Regeringens proposition

1996/97:167

Miljöredovisning och miljöinformation i näringslivet

Regeringen överlämnar denna proposition till riksdagen.

Stockholm den 29 maj 1997

Göran[REDACTED_EFTERNAMN]

 Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

 (Miljödepartementet)

Propositionens huvudsakliga innehåll

En av förutsättningarna för att företag, enskilda m.fl. skall kunna delta i

arbetet för en hållbar utveckling är tillgång till öppen, lättillgänglig och

kvalitetsgaranterad information som beskriver företagens miljöpåverkan.

I propositionen lämnas förslag om att sådana företag som omfattas av

1995 års årsredovisningslag och de särskilda årsredovisningslagarna för

kreditinstitut och värdepappersbolag respektive för försäkringsföretag

skall lämna upplysningar om verksamhetens påverkan på den yttre

miljön under förutsättning att företagen eller i koncernen ingående

företag bedriver tillstånds- eller anmälningspliktig verksamhet enligt

miljöskyddslagen (1969:387). Syftet är att årsredovisningens förvalt-

ningsberättelse i större utsträckning än i dag skall innehålla miljö-

relaterad information

Innehållsförteckning

1 Förslag till riksdagsbeslut 4

2 Lagtext 4

2.1 Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen

(1995:1554) 4

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1559) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag 5

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om

årsredovisning i försäkringsföretag 5

3 Ärendet och dess beredning 6

4 Bakgrund 7

4.1 Utgångspunkt 7

4.2 Propositionens syfte 9

4.3 Styrmedel i miljöpolitiken 10

5 Redovisning och spridning av miljörelaterad information, m.m. 14

5.1 Bakgrund 14

5.1.1 Begreppet miljöredovisning 14

5.1.2 Redovisningslagstiftningens struktur 15

5.1.3 Miljöredovisningens utveckling i Sverige 16

5.1.4 EMAS-systemet 17

5.1.5 Danmark 17

5.1.6 Norge 18

5.2 Miljörelaterad information som en del av den finansiella

redovisningen 18

5.3 System för spridning av miljöinformation om företagen 22

5.4 Premiering av företagens egenkontroll 25

6 Ikraftträdande 25

7 Kostnader 26

8 Författningskommentar 26

8.1 Förslaget till lag om ändring av årsredovisningslagen

(1995:1554) 26

8.2 Förslaget till lag om ändring i lag (1995:1559) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag 28

8.3 Förslaget till lag om ändring i lag (1995:1560) om

årsredovisning i försäkringsföretag 28

Bilaga 1

Utdrag ur Redovisningskommitténs betänkande SOU 1996:157 30

Bilaga 2

Redovisningskommitténs lagförslag i SOU 1996:157, såvitt avser

redovisning av miljörelaterad information 31

Bilaga 3

Remissinstanser för Redovisningskommitténs betänkande

SOU 1996:157 33

Bilaga 4

Lagförslag enligt lagrådsremissen 34

Bilaga 5

Lagrådets yttrande 36

Bilaga 6

Remissinstanser för Miljöinformationsutredningen 39

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 maj 1997 40

1 Förslag till riksdagsbeslut

Regeringen föreslår att riksdagen antar regeringens förslag till

1. lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554),

2. lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut

och värdepappersbolag,

3. lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i

försäkringsbolag.

2 Lagtext

Regeringen har följande förslag till lagtext.

2.1 Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen

(1995:1554)

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

1 §

Förvaltningsberättelsen skall innehålla en rättvisande översikt över

utvecklingen av bolagets verksamhet, ställning och resultat.

 Upplysningar skall även lämnas om

 1. sådana förhållanden som inte skall redovisas i balansräkningen,

resultaträkningen eller noterna, men som är viktiga för bedömningen av

bolagets ställning och resultat,

 2. sådana händelser av väsentlig betydelse för bolaget som har inträffat

under räkenskapsåret eller efter dess slut,

 3. bolagets förväntade framtida utveckling,

 4. bolagets verksamhet inom forskning och utveckling, och

 5. bolagets filialer i utlandet.

 Utöver sådan information om

verksamhetens miljöpåverkan som

skall lämnas enligt första och

andra styckena skall bolag som

bedriver verksamhet som är

tillstånds- eller anmälningspliktig

enligt miljöskyddslagen

(1969:387) lämna upplysningar i

övrigt om verksamhetens påverkan

på den yttre miljön.

 Andra stycket 3 och 5 gäller inte bolag som avses i 3 kap. 6 § andra

stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas första gången i

fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1998.

2.2 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1559) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § lagen (1995:1559) om årsredo-

visning i kreditinstitut och värdepappersbolag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

1 §

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första och andra stycket om

förvaltningsberättelsens innehåll,

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m., samt

3 § om finansieringsanalys.

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första - tredje styckena om

förvaltningsberättelsens innehåll,

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m., samt

3 § om finansieringsanalys.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas första gången i

fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1998.

2.3 Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om års-

redovisning i försäkringsföretag

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § lagen (1995:1560) om

årsredovisning i försäkringsföretag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

1 §

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första och andra stycket om

förvaltningsberättelsens inneåll,

samt

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m.

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första - tredje styckena om

förvaltningsberättelsens innehåll,

samt

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas första gången i

fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1998.

3 Ärendet och dess beredning

Redovisningskommitténs betänkande

Regeringen bemyndigade i augusti 1991 chefen för Justitiedepartementet

att tillkalla en kommitté med uppgift att göra en översyn av

redovisningslagstiftningen (dir. 1991:71). Kommittén som antog namnet

Redovisningskommittén fick senare tilläggsdirektiv (dir. 1992:19,

1995:121 och 1996:4). Bl.a. uppdrog regeringen åt kommittén att utreda

om företagen skall åläggas att i årsredovisningen lämna viss miljö-

anknuten information.

Under våren 1994 avgav kommittén delbetänkandet Års- och

koncernredovisning enligt EG-direktiv (SOU 1994:17). Detta betänkande

har legat till grund för den nya årsredovisningslagen (se prop.

1995/96:10, bet. 1995/96:LU4 och SFS 1995:1554). Under hösten 1996

avgav kommittén sitt slutbetänkande, Översyn av redovisnings-

lagstiftningen (SOU 1996:157). Betänkandet behandlar bl.a. frågor om

miljöredovisning. En sammanfattning av kommitténs ställningstagande i

den delen finns i bilaga 1 och kommitténs lagförslag i bilaga 2.

Den del av slutbetänkandet som avser miljöredovisning har remiss-

behandlats separat. I bilaga 3 finns en förteckning över de remiss-

instanser som har yttrat sig. Inom Justitiedepartementet har gjorts en

sammanställning av remissyttrandena (dnr 96/4095 ).

Lagrådet

Regeringen beslutade den 7 maj 1997 att inhämta Lagrådets yttrandet

över det lagförslag som finns i bilaga 4.

Lagrådets yttrande finns i bilaga 5. Enligt Lagrådets mening kan det

sättas i fråga om det är lämpligt att vidta lagstiftningsåtgärder enligt det

nu förevarande remissförslaget med utgångspunkt i en miljöskyddsreg-

lering som kan komma att upphävas inom kortare tid. Regeringen vill för

sin del framhålla att det förslag till miljöbalk som regeringen överlämnat

till Lagrådet innebär att begreppet miljöfarlig verksamhet kommer att

finnas kvar med väsentligen samma innebörd som för närvarande. Det

finns därför inte anledning att tro att det efter miljöbalkens ikraftträdande

kommer att bli nödvändigt att göra annat än mindre korrigeringar i års-

redovisningslagen. Såsom regeringen återkommer till i avsnitt 6 bör den

nya lagstiftningen visserligen tillämpas först på räkenskapsår som inleds

efter utgången av år 1998. För att verksamhetsutövarna och de norm-

givande organen på redovisningsområdet skall ges tillfredsställande tid

för att vidta förberedelser bör emellertid den nya lagstiftningen beslutas

så snart som möjligt. Mot den bakgrunden anser regeringen att

lagstiftningen inte bör anstå till efter miljöbalkens ikraftträdande.

Vad gäller Lagrådets övriga uttalanden återkommer regeringen till

dessa i avsnitten 5.2 och 8.1.

Miljöinformationsutredningen

Genom beslut den 18 april 1996 (dir. 1996:34) tillkallades en särskild

utredare för att utreda förutsättningarna för ett informationssystem för att

bedöma och jämföra företag ur ett miljöperspektiv. Utredaren antog

namnet Miljöinformationsutredningen . Bakgrunden till utredningen var

de finansiella aktörernas växande behov av miljörelaterad information

om företag.

Den 14 januari 1997 överlämnade utredaren sitt betänkande

 Förbättrad Miljöinformation (SOU 1997:4). Betänkandet har remiss-

behandlats. I bilaga 6 finns en förteckning över de remissinstanser som

yttrat sig. Förslagen i betänkandet föranleder ingen förändring av

lagstiftningen. Eftersom Miljöinformationsutredningen tar upp frågor

som nära angränsar till de frågor som behandlas i Redovisnings-

kommitténs betänkande redovisas även Miljöinformationsutredningens

slutsatser och förslag i denna proposition.

4 Bakgrund

4.1 Utgångspunkt

Regeringens bedömning: Sverige skall vara en pådrivande kraft och ett

föregångsland för en ekologiskt hållbar utveckling. Ett miljöanpassat

näringsliv är en förutsättning för ett ekologiskt hållbart samhälle, varför

regeringen på olika sätt bör underlätta och stimulera utvecklingen av ett

sådant näringsliv.

Skälen för regeringens bedömning: Delegationen för en ekologiskt

hållbar utveckling, i vilken fem statsråd ingår, har nyligen presenterat en

plattform för ett ekologiskt hållbart Sverige (se prop. 1996/97:150, bilaga

5). Denna beskriver utgångspunkterna för det hållbara samhället och slår

fast målsättningen inför framtiden.

Ett näringsliv som grundas på miljö och resurshushållning är en

viktig kugge i en ekologiskt hållbar utveckling. Ett miljöanpassat

näringsliv bör utgå från principerna om en långsiktigt hållbar samhälls-

utveckling. Näringslivets utveckling bör därför präglas av en helhetssyn

som omfattar hela produktionskedjan, från utvinning av naturresurser

över produktion, distribution och användning av olika produkter, till

avfallsledet Det är svårt att fastställa detaljerade kriterier för ett

miljöanpassat näringsliv, eftersom olika företags verksamhet varierar

kraftigt och därmed även deras påverkan på miljön. Samtidigt finns det

anledning att här belysa de övergripande miljörelaterade frågor som

näringslivet i sin verksamhet ofta ställs inför. Dessa frågor är också

sådana som är viktiga att belysa i företagens miljöinformation. Det

följande anger exempel på karaktäristik av ett miljöanpassat näringsliv

som kan gälla oavsett om företagen är varu eller tjänsteproducerande:

Ett miljöanpassat näringsliv

 använder inte längre toxiska och långlivade ämnen såsom kvicksilver,

kadmium, bly, stabila organiska miljögifter m.fl.,

 använder inte längre ämnen som bryter ned ozonskiktet,

 präglas av sparsamhet med råvaror och energi, både i produktion,

transport och vid produkternas användning,

 prioriterar förnybara råvaror och energislag,

 återvinner material som metaller, fibrer, polymerer, i första hand för

återanvändning i produkter, i andra hand för energiutvinning,

 sluter interna kretslopp för vatten, processkemikalier, m.m.,

 strävar mot minsta möjliga mängd och farlighet hos avfall, men ser till

att det avfall som uppkommer tas om hand på ett sätt som gynnar

återvinning och inte medför risker för hälsa och miljö,

 genomför arbetsmiljökonsekvensbeskrivningar och planerar för ett

hållbart och utvecklande arbetsliv där ohälsa och olycksfall i arbetet

förebyggs,

 strävar mot minsta möjliga fysiska ingrepp i landskapet samt mot att

bevara den biologiska mångfalden,

 tar hänsyn till miljöpåverkan inte bara från den egna verksamheten,

utan också från underleverantörer och för miljöpåverkan av de

produkter som saluförs.

Det bör understrykas att en hållbar utveckling innebär användande av

nya och radikalt mycket effektivare processer och teknik. En miljö-

anpassning är därvid ett viktigt första steg.

Samhällets krav och alltmer miljömedvetna hushåll har förändrat

förutsättningarna för näringslivet. I dag spelar därför miljöfrågorna en

alltmer betydelsefull roll för näringslivet. Miljöanpassade varor, tjänster

och produktionsmetoder är ett expanderande område, varför miljöanpass-

ning även kan bidra till tillväxt. I propositionen "En politik för arbete,

trygghet och utveckling" (prop. 1995/96:25) har sambandet mellan

ekonomisk tillväxt och miljö beskrivits, liksom miljöpolitikens uppgift i

ett tillväxtperspektiv. I propositionen "Vissa åtgärder för att halvera

arbetslösheten till år 2000" (prop. 1995/96:222) belyses den möjlighet till

ökad sysselsättning som en omställning till ett ekologiskt hållbart

samhälle innebär.

Tillsammans med ett ökat miljömedvetande i samhället kan en

kvalitetsmässigt god och öppen information om företagens miljöarbete

och effekterna av det göra det möjligt för olika grupper såsom hushåll,

producenter, kreditgivare, upphandlare, kommuner, allmänhet, fackliga

organisationer m.fl., att genom sitt agerande driva på en ökad miljö-

anpassning av näringslivet. Genom att informationen breddas och att

befintlig information får ökad användning förbättras därför förutsätt-

ningarna för ett decentraliserat ansvarstagande för miljön.

Ökad information om företagens miljöpåverkan ger därför flera goda

effekter:

 Allmänhetens berättigade krav till öppen, lättillgänglig och

kvalitetsgaranterad information tillgodoses.

 Ökade möjligheter för hushållen och olika upphandlare att göra miljö-

anpassade val.

 Ökade möjligheter för företagen att ställa krav på varandra och att

stimuleras av andras erfarenheter.

 Ökade förutsättningar för företagen att få en objektiv värdering och

bedömning av sitt miljöarbete.

4.2 Propositionens syfte

Propositionen syftar i första hand till att förbättra den finansiella

informationen sammanhängande med företagens miljöpåverkan, genom

förslag till ändringar i årsredovisningslagen (1995:1554) och i de

särskilda årsredovisningslagarna för finansiella företag.

I propositionen lämnas också en beskrivning av Miljöinformations-

utredningens (SOU 1997:4) förslag. Denna utredning fokuserar på de

finansiella aktörernas behov av miljöinformation.

Regeringen har beslutat att förelägga Lagrådet ett förslag till miljöbalk.

Frågor med direkt koppling till det förslaget behandlas inte i denna

proposition. Föreskrifter m.m. för att tillämpa miljölagstiftningen torde

aktualisera frågor som berör miljöinformation i näringslivet, t.ex.

beträffande miljörapportens utformning. Regeringen avser att uppmärk-

samma frågorna om miljöinformation ytterligare i det sammanhanget.

Enligt det förslag till miljöbalk som regeringen förelagt Lagrådet är

frågan om miljöinformation från verksamhetsutövare kopplad till till-

ståndsplikten. Så är det också i den nu gällande miljöskyddslagen. Den

som utövar en verksamhet som kräver tillstånd skall inlämna en miljö-

rapport. Miljörapporten har hittills i huvudsak tjänat som underlag för

tillsynsmyndigheternas arbete och för statistisk uppföljning av nationella

utsläppsmål (enligt prop. 1991/92:137). I denna proposition redovisas

förslag om att information från den som utövar en verksamhet skall få en

vidare användning. Detta skall i första hand ske genom ett utnyttjande

och en bättre samordning av befintlig information.

4.3 Styrmedel i miljöpolitiken

Regeringens bedömning: En hög grad av samverkan krävs mellan de

olika styrmedlen i miljöpolitiken för att dessa skall få avsedd effekt.

Miljörelaterad information är en nödvändig förutsättning för att en

miljöanpassning av näringslivet skall kunna komma till stånd. Rätt

utformade åtgärder som förbättrar tillgängligheten och kvaliteten på

informationen möjliggör en högre måluppfyllelse för de övriga styr-

medlen. Genom information kan ett mer decentraliserat ansvarstagande

för miljön åstadkommas i och med att företag och enskilda kan deltaga i

och också själva driva på miljöförbättringsarbetet.

Skälen för regeringens bedömning: För att marknadskrafterna skall

kunna fungera fullt ut förutsätts enligt ekonomisk teori bl.a. fullständig

information. Idag är dock informationen ofta ofullständig eller svårtill-

gänglig. En politik som syftar till att öka marknadskrafternas möjligheter

att driva på företagens miljöarbete innebär också att informationsflödet

och informationens kvalitet måste förbättras. Genom frivilliga miljö-

lednings och certifieringssystem såsom EMAS och ISO 14001 kan

företag exempelvis få en form av kvalitetsintyg på att de byggt upp

interna förutsättningar för sitt miljöarbete. Sådana system har också

under de senaste åren fått en allt större betydelse för de svenska

företagen. Information är dock inte ett tillräckligt styrmedel för att för-

bättra marknadernas funktionssätt.

De huvudsakliga styrmedel som regering och riksdag använder för att

driva på utvecklingen av ett miljöanpassat näringsliv är:

 Tillämpning av direkta regleringar (t.ex. tillståndsgivning) och

ekonomiska styrmedel (t.ex. miljöskatter, avgifter och bidrag). Även

andra marknadsbaserade styrmedel kan användas, samt en ökad

miljöanpassning av den offentliga upphandlingen. Utöver detta kan

producentansvar införas. På kommunal och regional nivå kan även

fysisk planering användas som ett styrande instrument.

 Fastställande av nationella miljömål. För att möjliggöra en

miljöanpassning av näringslivet, baserad på såväl kort som

långsiktiga företagsekonomiska beslut, krävs tydliga mål och stabila

och förutsebara spelregler. Med hjälp av tydliga målformuleringar

stakas färdriktningen i politiken ut och utvecklingen mot ett ekologiskt

och ekonomiskt hållbart näringsliv underlättas. De olika samhälls-

sektorerna har dock själva ett ansvar både för måluppfyllelse och för

att formulera delmål för sina respektive områden.

 Insatser för att säkerställa tillgängligheten av tillförlitlig information.

En grundläggande förutsättning för att styrmedlen skall ha avsedd

effekt, liksom att marknaden skall fungera, är att det finns tillgång till

relevant och tillförlitlig information. Då detta många gånger ej är fallet

har staten en roll att verka för att stimulera och underlätta spridning

av olika slag av miljörelaterad information. Detta görs bl.a. genom

system för miljömärkning, samt genom att företag uppmuntras till

EMAS-registrering.

Valet av styrmedel i miljöpolitiken påverkas av olika faktorer. En

grundläggande princip i miljöpolitiken är att förorenaren själv skall bära

sina miljökostnader ( polluters pay principle ), vilket påverkar valet av

styrmedel. Styrmedlen bör dessutom utformas så att dessa leder till hög

miljömässig måluppfyllelse och kostnadseffektivitet. Påverkan på teknik-

utvecklingen kan likaså ha inflytande på valet av styrmedel. EU:s arbete

för en inre marknad är ytterligare en faktor som snarast anger utrymmet

för användningen av vissa styrmedel.

 En hög grad av samspel krävs mellan olika styrmedel för att dessa

skall få avsedd effekt. Lagstiftning och målformulering behöver följas av

åtgärder som förbättrar informationskvaliteten och tillgängligheten till

information. Vikten av information och de olika styrmedlen beskrivs

nedan.

Olika former av miljörelaterad information

Information är en nödvändig förutsättning för att de alltmer miljö-

medvetna företagen, konsumenterna, m.fl. skall kunna deltaga i och

också själva driva på miljöförbättringsarbetet.

Det finns därför idag, vid sidan om den traditionella målgruppen

tillsyns och statistikmyndigheter, en stor mängd intressenter av miljö-

relaterad information:

 Kreditgivare som vill minska sina miljörelaterade risker vid kredit-

givning;

 Investerare som vill veta hur miljörelaterade frågor i företagets

verksamhet och produkter påverkar företagets långsiktiga lönsamhet,

 Försäkringsbolag som bl.a. får erfara kostnader av brister i

miljöansvar genom olyckor och incidenter;

 Konsumenter som genom sina val vill påverka produkternas utform-

ning och tillverkning;

 Privata och offentliga upphandlare som i ökande utsträckning ställer

miljökrav;

 Personalen som i ökad grad ställer krav på, och via utbildning,

engageras i företagets miljöarbete;

 Allmänhet och kringboende, vars krav ökar på miljöhänsyn i

samhällsplaneringen.

 Exempel på information som ökar möjligheterna för dessa grupper att

fatta adekvata beslut är uppgifter om hur företagen har organiserat sitt

miljöarbete, om utsläpp och avfall vid produktion, om miljörisker i verk-

samheterna och deras finansiella effekter, om produkternas kort och

långsiktiga miljöeffekter, om resursutnyttjandet och företagets strategiska

miljöplanering m.m.

Vilken miljörelaterad information som olika grupper har behov av har

också delvis behandlats i ett par utredningar. Betänkandet Konsumen-

terna och miljön innehåller förslag som rör information till konsu-

menterna. Vid beredningen av betänkandet kommer frågan om vilken typ

av miljöinformation som bäst tillgodoser konsumenternas behov att

uppmärksammas närmare. Avsikten är att presentera en åtgärdsinriktad

handlingsplan inom området konsumtion och miljö.

Betänkandet Förbättrad miljöinformation (SOU 1997:4), som

behandlas närmare i avsnitt 5.2.1, har i enlighet med direktiven fokuserat

på kredit och försäkringsgivares samt kapitalplacerares behov av miljö-

information. Utredningen har funnit att dessa aktörer menar att miljö-

faktorer och miljörisker spelar en stor och växande roll i besluts-

underlaget. Samtidigt är det mycket svårt att i generella termer

konkretisera vad det är för information som efterfrågas. En slutsats är

dock att det snarare är faktaupplysningar än värderingar som dessa

grupper har behov av.

För att så långt som möjligt tillgodose dessa gruppers varierande behov

av information är en första viktig uppgift att ta tillvara och öka tillgäng-

ligheten till den värdefulla information som annars endast kommer till

användning hos tillsynsmyndigheter. Denna information bör därför

anpassas och göras lättillgänglig för andra grupper, såsom t.ex. enskilda

medborgare, media, miljöorganisationer eller aktörer inom den

finansiella sektorn.

Efterfrågan på miljörelaterad information ökar ständigt, varför

regeringen även vid senare tidpunkt avser att återkomma till åtgärder

med syfte att stödja en öppen, lättillgänglig och kvalitetsgaranterad

information.

Lagstiftningen

Regeringen har förelagt lagrådet ett förslag till miljöbalk. Där samlas de

flesta miljölagar som påverkar företagens miljöarbete. Förutom dessa

lagar finns bl.a. lagen om frivillig miljöstyrning. Den fysiska planeringen

och lagarna på trafikområdet påverkar även företagens lokalisering m.m.

Miljölagstiftningen har givetvis en betydelsefull roll som ett styrmedel i

miljöpolitiken. Regeringen hänvisar i detta avseende till lagrådsremissen

och vad som där sägs om miljöbalkens syfte, effekter samt krav på

verksamhetsutövarens uppgiftslämnande.

Genom den nuvarande miljölagstiftningen ställs ett antal krav om

information rörande produkter och verksamheters miljökonsekvenser.

Företag som är tillståndspliktiga enligt miljöskyddslagen skall enligt

38b § miljöskyddslagen varje år lämna en miljörapport till tillsyns-

myndigheten. I förordningen om kemiska produkter (1985:835) finns en

förteckning över de kemiska produkter som skall anmälas till det av

Kemikalieinspektionen förda produktregistret. I förordning 1996: 971 om

farligt avfall anges vilka typer av avfall som klassificeras som farligt

avfall och uppgiftsskyldighet föreskrivs för den som yrkesmässigt utövar

verksamhet där farligt avfall uppkommer.

Den ekonomiska lagstiftningen har också betydelse för miljöfrågorna i

näringslivet. Det gäller inte minst skattelagstiftningen.

Marknadsbaserade styrmedel

Ekonomiska styrmedel (såsom miljöskatter och avgifter) syftar till att

uppnå miljömål på ett kostnadseffektivt sätt. Företagen får själva avgöra

vilka åtgärder som är lönsamma att vidta, utifrån de företagsekonomiska

kostnader eller intäkter för miljöpåverkan som styrmedlet skapar. Ekono-

miska styrmedel stimulerar också teknisk utveckling, uppmuntrar åtgär-

der utöver minimikrav och medför ofta låga administrativa kostnader.

Ekonomiska styrmedel ställer inte samma krav på företagsspecifik

information riktad till myndigheter som direkta regleringar gör. Sam-

tidigt kräver de ekonomiska styrmedlen, om dessa skall vara effektiva, att

företagen har god kännedom om den egna kostnadsbilden beträffande

kostnaden för att vidta miljöförbättrande åtgärder.

Målformulering

Osäkerhet om framtida miljökrav kan fördröja en miljöanpassning av

företag och även förhindra nyetablering av företag. Tydliga mål och en

tydlig ansvarsfördelning kan däremot undanröja detta hinder samt gagna

den ekonomiska utvecklingen. Under våren 1998 avser regeringen att

lämna förslag till reviderade nationella miljömål inför 2000-talet. Det är

angeläget att verksamhetsutövare kan formulera miljömål för sin egen

verksamhet med ledning av de nationellt fastlagda målen. Förutom

nationella miljömål bör också miljömål formuleras för olika sektorer.

Miljömålen skall vara uppföljningsbara. En förutsättning för att

uppföljning skall kunna ske är en öppenhet i samhället som skapas bl.a.

genom ökad tillgång på miljörelaterad information.

Staten som föregångare

Stat och kommun skall vara föregångare själva och på så vis driva på

miljöarbetet. Varje statlig myndighet har ett generellt miljöansvar enligt

7 § verksförordningen. Miljöansvar kan bl.a. tas genom att den statliga

förvaltningen och kommuner integrerar miljöfrågorna i sin vanliga verk-

samhet och genomför en aktiv och miljöanpassad upphandling.

Utifrån förslag från Miljövårdsberedningen (Betänkandet Integrering

av miljöhänsyn inom den statliga förvaltningen, SOU 1996:112) startade

regeringen i januari 1997 projektet "Miljöledningssystem i statlig

förvaltning" med 25 medverkande pilotmyndigheter. Avsikten är att

vidga detta till en bredare tillämpning inom regeringskansliet och statliga

myndigheter.

Själva miljöledningssystemet syftar till att få en systematisk hantering

av miljöfrågorna i en organisation och även att informera utåt om det

interna miljöarbetets mål och resultat och därigenom vara ett föredöme

för andra.

5 Redovisning och spridning av miljörelaterad

information, m.m.

5.1 Bakgrund

I detta kapitel behandlas förslag till förbättrad information från företagen

till olika intressenter. Följande områden för att förbättra informationen

om företagens miljöpåverkan och miljöarbete behandlas:

 Krav på redovisning av miljörelaterad information i företagens

finansiella redovisning

 System för att förmedla bl.a. frivillig miljöinformation från företagen

 Premiering av företagens miljöarbete

5.1.1 Begreppet miljöredovisning

Begreppet miljöredovisning kan i huvudsak struktureras utifrån två olika

synsätt. Det ena bygger på klassisk redovisningsteori. Enligt detta synsätt

syftar miljöredovisningen till att identifiera och rapportera direkta finan-

siella risker med miljöanknytning, dvs. olika former av förpliktelser och

eventualförpliktelser. Frågan huruvida verksamhetens miljömässiga effek-

ter på omvärlden är av sådan karaktär att de bör rapporteras i den externa

redovisningen antingen i resultat- och balansräkningarna eller i

förvaltningsberättelsen avgörs enligt de bedömningsgrunder som gäller

för företagets affärsverksamhet i övrigt. Detta innebär att de sedvanliga

reglerna för intäkts och kostnadsrapporteringen, såsom de grundläggande

försiktighets och realisationsprinciperna, tillämpas även på miljöanknutna

händelser.

 Enligt det andra synsättet på miljöredovisning har redovisningen ett

vidare syfte än att ge enbart traditionell finansiell information. En miljö-

redovisning i denna vidare bemärkelse kan utgöras av en beskrivning av

företagets totala miljöarbete, både sådant som kan presenteras i siffror och

sådant som kan redovisas enbart i ord. Syftet med en sådan redovisning är

att ge läsaren en helhetsbild av verksamhetens miljöpåverkan och företa-

gets syn på miljöarbetet både i ett kort och i ett längre perspektiv. Enligt

detta synsätt kan det vara nödvändigt att lämna upplysningar om miljö-

påverkan även om det på balansdagen inte finns någon direkt företags-

ekonomisk förpliktelse. Redovisningen kan t.ex. innehålla en redogörelse

för företagets miljöpolicy och andra riktlinjer som företaget har antagit för

sitt miljöarbete liksom kort och långfristiga mål för detta arbete.

Informationen kan i sistnämnda del omfatta även planerade aktiviteter på

miljöområdet. Vidare kan den innehålla en beskrivning av de miljöskydds-

åtgärder som företaget vidtagit som en följd av sin miljöpåverkan.

Vid sidan av begreppet miljöredovisning förekommer termen miljö-

rapport. Med det senare uttrycket avses en sådan redovisning som enligt

38 b § miljöskyddslagen (1969:387) varje år skall lämnas till tillsyns-

myndigheten av företag som är tillståndspliktiga enligt miljöskyddslagen.

Miljörapporten skall bl.a. innehålla en redogörelse för de åtgärder som har

vidtagits för att uppfylla villkoren i ett tillståndsbeslut och resultatet av

dessa åtgärder.

5.1.2 Redovisningslagstiftningens struktur

I nuvarande svensk redovisningslagstiftning finns det två parallella

system av redovisningsregler för företag i allmänhet. Det ena systemet

kommer till uttryck i bokföringslagens (1976:125) regler om årsbokslut

samt i bestämmelser om årsredovisning m.m. i t.ex. lagen (1980:1103)

om årsredovisning m.m. i vissa företag (1980 års årsredovisningslag) och

lagen (1987:667) om ekonomiska föreningar (föreningslagen). Dessa

regler får tillämpas av t.ex. ekonomiska föreningar, enskilda närings-

idkare och sådana handelsbolag som faller utanför den nya årsredovis-

ningslagens tillämpningsområde. Det andra systemet kommer till uttryck

i 1995 års årsredovisningslag. Den lagen gäller framför allt för

aktiebolag. Redovisningskommittén har emellertid i sitt slutbetänkande

föreslagit att 1995 års årsredovisningslag fr.o.m. den 1 januari 1999

utsträcks till att omfatta samtliga fysiska och juridiska personer som är

skyldiga att avsluta den löpande bokföringen med någon form av bokslut.

I 1995 års årsredovisningslag föreskrivs att årsredovisningen skall

bestå av balansräkning, resultaträkning, noter och förvaltningsberättelse

samt, i vissa fall, finansieringsanalys. En årsredovisning enligt 1980 års

årsredovisningslag och föreningslagen skall bestå av balansräkning och

resultaträkning. Samtliga ekonomiska föreningar samt större företag som

omfattas av 1980 års årsredovisningslag skall dessutom till årsredovis-

ningen foga en förvaltningsberättelse.

De olika delarna av årsredovisningen har skilda syften. Balans-

räkningen skall ge en bild av företagets ställning vid en given tidpunkt,

balansdagen. Resultaträkningen skall utvisa de kostnader och intäkter

som har uppstått under räkenskapsåret. Fordras det ytterligare upp-

lysningar för att ge en rättvisande bild av företagets ställning och resultat,

skall dessa lämnas i noterna. Syftet med förvaltningsberättelsen är, såsom

det kommer till uttryck i den nya årsredovisningslagen, att det redo-

visande företaget där skall lämna en rättvisande översikt över utveck-

lingen av bolagets verksamhet, ställning och resultat. Upplysningar skall

även lämnas om förhållanden som är av betydelse för bedömningen av

bolagets ställning och resultat men som inte skall redovisas i balans-

räkningen, resultaträkningen eller noterna. Vidare skall det upplysas bl.a.

om händelser av väsentlig natur för bolaget som har inträffat under eller

efter räkenskapsåret slut, bolagets förväntade framtida utveckling och

bolagets verksamhet inom forskning och utveckling (se 6 kap. 1 § första

och andra styckena årsredovisningslagen). Liknande men något mera

begränsade upplysningar skall lämnas i de förvaltningsberättelser som

upprättas enligt 1980 års årsredovisningslag och föreningslagen.

Bokförings- och redovisningslagstiftningen utgör en ramlagstiftning

som kompletteras av annan normbildning. I lagstiftningen kommer detta

till uttryck genom hänvisningar till god redovisningssed . Begreppet

god redovisningssed brukar ofta beskrivas som en faktiskt förekom-

mande praxis hos en kvalitativt representativ krets av bokförings-

skyldiga . I praktiken torde uttalanden från normgivande organ, såsom

Bokföringsnämnden och Redovisningsrådet, bli bestämmande för vad

som är att anse som god redovisningssed.

I gällande rätt finns inte något uttryckligt krav på att miljörelaterad

information skall särredovisas i årsredovisningen. Emellertid kan t.ex. en

miljöanknuten inträffad händelse ha en sådan direkt påverkan på före-

tagets finansiella ställning eller framtida utvecklingsförmåga att konse-

kvensen av händelsen måste framgå av årsredovisningen. Den lämnade

informationen bedöms i sådana fall utifrån samma grunder som andra

förpliktelser.

Företag som är skyldiga att upprätta årsredovisning omfattas av

revisionsplikt. Revisionsplikten innebär bl.a. att företagets revisor i den

omfattning som följer av god revisionssed skall granska företagets

årsredovisning. Miljöanknuten information intar ingen särställning vid

revisionen. Lagstiftningen ställer inte heller några särskilda krav på

 miljörevision .

5.1.3 Miljöredovisningens utveckling i Sverige

De senaste årens växande intresse för miljöfrågor har gjort att allt fler

företag frivilligt lämnar information till allmänheten om verksamhetens

miljöpåverkan och om de åtgärder som vidtas med anledning av denna

påverkan. Ca 60 procent av de svenska börsbolagen respektive de större

onoterade bolagen lämnar någon form av miljöinformation till sina

aktieägare och andra intressenter. En del väljer att upprätta fristående

miljöredovisningar men de flesta lämnar miljöinformationen i den tryckta

årsredovisningen eller i en separat bilaga.

 Att miljörelaterad information har fått ökad betydelse bland aktörer

inom den finansiella sektorn märks bl.a. genom att Sveriges Finans-

analytikers Förening nyligen har publicerat rekommendationen Miljö-

information för finansanalytiker . Rekommendationen avser den miljö-

information som lämnas i företagets årsredovisning och som vänder sig

till aktörer på de finansiella marknaderna. Enligt rekommendationen

skall den information som lämnas i företagets årsredovisning i första

hand avse fakta samt beslutade eller planerade åtgärder. Vaga uttalanden

om målsättningar och ambitioner som inte ger underlag för kvantifie-

ringar bör undvikas. I rekommendationen räknas ett antal områden upp

vilka bör behandlas i de upplysningar som lämnas. Exempel på dessa

områden är:

 vilka miljöfrågor som är av väsentlig betydelse för företagets

framtidsutsikter,

 miljöarbetets viktigaste mål, strategier och medel liksom dess

organisation och

 framtida kostnader av icke oväsentlig betydelse för att åtgärda

miljöskador, t.ex. mark- eller vattensanering.

5.1.4 EMAS-systemet

Inom EU har det utarbetats en förordning om frivillig miljöstyrning och

miljörevision (rådets förordning EEG nr 1836/93 av den 29 juni 1993 om

en gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning). Förordning-

en kompletteras i Sverige av lagen (1994:1596) om frivillig miljöstyrning

och miljörevision. Det särskilda system som förordningen ligger till grund

för kallas Eco-management and Audit Scheme (EMAS). Deltagande är

frivilligt och registreringen sker anläggningsvis. Syftet med förordningen

är att främja en förbättring av industrins miljöarbete genom att företagen

utarbetar och genomför en miljöpolicy, ett miljöprogram och ett miljöstyr-

ningssystem för sina anläggningar. Effekterna av åtgärderna skall utvärde-

ras regelbundet och allmänheten skall informeras om resultatet av denna

utvärdering. Detta skall ske i form av en särskild miljöredovisning som för

varje berörd anläggning skall innehålla bl.a.

- en beskrivning av verksamheten och väsentliga miljöförhållanden som

berörs av verksamheten,

- sammanfattande upplysningar om bl.a. utsläpp, avfall och buller från

anläggningen samt

- en presentation av hur företagets miljöpolicy, miljöprogram och

miljöstyrningssystem har genomförts.

En miljöredovisning enligt EMAS skall minst vart tredje år

kontrolleras av en extern ackrediterad miljökontrollant. Anläggningar

som har godkänts registreras och får därmed använda en särskild symbol.

I Sverige skall den godkända miljöredovisningen skickas till AB Svenska

Miljöstyrningsrådet som registrerar anläggningar.

Inom EU har också diskuterats miljöredovisning inom ramen för

företagens finansiella redovisning. Några rättsakter förekommer dock

inte på detta område. Däremot har EG-kommissionens rådgivande organ

i redovisningsfrågor the Accounting Advisory Forum som

diskussionsunderlag sammanställt dokumentet Environmental Issues in

Financial reporting. I detta behandlas frågor om redovisning och

beräkning av jämförbar och likvärdig miljöinformation.

5.1.5 Danmark

Den 1 januari 1996 infördes i Danmark en lagstiftning som ålägger

företagen att upprätta s.k. gröna räkenskaper. Lagstiftningen har berörings-

punkter med både den danska årsredovisningslagen och den danska

miljölagstiftningen. Ett företags miljöpåverkan skall redovisas i en fri-

stående rapport som bl.a. skall innehålla en redovisning i fysiska termer

samt nyckeltal, exempelvis energiförbrukning och avfallsmängd i

förhållande till verksamhetens nettoomsättning. Miljöredovisningen skall

upprättas för samma räkenskapsperiod som företagets finansiella redo-

visning och ges in till både Erhvervs og Selskabsstyrelsen och berörd

miljömyndighet.

 Företag som är anslutna till EMAS kan fullgöra sin miljöredovis-

ningsskyldighet genom att till Erhvervs og Selskabsstyrelsen ge in den

särskilda miljöredovisning som företaget har förbundit sig att upprätta

enligt det systemet.

5.1.6 Norge

Den norska aksjeloven uppställer krav på att årsredovisningen skall

innehålla viss information med miljöanknytning. Ett bolag som förorenar

den yttre miljön skall lämna upplysning om de åtgärder som vidtagits eller

som planeras att vidtas för att motverka föroreningen. Motsvarande regler

återfinns i regnskapsloven. Syftet är att identifiera sådana verksamheter

som är förenade med miljörisker av viss omfattning, eftersom sådana

risker också innefattar ett större mått av företagsekonomisk risk. Av

förarbetena framgår att upplysningskravet knyter an till begreppet

forurensning så som det är definierat i forurensningsloven.

5.2 Miljörelaterad information som en del av den finansiella

redovisningen

Regeringens förslag: Förvaltningsberättelsen skall - liksom hittills -

innehålla miljöanknuten information i den mån informationen är av

betydelse för bedömningen av ett bolags verksamhet, ställning och

resultat och dess utvecklingsmöjligheter och framtidsutsikter. Därutöver

införs ett särskilt upplysningskrav för sådana bolag som är tillstånds

eller anmälningpliktiga enligt miljöskyddslagen. Upplysningskravet

omfattar verksamhetens påverkan på den yttre miljön.

Kommitténs förslag: Överensstämmer i sak med regeringens förslag.

Remissinstanserna: Flertalet remissinstanser har tillstyrkt kommitténs

förslag eller har inte haft något att invända. Naturvårdsverket, Kemikalie-

inspektionen, Kooperativa Förbundet m.fl. har dock ansett att kommittén

borde ha föreslagit mera långtgående krav. Bl.a. Bokföringsnämnden,

Föreningen Auktoriserade Revisorer och Redovisningsrådet har avstyrkt

kommitténs förslag med hänvisning till att redan gällande regler

tillgodoser rimliga krav på informationslämnande. Sveriges Industri-

förbund har framfört en liknande uppfattning.

Skälen för regeringens förslag

Skall kraven på redovisning av miljörelaterad information utvidgas?

Miljöredovisningsområdet har under senare tid kommit att bli föremål för

ett tilltagande intresse. Utvecklingen befinner sig ännu i ett initialskede

och har huvudsakligen skett genom en ofullständig självreglering. Detta

har fått till följd att jämförbarheten mellan olika företag är låg. Mot den

bakgrunden finns det enligt regeringens mening all anledning att ställa

sig bakom en fortsatt utveckling på miljöredovisningsområdet. En

utvidgad miljöredovisning torde leda till ett ökat medvetande om miljö-

frågornas betydelse för näringslivet. Detta är positivt men bör inte vara

bestämmande vid utformningen av bestämmelserna om företagens finan-

siella redovisning. En utvidgad miljöredovisning inom ramen för före-

tagens finansiella redovisning bör i stället vara inriktad på att bereda ett

bättre underlag för olika intressenters bedömning av företagens

ekonomiska förhållande och utvecklingsmöjligheter.

En första fråga blir därvid om denna utveckling över huvud taget bör

ske inom ramen för företagens årsredovisningar.

Årsredovisningarnas primära syfte är att ge företagets intressenter

möjlighet att bilda sig en uppfattning om företagets finansiella ställning

och resultat och om dess utvecklingsmöjligheter och framtidsutsikter i

finansiellt hänseende. En årsredovisning skall innehålla uppgifter om

inträffade händelser eller tillstånd som kan påverka företagets finansiella

ställning och resultat. Det står mot den bakgrunden alldeles klart att

miljörelaterad information som har direkt eller indirekt betydelse för

företagets ställning, resultat och utveckling har en naturlig plats i års-

redovisningarna.

En utvidgad redovisning av miljörelaterad information skulle i och för

sig kunna lämnas i en separat redovisning av det slag som dansk lag-

stiftning fordrar. Regeringens uppfattning är emellertid att miljörelaterad

information som har finansiell anknytning bör lämnas inom ramen för

företagens årsredovisningar. Det ger bättre möjligheter att integrera

informationen med annan information av finansiell betydelse.

Finns det då anledning att fordra en mera ingående miljörelaterad

redovisning i årsredovisningarna än vad som förekommer i dag? Som har

framgått av redogörelsen i det föregående kan miljöredovisningens syfte

och funktion ses på olika sätt. Miljöredovisning enligt det snävare

synsättet - traditionell finansiell information - omfattas redan i dag av

lagstiftningen. Regeringens uppfattning är emellertid att detta synsätt är

alltför snävt och inte fullt ut beaktar betydelsen av miljöanknuten

information för långsiktiga och allsidiga bedömningar av företagens

finansiella utvecklingsmöjligheter. De upplysningar som lämnas med

stöd av 6 kap. 1 § första och andra styckena årsredovisningslagen (se

ovan avsnitt 4.2.1) torde inte alltid vara så omfattande som är önskvärt.

Lämnas upplysningar om bolagets framtida utveckling, torde dessa

framför allt avse kända förhållanden eller förväntningar som är baserade

på konkreta och kända förhållanden som berör bolaget direkt. Mera

långsiktiga risker som ännu inte har föranlett några åtgärder från

företagets sida utelämnas inte sällan.

Några remissinstanser har hävdat att det ligger utanför årsredo-

visningslagens primära syfte att införa krav på mer långtgående upp-

lysningar än sådana som baseras på redan kända förhållanden med

anknytning till företagets finansiella ställning och resultat. Enligt

regeringens mening är det emellertid naturligt att årsredovisningen

utformas så att den kan ligga till grund för utomstående intressenters

bedömningar av företagets långsiktiga finansiella utvecklingsförmåga.

Den miljörelaterade information som i dag lämnas i företagens årsredo-

visningar torde i flera fall inte vara tillräcklig för att tillgodose dessa

behov. Finansinspektionen har i sitt remissvar understrukit kreditgivarnas

behov av god information om verksamhetens påverkan på den yttre

miljön; informationen behövs för att kreditgivarna skall kunna bedöma

kreditrisken. Svenska Bankföreningen har i sitt remissvar gett uttryck för

en liknande uppfattning. Regeringen anser mot denna bakgrund att det är

önskvärt med en mera omfattande redovisning av miljörelaterad infor-

mation som har direkt eller indirekt betydelse för företagets finansiella

utvecklingsmöjligheter. Sådan information bör kunna ge underlag för en

långsiktig bedömning av de effekter som företagens miljöpåverkan har

på företagets egen situation. Så kan t.ex konkreta uppgifter om utsläpp

och avfall ha betydelse för bedömningar av om företaget längre fram kan

påverkas av framtida utsläppsbegränsningar eller utsättas för efter-

behandlingskrav eller krav på miljöinvesteringar.

Hur skall kravet på utvidgad redovisning komma till uttryck?

Redovisningslagstiftningen utgör en ramlagstiftning som i fråga om reg-

lernas närmare innehåll hänvisar mycket till god redovisningssed,

väsentligen grundad på uttalanden av normgivande organ. Enligt rege-

ringens mening bör även den närmare utformningen av en framtida,

utvidgad miljöredovisning lämnas till normgivande organ. Till skillnad

från några remissinstanser anser regeringen emellertid att frågan inte helt

bör överlämnas till självreglering och god redovisningssed utan att

lagstiftaren bör ställa upp vissa allmänna krav som kan bereda vägen för

en fortsatt utveckling på området. Ett sätt att åstadkomma en sådan

utveckling är att - såsom har skett i Norge - i lagstiftningen införa ett

krav på att bolagen i sina årsredovisningar skall lämna upplysningar om

den miljöpåverkan som verksamheten ger upphov till. Ett sådant krav bör

lämpligen ta sikte på sådan information som har en mer allmän och

strategisk betydelse för bolaget i framtiden. I linje med årsredovisnings-

lagens struktur bör lagens utformning vara generell och inte i detalj

reglera innehållet i den information som skall lämnas. De farhågor som

några remissinstanser har gett uttryck för att lagregler av detta slag kan

komma att uppfattas som maximiregler kan regeringen för sin del inte

instämma i. Det kan antas att normgivande organ kommer att utarbeta

den information och de rekommendationer om miljörelaterad information

som kan antas vara behövlig.

Vilka företag skall omfattas av den utvidgade uppgiftsskyldigheten?

En särskild fråga är om en sådan lagreglerad upplysningsskyldighet bör

gälla samtliga eller endast vissa företag. Upplysningskravet bör enligt

regeringens mening åläggas endast de mest miljöpåverkande företagen

vars finansiella risker delvis ligger i verksamhetens miljöpåverkan. Den

utvidgade upplysningsskyldigheten bör därför gälla enbart för sådana

bolag vilka bedriver verksamhet som är tillstånds eller

anmälningspliktig enligt miljöskyddslagen. Det torde framför allt vara i

dessa bolag som miljöpåverkan av någon betydenhet uppkommer. Om

upplysningsskyldigheten utformas på detta sätt, beaktas de i redovis-

ningssammanhang generella kraven på relevans och väsentlighet. Vidare

torde företagens kostnader för att ta fram relevanta uppgifter begränsas.

Tillståndspliktiga företag måste nämligen redan i dag ta fram miljö-

relaterad information för sina miljörapporter. Också de anmälnings-

pliktiga företagen kan - mot bakgrund av miljöskyddslagstiftningens

krav på anmälan vid ändringar i verksamheten - som regel antas ha de

relevanta uppgifterna tillgängliga.

I lagrådsremissen har föreslagits att bestämmelser om skyldighet att

lämna miljörelaterad information skall införas även i de särskilda års-

redovisningslagarna för kreditinstitut och värdepappersbolag respektive

för försäkringsföretag. Lagrådet har ansett att det kan behöva övervägas

ytterligare huruvida det finns tillräckliga skäl att genomföra de före-

slagna ändringarna i dessa lagar.

Regeringen vill först framhålla att redan Redovisningskommitténs

förslag innebar att kravet på utvidgad miljöinformation skulle gälla också

sådana företag som omfattas av de särskilda årsredovisningslagarna för

finansiella företag. Några invändningar mot detta har inte framförts under

remissförfarandet. Enligt regeringens mening är särskild information

med miljöanknytning av intresse även i finansiella företag. Med den

utformning som bestämmelserna om redovisning av miljörelaterad

information enligt regeringens uppfattning bör ges torde bestämmelserna

visserligen endast ganska sällan komma att aktualiseras beträffande de

finansiella företagens års och koncernredovisningar. Det kan dock före-

komma situationer då en enligt miljöskyddslagen tillståndspliktig verk-

samhet kontrolleras av ett finansiellt företag. Ett fall är då en bank för

skyddande av fordran har övertagit en fastighet eller ett bolag där en

sådan verksamhet bedrivs. I sådana och liknande fall kan det vara

motiverat att uppgift om den miljöfarliga verksamheten lämnas i förvalt-

ningsberättelsen.

Mot denna bakgrund finns det enligt regeringens mening skäl att låta

det nya kravet på redovisning av miljörelaterad information gälla även de

företag som omfattas av de särskilda årsredovisningslagarna för finan-

siella företag.

Vilken miljöpåverkan skall redovisas?

Miljöredovisning kan inriktas såväl mot verksamheten som mot produk-

ternas innehåll, användning och slutliga omhändertagande. Kommittén

har förordat att det lagreglerade upplysningskravet endast bör omfatta

den miljöpåverkan som produktionsprocessen ger upphov till. En del

remissinstanser har menat att upplysningskravet även bör omfatta på-

räkneliga effekter vid användning och återanvändning av företagets

produkter. Regeringen anser dock att det för närvarande är svårt att

överblicka konsekvenserna av ett sådant mer omfattande informations-

krav. Nyttan av informationen måste vägas mot kostnaden för att ta fram

den. Om upplysningskravet begränsas till den miljöpåverkan som uppstår

i verksamheten, kan en stor del av de berörda bolagen fullgöra upp-

lysningsskyldigheten på ett relativt enkelt och billigt sätt genom att

utnyttja inom företaget redan samlad information om utsläpp, avfall

o. dyl.

I sammanhanget bör noteras att den utvidgade miljöredovisning som

regeringen nu föreslår är av ett annat slag än den som följer av EMAS-

förordningen. De huvudsakliga skillnaderna är att deltagande i EMAS är

frivilligt och att den redovisningen inte sker för en juridisk person utan

för en viss anläggning. Den redovisningsform som vi föreslår torde bättre

än EMAS tillgodose företagens och kreditgivarnas behov av finansiell

information.

Revision

En särskild fråga är i vilken omfattning företagens revisorer skall vara

skyldiga att granska upplysningar av detta slag. Det kan hävdas att det

här är fråga om information som ligger utanför det normala kompetens-

området för en revisor. I de remissvar som inkommit från revisors-

organisationerna har det emellertid inte uttryckts några farhågor beträf-

fande kårens möjligheter att anpassa revisionsinsatsen till en utvidgad

redovisning av miljörelaterad information. Det är också naturligt att

revisorskåren, när den ställs inför granskning av detta slag, kompletterar

sin kompetens i lämplig omfattning.

5.3 System för spridning av miljöinformation om företagen

Regeringens bedömning: Uppbyggnaden av system för spridning av

företagens frivilliga miljöinformation bör underlättas och anslutning till

systemen uppmuntras genom olika åtgärder. Åtgärder för att genomföra

miljöinformationsutredningens förslag kommer bl.a. att beaktas i sam-

band med regeringens arbete med föreskrifter för att tillämpa miljö-

lagstiftningen.

Utredningens bedömning: Miljöinformationsutredningen tillsattes

under våren 1996 med uppgift att undersöka förutsättningarna för ett

samlat informationssystem för miljörelaterad information om företag

riktad till finansiella aktörer. Av betänkandet Förbättrad miljö-

information (SOU 1997:4) framgår att utredaren funnit att banker,

försäkringsbolag och andra finansiella institutioner har ett växande och

hittills otillfredsställt behov av miljöinformation som underlag för

bedömningar av ekonomiska risker och möjligheter. Eftersom informa-

tionsbehovet växlar från ärende till ärende finner utredningen att det ännu

är opraktiskt och ekonomiskt olämpligt att försöka bygga upp ett nytt

system för aggregerad information som kan ge svar på alla de miljöfrågor

som finansmarknadens aktörer behöver ställa. Likaså har t.ex. kredit-

givare och kapitalplacerare olika behov av information.

Miljöinformationsutredningen föreslår att

 de redan existerande kreditupplysningsföretagen utvidgar sin

verksamhet till att omfatta även miljöinformation, för att ge den

finansiella sektorn förbättrad information som underlag för dess

bedömning av miljörisker,

 staten genom Naturvårdsverket och andra berörda myndigheter och

organisationer medverkar till att upplysningsföretagen på samma sätt

som sker ifråga om rent finansiell information på enklast möjliga sätt

får tillgång till sådan icke sekretessbelagd miljöinformation, som finns

hos respektive myndighet.

Beträffande miljörapportering föreslår utredningen att

 en översyn görs av de i Miljöskyddslagen föreskrivna miljö-

rapporternas innehåll och utformning, varvid bör beaktas behoven från

såväl tillsyns och statistikmyndigheterna som allmänheten och

särskilt den finansiella sektorn,

 man därvid undersöker vilka grupper av företag som obligatoriskt

skall lämna miljörapporter.

Med syftet att informationen skall bli tillgänglig på företags eller

koncernnivå, föreslår utredningen att

 regeringen på lämpligt sätt föranstaltar om att organisationsnummer

införs som generellt sökbegrepp i fråga om all hos myndigheterna

registrerad miljöinformation.

Utredningen uppmärksammar vidare att man inom Naturvårdsverket

och andra statliga myndigheter bedriver ett omfattande utvecklingsarbete

för informationsförsörjning via Svenska Miljönätet och Internet varför

utredningen också föreslår att:

 man i de statliga myndigheternas utvecklingsarbete för informa-

tionsförsörjning och informationssamverkan också beaktar den

finansiella sektorns behov av förbättrad miljöinformation och verktyg

för detta.

Utredningen har därmed kommit fram till att ett miljöinfor-

mationssystem för den finansiella sektorn bör kunna komma till stånd

genom att ett nära samarbete mellan kreditupplysningsföretag och

Naturvårdsverket samt övriga miljövårdsmyndigheter upprättas. Under

arbetet med betänkandet har utredaren också initierat ett sådant sam-

arbete. Utredningen menar att förslagen inte kräver uppbyggnad av nya

institutioner och inte heller några nämnvärda kostnader eller investe-

ringar. I den mån det krävs anpassningar, som myndigheterna måste göra

i sin databehandling och som enbart betingas av upplysningsföretagens

behov, bör kostnaderna för dessa bäras av upplysningsföretagen, som i

sin tur bör kunna få dem täckta genom kundernas betalning av upplys-

ningsföretagens tjänster.

I utredningen betonas vidare att miljörapporterna (vilka berör närmare

8000 anläggningar) har ett sådant innehåll att de skulle kunna utgöra ett

underlag även för bedömningar hos finansiella aktörer såsom banker och

försäkringsbolag. De miljörapporter som i dag upprättas är enligt utred-

ningen dock ofta alltför specialinriktade på tillsynsmyndigheternas

behov, varför en förändrad form av rapportering måste utvecklas innan

rapporterna kan tjäna ett sådant syfte.

Remissinstanserna: Remissinstanserna är överlag positiva till förslaget

att låta kreditupplysningsinstituten utvidga verksamheten till miljöinfor-

mation. Dock framhävs att utredningen ej preciserar vilken typ av

information som efterfrågas och hur informationsinsamlingen i praktiken

skall gå till, vilket i sin tur beror på att de tilltänkta användarna ej heller

kunnat precisera detta. Flera remissinstanser menar samtidigt att miljö-

information i form av faktaupplysningar bör ha en större målgrupp än

upplysningsföretagens kunder, dvs. också media, allmänheten, kommu-

ner, statliga myndigheter, enskilda placerare m.fl.

Flera instanser ställer sig tveksamma till huruvida efterfrågan på

miljöinformation från de finansiella aktörerna är tillräckligt stor för att

man skall vara beredd att betala kostnaderna för att inhämta informa-

tionen. Några anser också att det kan komma att krävas särskilda resurser

i ett inledningsskede av uppbyggnaden av informationssystemet. Orsaken

till detta är, menar instanserna, att efterfrågan på informationen ej kan

förväntas vara tillräckligt stor för att kunna täcka de initiala kostnaderna

förknippade med systemet .

De flesta ser mycket positivt på förslaget om att se över miljörappor-

ternas innehåll och utformning, och påpekar samtidigt att man bör se

över möjligheterna till samordning med annan rapportering, som EMAS

och den finansiella rapporteringen. Flera instanser menar att dessa andra

rapporter bör utgöra huvudsakliga informationskällor för den finansiella

sektorn. RRV betonar att samordningsambitioner inte får leda till

utarmning av innehållet i miljörapporterna, och i Naturvårdsverkets

remissvar anförs att det är olämpligt att anpassa miljörapporten till så

olika målgruppers referensramar och behov som utredningen föreslår.

De flesta instanser avvisar förslaget att ändra reglerna för vilka företag

som skall lämna obligatoriska miljörapporter.

Av dem som kommenterar förslaget om att införa organisa-

tionsnummer som generellt sökbegrepp är de flesta positiva, bl.a. kredit-

upplysningsföretagen Dun till detta kommer kostnader för revision.

Förslaget torde inte leda till några merkostnader för stat och kommun.

8 Författningskommentar

8.1 Förslaget till lag om ändring av årsredovisningslagen

(1995:1554)

6 kap. 1 §

Förvaltningsberättelsen skall innehålla en rättvisande översikt över

utvecklingen av bolagets verksamhet, ställning och resultat.

 Upplysningar skall även lämnas om

 1. sådana förhållanden som inte skall redovisas i balansräkningen,

resultaträkningen eller noterna, men som är viktiga för bedömningen av

bolagets ställning och resultat,

 2. sådana händelser av väsentlig betydelse för bolaget som har inträffat

under räkenskapsåret eller efter dess slut,

 3. bolagets förväntade framtida utveckling,

 4. bolagets verksamhet inom forskning och utveckling, och

 5. bolagets filialer i utlandet.

Utöver sådan information om verksamhetens miljöpåverkan som skall

lämnas enligt första och andra styckena skall bolag som bedriver

verksamhet som är tillstånds- eller anmälningspliktig enligt

miljöskyddslagen (1969:387) lämna upplysningar i övrigt om

verksamhetens påverkan på den yttre miljön.

Andra stycket 3 och 5 gäller inte bolag som avses i 3 kap. 6 § andra

stycket.

(Jfr 6 kap. 1 § i kommitténs förslag)

 I paragrafen har införts ett nytt tredje stycke angående upplysningar om

bolagets påverkan på den yttre miljön. Stycket har utformats i huvudsak i

enlighet med Lagrådets förslag.

 Den nya bestämmelsen skall ses mot bakgrund av första och andra styc-

kena. Redan bestämmelserna i dessa medför att det ibland måste lämnas

information som har att göra med företagets påverkan på den yttre

miljön. Så kan t.ex. förekommande utsläpp eller förekomst av förorenad

mark ha sådan påverkan på bolagets ställning och resultat att uppgift om

utsläppet eller återställningskostnader måste redovisas enligt första eller

andra stycket. Om produktionsprocessen ger upphov till visst avfall, kan

det också påverka företagets utvecklingsmöjligheter; det kan vara en

anledning att lämna uppgift om förhållandet enligt andra stycket 3.

Lagstiftaren har emellertid valt att inte precisera under vilka närmare

förutsättningar som information av detta slag skall lämnas. F.n. torde god

redovisningssed inte kräva någon mera allmän redovisning av exem-

pelvis miljöfarlig verksamhet som inte har direkt inverkan på bolagets

ekonomiska förhållanden.

Tredje stycket syftar till att framhäva att vissa bolag har en mera

generell skyldighet att redovisa miljörelaterad information än vad som

följer av första och andra styckena. Av tredje stycket följer sålunda att

bolag som är tillstånds eller anmälningsskyldiga enligt miljöskydds-

lagen (jfr 3 och 19 §§ miljöskyddsförordningen, 1989:364, jämte den till

förordningen fogade bilagan) alltid skall lämna upplysningar om

verksamhetens påverkan på den yttre miljön. Det har ansetts att det bör

överlämnas till normgivande organ att inom ramen för vad som är god

redovisningssed fastställa den närmare innebörden i upplysningskravet.

Det är emellertid naturligt att upplysningskravet tar sin utgångspunkt i

miljöskyddslagstiftningens regler om miljöfarlig verksamhet (se 1 §

miljöskyddslagen) och att de lämnade upplysningarna förmedlar en bild

av den miljöfarliga verksamhet som bolaget bedriver och de effekter som

den får på omgivningen. Det kan alltså finnas anledning att lämna upp-

lysningar om förekommande utsläpp och avfall av olika slag. Det synes

emellertid också naturligt att informationen framför allt inriktas på sådant

som direkt eller indirekt kan ha betydelse för en bedömning av företagets

finansiella utveckling. Det finns därför mindre anledning att redovisa

förhållanden som inte ens på lång sikt kan antas få betydelse för

företagets finansiella ställning och resultat.

Upplysningskravet avser verksamhetens påverkan på den yttre miljön.

Det innebär att i bolag som bedriver tillverkning av varor skall upplys-

ningar lämnas om sådan påverkan som uppkommer i produktions-

processen. Ägnar sig bolaget åt utvinning av mineraler, skall den

miljöpåverkan som uppkommer vid utvinningen redovisas. Men även

miljöpåverkan som uppkommer vid utförande av olika tjänster kan -

förutsatt att tillhandahållandet av dessa medför tillstånds- eller

anmälningsplikt - omfattas av upplysningskravet, t.ex. sådan påverkan

som är en följd av avfallshantering eller vissa slag av reparations och

serviceverksamhet. Avgörande är om miljöpåverkan är en direkt och

naturlig följd av den verksamhet som bolaget bedriver. Som exempel kan

nämnas att den som bedriver flygplatsverksamhet bör redovisa miljö-

effekterna av flygtrafiken oavsett att det är andra företag som sköter

flygningarna.

Sådan miljöpåverkan som följer av användning av produkter som har

tillverkats i verksamheten omfattas däremot inte av upplysningskravet.

Däremot kan, om produkterna används i ett annat företags verksamhet,

detta företag kan vara skyldigt att redovisa miljöeffekterna i sin

redovisning.

Till följd av de hänvisningar som finns i 7 kap. 30 § årsredo-

visningslagen om förvaltningsberättelse m.m. för koncerner, kommer

kravet på en utökad redovisning av miljörelaterad information även att få

betydelse vid upprättande av den särskilda förvaltningsberättelsen för

koncerner.

8.2 Förslaget till lag om ändring i lag (1995:1559) om års-

redovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag

6 kap. 1 §

Följande bestämmelser i 6 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) skall

tillämpas:

 1 § första - tredje styckena om förvaltningsberättelsens innehåll,

 2 § om förslag till dispositioner av vinst eller förlust m.m., samt

 3 § om finansieringsanalys.

6 kap. 1 § årsredovisningslagen har ändrats genom att det i ett nytt

tredje stycke har tagits in ett upplysningskrav avseende verksamhetens

påverkan på den yttre miljön. Hänvisningarna i förevarande paragraf har

därför ändrats så att de omfattar även det tredje stycket i 6 kap. 1 §

årsredovisningslagen. Även sådana företag som omfattas av lagen om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag är alltså, under de

förutsättningar som anges i årsredovisningslagen, skyldiga att lämna viss

miljörelaterad information.

8.3 Förslaget till lag om ändring i lag (1995:1560) om års-

redovisning i försäkringsföretag

6 kap. 1 §

Följande bestämmelser i 6 kap. årsredovisningslagen (1995:1554) skall

tillämpas:

 1 § första - tredje styckena om förvaltningsberättelsens innehåll,

samt

 2 § om förslag till dispositioner av vinst eller förlust m.m.

Jfr kommentaren till 6 kap. 1 § lagen om årsredovisning i kreditinstitut

och värdepappersbolag.

Utdrag ur Redovisningskommitténs betänkande

SOU 1996:157 Bilaga 1

Miljöredovisning

Enligt vår mening bör redovisningslagstiftningen i första hand ta sikte på

sådan information som är av omedelbar och väsentlig betydelse för att

utomstående intressenter skall kunna bilda sig en riktig uppfattning om

företagets finansiella ställning och resultat samt om företagets utvecklings-

möjligheter och framtidsutsikter i finansiellt hänseende. Miljöanknuten

information intar inte någon särställning i dessa hänseenden. Vidare bör

redovisningslagstiftningen ges en så generell utformning som möjligt med

bestämmelser som snarare anger ramarna för redovisningens utformning

och innehåll än i detalj föreskriver särskilda redovisningsmetoder för

specifika händelser eller situationer.

 Vad nu sagts innebär t.ex. att frågan om en inträffad händelse eller ett

under en tid utvecklat tillstånd är av sådan karaktär att händelsen eller

tillståndet ger upphov till en ekonomisk förpliktelse som i en eller annan

form skall redovisas i årsredovisningen bör avgöras utifrån samma

bedömningsgrunder oberoende av grunden för den eventuella förpliktelsen.

Om förpliktelsen har uppkommit som en följd av företagets påverkan på

den yttre miljön t.ex. skyldighet att återställa ett förorenat eller på annat

sätt förstört markområde i ursprungligt skick eller som ett resultat av

företagets affärsverksamhet i övrigt t.ex. ett garantiåtagande eller ett

framställt skadeståndsanspråk saknar enligt vår mening betydelse i

sammanhanget.

 Vi anser att den nuvarande lagstiftningen i vart fall såvitt gäller

redovisningen i balans- och resultaträkningarna tillgodoser de krav på

miljöanknuten information som det är rimligt att ställa på företagen i

redovisningssammanhang. För att understryka vikten av att sådan

miljöinformation som är av väsentlig betydelse för bedömningen av ett

företags utvecklingsmöjligheter och framtidsutsikter lyfts fram föreslår vi

dock att viss miljöinformation obligatoriskt skall lämnas i förvalt-

ningsberättelsen.

Förslaget tar enbart sikte på företag som bedriver miljöfarlig verk-

samhet i miljöskyddslagens (ML) mening och innebär att sådana företag

skall lämna upplysning om verksamhetens påverkan på den yttre miljön.

Av de generellt giltiga kraven på relevans och väsentlighet följer vidare

att i princip endast sådana företag som är antingen anmälningspliktiga

eller tillståndspliktiga enligt ML omfattas av kravet. Slutligen avses i

detta sammanhang endast sådan miljöpåverkan som uppstår i produk-

tionsprocessen, såsom utsläpp och avfall av olika slag. Däremot omfattas

inte sådan miljöpåverkan som uppkommer vid användningen av före-

tagets produkter eller som har samband med produktionen av varor eller

tjänster som företaget förvärvar från en utomstående näringsidkare.

Redovisningskommitténs lagförslag i SOU 1996:157,

såvitt avser redovisning av miljörelaterad information Bilaga 2

Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554)

Härigenom föreskrivs /........../

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

--------

6 kap.

1 §

 Förvaltningsberättelsen skall innehålla en rättvisande översikt över

utvecklingen av bolagets verksamhet, ställning och resultat.

 Upplysningar skall även lämnas om

 1. sådana förhållanden som inte

skall redovisas i balansräkningen,

resultaträkningen eller noterna, men

som är viktiga för bedömningen av

bolagets ställning och resultat,

 2. sådana händelser av väsentlig

betydelse för bolaget som har

inträffat under räkenskapsåret eller

efter dess slut,

 3. bolagets förväntade framtida

utveckling,

 4. bolagets verksamhet inom

forskning och utveckling, och

 5. bolagets filialer i utlandet.

 1. sådana förhållanden som inte

skall redovisas i balansräkningen,

resultaträkningen eller noterna, men

som är viktiga för bedömningen av

företagets ställning och resultat,

 2. sådana händelser av väsentlig

betydelse för företaget som har

inträffat under räkenskapsåret eller

efter dess slut,

 3. företagets förväntade framtida

utveckling,

 4. företagets verksamhet inom

forskning och utveckling,

 5. företagets filialer i utlandet, och

 6. verksamhetens påverkan på den

yttre miljön.

 Andra stycket 3 och 5 gäller inte bolag som avses i 3 kap. 6 § andra

stycket.

 En ekonomisk förening skall

utöver vad som framgår av första -

tredje styckena lämna upplysningar

om

 1. väsentliga förändringar i

medlemsantalet,

 2. summorna av insatsbelopp som

skall återbetalas under nästa

räkenskapsår enligt bestämmelserna

i 4 kap. 1 och 3 §§ lagen (1987:677)

om ekonomiska föreningar,

 3. den rätt till utdelning som

gjorda förlagsinsatser medför och

 4. summan av de förlagsinsatser

som har sagts upp och skall inlösas

under de nästföljande två

räkenskapsåren.

 Vad som i fjärde stycket 2 sägs om

insats gäller också lösenbelopp för

medlems andel i sambruksförening.

--------

________

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1999 och tillämpas första gången i

fråga om räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1998.

Remissinstanser för Redovisningskommitténs

betänkande SOU 1996:157 Bilaga 3

Efter remiss ha yttranden inkommit från Hovrätten över Skåne och

Blekinge, Göteborgs tingsrätt, Kammarrätten i Stockholm, Riksåklaga-

ren, Rikspolisstyrelsen, Riksförsäkringsverket, Bokföringsnämnden,

Finansinspektionen, Riksgäldskontoret, Riksrevisionsverket, Riksskatte-

verket, Statistiska centralbyrån, Statskontoret, Juridiska fakultets-

nämnden vid Uppsala universitet, Sveriges lantbruksuniversitet, Natur-

vårdsverket, Kemikalieinspektionen, Koncessionsnämnden för miljö-

skydd, Konkurrensverket, Närings och teknikutvecklingsverket, Patent

och registreringsverket, Länsstyrelsen i Stockholms län, Länsstyrelsen i

Skåne län, Svenska Kommunförbundet, Föreningen Auktoriserade

Revisorer, Svenska Revisorssamfundet, Sveriges Redovisningskonsulters

Förbund, Redovisningsrådet, Finansanalytikernas Förening, Sveriges

advokatsamfund, Tjänstemännens Centralorganisation, Landsorganisa-

tionen i Sverige, Sveriges Akademikers Centralorganisation, Sveriges

Industriförbund, Företagarnas Riksorganisation, Svenska Bankföre-

ningen, Svenska Fondhandlarföreningen, Sveriges Försäkringsförbund,

Finansbolagens Förening, Stockholms Fondbörs Aktiebolag, Sveriges

Ackordcentral, Byggentreprenörerna, Sveriges Fastighetsägareförbund,

Sveriges Redareförening, Grossistförbundet Svensk Handel, Svenska

Handelskammarförbundet, Sveriges Köpmannaförbund, Kooperativa

förbundet och Skogsägarnas Riksförbund.

Lagförslag enligt lagrådsremissen

 Bilaga 4

Förslag till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554)

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § årsredovisningslagen (1995:1554)

skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

1 §

Förvaltningsberättelsen skall innehålla en rättvisande översikt över

utvecklingen av bolagets verksamhet, ställning och resultat.

 Upplysningar skall även lämnas om

 1. sådana förhållanden som inte skall redovisas i balansräkningen,

resultaträkningen eller noterna, men som är viktiga för bedömningen av

bolagets ställning och resultat,

 2. sådana händelser av väsentlig betydelse för bolaget som har inträffat

under räkenskapsåret eller efter dess slut,

 3. bolagets förväntade framtida utveckling,

 4. bolagets verksamhet inom forskning och utveckling, och

 5. bolagets filialer i utlandet.

 Upplysningar skall vidare

lämnas om verksamhetens

påverkan på den yttre miljön. För

bolag som inte bedriver

verksamhet som är tillstånds- eller

anmälningspliktig enligt

miljöskyddslagen (1969:387)

gäller detta dock endast i den

omfattning som följer av första och

andra styckena.

 Andra stycket 3 och 5 gäller inte bolag som avses i 3 kap. 6 § andra

stycket.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas första gången i

fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1997.

Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i

kreditinstitut och värdepappersbolag

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § lagen (1995:1559) om

årsredovisning i kreditinstitut och värdepappersbolag skall ha följande

lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

1 §

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första och andra stycket om

förvaltningsberättelsens innehåll,

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m., samt

3 § om finansieringsanalys.

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första - tredje styckena om

förvaltningsberättelsens innehåll,

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m., samt

3 § om finansieringsanalys.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas första gången i

fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1997.

Förslag till lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i

försäkringsföretag

Härigenom föreskrivs att 6 kap. 1 § lagen (1995:1560) om

årsredovisning i försäkringsföretag skall ha följande lydelse.

Nuvarande lydelse

Föreslagen lydelse

6 kap.

1 §

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första och andra stycket om

förvaltningsberättelsens inneåll,

samt

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m.

Följande bestämmelser i 6 kap.

årsredovisningslagen (1995:1554)

skall tillämpas:

1 § första - tredje styckena om

förvaltningsberättelsens innehåll,

samt

2 § om förslag till dispositioner

av vinst eller förlust m.m.

Denna lag träder i kraft den 1 januari 1998 och tillämpas första gången i

fråga om det räkenskapsår som inleds närmast efter den 31 december 1997.

Lagrådets yttrande

 Bilaga 5

Utdrag ur protokoll vid sammanträde 1997-05-16

Närvarande: f.d. regeringsrådet Bertil Voss, justitierådet Johan Munck,

regeringsrådet Karl-Ingvar Rundqvist.

Enligt en lagrådsremiss den 7 maj 1997 (Justitiedepartementet) har

regeringen beslutat inhämta Lagrådets yttrande över förslag till

1. lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554),

2. lag om ändring i lagen (1995:1559) om årsredovisning i kreditinstitut

och värdepappersbolag,

3. lag om ändring i lagen (1995:1560) om årsredovisning i

försäkringsföretag.

Förslaget har inför Lagrådet föredragits av hovrättsassessorn Staffan
[REDACTED_EFTERNAMN].

Förslagen föranleder följande yttrande av Lagrådet.

I lagrådsremissen läggs fram förslag om att i årsredovisnings-

lagstiftningen föra in krav på upplysningar i företagens försvaltnings-

berättelser om hur verksamheten påverkar den yttre miljön. Det nya

kravet avses vara begränsat till att gälla för företag som bedriver

tillstånds eller anmälningspliktig verksamhet enligt miljöskyddslag-

stiftningen. Till grund för remissen ligger redovisningskommitténs slut-

betänkande med förslag i anledning av en översyn av hela redovis-

ningslagstiftningen. Betänkandet innehåller ett särskilt avsnitt gällande

frågan om miljöredovisning. Enligt lagrådsremissen finns det anledning

att bryta ut kommitténs förslag i fråga om miljöredovisning till separat

behandling så att utvecklingen avseende företagens miljöredovisning

utan dröjsmål ges ökat stöd i lagstiftningen. Lagändringarna föreslås

träda i kraft vid nästkommande årskifte.

Att den utvidgade upplysningsskyldigheten avses knyta an till miljö-

skyddslagen innebär att den föreslagna nya regleringen utgår från be-

greppet miljöfarlig verksamhet, ett begrepp som tar sikte på vissa typer

av miljöstörningar vid användning eller åtgärd beträffande mark, bygg-

nad eller anläggning. Till Lagrådet har nyligen avlämnats en lagråds-

remiss med förslag om att sammanföra centrala delar av den miljörätts-

liga lagstiftningen däribland miljöskyddslagen till en miljöbalk.

Miljöbalksförslaget kan sägas bygga på ett vittsyftande miljöbegrepp

som fångar in frågor om skydd för människors hälsa och miljön jämte

skydd för natur och kulturmiljöer och biologisk mångfald samt hushåll-

ning med naturen och andra resurser. Detta förslag är således inriktat på

ett långt större område än miljöskydd i den mening som nuvarande

miljöskyddslag åsyftar. Miljöbalken planeras enligt uppgift träda i kraft

den 1 januari 1999.

Mot den angivna bakgrunden kan enligt Lagrådets mening sättas i

fråga om det är lämpligt att vidta lagstiftningsåtgärder enligt det nu före-

varande remissförslaget med utgångspunkt i en miljöskyddsreglering

som kan komma att upphävas inom kortare tid. Att en stor del av

bestämmelserna i nuvarande miljöskyddslag, inklusive de som bestäm-

mer begreppet miljöfarlig verksamhet, torde komma att bli överförda till

miljöbalken undanröjer knappast betänkligheterna helt. Som Lagrådet ser

det hade det varit naturligast att avvakta den vidare behandling av miljö-

balksförslaget och i anslutning därtill göra förnyade överväganden i

miljöredovisningsfrågan med de utgångspunkter som då kan föreligga.

Förslaget till lag om ändring i årsredovisningslagen (1995:1554)

6 kap.

1 §

Paragrafen föreslås kompletterad med ett nytt tredje stycke. I styckets

första mening slås fast att skyldighet skall finnas att i förvaltnings-

berättelsen lämna upplysningar förutom i de hänseenden som anges i

första och andra styckena även beträffande verksamhetens påverkan på

den yttre miljön. Därefter följer en andra mening som begränsar skyldig-

heten till att avse företag som är tillstånds eller anmälningspliktiga

enligt miljöskyddslagen.

Det sätt varpå tredje stycket har utformats kan ge intryck av att den nya

upplysningsskyldigheten går längre än vad som egentligen åsyftas. Att

den nya skyldigheten så som motiven får förstås skall gälla upplysningar

om störningar från fast egendom eller fasta anläggningar av sådant slag

som miljöskyddslagen gäller men däremot inte andra typer av påverkan

på miljön kommer knappast till klart uttryck. Enligt Lagrådets mening

bör lagtexten anpassas så att syftet med och begränsningen i förslaget

kommer fram tydligare. Lagrådet förordar att det nya tredje stycket ges

följande lydelse:

 Utöver sådan information om verksamhetens betydelse för den yttre

miljön som följer av första och andra stycken skall bolag som bedriver

verksamhet som är tillstånds eller anmälningspliktig enligt miljöskydds-

lagen (1969:387) lämna upplysningar i övrigt om verksamhetens påver-

kan i miljöskyddshänseende .

Övriga lagförslag

Till skillnad från Redovisningskommitténs betänkande innehåller

lagrådsremissen förslag om att införa samma upplysningsskyldighet

avseende verksamhetens påverkan på den yttre miljön för sådana företag

som omfattas av de särskilda årsredovisningslagarna för kreditinstitut

och värdepappersbolag respektive för försäkringsföretag. Någon närmare

motivering för ändringsförslagen har inte anförts i remissen. Lagrådet

saknar underlag för att bedöma om det kan finnas ett praktiskt behov av

att låta dessa typer av företag omfattas av den särskilda

upplysningsskydligheten. Enligt lagrådsremissens allmänna motivering

bör det nya upplysningskravet åläggas endast de mest miljöpåverkande

företagen vars finansiella risker delvis ligger i verksamhetens

miljöpåverkan . Det synes Lagrådet svårt att föreställa sig att

kreditinstitut, värdepappersbolag eller försäkringsföretag skulle kunna

hänföras till den kategori företag som det nämnda motivuttalandet avser.

Lagrådet anser att det kan behöva ytterligare övervägas huruvida det

finns tillräckliga skäl att genomföra de föreslagna ändringarna i de

särskilda årsredovisningslagarna. Mot utformningen av lagförslagen har

Lagrådet inte någon erinran.

Remissinstanser för Miljöinformationsutredningen

 Bilaga 6

Följande remissinstanser har inkommit med svar: Statskontoret, Statis-

tiska Centralbyrån, Finansinspektionen, Riksrevisionsverket, Kungliga

Tekniska Högskolan, Lunds universitet, Linköpings universitet,

Göteborgs universitet, Närings- och teknikutvecklingsverket, Statsen råd

för byggnadsforskning, Sveriges Tekniska Attachéer, Jernkontoret,

Länsstyrelsen i Göteborgs och Bohus län, Länsstyrelsen i Örebro län,

Länsstyrelsen i Västerbottens län, Naturvårdsverket, Kemikalieinspektio-

nen, Ingenjörsvetenskapsakademien, Södertälje kommun, Gnosjö kom-

mun, Helsingborgs kommun, Hudiksvalls kommun, Sveriges Industri-

förbund, Sveriges Försäkringsförbund, Lantbrukarnas Riksförbund,

Föreningen Skogsindustrierna, Svenska Petroleuminstitutet, Svenska

Revisorssamfundet, Sveriges Akademikers Centralorganisation, Svenska

Arbetsgivareföreningen, Svenska Bankföreningen, Fondbolagens

Förening, Stockholms Fondbörs, Svenska Fondhandlarföreningen,

Sveriges Finansanalytikers Förening, Aktiespararnas Riksförbund, Miljö-

revisorer i Sverige, Svensk Industriförening, Kemikontoret, Svenska

Åkeriförbundet, AB Miljöstyrningsrådet, Miljöförbundet Jordens

Vänner, Dun & Bradstreet Solidetet AB, Svenska Fastighetsägare-

förbundet, Svensk Byggtjänst, Hyregästernas Riksförbund och RealBiz

International AB.

Följande har avstått från att lämna synpunkter: Riksbanken,

Bokföringsnämnden, Handelshögskolan i Stockholm, Landstingsförbun-

det, Företagarnas Riksorganisation, Föreningen Auktoriserade Revisorer,

Tjänstemännens Centralorganisation, Landsorganisationen i Sverige och

Naturskyddsföreningen.

Miljödepartementet

Utdrag ur protokoll vid regeringssammanträde den 29 maj 1997

Närvarande: statsministern[REDACTED_EFTERNAMN], ordförande, och statsråden Hjelm-
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], Tham,[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN], von[REDACTED_EFTERNAMN],
[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN],[REDACTED_EFTERNAMN]

Föredragande: Anna[REDACTED_EFTERNAMN]

Regeringen beslutar proposition 1996/97:167 Miljöredovisning och

miljöinformation i näringslivet

Prop. 1996/97:167

40

1