordar

därför en ordning med förhandsbesked. Kommerskollegium, Rikspolisstyrelsen,

Finansinspektionen, Riksskatteverket och Skattemyndigheten i Stockholm bland

andra avstyrker förslaget. Dessa anser att förslaget lämnar gränsdragningspro-

blemen olösta och frånhänder tillsynsmyndigheten tolkningsföreträdet.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt 10 § revisorsförordningen får en aukto-

riserad revisor inte driva eller delta i ledningen av affärsverksamhet. Kommers-

kollegium kan, om det föreligger särskilda skäl, medge undantag från förbudet.

Förbudet gäller revisorn både som yrkesutövare och som privatperson. Förbudet

har sin grund i en allmänt omfattad syn på den externa revisorns uppgifter och

ställning. En revisor skall utöva sin verksamhet med självständighet och

objektivitet och stå fri från sidointressen. För att understödja revisorns

självständiga och oberoende ställning har i revisorsförordningen införts ett

flertal regler. Här kan nämnas regler om tystnadsplikt (8 §), förbud att

utnyttja information till egen eller annans fördel eller annans nackdel (8 §),

regler om jäv (6 §), förbud mot att vara anställd hos eller driva revisionsverk-

samhet tillsammans med någon annan än kvalificerad revisor - det s.k. anställ-

ningsförbudet (10 § ) och affärsverksamhetsförbudet (10 §).

 Affärsverksamhetsförbudet skall inte tillämpas för auktoriserat och godkänt

revisionsbolag. För sådana bolag gäller att verksamheten inte får omfatta annat

än yrkesmässig revision och därmed sammanhängande verksamhet (18 och 19 §§

revisorförordningen). Ett revisionsbolag som inte är auktoriserat eller godkänt

omfattas inte av 18 och 19 §§. För dem gäller bestämmelserna i Kommerskollegiums

föreskrifter där utgångspunkten är att det är den auktoriserade eller godkände

revisorn som driver revisionsverksamheten och inte revisionsbolaget. Bolaget ses

här endast som den form inom vilken revisorn driver sin verksamhet. Enligt

bestämmelsen får revisionsbolaget inte utöva annan verksamhet än sådan som är

förenlig med auktoriserad och godkänd revisors yrkesutövning. Vilken verksamhet

som är förenlig med auktoriserad eller godkänd revisors yrkesutövning bestäms av

2 och 15 §§ jämfört med 10§ revisorsförordningen.

 Den i sistnämnda paragraf intagna dispensbestämmelsen är bl.a. ett uttryck för

att det i vissa fall går att förena annan affärsverksamhet med

revisionsverksamhet. För det fall revisorn inte driver eller deltar i ledningen

av en sådan verksamhet, är det fullt tillåtet enligt den bestämmelsen för

revisorn att engagera sig i verksamheten. Om hans engagemang är mer omfattande,

dvs. han driver eller deltar i ledningen av affärsverksamheten, gäller för att

dispens skall få medges att förtroendet för revisorns oberoende ställning

därigenom inte rubbas. Uttrycket "förenlig verksamhet" i 23 § Kommerskollegiums

föreskrifter framstår som ett vidare uttryck än "sammanhängande verksamhet". Det

innebär att vad som i vissa fall är tillåtet för en auktoriserad eller godkänd

revisor att engagera sig i, med eller utan dispens, aldrig kan tillåtas för ett

auktoriserat eller godkänt revisionsbolag.

 Regeringen delar utredningens uppfattning att den regel vi har i dag ger upphov

till mycket svåra gränsdragningsproblem. Osäkerhet har uppstått särskilt

beträffande verksamheter som ligger i "gränsområdet" mot revisionsverksamhet och

verksamheter som har karaktär av privat förmögenhetsförvaltning, hobby eller som

är av ideell eller politisk natur. Ett uttryckligt förbud till vilket kopplas en

dispensmöjlighet i det enskilda fallet speglar därmed inte en modern syn på

vilka regler som bör gälla. En utgångspunkt bör i stället vara att

författningsregeln så nära som möjligt uttrycker syftet med regeln. Detta är

ägnat att öka förståelsen för regeltillämpningen hos dem som berörs av regeln.

En bedömning enligt den föreslagna regeln torde dock från processuell synpunkt

bli ganska lik den som tillämpas i nuläget. Revisorn kommer att tillföra större

delen av faktaunderlaget. Myndigheten kommer sedan att på grundval av

tillgängliga fakta avgöra om revisorns förtroende rubbas eller ej.

 En invändning som kan anföras mot den föreslagna regeln är att till-

synsmyndigheten får sämre möjligheter att upptäcka om en revisor ägnar sig åt

verksamhet som rubbar förtroendet för honom. I dagsläget presumeras att all

annan verksamhet än revisionsverksamhet skall anmälas för prövning, oavsett om

den kan rubba förtroendet eller ej. Med regeringens förslag får revisorn själv

göra en bedömning av om verksamheten rubbar förtroendet för honom.

 Regeringen anser att riskerna uppvägs av fördelen med att regeln får en

utformning som är adekvat i förhållande till det materiellt önskade resultatet.

Den föreslagna regeln lämpar sig också bättre som grund för bedömningar av

enskilda fall än det nu gällande regelsystemet.

 Regeln bör gälla oavsett om det är fråga om en enskild revisor eller ett

auktoriserat eller godkänt revisionsbolag (enligt regeringens förslag

"registrerat revisionsbolag" se under 8.5.2). För att underlätta tolkningen av

regeln för enskilda revisorer bör revisorn eller revisionsbolaget kunna vända

sig till tillsynsmyndigheten för ett förhandsbesked om den verksamhet man ämnar

bedriva är förenlig med revisionsverksamheten. Som en konsekvens av dessa

ändringar föreslår regeringen också att den nuvarande begränsningen för

auktoriserade och godkända revisionsbolags verksamhet till "revision och därmed

sammanhängande verksamhet" ändras till "revision och därmed förenlig

verksamhet". Härigenom uppnås överensstämmelse inte bara med vad som föreskrivs

för enskild revisors verksamhet utan också med vad som föreskrivs för ett icke

auktoriserat eller godkänt revisionsbolags verksamhet.

8.5 Revisionsbolag

8.5.1 Ägare i revisionsbolag

Regeringens förslag: I registrerade revisions-

bolag, som drivs i aktiebolagsform, skall huvud-

regeln vara att minst tre fjärdedelar av aktierna

med minst tre fjärdedelar av röstetalet skall ägas

av auktoriserade eller godkända revisorer. Till-

synsmyndigheten får medge undantag från bestämmel-

serna om att verksamheten skall bedrivas i aktie-

bolagsform samt om begränsningen för ägande och

röstetal i vissa fall.

 Samma princip bör gälla för förvaltnings- och

ledningsorgan som för ägandet. Enligt bolagsord-

ningen skall på motsvarande sätt gälla att minst

tre fjärdedelar av styrelseledamöterna och minst

tre fjärdedelar av styrelsesuppleanterna samt

verkställande direktören skall vara auktoriserade

eller godkända revisorer. Tillsynsmyndigheten får

i vissa fall medge undantag från regeln.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker eller har inga

synpunkter på förslaget. Finansinspektionen, Rikspolisstyrelsen,

Skattemyndigheten i Stockholms län och Stockholms universitet avstyrker

förslaget. Dessa anser bl.a. att förslaget riskerar att minska allmänhetens

tilltro till revisionsbolagens oberoende och objektivitet och att det finns risk

för att delägare som inte är revisorer kommer att utnyttja sitt inflytande till

att ytterligare öka bolagens uppdrag utanför den egentliga

revisionsverksamheten.

 Skälen för regeringens förslag: Enligt revisorsförordningen får endast auktori-

serad revisor vara aktieägare i auktoriserat revisionsbolag som drivs i form av

aktiebolag eller vara delägare i auktoriserat revisionsbolag som drivs i form av

handelsbolag (18 §). I godkända revisionsbolag som drivs i form av aktiebolag

eller handelsbolag får endast godkända eller auktoriserade revisorer vara

aktieägare eller delägare (19 §). Möjlighet till undantag finns men denna

möjlighet har tillämpats mycket restriktivt. Genom föreskrifter av

Kommerskollegium är den tillåtna ägarkretsen också begränsad till auktoriserade

och godkända revisorer om dessa driver revisionsverksamhet i form av aktiebolag

eller handelsbolag utan att bolaget är auktoriserat eller godkänt (24 § KFS).

 EG:s revisorsdirektiv tillåter andra ägare än auktoriserade och godkända

revisorer som ägare i revisionsbolagen förutsatt att en majoritet av ägandet och

röstetalet tillkommer fysiska personer eller revisionsbolag som uppfyller

förutsättningarna för att bli godkända enligt direktivet. Samma villkor gäller

för ledamöterna i revisionsbolagets förvaltnings- eller ledningsorgan, dvs. en

majoritet skall vara auktoriserade eller godkända revisorer.

 Reglerna enligt direktivet innebär vidare att det måste säkerställas att de

icke-revisorer som blir ägare inte kan ingripa i revisionsarbetet på ett sätt

som äventyrar oberoendet hos de revisorer som reviderar på bolagets vägnar. En

bolagsman i ett handelsbolag kan fatta beslut som binder de övriga bolagsmännen.

En bolagsman som inte är kvalificerad revisor skulle således på egen hand kunna

träffa beslut för bolagets räkning. En sådan möjlighet kan inte anses förenlig

med direktivets krav på att godkända revisorer skall ha ägarmajoritet och

majoritet i förvaltnings- och ledningsorgan. Regeringen utesluter därför möjlig-

heten att tillåta andra än kvalificerade revisorer att vara delägare i

revisionsbolag som drivs i form av handelsbolag. Detta kan inte få annat än

marginell betydelse då den helt övervägande andelen revisionsbolag i Sverige

drivs i aktiebolagsform.

 Skälen för att öppna möjligheten för andra än kvalificerade revisorer att bli

ägare i revisionsbolag och delta i ledningen av sådana bolag är främst att

ägandet och ledningen av revisionsbolag kan behöva kompletteras även med annan

professionell kompetens än den som revisorerna själva besitter och att

revisionsbolagen kan ha behov av att erbjuda sådana specialister som behövs i

revisionsarbetet att få del av de värden som skapas i bolaget på lika villkor

med revisorerna. Det sker också i andra länder en utveckling i riktning mot ökat

delägande för specialister i revisionsbolag. Svenska revisionsbolag bör inte

vara mer hämmade i sin verksamhet än sina utländska konkurrenter.

 Regeringen anser att risken för att revisorernas oberoende ställning skulle

påverkas eller förändras till följd av förslaget är mycket ringa. Den klara

majoritet av auktoriserade och godkända revisorer som föreslås för ägande och

ledning av revisionsbolagen utgör en tillfredsställande yttersta spärr mot att

delägare som inte är kvalificerade revisorer missbrukar sitt inflytande på ett

sätt som äventyrar beroendet hos ett revisionsbolag eller bolagets kvalificerade

revisorer. Mot denna bakgrund och då den föreslagna uppmjukningen kan antas

främja en rationell utveckling av revisorsbranschen föreslår regeringen att

förslaget genomförs för revisionsbolag som drivs i form av aktiebolag.

 Även om det alltid skall finnas en formellt ansvarig revisor går det sällan att

göra en enskild godkänd eller auktoriserad revisor reellt ansvarig för hur en

medhjälpare sköter ett uppdrag som inte ingår i själva revisionsuppdraget. När

det gäller medhjälpare i godkända och auktoriserade revisionsbolag som i

regeringens förslag avses få beteckningen registrerade revisionsbolag kommer

det emellertid att finnas möjlighet att tillgripa disciplinära åtgärder, i sista

hand upphävande av registreringen om det kan visas att någon försummelse legat

bolaget till last i samband med medhjälparens fel. Någon motsvarande möjlighet

kommer inte att finnas för de revisionsbolag som inte är registrerade. Med hän-

syn härtill begränsar regeringen förslaget till att avse endast registrerade

revisionsbolag.

 Regeringen anser vidare att de personer som tillåts vara ägare i revisions-

bolagen och som inte är godkända eller auktoriserade revisorer bör vara verk-

samma i det berörda bolaget.

 Enligt revisorsdirektivet krävs endast majoritetsinflytande i fråga om ägande

samt förvaltnings- och ledningsfunktioner i revisionsbolagen. Regeringen anser

dock som angetts ovan att goda skäl talar för att de kvalificerade revisorernas

inflytande bör grundas på en klar ägar- och ledningsdominans. Regeringen

föreslår därför att huvudregeln skall vara att minst tre fjärdedelar av aktierna

med minst tre fjärdedelar av röstetalet i ett registrerat revisionsbolag som

drivs i aktiebolagsform skall ägas av auktoriserade eller godkända revisorer.

Regeringen föreslår att tillsynsmyndigheten får medge undantag från regeln om

ägande och röstetal. En majoritet av röstetalet måste dock alltid tillkomma god-

kända eller auktoriserade revisorer. Undantag får göras också från regeln om att

verksamheten skall bedrivas i aktiebolagsform.

 När det gäller förvaltnings- och ledningsorgan saknas skäl att frångå den

princip för fördelning som valts för ägandet. Regeringen föreslår att enligt

bolagsordningen minst tre fjärdedelar av styrelseledamöterna och minst tre

fjärdedelar av styrelsesuppleanterna samt verkställande direktören skall vara

godkända eller auktoriserade revisorer. Tillsynsmyndigheten får göra undantag

även från denna regel. En majoritet av styrelseledamöterna och en majoritet av

styrelsesuppleanterna måste dock alltid vara godkända eller auktoriserade

revisorer.

 Med hänsyn till att regeln kan komma att hämma styrelsens arbete i vissa fall

föreslår regeringen att styrelsen ändå skall vara beslutför om en majoritet av

de närvarande är godkända eller auktoriserade revisorer.

8.5.2Registrerade revisionsbolag

Regeringens förslag: Auktorisation och godkännande

av revisionsbolag upphör och ersätts med ett

registreringsförfarande där bolag benämns "regi-

strerat revisionsbolag".

 I de fall det i lag eller annan författning ges

möjlighet att i stället för auktoriserad eller

godkänd revisor utse auktoriserat eller godkänt

revisionsbolag skall registrerat revisionsbolag

kunna utses. Om det i lag eller författning före-

skrivs att auktoriserad revisor skall utses, skall

den som utses som huvudansvarig i ett registrerat

revisionsbolag uppfylla nämnda krav.

 Utredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Remissinstanserna tillstyrker eller har inga synpunkter på

förslaget. PRV tillstyrker utredningens förslag men är tveksamt till om den

föreslagna beteckningen "registrerat" revisionsbolag är lämplig. Man menar att

oklarhet kan föreligga om bolag, som bedriver revisionsverksamhet och är

registrerade i aktiebolagsregistret eller handelsregistret, är registrerade

revisionsbolag i den meningen att de godkänts som sådana av tillsynsmyndigheten

eller om de är registrerade i ett bolagsregister. PRV föreslår att registrerade

revisionsbolag som ersätter nuvarande auktoriserade och godkända revisionsbolag

betecknas kvalificerade revisionsbolag.

 Skälen för regeringens förslag: I 1975 års aktiebolagslag infördes möjlighet

att som revisor godta revisionsföretag. Bestämmelserna är utformade så att

auktoriserat och godkänt revisionsbolag jämställs med auktoriserad respektive

godkänd revisor. Ett bolag som utses till revisor skall till styrelsen för det

bolag som revisionen avser anmäla vem som är huvudansvarig för revisionen. Den

huvudansvarige skall i auktoriserat revisionsbolag vara auktoriserad revisor och

i godkänt revisionsbolag auktoriserad eller godkänd revisor. För registrering i

aktiebolagsregistret skall bolaget anmäla till registreringsmyndigheten vem som

utsetts till huvudansvarig för revisionen.

 Den nuvarande regleringen innebär i de fall ett auktoriserat revisionsbolag

utses till revisor att den som utses till huvudansvarig också skall vara

auktoriserad revisor. Detta gäller oavsett om det bolag som skall revideras är

så stort att det formellt måste utse en auktoriserad revisor. Därmed saknar

uppdelningen på auktoriserat och godkänt revisionsbolag egentligen egen

betydelse. Huvudansvarig revisor bör enligt regeringens mening utses med

utgångspunkt från det bolag som skall revideras och inte med utgångspunkt från

om revisionsbolaget är godkänt eller auktoriserat. Regeringen föreslår därför

att uppdelningen på auktoriserade och godkända revisionsbolag upphör och ersätts

med ett registreringsförfarande. Ett sådant registrerat revisionsbolag bör

betecknas "registrerat revisionsbolag".

8.6 Det disciplinära förfarandet m.m.

Regeringens förslag: En ny påföljd med beteck-

ningen "erinran" införs. Tilldelas en revisor

varning, får han om det föreligger särskilda skäl

även åläggas att betala en straffavgift med lägst

ettusen och högst tjugofemtusen kronor.

 Revisorsutredningens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens.

 Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser tillstyrker eller har ingen erinran

mot förslaget.

 Skälen för regeringens förslag: I revisorsutredningen har framförts att nuva-

rande disciplinregler innehåller för få alternativa slag av påföljder. I vissa

disciplinärenden finns det anledning att uttrycka att ett visst förfarande från

revisorns sida är olämpligt, men inte så klandervärt ett det bör föranleda

varning. Varning bör meddelas för klart klandervärda förfaranden som om de

upprepas kan antas leda till upphävande av auktorisation eller godkännande.

 Regeringen delar revisorsutredningens bedömning och föreslår därför att en ny

påföljd införs och ges beteckningen "erinran". Erinran skall kunna tillgripas

när ett förfarande bedöms som olämpligt och ha karaktären av ett påpekande från

myndighetens sida om att god revisors- eller revisionssed inte iakttagits i det

aktuella fallet.

 Enligt arbetsgruppen bör det vid meddelande av varning vara möjligt att också

ålägga revisorn att betala en straffavgift. Enligt arbetsgruppen kan det i vissa

fall te sig stötande att en revisor kan skaffa sig inkomster på ett sätt som

uppenbart strider mot gällande revisorsregler eller att han på annat sätt gör

sig skyldig till allvarliga överträdelser av reglerna samtidigt som grund för

upphävande inte föreligger. Regeringen delar de framförda synpunkterna och

föreslår därför att straffavgift införs som ny sanktion.

8.7 Lekmannarevisorer

Regeringen förslag: Lekmannarevisorernas roll och

ställning i bolag, ekonomiska föreningar och

stiftelser i förhållande till de godkända och

auktoriserade revisorerna utreds ytterligare.

 Utredningens förslag: Utredningen menar att s.k. lekmannarevisorer inte längre

kan utses eftersom revision av bolags och vissa andra företags årsbokslut m.m.,

vilka närmare anges i årsbokslutsdirektivet och koncernredovisningsdirektivet,

enligt revisorsdirektivet får utföras endast av godkända personer. Utredningen

föreslår därför att den möjlighet som finns enligt aktiebolagslagen, kommunalla-

gen m.fl. lagar att utse andra revisorer än auktoriserade och godkända slopas

för associationer som regleras av gemenskapsrätten. Utredningen anvisar emel-

lertid möjligheten att behålla funktionen men med en annan benämning än revisor.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remisinstanserna har inga synpunkter på

förslaget. Kommerskollegium anser att frågan bör utredas ytterligare. Rikspo-

lisstyrelsen har inga invändningar mot förslaget. Patent- och

registreringsverket, Svenska Handelskammarförbundet, Stockholms och Lunds

universitet, Sveriges Industriförbund, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR

och Svenska Revisorssamfundet SRS tillstyrker förslaget. Kommun- och Lands-

tingsförbundet samt ett stort antal kommuner och landsting är starkt kritiska

till förslaget och menar att frågan måste övervägas ytterligare.

 Skälen för regeringens förslag: I bl.a. kommunala bolag och stiftelser är det

vanligt med politiskt tillsatta s.k. lekmannarevisorer. Dessa revisorer

kompletterar den revision som de godkända och auktoriserade revisorerna

genomför. Normalt skrivs revisionsberättelsen under av samtliga revisorer.

 Regeringen anser att funktionen som lekmannarevisor, särskilt i kommunala

bolag, är viktig och bör värnas. För närvarande saknas emellertid tillräckligt

underlag för ett slutligt ställningstagande. Enligt regeringens mening bör

ändamålet med den verksamhet som lekmannarevisorerna utövar kunna tillgodoses

även i framtiden. Frågan om lekmannrevisorernas roll, ställning och ansvar be-

höver därför utredas ytterligare. Frågan bereds för närvarande i

regeringskansliet och ett förslag kommer att presenteras under våren 1995.

9 Organisation m.m.

9.1 Ny myndighet för prövning och tillsyn av revisorer

Regeringens förslag: En ny myndighet med namnet

Revisorsnämnden inrättas för den prövning och

tillsyn som följer av den nya revisorslagstift-

ningen.

 Vid nämnden skall finnas ett kansli för bered-

ning av nämndens ärenden. Möjlighet skall finnas

att delegera vissa ärenden till kansliet.

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens förslag.

Arbetsgruppen föreslår dock att prövning och tillsyn inom Revisorsnämnden bör

skötas av två olika organ nämligen en styrelse och en disciplinnämnd.

Disciplinnämnden skall enbart avgöra disciplinärenden och styrelsen alla övriga

frågor. Styrelsen skall ha ett övergripande ansvar för verksamheten.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna förordar en statlig

myndighet för revisorsverksamheten. Flera förordar en självständig myndighet,

bl.a. Länsrätten i Stockholm, Finansinspektionen och Riksskatteverket. Andra,

däribland Kommerskollegium, Kammarrätten i Stockholm och Kammarkollegiet, anser

att verksamheten kan inordnas i en redan befintlig myndighet.

 Flera remissinstanser, bl.a. Länsrätten i Stockholm, Kommerskollegium,

Riksskatteverket, Konkurrensverket, Patent- och registreringsverket och

Kammarrätten i Stockholm, anser det olämpligt med två organ. De huvudsakliga

argumenten mot en sådan ordning är att det kan leda till oklarheter när det

gäller ansvars- och ledningsförhållanden, att det inte är lämpligt att skapa en

domstolsliknande nämnd inom ramen för en myndighet och att förslaget innebär en

onödigt komplicerad organisation. Man menar att en myndighetsprövning kombinerad

med möjlighet till prövning i förvaltningsdomstol är tillfredsställande från

rättssäkerhetssynpunkt.

 Vissa remissinstanser, bl.a. Länsrätten i Stockholm, Kommerskollegium,

Riksskatteverket, Konkurrensverket och Kammarrätten i Stockholm, anser det

olämpligt att revisorerna deltar i beslutsprocessen. Dessa menar att

revisorerna, även om de är i minoritet, kan få ett betydande inflytande över

nämndens beslut och att revisorernas medverkan kan minska förtroendet för

nämndens verksamhet.

 Skälen för regeringens förslag: Såsom angetts i avsnitt 8.1 ställer prövning

och tillsyn på revisorsområdet särskilda krav på oberoende och integritet.

Verksamheten bör på de skäl som angavs där bedrivas i statlig regi. Frågan är

härefter om verksamheten i dess helhet eller i vissa delar skall inordnas i en

annan statlig myndighet. Remissutfallet ger här en splittrad bild.

 Inför ett ställningstagande om verksamheten bör inordnas i en annan statlig

myndighet bör här något utvecklas vad som bör känneteckna en tillsynsverksamhet

enligt de nya reglerna. Skillnaderna mellan nuvarande ordning, att ha verksam-

heten inordnad i en annan myndighet jämfört med en fristående organisation, bör

också enligt regeringens mening värderas.

 Syftet med nyordningen på revisorsområdet är bl.a. att anpassa regelverket och

organisationen av tillsynen enligt det nya regelverket till en ny mer

internationell miljö. En modern tillsyn i ett europeiskt perspektiv ställer

större och delvis nya krav på kompetens hos tillsynsorganet och kräver att

tillsynen bedrivs med stor framförhållning, mer internationell utblick och mer

aktivt än som varit möjligt hittills. Samtidigt gäller att revisorernas roll för

företagandets villkor betonas allt mer genom högre politiska ambitioner i

uppgiften att bevaka skattefusk och ekonomisk brottslighet i företagen. En

effektiv revision och tillsyn på området får på detta sätt allt större betydelse

för företagens möjligheter att konkurrera på lika villkor. Även utifrån dessa

utgångspunkter krävs en mer aktiv tillsyn.

 Revisorstillsynen har tidigare varit en del av Kommerskollegiums närings-

rättsliga verksamhet och en av flera underenheter inom detta område. Eftersom

myndighetens huvudsakliga verksamhet hör till det handelspolitiska området har

detta inneburit att revisorsfrågorna inte haft en naturlig samhörighet med

Kommerskollegiums övriga verksamhet. Samtidigt har myndigheten som helhet hört

till Utrikesdepartementets handelsavdelning medan ansvaret för regelverket på

revisorsområdet åvilar Näringsdepartementet.

 Det är, på samma sätt som i nuvarande organisation, svårt att se direkta berö-

ringspunkter mellan revisorsfrågorna och andra myndigheters frågor. Bristerna

med ordningen att inordna verksamheten i en annan myndighet skulle alltså

kvarstå om frågorna flyttas till någon annan myndighet än Kommerskollegium.

 Regeringen har därför stannat för lösningen att verksamheten bör stå fri från

annan statlig verksamhet och att en ny myndighet bör inrättas. Därmed markeras

dessutom ytterligare verksamhetens betydelse för samhället och revisionens

framträdande roll i kampen mot ekonomisk brottslighet och skattefusk. För en

självständig organisation talar också principerna för finansiering av

verksamheten (se avsnitt 9.2) av vilka följer att verksamheten kostnadsmässigt

måste hållas skild från annan verksamhet.

 Några remissinstanser har framhållit att det är olämpligt att revisorerna

deltar i beslutsprocessen. Regeringen delar emellertid arbetsgruppens synsätt

att verksamhet av detta slag för att bli effektiv kräver ingående kunskaper om

det praktiska revisorsarbetet. Revisorerna själva har också ett starkt intresse

av att standarden hålls hög. Det är därför befogat att representanter för yrkes-

kåren bidrar med sina erfarenheter och kunskaper i myndighetens arbete. Detta

måste emellertid ske på ett sätt som innebär att den statliga myndighetens

självständighet och integritet inte kan sättas i fråga.

 Den kompetens som behövs i Revisorsnämnden, t.ex. för att utfärda föreskrifter,

avgöra utbildningsfrågor eller lägga fast praxis vad gäller villkoren för

godkännande och auktorisation samt att avgöra disciplinärenden, är breda

kunskaper om revisorernas verksamhet och om de krav som ställs och kan komma att

ställas av andra intressenter. Vid handläggningen av ärenden är behovet stort av

synpunkter från intresseorganisationer, myndigheter, finansanalytiker och andra.

Det är enligt regeringens mening tillsynsorganisationens främsta uppgift att

tillgodose det offentliga intresset av en revisorskår med hög standard. Det är

viktigt att den nya tillsynsorganisationen åtnjuter förtroende från staten, all-

mänheten, näringslivet och revisorerna.

 Regeringen menar att nämndformen med olika kompetenser under ledning av en

oberoende ordförande är lämplig för denna typ av tillsynsverksamhet. Nämndformen

är också lämplig på grund av verksamhetens begränsade omfattning. Till en nämnd

knyts normalt ett kansli som bereder ärenden. Även kansliet bör i detta fall stå

fritt från annan verksamhet. En förebild för den nu föreslagna organisatoriska

lösningen finns t.ex. i Nämnden för offentlig upphandling (NOU) som är en själv-

ständig myndighet med uppgift att utöva tillsyn enligt lagen (1992:1528,

omtryckt 1993:1468) om offentlig upphandling. I nämnden, som leds av en opartisk

ordförande, finns intressenterna på området offentlig upphandling företrädda.

NOU har också ett kansli.

 Flera remissinstanser har kritiserat uppgiftsfördelningen på en styrelse och en

disciplinnämnd. Som motiv för en uppdelning av organisationen i en styrelse och

en disciplinnämnd har arbetsgruppen anfört att juridiska kunskaper med

domarerfarenhet och goda revisionskunskaper är avgörande för handläggning av

disciplinärenden, medan annan typ av kunskap är nödvändig vid mer principiella

och övergripande frågor samt att disciplinförfarandet bör vara obundet i

förhållande till andra delar av revisorsverksamheten.

 De remissinstanser som är kritiska mot en sådan organisation har anfört bl.a.

att en uppdelning i två organ kan leda till oklarheter när det gäller ansvars-

och ledningsförhållanden, att det inte är lämpligt att skapa en domstolsliknande

nämnd inom ramen för en statlig myndighet och att den föreslagna organisationen

blir onödigt komplicerad.

 Regeringen delar uppfattningen att den föreslagna lösningen är onödigt

komplicerad och att kraven på en rättssäker hantering kan tillgodoses även utan

en uppdelning. Vid Revisorsnämnden bör därför inte finnas någon särskild

disciplinnämnd.

 Revisorsverksamheten bör således enligt regeringens förslag skötas av en nämnd

med en bred kollegial sammansättning till vilken knyts ett kansli. Med den

lösning som nu föreslås behövs ingen särskild styrelse.

Revisorsnämnden

Revisorsnämnden skall svara för godkännande och auktorisation av revisorer,

registrering av revisionsbolag, ta initiativ till, utreda och avgöra

disciplinärenden, anordna examina och prov, föra ett register över revisorer och

revisionsbolag, lämna information och uppgifter i frågor om revisorstillsynen,

följa utvecklingen inom revisorsområdet och särskilt beakta nya förhållanden som

har eller kan få betydelse för tillsynen över revisorer och revisionsbolag.

 Revisorsnämnden föreslås bestå av en opartisk ordförande med domarerfarenhet

och åtta andra ledamöter. Arbetsgruppen har föreslagit att minst två av ledamö-

terna skall vara revisorer och ha skiftande erfarenhet från verksamhet som

berörs av revision. Regeringen anser att antalet revisorer bör begränsas till

två. Av ledamöterna i nämnden bör en vara godkänd och en auktoriserad revisor.

Övriga sex ledamöter bör vara personer med erfarenhet från näringsliv,

universitet och verksamhet i myndigheter samt som finansanalytiker eller

investerare. Det finns ingenting som hindrar att också revisorer som står

utanför Svenska Revisorssamfundet SRS och Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR

blir ledamöter. För varje ledamot bör utses ersättare. Ledamöter och ersättare

bör förordnas av regeringen enligt de regler som tilllämpas i statsför-

valtningen.

Kansliorganisationen

Ett till Revisorsnämnden knutet kansli bör bereda ärenden som skall behandlas av

Revisorsnämnden. Kansliet bör ledas av en kanslichef. Revisorsnämnden bör ha

möjlighet att delegera vissa ärenden. Regeringen kommer att i instruktion för

Revisorsnämnden ange de närmare förutsättningarna för delegering av beslut.

Rådgivande nämnd

Den framtida revisorstillsynen bör som tidigare sagts vila på ett kollegialt

organ sammansatt på liknande sätt som den nuvarande rådgivande nämnden.

Regeringen anser mot denna bakgrund att det inte finns något behov av en

författningsreglerad rådgivande nämnd vid sidan av den föreslagna Revisors-

nämnden. Det hindrar naturligtvis inte Revisorsnämnden att vid behov samråda med

utomstående genom referensgrupper e.d.

9.2 Finansiering m.m.

Regeringens förslag: Revisorsnämndens verksamhet

skall finansieras med avgifter. Ett nytt anslag D

4. Revisorsnämnden förs upp under tolfte huvud-

titeln Näringsdepartementet i statsbudgeten.

 För att hålla kostnaderna nere bör Revisorsnämn-

den ha lokaler i anslutning till en annan statlig

myndighet, en s.k. värdmyndighet.

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser förordar förslaget att den nya

myndigheten förlägger sin verksamhet så att en annan myndighet blir s.k.

värdmyndighet.

 Skälen för regeringens förslag:

Revisorsnämnden

Revisorsenheten hos Kommerskollegium består av en chef och av tio heltidsarbe-

tande tjänstemän. Regeringen bedömer att vissa rationaliseringar nås med

förslaget till ny organisation. Trots detta kommer antalet anställda inte att

minska. Regeringen uppskattar att det krävs nio handläggare och två sekreterare

vid Revisorsnämndens kansli. Kansliet bör därutöver som tidigare nämnts ledas av

en kanslichef.

 Kanslichefen bör ha en bred kompetens i frågor som rör revisorernas verksamhet

och regelverket. Verksamheten vid kansliet i övrigt kräver goda insikter i

revisorernas verksamhet. Kunskaperna om revisorernas verksamhet måste finnas

redan då handläggningen av ett ärende påbörjas. Handläggare bör således ha

revisionskunskap och/eller juridiska kunskaper för att kunna tillämpa befintliga

regler och handlägga ärendena rättssäkert. Den kompetensprofil som krävs i den

nya myndigheten stämmer väl överens med de krav som gäller för den personal som

i dag har hand om frågorna i Kommerskollegium. En allmän utgångspunkt bör därför

vara att personalen hos Kommerskollegium kan övergå till den nya myndighetens

kansli.

 Regeringen anser att avgifter i fortsättningen helt skall finansiera

kostnaderna för verksamheten.

 Framtida registreringsavgifter bör tas ut i form av ansökningsavgift och en

årlig avgift. Avgiften bör fastställas av regeringen. Genom att dela upp

avgiften blir det lättare att anpassa avgiften till kostnadsutvecklingen hos

tillsynsorganisationen. En lämplig storleksordning på avgiften synes kunna vara

2 000 kronor för varje ansökan och 1 200 kronor i årlig avgift.

 Även om verksamheten vid Revisorsnämnden fullt ut finansieras med avgifter, är

det angeläget att hålla kostnaderna nere. Den nya myndigheten bör därför ha

lokaler i anslutning till en annan statlig myndighet, en s.k. värdmyndighet. På

detta sätt kan kostnaderna för administration hållas nere genom samordning av

t.ex. administrativ service, städning, telefon m.m.

 I konstruktionen med en myndighet som värd för en annan självständig verksamhet

ligger att de båda myndigheternas respektive uppgifter skall hållas åtskilda.

Därför blir den diskussion som under utredningsfasen förts om vilken myndighet

som skulle ligga närmast till hands att ta hand om revisorsfrågorna nu av mindre

betydelse. För den praktiska samordningen, och för ändamålet att regeringens

mål- och resultatstyrning skall underlättas, är det lämpligt att båda

myndigheterna sorterar under ett och samma departement. Revisorsfrågorna faller

inom Näringsdepartementets ansvarsområde. Under Näringsdepartementet ligger

också bl.a. Patent- och registreringsverket (PRV) som sedan länge svarar för

administrativ service till Patentbesvärsrätten. PRV:s erfarenheter som

värdmyndighet gör att verket framstår som väl lämpat att assistera den nya

Revisorsnämnden. PRV har dessutom ansvar för frågor som liksom revisorsfrågorna

till mycket stor del berör villkoren för företagandet. Eftersom utgångspunkten

är att nämndens personal bör rekryteras bland dem som för närvarande arbetar med

revisorsfrågorna hos Kommerskollegium, bör verksamheten förläggas till

Stockholm. Bedömningen blir därför att Revisorsnämnden bör lokaliseras i

anslutning till PRV i Stockholm.

Kommerskollegium

Kommerskollegiums särkostnader för revisorsverksamheten (i huvudsak

personalkostnader) beräknas budgetåret 1994/95 uppgå till ca 3,5 mil-joner kro-

nor. Inkomster från ansökningsavgifter, för närvarande 4 200 kronor per ansökan,

som skall täcka även gemensamma kostnader och som redovisas mot inkomsttitel på

statsbudgeten uppgick till 4,9 miljoner kronor budgetåret 1993/94.

 Regeringens förslag innebär att revisorsverksamheten förs från Kommerskollegium

till den nya myndigheten, Revisorsnämnden, och att ett 1000-kronors anslag

upprättas för nämnden. Avgifter i verksamheten har hittills redovisats mot

inkomsttitel men avses från den 1 juli 1995 föras till verksamheten i den nya

myndigheten. Till följd härav bör ett belopp motsvarande Kommerskollegiums

kostnader för revisorsverksamheten omräknat till en 18-månadersperiod, 5 250 000

kronor, föras bort från tredje huvudtiteln, anslaget E 1. Kommerskollegium. Det

anslag som föreslås för Kommerskollegium i budgetpropositionen inför budgetåret

1995/96 (prop. 1994/95:100, bil. 4) bör därför reduceras med detta belopp.

Genomförande

De föreslagna organisationsförändringarna kräver förberedelser av formell och

praktisk natur så att en ny organisation kan bildas från den 1 juli 1995.

Regeringen avser att tillsätta en särskild organisationskommitté för dessa

uppgifter.

10 Överklagande m.m.

Regeringens förslag: Talan mot Revisorsnämndens

beslut skall föras hos länsrätt. Länsrättens be-

slut överklagas hos kammarrätten. För att kammar-

rätten skall pröva ärendet krävs prövnings-

tillstånd. Beslut om upphävande skall gälla

omedelbart, om Revisorsnämnden bestämmer det. En

möjlighet till dröjsmålstalan införs.

 Arbetsgruppens förslag: Överensstämmer med regeringens med den skillnaden att

Justitiekanslern enligt arbetsgruppens förslag skall ges möjlighet att överklaga

besluten.

 Remissinstanserna: Huvuddelen av remissinstanserna tillstyrker eller har inga

synpunkter på förslaget. Kommerskollegium och Svenska Revisorsamfundet SRS anser

att kammarrätt även i fortsättningen bör vara första domstol på revisorsområdet.

SRS avstyrker också att beslut om upphävande av auktorisation, godkännande och

registrering skall gälla omedelbart. Länsrätten i Stockholm, Justitiekanslern,

Kammarkollegiet, Kommerskollegium och Kammarrätten i Stockholm anser inte att

arbetsgruppens förslag om att JK skall kunna överklaga besluten bör genomföras.

Dessa menar att, om verksamheten förläggs till en myndighet, det finns andra

instrument för att säkerställa det allmännas insyn.

 Skälen för regeringens förslag:

Överklagande

Enligt revisorsförordningen kan Kommerskollegiums beslut normalt överklagas till

Kammarrätten. Detta gäller dock inte beslut där kollegiet har medgett undantag

från anställningsförbudet samt undantag från kraven på auktorisation och

godkännande av revisionsbolag. Dessa beslut överklagas hos regeringen.

 Framtida beslut om godkännande, auktorisation och registrering samt

disciplinärenden kommer enligt regeringens förslag att fattas av Revisorsnämnden

eller efter delegation av kanslichefen. Enligt regeringen bör dessa beslut

liksom nu kunna överklagas till domstol. Detsamma bör gälla dispensärenden.

Beslut angående examination eller särskild lämplighetsprövning skall inte kunna

överklagas.

Justitiekanslern

Regeringen anser i likhet med de remissinstanser som är kritiska att möjlighet

för JK att överklaga nämndens beslut ej bör införas. Förslaget att ge JK denna

möjlighet hade sin bakgrund huvudsakligen i diskussionerna om en privaträttslig

tillsyn. Med den av regeringen föreslagna ordningen att en självständig myndig-

het fattar beslut i berörda ärenden finns det inte skäl att ge staten, genom JK,

rätt att överklaga.

Instansordning

Ärenden som överklagas skall normalt börja i första instans i domstol. Den

grundläggande tanken bakom denna princip är att tyngdpunkten i rättsskipningen

skall ligga på första instans (se prop. 1992/93:100 bil.3 och 1992/93:JuU24).

Justitieutskottet har dock konstaterat att denna princip inte behöver gälla för

alla typer av mål. Kammarrätten i Stockholm har i sitt remissyttrande över

Revisorsutredningens betänkande angett att prövningen hos en central myndighet

kan beräknas bli av kvalificerad art och att detta liksom intresset av att

undvika en längre instanskedja i domstol än nödvändigt talar för kammarrätt som

första domstol på revisorsområdet. Om prövningen skall ske i länsrätt, anser

Kammarrätten att sammansättningen där bör förstärkas.

 Enligt regeringens mening finns inte tillräckliga skäl att frångå principen om

prövning i första instans. Talan mot beslut skall därför föras i länsrätt. Vid

överklagande av länsrättens beslut till kammarrätt, skall överklagandet prövas

endast om skäl till prövningstillstånd föreligger. Regeringen anser att

länsrätten eller kammarrätten inte skall ha särskilda ledamöter i dessa mål.

Föreligger behov av expertis, får sådan anlitas av domstolen som sakkunnig.

Enligt generella regler kan, liksom för närvarande, kammarrättens beslut

överklagas till Regeringsrätten.

 Under budgetåret 1993/94 fullföljdes 25 ärenden till kammarrätten. Med den nya

instansordningen kommer antalet ärenden till kammarrätten att minska. De ärenden

som kommer att fullföljas till länsrätt torde komma att uppgå till ungefär samma

antal ärenden per år som gällde för budgetåret 1993/94.

Beslut om upphävande

För närvarande gäller att beslut om upphävande av godkännande, auktorisation och

registrering inte kan verkställas förrän de vinner laga kraft. En revisor kan

således fortsätta en verksamhet genom att överklaga ett beslut. Regeringen

föreslår därför att beslut om att upphäva godkännande, auktorisation eller

registrering skall kunna gå i omedelbar verkställighet. Motsvarande gäller för

tillsynen av andra yrken, t.ex. advokater.

 Vid överklagande till länsrätt och kammarrätt har dessa domstolar möjlighet att

inhibera ett beslut om att upphäva godkännande, auktorisation eller registrering

(28 § förvaltningsprocesslagen).

Dröjsmålstalan

Enligt artikel 8 i utbildningsdirektivet skall en ansökan om att få utöva ett

reglerat yrke avslutas så snabbt som möjligt. Resultatet skall meddelas sökanden

med ett motiverat beslut senast fyra månader efter det att alla handlingar som

gäller den berörda personen framlagts. Denne har rätt att få beslutet eller, om

beslut inte fattas i rätt tid, saken prövad av en domstol eller nämnd i enlighet

med vad landets lagar föreskriver.

 Den i direktivet föreskrivna ordningen att ett uteblivet beslut i vissa fall

skall kunna föranleda domstolsprövning förekommer i flera andra EG-direktiv. När

det gäller banker och kreditmarknadsbolag har regler införts som gör det möjligt

att begära förklaring av kammarrätten om onödigt uppehållande (prop. 1992/93:89,

bet. 1992/93NU9, rskr. 1992/93:109, SFS 1992:1613 och 1992:1610). Liknande

regler har också nyligen införts när det gäller värdepappersrörelse (prop.

1994/95:50, bet. 1994/95:NU12, rskr. 1994/95:164). I betänkandet

Domstolsprövning av förvaltningsärenden (SOU 1994:117) har Fri- och

rättighetskommittén även behandlat frågan om dröjsmålstalan och föreslagit att

det införs en möjlighet för den enskilde att begära domstols förklaring att ett

förvaltningsärende onödigt uppehålls. Betänkandet remissbehandlas för närvarande

och kommer att beredas i Justitiedepartementet. I avvaktan på resultatet av det

beredningsarbetet är det lämpligast att välja samma lösning som valts för

banker och kreditmarknadsbolag m.m.

 Det kan inte vara ändamålsenligt att en förvaltningsdomstol skall överta en

auktorisationsansökan i dess helhet och i myndighetens ställe göra en materiell

prövning av alla föreliggande omständigheter. Det lämpligaste måste i stället

vara att det finns en procedur som framtvingar att myndigheten verkligen gör en

prövning och fattar ett uttryckligt beslut. Sökanden bör därför ha en rätt att

begära domstolens förklaring att ärendet onödigt uppehålls. Domstolen skall

således endast pröva om ärendet är färdigt för avgörande och om samtliga

handlingar och uppgifter som behövs som underlag för beslutet har lämnats till

myndigheten. Om domstolen finner att ärendet inte är färdigt för avgörande och

detta förhållande inte kan läggas myndigheten till last, kan sökanden när som

helst begära en ny förklaring om onödigt uppehållande. När domstolen har kommit

fram till att ärendet är klart för avgörande har Revisorsnämnden en månad på sig

att fatta beslut. Om beslut inte meddelas inom en månad skall det anses som om

ansökan har avslagits. I denna situation tillämpas de generella reglerna om

överklagande. Denna utväg kommer sannolikt inte att behöva tillgripas annat än i

mycket sällsynta fall. Frågan om onödigt uppehållande bör prövas av

kammarrätten.

11 Ikraftträdande och övergångsbestämmelser m.m.

Regeringens förslag: Den nya lagen föreslås träda

i kraft den 1 juli 1995. Den nya myndigheten in-

rättas från samma datum.

 Den som godkänts eller auktoriserats före den 1

juli 1995 skall anses uppfylla kraven enligt de

nya reglerna.

 Den som avslutar sin revisorsutbildning för god-

kännande före den 1 januari 1997 får godkännas

enligt äldre bestämmelser.

 Den som avslutar sin revisorsutbildning för god-

kännande efter den 1 januari 1997 får fram till

den 1 januari 2003 godkännas enligt äldre bestäm-

melser under förutsättning att han/hon genomgått

viss kompletterande utbildning.

 Den som avslutar sin revisorsutbildning för

auktorisation före den 1 januari 2003 får aukto-

riseras enligt äldre bestämmelser.

 Utredningens förslag: Överensstämmer i huvudsak med regeringens.

 Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har inga synpunkter på förslaget

eller tillstyrker förslaget. Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR och Gros-

sistförbundet Svensk Handel föreslår att de förslag som inte sammanhänger med

anpassningen till EG:s åttonde bolagsdirektiv genomförs tidigare än övriga

förslag. Lunds universitet och Sveriges Akademikers Centralorganisation SACO

anser att det behövs längre övergångstider.

 Skälen för regeringens förslag: Sverige har i medlemskapsförhandlingarna med EU

medgetts en anpassningstid för införande av revisorsdirektivets regler fram till

den 1 januari 1997. Enligt regeringens mening bör därför övergångstiden för

införande av de nya reglerna räknas från detta datum.

Godkända och auktoriserade enligt direktivet

Revisorsdirektivet lägger inga formella hinder i vägen för att anse samtliga i

Sverige godkända och auktoriserade revisorer som godkända enligt direktivet. En

lagligen utdelad rättighet till enskild skall inte tas tillbaka. Även om vissa

äldre godkända revisorer torde ha en teoretisk utbildning som är betydligt

kortare än vad som krävs enligt revisorsdirektivet bör detta i viss mån vara

kompenserat av långvarig erfarenhet. När kompetenskraven höjs i en bransch

ligger det i sakens natur att övergången måste ske på ganska lång sikt. Krav som

spärrar ut vissa yrkesutövare medför också en från köparsynpunkt olämplig

obalans mellan tillgång och efterfrågan på yrkesutövarnas tjänster. Regeringen

föreslår mot denna bakgrund att revisorsdirektivet skall tillämpas så att alla

revisorer skall anses som godkända enligt direktivet om de godkänts eller

auktoriserats enligt gällande ordning innan de lagar och andra författningar som

behövs för att följa revisorsdirektivet träder i kraft den 1 juli 1995. Med stöd

av ovanstående resonemang föreslår regeringen också att de revisorer som

auktoriserats enligt gällande ordning innan de nya bestämmelserna träder i kraft

skall anses som auktoriserade enligt de nya bestämmelserna.

Personer under utbildning m.m.

Enligt revisorsdirektivet får medlemsstaterna i sex år från den tidpunkt då de

författningar som behövs för att följa direktivet skall börja tilllämpas vidta

övergångsåtgärder för att reglera förhållandena för sådana personer som vid

nämnda tidpunkt är i färd med sin teroetiska eller praktiska utbildning, men

som då utbildningen avslutas inte uppfyller de villkor som direktivet ställer

upp. De nämnda personerna kan dock godkännas endast om de enligt behöriga

myndigheters uppfattning är lämpliga utföra lagstadgad revision av i

revisordirektivet angivna handlingar och har kvalifikationer likvärdiga med dem

som krävs enligt direktivet.

 De sex år som anges i direktivet utgör således inte en period under vilken

medlemsstaten kan godkänna personer enligt den ordning som gällde innan de lagar

och författningar som behövs för att följa direktivet har trätt i kraft. Däremot

ges medlemsstaten under denna tid möjlighet att i den mån det är erforderligt

genom påbyggnadskurser komplettera utbildningen för blivande revisorer så att de

kommer att uppfylla de kvalifikationer som krävs enligt direktivet.

 Det kan konstateras att nuvarande krav på teoretiska kunskaper vad avser

utbildningen för godkända revisorer inte når upp till de krav som ställs enligt

direktivet. För personer som är i färd med att utbilda sig till godkända

revisorer måste därför vidtas övergångsåtgärder. Dessa åtgärder kan bestå i

särskilda kurser som kompletterar de kunskaper som erhållits tidigare under

utbildningen så att personerna erhåller de teoretiska kunskaper som krävs enligt

direktivet. Praktikkravet för godkännande enligt gällande ordning på fem år bör

dock anses uppfylla de krav som ställs enligt direktivet när det gäller förmågan

att tillämpa de teoretiska kunskaperna i revisionsarbetet.

 Det får ankomma på tillsynsmyndigheten att ange i vilken utsträckning den

tvååriga teoretiska utbildningen för godkännande enligt gällande ordning behöver

kompletteras för att revisorerna skall få kvalifikationer som är likvärdiga med

dem som innehas av personer som är godkända enligt direktivets

kvalifikationskrav. Den som har en teoriutbildning som uppfyller kraven enligt

direktivet behöver givetvis inte komplettera sina teoretiska kunskaper.

 För att personer som befinner sig under utbildning när de nya bestämmelserna

träder i kraft skall ha tid och möjlighet att avsluta den utbildning de påbörjat

föreslår regeringen att personer som genomgår sin revisorsutbildning och som

inte uppfyller de kvalifikationskrav för godkännande som föreslås gälla när den

nya lagen träder i kraft, får godkännas enligt äldre bestämmelser under en tid

av sex år från den 1 januari 1997 under förutsättning att de har genomgått viss

kompletterande teoretisk utbildning. Den kompletterande utbildningen skall syfta

till att ge den som godkänts under övergångstiden kvalifikationer likvärdiga med

den som godkänts enligt de nya bestämmelserna. De personer som befinner sig

under utbildning när de nya bestämmelserna träder i kraft men som avslutar sin

utbildning före den 1 januari 1997 får dock godkännas eller auktoriseras enligt

äldre bestämmelser utan krav på kompletterande utbildning. För de personer som

avslutar sin revisorsutbildning för auktorisation inom sex år från den 1 januari

1997 föreslår regeringen att dessa får auktoriseras enligt äldre bestämmelser

utan krav på kompletterande utbildning.

12 Författningskommentar

12.1Förslaget till lag om revisorer

1 §

Paragrafen anger lagens tillämpningsområde och de olika frågor som regleras i

lagen. Det är endast godkända och auktoriserade revisorer samt registrerade

revisionsbolag som omfattas av lagen. Enligt svensk rätt får lagstadgad revision

även utföras av s.k. lekmannarevisorer. Dessa omfattas av vissa bestämmelser i

annan lagstiftning, bl.a. i aktiebolagslagen när det gäller generella krav på

revisorer, och är underkastade skadeståndsansvar (se 10 kap. 2 § första och

andra styckena samt 15 kap. 2 § första stycket aktiebolagslagen). De står dock

inte under någon tillsyn. Genom definitionen i 2 § framgår tydligt att

lekmannarevisorer inte omfattas av lagen. Enligt Lagrådets mening bör det vara

tillräckligt att bestämmelsen anger de huvudfrågor som lagen behandlar. Be-

stämmelsen har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

2 §

Bestämmelsen upptar definitioner som genomgående används i de följande

paragraferna och gör det möjligt att klart avgränsa vilka kategorier av

revisorer och revisionsbolag som omfattas av lagen. Med den angivna

definitionen av begreppet revisionsbolag kommer lagens bestämmelser inte att

vara tillämpliga på alla bolag som drivs av revisorer utan endast på de

handelsbolag och aktiebolag som har registrerats.

3 §

Enligt paragrafens första stycke är det Revisorsnämnden som är den myndighet

som prövar frågor om godkännande, auktorisation och registrering. Nämnden utövar

också tillsyn över revisorer och revisionsbolag samt prövar frågor om

disciplinära åtgärder. Det anges också att Revisorsnämnden har att utveckla och

främja god revisorssed. I begreppet god revisorssed ingår också god

revisionssed. Lagrådet har påpekat att redovisningen av de åligganden som åvilar

Revisorsnämnden bör göras så fullständig som möjligt och bestämmelsen har

utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

 I paragrafens andra stycke lämnas en upplysning om att regeringen meddelar

närmare bestämmelser om Revisorsnämnden.

4 §

Paragrafen anger vilka krav som sökanden skall uppfylla för att bli godkänd

revisor och motsvarar i huvudsak den nuvarande bestämmelsen i 15 §

revisorsförordningen och 2 § i Revisorsutredningens förslag. Vissa språkliga

ändringar har gjorts och i tredje punkten har tillagts att den sökande inte får

vara underkastad näringsförbud. Detta bör särskilt nämnas även om det i och för

sig kan inläsas i det allmänna redbarhetskravet i femte punkten. Det allmänna

redbarhetskravet är avsett att markera att prövningen skall ta sikte på frågan

om den sökandens allmänna hederlighet, pålitlighet och integritet motsvarar de

krav som bör ställas på en revisor. I kravet på redbarhet ligger också ett krav

på redbarhet i ekonomiska angelägenheter. Förutom ekonomiska brott kan

underlåten betalning eller annan misskötsel av ekonomiska åtaganden ge anledning

till tvekan om en persons lämplighet som revisor. Det är dock endast vid

upprepade betalningsförsummelser och allvarlig misskötsel som revisorns

lämplighet kan ifrågasättas.

5 §

I paragrafen anges vilka krav som sökanden skall uppfylla för att bli

auktoriserad revisor. Kraven är desamma som för att bli godkänd revisor med den

skillnaden att det för auktorisation krävs att sökanden avlagt högre

revisorsexamen. Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 2 § revisorsförordningen och

15 § i Revisorsutredningens förslag.

6 - 7 §§

Dessa paragrafer motsvarar delvis 2 § fjärde stycket revisorsförordningen som

infördes för att uppfylla Sveriges förpliktelser enligt EES-avtalet. I enlighet

med utbildningsdirektivet jämställs en godkänd yrkesexamen i en annan EES-stat,

som uppfyller EG:s krav enligt revisorsdirektivet, med den utbildning som

fordras i Sverige för att bli auktoriserad revisor. Det krav på prövotid som nu

gäller ersätts med ett lämplighetsprov. För att få avlägga ett sådant

lämplighetsprov krävs att sökanden utan behörighetsbegränsning får utföra

revision i sitt hemland. Om sökanden har en behörighetsbegränsning får lämplig-

hetsprov avläggas endast för godkännande som revisor.

8 §

Bestämmelsen motsvarar i huvudsak 14 § revisorsförordningen och

Revisorsutredningens förslag.

9 - 11 §§

Paragraferna anger de krav som ett handelsbolag eller ett aktiebolag skall

uppfylla för att kunna registreras som revisionsbolag. Bestämmelserna motsvaras

i huvudsak av 18 och 19 §§ revisorsförordningen och 18 § i Revisorsutredningens

förslag. Till skillnad från Revisorsutredningens förslag upptar 11 § första

stycket 3 ingen regel om att de närvarande revisorerna skall representera en

majoritet av ägandet, eftersom en styrelse kan ha ledamöter som inte äger aktier

i bolaget. En sådan regel har således ingen bärighet för styrelsens

beslutförhet. Bestämmelserna i paragrafen har behandlats ytterligare i den

allmänna motiveringen (avsnitt 8.5.1).

12 §

Paragrafen motsvaras av 20 § revisorsförordningen och av Revisorsutredningens

förslag.

13 §

Paragrafens första stycke motsvarar 4 § revisorsförordningen och

Revisorsutredningens förslag.

 I andra stycket anges att regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

Revisorsnämnden får meddela närmare föreskrifter om godkännande, auktorisation

och registrering samt om villkor för verksamheten. Detta kan t.ex. gälla

föreskrifter om vad som krävs för att få avlägga revisorsexamen, vilka

ämnesområden den teoretiska utbildningen skall omfatta och föreskrifter om

revisorers och revisionsbolags verksamhet.

14 §

Paragrafens första stycke motsvarar 5 § revisorsförordningen och

Revisorsutredningens förslag. Endast språkliga ändringar har skett. I

begreppet god revisorssed ingår som förut nämnts god revisionssed.

 Andra stycket motsvarar i huvudsak 6 § revisorsförordningen och

Revisorsutredningens förslag. Med gällande jävsbestämmelser avses de

bestämmelser om jäv som kan finnas i annan lagstiftning. Bestämmelser om jäv för

revisor finns t.ex. i 10 kap. 4 § aktiebolagslagen. Om det i annat fall

föreligger någon särskild omständighet som kan rubba förtroendet till revisorns

opartiskhet eller självständighet, skall han avböja eller avsäga sig uppdraget.

Till skillnad från den nuvarande bestämmelsen har det särskilt markerats att

revisorn skall avsäga sig uppdraget om omständigheten uppkommer under löpande

uppdrag.

 Paragrafens tredje stycke motsvarar 7 § revisorsförordningen och

Revisorsutredningens förslag.

 I paragrafens fjärde stycke anges att bestämmelserna även skall tillämpas på

revisionsbolag och detta motsvarar vad som gäller enligt

21 § revisorsförordningen och enligt Revisorsutredningens förslag.

15 §

Paragrafens första stycke innehåller det s.k. affärsverksamhetsförbudet och

motsvaras i huvudsak av 10 § första stycket första meningen i

Revisorsutredningens förslag.

 I andra stycket har införts en möjlighet till förhandsbesked. En revisor eller

ett revisionsbolag har möjlighet att av Revisorsnämnden få ett förhandsbesked om

huruvida en viss verksamhet är förenlig med kraven enligt första stycket. Ett

sådant förhandsbesked är bindande för Revisorsnämnden i förhållande till

revisorn eller revisionsbolaget och kan överklagas. Förhandsbeskedet kan upphöra

att gälla vid ändrade förutsättningar eller om det sker författningsändringar

som påverkar den fråga som beskedet avser. Bestämmelserna i paragrafen har

behandlats ytterligare i den allmänna motiveringen (avsnitt 8.4.2).

16 §

Paragrafen motsvarar i huvudsak 9 § revisorsförordningen och Revisors-

utredningens förslag.

17 §

Paragrafen motsvarar i huvudsak 10 § revisorsförordningen och

Revisorsutredningens förslag. I enlighet med vad Lagrådet föreslagit har i

första stycket orden "juridisk person som Revisorsnämnden särskilt har godtagit"

fått utgå eftersom dispensregeln i andra stycket torde vara tillräcklig.

18 §

Bestämmelsen motsvaras av 8 § revisorsförordningen och av Revisorsutredningens

förslag. Den som bryter mot bestämmelsen kan dömas för brott mot tystnadsplikt

enligt 20 kap. 3 § brottsbalken.

19 §

Paragrafen motsvarar 11 § revisorsförordningen och Revisorsutredningens förslag.

Endast språkliga ändringar har gjorts.

20 §

Paragrafen motsvaras delvis av 22 § tredje stycket revisorsförordningen och av

Revisorsutredningens förslag. Det har tillagts att revisorer och revisionsbolag

också är skyldiga att låta Revisorsnämnden granska akter, bokföring och övriga

handlingar som hör till verksamheten.

21 §

Enligt paragrafen har en skattemyndighet skyldighet att underrätta

Revisorsnämnden om myndigheten uppmärksammar någon anmärkningsvärd omständighet

i fråga om en revisors eller ett revisionsbolags verksamhet. Paragrafen

motsvaras av 22 § andra stycket revisorsförordningen och av Revisorsutredningens

förslag.

22 §

Paragrafens första stycke motsvarar i huvudsak 23 § första stycket

revisorsförordningen och Revisorsutredningens förslag. Det har tillagts att

godkännandet eller auktorisationen kan upphävas även för det fall att revisorn

inte betalar föreskriven avgift.

 I andra stycket har påföljden erinran införts i enlighet med Revisorsut-

redningens förslag. I övrigt motsvarar bestämmelsen i andra stycket 23 § andra

stycket revisorsförordningen.

 Paragrafens tredje stycke innehåller en regel om att revisorn skall underrättas

och få tillfälle att yttra sig om det är aktuellt med upphävande, varning eller

erinran. Varning eller erinran får vidare inte meddelas om det som läggs

revisorn till last inträffat mer än fem år innan revisorn fick underrättelse i

ärendet. Bestämmelsen återfinns i 23 § revisorsförordningen och i 23 a § i

Revisorsutredningens förslag. Den särskilda bestämmelsen om underrättelse och

att revisorn skall få tillfälle att yttra sig har tagits bort i

tillsynsutredningens förslag med hänvisning till att detta är en procedurregel

som framgår av förvaltningslagen (1986:223). Med hänsyn till att

femårspreskriptionen räknas från den tidpunkt när revisorn fick underrättelse är

det av vikt att i lagen om revisorer också nämna att revisorn skall underrättas

och få tillfälle att yttra sig. Bestämmelsen är något annorlunda utformad än i

förvaltningslagen.

 Enligt fjärde stycket kan en revisor som tilldelas varning också åläggas att

betala en straffavgift om det finns särskilda skäl. Denna påföljd har

föreslagits av tillsynsutredningen och som skäl härför har anförts att det i

vissa fall kan te sig stötande att en revisor kan skaffa sig inkomster på ett

sätt som strider mot gällande revisorsregler samtidigt som grund för upphävande

inte föreligger. I sådana fall skall det således vara möjligt att ålägga

revisorn att betala en straffavgift. Vad som skall utgöra särskilda skäl får

överlämnas till rättstillämpningen att avgöra.

23 §

Denna paragraf överensstämmer i huvudsak med 24 § första stycket

revisorsförordningen och med Revisorsutredningens förslag. Vissa redaktionella

ändringar har gjorts. Lagrådet har framhållit att de omständigheter som åsyftas

i paragrafen är de som nämns i 4 - 7 §§ och att det i 8 § finns en dispensregel

för den som är bosatt utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. I de

fall omständigheten utgörs av bosättning utanför detta område men det finns

förutsättningar för att meddela sådant tillstånd som avses i 8 § bör

godkännandet eller auktorisationen givetvis inte upphävas. Efter förslag av

Lagrådet har i förtydligande syfte ordet "upphävas" bytts ut mot "omprövas".

24 §

I paragrafens första stycke anges att bestämmelserna i 22 § också skall

tillämpas för revisionsbolag. Bestämmelsen överensstämmer med vad som gäller

enligt 23 § tredje stycket revisorsförordningen och enligt Revisorsutredningens

förslag.

 Paragrafens andra stycke motsvaras i huvudsak av 23 § tredje stycket och 24 §

andra stycket revisorsförordningen och av Revisorsutredningens förslag. Vissa

redaktionella ändringar har gjorts. Beträffande vissa av de omständigheter som

avses i bestämmelsen kan Revisorsnämnden om det finns särskilda skäl medge

undantag enligt 10 eller 11 §. Om det finns förutsättningar för att meddela

dispens bör registreringen inte upphävas. Lagrådet har av samma skäl som angetts

i fråga om 23 § förordat att ordet "upphävas" ersätts av "omprövas" och

bestämmelsen har utformats i enlighet härmed.

25 §

Av paragrafens första stycke framgår att Revisorsnämnden vid sin prövning av

frågor om åtgärder enligt 22 - 24 §§ får förordna att ett beslut att upphäva

godkännande, auktorisation eller registering skall gälla omedelbart. När beslut

överklagas har domstolen möjlighet att förordna om inhibition i enlighet med 28

§ förvaltningsprocesslagen (1971:291). Bestämmelsen har utformats i enlighet med

Lagrådets förslag.

 Paragrafens andra stycke upptar en regel om att nämndens beslut om straffavgift

verkställs, sedan det har vunnit laga kraft, som domstols dom. Lagrådet har

framhållit att det uttryckligen bör framgå av lagtexten att beslut om

straffavgift skall få verkställas först när det vunnit laga kraft. Bestämmelsen

har utformats i enlighet med Lagrådets förslag.

26 §

Paragrafens första stycke innehåller en regel om att Revisorsnämndens beslut

överklagas till allmän förvaltningsdomstol. Eftersom Revisorsnämnden kommer att

finnas i Stockholm kommer de beslut som överklagas att prövas av länsrätten i

Stockholms län i enlighet med 14 § lagen (1971:289) om allmänna

förvaltningsdomstolar. Att besluten överklagas till länsrätt är helt i linje med

den princip som fastlagts i regeringens proposition Instansordningen m.m. i de

allmänna förvaltningsdomstolarna (prop. 1993/94:133, bet. 1993/94:JuU24, rskr.

1993/94:319). Där uttalas att den första domstolsprövningen i ett

förvaltningsärende bör ske i länsrätt.

 Enligt andra stycket får beslut som rör examination eller särskild

lämplighetsprövning inte överklagas.

 Paragrafens tredje stycke innehåller en regel om att prövningstillstånd krävs

för att kammarrätten skall pröva talan. När det gäller frågan om

prövningstillstånd skall krävas uttalas i propositionen om instansordningen att

prövningstillstånd främst bör användas i de fall målet prövats av en

förvaltningsmyndighet innan det prövats av länsrätt (prop. 1993/94:133 s. 34).

De beslut det här är fråga om har prövats av en tillsynsmyndighet och systemet

med prövningstillstånd i kammarrätt lämpar sig väl för dessa målgrupper. Enligt

34 a § förvaltningsprocesslagen (1971:291) får kammarrätten i de fall det är

särskilt föreskrivet pröva ett överklagande från länsrätten endast om

kammarrätten har meddelat prövningstillstånd. Prövningstillstånd meddelas om det

finns anledning att ändra länsrättens avgörande (ändringsdispens), om det är av

vikt för ledningen av rättstillämpningen att en överprövning görs

(prejudikatdispens) eller om det annars finns synnerliga skäl att pröva talan

(extraordinär dispens).

 I fjärde stycket har det på förslag av Lagrådet intagits en bestämmelse om att

förvaltningsdomstol får på motsvarande sätt som Revisorsnämnden förordna om

omedelbar verkställighet.

27 §

Genom denna bestämmelse finns det en möjlighet för sökanden att begära

förklaring av kammarrätten att ett ärende onödigt uppehålls. Underlåtenhet att

meddela ett beslut skall således kunna bli föremål för domstolsprövning. Om

Revisorsnämnden inte meddelat beslut inom fyra månader efter det att ansökan

gavs in, får sökanden begära förklaring av kammarrätten att ärendet onödigt

uppehålls. Om nämnden inte meddelat beslut inom en månad efter det att en sådan

förklaring avgetts, skall det anses som om ansökan har avslagits. Reglerna om

överklagande kommer då att gälla. Bestämmelsen har gjorts tillämplig på alla

slag av ansökningar även om utbildningsdirektivet endast kan sägas gälla an-

sökningar från andra stater än hemlandet. En liknande regel finns för närvarande

i 25 a § revisorsförordningen. Bestämmelsen har behandlats ytterligare i den

allmänna motiveringen (avsnitt 10, Dröjsmålstalan).

28 §

Paragrafen motsvaras av 30 § revisorsförordningen och av Revisorsutredningens

förslag. Genom bestämmelsen ges ett visst skydd för beteckningarna godkänd

revisor och auktoriserad revisor.

29 §

Paragrafen innehåller ett bemyndigande för regeringen eller Revisorsnämnden

att meddela föreskrifter om avgifter.

30 §

I paragrafen lämnas en upplysning om att Revisorsnämnden för ett register över

revisorer och revisionsbolag och att regeringen meddelar närmare föreskrifter om

inrättandet av registret.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

Den nya lagen avses träda i kraft den 1 juli 1995, då lagen (1975:86) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om auktorisation och godkännande av

revisor skall upphöra att gälla. Den som är godkänd eller auktoriserad enligt

äldre bestämmelser skall anses som godkänd eller auktoriserad enligt de nya

bestämmelserna. Revisionsbolag som är godkänt eller auktoriserat enligt äldre

bestämmelser skall anses som registrerat enligt de nya bestämmelserna.

Särskilda regler gäller för dem som är under utbildning men som inte kommer att

uppfylla de villkor som gäller för godkännande eller auktorisation när

utbildningen avslutas. Dessa personer får under sex år räknat från den 1 januari

1997 godkännas eller auktoriseras enligt äldre bestämmelser. För att få

godkännas enligt äldre bestämmelser uppställs dock ett krav på kompletterande

teoretisk utbildning i enlighet med vad regeringen eller Revisorsnämnden närmare

föreskriver. Den som avslutat sin revisorsutbildning före den 1 januari 1997 och

inom samma tid ansöker om godkännande eller auktorisation får godkännas eller

auktoriseras enligt äldre bestämmelser utan krav på kompletterande utbildning.

Eftersom det inte är praktiskt möjligt att redan den 1 juli 1995 anordna

lämplighetsprov har det införts en möjlighet att under en övergångstid i stället

tillämpa regler om prövotid för dem som har examen från annat land inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet. På förslag av Lagrådet har det ut-

tryckligen angetts att ärenden enligt förordningen (1973:221) om auktorisation

och godkännande av revisorer som inte har avgjorts vid ikraftträdandet skall av

Kommerskollegium överlämnas till Revisorsnämnden för handläggning. Dessa ärenden

skall prövas med tillämpning av nämnda förordning. Slutligen har det intagits en

regel om att äldre bestämmelser gäller i fråga om överklagande av beslut som har

meddelats av Kommerskollegium.

12.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltnings-

domstolar

8 §

I paragrafen införs en ny punkt så att det tydligt framgår att kammarrätt är

behörig att avge förklaring om att ett förvaltningsärende onödigt uppehålls. Se

även avsnitt 10, Dröjsmålstalan.

17 a §

I paragrafen rättas en felaktig hänvisning. I samband därmed justeras paragrafen

så att länsrätt, i likhet med vad som idag gäller för kammarrätt, kan fatta

beslut som inte innefattar prövning av målet i sak utan att de särskilda

ledamöterna deltar.

12.3 Förslaget till lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385)

10 kap. 2 §

Ändringen i tredje stycket föranleds av att uppdelningen på auktoriserade och

godkända revisionsbolag upphör. Till revisor kan i stället utses ett registrerat

revisionsbolag. Genom en hänvisning till 12 § lagen om revisorer erinras om att

bestämmelser om vem som kan vara huvudansvarig för revisionen och om

underrättelseskyldighet finns i den lagen.

10 kap. 5 §

Paragrafens tredje stycke har ändrats på så sätt att en revisor vars uppdrag

upphör i förtid skall anmäla detta till Patent- och registreringsverket för

registrering. Det har vidare tillagts att Patent- och registreringsverket skall

översända en avskrift av anmälningen till skattemyndigheten.

 I ett nytt femte stycke har en motsvarande anmälningsskyldighet införts för den

revisor vars uppdrag, som gäller tills vidare, upphör vid annan tidpunkt än vid

slutet av ordinarie bolagsstämma.

10 kap. 10 §

I paragrafen har tillagts att om en sådan anmälan har gjorts som avses i 10 kap.

5 § tredje eller femte stycket så skall den tillträdande revisorn till

revisisonsberättelsen foga en avskrift av anmälningen.

 Bestämmelserna har behandlats ytterligare i den allmänna motiveringen (avsnitt

8.4.1).

12.4Förslaget till lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i

vissa företag

4 kap. 2, 5 och 10 §§

I paragraferna har motsvarande ändringar gjorts som i förslaget till lag om

ändring i aktiebolagslagen (1975:1385). Bestämmelserna har behandlats i

författningskommentaren till ändringarna i aktiebolagslagen (avsnitt 12.3).

12.5 Förslaget till lag om ändring i lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m.

4 §

Ändringen föranleds av att frågor om godkännande och auktorisation av revisorer

enligt förslaget till lag om revisorer skall handläggas av Revisorsnämnden.

I paragrafens andra stycke föreskrivs att talan mot en godkänd eller

auktoriserad revisor endast får väckas efter hörande av Revisorsnämnden.

12.6 Förslaget till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

8 kap. 3, 8 och 13 §§

I paragraferna har motsvarande ändringar gjorts som i förslaget till lag om

ändring i aktiebolagslagen (1975:1385). Bestämmelserna har behandlats i

författningskommentaren till ändringarna i aktiebolagslagen (avsnitt 12.3).

12.7 Övriga förslag till ändringar

Ändringarna föranleds av att uppdelningen på auktoriserade och godkända

revisionsbolag upphör. När det gäller förslaget till lag om ändring i

sekretesslagen (1980:100) har Lagrådet framhållit att bestämmelsen om

ikraftträdande bör kompletteras med en övergångsbestämmelse främst med tanke på

ärenden som rör revisionsbolag enligt äldre regler. I annat fall lämnas

uppgifter i sådana ärenden utan sekretesskydd. Bestämmelsen har utformats i

enlighet med Lagrådets förslag.

 I förslaget till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713) har i 10

kap. 4 § tredje stycket Kommerskollegium bytts ut mot den myndighet som

regeringen bestämmer när det gäller möjligheten att förordna att en viss godkänd

revisor får utses i stället för en auktoriserad.

Sammanfattning av betänkandet SOU 1993:69

Uppdraget

EG-anpassning

I betänkandet lämnar utredningen förslag på den författningsreglering som med

anledning av EES-avtalet och Sveriges närmande till EG i fortsättningen krävs

när det gäller sådana revisorer som har särskild kompetens att utföra lagstadgad

revision, dvs. av Kommerskollegium auktoriserade och godkända revisorer.

Förslagen avser den reglering som behövs för att uppfylla de villkor m.m. som

ställs i EG:s åttonde bolagsdirektiv, det s.k. revisorsdirektivet. I detta

direktiv föreskrivs vissa villkor i fråga om de kvalifikationer som minst måste

uppfyllas av de personer, fysiska personer och revisionsbolag, som skall få

utföra lagstadgad revision om sådan revision föreskrivs i EG-rätten. För svenskt

vidkommande omfattas aktiebolag och vissa handels- och kommanditbolag. Andra

associationsformer omfattas inte. För fysiska personer ställs särskilda krav på

den teoretiska och praktiska utbildningens innehåll och nivå. För revisionsbolag

ställs bl.a. krav på att ägare och ledning i dessa bolag - som inte uppfyller

kraven för att få godkännas som revisorer - inte skall kunna ingripa i

revisionsarbetet.

Andra frågor

Införlivandet av revisorsdirektivets bestämmelser kräver att även andra frågor

än kompetensfrågor behandlas, nämligen om den nuvarande uppdelningen av de

kvalificerade revisorerna i två kategorier, auktoriserade och godkända revisorer

kan och/eller bör behållas och om det för de små bolagen finns behov av en

särskild revisorskategori utan sådan minimikompetens som sägs i

revisorsdirektivet. En annan central fråga som utredningen behandlar är vilka

utbildningsvägar som skall stå öppna för den som i framtiden önskar utbilda sig

till revisor, enbart den nuvarande akademiska utbildningsvägen eller ytterligare

en väg som är mer yrkesinriktad.

 Utöver nu nämnda frågor behandlas även frågan om vilka krav som bör och får

ställas för att godkänna en person som erhållit sin revisorskompetens i någon

annan stat inom EES-området att utöva revisorsyrket i Sverige och om förfarandet

med s.k. lekmannarevisorer kan behållas med hänsyn till de kvalifikationskrav

som direktivet ställer.

 Andra frågor som behandlas i betänkandet och som inte har sin grund i de

anpassningar som måste göras till revisorsdirektivet är frågor som rör

revisorernas oberoende ställning. En sådan fråga är vilka ytterligare åtgärder

som kan vidtas för att stärka en för företagsledningen obekväm revisors

ställning i samband med entledigande vid annan tidpunkt än vid slutet av

ordinarie bolagsstämma. En annan fråga är om det går att tydligare än nu i

författning ange gränsen för hur ekonomiskt beroende en revisor får bli av en

viss klient och likaså om gränserna för vad en revisor får syssla med kan göras

tydligare.

 Utredningen tar även upp frågan om den nuvarande uppdelningen i auktoriserade

och godkända revisionsbolag bör behållas samt om andra personer än revisorer bör

få ingå i ägar- och ledningskretsen i vissa revisionsbolag.

 Ytterligare en fråga som behandlas i betänkandet och som inte föranleds av

revisorsdirektivet är hur det framtida auktorisations- och tillsynsförfarandet

skall administreras, statlig administration eller privatisering.

En eller två kategorier revisorer

Motiv för att reglera marknaden för externa revisorstjänster

Den nuvarande ordningen bygger på principen att sådana verksamheter som är

skyldiga att lämna en offentlig årsredovisning också är skyldiga att låta sig

revideras av en eller flera externa revisorer. Ju betydelsefullare verksamheten

anses vara ur enskild och allmän synpunkt desto större krav på formell kompetens

har lgastiftaren ställt på den person som skall utföra revisionen. De kriterier

som brukas för att ange en verksamhets betydelse ur enskild och allmän synpunkt

är följande: tillgångarnas nettovärde, antalet anställda och om bolaget vänder

sig till allmänheten för sin kapitalanskaffning (jfr 10 kap. 3 § ABL). Visst

slag av verksamhet, t.ex. bankrörelse, anses i sig så betydelsefull att den

oavsett nu nämnda kriterier fordrar särskild kompetens hos den som skall utföra

revisionen. För verksamheter med mera begränsad omfattning ställs inte

regelmässigt krav på särskild kompetens hos den som skall utföra revisionen. För

verksamheten som drivs i aktiebolagsform krävs dock, oavsett verksamhetens

omfattning, alltid kvalificerad revision. När det gäller aktiebolagen kan

konstateras att enligt en sedan länge etablerad uppfattning utövas revisorernas

kontroll av företagens offentliga årsredovisningar m.m. inte bara i aktieägarnas

intressen. Revisorerna skall också övervaka att sådana regler följs som avser

att skydda andra intressen, t.ex. minioritets intressen, anställda, fordringsä-

gagare, aktieköpare och det allmänna.

Två revisorskategorier

Utredningen föreslår att det nuvarande systemet med två kategorier revisorer

behålls. För godkännande föreslås den miniminivå som föreskrivs i revisors-

direktivet, nämligen tre års teoretisk utbildning på universitetsnivå

(kandidatexamen med ekonomisk inriktning) och minst tre års praktisk utbildning.

Detta innebär att tiden för den teoretiska utbildningen höjs från två till tre

år och tiden för den praktiska utbildningen sänks från fem till tre år. Vid en

jämförelse med den nuvarande utbildningstiden för godkännande innebär förslaget

en sänkning från sju år till sex år. Härigenom undviks att dra på de små

företagen andra kostnader för revisionen än sådana som nödvändigtvis föranleds

av revisorsdirektivet.

 För auktorisation föreslås fyra års teoretisk utbildning på universitetsnivå

(magisterexamen med ekonomisk inriktning) och minst fem års praktisk utbildning,

varav minst två år skall avse stora eller eljest svårreviderade företag.

Förslaget innebär en förlängning av utbildningstiden från nuvarande åtta och ett

halvt år till nio år.

Obligatorisk medverkan av auktoriserad revisor i vissa fall bibehålls

I gällande rätt finns ett flertal bestämmelser för olika företagsformer som

föreskriver obligatorisk medverkan av godkänd eller auktoriserade revisor och i

vissa fall ett särskilt krav på att en revisor skall vara auktoriserad.

Utredningen föreslår inte någon ändring i denna del. Eftersom de auktoriserade

revisorernas utbildning föreslås öka och bli inriktade på stora och

svårreviderade företag har utredningen pekat på möjligheten att höja den gräns

över vilken medverkan av auktoriserade revisor skall vara obligatorisk.

Utredningen nämner därvid gränsen i artikel 27 i fjärde bolagsdirektivet

(årsbokslutsdirektivet).

Utbildning

Utbildning för godkännande av revisor

Den akademiska vägen

Som förutsättning för att kvalificera sig för godkännande som revisor enligt

utredningens huvudförslag fordras att sökanden har avlagt en kandidatexamen med

ekonomisk inriktning eller genomgått annan likvärdig teoretisk utbildning (på

universitetsnivå) och genomgått tre års praktisk utbildning under handledning av

en godkänd eller auktoriserad revisor samt därefter avlagt en särskild

yrkesexamen där sökandens praktiska förmåga att tillämpa de teoretiska

kunskaperna prövats. Den teoretiska utbildningen föreslås innehålla en gemensam

kärna av ämnesområden kring vilken olika utbildningsprofiler skall kunna byggas

i syfte att såväl bredda som fördjupa den teoretiska utbildningsbasen för

blivande revisorer. I den praktiska utbildningen skall ingå både revision av

årsbokslut och koncernbokslut eller av liknande redovisningshandlingar. Genom

kravet på kandidiatexamen säkerställs att den som godkänns har en hög nivå när

det gäller teoretiska kunskaper. Syftet med den avslutande yrkesexaminationen är

att den skall utgöra kontroll av att den som godkänns också har en hög nivå när

det gäller förmågan att praktiskt tillämpa de kunskaper som behövs för att

utföra revision. Det organ som godkänner och auktoriserar revisorer skall ha

hand om den särskilda yrkesexaminationen. De teoretiska kunskaperna skall enligt

förslaget inte prövas i denna examen efterom en motsvarande prövning redan har

ägt rum vid universitetet eller högskolan.

Den yrkesinriktade vägen

Som ett alternativ till den akademiska utbildningsvägen föreslår utredningen att

en möjlighet att godkännas som revisor öppnas även för den som har en lång

praktisk yrkeserfarenhet av revisionsarbete som gett möjlighet att förvärva

tillräcklig erfarenhet på ekonomi-, juridik- och redovisningsområdena men som

saknar akademisk utbildning, dvs. kandidatexamen med ekonomisk inriktning eller

annan likvärdig teoretisk utbildning. När det gäller kravet på yrkeserfarenhet

föreslår utredningen att minst sju års yrkesverksamhet skall fordras samt där-

utöver minst tre års praktisk utbildning under handledning av godkänd eller

auktoriserad revisor. Revisorsdirektivet ställer i princip samma krav på

teoretiska kunskaper på den som går den yrkesinriktade vägen som på den som går

den akademiska vägen. Den som går den yrkesinriktade vägen behöver dock inte

visa upp akademiska betyg utan kan skaffa sig de teoretiska kunskaperna under

sitt yrkesarbete t.ex. genom att gå kurser e.d. Tillsynsorganet måste dock

kontrollera att kandidaten har de erforderliga teoretiska kunskaperna, vilket

kan ske genom att denne visar upp t.ex. tentamensresultat.

Utbildning för auktorisation som revisor

Utbildningen för auktorisation skall kunna ske antingen i ett enda steg eller

som påbyggnad på en examen som godkänd revisor. Oavsett vad måste den teoretiska

utbildningen resultera i en magisterexamen med ekonomisk inriktning. Den

praktiska utbildningen skall under minst tre år uppfylla de villkor som ställs

för godkännande som revisor. De ytterligare två årens utbildning bör till

övervägande del inriktas på extern revision av stora företag under en

auktoriserad revisors handledning.

 Efter det att den teoretiska och praktiska utbildningen är avslutad skall

sökanden avlägga en särskild yrkesexamen, som anordnas av tillsynsmyndigheten.

En sådan examen skall avläggas oavsett om sökanden tidigare har avlagt

motsvarande examen för godkännande som revisor. I examinationen skall sökandens

förmåga att praktiskt tillämpa de teoretiska kunskaperna för revision av stora

och svårreviderade företag prövas. Om sökanden saknar examen för godkänd revisor

skall examninationen omfatta även kraven för godkännande.

En särskild kår av revisorer utan kompetens enligt revisorsdirektivet

Genom artiklarna 20-22 i revisorsdirektivet ges möjlighet att under vissa

förutsättningar särskilt godkänna fysiska personer som enligt nationell lag-

stiftning är behöriga att utföra lagstadgad revision trots att de inte uppfyller

den kvalifikationsnivå som föreskrivs i direktivet. Som villkor för sådant

godkännande gäller dock att deras behörighet att utföra revision begränsas till

små bolag, i huvudsak sådana bolag som enligt det fjärde bolagsdirektivet får

undantas från revisionsplikt. Artiklarna kom till på begäran av Danmark för att

tillgodose de där registrerde revisorernas behov av att även fortsättningsvis

kunna utföra revision. De registrerade revisorerna i Danmark och de godkända

revisorerna i Sverige kan sägas vara jämförbara. I Danmark har artiklarna i

direktivet inte utnyttjats.

 Utredningen anser att artiklarna inte heller bör utnyttjas av Sverige för att

införa en sådan kategori revisorer. Skälen härför är två. Det första är att det

är oklart om en senare samordning av den lagstadgade revisionen medför att en

sådan kategori får betydelse endast under en begränsad tid. Det andra är att

inte något annat EG-land utnyttjat möjligheten att införa en sådan

revisorskategori.

Lekmannarevisorer

Årsbokslutsdirektivet i förening med revisorsdirektivet ger inte något utrymme

för att tillåta andra personer än sådana som uppfyller villkoren för att

godkännas enligt revisorsdirektivet att utföra lagstadgad revision i de fall

gemenskapsrätten föreskriver sådan revision. Utredningen föreslår därför att den

nuvarande möjligheten att utse andra revisorer än sådana som inte uppfyller

revisorsdirektivets kvalifikationsvillkor när det gäller associationer som

omfattas av gemenskapsrätten upphör.

Utländska revisorer i Sverige

EES-revisorer och nordiska revisorer

Genom ändringar i revisorsförordningen hösten 1992 (SFS 1992:1222) har bl.a.

införts ändrade krav i fråga om examensbevis som är utfärdade i ett annat

EES-land. Ändringen, som träder i kraft den dag regeringen bestämmer, innebär

att en statligt organiserad eller godkänd yrkesexamen i stat inom EES-området,

om examen är jämförbar med slutexamen från ett universitet och i den staten

uppfyller uppställda krav för godkännande att utföra lagstadgad revision,

jämställs med den utbildning - såväl teoretisk som praktisk - som fordras i

Sverige för att auktoriseras som revisor. Härutöver måste EES-revisorn genomgå

en prövotid av högst tre år hos auktoriserad revisor innan han får auktoriseras.

Utredningen föreslår inte någon omedelbar ändring av denna regel, men anser att

prövotid bör ersättas av lämplighetsprov skall enligt utredningen tillämpas även

på revisorer från de nordiska länderna. Utredningen föreslår vidare att som

villkor för att få avlägga lämplighetsprov för auktorisation bör ställas att

sökanden utan behörighetsbegränsning får utföra sådan revision i sitt hemland.

Om sökanden har någon sådan begränsning får vederbörande endast avlägga lämplig-

hetsprov för godkännande som revisor. Lämplighetsprovets syfte är att konstatera

om en person, som har rätt att utföra lagstadgad revision i ett annat EES-land,

har sådana kunskaper i svensk rätt som är nödvändiga för att kunna utföra

lagstadgad revision i Sverige antingen som godkänd revisor eller som

auktoriserad revisor.

Tillsyn

Statlig verksamhet eller självreglering

För auktorisation, godkännande och tillsyn av revisorer svarar för närvarande

Kommerskollegium som tillsynsmyndighet. Utredningen har i enlighet med sina

direktiv prövat frågan om auktorisation och tillsyn av revisorer helt eller

delvis kan administreras av någon annan myndighet eller organ än Kom-

merskollegium. Denna prövning har i huvudsak omfattat ett antal andra statliga

verk nämligen Riksskatteverket, Riksrevisionsverket, Finansinspektionen, Patent-

och registreringsverket (PRV) och Kommerskollegium samt några privata alternativ

innefattande medverkan av revisorernas organisationer Föreningen Auktoriserade

Revisorer (FAR) och Svenska Revisorssambundet (SRS). Ett tungt vägande skäl mot

en helt privat lösning är att SRS motsätter sig en sådan, främst på den grunden

att den inte säkerställer ett tillräckligt externt inflytande och torde

förutsätta obligatoriskt medlemsskap i någon av revisorsorganisationerna. Från

FAR:s sida har framförts alternativet samverkan i stiftelseform mellan FAR, SRS

och staten. Även mot en sådan lösning har SRS riktat vissa invändningar. Utred-

ningen har på de nu angivna och vissa andra skäl inte funnit det meningsfullt

att föreslå en privat eller delvis privat lösning. Utredningen har kommit fram

till att PRV och Kammarkollegium kan sägas vara ungefär lika lämpliga. I valet

mellan dem har utredningen förordat Kammarkollegium om lokalisering i Sundsvall

är det alternativ PRV kan erbjuda och i annat fall PRV.

Det disciplinära förfarandet och disciplinpåföljder

Under utredningsarbetet har företrädare för de båda revisorsorganisationerna

anfört viss misstro mot den inkvisitoriska processordningen som kännetecknar det

disciplinära förfarandet hos tillsynsmyndigheten. Detta har föranlett utredaren

att föreslå att den i det nuvarande förfarandet redan befintliga rådgivande

nämnden skall få en förstärkt ställning.

 Under utredningsarbetet har vidare framkommit den uppfattningen att de olika

slag av påföljder som för närvarande står till buds, nämligen upphävande av

auktorisation eller godkännande samt varning, inte ger utrymme för tillräckligt

nyanserade reaktioner på olika beteenden. Med anledning härav föreslår

utredningen att en ny påföljd kallad erinran tillförs påföljdssystemet.

Oberoendefrågor

Entledigande av revisor

I 10 kap. 5 och 10 §§ ABL finns bestämmelser som syftar till att stärka en för

bolaget obekväm revisors oberoende ställning. Enligt dessa bestämmelser skall en

revisor, vars uppdrag upphör i förtid, genast anmäla detta till länsstyrelsen

och i anmälan lämna en redogörelse för iakttagelserna vid den granskning som han

har utfört under den del av löpande räkenskapsår som hans uppdrag har omfattar.

En avskrift av anmälan skall även sändas till PRV. I syfte att öka anmälningens

tillgänglighet för aktieägare föreslår utredningen att en avskrift av anmälan

skall biläggas den tillkommande revisorns revisionsberättelse. Den bör ankomma

på den tillträdande revisorn att ta in den avgående revisorns anmälan.

utredningen föreslår vidare att en motsvarande anmälningsskyldighet skall gälla

även i de fall revisorns uppdrag gäller för obestämd tid och uppdraget upphör

vid annan tidpunkt än vid ordinarie bolagsstämma, där revisorsval skall ske.

Revisorns beroende av en viss klient

Utredningen har bl.a. mot bakgrund av de förslag som framförts i samband med

arbete inom EG med det femte bolagsdirektivet, det s.k. strukturdirektivet,

övervägt att införa regel som på ett tydligare sätt än nuvarande bestämmelser i

5 och 6 §§ RevF fäster tillsynsmyndighetens och revisorernas uppmärksamhet på

arvodesproblematiken. Utredningen har emellertid mot bakgrund av de

tillämpningsproblem som en belopps- eller procentgräns ger upphov till stannat

för att inte alls lämna något förslag rörande frågan om revisorernas beroende av

en viss klient på grund av att arvodet från klienten representerar en stor del

av revisorns inkomst.

Vad får en revisor syssla med

Enligt 10 § RevF får en auktoriserad eller godkänd revisor inte driva eller

delta i ledningen av affärsverksamhet. Bestämmelsen som vanligtvis benämns

affärsverksamhetsförbudet har i flera sammanhang kritiserats för att vara

otydlig och ge upphov till tolkningsproblem. Kritiken har bl.a. gett svårigheter

att dra en klar gräns på ena sidan mellan begreppen "revisionsverksamhet" och

"annan affärsverksamhet" och på andra sidan mellan begreppen "affärsverksamhet"

och "övrig verksamhet". Svårigheter har även förekommit när det gällt att

bestämma innebörden i uttrycken "driva" och "delta i ledningen". Utredningen

föreslår att bestämmelsen i 10 § RevF ändras så att den så nära som möjligt

uttrycker sitt syfte, dvs. att en revisor inte får utöva sådan verksamhet som

kan rubba förtroendet för honom. Enligt utredningen bör regeln uttryckas så att

det tydligt framgår av den att en revisor inte får utöva någon verksamhet som

kan rubba förtroendet till hans opartiskhet eller självständighet som fristående

revisor. Bestämmelsen bör gälla oavsett om det är fåga om en enskild revisor

eller ett revisionsbolag. Den nya lydelsen bedöms inte ändra de gränser praxis

redan stakat ut när det gäller affärsverksamhetsförbudet annat än i de fall

någon risk för oberoenderubbning inte kan anses föreligga. Utredningen anser

inte att det finns skäl för att samtidigt införa en regel som ger

tillsynsmyndigheten befogenhet att förbjuda en viss verksamhet som myndigheten

bedömer som olämplig, utan anser att det vanliga disciplinära förfarandet med

upphävande och varning som påföljder vid regelbrott såvitt nu kan bedömas fram-

står som tillräckligt.

Revisionsbolag

Registrerade revisionsbolag i stället för auktoriserade och godkända

Utredningen föreslår att uppdelningen på auktoriserade och godkända

revisionsbolag upphör och i stället ersätts med ett motsvarande registre-

ringsförfarande. Ett sådant registrerat revisionsbolag bör betecknas

"registrerat" revisionsbolag. I de fall det i lag eller annan författning ges

möjlighet att i stället för auktoriserad eller godkänd revisor utse auktoriserat

eller godkänt revisionsbolag skall registrerat revisionsbolag enligt

utredningens förslag kunna utses.

Icke-revisorer som ägare i revisionsbolag

Revisorsdirektivets bestämmelser tillåter andra ägare än revisorer i

revisionsbolagen. Som förutsättning gäller dock att dessa personers ägande och

inflytande på de personer som för ett sådant bolags räkning utför lagstadgad

revision. Utredningen föreslår att i revisionsbolag som drivs som aktiebolag

skall tillåtas andra ägare än godkända eller auktoriserade revisorer. Ägandet

och röstetalet för dessa personer bör dock begränsas till 25 procent. Huvud-

regeln blir således att minst tre fjärdedelar av aktierna med minst tre

fjärdedelar av röstetalet i ett sådant revisionsbolag skall ägas av godkända

eller auktoriserade revisorer, dvs. en klar ägar- och ledningsdominans för

revisorerna.

Ikraftträdande och övergångsbestämmelser m.m.

Genom EES-avtalet har Sverige medgivits anstånd med att vidta de åtgärder som

behövs för att följa direktivet. Härutöver medger en särskild bestämmelse i

direktivet att (medlems)staten får föreskriva att bestämmelserna inte skall

tillämpas förrän ytterligare två år har förflutit. Utredningen föreslår att

Sverige skall utnyttja de möjligheter till respit som nu nämnda bestämmelser

ger. De förslag som utredningen i övrigt lämnar och som inte beror på anpassning

till revisorsdirektivet föreslås träda i kraft så att de börjar tillämpas

samtidigt med anpassningsförslagen.

 Den som är auktoriserad eller godkänd revisor när anpassningarna till

revisorsdirektivet börjar tilllämpas skall även därefter anses som auktoriserad

respektive godkänd revisor. En motsvarande övergångsordning föreslås även för

auktoriserade och godkända revisionsbolag. Eftersom utredningen samtidigt

föreslår att den nuvarande uppdelningen av bolagen i auktoriserade och godkända

revisionsbolag skall upphöra och ersättas med ett motsvarande registre-

ringsförfarnade, får dessa bolag enligt utredningens förslag beteckningen

"registrerat revisionsbolag".

 Personer som är i färd med sin revisorsutbildning och som inte kommer att

uppfylla de kvalikfikationskrav för godkännande som föreslås gälla efter an-

passningen till revisorsdirektivet när utbildningen avslutas, föreslås under en

tid av sex år från den dag de nya bestämmelserna har trätt i kraft få godkännas

enligt äldre bestämmelser under förutsättning att han eller hon har genomgått

viss kompletterande teoretisk utbildning. Den kompletterande utbildningen syftar

till att ge den som godkänns under övergångsperioden kvalifikationer likvärdiga

med den som godkänns enligt de nya bestämmelserna. För personer som under

motsvarande period avslutar sin revisorsutbildning för auktorisation föreslår

utredningen att dessa får auktoriseras enligt äldre bestämmelser utan krav på

kompletterande utbildning.

Remissinstanser som yttrat sig över betänkandet Revisorerna och EG (SOU

1993:69)

Rikspolisstyrelsen, Brottsförebyggande rådet, Kommerskollegium, Statskontoret,

Finansinspektionen, Riksskatteverket, Bokföringsnämnden, Statens skolverk,

Närings- och teknikutvecklingsverket NUTEK, Konkurrensverket, Patent- och

registreringsverket, Kammarkollegiet, Hovrätten för Västra Sverige, Stockholms

tingsrätt, Kammarrätten i Stockholm, Statsåklagarmyndigheten för speciella mål,

Svenska Handelskammarförbundet, Skattemyndigheten i Stockholms län,

Skattemyndigheten i Mal-möhus län, Skattemyndigheten i Göteborgs och Bohus län,

Skattemyndigheten i Norrbottens län, Kronofogdemyndigheten i Stockholms län,

Kronofogdemyndigheten i Uppsala län, Kronofogdemyndigheten i Göteborgs och

Bohus län, Universitetet i Stockholm, Universitet i[REDACTED_EFTERNAMN], Handelshögskolan i

Stockholm, Aktiebolagskommittén (Ju-dep), Redovisningskommittén (Ju-dep),

Sveriges Industriförbund, Grossitsförbundet Svensk Handel, Sveriges Köpmannaför-

bund, Tjänsteförbundet, Företagarnas riksorganisation, Sveriges Advokatsamfund,

Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR, Svenska Revisorssamfundet, Sveriges

Redovisningskonsluters Förbund, Sveriges Försäkringsförbund, Tjänstemännens

Centralorganisation TCO, Sveriges Akademikers Centralorganisation SACO, Lands-

organisationen i Sverige LO, Handelsanställdas Förbund, Handelstjänstemannaför-

bundet HTF, Svenska Arbetsgivarföreningen SAF, Handelns och Tjänsteföretagens

Arbetsgivarorganisation HAO, Föreningsbanken AB, Sparbanken Sverige AB, Svenska

Bankföreningen, Ackordscentralen Stockholm AB, Aktiespararna - Sveriges Aktie-

sparares Riksförbund, Landstingsförbundet, Svenska Kommunförbundet, Stockholms

stad, Göteborgs kommun, Norrköpings kommun, Malmö kommun, Umeå kommun,

Stockholms läns landsting, Malmöhus läns landsting, Jämtlands läns landsting,

Stockholms fondbörs, Länsstyrelsen i Stockholms län, Länsstyrelsen i Malmöhus

län, Länsstyrelsen i Norrbottens län, KOMREV AB, Riksrevisionsverket, Intern

Revisorernas Förening, Företagsekonomiska institutet, Uppsala universitet,

Lantbrukarnas riksförbund, HSB Riksförbund.

Sammanfattning av promemorian Ds 1994:125

Arbetsgruppen har från början haft i uppdrag att utreda och närmare ange hur ett

privat system för godkännande, auktorisation och tillsyn i övrigt över revisorer

kan bildas och byggas upp samt hur det nya organet bör vara sammansatt. Rege-

ringen har därefter till gruppen överlämnat en riksdagsskrivelse, varav framgår

att riksdagen uttalat sig för att tillsynen skall bli kvar i statlig regi och

att det ankommer på regeringen att bedöma vilken statlig myndighet som är bäst

lämpad. Bakgrunden till utredningen är att Kommerskollegium, som nu har hand om

revisortillsynen, framdeles skall renodlas som handelspolitisk myndighet utan

näringspolitiska uppgifter. Mot bakgrund härav har arbetsgruppen inte funnit

skäl att gå in på eventuella förtjänster eller brister i den nuvarande

tillsynen, utan i stället haft som mål att skapa en så bra framtida tillsyn som

möjligt.

 Efter att inledningsvis ha redogjort för uppdraget och den nuvarande tillsynen

i Sverige, övriga Norden och EG har arbetsgruppen redovisat tillsynen över några

andra yrken, nämligen advokater, hälso- och sjukvårdspersonal, veterinärer och

försäkringsmäklare. Vid tillsynen över dessa yrken deltar regelmässigt de i

yrket verksamma vid beslut i tillsynsärenden, och tillsynen är ofta uppdelad så

att ett särskilt organ har hand om disciplinärenden.

 I sina överväganden och förslag har arbetsgruppen inledningsvis gått igenom

vilka arbetsuppgifter den nya organisationen skall sköta. Uppgifterna, vilka i

stort motsvarar vad Kommerskollegium ansvarar för i dag, består av ansökningar

om godkännande, auktorisation och registrering, disciplinärenden, utfärdande av

föreskrifter, utbildningsfrågor, dispensansökningar, förhandsbesked samt

registerhållning och informationsservice. Övergripande mål för tillsynen är att

genom godkännande och auktorisation av revisorer, registrering av revisionsbolag

och tillsyn i övrigt över sådana revisorer och revisionsbolag tillgodose behovet

av kvalificerade och oberoende externa revisorer. Varje revisor skall därför ha

tillräcklig kompetens och uppfylla ställda krav angående oberoende och

lämplighet.

 Därefter har gruppen penetrerat vilka krav på kompetens som bör ställas på

handläggare och beslutsfattare i den nya organisationen. Därvid har arbets-

gruppen ansett att beslutsfattarna bör har djupgående kunskaper i

revisorsverksamhet, men att erfarenhet och kunskap på andra områden också är av

stor betydelse. Vidare har konstaterats att kunskapen inte behöver vara densamma

vid alla typer av ärenden. I stället har arbetsgruppen ansett att juridiska

kunskaper med domarerfarenhet och goda revisionskunskaper är av avgörande

betydelse för att handlägga disciplinärenden, medan erfarenhet från investerare,

finansanalytiker och personer vid universitet och högskolor har betydelse främst

vid övergripande och principiella frågor.

 Kraven på kunskap om revisorsverksamhet och revisionskunskap medför att reviso-

rer måste delta i ärendenas avgörande. Deras medverkan medför dessutom att revi-

sorskåren kan förlita sig på verksamheten. För att inte tillsynens trovärdighet

skall sättas i fråga bör staten ha ett stort inflytande och revisorerna inte

vara i majoritet.

 Mot bakgrund av de olika kompetenskraven och för att få ett disciplinförfarande

som är obundet i förhållande till andra delar av revisortillsynen har arbets-

gruppen funnit att tillsynen bör skötas av två olika organ, nämligen en styrelse

och en disciplinnämnd. Styrelsen, som föreslås bestå av nio personer, skall ha

hand om först och främst frågor om resursfördelning och styr- och

kontrollsystem, avgiftsfrågor samt utbildningsfrågor och andra frågor som kräver

en bred överblick, t.ex. regler om jäv och ansvarsförsäkring. Styrelsen skall

också utfärda föreskrifter och avgöra principiella frågor beträffande

ansökningar om godkännande, auktorisation och registrering, dispensärenden samt

registerhållning och informationsservice. Av ledamöterna i styrelsen bör två

vara revisorer. Övriga sju ledamöter bör vara personer med erfarenhet från

näringsliv, universitet och verksamhet i myndigheter samt som finansanalytiker

eller investerare.

 Disciplinnämnden skall enbart avgöra disciplinärenden. Nämnden föreslås bestå

av fem ledamöter, varav två revisorer samt två andra ledamöter som genom

erfarenhet från t.ex. näringsliv och myndigheter erhållit god insikt i

revisionsverksamhet. Ordföranden bör ha domarerfarenhet. Prövningen av

disciplinärenden avses bli ett tvåpartsförfarande där styrelsen får ställning

som part. Som ny påföljd föreslås straffavgift.

 Talan mot styrelsens och disciplinnämndens avgöranden skall ske till länsrätt

med krav på prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätt. Förutom berörd

revisor får Justitiekanslern rätt att överklaga besluten.

 Arbetsgruppen menar att kansliet bör bestå av en kanslichef jämte nio

handläggare och två sekreterare.

 Sedan kraven på kompetens och tillsynsorgan lagts fast, har arbetsgruppen

diskuterat vilka typer av organisationer som kan anses lämpliga för

tillsynsverksamheten. Av privaträttsliga lösningar har gruppen närmare

diskuterat en ideell förening och en stiftelse. Därvid har föredragits

stiftelsealternativet, främst eftersom bildandet av en ideell förening skulle

ställa krav på medlemskap för alla revisorer, något som i praktiken medför

yrkesförbud för den revisor som vill stå utanför.

 Arbetsgruppen har som ett andra alternativ diskuterat en myndighet. I detta

alternativ har konstaterats att en självständig myndighet som samverkar med en

annan myndighet är den bästa lösningen. Därvid synes Kammarkollegiet vara

lämplig som s.k. värdmyndighet. Vid avgörande om tillsynen bör bedrivas i en

stiftelse eller en myndighet har arbetsgruppen diskuterat vilket alternativ som

bäst uppfyller förutsättningarna för den framtida tillsynen. Därvid har

konstaterats att tillsynen innebär myndighetsutövning, något som i huvudsak

bedrivs i myndigheter. Vidare har ansetts att revision är en verksamhet som har

en särskild betydelse för samhället. Mot bakgrund av främst dessa skäl har

arbetsgruppen föreslagit att den framtida tillsynen förläggs till en myndighet,

om myndigheten får det revisorsinflytande och det oberoende samt den uppdelning

i styrelse och disciplinnämnd som angetts.

 Arbetsgruppens förslag innebär att ytterligare en handläggare behövs. Vidare

har utgångspunkten varit att avgifter helt skall täcka kostnaderna för

verksamheten. Gruppen har därvid förslagit att avgift skall utgå i form av dels

ansökningsavgift, dels årliga avgifter. Ansökningsavgifterna beräknas uppgå till

2.000 kr och de årliga avgifterna till 1.200 kr för att verksamheten med viss

marginal skall bli självbärande.

Promemorians lagförslag

Förslag till lag (1995:000) om revisorer

 Härigenom föreskrivs följande.

Inledande bestämmelser

1 § Denna lag gäller godkännande och auktorisation av revisorer, registrering

av revisionsbolag samt tillsyn i övrigt över revisorer och revisionsbolag.

 Verksamheten syftar till att pröva revisorernas och revisionsbolagens

lämplighet samt att utveckla god revisorssed och god revisionssed.

2 § Godkännande, auktorisation, registrering och tillsyn i övrigt enligt 1 §

utövas av [Stiftelsen] Revisorsnämnden [(tillsynsmyndighet)].

 [Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden får meddela

närmare föreskrifter om verksamheten.][Regeringen skall fastställa stiftelsens

stadgar.]

Definitioner

3 § I lagen avses med

revisor: godkänd eller auktoriserad revisor,

godkänd revisor: revisor som godkänts enligt 4 § första stycket,

auktoriserad revisor: revisor som auktoriserats enligt 4 § andra stycket,

revisionsbolag: handelsbolag eller aktiebolag som registrerats enligt 6 §.

Godkännande och auktorisation

4 § För att bli godkänd revisor skall den sökande

1. såsom yrke utöva revisionsverksamhet,

2. vara bosatt i Sverige eller i en annan stat inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet,

3. inte vara i konkurs, ha förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken, vara

förbjuden att utöva rådgivningsverksamhet enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud

mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall, m.m. eller vara underkastad någon annan

motsvarande rådighetsinskränkning i en annan stat,

4. ha avlagt revisorsexamen,

5. vara känd för redbarhet och även i övrigt lämplig att utöva revisionsverk-

samhet.

 För att bli auktoriserad revisor skall den sökande uppfylla de krav som anges i

första stycket 1-3 och 5 samt ha avlagt högre revisorsexamen.

 De krav som ställs upp om revisorsexamen och högre revisorsexamen är uppfyllda

också av den som

1. innehar ett sådant examensbevis som krävs för att få utföra lagstadgad

revision i stat inom det Europeiska ekonomiska samarbetsområdet och

2. i Sverige har genomgått ett särskilt lämplighetsprov.

Bosättning utomlands

5 § Revisorsnämnden får, om särskilda skäl föreligger, meddela en revisor

tillstånd att med bibehållet godkännande eller bibehållen auktorisation vara

bosatt utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet under viss tid.

 En revisor som inte är bosatt i Sverige, skall utföra revision i svenska

företag i den omfattning som Revisorsnämnden föreskriver.

 Revisorsnämnden får för viss tid medge undantag från kravet i andra stycket.

Registrering av revisionsbolag

6 § Svenska handelsbolag och svenska aktiebolag som bedriver revisionsverksamhet

kan registreras som revisionsbolag.

 För att ett handelsbolag skall kunna registreras krävs

1. att bolagets verksamhet inte omfattar annat än yrkesmässig revision och

därmed förenlig verksamhet och

2. att bolagsmännen är godkända eller auktoriserade revisorer.

 För att ett aktiebolag skall kunna registreras krävs

1. att bolagets verksamhet inte omfattar annat än yrkesmässig revision och

därmed förenlig verksamhet,

2. att minst tre fjärdedelar av styrelseledamöterna och minst tre fjärdedelar

av styrelsesuppleanterna samt verkställande direktören är godkända eller

auktoriserade revisorer,

3. att styrelsen är beslutför endast om de närvarande godkända eller

auktoriserade revisorerna tillsammans representerar en majoritet av röstetalet

vid sammanträdet samt

4. att minst tre fjärdedelar av aktierna med minst tre fjärdedelar av röstetalet

ägs av godkända eller auktoriserade revisorer.

 Om särskilda skäl föreligger, kan Revisorsnämnden medge undantag från kraven i

andra stycket 2 och tredje stycket 2 och 4. En majoritet av styrelseledamöterna

och en majoritet av styrelsesuppleanterna skall dock vara godkända eller

auktoriserade revisorer, och mer än hälften av aktierna och röstetalet skall

alltid tillkomma godkända eller auktoriserade revisorer.

Ansökan om godkännande, auktorisation och registrering

7 § Ansökan om auktorisation, godkännande och registrering prövas av

Revisorsnämnden.

 Auktorisation, godkännande och registrering gäller i fem år.

Utövande av verksamhet som revisor

8 § En revisor skall redbart och nitiskt utföra sina uppdrag och i allt iaktta

god revisorssed.

 Revisorn skall noggrant iaktta gällande jävsbestämmelser för revisorer.

Föreligger i annat fall någon särskild omständighet som kan rubba förtroendet

för revisorns opartiskhet och självständighet, skall han avböja eller avsäga

sig uppdraget.

 Revisorn svarar för det arbete som utförs av biträde till honom.

 Bestämmelserna i första-tredje styckena skall tillämpas även i fråga om

revisionsbolag.

9 § Revisorer och revisionsbolag får inte utöva verksamhet som kan rubba för-

troendet till deras opartiskhet eller självständighet som revisor.

 En revisor får driva revisionsverksamhet endast i form av egen rörelse eller i

form av revisionsbolag eller bolag, vilka uppfyller de villkor som

Revisorsnämnden fastställer.

 Revisorn får inte heller vara anställd hos någon annan än revisor eller bolag

som avses i andra stycket.

 Om särskilda skäl föreligger, får Revisorsnämnden medge undantag från förbuden

i andra och tredje styckena.

10 § Revisorer och revisionsbolag är skyldiga att underkasta sig skiljedomsför-

farande enligt lagen (1929:145) om skiljemän i tvist med uppdragsgivare om

arvode eller kostnad för utfört uppdrag.

Sekretess

11 § En revisor får ej använda uppgifter som inhämtats i hans yrkesutövning

till fördel för sig själv eller till skada eller nytta för annan. Han får inte

heller på annat sätt obehörigen röja vad som på detta sätt kommit till hans

kännedom. Han skall vidare se till att hans biträde iakttar dessa föreskrifter i

tillämpliga delar.

 I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen

(1980:100).

Säkerhet

12 § Revisorer och revisionsbolag skall teckna försäkring eller ställa säkerhet

för den ersättningsskyldighet som revisorn eller bolaget kan komma att ådra sig

i sin revisionsverksamhet.

 Om särskilda skäl föreligger, får Revisorsnämnden medge undantag från kravet på

försäkring eller säkerhet.

Tillsyn

13 § Uppmärksammar en skattemyndighet någon anmärkningsvärd omständighet i fråga

om en revisors eller ett revisionsbolags verksamhet, skall Revisorsnämnden

underrättas.

 Revisorer och revisionsbolag skall lämna Revisorsnämnden de uppgifter som

behövs för tillsynen.

Erinran, varning samt upphävande av godkännande, auktorisation och registrering

14 § Gör en revisor uppsåtligen orätt i sin verksamhet eller förfar han på annat

sätt oredligt eller betalar inte revisorn föreskriven registreringsavgift, skall

godkännandet eller auktorisationen upphävas. Föreligger förmildrande omständig-

heter, får i stället varning meddelas honom.

 Åsidosätter en revisor på annat sätt de plikter som åvilar honom som revisor,

får varning meddelas honom. Om det är tillräckligt, kan i stället en erinran

meddelas revisorn. Är omständigheterna synnerligen försvårande, får godkännandet

eller auktorisationen upphävas.

 Varning eller erinran får inte meddelas om det som läggs revisorn till last

inträffat mer än fem år innan revisorn erhöll underrättelse i ärendet.

 Tilldelas en revisor varning, får han, om det föreligger särskilda skäl, även

åläggas att betala en straffavgift med lägst ettusen och högst tjugofemtusen

kronor.

 Inträder för en revisor någon omständighet som innebär hinder för godkännande

eller auktorisation, skall han genast meddela detta till Revisorsnämnden och

godkännandet eller auktorisationen upphävas.

15 § Bestämmelserna i 14 § första-fjärde styckena skall tillämpas även i fråga

om upphävande av registrering och andra disciplinpåföljder för revisionsbolag.

 Om ett revisionsbolag träder i likvidation eller försätts i konkurs eller det

för bolaget inträder någon annan omständighet som innebär hinder för

registrering, skall bolaget genast meddela detta till Revisorsnämnden och

registreringen upphävas.

16 § Revisorsnämnden får förordna att beslut om att upphäva godkännande,

auktorisation eller registrering skall gälla omedelbart.

Talan mot beslut m.m.

17 § Den som vägrats godkännande, auktorisation, registrering eller dispens

eller som tilldelats erinran eller varning eller som fått godkännande,

auktorisation eller registrering upphävd, får överklaga beslutet.

Justitiekanslern får överklaga alla beslut i frågor om godkännande, auktorisa-

tion, registrering, dispens och diciplinåtgärder. Har Revisorsnämnden i ärende

om godkännande, auktorisation eller registrering inte meddelat beslut senast

fyra månader efter det att alla handlingar som gäller revisorn lagts fram, får

revisorn överklaga saken.

 Beslut angående examination eller särskild lämplighetsprövning får dock inte

överklagas.

 Beslut som avses i första stycket får överklagas till allmän förvaltnings-

domstol.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätt.

Straffansvar

18 § Den som obehörigen utger sig för att vara godkänd revisor eller

auktoriserad revisor döms till böter.

Avgifter

19 § Vid ansökan om godkännande, auktorisation eller registrering samt i samband

med examination och särskild lämplighetsprövning utgår avgift i form av

ansökningsavgift och årlig avgift.

 Revisorsnämnden bestämmer avgifternas storlek.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995, då lagen (1975:86) med bemyndigande

att meddela föreskrifter om auktorisation och godkännande av revisor skall

upphöra att gälla.

2. Den som är godkänd eller auktoriserad revisor enligt tidigare gällande

bestämmelser är alltjämt godkänd respektive auktoriserad revisor.

3. Den som när denna lag träder i kraft är i färd med sin revisorsutbildning och

som inte kommer att uppfylla de villkor som i denna lag föreskrivs för

godkännande av revisor när utbildningen avslutas, får under sex år från den dag

denna lag trätt i kraft godkännas enligt äldre bestämmelser under förutsättning

att han genomgått kompletterande teoretisk utbildning i enlighet med vad

regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden närmare före-

skriver.

4. Den som när denna lag träder i kraft är i färd med sin revisorsutbildning och

som inte kommer att uppfylla de villkor som i denna lag föreskrivs för

auktorisation av revisor när utbildningen avslutas, får under sex år från den

dag denna lag trätt i kraft auktoriseras enligt äldre bestämmelser.

5. Revisionsbolag som är auktoriserat eller godkänt enligt tidigare gällande

bestämmelser skall sedan denna lag trätt i kraft anses som registrerat.

6. Revisorsnämnden skall handlägga ärenden som inletts före ikraftträdandet men

då ännu inte har avgjorts. Handläggningen skall ske enligt äldre bestämmelser.

Remissinstanser som yttrat sig över promemorian Tillsyn över revisorer (Ds

1994:125)

Länsrätten i Stockholms län, Justitiekanslern, Rikspolisstyrelsen, Kommers-

kollegium, Statskontoret, Finansinspektionen, Riksrevisionsverket, Riksskatte-

verket, Bokföringsnämnden, Konkurrensverket, Patent- och registreringsverket,

Kammarkollegiet, Hovrätten för Västra Sverige, Kammarrätten i Stockholm,

Svenska Handelskammarförbundet, Aktiebolagskommittén, Redovisningskommittén,

Sveriges Industriförbund, Grossistförbundet Svensk Handel, Sveriges Köpmanna-

förbund, Tjänsteförbundet, Företagarnas riksorganisation, Sveriges Advokatsam-

bund, Föreningen Auktoriserade Revisorer FAR, Svenska Revisorsamfundet SRS,

Sveriges Redovisningskonsulters Förbund, Tjänstemännens Centralorganisation TCO,

Sveriges Akademikers Centralorganisation SACO, Landsorganisationen i Sverige LO,

Aktiespararna - Sveriges Aktiesparares Riksförbund.

Lagrådsremissens lagförslag

1 Förslag till lag om revisorer

 Härigenom föreskrivs följande.

Allmänna bestämmelser

1 § Denna lag gäller prövning av revisorers och revisionsbolags lämplighet.

Lagen innehåller bestämmelser om godkännande och auktorisation av revisorer,

registrering av revisionsbolag, allmänna förutsättningar för deras verksamhet

samt tillsyn över dem.

2 § I denna lag avses med

 1. revisor: godkänd eller auktoriserad revisor,

 2. godkänd revisor: revisor som godkänts enligt 4 §,

 3. auktoriserad revisor: revisor som auktoriserats enligt 5 §,

 4. revisionsbolag: handelsbolag eller aktiebolag som registrerats enligt 10

eller 11 §.

Revisorsnämnden

3 § Revisorsnämnden prövar frågor om godkännande, auktorisation och registrering

samt utövar tillsyn. Nämnden skall i sin verksamhet utveckla och främja god

revisorssed.

 Närmare bestämmelser om Revisorsnämnden meddelas av regeringen.

Godkännande och auktorisation

4 § För att bli godkänd revisor skall den sökande

 1. yrkesmässigt utöva revisionsverksamhet,

 2. vara bosatt i Sverige eller i en annan stat inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet,

 3. varken vara i konkurs, vara underkastad näringsförbud, ha förvaltare enligt

11 kap. 7 § föräldrabalken, vara förbjuden att utöva rådgivningsverksamhet

enligt 3 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig rådgivning i vissa fall,

m.m. eller vara underkastad någon annan motsvarande rådighetsinskränkning i en

annan stat,

 4. hos Revisorsnämnden ha avlagt revisorsexamen, och

 5. vara redbar och i övrigt lämplig att utöva revisionsverksamhet.

5 § För att bli auktoriserad revisor skall den sökande uppfylla de krav som

anges i 4 § 1-3 och 5 samt hos Revisorsnämnden ha avlagt högre revisorsexamen.

6 § Det krav som i 4 § 4 ställs upp om revisorsexamen skall anses uppfyllt också

av den som

 1. innehar ett sådant examensbevis som krävs för att få utföra lagstadgad

revision i stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, och

 2. hos Revisorsnämnden har genomgått ett särskilt lämplighetsprov.

7 § Det krav som i 5 § ställs upp om högre revisorsexamen skall anses uppfyllt

också av den som

 1. innehar ett sådant examensbevis som krävs för att utan behörighets-

begränsning få utföra lagstadgad revision i stat inom Europeiska ekonomiska

samarbetsområdet, och

 2. hos Revisorsnämnden har genomgått ett särskilt lämplighetsprov.

8 § Revisorsnämnden får, om det finns särskilda skäl, meddela en revisor

tillstånd att med bibehållet godkännande eller bibehållen auktorisation vara

bosatt utanför Europeiska ekonomiska samarbetsområdet under viss tid.

Revisionsbolag

9 § För att bli registrerat som revisionsbolag skall ett svenskt handelsbolag

eller aktiebolag

 1. bedriva revisionsverksamhet,

 2. uppfylla de särskilda kraven i 10 respektive 11 §, och

 3. inte vara i konkurs eller likvidation.

10 § För registrering av ett handelsbolag som revisionsbolag krävs särskilt att

det av bolagsavtalet framgår att

 1. bolagets verksamhet inte omfattar annat än yrkesmässig revision och därmed

förenlig verksamhet, och

 2. bolagsmännen är godkända eller auktoriserade revisorer.

 Om det finns särskilda skäl får Revisorsnämnden medge undantag från kravet i

första stycket 2 beträffande viss bolagsman.

11 § För registrering av ett aktiebolag som revisionsbolag krävs särskilt att

det av bolagsordningen framgår att

 1. bolagets verksamhet inte omfattar annat än yrkesmässig revision och därmed

förenlig verksamhet,

 2. minst tre fjärdedelar av styrelseledamöterna och minst tre fjärdedelar av

styrelsesuppleanterna samt verkställande direktören skall vara godkända eller

auktoriserade revisorer, och

 3. styrelsen är beslutför endast om de närvarande godkända eller auktoriserade

revisorerna tillsammans representerar en majoritet av röstetalet vid

sammanträdet.

 Vidare krävs för registrering att minst tre fjärdedelar av aktierna med minst

tre fjärdedelar av röstetalet ägs av godkända eller auktoriserade revisorer och

att de personer som tillåts äga övriga aktier är verksamma i bolaget.

 Om det finns särskilda skäl får Revisorsnämnden medge undantag från kraven i

första stycket 2 och andra stycket. En majoritet av styrelseledamöterna och en

majoritet av styrelsesuppleanterna skall dock alltid vara godkända eller

auktoriserade revisorer och mer än hälften av ak-tierna och röstetalet skall

alltid tillkomma godkända eller auktoriserade revisorer.

12 § Ett revisionsbolag skall för varje revisionsuppdrag som bolaget åtar sig

utse en av de i bolaget verksamma revisorerna att vara huvudansvarig för

revisionen. Den huvudansvarige skall vara auktoriserad revisor, om det behövs

för att uppfylla föreskrift i lag eller annan författning om att sådan revisor

skall utses och i andra fall auktoriserad eller godkänd revisor. Bolaget skall

utan dröjsmål anmäla till uppdragsgivaren vem som är huvudansvarig för

revisionen.

 Revisionsberättelse skall undertecknas av den som är huvudansvarig för

revisionen. Undertecknas berättelsen av flera, skall det anges vem som är

huvudansvarig.

Giltighetstid för godkännande, auktorisation och registrering

13 § Godkännande, auktorisation och registrering gäller i fem år.

 Regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden får meddela

närmare föreskrifter om godkännande, auktorisation och registrering av

revisionsbolag samt villkor för verksamheten.

Utövande av verksamhet som revisor

14 § En revisor skall utföra sina uppdrag omsorgsfullt och enligt god

revisorssed.

 Revisorn skall noggrant iaktta gällande jävsbestämmelser för revisorer. Om det

i annat fall finns någon särskild omständighet som kan rubba förtroendet till

revisorns opartiskhet eller självständighet, skall revisorn avböja eller avsäga

sig uppdraget.

 Revisorn svarar för det arbete som utförs av biträde till honom.

 Bestämmelserna i första-tredje stycket gäller även för revisionsbolag.

15 § Revisorer och revisionsbolag får inte utöva verksamhet som kan rubba

förtroendet till deras opartiskhet eller självständighet som revisor.

 Revisorsnämnden får på ansökan av en revisor eller ett revisionsbolag meddela

förhandsbesked om huruvida en viss verksamhet är förenlig med kraven i första

stycket. Ett sådant förhandsbesked är, om det vunnit laga kraft, bindande för

nämnden i förhållande till revisorn eller revisionsbolaget. Förhandsbeskedet

upphör att gälla vid ändrade förutsättningar eller vid författningsändringar som

påverkar den fråga som beskedet avser.

16 § En revisor får driva revisionsverksamhet endast i form av egen rörelse

eller i form av handelsbolag eller aktiebolag som uppfyller av Revisorsnämnden

föreskrivna villkor.

 Revisorsnämnden får tillåta att en revisor som är verksam i Sverige driver

revisionsverksamhet i en annan stat inom Europeiska ekonomiska samarbetsområdet

även om kraven i första stycket inte är uppfyllda.

17 § En revisor får inte vara anställd hos någon annan än godkänd eller

auktoriserad revisor, registrerat revisionsbolag, bolag som avses i

16 §, eller juridisk person som Revisorsnämnden särskilt har godtagit.

 Om det finns särskilda skäl får Revisorsnämnden medge undantag från förbudet i

första stycket.

Tystnadsplikt

18 § En revisor får inte, till fördel för sig själv eller till skada eller nytta

för annan, använda uppgifter som erhållits i hans yrkesutövning. Han får inte

heller på annat sätt obehörigen röja vad som på detta sätt kommit till hans

kännedom. Han skall vidare se till att biträde till honom iakttar dessa

föreskrifter.

 I det allmännas verksamhet tillämpas i stället bestämmelserna i sekretesslagen

(1980:100).

Säkerhet

19 § Revisorer och revisionsbolag skall teckna försäkring eller ställa säkerhet

för den ersättningsskyldighet som revisorn eller bolaget kan komma att drabbas

av i sin revisionsverksamhet.

 Om särskilda skäl föreligger, får Revisorsnämnden medge undantag från kravet på

försäkring eller säkerhet.

Tillsyn

20 § Revisorer och revisionsbolag är skyldiga att låta Revisorsnämnden granska

akter, bokföring och övriga handlingar som hör till verksamheten samt att lämna

de uppgifter som behövs för tillsynen.

21 § Om en skattemyndighet uppmärksammar någon anmärkningsvärd

omständighet i fråga om en revisors eller ett revisionsbolags verksamhet, skall

myndigheten underrätta Revisorsnämnden.

Upphävande, varning, straffavgift och erinran

22 § Om en revisor uppsåtligen gör orätt i sin verksamhet eller på annat sätt

förfar oredligt eller om en revisor inte betalar föreskriven avgift enligt 29 §,

skall godkännandet eller auktorisationen upphävas. Om det föreligger

förmildrande omständigheter, får i stället varning meddelas.

 Om en revisor på annat sätt åsidosätter sina skyldigheter som revisor, får

varning meddelas. Om det är tillräckligt, får Revisorsnämnden i stället meddela

en erinran. Är omständigheterna synnerligen försvårande, får godkännandet eller

auktorisationen upphävas.

 Uppkommer fråga om upphävande, varning eller erinran, skall revisorn genom

skriftlig underrättelse ges tillfälle att yttra sig om vad som anförs i ärendet.

Varning eller erinran får inte meddelas om det som läggs revisorn till last

inträffat mer än fem år innan revisorn fick underrättelse i ärendet.

 En revisor som tilldelas varning får, om det finns särskilda skäl, även åläggas

att betala en straffavgift till staten med lägst ettusen och högst tjugofemtusen

kronor.

23 § Om det för en revisor inträder någon omständighet som innebär hinder för

godkännande eller auktorisation, skall revisorn genast anmäla detta till

Revisorsnämnden. Godkännandet eller auktorisationen skall i sådant fall

upphävas.

24 § Bestämmelserna i 22 § gäller även för revisionsbolag, varvid upphävande av

registrering skall likställas med upphävande av godkännande eller auktorisation.

 Om ett revisionsbolag träder i likvidation eller försätts i konkurs eller om

det för bolaget inträder någon annan omständighet som innebär hinder för

registrering, skall bolaget genast anmäla detta till Revisorsnämnden.

Registreringen skall i sådant fall upphävas.

25 § Revisorsnämnden prövar frågor om åtgärder enligt 22-24 §§. Nämnden får

förordna att ett beslut att upphäva godkännande, auktorisation eller

registrering skall gälla omedelbart.

 Nämndens beslut om straffavgift enligt 22 § fjärde stycket verkställs som

domstols dom eller beslut.

Överklagande m.m.

26 § Revisorsnämndens beslut enligt denna lag får överklagas hos allmän

förvaltningsdomstol.

 Beslut som rör examination enligt 4 § 4 eller 5 § eller särskild lämp-

lighetsprövning enligt 6 eller 7 § får dock inte överklagas.

 Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

27 § Om Revisorsnämnden i ett ärende om ansökan om godkännande, auktorisation

eller registrering inte fattat beslut inom fyra månader efter det att ansökan

gavs in, får sökanden begära förklaring av kammarrätten om att ärendet onödigt

uppehålls. Om nämnden inte meddelat beslut inom en månad efter det att en sådan

förklaring avgetts, skall det anses som att ansökan har avslagits.

Straffansvar

28 § Den som obehörigen utger sig för att vara godkänd eller auktoriserad

revisor döms till böter.

Avgifter

29 § Föreskrifter om avgifter i ärenden enligt denna lag meddelas av regeringen

eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden.

Register

30 § Revisorsnämnden skall föra ett register över revisorer och revisionsbolag.

Närmare föreskrifter om inrättandet av registret meddelas av regeringen.

Ikraftträdande- och övergångsbestämmelser

 1. Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995, då lagen (1975:86) med

bemyndigande att meddela föreskrifter om auktorisation och godkännande av

revisor skall upphöra att gälla.

 2. Den som är godkänd eller auktoriserad revisor enligt äldre bestämmelser

skall anses som godkänd respektive auktoriserad enligt de nya bestämmelserna.

 3. Revisionsbolag som är godkänt eller auktoriserat enligt äldre be-stämmelser

skall sedan denna lag trätt i kraft anses som registrerat.

 4. Den som när denna lag träder i kraft är i färd med sin revisorsutbildning

och som inte kommer att uppfylla de villkor som i denna lag föreskrivs för

godkännande av revisor när utbildningen avslutas, får under sex år från den 1

januari 1997 godkännas enligt äldre bestämmelser under förutsättning att

revisorn genomgått kompletterande teoretisk utbildning i enlighet med vad

regeringen eller, efter regeringens bemyndigande, Revisorsnämnden närmare

föreskriver.

 5. Den som när denna lag träder i kraft är i färd med sin revisorsutbildning

och som inte kommer att uppfylla de villkor som i denna lag föreskrivs för

auktorisation av revisor när utbildningen avslutas får under sex år från den 1

januari 1997 auktoriseras enligt äldre bestämmelser.

 6. Den som avslutar sin utbildning före den 1 januari 1997 och inom samma tid

ansöker om godkännande eller auktorisation får godkännas eller auktoriseras

enligt äldre bestämmelser.

 7. Det krav som uppställs i 6 och 7 §§ om särskilt lämplighetsprov skall fram

till den 1 juli 1996 inte gälla för den som genomgått en prövotid av högst tre

år på de villkor som regeringen eller, efter regeringens bemyndigande,

Revisorsnämnden närmare föreskriver.

 8. Äldre bestämmelser skall gälla för ärenden som inte slutligt avgjorts och

där ansökan kommit in till Kommerskollegium före den 1 juli 1995.

 9. Beslut som har meddelats av Kommerskollegium före den 1 juli 1995 överklagas

enligt äldre bestämmelser.

2 Förslag till lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvalt-

ningsdomstolar

 Härigenom föreskrivs att 8 § lagen (1971:289) om allmänna

förvalt-ningsdomstolar[1] skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

8 §[2]

 Kammarrätt prövar1. överklagande som enligt lag eller annan författning görs

hos domstolen,

 2. mål som underställs domstolen enligt folkbokföringslagen (1967:198),

 3. mål enligt lagen (1989:479) om ersättning för kostnader i ärenden och mål om

skatt, m.m. i den utsträckning som är föreskrivet i den lagen,

 4. sådana ansökningar om resning i mål eller ärenden som enligt 11 kap. 11 §

regeringsformen skall prövas av förvaltningsdomstol, om målet eller ärendet

slutligt avgjorts av en länsrätt eller förvaltnings-myndighet,

 5. ansökningar om återställande av försutten tid för överklagande eller därmed

jämförbar åtgärd till länsrätt, kammarrätt eller förvaltningsmyndighet,

 6. ansökningar enligt lagen (1988:205) om rättsprövning av vissa

förvaltningsbeslut i den utsträckning som är föreskrivet i den lagen,

 7. mål om sådant

 onödigt uppehållande av

 ärende som enligt

 föreskrift i lag skall

 prövas av kammarrätt.

Regeringen förordnar om kammarrätternas domkretsar.

__________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1981:1323.

 [2]Senaste lydelse (prop. 1994/95:27, bet.

 1994/95:JuU6, rskr. 1994/95:165).

3 Förslag till lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring

 Härigenom föreskrivs att 81 § lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring[1]

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 81 §

 En arbetslöshetskassa skall ha minst två revisorer samt personliga suppleanter

för dessa. Revisorerna väljs av föreningsstämman, om det inte föreskrivs i

stadgarna att en eller flera revisorer skall utses på annat sätt.

 Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara revisor.

 Minst en av Minst en av revisorerna

revisorerna skall vara skall vara auktoriserad

auktoriserad revisor revisor eller godkänd

eller godkänd revisor. revisor. Till revisor

Till revisor kan utses kan utses även ett

även ett auktoriserat registrerat revisions-

eller ett godkänt bolag.

revisionsbolag. Vid

tilllämpningen av

bestämmelserna i denna

lag likställs ett

auktoriserat

revisionsbolag med

auktoriserad revisor

och ett godkänt

revisionsbolag, med

godkänd revisor.

 Bestämmelserna i denna lag om revisorer gäller i tillämpliga delar om

revisorssuppleanter.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1991:1334.

4 Förslag till lag om ändring i aktiebolagslagen

(1975:1385)

 Härigenom föreskrivs att 10 kap. 2, 5 och 10 §§ aktiebolagslagen (1975:1385)[1]

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 10 kap.

2 §Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan ej vara revisor.

 Revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden, som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan även Till revisor kan även

utses auktoriserat utses ett registrerat

eller godkänt revisions- revisionsbolag. Bestäm-

bolag. Vid tillämpning melser om vem som kan

av bestämmelserna i vara huvudansvarig

detta kapitel likställs revisor och om an-

auktoriserat mälningsskyldighet finns

revisionsbolag med i 12 § lagen (1995:000)

auktoriserad revisor om revisorer. Bestämmel-

och godkänt serna i 4, 12 och 15 §§

revisionsbolag med tillämpas på den huvud-

godkänd revisor. Bolag ansvarige.

som utses till revisor

skall till styrelsen för

det bolag som

revisionen avser anmäla

vem som är huvudansvarig

för revisionen. Den

huvudansvarige skall i

auktoriserat

revisionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i godkänt

revisionsbolag

auktoriserad eller

godkänd revisor.

Bestämmelserna i 4, 12

och 15 §§ tillämpas på den

huvudansvarige.

 Till revisor i dotterföretag bör, om det kan ske, utses minst en av

moderbolagets revisorer.

5 §

 Uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor utsetts. Uppdrag

som revisor upphör i förtid, om revisorn eller den som utsett honom begär det.

Anmälan härom skall göras hos styrelsen och, om revisor som ej är vald på

bolagsstämma vill avgå, hos den som tillsatt honom.

 En revisor vars En revisor vars uppdrag

uppdrag upphör i förtid upphör i förtid skall

skall genast anmäla genast anmäla detta till

detta till länsstyrel- registeringsmyndigheten

sen. Revisorn skall för registrering och

i anmälningen lämna överlämna en avskrift av

en redogörelse för anmälningen till bolagets

iakttagelserna vid den styrelse. Revisorn skall

granskning som han har i anmälningen lämna en

utfört under den del av redogörelse för iakttagel-

löpande räkenskapsår som serna vid den granskning

hans uppdrag har om- som han har utfört under

fattat. För anmälningen den del av löpande räken-

gäller i tillämpliga skapsår som hans uppdrag

delar vad som i 10 § har omfattat. För anmäl-

tredje och fjärde ningen gäller i

styckena föreskrivs om tillämpliga delar vad som

revisionsberättelse. i 10 § tredje och fjärde

Avskrift av anmälningen styckena föreskrivs om

skall sändas in till revisionsberättelse.

registreringsmyndigheten Registreringsmyndigheten

samt överlämnas till skall översända en

bolagets styrelse. avskrift av anmälningen

 till skattemyndigheten.

 Upphör revisors uppdrag i förtid eller uppkommer för honom hinder enligt 2-4 §§

eller enligt bolagsordningen att vara revisor och finnes ej suppleant, skall

styrelsen vidtaga åtgärd för att ny revisor för den återstående mandattiden

tillsättes.

 Upphör revisors uppdrag

 som gäller tills vidare

 vid annan tidpunkt än vid

 slutet av ordinarie

 bolagsstämma, gäller vad

 som föreskrivs i tredje

 stycket för revisor vars

 uppdrag upphör i förtid.

10 §[2]

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till

bolagsstämman. Berättelsen skall överlämnas till bolagets styrelse senast två

veckor före ordinarie bolagsstämma.

 Revisionsberättelsen skall innehålla uttalande, huruvida årsredovisningen

uppgjorts enligt denna lag. Har i årsredovisningen icke lämnats sådana

upplysningar som enligt 11 kap. skall lämnas, skall revisorerna ange detta och,

om det kan ske, lämna erforderliga upplysningar i sin berättelse.

 Har revisorerna vid sin granskning funnit att åtgärd eller försummelse, som kan

föranleda ersättningsskyldighet, ligger styrelseledamot eller verkställande

direktör till last eller att styrelseledamot eller verkställande direktör eljest

handlat i strid mot denna lag eller bolagsordningen skall det anmärkas i

berättelsen. Revisionsberättelsen skall även inne-hålla uttalande angående

ansvarsfrihet för styrelseledamöterna och verkställande direktör. Revisorerna

kan även i övrigt i berättelsen meddela upplysningar som de önskar bringa till

aktieägarnas kännedom.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorerna funnit att bolaget

inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdesskattelagen

(1994:200),

 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild

deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen, eller

 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-3.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att bolaget inte har fullgjort

skyldighet som avses i fjärde stycket 1-4, skall revisorerna genast sända in en

avskrift av revisionsberättelsen till skattemyndigheten.

 Revisionsberättelsen skall innehålla yttrande huruvida förteckning enligt 12

kap. 9 § upprättats när skyldighet därtill förelegat och särskilt uttalande

angående fastställandet av balansräkningen och resultaträkningen samt angående

det i förvaltningsberättelsen framställda förslaget till dispositioner

beträffande bolagets vinst eller förlust.

 I moderbolag skall revisor avge en särskild revisionsberättelse beträffande

koncernen. Bestämmelserna i första - tredje och sjätte styckena äger motsvarande

tillämpning.

 Om anmälan har gjorts

 enligt 5 § tredje eller

 femte styckena, skall

 revisor till

 revisionsberättelsen-

 bi-foga avskrift av

 anmälningen.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1993:150

 2Senaste lydelse 1994:210.

5 Förslag till lag om ändring i sekretesslagen (1980:100)

 Härigenom föreskrivs att 9 kap. 12 § sekretesslagen (1980:100)[1] skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

9 kap

12 §

 Sekretess gäller i ärende om någons inträde i Advokatsamfundet, om disciplinärt

ingripande mot advokat eller om advokats uteslutning ur samfundet för uppgift om

hans ekonomiska ställning eller om annans personliga eller ekonomiska

förhållanden, om det kan antas att den som uppgiften rör lider skada eller men

om uppgiften röjs.

 Motsvarande sekretess Motsvarande sekretess

gäller i ärende om gäller i ärende om

auktorisation eller godkännande eller

godkännande av revisor auktorisation av revisor

eller revisionsbolag, eller registrering av

om disciplinärt ingri- revisionsbolag, om

pande mot revisor eller disciplinärt ingripande

revisionsbolag, som har mot godkänd eller

erhållit auktorisation auktoriserad revisor

eller godkännande, eller eller registrerat revi-

om upphävande av sionsbolag eller om

auktorisation eller upphävande av godkännande,

godkännande. Sekretessen auktorisation eller

enligt detta stycke registrering.

gäller inte beslut i Sekretessen enligt detta

ärendet. stycke gäller inte beslut

 i ärendet.

 I fråga om uppgift i allmän handling gäller sekretessen i högst femtio år.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [1]Lagen omtryckt 1992:1474.

6 Förslag till lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i

vissa företag

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 2, 5 och 10 §§ lagen (1980:1103) om årsredovis-

ning m.m. i vissa företag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

2 §[1]

 Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända skall vara bosatta inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer tillåter annat för särskilt fall. Vad som sagts nu

gäller dock inte, om även en auktoriserad eller godkänd revisor deltar i

revisionen. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud

eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken kan inte vara

revisor.

 Revisorer skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av den

årsredovisningsskyldiges verksamhet behövs för fullgörandet av uppdraget.

 Till revisorer kan Till revisor kan även

även utses utses ett registrerat

auktoriserade eller revisionsbolag. Be-

godkända stämmelser om vem som

revisionsbolag. Vid kan vara huvudansvarig

tillämpningen av revisor och om

bestämmelserna i detta anmälningsskyldighet

kapitel likställs finns i 12 § lagen

auktoriserade (1995:000) om revi-

revisionsbolag med sorer. Bestämmelserna i

auktoriserade reviso- 4 § tillämpas på den

rer och godkända revi- huvudansvarige.

sionsbolag med godkända

revisorer. Ett bolag

som utses till revisor

skall till den års-

redovisningsskyldige

anmäla vem som är

huvudansvarig för

revisionen. I ett

auktoriserat revi-

sionsbolag skall den

huvudansvarige vara

auktoriserad revisor;

i ett godkänt revi-

sionsbolag skall han

vara auktoriserad

eller godkänd revisor.

Bestämmelserna i 4 §

tillämpas på den huvud-

ansvarige.

 Till revisor i ett dotterföretag bör utses minst en av moderföretagets

revisorer, om det kan ske.

5 §[2]Uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor har utsetts.

 Uppdrag som revisor upphör i förtid, om revisorn eller den som har utsett honom

begär det. Anmälan om detta skall göras hos den års-redovisningsskyldige samt,

om revisorn har utsetts av någon annan, hos denne.

 En revisor vars En revisor vars uppdrag

uppdrag upphör i förtid upphör i förtid skall

skall genast anmäla genast anmäla detta till

detta till Patent- och

länsstyrelsen. Revisorn registreringsverket för

skall i anmälningen läm- registering och överlämna

na en redogörelse för en avskrift av

iakttagelserna vid den anmälningen till den som

granskning som han har svarar för förvaltningen

utfört under den del av av företagets

löpande räkenskapsår som angelägenheter. Revisorn

hans uppdrag har om- skall i anmälningen lämna

fattat. För anmälningen en redogörelse för

gäller i tillämpliga iakttagelserna vid den

delar vad som i 10 § granskning som han har

tredje och fjärde utfört under den del av

styckena föreskrivs om löpande räkenskapsår som

revisionsberättelse. hans uppdrag har

Avskrift av anmälningen omfattat. För anmälningen

skall överlämnas till gäller i tilllämpliga

den som svarar för delar vad som i 10 §

förvaltningen av tredje och fjärde

företagets styckena före-skrivs om

angelägenheter. revisionsberättelse.

 Patent- och

 registreringsverket

 skall översända en

 avskrift av anmälningen

 till skattemyndigheten.

 Om en revisors uppdrag upphör i förtid eller om det uppstår något hinder för

att han skall vara revisor och om det inte finns någon suppleant, skall den som

svarar för förvaltningen av företagets angelägenheter vidta åtgärder för att en

ny revisor tillsätts för den återstående mandattiden.

 Upphör revisors uppdrag

 som gäller tills vidare,

 gäller vad som föreskrivs

 i tredje stycket för

 revisor vars uppdrag

 upphör i förtid.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1992:1249.

 [2]Senaste lydelse 1984:946.

10 §[3]

 Revisorn skall för varje räkenskapsår avge revisionsberättelse till den

årsredovisningsskyldige. Berättelsen skall överlämnas till den som svarar för

förvaltningen av företagets angelägenheter senast fem och en halv månad efter

räkenskapsårets utgång.

 Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande, huruvida årsredo-visningen

har uppgjorts enligt denna lag. Innehåller inte årsredovis-ningen sådana upp-

lysningar som skall lämnas enligt denna lag, skall revisorn ange detta och lämna

behövliga upplysningar i sin berättelse, om det kan ske.

 Har revisorn vid sin granskning funnit att åtgärd eller försummelse som kan

föranleda ersättningsskyldighet ligger någon som ingår i företagsledningen till

last, skall det anmärkas i berättelsen. Revisorn kan även i övrigt i berättelsen

meddela upplysningar som han önskar bringa till den årsredovisningsskyldiges

kännedom.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorn funnit att företaget

inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdesskatte-lagen

(1994:200),

 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild

deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen, eller

 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1- 3.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att företaget inte har

fullgjort skyldighet som avses i fjärde stycket 1- 4, skall revisorn genast

sända in en avskrift av revisionsberättelsen till skattemyndigheten.

 I ett moderföretag skall revisorn avge en särskild revisionsberättelse

beträffande koncernen. Härvid skall första - tredje styckena tillämpas.

 Om anmälan har gjorts

 enligt 5 § tredje eller

 femte styckena, skall

 revisor till

 revisionsberättelsen

 bifoga avskrift av

 anmälningen.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [3]Senaste lydelse 1994:213.

7 Förslag till lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713)

 Härigenom föreskrivs att 10 kap. 3 och 4 §§ försäkringsrörelselagen (1982:713)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

10 kap.

3 §[1]

 Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända skall vara bosatta inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller efter

regeringens bemyndigande Finansinspektionen i särskilda fall tillåter något

annat. Vad som sagts nu gäller dock inte, om även en auktoriserad eller godkänd

revisor deltar i revisionen. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad

näringsförbud eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får

inte vara revisor.

 Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av bolagets verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

Till revisor kan även Till revisor kan utses

utses auktoriserade även ett registrerat

eller godkända revisionsbolag. Bestäm-

revisionsbolag. Vid melser om vem som kan

tillämpningen av be- vara huvudansvarig

stämmelserna i detta revisor och om an-

kapitel likställs mälningsskyldighet finns

auktoriserade i 12 § lagen (1995:000)

revisionsbolag med om revisorer. Bestämmel-

auktoriserade revisorer serna i 5 och 13 §§ till-

och godkända lämpas på den huvudan-

revisionsbolag med svarige.

godkända revisorer. Ett

bolag som utses till

revisor skall till

styrelsen för det bolag

som revisionen avser

anmäla vem som är

huvudansvarig för

revisionen. I ett

auktoriserat

revisionsbolag skall

den huvudansvarige vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag

auktoriserad eller

godkänd revisor.

Bestämmelserna i 5 och

13 §§ tillämpas på den

huvudansvarige.

 Till revisor i dotterföretag bör, om det kan ske, utses minst en av

moderbolagets revisorer.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1992:1241.

4 §

 Minst en av de revisorer som bolagsstämman utser skall vara auktoriserad

revisor eller godkänd revisor, om

 1. försäkringsbolagets verksamhetsområde omfattar hela riket, eller

 2. tillgångarnas bruttovärde (balansomslutningen) enligt fastställda

balansräkningar för de två senaste räkenskapsåren överstiger ett gränsbelopp

som motsvarar 100 gånger det basbelopp enligt lagen (1962:381) om allmän

försäkring som gällde under den sista månaden av respektive räkenskapsår.

 Minst en av de revisorer som bolagsstämman utser skall vara auktoriserad

revisor, om balansomslutningen enligt fastställda balansräkningar för de två

senaste räkenskapsåren överstiger ett gränsbelopp som motsvarar 1 000 gånger det

angivna basbeloppet.

 Regeringen eller efter Regeringen eller den

regeringens myndighet som regeringen

bemyndigande bestämmer kan ifråga om

kommerskollegium kan i bolag som avses i andra

fråga om bolag som avses stycket förordna att en

i andra stycket förordna viss godkänd revisor får

att en viss godkänd utses i stället för en

revisor får utses i auktoriserad revisor.

stället för en Sådana beslut är giltiga i

auktoriserad revisor. högst fem år.

Sådana beslut är giltiga

i högst fem år.

 Första - tredje styckena gäller även för ett moderbolag i en koncern, om

koncernens verksamhetsområde omfattar hela riket eller om balansomslutningen

enligt fastställda koncernbalansräkningar för de två senaste räkenskapsåren

överstiger det gränsbelopp som anges i första eller andra stycket.

 Vad som i 8 kap. 17 § föreskrivs om registrering av styrelseledamöter gäller

även för de auktoriserade och godkända revisorer som avses i denna paragraf.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

8 Förslag till lag om ändring i lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m.

 Härigenom föreskrivs att 4 § lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässig

rådgivning i vissa fall, m.m. skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 §

 Talan om förbud enligt 3 § förs av allmän åklagare vid tingsrätt. Angående

utredningen och förfarandet i sådana mål skall, om inte annat föreskrivs i denna

lag, i tillämpliga delar gälla vad som i allmänhet är föreskrivet om mål som rör

allmänt åtal för brott för vilket är stadgat fängelse i högst ett år.

 Talan mot en advokat Talan mot en advokat får

får väckas endast efter väckas endast efter

hörande av Sveriges hörande av Sveriges

advokatsamfund. Talan advokatsamfund. Talan

mot en auktoriserad mot en godkänd eller

eller godkänd revisor auktoriserad revisor får

får väckas endast efter väckas endast efter

hörande av hörande av

kommerskollegium. Revisorsnämnden.

 Bestämmelserna i 24 och 25 kap. rättegångsbalken skall inte tillämpas vid

förbudstalan.

 Talan om förbud skall väckas inom fem år från det att brottet begicks.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

9 Förslag till lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617)

 Härigenom föreskrivs att 3 kap. 3 § bankrörelselagen (1987:617) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

3 kap.

3 §[1]

 Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara revisor.

 Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av bankens verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan utses Till revisor kan utses

även ett auktoriserat även ett registrerat

eller ett godkänt revi- revisionsbolag. Bestäm-

sionsbolag. Vid melser om vem som kan

tillämpningen av vara huvudansvarig

bestämmelserna i detta revisor och om anmäl-

kapitel likställs ett ningsskyldighet finns i

auktoriserat revisions- 12 § lagen (1995:000) om

bolag med auktoriserad revisorer. Bestämmel-

revisor och ett godkänt serna i 5 § om behörighet

revisionsbolag med och i 13 § om rätt att

godkänd revisor. Ett närvara på stämma tillämpas

bolag som utses till på den huvudansvarige.

revisor skall till

bankens styrelse anmäla

vem som är huvudansvarig

för revisionen. Den hu-

vudansvarige skall i

ett auktoriserat

revisionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag

auktoriserad eller

godkänd revisor. Be-

stämmelserna i 5 § om

behörighet och i 13 § om

rätt att närvara på stämma

tillämpas på den huvudan-

svarige.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 1 Senaste lydelse 1990:1301.

10 Förslag till lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar

 Härigenom föreskrivs att 8 kap. 3, 8 och 13 §§ lagen (1987:667) om ekonomiska

föreningar skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

8 kap.

3 §[1]

 Revisorer som inte är auktoriserade eller godkända skall vara bosatta inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, om inte regeringen eller den myndighet

som regeringen bestämmer i särskilda fall tillåter annat. Vad som sagts nu

gäller dock inte, om även en auktoriserad eller godkänd revisor deltar i

revisionen. Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud

eller som har förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara

revisor.

 Revisorerna skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till arten och omfånget av föreningens verksamhet

fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan utses Till revisor kan utses

även ett auktoriserat även ett registrerat

eller ett godkänt revi- revisionsbolag. Bestäm-

sionsbolag. Vid melser om vem som kan

tillämpningen av vara huvudansvarig

bestämmelserna i detta revisor och om an-

kapitel likställs ett mälningsskyldighet finns

auktoriserat revisions- i 12 § lagen (1995:000)

bolag med auktoriserad om revisorer. Bestämmel-

revisor och ett godkänt serna i 7 och 15 §§ till-

revisionsbolag med ämpas på den huvudansvari-

godkänd revisor. Ett ge.

bolag som utses till

revisor skall till

styrelsen för den

förening som revisionen

avser anmäla vem som är

huvudansvarig för

revisionen. Den huvud-

ansvarige skall i ett

auktoriserat

revisionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag

auktoriserad eller

godkänd revisor. Bestäm-

melserna i 7 och 15 §§

tillämpas på den

huvudansvarige.

 Till revisor i dotterföretag bör utses minst en av moderföreningens revisorer,

om det kan ske.

 **Fotnot**

 [1]Senaste lydelse 1992:1242.

8 §

 Ett uppdrag att tills vidare vara revisor upphör när ny revisor har utsetts.

 Ett uppdrag som revisor upphör i förtid, om revisorn eller den som har utsett

honom begär det. Anmälan om detta skall göras hos styrelsen och, om en revisor

som inte är vald på föreningsstämman vill avgå, hos den som har tillsatt honom.

 En revisor vars En revisor vars uppdrag

uppdrag upphör i förtid upphör i förtid skall

skall genast anmäla genast anmäla detta till

detta till registreringsmyndigheten

länsstyrelsen. Revisorn för registrering och

skall i anmälningen läm- överlämna en avskrift av

na en redogörelse för anmälningen till före-

iakttagelserna vid den ningens styrelse. Revi-

granskning som han har sorn skall i anmälningen

utfört under den del av lämna en redogörelse för

löpande räkenskapsår som iakttagelserna vid den

hans uppdrag har om- granskning som han har

fattat. För anmälningen utfört under den del av

gäller i tillämpliga löpande räkenskapsår som

delar vad som föreskrivs hans uppdrag har

i 13 § tredje och fjärde omfattat. För anmälningen

styckena om gäller i tillämpliga delar

revisionsberättelse. vad som föreskrivs i 13 §

Avskrift av anmälningen tredje och fjärde

skall överlämnas till styckena om revisions-

föreningens styrelse. berättelse.

 Registreringsmyndigheten

 skall översända en

 avskrift av anmälningen

 till skattemyndigheten.

 Upphör en revisors uppdrag i förtid eller uppkommer hinder för honom enligt 3,

5 eller 7 § eller enligt stadgarna att vara revisor och finns det inte någon

suppleant för honom, skall styrelsen vidta åtgärder för att en ny revisor

tillsätts för den återstående mandattiden.

 Upphör revisors uppdrag,

 som gäller tills vidare,

 vid annan tidpunkt än vid

 slutet av ordinarie

 föreningsstämma, gäller vad

 som föreskrivs i tredje

 stycket för revisor vars

 uppdrag upphör i förtid.

13 §[2]

 Revisorerna skall för varje räkenskapsår avge en revisionsberättelse till

föreningsstämman. Berättelsen skall överlämnas till föreningens styrelse senast

två veckor före den ordinarie föreningsstämman. Revisorerna skall inom samma tid

till styrelsen återlämna de redovisningshandlingar som har överlämnats till dem.

 Revisionsberättelsen skall innehålla ett uttalande om huruvida årsredovisningen

har gjorts upp enligt denna lag. Innehåller inte årsredovisningen sådana

upplysningar som skall lämnas enligt 9 kap., skall revisorerna ange detta och

lämna behövliga upplysningar i sin berättelse, om det kan ske.

 Har revisorerna vid sin granskning funnit att någon åtgärd eller försummelse

som kan föranleda ersättningsskyldighet ligger en styrelseledamot eller

verkställande direktören till last eller att en styrelseledamot eller

verkställande direktören på annat sätt har handlat i strid mot denna lag eller

stadgarna, skall det anmärkas i berättelsen. Revisionsberättelsen skall även

innehålla ett uttalande i frågan om ansvarsfrihet för styrelseledamöterna och

verkställande direktören. Revisorerna kan även i övrigt i berättelsen anteckna

de upplysningar som de önskar meddela medlemmarna.

 I revisionsberättelsen skall också anmärkas om revisorerna funnit att

föreningen inte har fullgjort sin skyldighet

 1. att göra avdrag för preliminär A-skatt eller kvarstående skatt enligt

uppbördslagen (1953:272),

 2. att anmäla sig för registrering enligt 14 kap. 2 § mervärdesskattelagen

(1994:200),

 3. att lämna uppgift enligt 54 § 1 mom. uppbördslagen eller 4 § lagen

(1984:668) om uppbörd av socialavgifter från arbetsgivare eller särskild

deklaration enligt 14 kap. 3 § mervärdesskattelagen, eller

 4. att i rätt tid betala skatter och avgifter som avses i 1-3.

 Om revisionsberättelsen innehåller anmärkning om att föreningen inte har

fullgjort någon sådan skyldighet som avses i fjärde stycket 1 - 4, skall

revisorerna genast sända in en avskrift av den till skattemyndigheten.

 Revisionsberättelsen skall innehålla särskilda uttalanden om fastställande av

balansräkningen och resultaträkningen samt om det förslag till dispositioner

beträffande föreningens vinst eller förlust som har lagts fram i

förvaltningsberättelsen.

 I en moderförening skall revisorerna avge en särskild revisionsberättelse

beträffande koncernen. Härvid skall första - tredje och sjätte styckena

tillämpas.

 Om anmälan har gjorts

 enligt 8 § tredje eller

 femte styckena, skall

 revisor till

 revisionsberättelsen

 bifoga avskrift av

 anmälningen.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

 **Fotnot**

 [2]Senaste lydelse 1994:217.

11 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer

 Härigenom föreskrivs att 12 § lagen om utländska filialer skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

12 §

 Verkställande Verkställande direktörens

direktörens förvaltning förvaltning och filialens

och filialens räkenskaper skall

räkenskaper skall granskas av auktoriserad

granskas av eller godkänd revisor.

auktoriserad eller Till revisor kan även

godkänd revisor. Till utses ett registrerat

revisor kan även utses revisionsbolag. Dessutom

auktoriserat eller god- kan revisorssuppleant

känt revisionsbolag. utses. Verkställande

Dessutom kan direktören skall se till

revisorssuppleant att revisor utses och

utses. Verkställande att denne inom tre

direktören skall se till månader efter

att revisor utses och räkenskapsårets slut för

att denne inom tre granskning får redovis-

månader efter ningshandlingarna i

räkenskapsårets slut för original eller bestyrkt

granskning får redovis- kopia.

ningshandlingarna i

original eller bestyrkt

kopia.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

12 Förslag till lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

 Härigenom föreskrivs att 2 kap. 6 § lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2 kap.

6 §

 I ett I ett

kreditmarknadsbolag kreditmarknadsbolag

skall minst en av skall minst en av

bolagsstämman utsedd bolagsstämman utsedd

revisor vara revisor vara

auktoriserad revisor auktoriserad revisor.

eller auktoriserat Till revisor kan utses

revisionsbolag. även ett registrerat

 revisionsbolag.

 Bestämmelser om vem som

 kan vara huvudansvarig

 revisor och om anmäl-

 ningsskyldighet finns i

 12 § lagen (1995:000) om

 revisorer.

_______________

 Denna lag träder i kraft den 1 juli 1995.

13 Förslag till lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220)

 Härigenom föreskrivs att 4 kap. 3 § stiftelselagen (1994:1220) skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

4 kap.

3 §

 Den som är underårig, i konkurs eller underkastad näringsförbud eller som har

förvaltare enligt 11 kap. 7 § föräldrabalken får inte vara revisor.

 En revisor skall ha den insikt i och erfarenhet av redovisning och ekonomiska

förhållanden som med hänsyn till stiftelsens ändamål samt arten och värdet av

stiftelsens tillgångar fordras för uppdragets fullgörande.

 Till revisor kan även Till revisor kan även

ett auktoriserat eller ett registrerat

godkänt revisionsbolag revisionsbolag utses.

utses. Vid tillämpningen Bestämmelser om vem som

av bestämmelserna i kan vara huvudansvarig

detta kapitel likställs revisor och om an-

ett auktoriserat mälningsskyldighet finns

revisionsbolag med i 12 § lagen (1995:000)

auktoriserad revisor om revisorer. Bestämmel-

och ett godkänt serna i 6 § tillämpas på

revisionsbolag med den huvudansvarige.

godkänd revisor. Ett

bolag som utses till

revisor skall till den

stiftelse som

revisionen avser anmäla

vem som är huvudansvarig

för revisionen. Den

huvudansvarige skall i

ett auktoriserat revi-

sionsbolag vara

auktoriserad revisor

och i ett godkänt

revisionsbolag vara

auktoriserad eller

godkänd revisor.

Bestämmelserna i 6 §

tillämpas på den huvudan-

svarige.

 Till revisor i dotterföretag bör minst en av moderstiftelsens revisorer utses,

om det kan ske.

LAGRÅDET

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1995-02-09

Närvarande: justitierådet Torkel Gregow, justitierådet Lars Å.[REDACTED_EFTERNAMN],

regeringsrådet Sigvard Holstad.

Enligt en lagrådsremiss den 26 januari 1995 (Näringsdepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

 1. lag om revisorer,

 2. lag om ändring i lagen (1971:289) om allmänna förvaltningsdomstolar,

 3. lag om ändring i lagen (1973:370) om arbetslöshetsförsäkring,

 4. lag om ändring i aktiebolagslagen (1975:1385),

 5. lag om ändring i sekretesslagen (1980:100),

 6. lag om ändring i lagen (1980:1103) om årsredovisning m.m. i vissaföretag,

 7. lag om ändring i försäkringsrörelselagen (1982:713),

 8. lag om ändring i lagen (1985:354) om förbud mot yrkesmässigrådgivning i

 vissa fall, m.m.,

 9. lag om ändring i bankrörelselagen (1987:617),

 10. lag om ändring i lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar,

 11. lag om ändring i lagen (1992:160) om utländska filialer,

 12. lag om ändring i lagen (1992:1610) om kreditmarknadsbolag,

 13. lag om ändring i stiftelselagen (1994:1220).

Förslagen har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Margareta

Gårdmark-Nylén.

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet:

Förslaget till lag om revisorer

1 §

I första meningen i denna paragraf anges att lagen gäller prövning av revisorers

och revisionsbolags lämplighet. Därefter anges i andra meningen att lagen

innehåller bestämmelser om godkännande och auktorisation av revisorer,

registrering av revisionsbolag, allmänna förutsättningar för deras verksamhet

samt tillsyn över dem.

 Syftet med paragrafen synes vara att i en inledande bestämmelse ange dels

lagens tillämpningsområde dels de olika frågor som regleras i lagen. Enligt

Lagrådets mening bör det vara tillräckligt att bestämmelsen anger de huvudfrågor

som lagen behandlar. Med hänsyn härtill förordar Lagrådet att paragrafen ges

följande ändrade lydelse:

 "Denna lag innehåller bestämmelser om godkännande och auktorisation av

revisorer, registrering av revisionsbolag, revisorers och revisionsbolags

verksamhet samt tillsyn och disciplinära åtgärder."

3 §

I paragrafens första stycke anges att Revisorsnämnden prövar frågor om

godkännande, auktorisation och registrering samt utövar tillsyn. Vidare sägs att

nämnden i sin verksamhet skall utveckla och främja god revisorssed.

 Såsom stycket utformats ger det intryck av att innehålla en fullständig

uppräkning av Revisorsnämndens åligganden. Ytterligare åligganden finns

emellertid angivna i andra paragrafer. Enligt 25 § första stycket prövar sålunda

Revisorsnämnden frågor om åtgärder enligt 22-24 §§, dvs. disciplinära åtgärder.

När i lagrådsremissen nu valts metoden att i en av de inledande paragraferna

ange åligganden som åvilar Revisorsnämnden, bör redovisningen av dessa göras så

fullständig som möjligt. Bestämmelsen i 25 § att Revisorsnämnden prövar frågor

om disciplinära åtgärder bör därför föras in i första stycket i förevarande

paragraf. Vidare bör vissa redaktionella ändringar göras i stycket.

 Mot bakgrund av det anförda förordar Lagrådet att första stycket i förevarande

paragraf ges följande lydelse:

"Frågor om godkännande, auktorisation och registrering prövas av

Revisorsnämnden. Nämnden utövar också tillsyn över revisorer och revisionsbolag

samt prövar frågor om disciplinära åtgärder. Nämnden skall i sin verksamhet

utveckla och främja god revisorssed."

17 §

Enligt paragrafens första stycke får en revisor inte vara anställd hos någon

annan än godkänd eller auktoriserad revisor, registrerat revisionsbolag, bolag

som avses i 16 § eller juridisk person som Revisorsnämnden särskilt har

godtagit. I andra stycket föreskrivs att Revisorsnämnden får medge undantag från

förbudet i första stycket om det finns särskilda skäl.

 Av det föreslagna andra stycket framgår att Revisorsnämnden med stöd av

dispensregeln där kan godta bl.a. anställningar hos juridiska personer. Någon

anledning att dessutom ha en särskild dispensregel för sådana anställningar i

första stycket har inte framkommit. Lagrådet förordar därför att orden "eller

juridisk person som Revisorsnämnden särskilt har godtagit" i första stycket får

utgå.

23 §

I denna paragraf regleras den situationen att det för en godkänd eller

auktoriserad revisor inträder någon omständighet som innebär hinder för

godkännande eller auktorisation. Det föreslås åligga revisorn att genast anmäla

förhållandet till Revisorsnämnden. Enligt andra meningen skall godkännandet

eller auktorisationen i sådant fall upphävas.

 De omständigheter som åsyftas i paragrafen är de som nämns i 4-7 §§. Då det

gäller skyldigheten att vara bosatt i Sverige eller i en annan stat inom

Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (4 § 2) finns det emellertid i 8 § en

bestämmelse, som medger Revisorsnämnden att, om det finns särskilda skäl,

meddela en revisor tillstånd att med bibehållet godkännande eller bibehållen

auktorisation vara bosatt utanför nämnda område under viss tid. I fall

omständigheten utgörs av bosättning utanför detta område men det finns

förutsättningar för att meddela sådant tillstånd som avses i 8 § bör

godkännandet eller auktorisationen givetvis inte upphävas.

 Med hänsyn till det anförda förordar Lagrådet att ordet "upphävas" i andra

meningen i förevarande paragraf i förtydligande syfte byts ut mot "omprövas".

24 §

I andra stycket av förevarande paragraf i förslaget anges att, om ett

revisionsbolag träder i likvidation eller försätts i konkurs eller om det för

bolaget inträder någon annan omständighet som innebär hinder för registrering,

bolaget genast skall anmäla detta till Revisorsnämnden. Enligt andra meningen

skall registreringen i sådant fall upphävas.

 Beträffande de omständigheter som avses i bestämmelsen, vilka återfinns i 9-11

§§, är att märka att Revisorsnämnden enligt 11 § tredje stycket får, om det

finns särskilda skäl, medge undantag från de krav som föreskrivs i första

stycket 2 och andra stycket i samma paragraf. Av skäl som angetts i fråga om 23

§ förordar därför Lagrådet att ordet "upphävas" i andra stycket i förevarande

paragraf ersätts av "omprövas".

25 §

I paragrafens första stycke anges i första meningen att Revisorsnämnden prövar

frågor om åtgärder enligt 22-24 §§. I andra meningen föreskrivs att nämnden får

förordna att ett beslut att upphäva godkännande, auktorisation eller

registrering skall gälla omedelbart. Paragrafens andra stycke upptar en regel om

att nämndens beslut om straffavgift verkställs som domstols dom eller beslut.

 Om Lagrådets förslag till ändrad lydelse av 3 § följs, bör första meningen utgå

och en ändring göras i andra meningen. Lagrådet föreslår att paragrafens första

stycke ges följande lydelse:

 "Revisorsnämnden får vid sin prövning av frågor om åtgärder enligt 22-24 §§

förordna att ett beslut att upphäva godkännande, auktorisation eller

registrering skall gälla omedelbart".

 Bestämmelsen om omedelbar verkställighet gäller enligt sin ordalydelse endast

Revisorsnämndens beslut. Avsikten har uppenbarligen varit att detsamma skall

gälla i fråga om beslut av förvaltningsdomstol. En bestämmelse härom bör därför

tas in i lagen, lämpligen i 26 §.

 Vad angår andra stycket är det något oklart vad som avses med att beslut om

straffavgift verkställs som domstols dom eller beslut. Enligt 3 kap. 3 §

utsökningsbalken får dom alltid verkställas när den vunnit laga kraft. Av 6 § i

samma kapitel framgår emellertid att dom varigenom betalningsskyldighet har

ålagts får verkställas genast. Vid föredragningen av lagrådsremissen har

upplysts att avsikten varit att beslut om straffavgift skall få verkställas

först när det vunnit laga kraft. För undvikande av missförstånd bör detta

uttryckligen framgå av lagtexten. Med hänsyn härtill förordar Lagrådet att

pararafens andra stycke - efter viss redaktionell jämkning - ges följande

lydelse:

 "Nämndens beslut om straffavgift verkställs, sedan det har vunnit laga kraft,

som domstols dom".

26 §

Av paragrafens första och andra stycken framgår att Revisorsnämndens beslut får

med vissa angivna undantag överklagas hos allmän förvaltningsdomstol. Enligt

tredje stycket krävs prövningstillstånd vid överklagande till kammarrätten.

 Som Lagrådet anfört i anslutning till 25 § första stycket bör i förevarande

paragraf tas in en bestämmelse att förvaltningsdomstol får på motsvarande sätt

som Revisorsnämnden förordna om omedelbar verkställighet. Bestämmelsen bör tas

in i ett nytt fjärde stycke och kan förslagsvis ges följande lydelse:

 "Vad som sägs i 25 § första stycket gäller även i fråga om domstol".

Övergångsbestämmelserna

I punkt 8 i övergångsbestämmelserna anges att äldre bestämmelser skall gälla för

ärenden som inte slutligt avgjorts och där ansökan kommit in till

Kommerskollegium före den 1 juli 1995.

 Av bestämmelsens lydelse framgår att de ifrågavarande ärendena avses skola

prövas i sak enligt äldre bestämmelser, dvs. enligt förordningen (1973:221) om

auktorisation och godkännande av revisorer. Då det gäller frågan vilken

myndighet som skall handlägga dessa ärenden, ligger det närmast till hands att

uppfatta bestämmelsen så att handläggningen skall ankomma på Kommerskollegium.

Vid föredragningen inför Lagrådet har emellertid upplysts att avsikten är att

ärenden skall överlämnas till Revisorsnämnden för handläggning.

 På grund av det anförda och med en jämkning även i övrigt förordar Lagrådet att

bestämmelsen ges följande lydelse:

 "Ärenden enligt förordningen (1973:221) om auktorisation och godkännande av

revisorer som inte har avgjorts vid ikraftträdandet skall av Kommerskollegium

överlämnas till Revisorsnämnden för handläggning. Dessa ärenden skall prövas med

tillämpning av nämnda förordning".

 Punkt 9 innehåller att beslut som har meddelats av Kommerskollegium före den 1

juli 1995 överklagas enligt äldre bestämmelser.

 Eftersom Kommerskollegium inte avses skola ta befattning med revisorsärenden

efter utgången av juni 1995, torde det inte finnas anledning att i bestämmelsen

särskilt ange att den avser beslut som har meddelats före nämnda tidpunkt.

Lagrådet föreslår att bestämmelsen, med viss jämkning även i övrigt, får

följande lydelse:

 "I fråga om överklagande av beslut som har meddelats av Kommerskollegium gäller

äldre bestämmelser".

Förslaget till lag om ändring i sekretesslagen

Förslaget innebär att bestämmelserna i 9 kap. 12 § andra stycket anpassas till

terminologin i förslaget till lag om revisorer. Sålunda föreslås bl.a. att

begreppet "revisionsbolag, som har erhållit auktorisation eller godkännande,"

byts ut mot "registrerat revisionsbolag". Ändringslagen skall enligt förslaget

träda i kraft den 1 juli 1995. Någon övergångsbestämmelse föreslås inte.

 Enligt Lagrådets mening bör bestämmelsen om ikraftträdande kompletteras med en

övergångsbestämmelse främst med tanke på ärenden som rör revisionsbolag enligt

äldre regler. I annat fall lämnas uppgifter i sådana ärenden utan sekretesskydd.

Övergångsbestämmelsen kan ges förslagsvis följande lydelse:

 "Äldre bestämmelser gäller fortfarande i fråga om uppgifter som hänför sig till

ärenden, vilka har anhängiggjorts före ikraftträdandet".

Övriga lagförslag

Förslagen lämnas utan erinran.

RÅDETS ÅTTONDE DIREKTIV

av den 10 april 1984

grundat på artikel 54.3 g i fördraget om godkännande av personer som har ansvar

för lagstadgad revision av räkenskaper

(84/253/EEG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av Fördraget om upprättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen,

särskilt artikel 54.3 g i detta,

 med beaktande av kommissionens förslag,[1]

 med beaktande av Europaparlamentets yttrande,[2]

 med beaktande av Ekonomiska och sociala kommitténs yttrande[3] och

 med beaktande av följande:

 Enligt direktiv 78/660/EEG[4] skall årsbokslutet i vissa företagsformer revi-

deras av en eller flera personer som är behöriga att företa sådan revision.

Endast företag som anges i artikel 11 i det direktivet får undantas från

revisionen.

 Direktivet har kompletterats med direktiv 83/349/EEG[5] om sammanställd

redovisning.

 Kvalifikationskraven måste harmoniseras i fråga om de personer som är behöriga

att genomföra lagstadgad revision av räkenskaper. Det bör säkerställas att

sådana personer är oberoende och har ett gott anseende.

 Genom en yrkesexamen måste en hög nivå garanteras när det gäller de teoretiska

kunskaper och den förmåga att praktiskt tillämpa kunskaperna som behövs för en

lagstadgad revision av räkenskaper.

 Medlemsstaterna måste ges rätt att godkänna personer som, utan att uppfylla

alla de krav som ställs på teoretisk utbildning, ändå under lång tid genom

yrkesmässig verksamhet har fått tillräcklig erfarenhet inom områdena ekonomi,

juridik och redovisning samt har godkänts vid yrkesexamen.

 Medlemsstaterna måste även ges rätt att besluta om övergångsbestämmelser till

förmån för yrkesmässigt verksamma personer.

 Medlemsstaterna får godkänna såväl fysiska personer som revisionsbolag, vilka

kan vara juridiska personer eller andra former av bolag eller sammanslutningar.

 Fysiska personer som utför lagstadgad revision av räkenskaper på ett sådant

revisionsbolags vägnar måste uppfylla villkoren i detta direktiv.

 En medlemsstat får godkänna personer som utanför den staten har förvärvat

kvalifikationer som är likvärdiga med dem som föreskrivs i detta direktiv.

 Om en medlemsstat då detta direktiv antas erkänner som revisorer vissa

kategorier av fysiska personer vilka uppfyller i direktivet uppställda krav men

vilkas yrkesexamen ligger på en lägre nivå än avslutad högskoleutbildning, bör

denna medlemsstat i fortsättningen på vissa villkor och till dess ytterligare

samordning sker få särskilt godkänna sådana personer att utföra lagstadgad

revision i bolag och företagsgrupper av begränsad storlek. En förutsättning bör

vara att medlemsstaten inte har utnyttjat de möjligheter till undantag från

kravet på lagstadgad revision som lämnas i gemenskapsdirektiven om årsbokslut

och sammanställt bokslut.

 Detta direktiv berör varken den etableringsfrihet eller den rätt att fritt

tillhandahålla tjänster som tillkommer personer med uppgift att utföra

lagstadgad revision av räkenskaper.

 Frågan om att erkänna ett sådant godkännande att utföra revision som har

meddelats en medborgare i en annan medlemsstat kommer att regleras särskilt i

direktiv om etablering och utövande av verksamhet inom områdena företagsekonomi,

nationalekonomi och redovisning samt i direktiv om frihet att tillhandahålla

tjänster inom dessa områden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE

AVSNITT I

Tillämpningsområde

Artikel 1

1. De samordningsåtgärder som föreskrivs i detta direktiv skall vidtas i fråga

om sådana lagar och andra författningar i medlemsstaterna som avser personer,

vilka skall:

 a) utföra lagstadgad granskning av bolags och andra företags årsbokslut samt

verifiera att innehållet i förvaltningsberättelserna är förenligt med

årsboksluten, förutsatt att sådan granskning och verifiering föreskrivs i

gemenskapsrätten,

 b) utföra lagstadgad granskning av sammanställda bokslut och verifiera att

innehållet i de sammanställda förvaltningsberättelserna är förenligt med de

sammanställda boksluten, förutsatt att sådan granskning och verifiering

föreskrivs i gemenskapsrätten.

2. Beroende på varje medlemsstats lagstiftning kan de i punkt 1 angivna

personerna vara fysiska personer eller juridiska personer eller andra former av

bolag eller sammanslutningar (revisionsbolag enligt definitionen i detta

direktiv).

AVSNITT II

Regler om godkännande

Artikel 2

1. Lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna får endast

utföras av godkända personer. Medlemsstaternas myndigheter får endast godkänna:

 a) Fysiska personer som uppfyller minst de villkor som anges i artikel 3-19.

 b) Revisionsbolag som uppfyller minst följande villkor:

 i) De fysiska personer som på revisionsbolagets vägnar utför lagstadgad

revision av de i artikel 1 angivna handlingarna skall uppfylla minst de i

artikel 3-19 angivna villkoren; medlemsstaterna får föreskriva att sådana

fysiska personer även skall vara godkända.

 ii) En majoritet av röstetalet skall tillkomma fysiska personer eller revi-

sionsbolag som uppfyller minst de i artikel 3-19 uppställda villkoren, med

undantag för artikel 11.1 b; medlemsstaterna får föreskriva att sådana fysiska

personer och revisionsbolag även skall vara godkända. De medlemsstater som då

detta direktiv antas inte kräver nu angiven majoritet behöver dock inte

föreskriva sådan, förutsatt att alla aktier eller andra andelar i

revisionsbolaget är ställda till viss man och kan överlåtas endast med samtycke

av revisionsbolaget och/eller, om medlemsstaten föreskriver det, med godkännande

av behörig myndighet.

 iii) En majoritet av ledamöterna i revisionsbolagets förvaltnings- eller

ledningsorgan måste vara fysiska personer eller revisionsbolag som uppfyller

minst de i artikel 3-19 uppställda villkoren; medlemsstaterna får föreskriva att

sådana personer eller revisionsbolag även skall vara godkända. Om ett organ inte

har fler än två ledamöter, måste en av dessa minst uppfylla de angivna

villkoren.

 Med förbehåll för vad som gäller enligt artikel 14.2 skall godkännandet av ett

revisionsbolag återkallas när något av kraven i b inte längre är uppfyllt.

Medlemsstaterna får dock förordna om en frist på högst två år för att uppfylla

kraven i b ii och iii.

2. Då bestämmelserna i detta direktiv tillämpas, får de uppgifter som ankommer

på medlemsstaternas myndigheter utövas av yrkesföreningar, om dessa enligt

nationell lagstiftning har befogenhet att lämna sådant godkännande som avses i

direktivet.

Artikel 3

Myndigheterna i en medlemsstat skall godkänna endast personer som har ett gott

anseende och inte utövar någon form av verksamhet som enligt medlemsstatens

lagar är oförenlig med lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna

handlingarna.

 **Fotnot**

 1 EGT nr C112, 13.5.1978 s. 6 och EGT nr C317,

 18..12.1975 s. 6.

 [2] EGT nr C140, 5.6.1979 s. 154.

 [3] EGT nr C 171, 9.7.1979 s. 30.

 [4] EGT nr L222, 14.8.1978 s. 11.

 [5] EGT nr L193, 18.7.1983 s. 1.

Artikel 4

En fysisk person får godkännas att utföra lagstadgad revision av de i artikel

1.1 angivna handlingarna, endast om han efter att ha kvalificerat sig för

tillträde till universitetsstudier har genomgått en teoretisk och praktisk

utbildning samt avlagt en statligt organiserad eller godkänd yrkesexamen som är

jämförbar med slutexamen från ett universitet.

Artikel 5

En yrkesexamen enligt artikel 4 måste garantera tillräckliga teoretiska

kunskaper för lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna och

en förmåga att i praktiken tillämpa sådana kunskaper i revisionsarbetet.

 Denna examen skall åtminstone delvis vara skriftlig.

Artikel 6

Det i examen ingående teoretiska kunskapsprovet måste särskilt omfatta följande

ämnesområden:

 a) - räkenskapsrevision,

 - balansanalys,

 - extern redovisning,

 - sammanställd redovisning,

 - kostnadsbokföring och internredovisning,

 - intern revision och kontroll,

 - föreskrifter om upprättande av års- och sammanställt bokslut samt

föreskrifter om metoder för värdering av balansposter och beräkningav

resultatposter,

 - rättsliga och yrkesmässiga normer för lagstadgad revision och för dem som

utför sådan revision,

 b) i den utsträckning det har betydelse för revisionen:

 - associationsrätt,

 - lagstiftning om konkurs och liknande förfaranden,

 - beskattningsrätt,

 - civil- och handelsrätt,

 - lagstiftning om social trygghet och arbetsrätt,

 - informations- och databehandling,

 - företagsekonomi, nationalekonomi och finansiering,

 - matematik och statistik,

 - grundläggande principer för ekonomisk styrning av företag.

Artikel 7

1. Med avvikelse från bestämmelserna i artikel 5 och 6 får en medlemsstat

föreskriva att personer med universitetsexamen eller annan likvärdig examen

eller med likvärdiga betyg i ett eller flera av de i artikel 6 angivna ämnena,

får befrias från att avlägga teoretiska kunskapsprov i de ämnen som täcks av

denna examen eller dessa betyg.

2. Med avvikelse från bestämmelserna i artikel 5 får en medlemsstat föreskriva

att den som har en akademisk examen eller motsvarande kompetens i ett eller

flera av de i artikel 6 angivna ämnena får befrias från att avlägga prov som

avser hans förmåga att praktiskt tillämpa kunskaperna i dessa ämnen, om han har

fått en praktisk utbildning i ämnena som dokumenteras genom av staten erkända

examen eller betyg.

Artikel 8

1. För att garantera förmågan att praktiskt tillämpa de teoretiska kunskaperna,

vilken förmåga även prövas i examen, skall under minst tre år en praktisk

utbildning äga rum som bl.a. skall omfatta revision av årsbokslut och

sammanställda bokslut eller liknande redovisningshandlingar. Denna praktiska

utbildning måste till minst två tredjedelar fullgöras hos någon som enligt

medlemsstatens lagstiftning är godkänd i överensstämmelse med detta direktiv;

medlemsstaten får dock tillåta att den praktiska utbildningen fullgörs hos någon

som enligt en annan medlemsstats lagstiftning är godkänd i överensstämmelse med

detta direktiv.

2. Medlemsstaterna skall säkerställa att hela den praktiska utbildningen

fullgörs hos personer som erbjuder tillräckliga garantier med avseende på

utbildningen.

Artikel 9

Medlemsstaterna får tillåta personer att utföra lagstadgad revision av de i

artikel 1.1 angivna handlingarna även om de inte uppfyller villkoren enligt

artikel 4, under förutsättning att de kan visa:

 a) att de under 15 år har utövat yrkesmässig verksamhet som har gett dem

möjligheter att förvärva tillräcklig erfarenhet på ekonomi-, juridik- och

redovisningsområdena samt har godkänts vid en sådan yrkesexamen som avses i

artikel 4, eller

 b) att de under sju år har utövat yrkesmässig verksamhet inom de angivna

områdena och dessutom har erhållit praktisk utbildning enligt artikel 8 samt har

godkänts vid en sådan yrkesexamen som avses i artikel 4.

Artikel 10

1. Medlemsstaterna får från de i artikel 9 angivna åren för yrkesmässig

verksamhet räkna av tid för teoretisk utbildning inom de ämnesområden som anges

i artikel 6, förutsatt att denna utbildning har avslutats med en statligt erkänd

examen. Utbildningen får inte understiga ett år och får inte heller med mer än

fyra år räknas av från tiden för yrkesmässig verksamhet.

2. Tiden för den yrkesmässiga verksamheten och den praktiska utbildningen får

inte understiga tiden för den teoretiska och praktiska yrkesutbildning som har

föreskrivits enligt artikel 4.

Artikel 11

1. Myndigheterna i en medlemsstat får godkänna personer som helt eller delvis

har förvärvat sina kvalifikationer i någon annan stat, om dessa personer

uppfyller följande två villkor:

 a) en behörig myndighet skall finna att deras kompetens är likvärdig med den

som krävs enligt medlemsstatens lagstiftning i överensstämmelse med detta

direktiv, och

 b) de skall ha styrkt att de har sådana juridiska kunskaper som i medlems-

staten krävs för lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna.

Myndigheterna i medlemsstaten behöver dock inte fordra att sådana kunskaper

styrks, om myndigheterna finner att de juridiska kunskaper som har förvärvats i

en annan stat är tillräckliga.

2. Artikel 3 skall tillämpas.

Artikel 12

1. En medlemsstat får anse sådana yrkesutövare som godkända enligt detta

direktiv, vilka har godkänts genom ett förvaltningsbeslut av en behörig

myndighet i den medlemsstaten innan de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna

skall börja tillämpas.

2. Inträder en fysisk person i en av staten erkänd yrkesförening får detta anses

som ett godkännande genom förvaltningsbeslut av behörig myndighet enligt punkt

1, om inträdet enligt lagstiftningen i den staten ger föreningsmedlemmen rätt

att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna.

Artikel 13

Till dess att de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas får

en medlemsstat anse sådana yrkesutövare som godkända enligt detta direktiv,

vilka visserligen inte har godkänts genom förvaltningsbeslut av en behörig

myndighet men som dels har samma kvalifikationer i medlemsstaten som de personer

vilka har godkänts genom sådana beslut och dels vid tidpunkten för dessa

godkännanden utför lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna

på de godkända personernas vägnar.

Artikel 14

1. En medlemsstat får anse sådana revisionsbolag som godkända enligt detta

direktiv, vilka har godkänts genom förvaltningsbeslut av en behörig myndighet i

den medlemsstaten innan de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall börja

tillämpas.

2. Villkoren enligt artikel 2.1 ii b iii och i måste uppfyllas senast inom en

tidsfrist som inte får överstiga fem år räknat från den tidpunkt då de i artikel

30.2 avsedda bestämmelserna skall börja tillämpas.

3. Fysiska personer som till dess de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna skall

börja tillämpas utför lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna

handlingarna för ett revisionsbolags räkning, får därefter meddelas tillstånd

att fortsätta att utföra sådan revision även om de inte uppfyller alla villkor i

detta direktiv.

Artikel 15

Intill ett år efter den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna

skall börja tillämpas får de yrkesutövare som inte har godkänts genom

förvaltningsbeslut av en behörig myndighet, men som i en medlemsstat ändå har

rätt att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna och

som faktiskt har utfört sådan revision fram till den nämnda tidpunkten,

godkännas av medlemsstaten enligt detta direktiv.

Artikel 16

I ett år räknat från den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna

skall börja tillämpas får medlemsstaterna vidta övergångsåtgärder för att

reglera förhållandena för sådana yrkesutövare som efter denna tidpunkt har kvar

rätten att revidera årsbokslut i vissa bolagsformer som inte är underkastade

lagstadgad revision, men vilka yrkesutövare till följd av införandet av nya

regler om lagstadgad revision inte kommer att kunna utföra denna revision om

inte särskilda åtgärder vidtas till förmån för dem.

Artikel 17

Artikel 3 skall tillämpas på fall som avses i artikel 15 och 16.

Artikel 18

1. I sex år räknat från den tidpunkt då de i artikel 30.2 avsedda bestämmelserna

skall börja tillämpas får medlemsstaterna vidta övergångsåtgärder för att

reglera förhållandena för sådana personer som vid nämnda tidpunkt är i färd med

sin teoretiska eller praktiska utbildning, men som då utbildningen avslutas inte

skulle uppfylla de villkor som detta direktiv ställer upp och därför inte skulle

få utföra den lagstadgade revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna för

vilken de har utbildats.

2. Artikel 3 skall tillämpas.

Artikel 19

De i artikel 15 och 16 nämnda yrkesutövarna och de i artikel 18 nämnda

personerna får med avvikelse från artikel 4 godkännas, endast om de enligt

behöriga myndigheters uppfattning är lämpliga att utföra lagstadgad revision av

de i artikel 1.1 angivna handlingarna och har kvalifikationer som är likvärdiga

med dem som innehas av personer som godkänns enligt artikel 4.

Artikel 20

I avvaktan på en senare samordning av den lagstadgade revisionen av

räkenskapshandlingar får en medlemsstat - som inte utnyttjar den i artikel 51.2

i direktiv 78/660/EEG [fjärde direktivet] angivna möjligheten och i vilken stat,

då detta direktiv antas, flera kategorier fysiska personer enligt nationell

lagstiftning är behöriga att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 a

angivna handlingarna - särskilt godkänna fysiska personer som handlar i eget

namn att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 a angivna handlingarna i

bolag som inte överskrider gränserna för två av de tre kriterierna i artikel 27

i direktiv 78/660/EEG [fjärde direktivet], om dessa personer:

 a) uppfyller de i artikel 3-19 i detta direktiv ställda villkoren, dock att

nivån för yrkesexamen får vara lägre än vad som krävs enligt artikel4, och

 b) redan har utfört lagstadgad revision i det ifrågavarande bolaget, innan

detta överskred gränserna för två av de tre kriterierna enligt artikel 11 i

direktiv 78/660/EEG.

 Om bolaget ingår i en grupp av företag vars räkenskaper skall sammanställas

och som överskrider gränserna för två av de tre kriterierna i artikel 27 i

direktiv 78/660/EEG, får dock inte sådana personer utföra lagstadgad revision i

bolaget av de handlingar som anges i artikel 1.1 a i detta direktiv.

Artikel 21

I avvaktan på en senare samordning av den lagstadgade revisionen av

räkenskapshandlingar får en medlemsstat - som inte utnyttjar den i artikel 6.1 i

direktiv 83/349/EEG angivna möjligheten och i vilken stat, då detta direktiv

antas, flera kategorier fysiska personer enligt nationell lagstiftning är

behöriga att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 b angivna

handlingarna - lämna särskilt tillstånd för en person som har godkänts enligt

artikel 20 i detta direktiv att utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1 b

angivna handlingarna, om på moderbolagets bokslutsdag den grupp av företag vars

räkenskaper skall sammanställas sammanlagt enligt företagens senaste årsbokslut

inte överskrider gränserna för två av de tre kriterierna i artikel 27 i direktiv

78/660/EEG, förutsatt att personen i fråga är behörig att utföra lagstadgad

revision av de i artikel 1.1 a i detta direktiv angivna handlingarna i samtliga

de företag som ingår i sammanställningen.

Artikel 22

En medlemsstat som tillämpar artikel 20 får i fråga om där avsedda personer

tillåta att den i artikel 8 angivna praktiska utbildningen fullgörs hos någon

som enligt den statens lagstiftning har godkänts att utföra sådan lagstadgad

revision som avses i artikel 20 .

AVSNITT III

Yrkesmässig omsorg och oberoende

Artikel 23

Medlemsstaterna skall föreskriva att de personer som har godkänts att utföra

lagstadgad revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna skall utföra

revisionen med yrkesmässig omsorg.

Artikel 24

Medlemsstaterna skall föreskriva att dessa personer inte får utföra en

lagstadgad revision, om de inte är oberoende enligt lagstiftningen i den

medlemsstat som kräver revisionen.

Artikel 25

Artikel 23 och 24 skall även tillämpas på fysiska personer som uppfyller

villkoren i artikel 3-19 och som utför lagstadgad revision av de i artikel 1.1

angivna handlingarna på ett revisionsbolags vägnar.

Artikel 26

Medlemsstaterna skall säkerställa att godkända personer blir föremål för

lämpliga påföljder om de inte utför revisionen enligt artikel 23, 24 och 25.

Artikel 27

Medlemsstaterna skall säkerställa att i varje fall de aktieägare och andra

delägare i godkända revisionsbolag samt de ledamöter i dessa bolags

förvaltnings-, lednings- och övervakningsorgan, som i en medlemsstat inte

personligen uppfyller villkoren enligt artikel 3-19, inte ingriper i

revisionsarbetet på något sätt som äventyrar oberoendet hos de fysiska personer

som på revisionsbolagens vägnar reviderar de i artikel 1.1 angivna handlingarna.

AVSNITT IV

Offentliggörande

Artikel 28

1. Medlemsstaterna skall säkerställa att namn och adress för alla fysiska

personer och revisionsbolag som av dem har godkänts att utföra lagstadgad

revision av de i artikel 1.1 angivna handlingarna är offentligt tillgängliga.

2. Därutöver skall följande uppgifter om varje godkänt revisionsbolag vara

offentligt tillgängliga:

 a) namn och adress för de fysiska personer som anges i artikel 2.1 b i,

 b) namn och adress för aktieägare eller andra delägare i revisionsbolaget,

 c) namn och adress för ledamöter i revisionsbolagets företagsledning.

3. I de fall en fysisk person får utföra lagstadgad revision av de i artikel 1.1

angivna handlingarna under de förutsättningar som anges i artikel 20, 21 och 22

skall punkt 1 i denna artikel tillämpas. Därvid skall emellertid anges i vilka

kategorier av bolag och företagsgrupper som en sådan revision får utföras.

AVSNITT V

Avslutande bestämmelser

Artikel 29

Den kontaktkommitté som har tillsatts enligt artikel 52 i direktiv 78/660/EEG

skall även:

 a) med förbehåll för artikel 169 och 170 i Romfördraget underlätta en enhetlig

tillämpning av detta direktiv genom regelbundet samråd,särskilt om praktiska

problem i samband med tillämpningen,

 b) vid behov ge kommissionen råd om tillägg till eller ändringar i detta

direktiv.

 Artikel 30

1. Medlemsstaterna skall före den 1 januari 1988 sätta i kraft de lagar och

andra författningar som behövs för att följa detta direktiv. De skall genast

underrätta kommissionen om det.

2. Medlemsstaterna får föreskriva att de i punkt 1 avsedda bestämmelserna skall

tillämpas först från den 1 januari 1990.

3. Medlemsstaterna skall till kommissionen överlämna texterna till centrala

bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas

av detta direktiv.

4. Medlemsstaterna skall även till kommissionen överlämna förteckningar över

examina som har anordnats eller erkänts i överensstämmelse med artikel 4.

Artikel 31

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Näringsdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 16 februari 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN],

Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds, Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher,

Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet Heckscher

Regeringen beslutar proposition 1994/95:152 Regler för godkända och

auktoriserade revisorer.

Rättsdatablad

Författningsrubrik Bestämmelser som Celexnummer för

 inför, ändrar, upp-bakomliggande EG-

 häver eller regler

 upprepar ett

 normgivnings-

 bemyndigande

Lag om revisorer 13, 29 §§ 384 L 0253

 389 L 0048