Regeringens proposition

1995/96:63

Ändringar i lagen om allemanssparande, m.m.

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 5 oktober 1995

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

 Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Finansdepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås ändringar i bl.a. reglerna för allemanssparandet. Genom

ändringar i placeringsbestämmelserna i lagen (1983:890) om allemanssparande

skapas utrymme för vanliga allemansfonder och för företagsanknutna fonder att

förvärva utländska värdepapper i samband med att ett svenskt bolag som fonden

placerar i köps upp av ett utländskt företag. För de företagsanknutna fonderna

krävs dispens från Finansinspektionen, om det svenska bolaget är det företag som

fonden är knuten till. Det föreslås även vissa smärre justeringar i lagen

(1988:846) om ungdomsbosparande och lagen (1990:1114) om värdepappersfonder.

 Ändringarna föreslås träda i kraft den 1 januari 1996.

 1

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut..................3

2 Lagtext .....................................4

 2.1 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1983:890) om allemanssparande..........4

 2.2 Förslag till lag om ändring i lagen

 (1988:846) om ungdomsbosparande ........8

 2.3 Förslag till lag om ändring i lagen(1990:1114) om värdepappersfonder9

3 Ärendet och dess beredning..................10

4 Bakgrund....................................11

5 Ändringar i lagen om allemanssparande.......12

 5.1 Allemanssparutredningens förslag.......12

 5.2 Allemansfondernas placeringsregler.....13

 5.3 Företagsanknutna allemansfonder........15

 5.4 Kretsen av allemanssparare.............17

 5.5 Förmedlare av allemansspar 18

 5.6 Överlåtelse och pantsättning av allemans-

 konton.................................19

6 Ändringar i lagen om värdepappersfonder.....19

7 Ekonomiska effekter.........................20

8 Författningskommentar.......................21

 8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1983:890) om allemanssparande.........21

 8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1988:846) om ungdomsbosparande........23

 8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen

 (1990:1114) om värdepappersfonder......23

Bilaga 1Sammanfattning av Allemanssparutredningens betänkande

 (SOU 1994:50)..........................24

Bilaga 2Utdrag ur utredningens lagförslag......25

Bilaga 3Sammanställning över remissinstanserna 31

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1995

 2

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen

 antar regeringens förslag till

 1. lag om ändring i lagen (1983:890) om

 allemanssparande,

 2. lag om ändring i lagen (1988:846) om

 ungdomsbosparande,

 3. lag om ändring i lagen (1990:1114) om

 värdepappersfonder.

 3

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1. Förslag till lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) om allemanssparande1

dels att 2 § skall upphöra att gälla,

dels att nuvarande 15 a § skall betecknas 15 b §,

dels att 1, 3, 8, 10, 15 b och 22 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 15 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

-------------------------------------------------------

I denna lag behandlas den I denna lag behandlas den

särskilda sparform (alle- särskilda sparformen alle-

manssparande) som är förenad manssparande, som görs på

med skattelättnader enligt 2 §allemanssparkonto eller i

lagen (1988:847) om skat- allemansfond. Sparande i

telättnader för allemansspa- allemansfond är förenat med

rande. Lagen gäller, med de skattelättnader enligt

undantag som anges i andra lagen (1994:1851) om

stycket, även för sådant skattelättnader för sparande

sparande som sker i andelar i allemansfond. Lagen

i allemansfond enligt lagen gäller, med de undantag som

(1993:931) om individuellt anges i andra stycket, även

pensionssparande. för sådant sparande som sker

 i andelar i allemansfond

 enligt lagen

 (1993:931) om individuellt

 pensionssparande.

 Bestämmelserna i 3 § andra-fjärde styckena, 4, 6, 8, 8a, 9 och 19-28 §§ skall

inte tillämpas i fråga om sådant sparande i allemansfond som sker enligt lagen

om individuellt pensionssparande.

 3 §3

-------------------------------------------------------

Sparmedlen skall sättas in i Sparmedlen skall sättas in

en svensk bank som enligt i en bank som enligt

överenskommelse med Riks- överenskommelse med

gäldskontoret förmedlar al- Riksgäldskontoret förmedlar

lemanssparande. En sparare allemanssparande. En

får inte spara på mer än sparare får inte spara på

ett allemanssparkonto och i mer än ett allemans-

fler sparkonto och i fler än två

än två allemansfonder. Han fårallemansfonder. Han får

flytta sina sparmedel inom flytta sina sparmedel inom

allemanssparandet. allemanssparandet.

 Den bank eller det fondbolag som ombesörjer en överföring är berättigad till

ersättning med högst 150 kronor av spararen för sina kostnader för överföringen.

Någon uttagsavgift enligt 6 § skall inte betalas.

 Vad som föreskrivs i första stycket och annars i denna lag i fråga om bank

gäller, med undantag för bestämmelserna om lån för förvärv av bostad och för

bosättning i övrigt (bosparlån) i 8 a och 26-28 §§, också i fråga om sparkassa.

 För visst sparande på sparkonto hos HSB:s Riksförbunds Sparkassa (HSB:s

Sparkassa) samt för visst sparande som är anordnat av Riksbyggen ekonomisk

förening gäller särskilda bestämmelser enligt 24 och 25 §§.

 8 §4

-------------------------------------------------------

Om rätten till sparmedlen Om rätten till medel som

genom överlåtelse eller på sparas i en allemansfond

annat sätt genom överlåtelse eller på

övergår till någon annan ellerannat sätt övergår till någon

om spararen pantsätter sin annan eller om spararen

fordran, skall innestående pantsätter sin fordran,

medel betalas skall innestående medel

ut. betalas ut.

 Om en sparare överskrider de begränsningar som gäller enligt 3 § första

stycket eller 4 §, skall de oriktigt insatta sparmedlen betalas ut till honom.

Någon ränta eller värdeökning på dessa medel skall ej gottskrivas spararen. Om

det för sparmedlen har förvärvats andelar i en allemansfond och om andelsvärdet

därefter har sjunkit, skall beloppet jämkas i motsvarande mån.

 Vid utbetalning enligt första stycket skall uttagsavgift enligt 6 § erläggas.

 10 §5

En allemansfond är en fond för sparande huvudsakligen i svenska aktier och andra

svenska värdepapper.

-------------------------------------------------------

 I fråga om allemansfonder I fråga om allemansfonder

gäller vad som föreskrivs i gäller vad som föreskrivs i

lagen lagen

(1990:1114) om värdepap- (1990:1114) om värdepap-

persfonder och annan för- persfonder och annan för-

fattning i fattning i fråga om värde-

fråga om värdepappersfonder pappersfonder med de avvi-

med de avvikelser som följer kelser som följer av denna

av lag och lagen (1994:1851)

denna lag och lagen om skattelättnader för spa-

(1988:847) rande i allemansfond.

om skattelättnader för alle-

manssparande.

 15 a §

-------------------------------------------------------

 Ett fondbolag får, utöver

 vad som anges i 15 §, till

 en fond förvärva aktier

 eller andra värdepapper

 utgivna av ett utländskt

 företag mot vederlag av

 sådana av ett svenskt

 aktiebolag utgivna värde-

 papper som anges i 15 §

 första stycket 1-3 och 5,

 om förvärvet görs på grund av

 ett offentligt erbjudande

 från det utländska företaget

 att köpa samtliga aktier i

 det svenska bolaget.

 Ytterligare förvärv av

 värdepapper som ges ut av

 det utländska företaget får

 endast göras om det sker

 utan vederlag.

 15 b §6

-------------------------------------------------------

Utöver vad som anges i 15 § Utöver vad som anges i 15

får och 15 a §§ får

 1. i en allemansfond ingå

 1. i en allemansfond ingå andelar i andra fonder i

andelar enlighet med vad som sägs i

i andra fonder i enlighet 22 § lagen (1990:1114) om

med vad som sägs i 22 § lagenvärdepappersfonder,

(1990:1114) om värdepap- 2. ett fondbolag för en

persfonder, allemansfond handla med

 2. ett fondbolag för en optioner och

allemansfond handla med op- terminskontrakt eller

tioner och terminskontrakt liknande finansiella in-

eller liknande finansiella strument i enlighet med

instrument i enlighet med vad som sägs i 25 § samma

vad som sägs i 25 § samma lag.

lag.

 22 §7

Minst tjugofem procent av en företagsanknuten allemansfonds värde skall placeras

i sådana värdepapper som avses i 15 § och som har utfärdats av det aktiebolag i

vilket de som tillskjuter kapital till fonden är anställda eller - om bolaget

ingår som moderbolag i en koncern - i vars dotterbolag de är anställda.

-------------------------------------------------------

 Till en företagsanknuten

 allemansfond får, efter

 medgivande av Fi-

 nansinspektionen, mot

 vederlag av sådana

 värdepapper som anges i

 första stycket förvärvas

 aktier eller andra

 värdepapper utgivna av ett

 utländskt företag, om för-

 värvet görs på grund av ett

 offentligt erbjudande från

 det utländska företaget att

 köpa samtliga aktier i det

 svenska bolaget.

 Medgivande skall lämnas om

 det kan anses förenligt med

 fondandelsägarnas intressen

 att förvärvet genomförs.

 Medgivandet skall avse även

 senare förvärv av värdepapper

 utgivna av det utländska

 företaget.

 Den i 23 § första stycket lagen (1990:1114) om värdepappersfonder föreskrivna

begränsningen i fråga om en värdepappersfonds innehav av värdepapper utfärdade

av samme emittent gäller ej för en företagsanknuten allemansfond.

 Av fondens beteckning skall framgå vilket företag den är anknuten till.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996. Bestämmelserna i 15 a och 22 §§ i

sin nya lydelse får tillämpas på förvärv som skett före lagens ikraftträdande.

**FOOTNOTES**

1 Lagen omtryckt 1986:522.

2 Senaste lydelse 1993:934.

3 Senaste lydelse 1993:548.

4 Senaste lydelse 1986:522.

5 Senaste lydelse 1992:1497.

6 Senaste lydelse av förutvarande 15 a § 1992:1319.

7 Senaste lydelse 1990:1116.

 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1988:846) om ungdomsbosparande

Härigenom föreskrivs att 1 § lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

Denna lag innehåller bestämmelser om ungdomsbosparande.

-------------------------------------------------------

 I lagen avses med I lagen avses med

 1. ungdomsbosparande den

särskilda sparform som är

förenad med skattelättnader

enligt 3 § lagen (1988:847)

om skattelättnader för alle-

manssparande och ungdomsbo-

sparande, 1. bank en svensk bank

 2. bank en svensk bank eller sparkassa, och

eller sparkassa, och 2. bosparkonto ett

 3. bosparkonto ett sparkonto i bank eller

sparkonto i bank eller sparkassa, avsett för

sparkassa, avsett för sparande som är knutet till

sparande som är knutet till en turordning för bostads-

en turordning för bostadsför-förvärv.

värv.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

 5

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

Härigenom föreskrivs att 43 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder skall ha

följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 43 §1

-------------------------------------------------------

Finansinspektionen skall Finansinspektionen skall

återkalla tillstånd att utövaåterkalla ett tillstånd att

fondverksamhet om utöva fondverksamhet eller

 sådan annan näringsverk-

 1. fondbolaget har samhet som anges i 3 § om

förlorat en tredjedel av 1. fondbolaget har

sitt aktiekapital och förlorat en tredjedel av

bristen inte täcks inom tre sitt aktiekapital och

månader efter det den blev bristen inte täcks inom tre

känd, eller månader efter det den blev

 2. fondbolaget genom att känd, eller

överträda denna lag eller på 2. fondbolaget eller den

annat sätt visat sig olämpligsom erhållit tillstånd

att utöva verksamheten. enligt 3 § att utöva annan

 näringsverksamhet genom att

 överträda denna lag eller på

 annat sätt visat sig

 olämplig att utöva

 verksamheten.

 Inspektionen får bestämma att ett beslut om återkallelse skall gälla

omedelbart.

 Om det är tillräckligt får inspektionen, i de fall som avses i första stycket

2, i stället för att återkalla tillståndet meddela varning.

______________

 Denna lag träder i kraft den 1 januari 1996.

**FOOTNOTES**

1 Senaste lydelse 1992:1320.

 6

3 Ärendet och dess beredning

I januari 1994 förordnades med stöd av regeringens bemyndigande en särskild

utredare med uppdrag att göra en översyn av lagstiftningen som rör

allemanssparandet. Utredningsuppdraget lämnades mot bakgrund av att den

skattemässiga särbehandlingen av sparformen då hade upphört. I utredningens

uppdrag (dir. 1993:128) ingick att lägga fram förslag om hur en avveckling av de

särskilda spar- och placeringsreglerna som finns i lagen om allemanssparande

kunde genomföras. Utredningen överlämnade den 30 mars 1994 betänkandet

Allemanssparandet - en översyn (SOU 1994:50). Betänkandet har remissbehandlats.

 En sammanfattning av utredningens betänkande finns i bilaga 1, utredningens

lagförslag i de delar som berörs i detta ärende finns i

bilaga 2 och en förteckning över remissinstanserna finns i bilaga 3. En samman-

ställning av remissyttrandena har upprättats inom Finansdepartementet och finns

tillgänglig där (dnr Fi 94/1270).

 I detta sammanhang behandlas även en skrivelse från Fondbolagens Förening med

hemställan om att utrymmet för insättningar i allemanssparandet vidgas (dnr Fi

94/3818). Vidare tas upp en skrivelse från det fondbolag som förvaltar den

företagsanknutna allemansfonden Akzo Nobel (dnr Fi 94/4242). I skrivelsen

hemställs om en lagändring som gör det möjligt för företagsanknutna

allemansfonder att i vissa speciella fall förvärva aktier i ett utländskt bolag.

 Riksbanken, Riksgäldskontoret, Finansinspektionen, Svenska Bankföreningen,

Svenska Fondhandlareföreningen och Fondbolagens Förening har - efter

remissbehandlingen av betänkandet SOU 1994:50 - beretts tillfälle att lämna

synpunkter på de förslag som tas upp i propositionen.

Lagrådet

Förslaget om ändring i lagen om värdepappersfonder faller inom Lagrådets

granskningsområde. Den föreslagna ändringen avser ett tillägg i en bestämmelse

som tidigare har granskats av Lagrådet. Ändringen är av sådan enkel beskaffenhet

att Lagrådets hörande över den skulle sakna betydelse. Yttrande från Lagrådet

har därför inte inhämtats över förslaget.

 7

4 Bakgrund

Lagstiftningen om allemanssparandet infördes den 1 april 1984 (prop. 1983/84:30,

bet. 1983/84:FiU13, rskr. 1983/84:32). Sparande kan ske på allemanssparkonto i

bank och vissa andra institut (allemansspar) och i högst två allemansfonder där

sparade medel placeras i aktier och andra värdepapper. Allemanssparandet blev

omedelbart en mycket populär sparform. Inledningsvis dominerade sparande i

allemansspar men efter hand växte fondsparandet och år 1990 var antalet konton i

fond och spar ungefär lika många. I samband med introduceringen av det

premiegrundande allemanssparandet i september 1992 ökade antalet fondkonton med

ca en tredjedel. Vid utgången av juli 1995 uppgick antalet konton inom

allemanssparandet till ca 3,5 miljoner, varav 2,1 miljoner var allemans-

fondkonton. Antalet sparare var drygt 2,7 miljoner.

 Räntan på allemansspar och värdestegringen i allemansfond var ursprungligen

skattefria, men i samband med 1990 års skattereform infördes fr.o.m.

inkomståret 1991 (taxeringsåret 1992) en begränsad skatteplikt för ränte- och

utdelningsinkomster samt realisationsvinster. Detta medförde att två tredjedelar

av räntan, utdelningen resp. vinsten togs upp till beskattning (prop. 1989/90:-

110, bet. 1989/90:SkU30, rskr.

1989/90:356). Avdragsgrundande realisationsförlust på fondandelar begränsades på

motsvarande sätt. Reglerna innebar att den faktiska skattesatsen blev 20 %.

 Som en del i krisuppgörelsen mellan socialdemokraterna och den tidigare

borgerliga regeringen under hösten 1992 om åtgärder för att stabilisera den

svenska ekonomin beslöts att de särskilda skattelättnader som gällt för inlåning

på allemanssparkonto skulle slopas med verkan fr.o.m. år 1993, dvs.

taxeringsåret 1994 (prop. 1992/93:50 bil. 5, bet. 1992/93:FiU1 och

1992/93:SkU18, rskr. 1992/93:158). Den allmänna kapitalskattesatsen på 30 %

infördes därmed. Vid detta tillfälle ändrades emellertid inte beskattningen av

försäljningsvinster och utdelning på andelar i allemansfonder. Frågan om

förändrad beskattning av sistnämnda sparande togs upp i propositionen Fortsatt

reformering av företagsbeskattningen (prop. 1993/94:50, bet. 1993/94:SkU15, rskr

1993/94:108) och innebar att även den i beskattningshänseende gynnade ställning

som sparandet i allemansfond åtnjutit upphörde helt vid utgången av år 1993.

Skattelättnader för sparande i allemansfond återinfördes emellertid fr.o.m. år

1995 (taxeringsåret 1996) då det bedömdes som ett värdefullt bidrag för den

svenska ekonomin att allemansfonderna främjar företagens tillgång på

riskkapital. Syftet var vidare att gynna ett brett ägande av börsaktier.

Betydelsen av att småspararna kan göra sina röster hörda på de s.k. an-

delsägarstämmorna och genom att majoriteten i fondstyrelserna utses av

andelsägarna på dessa stämmor framhölls också som motiv (prop. 1994/95:25 s.

55).

 8

5 Ändringar i lagen om allemanssparande

5.1 Allemanssparutredningens förslag

 Utredningens förslag innebär att lagstiftningen om allemanssparandet

successivt avvecklas.

 Remissinstanserna tillstyrker i huvudsak utredningens förslag eller lämnar det

utan erinran.

 Skälen för regeringens bedömning: De förslag som Allemanssparutredningen lagt

fram i betänkandet Allemanssparandet - en översyn (SOU 1994:50) innebär att

lagstiftningen om allemanssparandet successivt tas bort. Beträffande sparande på

inlåningskonto (allemansspar) sägs att sparformen i och för sig kan leva vidare

utan att behöva vara lagreglerad. Det bör enligt utredningen ankomma på Riks-

gäldskontoret att avgöra om allemansspar bör drivas vidare och under vilka

former detta i så fall skall ske. Allemansfonderna bör enligt utredningens

förslag ombildas till vanliga värdepappersfonder efter en ettårig

anpassningsperiod.

 Allemanssparandet har blivit en stor framgång. Möjligheten att kunna spara i

allemansfonder har lett många småsparare in i ett aktiesparande som troligen

annars inte kommit till stånd. På grund av placeringsreglernas utformning - med

inriktning på svenska aktier - har svenskt näringsliv erhållit ett

betydelsefullt tillskott av riskkapital.

 Sparande på inlåningskonto (allemansspar) har varit och får alltjämt sägas

vara av stor betydelse för statens upplåning. Den samlade behållningen i

allemansspar uppgick den sista juli 1995 till knappt 50 miljarder kronor.

Trenden i detta sparande har emellertid under senare år varit nedåtgående.

 Allemanssparutredningen tillsattes och lämnade sina förslag mot bakgrund av

att några skattesubventioner inte längre fanns knutna till allemanssparandet.

Skälen för en särskild lagreglering av sparandet ansågs därför ha försvunnit.

Förutsättningarna har numera ändrats genom att skattelättnader för sparande i

allemansfond återinförts fr.o.m. år 1995 (taxeringsåret 1996). Den återinförda

skattesubventionen av sparandet i allemansfonderna gör det motiverat att behålla

den särskilda regleringen av dessa fonder som finns i lagen (1983:890) om

allemanssparande. Med hänsyn till bl.a. de kopplingar som finns mellan det

allemanssparande som sker på inlåningskonto i bank och fondsparandet bör även

särregleringen för den förra sparformen finnas kvar.

 Även om några genomgripande förändringar av regelverket av det slag som

Allemanssparutredningen föreslagit inte är aktuella, bör en del mindre

ändringar ändå göras. Dessa ändringar, som i några fall har sitt ursprung i

utredningens betänkande, behandlas i det följande.

 Fondbolagens Förening har i en skrivelse till Finansdepartementet hemställt

att gränsen för de månatliga insättningarna i allemanssparandet höjs från 2 000

till 3 000 kronor och att det skall bli möjligt att göra extra insättningar i

allemansfond. I rådande ekonomiska läge föreligger enligt regeringens mening

dock inget behov av att stimulera hushållens sparande ytterligare. Vi anser det

därför inte befogat att tillmötesgå föreningens hemställan.

5.2 Allemansfondernas placeringsregler

 Bakgrund: Som tidigare nämnts innebär Allemanssparutredningens förslag att

särlagstiftningen för allemansfonderna tas bort och att fonderna får göras om

till vanliga värdepappersfonder. Därigenom skulle fonderna bl.a. få möjlighet

att placera i aktier utgivna av utländska företag. Frågan om allemansfondernas

placeringsregler har efter det att utredningen presenterat sina förslag fått

förnyad aktualitet genom de planer på samgående som nyligen aviserats mellan det

svenska läkemedelsbolaget Pharmacia AB och det amerikanska läkemedelsbolaget

Upjohn.

 Allemansfonderna äger i dag ca 4 % av aktierna i Pharmacia som motsvarar ett

värde av ca 2 miljarder kronor. Samgåendet mellan de båda bolagen sker dels

genom ett offentligt erbjudande till aktieägarna i Pharmacia om att byta

aktierna mot aktier i ett nybildat amerikanskt bolag (Pharmacia detta är den

situation som aktualiserats i Pharmaciafallet. En allemansfond som innehar

aktier eller andra värdepapper i ett svenskt bolag som blir föremål för ett

sådant erbjudande bör få möjlighet att byta ut dessa mot aktier eller andra

värdepapper som ges ut av det utländska företaget.

 Möjligheten att förvärva aktier m.m. i ett utländskt företag bör vara

begränsad till sådant förvärv som sker i samband med övertagandet. Det blir med

andra ord frågan om att vid dessa tillfällen byta de svenska värdepapperen mot

utländska sådana. Några ytterligare investeringar i det utländska företaget

efter övertagandet bör, med hänsyn till allemansfondernas inriktning på

placeringar i svenska värdepapper, inte kunna göras. Detta bör gälla oavsett om

fonden ligger kvar med det innehav som erhölls vid utbytet eller om den senare

reducerar innehavet.

 Det skulle kunna hävdas att fonden inom den ram som den erhållit utländska

aktier m.m. i utbyte mot svenska värdepapper borde ha möjlighet att genomföra

köp och försäljningar av samma slag av värdepapper. En sådan möjlighet skulle

t.ex. innebära att fonden kunde sälja ut hela stocken av sina aktier i ett

utländskt företag för att vid ett senare tillfälle förvärva nya aktier i

företaget. För fonden skulle därigenom skapas en typ av "ficka" för placeringar

i utländska aktier, om än begränsad till aktier i ett visst utländskt företag.

Affärer av denna typ bör enligt regeringens mening dock inte vara tillåtna.

Flera skäl talar för detta, bl.a. skulle det bli svårt att kontrollera att

fonden håller sig inom tillåten ram. Det kan vidare ifrågasättas varför vissa

fonder på detta sätt skulle få en vilande rättighet att inneha utländska

värdepapper som inte andra fonder har.

 Att fonden inte får göra några nyinvesteringar i det utländska företaget bör

inte hindra att den får delta i fondemissioner, splittar eller liknande

förfaranden som innebär att fondens ägarandel i företaget inte ökar.

 Regeringen har övervägt att införa en maximigräns för en allemansfonds

sammanlagda innehav av utländska värdepapper förvärvade i sådant fall som här

behandlats men ansett det för närvarande inte vara nödvändigt. Skulle det

emellertid visa sig att förvärven blir mer frekventa - och fonderna därigenom

får mer betydande innehav av utländska tillgångar - får frågan tas under nytt

övervägande.

5.3 Företagsanknutna allemansfonder

 Bakgrund: De företagsanknutna allemansfonderna regleras av lagen (1983:890) om

allemanssparande. I lagen finns vissa specialregler för dessa fonder, bl.a.

avseende fondens placeringar. Sparande i företagsanknutna allemansfonder är

sedan år 1995 återigen skattegynnat.

 Bestämmelser om företagsanknutna fonder infördes vid årsskiftet 1980/81 genom

en ändring i den dåvarande lagen om aktiesparfonder. En specialbestämmelse i

lagen öppnade möjlighet för anställda i börsnoterade företag att spara i

särskilt inrättade aktiesparfonder. Dessa fonder skulle placera sina medel till

100 % i det egna företagets aktier. I samband med att allemanssparandet

introducerades år 1984 sänktes dock detta krav, eftersom det ansågs alltför

stelbent. Placeringsreglerna ändrades på så sätt att minst 25 % av

fondförmögenheten skall placeras i sådana värdepapper som har utfärdats av det

bolag i vilket spararen (fondandelsägaren) är anställd eller - om bolaget ingår

som moderbolag i en koncern - i vars dotterbolag spararen är anställd.

 I en skrivelse till Finansdepartementet har det fondbolag som förvaltar den

företagsanknutna allemansfonden Akzo Nobel hemställt om att lagen om

allemanssparande ändras så att det blir möjligt för företagsanknutna allemans-

fonder att förvärva aktier i utländska bolag. Till följd av det samgående som

skedde mellan det nederländska bolaget Akzo N.V. (Akzo) och Nobel Industrier AB

år 1994 har de aktier som fonden hade i Nobel bytts ut mot aktier i Akzo Nobel

N.V. (Akzo Nobel).

 Skälen för regeringens förslag: Genom de företagsanknutna fonderna har

anställda getts möjlighet till ett skattesubventionerat sparande i det egna

företaget (eller dess moderbolag) för att öka sin delaktighet i verksamheten och

bidra till företagets behov av riskkapital. Den upp-

mjukning av kravet på att fondtillgångarna skall vara placerade i det egna

företaget som skedde år 1984 medförde att anknytningen mellan fonden och

företaget kom att minska. I dag finns det ett knappt tjugotal företagsanknutna

fonder. Fonderna uppvisar stora variationer både vad gäller storleken på

fondförmögenhet och den andel av denna som är placerad i det egna företaget. De

företagsanknutna fondernas sammanlagda fondförmögenhet uppgår för närvarande

till drygt 600 miljoner kronor. Några fonder har hela fondförmögenheten placerad

i det egna företaget, medan andra kan ha problem att uppfylla lagens krav på 25

%. Dessa variationer kan främst förklaras med att fonder i framgångsrika företag

väljer att placera hela eller en stor del av fondförmögenheten i det egna

företaget, medan fonder anknutna till företag som är mindre framgångsrika

strävar efter att placera så litet som möjligt i det företag som spararna är

anställda i.

 Den situation som den företagsanknutna allemansfonden Akzo Nobel hamnat i

genom att det svenska bolag som fonden varit knuten till gått samman med ett

utländskt företag aktualiserar i princip samma problemställning som den som

behandlats i avsnitt 5.2. En skillnad är dock att situationen för en

företagsanknuten fond blir något mer prekär, eftersom den rör det företag som

fonden måste placera en stor del av sina tillgångar i. Lagen kräver ju, som

nämnts, att fonden skall ha minst 25 % av fondtillgångarna placerade i det

svenska företag som den är knuten till. Det är också denna koncentration av

placeringarna som i grunden särskiljer de företagsanknutna fonderna från de

vanliga allemansfonderna.

 De skäl som ligger bakom tillskapandet av möjligheten att spara i

företagsanknutna fonder äger enligt regeringens mening alltjämt aktualitet. Den

omständigheten att ett bolag genom exempelvis ett uppköp blir ett helägt

dotterbolag till ett utländskt företag förändrar inte synen på att det är värde-

fullt att anställda genom sparande i en företagsanknuten fond investerar i ett

företag som de genom anställningen har anknytning till. Den framtida

utvecklingen torde också gå i riktning mot ett ökat antal internationella

företagsaffärer, varför en sådan situation som uppstått för Akzo Nobels

allemansfond i framtiden mycket väl kan komma att inträffa för någon annan före-

tagsanknuten fond.

 Det bör enligt regeringens mening skapas utrymme för företagsanknutna fonder

att kunna leva vidare även om det svenska företag som den är knuten till övergår

i utländsk ägo. Det alternativ som annars står till buds för dessa fonder - om

man inte vill avveckla verksamheten eller anpassa sig till de allmänna regler

som gäller för allemansfonder - är att fonden ombildas till en s.k. nationell

fond enligt de regler som finns i 3 § i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder.

 De företagsanknutna allemansfondernas koncentration av placeringarna i det

företag som fonden är knuten till gör att det, av hänsyn till andelsägarnas

intressen, finns anledning att vara särskilt försiktig. Det kan därför inte

anses tillfyllest med en lösning helt likt den som föreslagits för de vanliga

allemansfonderna. En företagsanknuten fonds förvärv av aktier och andra

värdepapper i ett utländskt företag bör prövas av Finansinspektionen i samband

med att uppköpet genomförs. Det innebär alltså att förvärvet kommer att kräva en

dispens.

 Dispensprövningen bör göras med utgångspunkt i att fondandelsägarnas intressen

inte får åsidosättas om fonden placerar en betydande del av,

eller kanske t.o.m. hela, fondförmögenheten i ett utländskt företag. En

viktig aspekt i sammanhanget är att de utländska värdepapperen är tillräckligt

likvida. Allra helst bör värdepapperen vara noterade eller avses bli noterade

vid en börs eller någon annan reglerad marknad. En fondandelsägare skall ju ha

möjlighet att i princip omgående få sina andelar i fonden inlösta. En bedömning

av likviditeten i de utländska värdepapperen bör därför ingå som ett viktigt

moment i den prövning som Finansinspektionen skall göra.

 En företagsanknuten fond bör, till skillnad från de vanliga allemansfonderna,

inte hindras från att göra nyinvesteringar i det utländska företaget efter ett

uppköp. För sådana ytterligare förvärv bör inte krävas någon ny dispens eftersom

en företagsanknuten fond enligt gällande regler har möjlighet att placera mellan

25 och 100 % av sina tillgångar i ett enda företag.

5.4 Kretsen av allemanssparare

 Utredningen behandlar inte frågan i sitt betänkande.

 Skälen för regeringens förslag: Huvudmotivet för att det i lagen togs in ett

krav på att den som vill ansluta sig till allemanssparandet måste vara

folkbokförd i Sverige var att detta medförde att alla sparare hade ett

personnummer (prop. 1983/84:30 s. 24). Personnumret har gjort det lättare för

Riksgäldskontoret, som är den myndighet som sköter administration och kontroll

av sparformen, att kontrollera att spararna iakttar de begränsningar som gäller

bl.a. beträffande antal konton och storleken av insättningarna. Lagen anger

bl.a. att en sparare endast får lov att spara på ett allemanssparkonto och i

högst två allemansfonder. I den nämnda propositionen betonades att syftet med

det nya sparsystemet "allemanssparande" var att så breda grupper av befolkningen

som möjligt skulle få tillfälle att ansluta sig. I specialmotiveringen till

lagbestämmelsen (s. 52) angavs att något särskilt bevis om kyrkobokföring

(sedermera ändrat till folkbokföring) inte skulle avkrävas den som ville gå med

i allemanssparandet. Vidare anfördes "Om spararen uppger att han är bosatt här i

landet bör detta regelmässigt vara tillräckligt för att låta honom gå med i

allemanssparandet. Kravet på kyrkobokföring innebär endast att spararen skall

vara kyrkobokförd här i landet vid det tillfälle då han ansluter sig till

allemanssparandet".

 Regeringen gör nu den bedömningen att kravet på att en sparare måste vara

folkbokförd här i landet för att få lov att ansluta sig till allemanssparandet

bör kunna tas bort. Kravet framstår nämligen inte som nödvändigt för att

upprätthålla erforderlig kontroll av anslutna sparare.

5.5 Förmedlare av allemansspar

 Utredningens förslag innebär att sådana utländska banker som är etablerade här

i landet genom filial bör få förmedla sparformen.

 Remissinstanserna yttrar sig inte i denna fråga.

 Skälen för regeringens förslag: Regeringen ser ingen anledning att ha kvar den

begränsning som innebär att endast svenska banker får vara förmedlare av

allemansspar, särskilt som det kan ifrågasättas om en sådan restriktion är

förenlig med EG:s bestämmelser om fritt marknadstillträde. Möjlighet bör därför

öppnas för utländska banker, oberoende av om de har filial i Sverige, att

förmedla allemansspar. Även utländska förmedlare skall givetvis vidarebefordra

medel som sätts in på ett allemanssparkonto till Riksgäldskontoret.

5.6 Överlåtelse och pantsättning av allemanskonton

 Utredningen föreslår att förbudet slopas även beträffande sparande i

allemansfond.

 Remissinstanserna: Endast Pensionärernas Riksorganisation (PRO) kommenterar

förslaget och tillstyrker därvid att förbudet tas bort.

 Skälen för regeringens förslag: Förbudet mot att överlåta eller pantsätta

allemanssparkonton har sin grund i att sparformen har varit - och delvis

fortfarande är - förenad med skattelättnader. Från början var sparformen helt

skattefri. Det ansågs inte vara godtagbart att ett sparkapital som byggts upp på

detta sätt skulle kunna överlåtas eller pantsättas (prop. 1983/84:30 s. 55).

 För närvarande är det endast sparande i allemansfond som är skattemässigt

gynnat. Förbudet att överlåta eller pantsätta dessa konton bör därför finnas

kvar. Däremot finns inte tillräckliga skäl att behålla förbudet såvitt avser

sparande i allemansspar.

6 Ändringar i lagen om värdepappersfonder

 Skälen för regeringens förslag: I 43 § lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

anges i vilka fall Finansinspektionen skall återkalla ett tillstånd för ett

fondbolag att driva fondverksamhet.

 I 1 § samma lag definieras värdepappersfond som en fond bestående av fond-

papper och andra finansiella instrument, som bildats genom kapitaltillskott från

allmänheten och ägs av dem som skjutit till kapital. Där definieras också

begreppen fondverksamhet och fondbolag. Med fondverksamhet avses den förvaltning

av en värdepappersfond och den försäljning och inlösen av andelar i fonden som

utövas av ett fondbolag. Fondbolag är ett svenskt aktiebolag som fått tillstånd

att utöva fondverksamhet.

 Av 2 § framgår att lagen endast omfattar värdepappersfonder vars andelar kan

lösas in på begäran av andelsägare. Med detta menas att fonderna skall vara

öppna.

 I 3 § öppnas en möjlighet för såväl ett fondbolag som för annan som står under

tillsyn av Finansinspektionen att få tillstånd att bedriva annan

näringsverksamhet som inte är fondverksamhet och där allmänheten erbjuds att för

gemensam räkning delta i förvärv och förvaltning av fondpapper och andra

finansiella instrument. Den angivna verksamheten brukar benämnas förvaltning av

nationell fond. Av motiven till lagbestämmelsen (prop. 1989/90:153 s. 37)

framgår bl.a. att dessa fonders placeringsbestämmelser skall skilja sig markant

från de som gäller för vanliga värdepappersfonder. De nationella fonderna kan

till skillnad från vanliga värdepappersfonder även vara slutna. För nationella

fonder gäller i övrigt samma bestämmelser som för vanliga värdepappersfonder i

den mån undantag inte medgetts av Finansinspektionen i det särskilda fallet.

 Ett tillstånd för ett fondbolag att utöva fondverksamhet kan, som nämnts,

återkallas enligt 43 § lagen om värdepappersfonder. Däremot omfattas inte

tillstånd att förvalta en nationell fond, dvs. sådan verksamhet som avses i 3 §

samma lag, av bestämmelsen om återkallelse. Denna ordning är inte avsiktlig och

det finns inte några sakliga motiv för en sådan skillnad. Lagen bör därför

kompletteras med bestämmelser som gör det möjligt för Finansinspektionen att

återkalla ett tillstånd som meddelats enligt 3 §, om den som fått tillståndet

visar sig olämplig att utföra verksamheten i fråga.

7 Ekonomiska effekter av förslagen

De föreslagna lagändringarna förväntas inte leda till några statsfinansiella

kostnader. Finansinspektionen erhåller genom de nya bestämmelserna en

ytterligare arbetsuppgift som innebär att inspektionen skall pröva frågor om

dispens för företagsanknutna allemansfonder att inneha utländska värdepapper.

Arbetet kan dock inte förväntas bli av sådan omfattning att inspektionen behöver

tillföras ytterligare resurser.

 Inspektionens arbete med att godkänna nya fondbestämmelser för de fonder som

behöver vidta förändringar i dessa på grund av den föreslagna möjligheten till

förvärv av utländska värdepapper kan i ett inledningsskede medföra visst

merarbete för inspektionen. Regeringen gör emellertid den bedömningen att inte

heller detta arbete kan motivera ytterligare resurser.

 9

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande

1 §

I första stycket har gjorts en redaktionell ändring i anledning av att lagen

(1988:847) om skattelättnader för allemanssparande har upphört att gälla och

ersatts av lagen (1994:1851) om skattelättnader för sparande i allemansfond.

3 §

Ändringen i första stycket innebär att även utländska banker ges möjlighet att

förmedla allemansspar, dvs. inlåning på konto.

 På utländska förmedlare skall ställas samma krav som på inhemska förmedlare av

sparformen vad beträffar leverans av sparmedel och kontrollmaterial till

Riksgäldskontoret.

 Riksgäldskontoret har föreskriftsrätt i frågor som gäller administration och

kontroll av allemanssparandet. De föreskrifter som Riksgäldskontoret meddelar

med stöd av sitt bemyndigande skall även gälla utländska förmedlare.

 De villkor som i övrigt skall gälla mellan Riksgäldskontoret och en utländsk

förmedlare av sparformen får regeleras i de avtal som kontoret sluter med sina

resp. förmedlare.

8 §

Ändringen i första stycket har sin grund i att förbudet att överlåta eller

pantsätta sparmedel som finns innestående på ett allemanssparkonto, dvs. på ett

inlåningskonto, skall upphöra att gälla. Förbudet att överlåta eller pantsätta

tillgångar som finns på fondkonto kvarstår alltjämt.

10 §

I första stycket har gjorts en redaktionell ändring i anledning av att lagen

(1988:847) om skattelättnader för allemanssparande har upphört att gälla och

ersatts av lagen (1994:1851) om skattelättnader för sparande i allemansfond.

15 a §

Paragrafen är ny.

 De nya bestämmelserna innebär att det blir möjligt för en allemansfond som

innehar svenska aktier eller andra värdepapper som räknas upp i 15 § första

stycket 1-3 och 5 att byta ut dessa mot utländska värdepapper i de fall då ett

utländskt företag gör ett offentligt erbjudande om att förvärva samtliga aktier

i ett svenskt bolag. Skulle ett sådant erbjudande, efter det att en allemansfond

har godtagit och blivit bunden av ett byte till aktier m.m. i det utländska

företaget, komma att ändras så att det omfattar mindre än samtliga aktier i det

svenska bolaget får fonden ändå göra förvärvet.

 Den rätt att förvärva utländska aktier som paragrafen ger innefattar även

depåbevis. Med depåbevis avses ett värdepapper som representerar den rätt som en

aktieägare har gentemot en bank eller värdepappersföretag som för hans räkning

förvarar aktier i ett utländskt bolag (se bl.a. prop. 1990/91:142 s. 141).

 Ett innehav av aktier i ett utländskt företag som har förvärvats med stöd av

bestämmelserna i den nya paragrafen kan ändras bara i en riktning, nämligen mot

ett minskat ägande.

 Vid ett sådant förvärv av utländska värdepapper som behandlas i paragrafen kan

fondbestämmelserna för allemansfonden behöva ändras.

 Bestämmelsen har behandlats i avsnitt 5.2.

15 b §

Paragrafen motsvarar nuvarande 15 a §. Ändringen i paragrafen är en följdändring

föranledd av den nya 15 a §.

22 §

Paragrafen har lagts in ett nytt andra stycke.

 Tillägget i paragrafen ger en företagsanknuten allemansfond möjlighet att,

efter dispens av Finansinspektionen, förvärva aktier m.m. i ett utländskt

företag som erbjudit sig att förvärva samtliga aktier i det svenska bolag som

fonden är knuten till. Skulle ett sådant erbjudande, efter det att fonden har

godtagit och blivit bunden av ett byte till aktier m.m. i det utländska

företaget, komma att ändras så att det omfattar mindre än samtliga aktier i det

svenska bolaget får fonden ändå göra förvärvet.

 För förvärv som fonden efter uppköpserbjudandet gör av värdepapper utgivna av

det utländska företaget krävs ingen ny dispens.

 Vid ett sådant förvärv av utländska värdepapper som behandlas i det nya andra

stycket kan fondbestämmelserna för den företagsanknutna fonden behöva ändras.

8.2 Förslaget till lag om ändring i lagen (1988:846) om ungdomsbosparande

1 §

En redaktionell ändring har gjorts i anledning av att lagen (1988:847) om

skattelättnader för allemanssparande och ungdomsbosparande har upphört att

gälla.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lagen (1990:1114) om värdepappersfonder

43 §

Ändringarna har kommenterats i avsnitt 6.

 10

Finansdepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 5 oktober 1995

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN], Heckscher, Hedborg,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

______________

Regeringen beslutar proposition 1995/96:63 Ändringar i lagen om

allemanssparande, m.m.

 11

Sammanfattning av Allemanssparutredningens betänkande

Utgångspunkten för utredningen var dels att reglerna för allemanssfond helt

skulle integreras med dem som gäller för vanliga värdepappersfonder, dels att

förändringarna i allemansspar inte skulle framkalla ett stort utflöde av

sparmedel.

Allemansfond

Beträffande allemansfond konstaterar utredningen att nuvarande placeringsregler

ger allemansfonderna ett sämre utgångsläge vad gäller möjligheterna att erhålla

en hög avkastning och att sprida riskerna jämfört med de regler som gäller för

vanliga värdepappersfonder.

 Utredningen bedömer att de invändningar som tidigare rests mot förslaget att

likställa allemansfondernas regler med dem som gäller för vanliga

värdepappersfonder inte längre äger någon bärighet. Mot denna bakgrund föreslår

utredningen att allemansfonderna ombildas till vanliga värdepappersfonder. För

att de anpassningar i allemansfondernas placeringar som blir nödvändiga genom

ändrade regler inte skall leda till några förluster för spararna, föreslås en

anpassningsperiod på ett år.

 I lagen om allemanssparande garanteras fondspararna ett visst inflytande genom

att andelsägarna har rätt att välja delar av fondens styrelse. Utredningen anser

att det finns nackdelar med att slopa fondandelsägarnas inflytande utan att

några andra ändringar genomförs. Ett sådant förfarande kan leda till ökad

maktkoncentration i näringslivet. Utredningen anser därför att denna fråga bör

bli föremål för särskild utredning och bli belyst ur ett vidare perspektiv

nämligen om fondernas ägaransvar i allmänhet.

Allemansspar

Utredningen konstaterar att en lagreglering inte är nödvändig på sikt. Samtidigt

som utredningen i enlighet med detta föreslår att lagregleringen upphör, finns

det ur statens synvinkel ingen anledning att avveckla allemansspar. Därför bör

Riksgäldskontoret i avsaknad av en framtida lagstiftning, upprätta långsiktiga

samarbetsavtal med bankerna.

 I avvaktan på att sådana avtal föreligger bör allemansspar regleras genom lag.

Samtidigt anser utredningen att ett slutdatum för lagstiftningen bör

fastställas. Detta bland annat för att klargöra vad som gäller om det skulle

visa sig att det saknas grund för ett långsiktigt samarbete mellan

Riksgäldskontoret och bankerna. Utredningen föreslår att lagen om

allemanssparande upphävs vid utgången av 1997. Detta innebär att om Riks-

gäldskontoret och bankerna inte kommer överens om en fortsättning -och om

Riksgäldskontoret inte fortsätter i egen regi eller med någon annan

samarbetspartner - så avslutas allemansspar enligt utredningens förslag 1997/98.

De medel som vid den tidpunkten kvarstår på allemanssparkonton föreslås då bli

utbetalda till spararna.

Utdrag ur Allemanssparutredningens lagförslag

Författningsförslag

1. Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande

 Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) om allemanssparande2

 dels att 8 a, 26-28 §§ skall upphävas

 dels att 1, 3, 8, 9 och 25 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §3

-------------------------------------------------------

I denna lag behandlas den I denna lag behandlas den

särskilda sparform särskilda sparformen al-

(allemanssparande) som är lemanssparande. Lagen

förenad med skattelättnader gäller, med de undantag som

enligt 2 § lagen (1988:847) anges i andra stycket, även

om skattelättnader för al- för sådant sparande som sker

lemanssparande. Lagen gälle- i andelar i allemansfond

r, med de undantag som enligt lagen

anges i andra stycket, även (1993:931) om individuellt

för sådant sparande som sker pensionssparande.

i andelar i allemansfond

enligt lagen

(1993:931) om individuellt

pensionssparande.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i 3 § andra Bestämmelserna i 3 § andra

- fjärde styckena, 4, 6, 8, - fjärde styckena, 4, 6, 8,

8 a, 9 9 och

och 19-28 §§ skall inte 19-25 §§ skall inte tillämpas

tillämpas i fråga om sådant sparande i

i fråga om sådant sparande i allemansfond som sker

allemansfond som sker enligt lagen om in-

enligt lagen om in- dividuellt pensionspa-

dividuellt pensionsspa- rande.

rande.

 3 §4

-------------------------------------------------------

Sparmedlen skall sättas in i Sparmedlen skall sättas in

en svensk bank som enligt i en bank som enligt

överenskommelse med Riksgäl- överenskommelse med

dskontoret förmedlar al- Riksgäldskontoret förmedlar

lemanssparande. En sparare allemanssparande. En

får inte spara på mer än ett sparare får inte spara på

allemanssparkonto och i mer än ett allemansspar-

fler än två allemansfonder. konto och i fler än två

Han får flytta sina allemansfonder. Han får

sparmedel inom allemansspa- inte flytta sina sparmedel

randet. mellan allemansspar och

 allemansfond. Om en bank

 upphör att förmedla al-

 lemanssparande får en

 sparare överföra sin

 behållning på allemans-

 sparkonto till sådant konto

 i annan bank.

-------------------------------------------------------

 Den bank eller det Den bank eller det

fondbolag som ombesörjer en fondbolag som ombesörjer en

överföring är berättigad tillöverföring är berättigad till

ersättning med högst 150 ersättning med högst 150

kronor av spararen för sina kronor av spararen för sina

kostnader för överföringen. kostnader för överföringen.

Någon uttagsavgift enligt 6 §Vid en överföring enligt

skall inte betalas. första stycket sista mening

 skall dock ingen överfö-

 ringsavgift utgå. Någon

 uttagsavgift enligt 6 §

 skall inte betalas.

-------------------------------------------------------

 Vad som föreskrivs i förstaVad som föreskrivs i första

stycket och annars i denna stycket och annars i denna

lag i fråga om bank gäller, lag i fråga om bank gäller

med undantag för också i fråga om sparkassa.

bestämmelserna om lån för

förvärv av bostad och för

bosättning i övrigt

(bosparlån) i 8 a § och 26 -

28 §§, också i fråga om

sparkassa.

 För visst sparande på sparkonot hos HSB:s Riksförbunds Sparkassa (HSB:s

Sparkassa) samt för visst sparande som är anordnat av Riksbyggen ekonomisk

förening gäller särskilda bestämmelser enligt 24 och 25 §§.

 8 §

-------------------------------------------------------

Om rätten till sparmedel

genom överlåtelse eller på

annat sätt övergår till någon

annan eller om spararen

pantsätter sin fordran, ska-

ll innestående medel betalas

ut.

 Om en sparare överskrider de begränsningar som gäller enligt 3 § första

stycket eller 4 §, skall de oriktigt insatta sparmedlen betalas ut till honom.

Någon ränta eller värdeökning på dessa medel skall ej gottskrivas spararen. Om

det för sparmedlen har förvärvats andelar i en allemansfond och om andelsvärdet

därefter har sjunkit, skall beloppet jämkas i motsvarande mån.

-------------------------------------------------------

 Vid utbetalning enligt

första stycket skall ut-

tagsavgift enligt 6 § erläg-

gas.

 9 §5

De medel som sätts in på ett allemanssparkono skall överföras från banken till

Riksgäldskontoret.

-------------------------------------------------------

 På de medel som satts in på På de medel som sätts in på

ett allemanssparkonto utgår ett allemanssparkonto utgår

årlig ränta som skall årlig ränta. Regeringen

motsvara lägst det av eller den myndighet som

riksbanken fastställda, vid regeringen bestämmer med-

varje tid gällande delar närmare föreskrifter

diskontot, minskat med tre om vilken räntesats som vid

procentenheter. Regeringen varje tidpunkt skall gälla.

eller den myndighet

regeringen bestämmer

meddelar närmare föreskrifter

om vilken räntesats som vid

varje tidpunkt skall gälla.

 25 §

-------------------------------------------------------

Den som bosparar i HSB Den som bosparar i HSB

eller Riksbyggen får under eller Riksbyggen får överföra

det kalenderår han fyller 28 hela eller del av

år överföra hela eller en delsparandet enligt 24 § till

av sparandet enligt 24 § allemanssparkonto eller

till allemanssparkonto allemansfond.

eller allemansfond.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1995.

2 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:890) om allemanssparande

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:890) om allemanssparande1

 dels att 10-25 §§ skall upphävas

 dels att 1, 3, 4, 6 och 8 §§ skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §2

-------------------------------------------------------

I denna lag behandlas den I denna lag behandlas den

särskilda sparformen särskilda sparformen

allemanssparande. Lagen allemanssparande.

gäller, med de undantag som

anges i andra stycket, även

för sådant sparande som sker

i andelar i allemansfond

enligt lagen

(1993:931) om individuellt

pensionsparande.

-------------------------------------------------------

 Bestämmelserna i 3 § andra-

fjärde styckena, 4, 6, 8, 9

och

19-25 §§ skall inte tillämpas

i fråga om sådant sparande i

allemansfond som sker

enligt lagen om individu-

ellt pensionssparande.

 3 §3

Sparmedlen skall sättas in i en bank som enligt överenskommelse med

Riksgäldskontoret förmedlar allemanssparande. En sparare får inte spara på mer

än ett allemanssparkonto i fler än två allemansfonder. Han får inte flytta sina

sparmedel mellan allemansspar och allemansfond. Om en bank upphör att förmedla

allemanssparande får en sparare överföra sin behållning på allemanssparkonto

till sådant konto i annan bank.

 Den bank eller det fondbolag som ombesörjer en överföring är berättigad till

ersättning med högst 150 kronor av spararen för sina kostnader för överföringen.

Vid en överföring enligt första stycket sista mening skall dock ingen

överföringsavgift utgå. Någon uttagsavgift enligt 6 § skall inte betalas. Vad

som föreskrivs i första stycket och annars i denna lag i fråga om bank gäller

också i fråga om sparkassa.

-------------------------------------------------------

 För visst sparande på

sparkonto hos HSB:s

Riksförbunds Sparkassa

(HSB:s Sparkassa) samt för

visst sparande som är

anordnat av Riksbyggen

ekonomisk förening gäller

särskilda bestämmelser enlig

24 och 25 §§.

 4 §

-------------------------------------------------------

Varje sparare får sätta in Varje sparare får sätta in

högst högst

2 000 kronor i månaden i 2 000 kronor i månaden i

allemanssparandet. allemanssparandet eller

 det lägre belopp regeringen

 eller den myndighet

 regeringen bestämmer

 meddelar närmare föreskrift

 om.

 6 §4

-------------------------------------------------------

Vid uttag betalar spararen Vid uttag betalar spararen

till banken eller till banken en avgift

fondbolaget en avgift motsvarande en procent av

motsvarande en procent av det uttagna beloppet, dock

det uttagna beloppet, dock minst 20 kronor.

minst 20 kronor.

 8 §5

-------------------------------------------------------

Om en sparare överskrider de Om en sparare överskrider

begränsningar som gäller de begränsningar som gäller

enligt 3 § första stycket enligt 3 § första stycket

eller 4 §, skall de oriktigt eller 4 §, skall de

insatta sparmedlen betalas oriktigt insatta

ut till honom. Någon ränta sparmedlen betalas ut till

eller värdeökning på dessa honom. Någon ränta på dessa

medel skall ej gottskrivas medel skall ej gottskrivas

spararen. Om det för spar- spararen.

medlen har förvärvats andelar

i en allemansfond och om

andelsvärdet därefter har

sjunkit, skall beloppet jäm-

kas i motsvarande mån.

1. Denna lag träder i kraft den 1 april 1995.

2. Placeringsregeln i 16 § andra stycket första meningen gäller för

allemansfonderna intill utgången av mars 1996.

3. Om en företagsanknuten allemansfond före den 1 april 1995 har ansökt om

tillstånd till annan näringsverksamhet enligt 3 § lagen (1990:1114) om

värdepappersfonder skall bestämmelserna i lagen (1983:890) om allemanssparande

gälla så länge tillståndsprövningen pågår.

4. Någon uttagsavgift enligt 6 § skall inte utgå i anledning av att reglerna om

allemansfond upphävs.

4 Förslag till

Lag om ändring i lagen (1988:846) om ungdomsbosparande

Härigenom föreskrivs att 1 och 3 §§ lagen (1988:846) om ungdomsbosparande skall

ha följande lydelse

Nuvarande lydelse Föreslagen lydelse

 1 §

-------------------------------------------------------

Denna lag innehåller be- Denna lag innehåller be-

stämmelser om ungdomsbospa- stämmelser om ungdomsbospa-

rande. rande.

-------------------------------------------------------

I lagen avses med I lagen avses med

1. ungdomsbosparande den

särskilda sparform som är

förenad med skattelättnader

enligt 3 § lagen (1988:847)

om skattelättnader för alle-

manssparande och ung-

domsbosparande

 1. bank en svensk bank

2. bank en svensk bank eller sparkassa, och

eller sparkassa, och

 2. bosparkonto ett

3. bosparkonto ett sparkonto i bank eller

sparkonto i bank eller sparkassa, avsett för

sparkassa, avsett för sparande som är knutet till

sparande som är knutet till en turordning för

en turordning för bostadsförvärv.

bostadsförvärv.

 3 §

-------------------------------------------------------

Sparmedlen skall sättas in i Sparmedlen skall sättas in

bank, på räntebärande konto i bank, på räntebärande konto

anslutet till un- anslutet till un-

gdomsbosparandet. Till gdomsbosparandet. Till

sparandet får anslutas sparandet får anslutas

bosparkonton och andra bosparkonton och andra

sparkonton av sådant slag sparkonton av sådant slag

som banken erbjuder kunder som banken erbjuder kunder

i allmänhet, dock ej i allmänhet, dock ej

allemanssparkonto och vinstsparkonton. En

vinstsparkonton. En sparare sparare får inte samtidigt

får inte samtidigt spara på spara på mer än två konton.

mer än två konton.

 Inga andra konton än bosparkonton får vid anslutning till ungdomsbosparandet

visa något tillgodohavande för spararen.

 Konton av viss typ får anslutas till ungdomsbosparandet efter anmälan från

banken till Riksgäldskontoret.

Denna lag träder i kraft den 1 april 1995.

**FOOTNOTES**

2Lagen omtryckt 1986:522.

3Senaste lydelse 1993:934.

4Senaste lydelse 1993:548.

5Senaste lydelse 1989:510.

1Lagen omtryckt 1986:522.

2Senaste lydelse 1994:000.

3Senaste lydelse 1994:000.

4Senaste lydelse 1993:548.

5Senaste lydelse 1994:000.

 25

Förteckning över remissinstanser som har avgett

yttrande över betänkandet Allemanssparandet - en

översyn (SOU 1994:50)

Riksbanken, Hovrätten för Västra Sverige, Kammarrätten i Stockholm,

Riksgäldskontoret, Finansinspektionen, Riksskatteverket, Konkurrensverket,

Konsumentverket, Aktiefrämjandet, Sveriges Aktiesparares Riksförbund, Svenska

Bankföreningen, Sveriges Försäkringsförbund, Svenska Fondhandlareföreningen,

Fondbolagens Förening, Stockholms Fondbörs AB, Penningmarknadsinformation PMI

AB, Sveriges Industriförbund, Pensionärernas Riksorganisation, Sveriges

Bankkunders Riksförbund och HSB Riksförbund.

 Yttrande har också inkommit från fondbolaget Sparbankernas Sjätte Allemansfond

AB.

 31