Regeringens proposition 1990/91:186

sionsfonden

Prop

om  ändringar  i  reglementet  för  allmänna  pen-

1990/91:1'86

Regeringen föreslår riksdagen att anta de förslag som tagits upp i bifogade utdrag ur regeringsprotokollet den 18 april 1991.

På regeringens vägnar

Ingvar[REDACTED_EFTERNAMN]

Erik[REDACTED_EFTERNAMN]

Propositionens huvudsakliga innehåll

I propositionen föreslås att samtliga fondstyrelser får möjlighet att handla med optioner, terminer och likartade finansiella instmment i enlighet med de principer som gäller för respektive styrelses medelsförvaltning.

Löntagarfondstyrelsema föreslås få möjlighet att i begränsad omfettning förvärva aktier i utländska bolag.

Fjärde och femte fondstyrelserna samt löntagarfondstyrelsema föreslås få möjlighet att placera likvida medel i räntebärande värdepapper som är utställda i utländsk valuta,

Tidsramama för fondstyrelsemas redovisning av sin förvaltning, RFVs och RRVs utvärdering därav samt regeringens fästställande av balansräk­ning m.m. utsträcks i förhållande till vad som nu gäller.

Lagändringarna föreslås träda i kraft den 1 juli 1991.

1   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 186

Förslag till

Prop. 1990/91:186

Lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden

Härigenom föreskrivs i fråga om lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden'

dels att 36 § skall upphöra att gälla,

dels aft 16, 17, 25, 35, 39, 42 och 43 §§ skall ha följande lydelse,

dels att det i lagen skall föras in en ny paragraf, 12 a §, av följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12 a §

En fondstyrelse får handla med optioner och temdtier eller andra likartade finansiella instrument för att effektivisera förvaltningen av fondens tillgångar eller för att skydda fondens tillgångar mot valutakursförluster eller andra ris­ker.

16 §' Fondstyrelsemas räkenskapsår är kalenderår.

Varje fondstyrelse skall  före den

Varje fondstyrelse skall före den 1

15 februari varje år redovisa för

april   varje   år   redovisa   för   sin

sin  förvaltning  under  föregående

förvaltning under föregående räk-

räkenskapsår genom att lämna för-

enskapsår genom att lämna förvalt-

valtningsberättelse      med      resul-

ningsberättelse med resultaträkning

taträkning     samt     balansräkning

samt balansräkning avseende ställ-

avseende    ställningen    vid    årets

ningen vid årets utgång,

utgång.

1 balansräkningen skall tillgångama tas upp till anskaffningskostnaden. En osäker fordran skall dock tas upp till det belopp som kan beräknas komma att inflyta. En värdelös fordran får inte tas upp som tillgång.

Till   förvaltningsberättelsen   skall   också   fogas   resultaträkning   och balansräkning som är uppställda efter reala principer.

17 f Första-tredje fondstyrelserna skall Första-tredje fondstyrelserna skall årligen gemensamt göra en sam- årligen gemensamt göra en sam­manställning av övriga fond- manställning av övriga fond­styrelsers verksamhetsberättelser, styrelsers verksamhetsberättelser. Sammanställningen     skall     över-    Sammanställningen     skall     över-

lämnas till regeringen före den 1 april året efter räkenskapsåret.

Regeringen skall överlämna sam­manställningen och fondstyrelser­nas verksamhetsberättelser till riks­dagen/öre utgången av april mån­ad samma år.

lämnas till regeringen före den 1 maj året efter räkenskapsåret.

Regeringen skall överlämna sam­manställningen och fondstyrelser­nas verksamhetsberättelser till riks­dagen senast den 15 oktober sam­ma år.

Prop. 1990/91:186

25 Sedan revisionsberättelsen har kommit fondstyrelsen till hända, skall styrelsen genast överlämna förvaltningsberättelsen och revi­sionsberättelsen till regeringen, som före den 1 maj samma år skall avgöra frågan om fastställelse av balansräkningen.

§

Sedan revisionsberättelsen har kommit fondstyrelsen till hända, skall styrelsen genast överlämna förvaltningsberättelsen och revi­sionsberättelsen till regeringen, som senast den 15 oktober samma år skall avgöra frågan om fast­ställelse av balansräkningen.

35 §*

Fjärde och femte fondstyrelserna får placera de medel som styrelser­na förvaltar

1. i aktier i svenska aktiebolag,

2.

/' standardiserade köp-och säljoptioner avseende aktier i sven­ska aktiebolag,

3.

i sådana konvertibla skul­debrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning som har utfärdats av svenska ak­tiebolag,

4.   i aktier i utländska aktiebolag

eller andelar i utländska ak­

tiefonder samt i sådana konvertibla

skuldebrev eller skuldebrev för­

enade med optionsrätt till nyteck­

ning som har utfärdats av utländ­

ska aktiebolag,

5.    som riskkapital i svenska

ekonomiska föreningar samt

6.   i andelar i svenska komman­

ditbolag.

Fondstyrelsema får inte förvärva värdepapper enligt första stycket 4 i sådan omfattning att värdepappe­rens sammanlagda värde kommer aft överstiga tio procent av värdet

de

En  fondstyrelse   får   placera medel som styrelsen förvaltar

2.    i sådana konvertibla skul­

debrev eller skuldebrev förenade

med optionsrätt till nyteckning som

har utfärdats av svenska ak­

tiebolag,

3.   i aktier i utländska aktiebolag

eller andelar i utländska värdepap­

persfonder samt i sädana konver­

tibla skuldebrev eller skuldebrev

förenade med optionsrätt till ny­

teckning som har utfärdats av

utländska aktiebolag,

4.    som riskkapital i svenska

ekonomiska föreningar samt

5.   i andelar i svenska komman­

ditbolag.

Fondstyrelsema får inte förvärva värdepapper enligt första stycket 3 i sådan omfettning att värdepapp­erens sammanlagda värde kommer att överstiga tio procent av värdet av de medel som respektive sty-

av de medel som respektive styr­else förvaltar.

relse förvaltar.

Prop. 1990/91:186

Allmänna pensionsfonden får inte vara komplementär i ett kommandit­bolag.

39 §5

Om det behövs för en tillfredsstäl­lande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på ända­målsenlig förvaltning får fond­medel placeras hos riksbanken, annan bank eller postgirot. I sam­ma syfte får fondmedel placeras i statsskuldväxlar, skattkam-marväxlar, bankcertifikat,företags-certiftkat samt andra värdepapper med hög likviditet, avsedda för den allmänna marknaden.

Om det behövs för en tillfredsstäl­lande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på en ända­målsenlig förvaltning får fondme­del placeras hos riksbanken, annan bank eller postgirot. I samma syfte får fondmedel placeras även i andra fondpapper än som avses i 35 §, som har en hög likviditet.

Riksförsäkringsverket och riksrevi­sionsverket skall årligen avge utlåtande över fjärde och femte fondstyrelsemas samt löntagarfond-styrelsemas förvaltning av medel. Utlåtandena skall överlämnas till regeringen före den 1 april året efter räkenskapsåret.

42 §*

Riksförsäkringsverket och riksrevi­sionsverket skall årligen avge utlåtande över Qärde och femte fondstyrelsemas samt löntagar-fondstyrelsemas förvaltning av medel. Utlåtandena skall överläm­nas till regeringen före den 15 maj året efter räkenskapsåret.

43 

§

Föreskrifterna i 5 § andra stycket, 7-10 §§, 14 §, 15 §, 15 a § första stycket, 16 § samt 22-25 §§ gäller också i fråga om fjärde och femte fondstyrelserna samt löntagarfond­styrelsema.

Föreskriftema i 5 § andra stycket, 7-10 §§. 72fl§, 14 §, 15 §, 15 a § första stycket, 16 § samt 22-25 §§ gäller också i fråga om fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema.

'Senaste lydelse av 36 § 1987:1326. Senaste lydelse 1987:1326. Senaste lydelse 1987:1326. "senaste lydelse 1989:512. 'Senaste lydelse 1987:1326. Senaste lydelse 1988:747.

Senaste lydelse 1988:747.

Finansdepartementet

p«p- 

i990/9i:i86

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 18 april 1991

Närvarande: statsministem[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden[REDACTED_EFTERNAMN], Hjelm-Wallén,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], R.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], G.[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Freivalds,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: statsrådet[REDACTED_EFTERNAMN]

Proposition om ändringar i reglementet för allmänna pensionsfonden

1 Inledning

Allmänna pensionsfonden (AP-fonden) bildades i samband med att lagstiftningen om en allmän tilläggspension (ATP) genomfördes år 1960 (prop 1959:100, Särsk.Ul; rskr. 269, SFS 1959:293). Bestämmelserom AP-fonden finns i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden (APR). AP-fonden har till uppgift att förvalta de avgifter som erläggs för att finansiera försäkringen för tilläggspension. Syftet med fonden är dels att klara tillfälliga påfrestningar i pensionssystemet dels att möjliggöra en ökad kapitalbildning i samhället. Förvaltningen av fondens medel uppdrogs från början åt tre fondstyrelser, benämnda första, andra och tredje fondstyrelsen. Dessa fondstyrelser skall i första hand placera medel på obligationsmarknaden. En fjärde fondstyrelse inrättades i samband med att AP-fonden fick rätt att placera medel i aktier år 1974 (prop. 1973:97, NU 58, rskr. 237, SFS 1973:503). Härigenom breddades fondens placeringsmöjligheter till att även omfatta riskkapitalmarknaden. Fr.o.m år 1984 förstärktes denna inriktning ytterligare genom att första-femte löntagarfondstyrelsema inrättades inom ramen för AP-tbnden (prop. 1983/84:50, FiU 20, rskr. 122, SFS 1983:1092). Löntagar­fondstyrelsema skall i första hand placera fondmedel på aktiemarknaden. Genom eft riksdagsbeslut år 1988 (prop. 1987/88:167, NU 42, rskr. 406) inrättades en femte fondstyrelse med samma inriktning och uppgifter som den fjärde fondstyrelsen.

Under senare år har en rad åtgärder vidtagits beträffande fondstyrelser­nas placeringsmöjligheter. Första-tredje fondstyrelsema fick är 1988 möjlighet att dels i placeringssyfte förvärva fest egendom, dels i viss utsträckning ge direktlån till bolag och föreningar utan borgensförbindelse från staten eller en kommun. Även beträffande övriga fondstyrelser utvidgades placeringsreglema. Den fjärde fondstyrelsen fick möjlighet att

placera medel i standardiserade köp- och säljoptioner avseende aktier.    Prop. 1990/91:186 Vidare  förbättrades  styrelsemas  möjligheter att  på ett  effektivt  sätt förvalta likvida medel genom att de fick rätt att placera sådana medel i värdepapper med lång löptid och en väl fungerande andrahandsmarknad (prop. 1987/88:11, NU 10, rskr. Ill, SFS 1987:1326).

År 1989 erhöll första-tredje fondstyrelsema möjlighet till delägande i fastighetsbolag och fjärde och femte fondstyrelsema rätt att av förvaltade medel placera tio procent i utländska aktier och andelar i aktiefonder (prop. 1988/89:150, bil.6, FIU30, rskr. 327, SFS 1989:512).

Ytterligare en utvidgning gjordes år 1989 då första-tredje fondstyrelser­na fick möjlighet att placera högst tio procent av det förvaltade fond­kapitalet i obligationer och andra för den allmänna rörelsen avsedda skuldförbindelser som är utställda i utländsk valuta (prop. 1989/90:27, NU 12, rskr. 92, SFS 1989:1038).

Frågan om AP-fondens organisation och förvaltning har emellertid under senare år varit föremål för fortsatta diskussioner. Riksrevisions­verket (RRV) tog i sitt utlåtande över Qärde fondstyrelsen och löntagar-fondstyrelsemas medelsförvaltning för räkenskapsåret 1989 särskilt upp vissa frågor som berör placeringsbestämmelseraas utformning och tillämpning. RRV riktade därvid kritik mot att bestämmelsema inte tolkas på ett entydigt sätt av fondstyrelserna, att bestämmelsema kan anses föråldrade i den meningen att de inte är anpassade till de förhållanden som nu råder på kapitalmarknaden samt aft fondstyrelsemas fömtsätt­ningar att nå upp till gemensamma avkastningskrav i många fall inte är likartade.

1 den skrivelse (skr. 1989/90:137) med vilken regeringen till riksdagen överiämnade en redovisning av allmänna pensionsfondens verksamhet år 1989, uttalade fördragande statsrådet aft det är av vikt att placeringsreg­lema inte lägger oönskade hinder i vägen för fondstyrelsemas verksam­het. Han pekade vidare på det av RRV påtalade behovet av klara och entydiga regler som inte ger utrymme för tveksamhet eller olikartad tolkning. Han uttalade sin avsikt att, i avvaktan på en samlad översyn av de regler som styr medelsförvaltningen i AP-fonden, låta göra en teknisk översyn av samtliga fondstyrelsers placeringsbestämmelser.

Riksdagen underströk starkt betydelsen av att placeringsbestämmelsema i APR ses över så att de kommer att framstå som en adekvat reglering av den komplicerade verksamhet som det är fråga om (1989/90:NU21, rskr. 352).

Därefter har inom finansdepartementet utarbetats promemorian (Ds 1990:90) En teknisk översyn av AP-fondens reglemente. En samman­fattning av promemorians innehåll och lagförslag bör fogas till protokol­let i detta ärende som bilaga 1 och 2. Översynen har haft till huvudsak­ligt syfte att finna tekniska lösningar på de problem avseende APRs tillämpning som sålunda uppmärksammats under senare tid. I prome­morian tas hänsyn bl.a. till att utvecklingen på den svenska kapital­marknaden sker i allt snabbare takt, att internationaliseringen ökar samt att de ökade anspråken på god riskspridning och hög avkastning när det

gäller förvaltningen av AP-fondens medel alltmer kommit i förgmnden.     Prop.  1990/9!: 186

Promemorian har remissbehandlats. Till protokollet i detta ärende bör vidare fogas en förteckning över remissinstanserna och en sam­manställning av deras yttranden som bilaga 3.

1 en skrivelse, som kom in till finansdepartementet den 19 december 1990, hemställde första-tredje fondstyrelsema om vissa ändringar i APR. Skrivelsen bör fogas till protokollet som bilaga 4. Fondstyrelsema föreslår där att tidpunkten för när styrelserna skall avlämna sin förvalt­ningsberättelse med resultaträkning samt balansräkning skall flyttas framåt. Detta gäller också den sammanställning av övriga fondstyrelsers verksamhetsberättelser som första-tredje fondstyrelsema skall upprätta och överlämna till regeringen. Även denna skrivelse har remissbe­handlats. En sammanställning av remissyttrandena bör fogas till protokollet som bilaga 5.

I den inom finansdepartementet utarbetade promemorian (Ds 1991:14) AP-fondens förvaltning - En översyn, vilken för närvarande är föremål för remissbehandling, föreslås en helt ny lagstiftning för förvaltningen av allmäima pensionsfonden. Förslaget innebär en reformering av AP-fondens organisation, placeringsbestämmelsema samt revisionen och granskningen av förvaltningen. I den promemorian har behandlats vissa frågor som några remissinstanser aktualiserat i sina remissvar i detta ärende; bl.a. föreslås att möjligheten att erhålla återlån avskaffas. Mot den bakgmnden firmer jag inte skäl att nu särskilt behandla dessa frågor.

Jag avser att efter en redogörelse för gällande regler m.m. (avsnitt 2) lämna förslag beträffande handel med s.k. derivata instmment (avsnitt 3.2), förvärv av utländska aktier m.m. (avsnitt 3.3), placeringar i räntebärande värdepapper utställda i utländsk valuta (avsnitt 3.4) och tidpunkten för förvaltningsberättelse m.m. (avsnitt 3.5).

Jag är i detta sammanhang inte beredd att vidta några åtgärder beträffande övriga i promemorian föreslagna ändringar vad gäller förvärv av fest egendom m.m., de aktieförval tände fondstyrelsemas möjligheter aft lämna krediter m.m. och slopandet av kravet på långsiktighet i förvaltningen. Dessa frågor kan i stället komma att behandlas i samband med beredningen av den promemoria som nu är föremål for remiss­behandling.

2 Bakgrund

2.1 Gällande placeringsbestämmelser

AP-fondens medel förvaltas av tio styrelser benämnda första-femte fondstyrelsema samt första-femte löntagarfondstyrelsema. Fondstyrelser­nas verksamhet regleras i APR som innehåller bestämmelser om medelstilldelning, organisation och förvaltning m.m. Bestämmelsema är inte gemensamma för de olika styrelsema utan skiljer sig i väsentliga avseenden åt beroende på vilken styrelse det är fråga om. Så är fellet

bl.a. vad avser placeringsbestämmelsema. För första-tredje fondstyrelser-    Prop. 1990/91:186 na   återfirms   placeringsbestämmelsema   i   11-15   b   §§   APR   medan motsvarande bestämmelser för fjärde och femte fondstyrelsema respek­tive för löntagarfondstyrelsema finns intagna i 34-37 §§ och 39 § APR.

2.1.1   Första-tredje fondstyrelserna

Av den inledande rambestämmelsen framgår att första-tredje fondstyrel­sema skall, inom ramen för vad som är förenligt med den allmänna ekonomiska politiken och med beaktande av kreditmarknadens funk­tionssätt, förvalta AP-fonden på ett sådant sätt aft den blir till största möjliga gagn för ATP-försäkringen. Vidare skall fondmedlen placeras så att kraven på god avkastning, tillfredsställande betalningsberedskap och betryggande säkerhet tillgodoses.

Första-tredje fondstyrelsema skall placera sina tillgångar i obligationer eller motsvarande fordringsbevis. Placeringar i skuldförbindelser utställda i utländsk valuta får ske endast i begränsad omfettning. Det sammanlagda värdet av varje fondstyrelses innehav av sådana tillgångar får uppgå till ett belopp som motsvarar högst tio procent av det totala anskaffningsvär­det av de tillgångar som styrelsen förvaltar.

Första-tredje fondstyrelsema har också vissa möjligheter att placera medel i andra tillgångar än de som kan hänföras till penning- och obligationsmarknaden. Placeringsbestämmelsema medger att fondmedel får placeras hos bank eller postgirot om det behövs för att upprätthålla en tillfredsställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på ändamålsenlig förvaltning. En fondstyrelse får vidare i samma syfte själv eller genom bolag som i sin helhet irmehas av fondstyrelsen eller flera fondstyrelser gemensamt dels förvärva och till nyttjande upplåta fast egendom eller tomträtt, dels förvärva aktier i ett bolag som har till ändamål att äga eller förvalta sådan egendom (fastighetsbolag). Samman­lagda värdet av sådan fast egendom m.m. som nu nämnts som en fondstyrelse innehar får uppgå till ett belopp som motsvarar högst fem procent av det totala anskaffningsvärdet av de tillgångar styrelsen förvaltar.

2.1.2   Fjärde och femte fondstyrelserna

Av den rambestämmelse som reglerar fjärde och femte fondstyrelsemas förvaltande verksamhet framgåratt fondstyrelsema skall, inom ramen för vad som gagnar ATP-försäkringen och är förenligt med den allmänna ekonomiska politiken samt med beaktande av kreditmarknadens funk­tionssätt, förvalta anförtrodda medel genom placeringar på riskkapital­marknaden. Placeringama skall syfta till aft förbättra riskkapital­försörjningen till gagn för svensk produktion och sysselsättning. Fondmedlen skall placeras så att kraven att få god avkastning, långsiktig­het och riskspridning tillgodoses. Fjärde och femte fondstyrelsema får placera medel bl.a. i aktier i

svenska aktiebolag, i standardiserade köp- och säljoptioner avseende Prop. 1990/91:186 aktier i svenska aktiebolag samt i aktier i utländska aktiebolag. För ak­tier i utländska aktiebolag gäller dock att det sammanlagda värdet av förvärvade tillgångar av sådant slag inte får överstiga tio procent av värdet av de medel som resp. styrelse förvaltar. Beträffende aktiebolag vars aktier är inregistrerade vid Stockholms fondbörs finns bestämmelser som syftar till att begränsa de aktieförval tände fondstyrelsemas ägar-intresse i dessa bolag. Fjärde och femte fondstyrelsema får inte förvärva så många aktier av ovaimämnda slag i ett visst aktiebolag att dessa uppgår till mer än tio procent av samtliga aktier i bolaget. Om aktiema har olika röstvärde gäller att röstetalet för de förvärvade aktiema inte får överstiga tio procent av röstetalet för samtliga aktier i bolaget.

Dessa fondstyrelser får vidare placera fondmedel hos bank eller postgirot om det behövs för en tillfredsställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på en ändamålsenlig förvaltning. 1 samma syfte får medel placeras i värdepapper med hög likviditet, avsedda för den allmänna marknaden.

2.1.3 Löntagarfondstyrelserna

Den i avsnitt 2.1.2 återgivna rambestämmelsen för fjärde och femte fondstyrelsema gäller även för löntagarfondstyrelsemas förvaltande verksamhet. Löntagarfondstyrelsema skall i första hand placera medel på aktiemarknaden. Styrelsemas möjligheter att placera medel överensstäm­mer med vad som gäller för fjärde och femte fondstyrelsema vad avser utlandsplaceringar och placeringar i optioner. Löntagarfondstyrelsema saknar möjlighet aft placera medel i aktier i utländska aktiebolag. De saknar också den klart uttryckta rätten att placera medel i vissa slag av optioner som tillkommer Qärde och femte fondstyrelsema.

3 Allmän motivering

3.1 Inledning

AP-fonden bildades i samband med att lagstiftningen om ATP genomför­des år 1960. AP-fonden har till uppgift att förvalta de avgifter som erläggs för att finansiera försäkringen för tilläggspension. ATP-systemet har huvudsakligen karaktären av ett fördelningssystem. I princip skall avgiftsuttaget vara så anpassat att avgifterna finansierar pensionsutbetal-ningama samma år. Det fanns två syften för att inom ramen för detta fördelningssystem skapa en pensionsfond. Det ena syftet var att skapa en buffert i systemet för att undvika kraftiga höjningar av avgiftema. Det andra syftet var att en fondering skulle bidra till sparandet i samhällseko­nomin och tjäna som ersättning för det bortfall av privat sparande som antogs följa av ATP-systemets införande. Till sin rättsliga karaktär är AP-fonden en särskild institution vars

organisafion och verksamhet är exklusivt reglerad i APR. I konstitution-    Prop. 1990/91:186

ellt hänseende utgör AP-fondens tillgångar statliga medel som i lag

avsatts till särskild förvaltning (jfr 9 kap. 8 § regeringsformen). Detta

sammanhänger med att ATP-avgiftema trots beteckningen avgifter får

anses ha karaktär av skatt och att förvaltningen av  medlen är of-

fentligrättsligt  reglerad.   Såsom  tidigare  framhållits  (se  bl.a.   prop.

1983/84:50 s. 71) får fondens tillgångar användas endast på det sätt som

anges i APR, dvs. för pensionsutbetalningar, förvaltningskostnader och

andra utgifter avseende försäkringen för tilläggspension (3 §). De kan

således inte tas i anspråk för staten för något aimat ändamål än som

föreskrivs där.

Kapitalmarknaden har imder senare år genomgått en snabb och betydande utveckling. Utvecklingen har itmeburit en alltmer tilltagande intemationalisering. Världens värdepappersmarknader har knutits samman i former som delvis varit okända tidigare. Valutaregleringen har successivt avvecklats såväl i Sverige som i många andra länder. Kreditmarknaden har avreglerats. Dessa förhållanden är av gmndläggan-de betydelse när regler för verksainheten på kapitalmarknaden skall utformas. Förhållandena utgör således också utgångspunkter för de förslag som jag nu lägger fram.

Den mest betydelsefulla förändringen vad gäller den svenska kapital­marknaden är uppkomsten av den s.k. penningmarknaden där ett stort antal nya instmment introducerats. Uppkomsten av nya delmarknader och instrument skall ses mot bakgrand av den expansiva utvecklingen på kapitalmarknaden. Deima utveckling har också itmeburit att en ny marknad med riskavledande finansiella instrament uppkominit. På den marknaden sker handel med optioner och terminer, s.k. derivata instrument. Hur sådana instrament är konstraerade och deras använd­ningsområde är beskrivet i regeringens proposition om handel och tjänster på värdepappersmarknaden, m.m. (prop. 1990/91:142 s.88).

Skillnadema i placeringsmöjligheter mellan AP-fonden och jämförbara institutionella placerare har ökat i takt med kapitalmarknadens utveckling. APRs placeringsbestämmelser är i huvudsak tillkomna under en tid då kapitalmarknaden var reglerad. Avvecklingen av olika typer av regle­ringar, tillkomsten av nya finansiella instrament och den alltmer ökade internationaliseringen har medfört att andra kapi tal förvaltares placerings­möjligheter har utvidgats kraftigt. Även om de placeringsregler som gäller för AP-fonden kontinuerligt varit föremål för ändringar, har man för AP-fonden inte på samma sätt som för jämförbara förvaltare helt kunnat tillvarata de nya möjligheter som utvecklingen på kapital­marknaden erbjudit. Detta beror delvis på att placeringsreglementets krav på god avkastning ibland har fått stå tillbaka för andra hänsynstaganden.

AP-fondens verksamhet bör bedrivas i samklang med utvecklingen på kapitalmarknaden. Detta är en föratsättning för en effektiv förvaltning och bidrar dessutom till att skapa en effektivare kapitalmarknad. De ändringar som jag nu föreslår skall införas i APR syftar till att göra de bestämmelser som reglerar fondstyrelsemas  medelsförvaltning  bättre

10

anpassade till nya förhållanden på de finansiella marknadema. De föreslagna bestämmelsema skall vidare skapa bättre möjligheter till en högre avkastning på förvaltade medel och mer likartade föratsättningar för flertalet institutionella placerare på marknaden. Förslagen skall också ses mot bakgrand av den av RRV uttalade kritiken mot att be­stämmelsema inte tolkas på ett entydigt sätt av fondstyrelsema och riksdagens utlåtande med anledning av den kritiken. Bestämmelsema bör således utformas så att det tydligt framgår i vilka finansiella instmment som fondstyrelsema får placera. Vidare bör placeringsreglema så långt det är möjligt, med hänsyn tagen till den nuvarande uppdelningen mellan räntebärande och riskrelaterade kapitalplaceringar, utformas så att man undviker omotiverade skillnader mellan fondstyrelsemas placerings­möjligheter.

3.2 Handel med derivata instrument

Prop. 1990/91:186

Mitt förslag: Samtliga fondstyrelser får möjlighet att handla med optioner, terminer eller andra likartade finansiella instrament enligt de principer som gäller för deras övriga placeringar.

Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget avstyrks i princip av Svenska Bank­föreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, SAF, Företagarnas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund. Bankföreningen och Fondhandlareföreningen anser bl.a. att förslaget i denna del liksom i övriga frågor är långtifrån tekniskt betingat, såsom anförs i promemorian, utan innebär principiellt betydande steg i riktning mot aft göra nuvarande tio fondstyrelsers placeringsregler allt mer likartade och generella.

Sveriges Försäkringsförbund och Stiftelsen Aktiefrätnjandet anser i denna fråga liksom beträffande övriga promemorieförslag att man bör avvakta en fullständig utredning och översyn av AP-fondens verksamhet och organisation.

Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Bankinspektionen understryker att sådan handel skall ha till syfte att skydda sådana exponeringar som iimebär ränte-, valuta- eller andra marknadsrisker, dvs. i regel korta placeringar. Riksförsäkringsverket (RFV) finner det vara av stor vikt att fondstyrelsema vid utformningen av verksamheten beaktar kraven på betryggande säkerhet och risksprid­ning. Katrimarrätten i Göteborg tillstyrker förslaget i princip men känner viss tvekan att tillstyrka en rätt för fondstyrelsema att handla med optioner etc. "i syfte att effektivisera förvaltningen av fondens tillgångar" då härigenom otvivelaktigt öppnas en möjlighet till rena spekula­tionsaffärer. Riksbanksfullmäktige anser att tillfredsställande säkerhet i hanteringen kan uppnås genom att styrelsema fastställer nödvändiga risklimiter för placeringsverksamheten. Folksam finner att den föreslagna

11

regeln är väl avvägd men att den måste kompletteras med begränsande Prop. 1990/91:186 placeringsbestämmelser för respektive fondstyrelse. Allmänna pen­sionsfonden, första-tredje fondstyrelserna, påpekar att första-tredje fondstyrelsema tolkat placeringsreglema i det nuvarande reglementet så att dessa även kan omfetta handel i terminer; sålunda har fondstyrelsema sedan år 1986 gjort placeringar på terminsmarknaden. Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen framhåller att varje fondstyrelse har att fastställa limiter för fondförvaltningens agerande på detta område liksom att svara för och tillse att deima är ändamålsenligt organiserad.

Skälen för mitt förslag: Enligt nu gällande bestämmelser i APR har endast Qärde och femte fondstyrelsema rätt att placera medel i standar­diserade köp- och säljoptioner avseende aktier i svenska aktiebolag. Ett skäl som talar för att AP-fondens placeringsreglemente ändras på sätt som nu föreslås är behovet av att bestämmelseraa skall kunna uppfattas på ett entydigt sätt av fondstyrelsema. Det förhållandet att första-tredje fondstyrelsema saknar den i APR klart uttryckta rätten som tillkommer fjärde och femte fondstyrelsema att placera medel i vissa särskilt angivna typer av optioner, har inte självklart tolkats som ett förbud för dessa fondstyrelser att handla i dessa instrament. Första-tredje fondstyrelsema har i sitt remissvar uppgett att de sedan år 1986 gjort placeringar på terminsmarknaden och att även handel med optioner ansetts ligga inom placeringsregleraas ramar. Enligt fondstyrelsema har de emellertid av andra skäl avstått från sådana placeringar.

Placeringsbestämmelsema tolkas i detta hänseende på skilda sätt även av de olika löntagarfondstyrelsema. Under år 1989 har två löntagarfond­styrelser ställt ut optioner i eget aktieinnehav medan andra löntagarfond­styrelser anser att ett sådant förfarande är oförenligt med APRs regler. Vid RFVs utvärdering avseende verksamhetsåret 1989 ansåg verket att löntagarfondstyrelsema inte har rätt aft placera medel i köp- eller säljoptioner medan däremot utställande av köpoptioner i eget innehav inte strider mot APR.

Det kan mot bakgrund av de olika tolkningama som gjorts i och för sig ifrågasättas om en placering i indextermin i aktier är förenlig med APR. Oavsett hur det förhåller sig därmed är det enligt min mening angeläget att nu bestämma om fondstyrelsema skall ha rätt att placera medel i och handla med optioner och terminer eller om ett förbud häremot skall tas in i APR. Enligt en uppfattning är det även oklart i vilka typer av optioner som handeln får bedrivas. Det förhållandet att placeringsbestäm­melsema i de hänseenden som nu påtalats skapar oklarhet om eller i vilken omfattning de olika fondstyrelsema har möjlighet aft handla med derivata instrument är inte tillfredsställande.

Till en början kan konstateras att de placeringar i derivata instrament som flera fondstyrelser fektiskt gjort, inte har inneburit några negativa effekter på kapitalförvaltningen. Vidare kan erinras om att värdepappers­fonder numera har denna möjlighet till placeringar. Lagstiftaren har då bedömt sådana placeringar vara förenliga med kraven på riskspridning

och säkerhet till gagn för andelsägama i fondema.

Prop. 1990/91:186

Optioner, terminer och likartade finansiella instrament är adekvata hjälpmedel för en effektiv och modem kapitalförvaltning. Det kan därför ifrågasättas varför AP-fondstyrelsema i detta avseende skall ha sämre föratsättningar för sin förvaltning än andra institutionella förvaltare som t.ex. värdepappersfonder. Dessa kapitalförvaltare har på ett helt annat sätt än fondstyrelsema kunnat tillvarata de möjligheter som utvecklingen av nya finansiella instrament medfört. Det bör enligt min mening eftersträvas att samtliga fondstyrelser inom AP-fondsystemet ges lika goda fömtsättningar som andra jämförbara förvaltare att effektivisera förvaltningen, dvs. att bl.a. försäkra värdepappersinnehavet mot en oförmånlig prisutveckling och att öka avkastningen. Detta kan ske genom att fondstyrelsema ges större möjligheter att handla med derivata instrament. Dessutom bör löntagarfondstyrelsema, vilka omfattas av samma avkastningskrav som fjärde och femte fondstyrelsema, i princip ha sanrnia föratsättningar för sin verksamhet som dessa fondstyrelser. Tillgången till derivatmarknaden kan för första-tredje fondstyrelsema liksom för övriga fondstyrelser komina att medföra att förvaltningen av anförtrodda medel effektiviseras. Jag kan heller inte se några skäl att detta skulle medföra några olägenheter för förvaltningen.

Sammantaget talar detta enligt min mening för att möjligheten att handla i derivata instrument bör utsträckas till att gälla alla fondstyrelser. Dessa bör fortsättningsvis ges en, i förhållande till vad som nu uttryck­ligen gäller för fjärde och femte fondstyrelsema, utökad möjlighet att handla i derivata instrament. För att tillgodose kraven på betryggande säkerhet och riskspridning bör bestämmelsen, som RRV påpekar i sitt remissvar, utformas på motsvarande sätt som i lagen om värdepappers­fonder. Dessa bestämmelser innebär att det finns utrymme för viss flexibilitet samtidigt som de ger ramar för den verksamhet som de är avsedda att reglera. Av bestämmelsema bör framgå att det står de olika fondstyrelsema fritt att handla med optioner, terminer och andra liknande finansiella instrament i enlighet med vad som gäller för respektive fondstyrelse med hänsyn till uppdelningen i räntebärande och riskrelatera­de placeringar. Det bör sedan, som ett antal remissinstanser påtalat, ankomma på respektive fondstyrelse att utforma den mera detaljerade reglering som styrelsen finner lämplig.

En reglering med det ovan förordade innehållet innebär att de ak-fieförvaltande fondstyrelsema endast kan handla med optioner m.m. med koppling till aktiemarknaden, dvs. aktieoptioner, indexoptioner men även i viss omfattning ränteoptioner med hänsyn till Qärde och femte fondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas möjlighet att vid behov placera fondmedel på penning-och obligationsmarknaden. För första-tredje fondstyrelsemas del innebär den föreslagna bestämmelsen på motsvarande sätt att möjligheten att handla i optioner m.m. i princip endast kommer att omfatta instrament med koppling till penning- och obligationsmarknaden.

De ferhågor som kammarrätten i Göteborg i sitt remissvar framfört

13

beträffande risken för spekulationsaffärer finner jag vara överdrivna. Redan av de ovan återgivna rambestämmelserna för respektive fondstyre­lse (se avsnitten 2.1.1 och 2.1.2) framgår att fondmedlen skall placeras så att kraven på bl.a. betryggande säkerhet respektive långsiktighet och riskspridning tillgodoses. Dessa allmänna målsättningar bör i förening med nu angivna riktlinjer vara tillräckliga för att förhindra att fondstyrel­sema utsätter sig för en olämplig riskexponering.

Prop. 1990/91:186

3.3 Förvärv av utländska aktier m.m.

Mitt förslag: Löntagarfondstyrelsema får rätt att av de medel som respektive styrelse förvaltar placera tio procent i aktier i utländska företag och andelar i utländska värdepappersfonder

m.m.

Promemorieförslaget:Överensstämmer delvis med mitt förslag. 1 promemorian förslås dock aft i kvoten för förvärv av utländska aktier även skall ingå aktier i svenska investmentbolag som har till huvudsakligt syfte aft förvärva aktier i utländska bolag.

Remissinstanserna: Förslaget avstyrks i princip av kammarrätten i Göteborg, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, SAF, Företagarnas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund. Kammarrätten delar inte den i promemorian framförda uppfattningen att kravet på ökad avkastning, vilket enligt kammarrätten inte är en säker följd av förslaget, skall prioriteras när resultatet blir aft övriga, primära syften med fondema motverkas.

Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran. Enligt Folksams mening bör det lämnas åt fondstyrelsema att avgöra hur stora utländska placeringar som kan behövas för att "förbättra riskkapitalförsörjningen till gagn för svensk produktion och sys­selsättning". Folksam ifrågasätter även om reformen i denna del bör anstå till dess de mera övergripande frågoma kan tas upp. Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen, anser att fondemas engagemang i noterade svenska bolag iimehållande utländska aktier inte bör ingå i kvotberäkningen medan övriga bör göra det, tillsammans med direktägda utländska aktier. Enligt allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen är det angeläget aft vid den praktiska tillämpningen ta ställning till frågan hur man skall definiera innebörden av meningen "de medel styrelsen förvaltar", dvs. om dessa skall värderas till anskaffningsvärde eller marknadsvärde. Definitionerna måste uppfattas lika av berörda parter. Allmänna pensionsfonden, tredje löntagarfond-styrelsen, anser att placeringsreglema borde överlåta åt den enskilda fondstyrelsen att placera ännu större andel än nuvarande tio procent av medlen i utländska aktier.

14

Allmänna pensionsfonden, ärde och femte löntagarfondstyrelserna    Prop. 1990/91:186 anser   att   undantag   i   bestämmelsen   bör   göras   för   aktier   i   ak­tiemarknadsbolag.

Skälen för mitt förslag: Fjärde fondstyrelsen har alltsedan år 1984 haft möjlighet att placera viss del av de förvaltade medlen i utländska aktier m.m., en möjlighet som även tillkommer femte fondstyrelsen. Möjligheten motiverades med att en institution av den storlek som här är fråga om behöver ett mindre innehav av utländska aktier bl.a. för att inhämta information om utvecklingen på den intemationella marknaden. Tillräckligt starka skäl att då medge löntagarfondstyrelsema rätt aft förvärva utländska aktier ansågs inte föreligga (prop. 1983/84:50 s. 79). Möjligheten att förvärva utländska aktier var till en början begränsad till en procent av värdet av de medel som styrelsen förvaltar. Numera har fjärde och femte fondstyrelsema rätt aft inneha utländska aktier m.m. till eft värde som motsvarar tio procent av värdet av förvaltade medel. Höjningen av gränsen skall ses mot bakgmnd av de slopade vaiutarestrik-tionema.

Promemorieförslaget i denna del hade sin bakgrand bl.a. i att RRV i sitt utlåtande över fjärde fondstyrelsens och löntagarfondstyrelsemas medelsförvaltning för räkenskapsåret 1989 (se avsnitt 1) särskilt kritiserade av två löntagarfondstyrelser gjorda placeringar i eft svenskt investmentbolag med huvudsaklig placeringsinriktning i utländska akUer. Enligt RRVs bedömning är en sådan placering inte förenlig med bestämmelsema i 34 § APR och dess förarbeten. Andra löntagarfondstyr­elser har även tagit ställning mot ett sådant förfarande. Bl.a. med beaktande av dessa oklarheter vad gäller tolkningen av de nuvarande placeringsbestänunelsemas innebörd uttalade RRV att det föreligger ett behov av en översyn av reglementets placeringsbestämmelser i bl.a. nu aktuellt hänseende. Riksdagen har starkt understrakit betydelsen av aft placeringsbestämmelsema ses över.

Enligt min mening bör vid övervägande av om löntagarfondstyrelsema över huvud taget skall ha rätt att placera medel i utländska aktier m.m. beaktas att svenska institutionella placerare, sedan valutarestriktionema slopats beträffande köp av utländska aktier, har stora möjligheter aft placera förvaltade medel utomlands. Denna möjlighet har tagits till vara av bl.a. försäkringsbolagen. Detta innebär att placeraren ges bättre förutsättningar att få en effektiv förvaltning och att kravet på risksprid­ning lättare kan tillgodoses.

Med hänsyn till att de avkastningskrav som enligt APR gäller för fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema är lika-lydande framstår det som inkonsekvent att löntagarfondstyrelsema inte skall ha samma förutsättningar som fjärde och femte fondstyrelsema att uppfylla kraven på avkastning och riskspridning m.m. Jag kan heller inte se några skäl mot aft nu tillåta även löntagarfondstyrelsema att placera i utländska aktier. Tvärtom finns det fördelar med att kimskaper om intemationella förhållanden sprids. I APR bör därför införas en bestämmelse som ger löntagarfondstyrelsema möjlighet att av de medel som respektive styrelse

15

förvaltar på motsvarande sätt  som Qärde och  femte fondstyrelsema    Prop. 1990/91:186 placera tio procent i aktier i utländska företag och andelar i utländska värdepappersfonder m.m.

Vid tillämpningen av begränsningsregeln bör - i överensstämmelse med de principer som enligt 16 § APR gäller för fondstyrelsemas redovisning

- värdet av förvaltade medel och utländska värdepapper beräknas efter

anskaffningskostnaden.

Första, fjärde och femte löntagarfondstyrelsema har i sina remissvar anfört att i kvotberäkningen inte bör ingå fondemas engagemang i noterade svenska bolag innehållande utländska aktier resp. förvärv av aktier i aktiemarknadsbolag. Som skäl härför har anförts att den tilltagande intemationaliseringen av den svenska ekonomin och den avvecklade valutaregleringen sannolikt kan medföra att allt fler aktie­innehav kan dras in i den i promemorian föreslagna regeln från eft år till ett annat, vilket det kan vara svårt för fondstyrelsema att kontrollera. Enligt fjärde och femte löntagarfondstyrelsemas uppfattning skulle redan nu flera svenska aktiemarknadsbolag troligen räknas in bland de här aktuella investmentbolagen och i takt med den snabba intemationalise­ringen skulle kretsen av sådana bolag komma att vidgas, varvid av lagstiftaren inte önskade effekter i placeringshänseende skulle kunna uppstå.

Enligt min uppfattning är dessa synpunkter beaktansvärda. Som jag inledningsvis anfört har avregleringen och intemationaliseringen lett till ökade möjligheter för placerarna. Detta har medfört allt större investerin­gar i utländska bolag. Många av de svenska börsbolagen har också gjort så stora placeringar utomlands att de mer kan betraktas som "in­temationella bolag". Det mest slående exemplet på detta förhållande torde vara ASEA, som är ett svenskt börsnoterat bolag. Tillgångama i ASEA består dock huvudsakligen av aktier i det schweiziska bolaget ABB. Det är därför i dag förenat med vissa svårigheter aft i nu aktuellt hänseende på sätt som föreslås i promemorian jämställa placeringar i utländska aktiebolag med placeringar i svenska investmentbolag som har till huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländska bolag. Med beaktande av den föreslagna begränsningsregeln skulle nämligen ett sådant synsätt

- såsom även framhållits av vissa remissinstanser - kunna leda till att

fondstyrelsemas placeringsmöjligheter i praktiken begränsas i förhållande

till nu gällande regler. En sådan regel som föreslogs i promemorian

skulle också leda till stora tillämpningsproblem för fondstyrelsema vad

gäller att avgöra eft investmentbolags huvudsakliga inriktning m.m.

Det är således inte lämpligt aft göra den i promemorian föreslagna uppdelningen, dvs. i svenska aktiebolag och utländska aktiebolag samt svenska investmentbolag med huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländska bolag. Jag föreslår därför att i reglementet endast görs skillnad mellan svenska aktiebolag och utländska aktiebolag. Med den be­greppsdefinitionen faller placeringar i svenska investmentbolag med huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländska bolag inom gmppen svenska aktiebolag. Mitt förslag att nu tillåta löntagarfondstyrelserna att

förvärva utländska aktier medför att de ovan angivna, av RRV kritiserade placeringama, som vissa löntagarfondstyrelser gjort i svenska aktiebolag vilka förvaltar utländska aktier, inte längre kan anses stå i strid med gmndema för placeringsreglema.

Syftet med Qärde och femte fondstyrelsemas samt löntagarfond­styrelsemas verksamhet är emellerfid att stödja svenskt näringsliv med riskkapital. Fondemas inriktning på placeringar i svenska företag är således en grandläggande princip i regelsystemet. Placeringama skall i första hand göras i företag med produktionskaraktär (se prop. 1983/84:50 s. 51). När det därför gäller en fondstyrelses förvärv av aktier i ett svenskt bolag med placeringar i utländska tillgångar får det ankomma på respektive fondstyrelse att se till att dess forvärv görs i enlighet med denna gmndläggande princip.

3.4 Placeringar i räntebärande värdepapper utställda i utländsk valuta

Prop. 1990/91:186

Mitt förslag : Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagar­fondstyrelsema får möjlighet att placera likvida medel i ränte­bärande värdepapper som är utställda i ufländsk valuta.

Promemorieförslaget: Överensstämmer med mitt förslag.

Remissinstanserna: Förslaget avstyrks i princip av Svenska Bank­föreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, SAF, Företagarnas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund.

Övriga remissinstanser tillstyrker förslaget eller lämnar det utan erinran.

Skälen för mitt förslag: Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema har enligt nu gällande bestämmelse i 39 § APR rätt att, om det behövs för en tillfredsställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på en ändamålsenlig förvaltning, placera medel i bl.a. statsskuldväxlar, skattkammarväxlar, bankcertifikat, företagscertifi­kat samt andra värdepapper med hög likviditet, avsedda för den allmänna marknaden. Denna placeringsmöjlighet är motiverad av att den alltmer likvida och förfinade marknaden för kort- och långfristiga värdepapper ger ökade möjligheter till god avkastning och hög effektivitet i lik­viditetsförvaltningen.

De aktieförvaltande fondstyrelsemas ovan återgivna placeringsrätt omfattar inte värdepapper i ufländsk valuta. Den tidigare nämnda utvecklingen mot en alltmer intemationaliserad kapitalmarknad ligger också bakom första-tredje fondstyrelsemas rätt aft i begränsad omfattning placera medel i obligationer och andra för den allmänna rörelsen avsedda skuldförbindelser utställda i utländsk valuta. Det synes inte motiverat att

2   Riksdagen 1990/91. I saml. Nr 186

17

Qärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema skall ha sämre föratsättningar för att bedriva en effektiv likviditetsförvaltning än andra stora placerare på marknaden.

Placeringsbestämmelsema bör därför ändras på så sätt att Qärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema ges möjlighet att placera likvida medel i värdepapper med hög likviditet som är avsedda för den allmänna marknaden och som är utställda i utländsk valuta. Skäl att begränsa den beloppsmässiga omfettningen av sådana placeringar för ifrågavarande styrelser på det sätt som gäller för första-tredje fondstyrel­sema föreligger enligt min mening inte. De aktieförvaltande fondstyrel­semas likvida medel kan i enlighet med 39 § APR aldrig bli större än vad som är motiverat av behovet av en tillfredsställande betal­ningsberedskap eller av kravet på en ändamålsenlig förvaltning. Härav följer att det är relativt begränsade belopp som kan komma i fråga.

3.5 Tidpunkten för förvaltningsberättelse m.m.

Prop. 1990/91:186

Mitt förslag: Tidsramama för fondstyrelsemas redovisning av sin förvaltning, RFVs och RRVs utvärdering därav samt regeringens fastställande av balansräkningar m.m. utsträcks i förhållande till vad som nu gäller.

Fondstyrelsernas förslag: överensstämmer med mitt förslag såvitt gäller tidpunkten för när fondstyrelsema skall avge sin förvaltningsberät­telse med resultaträkning och balansräkning.

Remissinstanserna: Samtliga remissinstanser som har uttalat sig i frågan har tillstyrkt framställningen eller lämnat den utan erinran. RRV har därvid framhållit att i det fall tidpunkten för fondstyrelsemas avlämnande av förvaltningsberättelse med resultat-och balansräkning skjuts fram, måste en konsekvensförändring göras avseende tidpunkten för RRVs avlämnande av utlåtande över Qärde och femte fondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas förvaltning av medel. Enligt RRVs bedömning kan ett utlåtande avlämnas tidigast en och en halv månad efter det aft fondstyrelsema överlämnat sin förvaltningsberättelse.

Skälen för mitt förslag: Enligt nu gällande bestämmelser i APR skall varje fondstyrelse före den 15 febraari varje år redovisa för sin förvalt­ning under föregående räkenskapsår genom att lämna förvaltningsberät­telse med resultaträkning samt balansräkning avseende ställningen vid årets slut (16 och 43 §§). Revisorema skall sedan för varje kalenderår avge en revisionsberättelse, som skall överlämnas till fondstyrelsema inom fjorton dagar efter det att förvaltningsberättelsen enligt 16 § har kommit revisorerna fill hända (24 §). Därefter skall respektive fond­styrelse genast överlämna förvaltningsberättelsen och revisionsberättelsen till regeringen, som före den 1 maj samma år skall avgöra frågan om fastställelse av balansräkningen (25 §).

Enligt  17 § APR åligger det vidare första-tredje fondstyrelsema att

årligen gemensamt göra en sammanställning av övriga fondstyrelsers Prop. 1990/91:186 verksamhetsberättelser. Denna skall överlämnas till regeringen före den 1 april året efter räkenskapsåret. Regeringen skall därefter överlämna sammanställningen och fondstyrelsemas verksamhetsberättelser till riksdagen före utgången av april inånad samma år. Slutligen gäller aft riksförsäkringsverket och riksrevisionsverket årligen skall avge utlåtande över Qärde och femte fondstyrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas förvaltning av medel. Utlåtandena skall överlämnas till regeringen före den 1 april året efter räkenskapsåret (42 §). Sammanfettningsvis innebär detta:

15.2 - Samtliga  fondstyrelser skall  lämna förvaltningsberättelse med resultaträkning samt balansräkning.

- Revisorema skall inom 14 dagar efter det att förvaltningsberät­

telsen kommit dem till hända avge revisionsberättelse.

1.4         - Första-tredje fondstyrelsema skall avge sammanställning av övriga

fondstyrelsers verksamhetsberättelser.

- RFV och RRV skall avge utlåtande över fjärde och femte fond­

styrelsemas samt löntagarfondstyrelsemas medelsförvaltning.

30.4 -   Regeringen   skall   överlämna   sammanställningen   och   fond­styrelsernas verksamhetsberättelser till riksdagen.

1.5         - Regeringen skall avgöra frågan om festställelse av balansräk­

ningarna.

Första-tredje fondstyrelsema har som skäl för sin framställning anfört aft nu gjorda investeringar i bl.a. aktiebolag, handelsbolag, festigheter och fastighetsbolag tillsammans med framtida ökade investeringar i fastigheter och festighetsbolag i och utanför Sverige påverkar fond­styrelsemas möjligheter att inom stipulerad tid lämna förvaltningsberät­telse med resultat- och balansräkningar. Fondstyrelsema anser därför att en föratsättning för korrekt bokslut ar att tidsgränsen för avlämnande av" förvaltningsberättelsen flyttas fram till före den 1 april, dvs. en förskjut­ning i tiden med en och en halv månad jämfört med nuvarande regien Detta får också som konsekvens att tidpunkten för överlämnande av sammanställningen över övriga fondstyrelsers verksamhet bör senareläg-gas.

Jag har förståelse för att den nuvarande ordningen innebär praktiska svårigheter för styrelsema att leva upp till de krav som är uppställda i reglementet. De tidsramar för granskningsförfarandet som gäller enligt APR är mycket snäva. Fondstyrelsemas fömtsättningar för att göra erforderliga analyser och avge en tillräckligt fyllig förvaltningsberättelse är inte tillfredsställande. Problemet har accentuerats genom att styrelsema under 1980-talet fått ökade möjligheter att placera medel i bl.a. fäs-tigheter, aktier och utländska tillgångar. Styrelsema har härigenom i ökad utsträckning kommit att för sin redovisning bli beroende av bl.a. redovisningen i delägda bolag. Fondstyrelsema kan därför inte alltid påverka den tidpunkt vid vilken denna redovisning senast skall ske.

Med hänsyn härtill bör tidsramama utsträckas i enlighet med fond­styrelsernas förlag. Bestämmelsema i detta avseende är gemensamma för

19

samtliga   fondstyrelser.   Detta  innebär  att  den   föreslagna  ändringen    Prop. 1990/91:186 konmier att beröra samtliga fondstyrelser. Emellertid anser jag att det finns utrymme att som senaste tidpunkt för avlämnande av första-tredje fondstyrelsemas sammanställning sätta den 1 maj.

Såsom framhållits av RRV måste emellertid derma förändring föra med sig förskjutningar vad gäller övriga tidpunkter som redovisats ovan. Sålunda bör som senaste tidpimkt för RFV och RRV gälla att deras utlåtanden skall överlämnas till regeringen.före den 15 maj året efter räkenskapsåret.

Detta innebär vidare att det inte längre är möjligt aft upprätthålla den tidigare förespråkade ordningen att riksdagen bör ges möjlighet att granska styrelsemas förvaltningsberättelser och regeringens skrivelse om fondförvaltningen före sommarappehållet (se bl.a. prop. 1987/88:11 s. 16-17). Konsekvensen av de föreslagna ändringarna måste därför bli att det aktuella materialet överlämnas till riksdagen först efter sommarap­pehållet. Jag finner att en lämplig tidpunkt bör vara senast den 15 oktober sanmia år och att regeringen senast samma dag avgör frågan om fastställande av balansräkningama.

4 Upprättat lagförslag

1 enlighet med vad jag nu anfört har inom finansdepartementet upprättats förslag till lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden.

5 Specialmotivering

12 a §

Bestämmelsen är ny och innebär att samtliga fondstyrelser får möjlighet att handla med optioner, terminer eller andra likartade finansiella instmment. Handeln med sådana instrament får dock endast ske i enlighet med de principer som i övrigt gäller för respektive styrelses medelsför­valtning. Vid tillämpningen av olika begränsningsregler bör priset vid affarsavslutet på ifrågavarande instmment läggas till grund för beräkning­en av värdet av förvaltade medel.

Genom en i 43 § nu införd hänvisning till 12 a § gäller dessa föreskrifter även prde och femte fondstyrelsema samt löntagarfond­styrelsema.

(Se avsnitt 3.2)

16 §

1 bestämmelsen har tidpunkten för när en fondstyrelse skall avlämna sin förvaltningsberättelse ändrats från den 15 febraari till den 1 april året efter räkenskapsåret. (Se avsnitt 3.5)

20

17 §

Tidpunkten för överlämnandet av den av första-tredje fondstyrelsema gjorda sammanställningen av övriga fondstyrelsers verksamhetsberättelser har ändrats från den 1 april till den 1 maj året efter räkenskapsåret. Vidare har tidpunkten för regeringens redovisning till riksdagen ändrats till den 15 oktober samma år. (Se avsnitt 3.5)

25 §

I bestämmelsen har införts den ändringen att regeringen senast den 15 oktober samma år skall avgöra frågan om festställande av balansräkning­en. (Se avsnitt 3.5)

35 §

Bestämmelsen gäller för såväl fjärde och femte fondstyrelsema som löntagarfondstyrelsema. Ändringen innebär att löntagarfondstyrelsema får möjlighet att, i samma omfettning som fidigare endast tillkommit Qärde och femte fondstyrelsema, placera medel i utländska aktier och andelar i utländska värdepappersfonder m.m. Värdet av detta innehav får inte överstiga tio procent av värdet av förvaltade medel. (Se avsnitt 3.3)

Till bestämmelsen har överförts det sakliga innehållet i 36 §, vilket är en följd av att fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfond­styrelsema får gemensamma placeringsbestämmelser i dessa hänseenden.

36 § har därför upphävts.

39 §

I paragrafens nya lydelse har den tidigare uppräkningen av vissa typer av räntebärande värdepapper slopats. I stället har valts den nya definition som är föreslagen i lagen om handel med finansiella instrament (prop. 1990/91:142). Detta innebär att Qärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema nu får möjlighet att placera fondmedel även i sådana andra fondpapper än aktier m.m. som har en hög likviditet. Bestämmelsen hindrar inte placeringar av medel i värdepapper utställda i utländsk valuta under föratsättning aft placering behövs för en tillfreds­ställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på en ändamålsenlig förvaltning, dvs. de föratsättningar som allmänt gäller för placering enligt detta lagram. För placeringar enligt denna bestämmelse gäller givetvis övriga i APR föreskrivna begränsningar. (Se avsnitt 3.4)

42 §

Tidpunkten för när RFV och RRV senast skall överlämna sina årliga utlåtanden över Qärde och femte fondstyrelsemas samt löntagarfondstyrel­semas medelsförvaltning har ändrats från den 1 april till den 15 maj året efter räkenskapsåret. (Se avsnitt 3.5)

Prop. 1990/91:186

21

43 §

Prop. 1990/91:186

Bestämmelsen innehåller hänvisning till den nya 12 a §. Införandet av den nya hänvisningen följer av ändringar i sak.

6 Ikraftträdande

De föreslagna lagändringama bör träda i kraft den I juli 1991.

7 Lagrådets hörande

Med hänsyn till beskaffenheten av föreliggande förslag anser jag att lagrådets hörande skulle sakna betydelse. Jag anser alltså att yttrande från lagrådet inte behöver inhämtas.

8 Hemställan

Med hänvisning till vad jag nu har anfört hemställer jag ätt regeringen föreslår riksdagen att anta förslaget till lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden. Ärendet bör behandlas under innevarande riksmöte.

9 Beslut

Regeringen ansluter sig till föredragandens överväganden och beslutar att genom proposition föreslå riksdagen att anta det förslag föredraganden lagt fram.

99

Sammanfattning av innehållet i promemorian

Pop. 1990/91 :i 86

(Ds 1990:90) En teknisk översyn av AP-fondens   ''"' ' reglemente

Denna promemoria har utarbetats inom finansdepartementet.

I promemorian föreslås vissa i huvudsak tekniskt betingade ändringar i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden (APR). Förslagen är föranledda av riksdagens uttalande att placeringsbestämmel­sema i AP-fondens reglemente bör ses över så att de kommer att framstå som en adekvat reglering av den komplicerade verksamhet som det är fråga om. Vid övervägandena beaktas den snabba utvecklingen på de finansiella marknadema. Förslagen innebär ökade möjligheter till en hög och säker avkastning på AP-fondens medel. Vidare skapas likartade föratsättningar för de olika fondstyrelsemas placeringsmöjligheter. Förslagen innebär i huvudsak följande

-

Samtliga fondstyrelser får möjlighet att handla med optioner, ter­minskontrakt och därmed likartade instrament. Handeln med sådana instmment får dock endast ske i enlighet med de principer som i övrigt gäller för respektive styrelses medelsförvaltning.

-

Löntagarfondstyrelsema får möjlighet att i begränsad omfettning förvärva aktier i utländska bolag.

-

Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema får möjlighet att placera likvida medel i räntebärande värdepapper som är utställda i utländsk valuta.

-

Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema får möjlighet att i begränsad omfattning förvärva och till nyttjande upplåta fast egendom eller tomträtt.

-

Fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrelsema får möjlighet att lämna och förmedla krediter till samt ikläda sig garan­tiförbindelser för företag i vilka fondstyrelsen har eller avser att förvärva aktier. Kreditgivningen skall utgöra ett led i styrelsens aktieförvaltande verksamhet.

De nya bestämmelsema föreslås träda i kraft den 1 juli 1991.

23

Remitterat lagförslag

Förslag till

Lag om ändring i lagen (1983:1092) med reglemente för allmänna pensionsfonden

Härigenom föreskrivs att 34-36, 39 och 43 §§ skall ha följande lydelse samt aft i lagen skall införas två nya paragrafer, 12a och 36a §§, av följande lydelse.

Prop. 1990/91:186 

Bilaga 2

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

12a §

En fondstyrelse får handla med optioner och terminskontrakt eller andra likartade finansiella in­strument i syfte att effektivisera förvaltningen av fondens tillgångar eller för att sfydda fondens till­gångar mot valutakursförluster eller andra risker.

34

§

Fondstyrelsema skall, inom ramen för vad som gagnar försäkringen för tilläggspension och är förenligt med den allmänna ekonomiska po­litiken samt med beaktande av kreditmarknadens funktionssätt, förvalta anförtrodda medel genom placeringar på riskkapitalmarkna­den. Placeringama skall syfta till att förbättra riskkapitalförsörj­ningen till gagn för svensk produk­tion och sysselsättning.

Fondmedlen skall placeras så aft kraven på god avkastning, lång­siktighet och riskspridning tillgodo-

ses.

Fondstyrelsema skall, inom ramen för vad som gagnar försäkringen för filläggspension och är förenligt med den allmärma ekonomiska po­litiken samt med beaktande av kreditmarknadens funktionssätt, förvalta anförtrodda medel genom placeringar på riskkapitalmarkna­den. Placeringama skall syfta till att förbättra riskkapitalförsörj­ningen fill gagn för svensk produk­tion och sysselsättning.

Fondmedlem skall placeras så att kraven på god avkastning och riskspridning tillgodoses.

35 §

Fjärde och femte fondstyrelserna får placera de medel som styrelser­na förvaltar

1.    i aktier i svenska aktiebolag,

2.    i standardiserade köp- och

säljoptioner avseende aktier i sven­

ska aktiebolag.

En fondstyrelse   får   placera   de medel som styrelsen förvaltar 1. i aktier i svenska aktiebolag,

24

3.    i sådana konvertibla skul­

debrev eller skuldebrev förenade

med optionsrätt till nyteckning som

har utfärdats av svenska ak­

tiebolag,

4.   i aktier i utländska aktiebolag

eller andelar i utländska ak­

tiefonder samt i sådana konvertibla

skuldebrev eller skuldebrev för­

enade med optionsrätt till nyteck­

ning som har utfärdats av utländ­

ska aktiebolag,

5.    som riskkapital i svenska

ekonomiska föreningar samt

6.   i andelar i svenska komman­

ditbolag.

Fondstyrelsema får inte förvärva värdepapper enligt första stycket 4 i sådan omfettning att värdepap­perens sanmianlagda värde kom­mer att överstiga tio procent av värdet av de medel som respektive styrelse förvaltar.

Allmänna pensionsfonden får inte vara komplementär i ett kom­manditbolag.

2.    i sådana konvertibla skul­

debrev eller skuldebrev förenade

med optionsrätt till nyteckning som

har utfärdats av svenska ak­

tiebolag,

3.   i aktier i utländska aktiebolag

eller andelar i utländska ak­

tiefonder samt i sådana konvertibla

skuldebrev eller skuldebrev förena­

de med optionsrätt till nyteckning

som har utfärdats av utländska

aktiebolag,

4.    som riskkapifel i svenska

ekonomiska föreningar samt

5.   i andelar i svenska komman­

ditbolag.

Fondstyrelsena får inte förvärva värdepapper enligt första stycket 3 i sådan omfettning att värdepappe­rens sammanlagda värde kommer att överstiga tio procent av värdet av de medel som respektive sty­relse förvaltar. Med värdepapper enligt första stycket 3 avses därvid även aktier i investmentbolag som har till huvudsakligt syfte att för­värva aktier i utländska aktiebolag.

Allmänna pensionsfonden får inte vara komplementär i ett komman­ditbolag.

Prop. 1990/91:186 Bilaga 2

36 §

En löntagarfondstyrelse får placera de medel som styrelsen förvaltar

1.    i aktier i svenska aktiebolag,

2.

i sådana konvertibla skul­debrev eller skuldebrev förenade med optionsrätt till nyteckning som har utfärdats av aktiebolag som a\'ses i 1,

3.

som riskkapital i svenska ekonomiska föreningar samt

4.   i andelar i svenska komman­

ditbolag.

En fondstyrelse får förvärva fast egendom, tomträtt eller bostadsrätt för att bereda styrelsen lokaler för verksamheten eller för att bereda bostad åt någon som är anställd hos fondstyrelsen.

En styrelse får dessutom, för att tillgodose kra\>et på en ändamåls­enlig förvaltning av de medel som styrelsen förvaltar, förvärva och till nyttjande upplåta fast egendom eller tomträtt.

Det sammanlagda värdet av varje fondstyrelses innehav av tillgångar som förvärvats enligt andra stycket får uppgå till ett belopp som motsvarar högst fem procent av det totala an­skaffningsvärdet av de tillgångar som styrelsen förvaltar Med tillgångar  som förvär\'ats   enligt

25

andra stycket avses därvid även aktier i bolag som har till huvud­sakligt ändamål att äga eller för­valta fast egendom eller tomträtt. Vid beräkningen skall tillgångarna tas upp till anskaffningskostnaden.

Prop. 1990/91:186 Bilaga 2

36a §

En fondstyrelse får lämna eller förmedla krediter till samt ikläda sig garantiförbindelser för ett före­tag som det sker som ett led i styrelsens förvärv eller förvaltning av aktier eller liknande rättigheter iföretaget.

39 §

Om det behövs för en tillfredsstäl­lande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på ända­målsenlig förvaltning får fond­medel placeras hos riksbanken, annan bank eller postgirot. I sam­ma syfte får fondmedel placeras i statsskuldväxlar, skattkam­marväxlar, bankcertifikat, företags-certiftkat samt andra värdepapper med hög likviditet, avsedda för den allmänna marknaden.

Om det behövs för en tillfreds­ställande betalningsberedskap eller för att tillgodose kravet på en ändamålsenlig förvaltning får fond­medel placeras hos riksbanken, annan bank eller postgirot. I sam­ma syfte får fondmedel placeras i värdepapper med hög likviditet, avsedda för den allmänna marknad­en.

43

§

Föreskrifterna i 5 § andra stycket, 7-10 §§, 14 §, 15 §, ]5a § första stycket, 16 § samt 22-25 §§ gäller också i fråga om Qärde och femte fondstyrelserna samt lön­tagarfondstyrelsema.

Föreskrifteraa i 5 § andra stycket, 7-10 §§, 12a §, 14 §, 15 §, I5b §, 16 § samt 22-25 §§ gäller också i fråga om fjärde och femte fond­styrelsema samt löntagarfondstyrel­sema.

Denna lag träder i kraft den 1 juli 1991.

26

Förteckning    över    remissinstanserna   och   sam-   °p- 1990/91:186 manställning av remissyttranden över promemorian   '''  (Ds 1990:90) En teknisk översyn av AP-fondens reglemente

1 Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden avgetts av bankinspektionen, försäkrings­inspektionen, riksrevisionsverket, riksförsäkringsverket, Svea hovrätt, kammarrätten i Göteborg, fullmäktige i Sveriges riksbank, riksgäldskon­toret, Svenska Bankföreningen, Svenska sparbanksföreningen, Sveriges Föreningsbankers Förbund, Svenska Fondhandlareföreningen, styrelsen för Stockholms fondbörs. Landsorganisationen i Sverige (LO), Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF), Företagamas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund, Sveriges Försäkringsförbund, Folksam, Stiftelsen Aktiefrämjandet, allmänna pensionsfonden, första-tredje fondstyrelsema, allmänna pensionsfonden, Qärde fondstyrelsen, allmärma pensionsfonden, femte fondstyrelsen, allmärma pensionsfonden, första löntagarfond­styrelsen, allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, tredje löntagarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, fjärde löntagarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, femte löntagarfondstyrelsen.

Svenska Bankföreningen och Svenska Fondhandlareföreningen har inkommit med gemensamt yttrande.

Gemensamt yttrande har också avgetts av allmänna pensionsfonden, fjärde och femte löntagarfondstyrelsema.

Dessutom har yttranden inkommit från f.d. direktören i bankinspek­tionen Gösta Telestam, Sveriges Fastighetsägareförbund och Sveriges Ak­tiesparares Riksförbund.

Ordföranden i revisionskollegiet för andra löntagarfondstyrelsen, auktoriserade revisorn Ulf Gometz har kommenterat promemorian.

Tjänstemännens Centralorganisation (TCO), Centralorganisationen SACO/SR, Svenska Kommimförbundet och Landstingsförbundet har förklarat sig avstå från att yttra sig. SACO/SR har överlämnat inkomna remissvar från Civilekonomemas Riksförbund och Sveriges Civil­ingenjörsförbund.

2     Allmänna och sammanfattande synpunkter

2.1   Bankinspektionen

Bankinspektionen anser att vissa av de förändringar i placeringsreglemen­tet som föreslås inte kan betecknas som enbart tekniska utan berör frågor av så principiell art att ett ställningstagande bör anstå till den allmänna översyn av placeringsreglementet som aviseras. Inspektionen kan dock tillstyrka bifall till förslagen i vad de avser derivata instrament och vissa

27

placeringar i utländsk valuta.

Prop. 1990/91:186

I promemorian har konstaterats att utvecklingen på den finansiella Bilaga 3 marknaden numera är så snabb att det kan vara svårt att hinna anpassa AP-fondens reglemente till aktuella förhållanden. Detta skapar ett behov av att göra reglema mera generella så att alltför täta ändringar kan undvikas. En särskild utredning med bl.a. detta syfte aviseras också. Mot denna bakgrand anser bankinspektionen att de ändringar som anses vara av teknisk natur inte bör föranleda ändringar redan nu, då ytterligare ändringar, förmodligen av mera genomgripande natur, inom kort kan komma att föresläs.

I promemorian anförs också som motiv för de föreslagna ändringarna -föratom att bestämmelsema skall kunna uppfattas entydigt och att bättre möligheter fill en högre avkastning skall skapas - att likartade föratsätt­ningar bör råda för flertalet institutionella placerare på marknaden. Det sistnämnda har lett till eft förslag om att göra placeringsreglema för de olika fondstyrelsema mera likartade. I detta avseende vill bankinspek­tionen erinra om att de olika fondstyrelsema inrättats vid olika tillfällen och med olika syften för sin verksamhet, varför det inte är onaturligt att det kan föreligga olikhet mellan styrelsernas placeringsmöjligheter. Om den nuvarande inriktningen av fondstyrelsemas placeringar skall ändras, fordras en djupare analys och en starkare motivering än dem som anförts. Andra placerare på marknaden kan också ha olika regler för sin verksamhet beroende bl.a. på långsiktigheten i deras åtaganden och de risker man är beredd att ta.

2.2 Försäkringsinspektionen

De i promemorian framförda förslagen till vidgade placeringsmöjligheter för AP-fondens delstyrelser anges vara tekniskt betingade ändringar i syfte att anpassa placeringsreglema till utvecklingen på de finansiella marknadema. Det är emellertid enligt inspektionen uppenbart att även lämplighetsaspekter av olika slag gör sig gällande. I viss mån irmebär förslagen också från principiell synpunkt avvikelser från vad som kan uppfattas som grandläggande drag i verksamheten. Detta gäller t ex förslaget att löntagarfondstyrelsema samt fjärde och femte fondstyrelsema skall få ägna sig åt finansieringsverksamhet som ett komplement till aktieförvaltningsverksamheten. Även om det kan finnas skäl aft justera placeringsreglema så att de kommer i närmare överensstämmelse med vad t ex försäkringsbolagen får göra, anser inspektionen dock att det är motiverat att avvakta med ändringarna tills en mer samlad och över­gripande översyn görs av placeringsreglema mot bakgrand av de principer och funktioner som skall gälla för AP-fonden såsom en kapitalförvaltande institution.

2.3 Riksrevisionsverket

Riksrevisionsverket (RRV) framhöll i sift utlåtande över fjärde fondstyrel-

28

sens, femte fondstyrelsens och löntagarfondsstyrelsemas medelsförvalt-    Prop. 1990/91:186 ning   för  räkenskapsåret   1989   behovet  av   en  översyn   av  gällande    Bilaga 3 placeringsregler i APR.  RRV anförde bl.a. att de delvis kan anses föråldrade med anledning av de senaste årens förändringar på kapital­marknaden och att dess utformning medfört att de inte tolkas på ett entydigt sätt.

RRV anser det värdefullt att översynen kommit till stånd och att eft genomförande av förslagen saimolikt kommer att innebära att ovan nämnda tolkningsproblem minimeras. RRV anser dock att följande synpunkter bör beaktas inför ett ställningstegande.   .

RRV saknar en analys av vilka konsekvenser ett genomförande av varje enskilt förslag får för fondstyrelsema främst avseende ökade kostnader, organisation m.m. Så vitt RRV kan bedöma måste det t.ex. till ny kompetens (och ev. fler personer) för att kunna förstå, bevaka och agera på bl.a. utlandsmarknaden eller i handeln med derivata instrament.

2.4 Riksförsäkringsverket

Riksförsäkringsverkets ställningstagande till ändringsförslagen utgår i förste hand från dess eventuella effekter på pensionssystemets finan­sieringsmöjligheter. En utvidgning av placeringsmöjlighetema ger fondstyrelsema bättre fömtsättningar aft uppfylla kraven på god avkastning och riskspridning. Riksförsäkringsverket ställer sig således positivt till förändringar med denna inriktning och har därför i princip inget att erinra mot de förslag som läggs fram.

2.5 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäktige instämmer i att vissa förslag i promemorian är av främst teknisk karaktär. Andra förslag där verksamhetsfältet vidgas, reser mer principiella frågor om syftet med fondema. Dessa förslag aktualiserar frågan om avvägningen mellan kraven på avkastning och de målsättningar som fastställts för de olika fondema. Fullmäktige begränsar sitt yttrande till att diskutera förslagen med utgångspunkt från deras effekter på kreditmarknaden. Fullmäktige vill inledningsvis peka på att de nya förhållanden som utvecklats på de finansiella marknadema under senare år har medfört förbättrade möjligheter - genom diversifiering och transaktioner på derivatmarknaden - att öka avkastningen hos in­stitutionella placerare. Fullmäktige finner det naturligt aft AP-fondemas placeringsreglementen prövas med anledning härav.

2.6 Riksgäldskontoret

Promemorian är endast en teknisk översyn av AP-fondens reglemente. Riksgäldskontoret vill dock i dette sammanhang uppmärksamma att det finns starka skäl för att snarast se över såväl AP-fondemas organisation och placeringsregler i stort som stetsmaktemas möjligheter att styra och

29

utvärdera verksamheten.

Prop. 1990/91:186

Bilaga 3

2.7  Svenska Bankföreningen och Svenska Fondhandlare­

föreningen

Banlföreningen och Fondhandlareföreningen, nedan kallade "or­ganisationeraa", avstyrker de framlagda förslagen till utvidgade place­ringsmöjligheter för de olika fondstyrelsema. Förslagen är långtifrån "tekniskt betingade", såsom anförs i promemorian, utan iimebär principiellt betydande steg i riktning mot att göra nuvarande fio fond­styrelsers placeringsregler allt mer likartede och generella. Detta rimmar inte med de olika motiveringar, syften och verksamhetsinriktningar som angetts vid tillkomsten av de olika fondstyrelsema.

Organisationeraa anser att de fem löntegarfondstyrelsema snarast bör avskaffas och motsvarande fondmedel omvandlas till privatägda sparmedel eller användas för forskning eller samhällsekonomiskt viktiga infrastrukturella investeringar. För övriga fondstyrelser bör placeringsreg­lema inte ändras innan en grandlig utredning gjorts beträffende ATP-systemets och AP-fondens framtida verksamhet och organisation.

Organisationerna delar inte uppfettningen att det skulle vara naturligt med mer generella placeringsbestämmelser för nuvarande tio fondstyrel­sen De har inrättats vid olika tidpunkter och med högst olika motive­ringar och syften. De olika uppgifter, som har angetts vid fondstyrelser­nas tillkomst, har naturligt nog föranlett olika placeringsregler. Det finns såle-des för varje fondstyrelse ett klart samband mellan dess syfte och dess placeringsregler. Om en viss fondstyrelses placeringsregler anses kunna göras generella, betyder dette att de speciella syften, som motiverade inrättandet av denna styrelse, inte längre föreligger; slutsatsen härav är att styrelsen i fråga borde avvecklas.

Denna principiella invändning från organisationeraa riktar sig även mot promemorians konkrete förslag att de deteljerade placeringsreglema för styrelsema nu skall göras mer likartade. Genom promemorians förslag skulle nuvarande tio styrelser få så stora möjligheter att ägna sig åt likartede placeringar att också detta förslag måste ses som betydande steg i riktning mot generella regler - något som man i promemorian inte vill förorda utan ytterligare utredning.

2.8 Sveriges Föreningsbankers Förbund

SFF anser att förslaget knappast kan karakteriseras som en teknisk översyn. Det är betydligt mer omfettende än så och ger i princip de fem AP-fondema och de fem löntegarfondema likartede placeringsregler Skillnadema mellan fondema är i stort sett eliminerade, detta oaktat de olika ändamålen för respektive fond. Fondema har bildats vid olika tillfallen och under olika föratsättningar samt med speciella syften.

30

2.9 Landsorganisationen i Sverige (LO)

Prop. 1990/91:186

Bilaga 3

Det placeringsreglemenfe som gäller för styrelserna i AP-fondema har i en allt mer avreglerad och intemationaliserad kapitelmarknad kommit att framstå som otidsenlig. En så sterk inskränkning av placeringsmöjlig­hetema som för närvarande råder ger negativa effekter såväl för AP-fondens avkastningsmöjligheter som för kapitelmarknadens funktionssätt.

2.10 Svenska Arbetsgivareföreningen (SAF)

SAF avstyrker de i promemorian föreslagna åtgärderaa.

För SAF och för svenskt näringsliv är en lagändring som ger möjlighet att använda stora delar av AP-fonden för aktieköp oacceptebel. En sådan utveckling skulle de fecto innebära en socialisering av stora delar av svenskt näringsliv. Även om motivet uppges vara ett annat än att stärka stetsmaktens inflytende Över näringslivet genom eft vidgat statligt ägande, blir slutresultetet likväl att private aktieinnehav överförs i stetlig ägo. En successiv socialisering skulle komma till stånd. Vi ser en sådan utveck­ling som ett hot mot en fungerande marknadsekonomi, vars grandval är det private ägandet.

Det vore till yttermera visso en utveckling, som skulle stå i bjärt kontrast till utvecklingen i resten av världen. I andra länder har sedan början av 1980-telet strävan tvärt om varit att privatisera stetlig egendom och stärka det private ägandet. Det torde idag vara helt klart att ett av de östeuropeiska ekonomiernas centrala problem är avsaknaden av visavi stetsmakten oavhängiga ägare.

2.11   Företagarnas Riksorganisation

Företegama anser att det som i promemorian kallas en teknisk översyn inte är något annat än ett förslag att vidga AP-fondemas och löntegarfon-demas inflytende över svenskt näringsliv. En kollektivisering av kapitelbildningen som överför beslutanderätten från företegen och företegsägaraa till anonyma kapitelförvaltere. Kapitelet i näringslivet socialiseras vilket i sin tur innebär att marknadsekonomin successivt upphör att fungera. Resultetet av dette blir lägre tillväxttakt och därmed sämre utveckling för bl.a. pensionema.

Företegama avstyrker utökade placeringsregler för löntegarfondema och AP-fonderaa.

Företegama föreslår att löntegarfondema avskaffas och att medlen återbetelas till dem som inbetelt desanmia.

För att öka företegens riskkapitel försörj ning föreslår Företegama att en utredning tillsätts med uppgift att föreslå åtgärder som stärker företegens självfinansieringsgrad.

31

Prop. 1990/91:186

2.12  Sveriges Försäkringsförbund

Bilaga 3

Som argument för den utvidgade placeringsrätten anförs bl.a. att fondemas kapitelförvaltere bör ha samma möjligheter att sköte sin verksamhet som t.ex. de private försäkringsbolagen har. Efter avveck­lingen av valuteregleringen har försäkringsbolagen genom utlandsplace­ringar kimnat effektivisera sin förvaltning och öka riskspridningen.

Försäkringsförbundet delar i och för sig uppfattningen att alla kapitelförvaltere, vars uppdrag är att sörja för god avkastning, behöver möjligheter att med iakttegande av säkerheten i placeringama välja mellan olika placeringar såväl inom som utom landet. Därigenom uppnås en effektiv förvaltning med erforderlig riskspridning. Eftersom alla aktörer på kapitalmarknaden handlar med varandra är det viktigt att alla har samma möjlighet att säkra sina placeringar t.ex. genom att använda derivatinstrament. Dette ökar säkerheten på marknaden i stort. De olika delfondema inom AP-fonderaa har emellertid tillkommit för speciella, sinsemellan olika ändamål. Fjärde och femte fondstyrelsemas samt löntegarfondstyrelsemas verksamhet är inrikted på placeringar på den svenska riskkapitalmarknaden. Man kan därför inte utan vidare jämföra deras verksamhet med t.ex. försäkringsbolagens förvaltning av medel för försäkringstagamas räkning och det är inte självklart att placeringar av dessa fonders medel skall kunna göras över eft vitt fält.

En utredning av AP-fondemas verksamhet och organisation pågår, enligt vad Försäkringsförbundet erferit, i finansdepartementet. Enligt förbundets mening bör denna utredning avvaktes innan man beslutar om utvidgade placeringsmöjligheter for de fonder som nu ingår i AP-fondsystemets organisation.

2.13  Stiftelsen Aktiefrämjandet

Stiftelsen Aktiefrämjandet har alltid haft som allmän princip att placerare på den samlade aktie- och kapitelmarknaden skall kunna uppträda under så jämlika förhållanden som möjligt och inte styras av andra målsätt­ningar än optimal avkastning med hänsyn till placeringshorisont och säkerhetskrav.

Dette är bra för en allmänt välståndsökande och mer effektiv kapitel­fördelning och kapitalanvändning i samhället. Underdel senaste decenniet har Aktiefrämjandet ansett att dette synsätt inte skall begränsas till den svenska kapitel marknaden.

Mot den bakgranden kan promemorians förslag sägas vara ett steg i rätt riktning.

AP- och löntegarfonderaa bär dock en del karaktärsdrag som väsentli­gen skiljer dem från andra aktörer på den svenska och interaationella kapitelmarknaden:

32

Prop. 1990/91:186 Men Aktiefrämjandet hävdar nu, liksom tidigare, att så länge den svenska Bilaga 3 och intemationella kapitelmarknaden uppfetter det stetliga fondsystemet som en politiskt styrd storplacerare kommer misstroendet att beröva marknaden mer nykapitel än fondema förmår tillföra den. Det är bl.a. en av de beklagliga och länge förbisedda effekterna av löntegarfonderaas tillkomst.

En totelöversyn av det stetliga fondsystemet torde således behöva innefetta ett avskaffande av löntegarfondema, en avpolitisering och decentralisering av AP-fondema och en kombination av ombildning av delar av fondsystemet till folkpensioner medan återstoden övergår till eft premiereservsystem med sparama - de blivande pensionärema som ägare och ansvariga för förvaltningen.

2.14 Sveriges Industriförbund

Industriförbundet avvisar förslagen såväl av allmänna marknadsekono­miska skäl och av kapitelmarknadstekniska orsaker som på grund av maktkoncentrationsaspekter om utvidgning av fondstyrelsemas placerings­möjligheter.

2.15 Sveriges Aktiesparares Riksförbund (SARF)

SARF avstyrker bestämt förslagen aft utvidga AP-fondemas och löntagarfondemas placeringsmöjligheter. Förslaget innebär en ytterligare socialisering av svensk kapitelmarknad och näringsliv. Sveriges ekonomi måste, för att trygga en bra välståndsutveckling, baseras på ett mark-nadsekonomiskt system.

2.16 Svenska sparbanksföreningen

Sparbanksföreningen konsteterar inledningsvis aft riksrevisionsverket tidigare riktet kritik mot placeringsbestämmelsema i reglementet för AP-fonden och därtill bl a anfört att dessa bestämmleser inte är anpassade till rådande förhållanden på kapitelmarknaden samt att riksdagen mot denna bakgmnd understrakit vikten av att placeringsbestämmelsema ses över så aft de framstår som "en adekvat reglering av den komplicerade verksam­het som det är fråga om".

Sparbanksföreningen bedömer förslagen i promemorian utifrån ovan angivna utgångspunkter. Föreningen vill sterkt betona att föreningen inte gör några uttalanden av värdekaraktär eller ter ställning i den politiskt färgade frågan huravida fondsystemet helt eller delvis bör avskaffes eller förändras på annat sätt.

Sparbanksföreningen finner mot ovan redovisade bakgrand de i promemorian framlagda förlagen ändamålsenliga och väl ägnade att leda till att de olika fonderaa får bättre föratsättningar att fungera på marknaden.

3    Rik.sdagen 1990/91. 1 samt Nr 186

33

Prop. 1990/91:186

3   Handeln med derivata instrument

''8 

3.1   Tillstyrker eller lämnar utan erinran

Svea hovrätt, styrelsen för Stockholms fondbörs, LO och allmärmna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker uten närmare kommenter förslaget i denna del eller lämnar det uten erinran.

3.2   Avstyrker

SAF, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Företegaraas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund avstyrker förslaget.

3.3 Bankinspektionen

Bankinspektionen tillstyrker att samtliga fondstyrelser får handla med optioner, terminskontrakt och andra liknande instrament. Det bör emellertid understrykas alt sådan handel skall ha till syfte att skydda . sådana exponeringar som innebär ränte-, valute- eller andra marknadsris­ker, dvs. i regel korte placeringar. Ändringen konmier att få begränsad betydelse för vissa fondstyrelser med hänsyn till den långsiktiga inriktningen på placeringama.

3.4 Försäkringsinspektionen

Inspektionen finner det rimligt att det görs klart att samtliga fondstyrelser skall ha rätt att göra placeringar i s k derivate instrament såsom ett naturligt komplement till verksamheten i övrigt. Det bör därvid åligga varje fondstyrelse att utforma riktlinjer för användningen av sagda instrament. Därvid bör fömtom ramar för risktegandet också ges regler om nödvändiga kontroll- och rapporteringsåtgärder.

3.5 Riksförsäkringsverket

Riksförsäkringsverket ställer sig positiv till förslaget.

I promemorian framhålls att handel med derivate instrament är eft adekvat hjälpmedel för en effektiv kapitelförvaltning. Riksförsäkringsver­ket anser, i likhet med vad som anförs i promemorian, att fondstyrelsema bör ges samma föratsättningar för sin förvaltning som andra institutionel­la placerare, t.ex. försäkringsbolagen. I den föreslagna lydelsen av bestämmelsen framgår klart att den omfetter samtliga fondstyrelser. Den oklarhet som tidigare förelåg i tolkningen i dette hänseende har därmed eliminerats. Bestämmelsen har fått en generell utformning med motiverin­gen att den snabba utvecklingen på options- och terminsmarknaden gör att en mer deteljerad reglering i lag framstår som mindre lämplig. En

34

sådan generell bestämmelse ger större möjlighet för styrelsema att själva    Prop. 1990/91:186 utforma verksamheten, vilket är positivt. Det är emellertid av stor vikt    Bilaga 3 att kraven på betryggande säkerhet resp. riskspridning i 11 § resp. 34 § APR därvid beaktes.

3.6 Kammarrätten i Göteborg

Kammarrätten tillstyrker förslaget i princip men har följande kommen­tarer.

Uttrycket "placera medel" i nuvarande 35 § föreslås i den nya 12 a § ersatt med uttrycket "handla med". Det föreslagna uttrycket anger bättre vad kammarrätten fömtsätter varit avsikten även med nuvarande bestämmelser, som dock skulle kutma läsas så att utfärdande av optioner inte är lagenligt.

Kammarrätten delar uppfattningen att handel skall få ske i syfte att skydda fondens tillgångar men känner en viss tvekan att tillstyrka en rätt för fondstyrelsema att handla med optioner etc. "i syfte att effektivisera förvaltningen av fondens tillgångar". Härmed öppnas otvivelaktigt en möjlighet till rena spekulationsaffärer. I promemorian anförs att övriga regler i APR är tillräckligt skydd häremot, men mot bakgmnd av vad som framkommit rörande vissa löntegarfondstyrelsers agerande i andra sammanhang vill kammarrätten ifrågasatte om dette skydd är tillräckligt. Kammarrätten noterar också att medan förste - tredje fondstyrelsema enligt 11 § APR skall placera så att kravet på "betryggande säkerhet tillgodoses" så gäller för övriga fondstyrelser enligt 34 § APR att placeringen skall ske sä att kravet på "riskspridning tillgodoses". När det gäller handel med optioner och terminer förefaller det önskvärt aft skärpa säkerhetskravet i 34 § APR. I promemorian anförs visserligen att risken för överdriven spekulation även firms när det gäller andra marknader, men genom hävstångseffekten är ju risken vid nu föreslagen handel inte begränsad till en förlust av enbart de i affären placerade medlen.

3.7 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Derivatinstrament kan effektivt användas för att hantera risker av olika slag. Dessa instrament kan dock också i vissa lägen medföra nya risker och föratsätter därför en betryggande intera kontroll.

Utredningen anser det obefogat att ange några detaljerade kvantitetiva restriktioner. Det föreslås att placeringsreglementet skall ange endast ramaraa för den typ av placeringar det är fråga om. Fondstyrelserna skall ha frihet aft handla i derivatinstrament i enlighet med de principer som gäller för deras möjligheter att placera i värdepapper. Utredningen utgår också ifrån att fondstyrelsema inrätter betryggande administrativa rutinen

Fullmäktige instämmer med utredningens bedömning att transaktioner med derivatinstrament har blivit ett naturligt och nödvändigt inslag i verksamheten hos institutionella placerare på den svenska kredit­marknaden. Tillfredsställande säkerhet i hanteringen kan uppnås genom

35

att styrelsema festställer nödvändiga risklimiter för placeringsverksam-    Prop. 1990/91:186

heten.

Bilaga 3

3.8 Riksgäldskontoret

Riksgäldskontoret finner att bestämmelsen, att de olika fondstyrelsema , fritt kan handla i optioner, terminskontrakt och andra liknande instrament i enlighet med de principer som gäller för respektive fondstyrelses möjligheter att placera i värdepapper, är oklar och kan komma att leda till tolkningsproblem. De aktieförvaltende fondema kan endast i begränsad omfattning placera i räntebärande värdepapper. Om de däremot köper ränteoptioner kan de för eft begränsat kapitel te del av kursrörelsema för en stor mängd underliggande obligationer. Skall optionsprisema eller prisema på de underliggande värdepapperen ligga till grund för vad som är att betrakte som begränsade placeringar i räntebärande värdepapper? Dette bör klarläggas så att tolkningsproblem undviks.

3.9 Svenska sparbanksföreningen

Sparbanksföreningen finner förslaget ändamålsenligt och väl ägnat att leda till att de olika fondema får bättre föratsättningar aft fungera på marknaden.

3.10  Sveriges Föreningsbankers Förbund

SFF har inga invändningar mot att de fem AP-fondema får handla med optioner, terminskontrakt eller liknande instrament. Riskexponeringen ökar dock för fondema och SFF utgår självfallet från att AP-fondema skaffar sig erforderlig kompetens för de nya områdena. Beträffande de fem löntegarfondema anser SFF att någon utvidgning inte behövs. Löntagarfondema bör istället avskaffas.

3.11  Folksam

12 a § innehåller en generell regel om att en fondstyrelse får handla med optioner och terminskontrakt och andra likartede instmment. Regeln är   . väl avvägd men måste kompletteras med begränsande placeringsbestäm­melser för respektive fondstyrelse.

3.12  Allmänna pensionsfonden, första-tredje fondstyrelserna

Fondstyrelsema ansluter sig till dette förslag vilket skapar enhetligare och tydligare placeringsregler. I dette sammanhang bör det påpekas aft fondstyrelsema har tolkat placeringsreglema i det nuvarande reglementet så aft dessa även kan omfatte handel i terminer. Sålunda har fondstyrel­serna sedan 1986 gjort placeringar på terminsmarknaden. Även handel

36

med  optioner har ansetts  ligga inom palceringsreglemas ramar men     Prop. 1990/91:186

fondstyrelsema har av andra skäl avstått från sådana placeringar.

Bilaga 3

3.13  Allmänna pensionsfonden, Qärde fondstyrelsen

Fondstyrelsen finner förslaget väl avvägt och utformat och tillstyrker att en bestämmelse av förslagets innehåll integes i APR.

3.14  Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen

Sydfonden vill tillstyrka förslaget om uttrycklig rätt aft handla med derivatinstrament, ex. optioner och terminer (12a §). Fonden ser det som naturligt aft den, utifrån sin gmndläggande uppgift att bidra till riskkapi­talförsörjningen genom att investera i aktier o. dyl., även tillerkänns möjligheten till handel på marknaden med sådana instrament. Dette erbjuder möjligheter till såväl riskavgränsning betr. hela portföljen eller ensteka innehav som ökade inkomster på portföljen. Varje fondstyrelse har att fastställa limiter för fondförvaltningens agerande på dette område liksom att svara för och tillse att denna är ändamålsenligt organiseraa.

3.15  Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen

Alla bedömningar om enskilda bolags och av olika marknaders framtida utveckling innehåller alltid ett visst mått av osäkerhet. Denna osäkerhet leder i vissa fall till att olika delmarknader inte fungerar. Genom användandet av olika derivate instrament kan man anpassa risknivån vid placering till den osäkerhet som bedöms föreligga. Användandet av derivate instrament ger därigenom bättre föratsättningar för att respektive primärmarknad skall fungera på ett tillfredsställande sätt till gagn för, aktiemarknaden som helhet och till gagn för enskilda företag.

På samma sätt som de derivate instmmenten kan användas för att begränsa en given risk, kan det också innebära att man ökar denna risk.

Man har här alltså valet att begränsa risknivån vid en given lönsamhet eller höja lönsamheten vid en given risknivå. Styrelsen är medveten om att detta kräver att instraktioner lämnas till operativ personal där användandet av derivata instrament regleras.

Mot denna bakgrand tillstyrker styrelsen ändringsförslaget.

3.16  Allmänna pensionsfonden, tredje löntagarfondstyrelsen

Fondstyrelsema bör få använda derivatinstrament. Användandet av derivatinstrament är ett ur professionell synvinkel naturligt inslag i portfölj förvaltning. Eventuellt kan man ställa krav på att varje enskild transaktion i derivatinstrament, i den mån den innebär en obegränsad förpliktelse, skall vara relaterad till ett existerande innehav - obligationer, aktier, festigheter, derivatinstrament. Härigenom undviker man risken

4   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 186

37

att,  på gmnd av  vissa derivatinstraments  infinite natur,  ikläda sig    Prop. 1990/91:186 förpliktelser som saknar varje anknytning  till  fondstyrelsens place-    Bilaga 3 ringsmedel. Någon ytterligare begränsning är inte befogad.

4  Förvärv av utländska aktier m.m.

4.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran

Riksförsäkringsverket, Svea hovrätt, styrelsen för Stockholms fondbörs, LO och allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker förslaget eller länmar det uten erinran.

4.2  Avstyrker

SAF, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Företagamas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund avstyrker förslaget

4.3 Bankinspektionen

Mot förslagen att löntegarfondstyrelsema får placera i utländska aktier m.m. resp. att fjärde och femte fondstyrelsema samt löntagarfondstyrels­ema får placera i räntebärande värdepapper i utländsk valute har bankinspektionen ingen erinran. Ändringen innebär att ett av de urspmngliga motiven för fondstyrelsemas tillkomst, nämligen att bidra till att den inhemska kapitelbildningen, uppmjukas.

4.4 Riksrevisionsverket

I promemorian konstaterar författeren att det bör ankomma på respektive fondstyrelse att utforma mer deteljerade regler och instruktioner för respektive fonds förvaltning. RRV menar att med en sådan konstraktion föreligger ånyo risk för att fonderaa agerar utifrån olika föratsättningar avhängigt hur de tolkar placeringsreglema i APR. Exempel på fortsatta tolkningsproblem är:

o 35:e paragrafen: "...värdepapperens sammanlagda värde kommer att överstiga tio procent av värdet av de medel som respektive styrelse förvalter". Menas här anskaffningsvärde, marknadsvärde eller något annat värde?

4.5 Kammarrätten i Göteborg

Kammarrätten avstyrker förslaget att löntagarfondstyrelsema skall kunna placera medel i utländska aktier av följande skäl. 1 promemorian redovisas fyra grundläggande motiv för införande av löntegarfonder. Eft av motiven, det fiärde, var att fondema skulle förstärka ATP-systemet.

38

Enligt kammarrätten torde de övriga tre motiven ha varit de primära.    Prop. 1990/91:186

Förslaget innebär att löntagarfondema skall medges rätt att placera i    Bilaga 3

utländska aktier trots att  sådana placeringar minskar utrymmet  för

placeringar  som  gynnar  de  tre primära  motiven  för införande  av

löntegarfonder. Kammarrätten delar inte uppfettningen att kravet på ökad :

.

avkastning  (som ju  ingalunda är en  säker  följd  av  förslaget)  skall   prioriteras när resultetet blir att övriga, primära syften med fondema motverkas.

4.6 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäkfige anser att utredningens förslag skapar klarare regler samt : främjar riskspridning och avkastning. Fullmäktige konsteterar också att denna vidgning av reglementet återspeglar viktiga förändringar som skett på de finansiella marknadema, framförallt till följd av fria kapitelflöden över gränseraa. Mot denna bakgrand har fullmäktige inget aft erinra mot förslaget.

4.7 Svenska sparbanksföreningen

Sparbanksföreningen finner förslaget ändamålsenligt och väl ägnat att leda till att de olika fondema far bättre föratsättningar att fungera på. marknaden.

39

4.8  Sveriges Föreningsbankers Förbund

Prop. 1990/91:186

Bilaga 3 Beträffande de fem löntegarfondema anser SFF att någon utvidgning inte behövs. Löntegarfondema bör istället avskaffes.

4.9 Folksam

Med den föreslagna tioprocentsregeln uppnås inte någon fullständig likställighet med andra placerare på marknaden. Försäkringsbolag har redan idag avsevärt mycket större möjligheter att placera i utländska värdepapper än som föreslås här. Enligt Folksams mening bör det lämnas åt fondstyrelsema att avgöra hur stora utländska placeringar som kan behövas för att "förbättra riskkapitelförsörjningen till gagn för svensk produktion och sysselsättning". Någon större andel utländska placeringar blir det knappast fråga om med denna i 34 § uttryckte målsättning. Folksam förordar alltså här en regel av motsvarande typ som för derivatinstrament. Enligt betänkandet kan en sådan förändring av reglema inte ske inom ramen för en teknisk översyn. Möjligen borde då reformen anstå till dess även de mera övergripande frågoma kan tes upp.

4.10  Allmänna pensionsfonden, Qärde fondstyrelsen

Fjärde och femte AP-fondema har redan möjlighet att placera högst 10 % av värdet av förvaltede medel i utländska aktier och andelar i utländska aktiefonder m.m. I betänkandet föreslås att löntegarfondstyrelsema ges samma möjligheter. Fondstyrelsen har inga invändningar mot förslaget. Av utredningen framgår också att investmentbolag som har till huvudsakligt syfte att förvärva aktier i utländska aktiebolag skall inräknas i kvoten för utländska placeringar. Investmentbolagets syfte bör bedömas med ledning av strakturen på bolagets värdepappersinnehav. Det är enklare att inga svenska bolag - som hittills - inräknas i den utländska kvoten. Kapitalmarknaden intemationaliseras kontinuerligt och företag straktureras ständigt, varvid den juridiska strakturen förändras. Moder­bolagen i svenska interaationella koncerner innehåller i många fall till huvudsaklig del aktier i utländska dotterbolag. Om dessa delvis säljs ut har gränsen visavi svenska intemationellt verksamma investmentbolag praktiskt teget suddats ut.

4.11  Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen

Förslaget om rätt aft investera max 10% av fondens kapital i utländska aktier och aktiefonder m.m. välkomnas (35 §). Andelen 10% synes rimlig m.h.t. aft Fjärde och Femte fondstyrelsema, med samma avkastningskrav som löntegarfondema, redan har dette utrymme. Enligt förslaget skall i det tioprocentiga utrymmet inräknas även aktier i svenska bolag som har mer än hälften av tillgångama i ufländska aktier o. dyl.

40

Den tilltegande intemationaliseringen av den svenska ekonomin och Prop. 1990/91:186 den avvecklade valuteregleringen kan sannolikt medföra att allt flera Bilaga 3 aktieinnehav kan dras in under den föreslagna regeln från ett år till ett annat, något som även kan erbjuda fondema svårigheter att följa. Sydfonden finner det skäligt med en avgränsning, men denna bör gå vid onoterade svenska bolag som till övervägande del innehåller utländska aktier. Syd fonden anser således att fondemas engagemang i noterade svenska bolag innehållande utländska aktier ej bör ingå vid kvot­beräkningen medan övriga bör göra det, tillsanmians med direktägda utländska aktier.

4.12 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen

Löntegarfondema har samma avkastningskrav som fjärde och femte fondstyrelsema. Det är därför naturligt att löntagarfondstyrelsema i princip skall ha sanrnia föratsättningar som dessa aft uppfylla kravet. Dette innebär att också löntegarfondema bör få rätt att placera 10% av de medel styrelsen förvalter i utländska aktier m.m. enligt förslaget. Dessutom är det av vikt att konstetera att löntegarfondema har att agera på marknader som är intemationellt påverkade. Detta gäller på markna­der för riskkapital både för noterade och onoterade företeg. Genom affärer med utländska fondkommissionärer och banker har man möjlighet till en bredare och från flera olika parter oberoende information om de förhållanden som påverkar fömtsättningama för fondens agerande. Vid den praktiska tillämpningen har man att te ställning till frågan hur man skall definiera innebörden av meningen "de medel styrelsen förvaltar". Man kan värdera de medel styrelsen förvalter på olika sätt, antingen till anskaffningsvärde eller till marknadsvärde. Vidare kan man välja olika tidpunkter för denna värdering. Man kan också välja det belopp som respektive styrelse rekvirerat. Det är angeläget att definitionema blir sådana att de uppfettes lika av berörda parter. Mot bakgmnd av ovanstående tillstyrker fondstyrelsen ändringsförslaget.

4.13 Allmänna pensionsfonden, tredje löntagarfondstyrelsen

Fondstyrelsen ställer sig positiv fill förslaget men anser att placerings­reglema borde överlåte åt den enskilda fondstyrelsen att placera ännu större andel än nuvarande tio procent av medlen i utländska aktier.

4.14Allmänna pensionsfonden, fjärde och femte löntagar­fondstyrelserna

En icke avsedd effekt av samma slag som beskrivits ovan kan uppstå genom den föreslagna utformningen av 35 § APR och motiveringen till   . den regeln. 1 det förslaget sägs att "aktier i investmentbolag som har till huvudsakligt  syfte att  förvärva aktier i  utländska aktiebolag"   skall jämställas med aktier m.m. i utländska aktiebolag. Av den allmänna

41

motiveringen fill förslaget framgår att investmentbolagets syfte i dette    Prop. 1990/91:186

avseende bör bedömas med ledning av strukturen på bolagets värdepap-    Bilaga 3

persinnehav. Där sägs vidare att "om dette innehav, sett över en längre

period, till övervägande del består av utländska aktier och andra liknande

rättigheter, bör investmentbolagets huvudsakliga syfte med verksamheten

anses vara att placera i utländska aktier. Med begreppet till övervägande

del bör i dette sammanhang förstås att anskaffningsvärdet på de utländska

värdepapperen   överstiger   50%   av   anskaffningsvärdet   på   samtliga

tillgångar i bolaget."

Också denna gränsdragning vore enligt vår mening olycklig. Redan nu skulle flera svenska aktiemarknadsbolag troligen inräknas bland de här aktuella investmentbolagen och i tekt med den snabba intemationalise­ringen skulle kretsen av sådana subjekt komma att vidgas, varvid av lagstifteren icke önskade effekter i placeringshänseende skulle uppstå. Vi tror att även dette problem lämpligen löses genom ett undanteg för aktier i aktiemarknadsbolag. Beträffende grunden för förslaget hänvisar vi till vad som ovan sagts om aktier i "festighetsbolag". Vad beträffar förslaget till 35 § APR önskar vi avslutningsvis fäste uppmärksamheten på att uttrycket "aktier i utländskt aktiebolag" kan medföra såväl tolkningsproblem som icke avsedda begränsningar.

5 Placeringar i räntebärande värdepapper utställda i utländsk valuta

5.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran,

Svea hovrätt, kammarrätten i Göteborg, styrelsen för Stockholm fondbörs, LO och allmänna pensionsfonden, fjärde fondstyrelsen och femte fondstyrelsen, tillstyrker utan närmare konmienter förslaget eller lämnar det uten erinran.

5.2 Avstyrker

SAF, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Företegaraas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund avstyrker förslaget.

5.3 Bankinspektionen

Bankinspektionen har ingen erinran mot förslaget (se ovan under avsnitt 4.3).

5.4 Riksrevisionsverket

39:e paragrafen:   "...tillfredsställande betelningsberedskap eller för att tillgodose kravet på ändamålsenlig förvaltning  får fondmedlen pla-

42

ceras...".  God avkastning och riskspridning är en del av kravet på    Prop. 1990/91:186 ändamålsenlig förvaltning. Hur stor andel likvida medel av de totela    Bilaga 3 tillgångama kan då tillätes utan att en fondstyrelses förvaltning strider mot övriga delar av reglementet? Frågan kan bli aktuell då en fond­styrelse anter att en allmän konjunkturnedgång är i ankommande.

5.5 Riksförsäkringsverket

Riksförsäkringsverket har inget att erinra mot förslaget, som ger fondstyrelsema större fömtsättningar för en effektiv likviditetsförvaltning.

5.6 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäktige tillstyrker utredningens förslag. Det kan betraktes som en anpassning till de ändrade föratsättningar som råder efter valutaav-regleringen. De sammanlagda placeringama i likvida medel hos de aktieförvaltande fondstyrelseraa kan enligt gällande reglemente inte bli större än vad som är motiverat av behovet av en tillfredsställande betelningsberedskap eller kravet på en ändamålsenlig förvaltning.

5.7 Svenska sparbanksföreningen

Sparbanksföreningen finner förslaget ändamålsenligt och väl ägnat att leda till att de olika fondema får bättre föratsättningar att fungera på marknaden.

5.8 Sveriges Föreningsbankers Förbund

SFF har inga invändningar mot att de fem AP-fondema får placera i räntebärande värdepapper i utländsk valute. Riskexponeringen ökar dock för fondema och SFF utgår självfellet från att AP-fondema skaffer sig erforderlig kompetens för de nya områdena. Beträffande de fem löntegarfondema anser SFF att någon utvidgning inte behövs. Löntagar­fondema bör istället avskaffes.

5.9 Folksam

Den föreslagna lydelsen av 39 § APR fyller höga krav på flexibilitet och på likställighet mellan olika placerare på marknaden. Den får ytterligare konkretiseras i bestämmelserna för respektive fondstyrelse.

5.10  Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen

Inom ramen för en oförändrad målsättning med likviditetsförvaltningen föreslår utredningen att även utländska räntebärande värdepapper ska kunna förvärvas (39 §). Med den tilltagande intemationaliseringen och

43

den ovan  föreslagna nya rätten att  investera i utländska aktier som    Prop. 1990/91:186 bakgrand vill Sydfonden tillstyrka införandet av denna nya förräntnings-    Bilaga 3 möjlighet.

5.11 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen

Denna möjlighet bör ses i relation till föregående punkt om förvärv av utländska aktier  m.m.   och  behovet av  att hantera  betelningar och betelningsberedskap i samband med sådana förvärv och försäljningar Mot denna bakgrand tillstyrker styrelsen ändringsförslaget.

6  Förvärv av fast egendom m.m.

6.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran

Svea hovrätt, Svenska sparbanksföreningen, styrelsen för Stockholms fondbörs, LO och allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker uten närmare kommenter förslaget eller lämnar det uten erinran.

6.2 Avstyrker

SAF, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Företagamas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund avstyrker förslaget.

6.3 Bankinspektionen

När det gäller förslaget att Qärde och femte fondstyrelsema samt löntegarfondstyrelsema i likhet med förste - tredje fondstyrelsema skall få förvärva fast egendom ställer sig bankinspektionen avvisande. Placeringar i fast egendom kräver - som också anförts i promemorian -ett stort mått av expertis, både när det gäller att bedöma objekten och för förvaltning av dem. En sådan kan lämpligen inte byggas upp inom varje fondstyrelse. Det förefaller därför inte rationellt att sprida fastighetsinnehav till alla fondstyrelsema.

6.4 Riksrevisionsverket

36:e paragrafen: "...avses därvid även aktier i bolag som har till huvudsakligt ändamål att äga eller förvalte fast egendom eller tomträtt". Sid. 77 i promemorian: "Om dessa tillgångar, sett över en viss tids­period, väsentligen består av fest egendom bör bolaget anses som fastighetsbolag". Är "fast egendom" synonymt med "fastighet". Vad menas med "en viss tidsperiod" och "väsentligen"?

6.5 Riksförsäkringsverket

44

Prop. 1990/91:186 Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget. Fondstyrelsema bereds därmed    Bilaga 3 ökade möjligheter till en medelsförvaltning som ger god avkastning och riskspridning.

6.6 Kammarrätten i Göteborg

Kammarrätten avstyrker förslaget såvitt därigenom löntegarfondstyrel­sema medges rätt att placera i festigheter. Skälen för dette ställnings­tegande är desamma som redovisats ovan under 35 §. Dessutom förefeller ändringen omotiverad även med hänsyn till de relativt små belopp som kan komma i fråga för nya placeringsformer. Det genomsnit­tliga beloppet en löntegarfondstyrelse kan placera i fastigheter enligt förslaget torde uppgå till ca 200 mkr, och en investering i den storleken kan knappast förränta kostnadema för den sakkunskap som torde behöva tillföras de olika styrelsema. Kammarrätten vill däremot föreslå aft löntegarfondema ges en teknisk möjlighet att förvärva fest egendom som ett led i kreditgivning enligt förslagets 36a §.

I den mån förslaget om rätt att placera i fest egendom genomförs kan ifrågasättas om 15 § APR i tydlighetens intresse skall kompletteras med en regel att bundna lån i förvärvade fastigheter får övertagas.

6.7 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Enligt fullmäktige innebär direkt innehav av fastigheter löpande förvaltningsuppgifter som fondstyrelsen inte lämpligen kan sköta inom ramen för nuvarande administrativa resurser. Enligt uppgifter från första - tredje fondstyrelsema, som har möjlighet till direkt placering i fastighet, kommer det festighetsbolag som tidigare förvärvades att ersattes med direkt förvaltning av de i bolaget ingående festighetema.

Enligt förslaget handlar det också om relativt små fastighetsbestånd som vart och ett skulle kräva sin administration. Fullmäktige vill framhålla att dette riskerar att medföra en betydande ökning av fondemas administration. Fullmäktige anser därför inte att det är angeläget att nu ge möjlighet till direkt ägande av fastigheter. Genom ett indirekt ägande av fastigheter via förvärv av aktier i festighetsbolag torde de ak-tieplacerande fondema kuima te del av den avkastning fas­tighetsmarknaden kan erbjuda utan att behöva utveckla en omfettende organisation för fastighetsförvaltning.

6.8 Sveriges Föreningsbankers Förbund

SFF avstyrker aft fjärde och femte AP-fondema samt löntegarfondema får möjlighet att placera i fast egendom. Det krävs stort expertkunnande för dette vilket knappast kan skaffas till alla fondstyrelser.

5   Riksdagen 1990/91. 1 saml. Nr 186

45

6.9  Folksam

Prop. 1990/91:186

Bilaga 3 I betänkandet utgår man från att placeringar på riskkapitelmarknaden inte kan omfatte festigheter eller aktier i festighetsbolag. Denna uppfattning saknar fog. Det är fullt rimligt att inkludera fastighetsmarknaden under riskmarknaden i vid mening.

Folksam anser här som när det gäller utländska aktier att någon stel procentgräns inte borde ställas upp uten att de allmänna placeringsregler­na och fondstyrelsens intema bestämmelser borde kunna vara vägledande. Samma lösning förordas alltså här som när det gäller derivatinstrament.

Folksam anser det olämpligt att regeln om förvärv av fastighet, bos-tedsrätt etc. för anställd har flyttets till placeringsbestämmelsema, där den inte hör hemma.

6.10  Allmänna pensionsfonden, Qärde fondstyrelsen

Fondstyrelsen avstyrker förslaget i denna del med följande motivering.

Det kan ifrågasattes om den föreslagna förändringen är en teknisk fråga. Skillnaden mellan direkt och indirekt ägande är mer än marginell. Genom att äga aktier i noterade festighetsbolag bidrar fonden på ett rationellt sätt till den totela allokeringen av riskkapitel på den svenska aktiemarknaden. Att predestinera medel till en delmarknad vore ju att ur fondens perspektiv sänka avkastningskravet på denna speciella del­marknad, vilket åtminstone i ett längre perspektiv skulle kunna leda till lägre avkastning, dvs. strida mot kravet på god avkastning. Ett parallellt synsätt kan läggas på riskkapitelbildningen för onoterade bolag. Om fonden finge möjligheter att direktäga fastigheter fjärmar sig fonden således från riskkapitelmarknaden. Vid direktägande måste den prin­cipiellt viktiga frågan om belåning belysas grandligt. Definitionen av vad som skall inräknas i kvoten förefaller också oklar. Kvoten kan ju förändras av strakturella förändringar som fonden inte råder över t.ex. avknoppningar, uppdelningar etc. Det kan också påpekas att tillgångama i skogs- och kraftbolag väsentligen kan bestå av fast egendom. Fjärde och femte AP-fondema är huvudsakligen förvaltende aktieinstitutioner. Utredningen föreslår nu en begränsad möjlighet att direktförvärva fast egendom. Dette ligger inte i linje med fondemas placeringsinriktning, varför förslaget avstyrkes. I betänkandet understrykes vikten av att utforma APR så att bestämmelsema skall vara anpassade till den snabba utvecklingen på kapitalmarknaden samt att skapa mer likartede föratsätt­ningar för institutionella placerare på marknaden. Mot denna bakgrand förefaller förslaget att begränsa en viss typ av aktieplaceringar (fas­tighetsbolag) svårförståeligt. Fondstyrelsen avstyrker därför förslaget.

6.11  Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen

Förslaget om viss begränsad rätt till festighetsinvesteringar har Sydfonden ej anledning invända mot i allmänhet (36 §). Dock föreligger samma

46

avgränsningsproblem på dette område som vid utländska aktier.  En    Prop. 1990/91:186

svensk börsaktieportfölj   med en normalvikted  andel  av bygg-  och    Bilaga 3

fastighetsbolag skulle med den föreslagna .regeln leda till att innehavet

måste dras ner.  Dette är orimligt. Härtill kommer aft många andra

börsbolag har en betydande del av sin substens i form av fastigheter.

Gränsen bör här enligt Sydfondens uppfattning gå vid onoterade aktier.

Indirekt fastighetsägande genom aktieinnehav  i onoterade bolag bör

således enligt Sydfondens mening ingå vid kvotberäkningen, däremot inte

aktier i noterade festighetsbolag.

6.12 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen

Styrelsen anser det lämpligt att den föreslagna förändringen endast skall avse innehav i icke noterade bolag samt direktinvesteringar i fast egendom.

Fonden har sistlidna årsskifte ett flertel innehav i den bransch som på börsen kallas Fastighets- och Byggföreteg. Börsens branschindelning används för att kunna ange den genomsnittliga kursutveckling mätt med index för olika branscher. Denna branschrabricering används också av tidningaraa Affärsvärlden och Veckans Affärer. Det finns alltså ingen vedertegen uppdelning i vad som borde rabriceras som renodlade fastighetsförvaltande företeg och byggföreteg. Behovet har ej tidigare flinnits. Det måste betraktes som olyckligt ur praktisk synpunkt att införa en ny definition av bolag. I praktiken har fondemas aktieförvaltning utvärderats i förhållande till börsens indexutveckling inklusive fas-tighetsföreteg. Dette gäller både Riksrevisionsverkets och Riksförsäk­ringsverkets officiella utvärderingar, men även massmediemas inofficiella utvärderingar. Detta har inneburit aft en indexneutral portfölj bör innehålla en andel festighetsbolag som motsvarar den andel fas­tighetsbolagen har på börsen. En sådan typ av begränsning som den föreslagna får alltså konsekvenser när det gäller att jämföra fondemas värdemässiga utveckling med börsindex och med flertalet andra institutionella placerare på marknaden. En korrekt jämförelse med börsens utveckling kan endast i så fell ske om man konstraerar ett eget börsindex som endast är tillämpbart på fondema.

Det är inte alls oproblematiskt aft särskilja de bolag som bör hänföras till kategorin fastighetsförvaltande företeg från andra foretag. Gränsdrag­ningen är särskilt svår mot byggföreteg, där den huvudsakliga inrikt­ningen för flertelet av företegets anställda är byggnation men där företagets balansräkning till väsentlig del ändå speglar ett stort fastig­hetsinnehav. Samma problem kan man stöte på i konsultbolag och i bolag som definitivt uppfattas som producerande. Det tydligaste exemplet på dette är Pronator som med hjälp av vinstema i konsultrörelsen byggt upp ett stort och växande fastighetsinnehav och där man vid en given tidpunkt fann det lämpligt att ändra huvudinriktning till eft fastighetsförvaltande företag. Slutsatsen av ovanstående resonemang är aft noterade fastighets-och byggföretag berörs av helt andra problemställningar än icke noterade.

47

Frågor om ägaransvar och företegaransvar är i fondens reglemente Prop. 1990/91:186 löste på ett annat sätt för börsnoterade företeg än för onoterade. Vad Bilaga 3 avser börsnoterade företeg finns bestämmelsen att rösträtten i ett enskilt bolag får uppgå till högst 6 %. Någon sådan bestämmelse finns ej för icke noterade bolag. Icke noterade fastighetsbolag har i ovanstående avseen­den mer gemensamt med direktinvesteringar i fest egendom än med börsnoteade bolag.

6.13  Allmänna pensionsfonden, tredje löntagarfondstyrelsen

Styrelsen ställer sig huvudsakligen positiv till förslaget men lämnar följande kommenter.

Fastighetskvoten är idag fem procent för hela AP-fonden. Sett ur ett portföljteoretiskt perspektiv är siffran låg. Å ena sidan borde därför fjärde och femte fondstyrelsema samt löntegarfondstyrelsema beredas möjlighet att placera medel i fest egendom. A andra sidan ställer dette krav på kompetensuppbyggnad. Dette telar för att man borde avvakta en översyn av placeringsreglema för hela AP-fonden.

6.14    Allmänna pensionsfonden, ärde och femte löntagar­

fondstyrelserna

Enligt vår uppfattning är den föreslagna definitionen av vad som skall anses vara "fastighetsbolag" mindre lämplig. Den kan möjligen t.o.m. motverka syftet med den föreslagna lagändringen. Mellansvenska löntegarfonden och Nordfonden har redan nu mer än fem procent av sina tillgångar placerade i noterade aktier i "fastighetsbolag" (branschen bygg/fastighetsbolag utgör f.n. ca tio procent av börsvärdet på Stock­holms fondbörs). Ett införande av förslagets begränsningsregel skulle därför - redan på grand härav - innebära att våra placeringsmöjligheter i praktiken avsevärt beskars i stället för att, som avsett, utvidgas. Till yttermera visso kan det inte uteslutes att även vissa "producerande" aktiemarknadsbolag kan komma att hänföras till grappen "fa­stighetsbolag" med lagförslagets definition (t.ex. i branscherna skogsföre­tag, kraftföretag och även vissa industri- och konsultföreteg). Inte heller detta kan rimligen ha varit lagstiftarens avsikt.

Varken Riksrevisionsverket eller någon annan granskare av fondstyrel-seraas placeringspolitik torde ha anfört någon kritik mot styrelsernas placeringar i börsaktier av de slag som nu nämnts. Det finns enligt vår uppfattning inte heller något i tidigare förarbeten till APR som ger stöd för en begränsning av fondstyrelsemas akfieplaceringsrätt i detta avseende, inte ens såvitt avser aktier i marknadsnoterade rena fas­tighetsbolag. Lagstifteren torde hittills ha fömtsatt att en tillräcklig begränsning härvidlag ligger i riskspridningskravet i 34 § andra stycket APR.

Avsikten med den föreslagna begränsningsregeln i 36 § tredje stycket, andra punkten APR är, som vi förstått saken, att skapa en spärr mot

48

kringgående av femprocent-gränsen genom eteblering av och/eller del-    Prop. 1990/91:186 tegande i icke noterade företeg med festighetsinvesteringar som verksam-    Bilaga 3 hetsföremål.

Ett praktiskt sätt att hindra kringgående utan att åstedkomma den nyssnämnda oönskade begränsningen, vore enligt vår mening att från begränsningsregeln undante aktier i aktiemarknadsbolag.

6.15  Sveriges Fastighetsägareförbund

En grandläggande föratsättning för att AP-fondema skall ges sådana placeringsmöjligheter är givetvis att fondema därvid agerar under sanrnia föratsättningar som andra aktörer på festighetemarknaden. Även om fondema enligt promemorian endast "i begränsad omfettning" får möjligheter att förvärva läst egendom kommer den föreslagna ändringen av placeringsreglementet fä stor betydelse för festighetsmarknaden. Av promemorian framgår att de nya placeringsreglema skulle innebära att värdet av varje fondstyrelses itmehav av fest egendom skulle få uppgå till högst 5 % av det totela anskaffningsvärdet av de tillgångar som styrelser­na förvalter. Fondemas sammanlagda festighetsinnehav skulle därmed kunna uppgå till ett värde av i storleksordningen 20 miljarder kr. Det kan jämföras med livbolagens placeringar i fastigheter som enligt prome­morian uppgick till ca 26 miljarder kr. Det är därfSr av stor betydelse att de berörda fondema inte ges fördelar i beskattnings- eller andra hänseenden. I annat fell kommer balansen pä festighetsmarknaden att äventyras på ett sådant sätt som inte enbart skulle vara till övriga aktörers nackdel utan givetvis även på sikt för fondema.

7 De aktieförvaltande fondstyrelsernas möjlighet att lämna krediter m.m.

7.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran

Svea hovrätt, kammarrätten i Göteborg, styrelsen för Stockholms fondbörs, LO och allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker utan närmare kommenter förslaget eller lämnar det uten erinran.

7.2 Avstyrker

SAF, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Företegaraas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbund avstyrker förslaget.

7.3 Bankinspektionen

Bankinspektionen ställer sig avvisande fill forslaget.[REDACTED_EFTERNAMN] - tredje fondstyrelsemas möjligheter i dette avseende fanns - när

49

det gäller vissa kategorier av kredittegare - redan vid fondens tillkomst. Prop. 1990/91:186 Den har senare utvidgats till att avse även andra än offentliga organ. Bilaga 3 Föratsättningaraa är dock olika när det gäller förste - tredje fondstyrel­sena än för de övriga. Genom att de senare äger en aktieportfölj och genom att kreditgivningen skall inriktes på de företeg, i vilka fondstyrel­sema placerat i aktier kommer man i kollision med en princip som härletts av tråkiga erfarenheter i tidigare skeden och som innebär att ägande och kreditgivning skall hållas åtskilda. Denna princip har varit vägledande i banklagstiftningen.

I promemorian anförs aft möjligheten till kreditgivning endast skall avse vissa typer av lån som kan anses stå aktieägandet nära. Lagtextens utformning är dock helt allmän. Bankinspektionen kan instämma i att placering i t.ex. förlagslån föratsätter en likarted bedömning som placering i aktier. Kommer däremot lån för t.ex. projektfinansiering ifråga fordras samma uppföljning av kredittagarens även kortsiktiga utveckling som vid bedömning av rena rörelsekrediter. Sådana krediter kan inte heller avvecklas på samma sätt som ett aktieiimehav. En ändring i enlighet med förslaget skulle även innebära den djupt principiella förändringen aft fondstyrelseraa till viss del går över från port följ förvalt­ning till finansieringsverksamhet.

7.4 Riksrevisionsverket

I promemorian föreslås att fjärde och femte fondstyrelsema samt löntegarfondema skall få möjlighet att lämna och förmedla krediter samt ikläda sig garantiförbindelser. Syftet är att möjliggöra för fondema att erbjuda ett företag en "paketlösning" avseende kapitelförsörjning. RRV har svårt att bedöma relevansen av att fondema ges den föreslagna möjligheten, då det i underlaget inte framgår på vilket sätt frånvaron av denna möjlighet påverkat fondemas resultat.

Inför ett ställningstegande avseende fondemas rätt att förmedla krediter anser RRV att det bör beaktes att oklarheter i rättsläget medför att förekomst av s.k. förmedlingslån kan göra riskbilden för förmedlande institut mycket svårbedömd samt försvåra revisionen.

RRV vill också peka på att de av riksdagen beslutade riskkapital-bolagen har en likarted uppgift, liksom småföretegsfonden m.fl. fonder. Om fondstyrelsema ges den föreslagna rätten, är det väsentligt att respektive organs målgrapp och syfte tydliggörs för aft undvika att inte en dubblerande funktion inrättes.

RRV vill även erinra om att inriktningen på näringspolitiken de senaste åren, sedan valutaregleringama avskaffets, varit aft minska omfattningen på de stetliga stöden i form av lån till företegen. Inför ett beslut om införande av föreslagna förändringar bör behovet av ytterligare ett organ som tillför företeg riskkapitel genom lämnande av krediter och garan­tiförbindelser åskådliggöras.

7.5 Riksförsäkringsverket

50

Prop. 1990/91:186 Den föreslagna bestämmelsen ger fondstyrelsema större möjlighet att, i     Bilaga 3 likhet med andra institutionella placerare som t.ex. försäkringsbolagen, bedriva  en  aktiv   förvaltning  av  sina  medel.   Riksförsäkringsverket tillstyrker förslaget.

7.6 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäktige, som i huvudsak inte har någon erinran mot förslaget, lämnar följande kommenter.

En viktig effekt kan bli att avkastningen på fondstyrelsemas medel förbättras. Generellt kan reglema i denna riktning förväntes bidra till större konkurrens på de finansiella marknadema. Under senare år har det också skett en allmän breddning av verksamheten inom olika institut vilket likaså haft en konkurrensfrämjande verkan.

Fullmäktige vill emelllertid påminna om att det kan vara befogat att behålla en viss funktionell specialisering på kredit- och riskkapitel­marknaden. En sådan specialisering sker exempelvis i värdepappers-fonderaa, som i huvudsak ägnar sig åt placering i värdepapper för vilka välutvecklade primär- och sekundärmarknader fmns. På sanrnia sätt har de olika delfondema inom AP-systemet från början givits en verksam­hetsram av sådan karaktär att individuell kreditprövning och bevakning av låntegaraa av den typ som sker i banker i stort sett kunnat undvaras. Engagemang i individuella företeg, och ännu viktigare, i enstaka projekt, har därmed kunnat undvikas och fondemas administration kunnat hållas inom snäva ramar.

Det av utredningen framlagda förslaget skulle enligt fullmäktiges bedömning kurma sägas leda till ett avsteg från denna linje. Även om det kan vara fråga om kvantitetivt begränsade insatser kan de ak­tieförvaltande fondstyrelsemas verksamhet med utredningens förslag komma att utvecklas i riktning mot traditionell kreditgivning. En fråga som uppkommer är om det är lämpligt att fonder som verkar inom ett pensionssystem skall bygga upp en kompetens av dette slag.

Hänvisningen till den paketlösning försäkringsbolagen i vissa fall kan erbjuda förefaller inte helt relevant eftersom den inte sällan föratsätter samgående av försäkringsinstituten med bl.a. banker och finansbolag.

Enligt fullmäktige skulle en vidgning av fondemas verksamhet när det gäller långivning och garantigivning i samband med aktieplaceringar enligt förslaget kunna motiveras, som utredningen gör, med att en effektivare kapitalförvaltning kan åstadkommas. En sådan vidgning kan dock vara förenad med betydande administrativa kostnader, inte minst om fondstyrelsema skulle ge sambandet mellan aktieplacering och långivning en vidare tolkning.

7.7 Svenska sparbanksföreningen

Sparbanksföreningen vill från principiell synpunkt invända mot förslaget

51

i denna del. Dette förslag är enligt Sparbanksföreningens mening inte    Prop. 1990/91:186 förenligt med den i vart fell för banker, gällande gnmdprincipen att    Bilaga 3 ägande och kreditgivning skall hållas isär. Att på föreslaget sätt ge fondstyrelsema möjlighet att gå in med krediter m.m. till helt eller delvis ägda företeg ter sig klart olämpligt.

7.8 Sveriges Föreningsbankers Förbund

SFF avstyrker förslaget att fjärde och femte AP-fondema och löntegar­fondema får möjlighet att ge krediter. Enligt förslaget skall kredit­givningen visserligen begränsas till företeg i vilka fondema äger aktier eller står i begrepp att förvärva aktier i. Dette strider emellertid helt mot den för svenskt bankväsende sedan länge eteblerade principen om att ägande och kreditgivning ej skall sammanblandas. SFF anser att förslaget inte bör genomföras, i vart fell inte så länge den nuvarande principen gäller för bankerna.

7.9 Folksam

Folksam tillstyrker denna uppmjukning av bestämmelsema, som gör det lättere for fondstyrelseraa att agera i samspel med små och medelstora företeg. I praktiken har det visat sig vara en svår uppgift för löntegar­fondstyrelsema att understödja onoterade företeg. Riskeraa är i dessa fall ofte stora och avkastningen åtminstone på kort sikt liten. Utveck­lingsbara småföreteg får ofte sterthjälp på annat sätt.

7.10  Allmänna pensionsfonden, flärde fondstyrelsen

Fondstyrelsen har ingen erinran mot förslaget. Det finns emellertid skäl att poängtera skillnaden mellan genuint lånekapitel och riskkapital. 1 praktiken innebär förslaget frihet att placera i s.k. mellankapitel och bara undantegsvis och på kort sikt i lånekapitel. Eftersom det inte är normal kreditgivning som avses, uten lånen skall vara knutna till ak­tieförvaltningen, så bör de enskilda engagemangen öppet redovisas av resp. fondstyrelse.

7.11  Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen

Även förslaget om rätt att som ett led i aktieförvaltningen kunna lämna och förmedla kredit samt teckna garanti välkomnas (36a §). Fonden ser denna möjlighet som ett värdefullt finansiellt komplement med utgångs­punkt från ett blivande eller befintligt aktieengagemang. Härmed kan ex. förlagslån tecknas, liksom vinstendelslån något som nu ej är möjligt.

7.12  Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen

Den avreglerade marknaden har inneburit att den traditionella uppdel-

52

ningen av kapitelanskaffhing, dels i upplåning dels i tillskott av riskkapi-    Prop. 1990/91:186 tel har blivit alltmer diffus. Det måste betraktes som en fördel om även    Bilaga 3 fondema som ägare kan bidra med "paketlösningar" avseende företegens kapitelförsörjning.

Mot derma bakgrand tillstyrker styrelsen ändringsförslaget.

8  Kravet på långsiktighet i förvaltningen

8.1 Tillstyrker eller lämnar utan erinran

Svea hovrätt, kammarrätten i Göteborg, Svenska sparbanksföreningen, styrelsen för Stockholms fondbörs, LO och allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, tillstyrker uten närmare kommenter förslaget eller lämnar det uten erinran.

8.2 Avstyrker

SAF, Svenska Bankföreningen, Svenska Fondhandlareföreningen, Företegaraas Riksorganisation, Sveriges Industriförbund och Sveriges Aktiesparares Riksförbimd avstyrker förslaget.

8.1 Riksförsäkringsverket

Den föreslagna ändringen i paragrafens lydelse avses inte innebära någon förändring av fondstyrelsemas placeringsstrategier. Som motiv till ändringsförslaget framförs i promemorian aft det uttryckliga kravet på långsiktighet felaktigt kan tolkas som en, i förhållande till övriga bestämmelser, ytterligare begränsning av placeringsmöjlighetema.

Det är ett grandläggande krav att fondstyrelsemas medelsförvaltning präglas av långsiktighet. Riksförsäkringsverket anser att det är väsentligt aft detta klart framgår av bestämmelsen och att det därför saknas anledning att ändra paragrafens lydelse pä så sätt som föreslås. Det är också tveksamt om bestämmelsens innebörd skulle bli klarare och mer entydig genom den föreslagna ändringen.

8.2 Fullmäktige i Sveriges riksbank

Fullmäktige har inget att erinra mot utredningens förslag att slopa kravet på långsiktighet i 34 §. Fondemas mål och ställning på kapitalmarknaden har festslagits såväl när fondema inrättedes som vid senare tillfällen. Enligt fiillmäktiges bedömning bör därför den nu föreslagna ändringen av reglementet kunna ske uten att det skulle uppfattes som eft avsteg från tidigare angivna riktlinjer.

8.3 Allmänna pensionsfonden, Qärde fondstyrelsen

Fondstyrelsen uppfetter APR § 34 som en riktningsgivande och allmän

53

målsättning, snarlik t.ex. ändamålsparagrafen i en bolagsordning. Att    Prop. 1990/91:186 därför slopa det uttryckliga kravet på långsiktighet utan att avse någon    Bilaga 3 förändring i sak förefaller inte påkallat. Redan utredningens diskussion av begreppet långsiktighet har ju klarlagt lagstiftemas avsikter.

8.4 Allmänna pensionsfonden, första löntagarfondstyrelsen

Utredningen föreslår att i 34 §, andra stycket, uttrycket långsiktighet vid fondförvaltningens placeringar tes bort. Uten att på något vis ifrågasatte inriktningen på långsiktighet i fondens samlade verksamhet har utred­ningen ansett att termen långsiktighet bör tes bort i förevarande paragraf Syftet härmed anges vara att undanröja risken för att fondstyrelsema iaktter en särskild restriktion i handlandet nämligen att avstå från berättigade kortfristiga aktieinvesteringar inom ramen för en effektiv förvaltning i motsats till kortfristiga affärer av spekulativ natur vilka bör förhoppningsvis leda till ökad uppmärksamhet om den samlade, långsiktiga totela utvecklingen för resp. fond.

8.5 Allmänna pensionsfonden, andra löntagarfondstyrelsen

Kapitelförvaltningen hos fonden är av en sådan storlek att det är naturligt att ha ett långsiktigt perspektiv Dette långsiktiga perspektiv kommer till uttryck vid utvärderingen inför ett placeringsbeslut. Denna utvärdering sker med utgångspunkt från de fundamentela faktorer som påverkar och styr ett företegs utveckling, såsom exempelvis marknadsutveckling, vinstutveckling och investeringsutveckling.

Det är här alltså fråga om ett långsiktigt synsätt när det gäller att värdera företaget. Denna värdering ställs sedan mot den värdering som kommer till uttryck i de kurser som noteras för aktien vid varje tidpunkt. Om relationen är fördelaktig sker ett förvärv och om den är ofördelaktig sker en försäljning.

Ett annat sätt att se på "långsiktighet" är ett renodlat kalendermässigt synsätt. Dette innebär att om man behåller ett visst innehav en lång tid är man "långsiktig" och gäller det en kort tid är man "kortsiktig". Vilka överväganden som sedan ligger bakom hur länge man behåller ett innehav bortser man ifrån. Dette senare synsätt är ytligt och har ingen koppling till företegens sunda utveckling.

Med hänsyn till att det finns risk för att ordet "långsiktighet" kan förstås på dette sätt har styrelsen inget att invända mot att det stryks i lagtexten.

8.6 Allmänna pensionsfonden, tredje löntagarfondstyrelsen

Kravet på långsiktighet i 34 § 2 st APR bör slopas.

Långsiktighet ingår som ett naturligt inslag i en professionellt förvalted portfölj av pensionsmedel. Kravet på långsiktighet i 34 § 2 st. APR framstår mot bakgrand av dette som en precisering som endast riskerar

54

att ge upphov till misstolkningar. Exempel på sådana misstolkningar är    Prop. 1990/91:186 att nyligen gjorda placeringar inte får avyttras hur snart som helst, att    Bilaga 3 man sätter likhetstecken mellan hög omsättningshastighet och kortsik­tighet vilket inte är korrekt.

55

ALLMÄNNA PENSIONSFONDEN

Prop. 1990/91:186
[REDACTED_EFTERNAMN], andra och tredje fondstyrelsema

Bilaga 4

Till Finansdepartementet

Reglementet för fonden avseende Allmänna Pen­sionsfonden, Första, Andra och Tredje fondstyrel­serna, med framställning om ändring av tidpunkten för avlämnande av förvaltningsberättelse med resultaträkning och balansräkning.

Sammanfattning

Allmänna Pensionsfondens tre förste fondstyrelser hemställer om en ändring av lagen med reglemente för Allmänna Pensionsfonden (SFS 1983:1092, 16 och 17 §§). De föreslagna ändringaraa innebär att tidpunkten för fondstyrelsemas avlämnande av förvaltningsberättelse med resultet- och balansräkning förskjuts från före den 15 februari till före den 1 april. Vidare förslås att tidpunkten för överlämnandet av sam­manställningen av övriga fondstyrelsers verksamhetsberättelser förskjuts från före den I april till före den 15 april.

Nuvarande ordning

Enligt reglementet för Allmänna Pensionsfonden (APR) 16 § skall första, andra och tredje fondstyrelserna"...före den 15 febmari varje år redovisa för sin förvaltning under föregående räkenskapsår genom att lämna förvaltningsberättelse med resulteträkning samt balansräkning avseende ställningen vid årets utgång".

Revisoreraa skall sedan avge en revisionsberättelse, som skall överlämnas till fondstyrelsema inom Qorton dagar efter det att förvalt­ningsberättelsen har kommit revisorema till hända (24§). Därefter skall resp. fondstyrelse genast överlämna förvaltningsberättelsen och revisions­berättelsen till regeringen (25§). Det innebär att regeringen i månads­skiftet febmari/mars får förvaltnings- och revisionsberättelser avseende fondstyrelsema det gångna räkenskapsåret (kalenderår). Regeringen skall enligt samma paragraf avgöra frågan om fastställelse av balansräkningen före den 1 maj samma år.

De bestämmelser som angetts här gäller även för fjärde och femte fondstyrelsema samt löntegarfondstyrelsema.

Enligt APR 17§ åligger det förste, andra och tredje fondstyrelsen aft årligen gemensamt göra en sammanställning av övriga fondstyrelser verksamhetsberättelser. Denna skall överlämnas till regeringen före den

56

I april. Sammanställningen inkluderar även förste - tredje fondstyrelser-    Prop. 1990/91:186

nas verksamhet.

Bilaga 4

Förslag

Fram till idag har det inte varit något problem för Allmänna pensions­fonden att avlämna sin förvaltningsberättelse till revisorema före den 15 febraari. Detta datum är bestämt utifrån den verksamhet fonden ursprangligen har bedrivit, nämligen investering i räntebärande papper jämte viss utlåning. Handel i räntebärande papper är möjlig att redovisa inom kort lid efter utgången av räkenskapsåret. Alla underlag finns i princip åtkomliga redan vid räkenskapsårets utgång.

Fondstyrelsema fick under 1988 möjlighet att investera också i fas­tigheter och fastighetsbolag både i och utenför Sverige. Denna del av deras verksamhet har expanderat kraftigt under 1989 och 1990. Den förste investeringen skedde våren 1989 genom förvärvet av det börs­noterade fastighetsbolaget Anders Nisses AB. Vidare gick fondstyrelsema in som delägare i det nybildade bolaget Pleiad Real Estete AB avseende främst investeringar utenför Sverige. Ytterligare investeringar har gjorts under 1990 bl.a. genom förvärvet av Esseltes fastigheter och delägarskap i projektet Nackastrand.

För närvarande äger fondstyrelsema ett 50-tel aktiebolag, handelsbolag och kommanditbolag. Vidare är fondstyrelsema delägare och part i bolag där administrationsansvaret ligger utanför styrelsemas gemensamma kansli. Fondstyrelsena har också för avsikt att ytterligare öka sina engagemang på den utländska fastighetsmarknaden, antingen genom ett direkt ägande eller genom bolag.

De redan gjorda investeringama tillsammans med framtida ökade investeringar i fastigheter och fastighetsbolag i och utenför Sverige påverkar fondstyrelsemas möjligheter att inom stipulerad tid lämna förvaltningsberättelse med resultet- och balansräkningar. Bokslut måste först göras i nämnda bolag, innan dessa konsolideras med AP-fonden. En tillräckligt korrekt periodisering av kostnader och intäkter för fas­tighetsverksamheten kräver också en kontroll av fakturor inkomna under året efter räkenskapsåret. Vidare är fondstyrelsema som näinnts ovan delägare och part i bolag där de inte ansvarar för redovisningen och följaktligen inte på samma sätt kan påverka tidpunkten för redovisningen.

Mot bakgrand av vad som anförts, anser styrelseraas kansli att en föratsättning för korrekt bokslut är att tidsgränsen för avlämnandet av förvaltningsberättelsen genom ändring av APR 16 § flyttes fram fill före den 1 april, d.v.s. en förskjutning i tiden med en och en halv månad jämfört med nuvarande regler.

Detta får också som konsekvens att sammanställningen över övriga fondstyrelsers veksamhet inkl förste - tredje fondstyrelsema genom ändring av APR 17 § bör senareläggas med porton dagar dvs avlämnas till regeringen senast före den 15 april.

De föreslagna ändringaraa bör gälla fr.o.m. räkenskapsåret 1991. För

57

räkenskapsåret   1990   avser   fondstyrelsema   att   enbart   konsolidera    Prop. 1990/91:186 balansräkningen och inte resul teträkningen, varför nämnda periodiserings-    Bilaga 4 problem m.m. inte blir lika aktuella.

Hemställan

Sammanfattningsvis konsteterar fondstyrelsema att det fr.o.m. räkenskap­såret 1991 inte kommer att vara möjligt att senast den 15 febmari te fram korrekte bokslut för det gångna räkenskapsåret vilket föratsättes i reglementets 16 § enligt nu gällande lydelse. Tidsproblemet uppstår redan med nuvarande verksamhet och kommer att förstärkas, när fondstyrel­seraa expanderar sin fastighetsverksamhet.

Med stöd av de anförda får förste, andra och tredje fondstyrelsema hemställa om följande ändringar i lagen med reglemente för Allmänna Pensionsfonden. (SFS 1983:1092)

1. 16 §, 2 st föreslås lyda:

Varje fondstyrelse skall före den 1 april varje år redovisa för sin förvaltning under föregående räkenskapsår genom att lämna förvaltnings­berättelse med resulteträkning samt balansräkning avseende ställningen vid årets utgång.

2. 17 §, 1 st föreslås lyda:

Förste-tredje fondstyrelsema skall årligen gemensamt göra en sam­manställning av övriga fondstyrelsers verksamhetsberättelser. Sam­manställningen skall överlämnas till regeringen före den 15 april året efter räkenskapsåret.

ALLMANNA PENSIONSFONDEN[REDACTED_EFTERNAMN], andra och tredje fondstyrelsema

Krister[REDACTED_EFTERNAMN]

38

Förteckning över remissinstanserna och samman-   pp- 1990/91:186 Ställning av remissyttranden över framställningen   '' från första-tredje fondstyrelserna

1 Remissinstanserna

Efter remiss har yttranden över skrivelsen avgetts av bankinspektionen, riksrevisionsverket, fullmäktige i Sveriges riksbank, allmänna pen­sionsfonden, fjärde fondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, femte fondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, förste löntegarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, andra löntegarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, tredje löntegarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, Qärde löntegarfondstyrelsen, allmänna pensionsfonden, femte löntagar­fondstyrelsen, och Föreningen Auktoriserade Revisorer.

2 Remissinstansernas huvudsakliga inställning

Samtliga remissinstanser som har uttelat sig i frågan tillstyrker förslaget eller lämnar det uten erinran.

Riksrevisionsverket framhåller emellertid att den föreslagna ändringen måste få till följd att datum för riksförsäkringsverkets och riksrevisions­verkets utlåtanden enligt 43 § APR flyttes fram. Enligt verkets bedöm­ning kan ett utlåtende avlämnas tidigast en och en halv månad efter det att fondstyrelsema överlämnat sin förvaltningsberättelse för att en adekvat utvärdering av fondemas medelshantering skall kunna genomföras.

59

Innehåll

Prop. 1990/91:186

Proposition

1

Propositionens huvudsakliga innehåll

1

Propositionens lagförslag

2

Utdrag ur protokoll vid regeringens sammanträde den 18 april 1991

5

1 Inledning

5

2 Bakgnmd

7

2.1 Gällande placeringsbestämmelser

7

2.1.1 Förste-tredje fondstyrelsema

8

2.1.2 Fjärde och femte fondstyrelsema

8

2.1.3 Löntagarfondstyrelsema

9

3 Allmän motivering

9

3.1 Inledning

9

3.2 Handel med derivate instrament

11

3.3 Förvärv av utländska aktier m.m

14

3.4 Placeringar i räntebärande värdepapper utställda i utländsk

valuta

17

3.5 Tidpunkten för förvaltningsberättelse m.m.

18

4 Upprättat lagförslag

20

5 Specialmotivering

20

6 Ikraftträdande

22

7 Lagrådets hörande

22

8 Hemställan

22

9 Beslut

22

Bilagor

1.      Sammanfattning av innehållet i promemorian (DS

1990:90) En teknisk översyn av AP-fondens reglemente

23

2.

Remitterat lagförslag

24

3.

Förteckning över remissinstensema och sammanställning av remissyttranden över promemorian

(Ds 1990:90) En teknisk översyn av AP-fondens reglemente

27

4.      Framställning 1990-12-17 från förste-tredje fondstyrelsema

om ändringar i APR

56

5.    Förteckning över remissinstensema och sammanställning

över remissyttranden över framställningen från

första-tredje fondstyrelsema

59

Norstedts TrycKeri AB, Stocktiolm 1991

60